alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Lauritz Sand

Lauritz Andreas Sand (født 1. oktober 1879 i Trondheim, død 1956) var en norsk offiser, forretningsmann og motstandsmann under andre verdenskrig. Han drev etterretningsarbeid, ble arrestert av tyskerne og ble utsatt for tortur av Gestapo i fangeleiren Grini utenfor Oslo. Det er blitt sagt at han var Norges mest torturerte mann.

Livsløp 
Lauritz Sand var forretningsmann og tjenestegjorde i den nederlandske hæren i Nederlandsk Østindia. Han kom i 1938 tilbake til Norge etter mange år i utlandet.

Andre verdenskrig 
Da Norge ble okkupert i 1940 engasjerte han seg i motstandsbevegelsen og var med å organisere etterretningstjenesten XU. Organisasjonen samlet blant annet inn opplysninger om tyske militære bevegelser og installasjoner, og sendte disse videre til de allierte i Storbritannia.

Sand ble tatt til fange 25. september 1941 og var internert frem til avslutningen av krigen 8. mai 1945. Straks etter at han ble internert brakk torturistene systematisk ben nesten alle steder i kroppen hans, men nektet ham legebehandling. Det eneste Gestapo klarte å få ut av ham var «nei», og antakelig reddet han dermed hundrevis av landsmenn.

Etter krigen 

I 1955 ble Sand valgt til den første formann i Erstatningsrådet, en interesseorganisasjon som skulle arbeide for erstatning fra den tyske stat til nordmenn som hadde vært politiske fanger under andre verdenskrig. 

Da Lauritz Sand døde av skadene i 1956, var det etter et langt opphold på sykehus.

En byste av Lauritz Sand ble avduket i 1952 ved Eiksmarka i nærheten av Grini. Hannah Ryggens teppe Jeg risser ditt navn, Lauritz Sand eies av Trondheim katedralskole.

Utmerkelser 

Sand ble i 1945 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden for sitt «oppofrende virke under krigen». For innsatsen under krigen ble Sand også tildelt den amerikanske Frihetsmedaljen med gullpalme.

Referanser

Kilder 
 Kristian Ottosen & Arne Knudsen. Nordmenn i Fangenskap 1940-1945. Universitetsforlaget, 2004. ISBN 82-15-00288-9.

Eksterne lenker 
 Aktive Fredsreiser om norske politiske fanger 1940-1945

St. Olavs Orden
Frihetsmedaljen
Medlemmer av XU
Norske torturofre
Personer fra Trondheim kommune
Fødsler i 1879
Dødsfall i 1956
Norske motstandsfolk under andre verdenskrig
Fanger på Grini fangeleir
Tracking

Tracking er en gren innen fallskjermsport.

Definisjon 
Tracking er en samlebetegnelse for teknikker som benyttes for å oppnå økt horisontal hastighet og dermed lavere vertikal hastighet i forbindelse med frittfall.

Beskrivelse 
Under tracking inntas en kroppsstilling som bidrar til at luftmotstanden/den relative vinden som oppstår i terminalhastighet skyver utøveren horisontalt på fallretningen. Ved korrekt utført teknikk kan utøveren oppnå en horisontal hastighet som overgår den vertikale fallhastigheten. I tillegg har forsøk vist at ved å doble den vertikale hastigheten, oppnås et potensial for å firedoble kraften i horisontal retning.

Varianter 
Tracking benyttes ved: 
 utsprang fra fly i forbindelse med fallskjermhopping
 utsprang fra faste objekter i forbindelse med BASE-hopping

Utstyr 
For å bedre kunne utnytte den relative vinden til å utvikle løft kan spesialsydde drakter og klær benyttes. Mest anvendt er en vingedrakt (wingsuit) som skaper en kunstig vingeprofil mellom utøverens ben samt mellom armene og kroppen. Da vingedrakter har en relativt høy brukerterskel har det også blitt utviklet klær (bukser og jakker) som øker overflaten og glideegenskapene til kroppen for å oppnå en liknende effekt.

Grener 
Atmonauti: Utviklet fra freeflying (gren innen fallskjermsport) som består i at flere utøvere flyr sammen i formasjon.

