alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Wikimedia Commons

Wikimedia Commons er et prosjekt drevet av Wikimedia Foundation som har som formål å bygge opp en sentral database for å gjøre bilder, videofilmer og lyd tilgjengelig for alle wikimedias prosjekter. Filene i commons-basen er direkte tilgjengelige for de andre wikimedia-prosjektene, for eksempel det flerspråklige nettleksikonet Wikipedia, nettordboka Wiktionary og fagboksamliga Wikibooks. Prosjektet ble satt i gang den 7. september 2004.

Funksjon
Dersom det i en artikkel legges inn lenke til en fil som ikke finnes på det lokale serverområdet, vil programvaren lete i Commons. Dette skjer uten at brukeren merker noen forsinkelse, ettersom det pågår samtidig med innlastingen av andre deler av siden. Dermed er ikke filene bare lettere å finne enn om man måtte lete i forskjellige prosjekter; det er også mulig å slippe opplasting av samme fil til flere prosjekter uten at brukerne merker noen forskjell i kvalitet.

Wikimedia Commons fungerer på samme måte som andre wikimediaprosjekter, med frivillige brukere som vedlikeholder samlingen av mediafiler. Ettersom det er et fellessprosjekt for alle wikipediaer har språk vært en spesiell utfordring.

For å minske faren for at det lastes opp filer til Wikimedia Commons som ikke er frigitt av rettighetshaver, krever Commons at brukerne er registrert og innlogget for at de skal kunne laste opp filer. Det er også strengere regler for opplasting av bilder enn på de forskjellige wikipediaer, ettersom det må være klart at filene er frigitt for bruk i hele verden under en lisens som er kompatibel med GNU FDL.

Uregistrerte brukere har imidlertid full tilgang til samlingen, og kan redigere artiklene hvor filene er presentert.

Årets bilde 
Hvert år siden 2006 har det blitt valgt et årets bilde:

Se også
 Wikimedia Foundation, ideell organisasjon i San Francisco som driver wikiprosjekter, blant annet nettleksikonet Wikipedia
 Creative Commons, et lisensieringssystem for åndsverk

Eksterne lenker

  Wikimedia Commons

Wikimedia-prosjekter
Etableringer i 2004
Nettsteder
Nettskytjenester
Fotonettsteder
Thomas Wassberg

Thomas Lars Wassberg (født 27. mars 1956 i Lennartsfors) er en svensk tidligere langrennsløper.

Wassberg var en av verdens fremste langrennsløpere i 1980-årene. I 1980 ble han tildelt den høythengende Svenska Dagbladets gullmedalje, men nektet å ta imot prisen i protest mot at en annen skiløper, Sven-Åke Lundbäck, ikke hadde fått medaljen ved en tidligere anledning. Samme år fikk han Holmenkollmedaljen. Han deltok i fire olympiske vinterleker; 1976 i Innsbruck, 1980 i Lake Placid, 1984 i Sarajevo og 1988 i Calgary.

Wassberg var i OL i 1980 innblandet i en historisk sekundstrid om gullmedaljen på 15 km, da han vant med ett hundredels sekund over den finske storløperen Juha Mieto. Den knappe seiersmarginen ga opphav til regelendringer. Det ble besluttet at den minste marginen noen kan vinne med i langrenn skal være et tiendedels (0,1) sekund. Skulle to eller flere utøvere havne på samme tiendedel, deles plasseringen.

Meritter 
OL
 Lake Placid 1980 – gull (15 km)
 Sarajevo 1984 – gull (50 km, 4 x 10 km stafett)
 Calgary 1988 – gull (4 x 10 km stafett)

VM
 Oslo 1982 – gull (50 km)
 Seefeld 1985 – sølv (15 km), bronse (4 x 10 km stafett) 
 Oberstdorf 1987 – gull (30 km, 4 x 10 km stafett), sølv (15 km, 50 km)

I tillegg vant han verdenscupen i 1977.

Se også 
 Liste over mestvinnende vinterolympiere

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Svenske langrennsløpere
Olympiske mestere for Sverige
Verdensmestere i langrenn
Vinnere av Holmenkollmedaljen
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 1976
Langrennsløpere under Vinter-OL 1976
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 1980
Langrennsløpere under Vinter-OL 1980
Deltakere under Ski-VM 1982
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 1984
Langrennsløpere under Vinter-OL 1984
Deltakere under Ski-VM 1985
Deltakere under Ski-VM 1987
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 1988
Langrennsløpere under Vinter-OL 1988
Personer fra Årjängs kommun
Olympiske medaljevinnere i langrenn
James Tobin

James Tobin (født 5. mars 1918 i Champaign i Illinois i USA, død 11. mars 2002 i New Haven) var en amerikansk økonom.  I 1981 ble han tildelt Sveriges Riksbanks økonomipris til minne om Alfred Nobel.