Luftsport
Engelske ord og uttrykk
Eivind Tverbak

Eivind Tverbak (født april 1897 i Sørfold, død 1982) var en norsk forfatter bosatt i Salten.

Landkjenning (1952) skildrer livet i Lofoten i overgangen fra gammel til ny tid.  På naustet ligger åttringen og fembøringen, motorene tøffer der de sloss med sjøen og skavlene.

Bibliografi 
 En bygd ved havet – roman (1936)
 I hardt vær – roman (1940)
 Folk på hvelvet – roman (1949)
 Landkjenning – roman (1952)  
 Sølvskatten på Svartholmen – roman (1956)
 Et menneske mindre – roman (1957)
 Hva Hulderdalen gjemte – roman (1958)
 Mellom hvalross og isbjørn – ungdomsbok (1969)
 Eventyret om mor Bingse, Vesle-Bamse og Lamme-Lise (1970)
 Kveldulv Halvdanson til Steig – roman (1971)
 Kong Godgest til Steig – roman (1973)
 Kongsmennene til Steig – roman (1974)
 Drottning Tora til Steig – roman (1975)
 Hederen framom alt – roman (1976)
 Med sverd og syndsforlatelse – roman (1977)
 Kongens frille – roman (1978)
 Guds vrede – roman (1979)
 De fortapte – roman (1980)

Priser og utmerkelser 
 Gyldendals legat 1957
 Bodøs kommunes kulturpris 1973

Referanser 

 

Norske romanforfattere
Norske forfattere av ungdomsbøker
Norske barnebokforfattere
Vinnere av Gyldendals legat
Personer fra Sørfold kommune
Fødselsdato ikke oppgitt
Dødsdato ikke oppgitt
Navarra

Navarra (baskisk: Nafarroa; spansk: Navarre) er en provins i det nordlige Spania, men også en autonom region. Regionens offisielle navn på spansk er Comunidad Foral de Navarra, og Nafarroako Foru Erkidegoa på baskisk. Navarra var historisk et frittstående kongedømme. Navarra regnes som del av det historiske baskiske kulturområdet, kalt Baskerland. Vindistriktet Navarra strekker seg over hele den sørlige halvdelen av regionen Navarra.

Navarra dekker et areal på 10 391 km², er inndelt i 272 kommuner og har en befolkning på 640 790 innbyggere (2014). Regionhovedstaden er byen Pamplona (baskisk: Iruñea eller Iruña). Rundt halvparten av regionens innbyggere bor i Stor-Pamplona. Området grenser til de autonome spanske regionene Baskerland, La Rioja, Aragón og Aquitaine i Frankrike. Det vanligste språket er kastiljansk (spansk), men mange snakker også baskisk, spesielt i de nordlige områdene.

Kulturarv 
Navarra er en blanding av sin baskiske tradisjon, den transpyreneisk tilstrømningen av folkegrupper og ideer, og innflytelse fra middelhavsregionen langs elven Ebro. Dalen langs Ebro er egnet for kultivering av hvete, grønnsaker, vin, og selv oliventrær som i Aragón og La Rioja. Navarra var en del av Romerriket, befolket av baskere, senere kontrollert ved dens sørlige omkrets av muslimske angripere.

Under Reconquista, frigjøringen fra det islamske dominansen av Spania, klarte ikke Navarra å skaffe seg framgang mot muslimene ettersom landets sørlige grense allerede hadde blitt fastsatt i tiden rundt slaget ved Las Navas de Tolosa i 1212. Fra 1000-tallet hadde pilegrimsveien til Santiago de Compostela vokst i betydning. Den førte med seg pilegrimer, handelsfolk og kristne soldater fra nord. Oksitansktalende frankere fra områdene nord for Pyreneene fikk selvstyre og andre privilegier for å bosette seg i byer i Navarra. De brakte med seg håndverk, kultur og sitt romanske språk.

Jøder og muslimer ble forfulgt i nord og sør av Navarra, forvist for det meste i slutten av 1400-tallet og tidlig på 1500-tallet, eller tvunget til å konvertere. Kongedømmet Navarra kjempet for å beholde sin adskilte identitet på 1300- og 1400-tallet, og etter at kong Ferdinand II av Aragón med makt annekterte Navarra etter sin hustru Isabella I av Castillas død i 1504, utvidet han den kastiljanske forvisningen, og Tudela i særdeleshet kunne ikke lenger være et tilfluktsted for forfulgte.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 History of Navarre

Baskerland
 
Stater og territorier etablert i 1982
1982 i Spania
Sjøvegan

Sjøvegan (nordsamisk: Vuotnasiida) er et tettsted og administrasjonssenteret i Salangen kommune i Troms og Finnmark. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Sjøvegan ligger ved Sagfjorden, den innerste delen av fjorden Salangen.

Fylkesvei 84, som går sørover til Fossbakken i Lavangen og nordover til Sørreisa, går gjennom Sjøvegan. Også fylkesvei 851, starter i Sjøvegan, og går til Brandvollkrysset på E6. Det er ellers flere småbåthavner og kaier.

Sjøvegan er skole- og handelssenteret i kommunen, med barneskole på Vasshaug og Sjøvegan sentrum, ungdomsskole, videregående skole, senter for videreutdanning, barnehage, kommunehus, kulturhus, likningskontor, lensmannskontor, helsesenter, tannlege, psykiatrisk poliklinikk og mer. Salangen IF har idrettsanlegg i Sjøvegan. Salangen kirke fra 1981 ligger i Sjøvegan.

Navnet Sjøvegan betyr «sjøveiene», det vil si veiene ned til sjøen. I 1910 bodde det 313 mennesker i Sjøvegan, som da også ble kalt Sjøveien.

Referanser

Eksterne lenker 
 Salangen kommune

Tettsteder i Troms og Finnmark
Bosetninger i Salangen
Kölsch

Kölsch er en øltype som tradisjonelt brygges i og omkring Köln i Tyskland. Nå brygges typen også av en rekke håndverksbryggerier i USA.

Kölsch er et svært lyst, overgjæret øl, med middels humlebitterhet og tørr finish. Alkoholinnholdet ligger mellom 4 og 6 prosent.

Tradisjonelt serveres Kölsch i rette glass, på et fat hvor ølglassene utgjør en krans omkring et håndtak.

Produksjon
Det er et stort, men avtagende mangfold i Kölsch' produksjon. Opprinnelig var det over 100 forskjellige merker, men i 2008 var dette antallet sunket til 26. Det ble også satt restriksjoner ved at noen av de største bryggeriene kun fikk produsere én type hver. Det finnes likevel mindre bryggerier som produserer spesielle varianter. Enkelte Kölsch-merker er produsert på kontrakt for andre bryggerier.

De største merkene er:

 Reissdorf: 638 000 hektoliter årsproduksjon
 Gaffel: 460 000 hektoliter årsproduksjon
 Früh: 400 000 hektoliter årsproduksjon

Til sammen utgjør disse tre merkene om lag 60 prosent av den årlige produksjonen av Kölsch.

Referanser 

Øltyper
Tysk øl
Köln
Smart shop

Smart shops er butikker som selger psykoaktive substanser og tilbehør for inntak av disse. Vanlige produkter er psykedelisk sopp og bonger, men butikkene kan også føre en rekke andre artikler. Smart shops er et fenomen som oppsto i Nederland og skiller seg fra head shops ved at de også selger rusmidler.

Butikker
Narkotika
Engelske ord og uttrykk
Nederlandsk Brasil

Nederlandsk Brasil (også kalt Ny-Holland) var den nordre delen av Brasil som hadde blitt tatt av nederlenderne under den nederlandske koloniseringen av Amerika. Fra 1630 og framover kontrollerte Nederland nesten halvparten av Brasil, med sitt hovedsete i Mauritsstad. Det nederlandske vestindiske kompaniet var ansvarlig for denne koloniseringen og de satte opp sitt hovedkvarter i byen som i dag heter Recife. Den innsatte guvernøren, Johan Maurits van Nassau-Siegen inviterte artister og forskere til kolonien for å hjelpe til med promotering av Brasil for å øke immigrasjonen. 

Portugiserne vant en viktig seier ved det andre slaget ved Guararapes i 1649 som førte til at nederlenderne mistet taket på landet. Innen 1654 hadde De forente Nederlandene overgitt seg og returnert kontrollen av alt brasiliansk land til portugiserne.

Se også 
Den hollandske invasjonen av Brasil

Eksterne lenker 
 Facsimiles of 20 manuscripts from the Dutch West India Company Relatert til 1600-tallets hendelser (PT & NL)
 Guararapes Birth of the Brazilian Nationality Brazilian Armed Forces site
 The Dutch in Brazil
 The New Holland Foundation
 World Statesmen – Brazil

Brasils historie
Nederlands historie
Stater og territorier etablert i 1630
Stater og territorier opphørt i 1654
1630 i Sør-Amerika
1654 i Sør-Amerika

de:Neu-Holland
pt:Invasões holandesas do Brasil
Volvox & Alkymisten

Volvox & Alkymisten er linjeforeningen for realfagsstudier i biologi, kjemi, bioteknologi og årsstudium i kjemi og biologi ved NTNU. Foreningen er en fusjon mellom foreningene Volvox og Alkymisten, henholdsvis for biologi og kjemi. Fusjonen skjedde 5. oktober 1998. Før det ble Volvox stiftet 1. februar 1961 og Alkymisten 19. oktober 1972.  

Foreningen drives av et styre satt sammen av ni studenter. Hvert høstsemester blir et nytt styre valgt på foreningens årsmøte. 

Før 1994 var linjeforeningen underlagt den Allmennvitenskapelige høyskolen (AVH). Frem til 2000 holdt foreningen til på Rosenborg, deretter flyttet til Realfagsbygget på Gløshaugen.

Foreningen organiserer blant annet faddertid for nye studenter og forskjellige fester.

Foruten et linjeforeningsstyre, har linjeforeningen flere undergrupper. Disse er som følger:

Arrangementkomiteen
Bedriftskomiteen
Trollkom, turgruppen i linjeforeningen.
Volvox & Alkymisten Idrettslag
Redaksjonen i linjeforeningsavisen Nukleotidende
VoKalium, Volvox & Alkymistens blandakor 

Såfremt noen har gjort seg fortjent så utdeles hvert år på krabbefesten ridderordenen "Ridder av Den Röda Ulv", denne ordenen utdeles til en i linjeforeningen som på en eller annen måte har gjort seg bemerket og har røtter fra oppstarten av Volvox i 1961.

Referanser

Eksterne lenker 
 Volvox & Alkymistens hjemmeside
 Volvox & Alkymistens Facebookside

Linjeforeninger ved NTNU
Etableringer i 1998
Tiriltungeslekta

aspargesert 
 fôrtiriltunge
 hårtiriltunge
 kløverert
 Lotus alpinus
 Lotus berthelotii
 Lotus campylocladus
 Lotus creticus
 Lotus edulis
 Lotus maculatus
 Lotus ornithopodioides
 småtiriltunge
 strandtiriltunge
 tiriltunge
 vegtiriltunge

Tiriltungeslekta (Lotus) er ei planteslekt i erteblomstfamilien med omkring 125 arter og en vid utbredelse. De har tilpasset seg en mengde ulike habitater, fra havstrender til høyfjellet.

Beskrivelse 
Artene er ett- eller flerårige urter, halvbusker eller mer sjeldent busker. Bladene er finnete eller koblete med 3–9 småblad. De egentlige akselbladene er små og faller tidlig av. De fleste artene har fem bladfinner; tre sitter sammen i enden av bladstilken, og to sitter ved basis og kan forveksles med akselblad. Blomstene sitter i hodeformede skjermer på en lang stilk fra bladhjørnene. Begeret har fem tenner. Krona er som regel gul, men kan også være rosa, fiolett, brun eller hvit. Det er ni sammenvokste pollenbærere og én fri. Belgen er rund, smal og inneholder mange frø.

Utbredelse og systematikk 
Slekta omfatter 120–130 arter og er utbredt i tempererte og subtropiske deler av Afrika, Asia, Sokotra, Makaronesia, Australia, Europa og øyene i det vestlige Stillehavet. Noen arter er innført med menneskelig hjelp til Amerika, New Zealand og andre øyer.

Tidligere ble en del arter som forekommer naturlig i Amerika, regnet til Lotus, men de er flyttet til andre slekter. Dorycnium med ti arter i middelhavslandene og på Kanariøyene står nært Lotus og blir ofte slått sammen med den, men regnes i ILDIS World Database of Legumes til ei egen slekt. Tetragonolobus med fem arter i Europa og middelhavsområdet blir derimot inkludert i Lotus.

Tiriltungeslekta har hatt omfattende radiasjoner på øyene i Makaronesia: Azorene, Madeira, Selvagensøyene, Kanariøyene og Kapp Verde. Disse artene fordeles på to seksjoner: Pedrosia med 37 arter har gule blomster som pollineres av bier, mens Rhyncholotus med fire arter har røde eller oransje blomster som antas pollinert av fugler.

I Norge vokser én art naturlig: Tiriltunge (L. corniculatus) er vanlig i enger og veikanter i det meste av landet fra fjæra opp til 1380 moh. på Hardangervidda, men den er ganske sjelden i Finnmark og de mest utpregede innlandsstrøkene. 

Fôrtiriltunge (L. pedunculatus) finnes forvillet mange steder i Norge, og vegtiriltunge (L. sativus) har spredt seg langs vegkanter i hele landet. Småtiriltunge (L. angustissimus), strandtiriltunge (L. tenuis [L. glaber]) og hårtiriltunge (L. subbiflorus) er arter som av og til forvilles.

Nytte 
Flere arter dyrkes som fôrvekster, i Norge brukes tiriltunge og fôrtiriltunge til dette formålet. Belgene til aspargesert (L. tetragonolobus) brukes som en grønnsak. Noen arter dyrkes som prydplanter, blant annet Lotus berthelotii fra Kanariøyene.

Navnet lotus brukes også om flere andre planter, deriblant lotustre og noen vannplanter som lotusrot og Nymphaea lotus.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Erteblomstfamilien
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Cruiser Tank Mk VI Crusader

Cruiser Tank Mk VI Crusader var en britisk stridsvogn brukt under den andre verdenskrig. Den var en videreutvikling av forgjengeren Cruiser Tank Mk V Covenanter, som igjen hadde sitt utspring i Cruiser Tank Mk III og Mk IV. Produksjonen av Crusader begynte i 1940, og 5 300 var bygget da produksjonen stanset i 1943. Fra midten av 1942 ble en rekke Crusader stridsvogner konvertert til blant annet selvdrevet luftvern, trekkvogner for artilleri og bergningsvogner.

Varianter

Crusader I 

Crusader I var den originale varianten. Bestykningen besto av en 2 punds kanon og to Besa 7,92mm mitraljøser. Den ene mitraljøsen var montert i et eget tårn foran hovedtårnet. Den hadde et mannskap på 5 og panseret var mellom 7 mm og 40 mm tykt.

Crusader II 

Crusader II fikk tykkelsen på pansringen foran økt til 49 mm og mitraljøsetårnet ble fjernet, slik at annenbestykningen ble redusert til en mitraljøse. Ellers var den identisk med Crusader I.

Crusader III 

Crusader III var den siste hovedvarianten og var i produksjon fra mai 1942. Den skilte seg først og fremst fra tidligere varianter ved at hovedbestykningen nå var en sekspunds kanon. Fordi den større kanonen gjorde tårnet trangere ble mannskapet redusert til 3. Tykkelsen på pansringen ble ytterligere økt flere steder, 51 mm på det tykkeste, og vekten økte til 20 085 kg.

Andre kjøretøyer bygget på Crusader-chassis 

Crusader I CS Crusader I med hovedbestykning skiftet ut med en 3 tommers haubitser for infanteristøtte.
Crusader II CS Crusader II med hovedbestykning skiftet ut med en 3 tommers haubitser for infanteristøtte.
Crusader II Gun Tractor Mk I Trekkvogn for artilleri basert på Crusader II. Utstyrt for å trekke en 17 punds kanon og transportere mannskapet til kanonen.
Crusader III AA Mk I Crusader III konvertert til selvdrevet luftvern og utstyrt med en Bofors 40 mm luftvernkanon.
Crusader III AA Mk II Crusader III konvertert til selvdrevet luftvern og utstyrt med to Oerlikon 20 mm maskinkanoner.
Crusader III AA Mk III Som Crusader III AA Mk II, men med radiosettet flyttet fra tårnet til foran i skroget.
Crusader ARV Bergningsvogn.

Etter den andre verdenskrig ble et antall Crusader Gun Tractor kjøpt av Argentina og bygget om til selvdrevet artilleri. Disse ble utstyrt med enten en 105 mm Schneider eller en 75 mm Bofors kanon. 

Stridsvogner fra andre verdenskrig
Stridsvogner fra Storbritannia
Arne Schau-Knudsen

Arne Schau-Knudsen (født 13. mars 1972) er en norsk musiker og tekstforfatter. Til daglig jobber Arne Schau-Knudsen som redaktør og tekstforfatter i Feelgood Scene Film og TV. 

Tidligere jobbet han i reklamebyrået HEI!. Han har skrevet tekst til sangen «Gal av lengsel» som Telenor brukte i en reklame i 1999. Dette førte til at han fikk platekontrakt, og sangen er spilt inn av blant andre Postgirobygget og Vidar Villa.

Schau-Knudsen har jobbet med flere kanaler og programmer innen TV, blant annet Åpen post, 9 av 10 nordmenn, Norges herligste, Torsdagsklubben, Torsdag kveld fra Nydalen og Underholdningsavdelingen.

Diskografi 
Album
 Turnuspen 2000
Singler
 Gal av lengsel 1999
 Vestkantrap

Kilder

Eksterne lenker 
 
 
  Anmeldelse av Turnuspen i Dagbladet

Norske popmusikere
Norske visesangere
Fødsler i 1972
Egypt under Sommer-OL 1960

{{Infoboks OL-land
|leker=Sommer-OL 1960
|NOK=UAR
|flaggtekst=Den forente arabiske republikks flagg
|deltakere=75
|øvelser=12
|flaggbærer=
|gull=0
|sølv=1
|bronse=1
|sommerdeltakelser=1912 1920 1924 1928 1932 1936 1948 1952 1956 19601 1964* 1968* 1972 1976 1980 1984 1988 1992 1996 2000 2004 2008 2012<p align=left>1Som Den forente arabiske republikk</p>
|vinterdeltakelser=1984 1988–2010
}}
Egypt deltok i Sommer-OL i Roma sammen med Syria som Den forente arabiske republikk, men den største delen av troppen kom fra Egypt. Landet stilte med 75 deltagere, alle menn, og vant to medaljer. Én sølv i bryting og én bronse i boksing. Dette var Egypts niende OL og den første som Forente Arabiske Republikk.

Medaljer

Sølv
Bryting (Gresk-Romers, fluevekt menn): Osman Sayed

Bronse
Boksing (Fluevekt menn''): Abdel Moneim El Gindy

Deltageroversikt

Eksterne lenker 
 Resultater og profilside  på sports-reference.com

Nasjoner under Sommer-OL 1960
Egypt under de olympiske leker
1960-årene i Egypt
Sport i Afrika i 1960
Paul Bjerke

Paul Bjerke (født 1952 i Oslo) er en norsk journalist og tidligere redaktør som er professor i journalistikk ved Høgskulen i Volda.

Han var ansatt som nyhetsredaktør i Klassekampen fra 1985 og som ansvarlig redaktør i samme dagsavis fra 1995 til 1997. 

Bjerke var i studietiden leder av Norges Kommunistiske Studentforbund og aktiv i AKP(m-l). Han tok magistergraden i sosiologi ved Universitetet i Oslo i 1982 på en avhandling om film og fjernsyn. Han har siden 1998 jobbet som forsker i stiftelsen De Facto (kunnskapssenter for fagorganiserte) og har vært doktorstipendiat ved Høgskulen i Volda.

Referanser 

Redaktører for Klassekampen
Nynorskforkjempere
Personer fra Oslo
Høgskulen i Volda
Norske professorer i medievitenskap
Norske journalister
Hrodna

Hrodna (belarusisk: Гро́дна (Го́радня)), eller Grodno (russisk: Гро́дно; polsk: Grodno; litauisk: Gardinas), er en by i Belarus, ved bredden av Njoman (Nemunas) nær grensen mot Polen og Litauen der den er et samferdselssenter. Byen hadde  innbyggere i 1977 og  innbyggere 2005, og er hovedstad i Hrodna voblasts og Hrodna rajon.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Belarus
Byer i det historiske Øst-Polen
Margarita av Baden

Prinsesse Margarita av Baden (født: 14. juli 1932 i Salem kloster i Tyskland, død 15. januar 2013 i Farnham i Storbritannia) er datter av prins Berthold av Baden og prinsesse Theodora av Hellas og Danmark. Hun var gift med prins Tomislav av Jugoslavia 7. juni 1957 til 1981.

Hun var den 508. arvtageren til den britiske tronen.

Referanser 

Huset Zähringen
Kongelige serbere
Huset Karađorđević
Elvenes flyplass

Elvenes flyplass er en flyplass ved gården Elvenes i Salangen kommune i Troms og Finnmark fylke. Nord-Norsk Luftsportssenter er under etablering ved flyplassen. 

Flyplassen kalles også Tryggve Gran-jordet ettersom den norske flyverlegenden Tryggve Gran tok av fra et jorde på gården Elvenes, 8. september 1915 kl. 09.30, bare tolv år etter at brødrene Wright foretok verdens første flytur.

Under andre verdenskrig ble flyplassen brukt av det tyske Luftwaffe.

Eksterne lenker 
 Artikkel om luftsportsenter på Elvenes
 Elvenes på norskeflyplasser.no

Flyplasser i Troms og Finnmark
Samferdsel i Salangen
Byggverk i Salangen
Norge Rundt

Norge Rundt er et norsk underholdningsprogram som har gått på NRK-TV siden 1976. Materialet i programmet er et utvalg av det som distriktskontorene rundt i Norge har å tilby, og har dermed fått tilnavnet «Distriktenes magasin».

Programmet sendes på fredager, like etter Distriktsnyhetene, på NRK1. Eneste unntak fra dette sendetidspunktet var høsten 2000 da det ble sendt på søndager kl. 21. I januar 2001 var programmet tilbake på fredagskvelden, etter et massivt folkekrav.

Programmet har hovedkontor i Bergen.

Om programmet
Musikken som har vært brukt programvignetten har siden starten vært utdrag av «Norsk dans nr. 2» av Edvard Grieg.

Arnt Ryvold fra NRK Troms var den aller første programlederen.

I 2016 hadde Norge Rundt sendt over  reportasjer. Det ble da gjort en opptelling over temaer som særlig hyppig hadde blitt gjenstand for reportasjer, og funnet at det var blitt sendt 128 reportasjer om treskjærere, 818 dyrehistorier – hvorav 213 om hunder, 39 reportasjer om taletrente papegøyer og undulater – og 97 om oppfinnere.  av intervjuobjektene var omtalt som utøver av en eller annen form for håndarbeid.  personer hadde i samme periode vært med i programmet.

Programledere

Norge Rundt har ingen fast programleder, men bytter programleder hver tredje måned. Programlederne hentes fra NRKs distriktskontorer. Siden starten og frem til 2010 hadde det vært mer enn 190 forskjellige programledere for Norge Rundt.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Kart med lenker til videoklipp for hvor 10000 Norge Rundt-innslag her filmet

TV-produksjoner på NRK
Norske TV-serier fra 1970-årene
Norske TV-serier fra 1980-årene
Norske TV-serier fra 1990-årene
Norske TV-serier fra 2000-årene
Norske TV-serier fra 2010-årene
Norske TV-serier fra 2020-årene