Han ble uteksaminert fra Harvard University, og arbeidet som økonomisk rådgiver for John F. Kennedys regjering. Han underviste også i mange år ved Yale University.

Tobin var en talsmann for og utviklet ideene i keynesiansk økonomi. Han mente at regjeringen burde gripe inn i økonomien for å holde produksjonen stabil og forhindre resesjoner. Tobin ble kjent for sitt forslag om en skatt på valutatransaksjoner for å redusere spekulasjoner i det internasjonale valutamarkedet, noe han anså for å være uproduktivt. Han foreslo også at skatteinntektene kunne brukes til å finansiere prosjekter til fordel for land i den tredje verden eller til støtte for FN.

Ideen om denne «Tobinskatten» har mottatt støtte fra en rekke organisasjoner og personer, blant annet fra medlemmer av globaliseringskritiske bevegelser som ATTAC.

Referanser

Eksterne lenker 

  James Tobin

Økonomer fra USA
Nobelprisvinnere fra USA
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Personer tilknyttet Harvard
Personer fra Champaign i Illinois
Fødsler i 1918
Dødsfall i 2002
Davos

Davos (Tavau på retoromansk) er en by i det østlige Sveits, i den tyskspråklige kantonen Graubünden. 

Davos er kjent som vintersportssted, men er også vertsby for de årlige møtene til Verdens økonomiske forum.

Davos ble opprinnelig et populært reisemål fordi klimaet ble vurdert som glimrende av leger, og anbefalt for pasienter med lungesykdommer. Arthur Conan Doyle skrev en artikkel om skisport i 1899. Etter hvert ble Davos berømt som vintersportssted, spesielt for turister fra Storbritannia og Nederland. 

Davos Eisstadion er en naturisbane som er kjent for sin glatte is; blant annet var det her Oscar Mathisen i 1914 satte -meterrekorden på 2.17,4, som skulle bli stående urørt i 23 år.

I Thomas Manns dannelsesroman Trolldomsfjellet er handlingen lagt til Davos.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Turistinformasjon om Davos (på tysk)
 Kirchner Museum Davos

 
Vintersportssteder i Sveits
Metadata

Metadata ( fra gresk meta "om" og latin data "opplysninger" ) er data som tjener til å definere eller beskrive andre data. 

I utsagnet «prisen er kr. 5,-» er «kr. 5,-» data, mens «prisen» er metadata, ettersom «prisen» beskriver hva slags data «kr. 5,-» er. 

Metadata kan bygges i flere nivåer. 
En kan snakke om instansen av data («kr. 5,-») som nullte metanivå, mens beskrivelsen av instansen («prisen») er første metanivå. 
Beskrivelsen av hvordan en angir prisen, dvs. setningsoppbyggingen, kan en kalle andre metanivå osv. 

Metainformajon er informasjon om informasjonen. Denne informasjonen er informasjon som legges inn i HTML-koden. En type metainformasjon går på å legge ut nøkkelord om nettstedets innhold.

Varianter

Tekniske metadata  

Tekniske metadata (operasjonelle metadata) blir brukt til å beskrive strukturer i datasystemer, slik som tabeller, rader og indekser. 
Disse følger vanligvis regler som er proprietære for det enkelte system. Dette skaper ofte komplikasjoner innen dataintegrasjon. Egne systemer for metadata forvaltning, på tvers av systemer, finnes både som del av dataintegrasjonsløsninger og som selvstendige produkter.

Forretningsbegreper 

Forretningsbegreper (Business terms) er en form for metadata som sier noe om hvilken type data dataelementene inneholder. I tillegg til å være definert ved navn og datatype, har forretningsbegreper et semantisk aspekt. 
Ta for eksempel begrepet SALDO. Dette er et tall på desimalform (så langt på linje med tekniske metadata). Så den semantiske biten: SALDO er definert som det beløpet som fremkommer som resultat etter at hele historikken av innskudd og uttrekk fra en konto er akkumulert opp.

Forretningsbegreper er sentrale i Metadata forvaltning. Det finnes egne verktøy, både selvstendige og innebygget i dataintegrasjonssystemer, for å definere og strukturere forretningsbegreper.

I naturlig språk 

I naturlig språk forekommer data og metadata i et naturlig dynamisk samspill. Metadataene, som gjerne kan sees på som den kontekstoppbyggende delen av setninger, er som regel implisitt:

Jeg har 4 kasser med pils til festen.

Hvem: Jeg 

Antall : 4

Hva: kasser

Med hva : pils

Til hva : festen

I datasystemer må disse metadatene oppgis eksplisitt.

I nær naturlige språk 

Veiledende metadata blir brukt for at mennesker skal finne fram til spesifiserte gjenstander og er vanligvis uttrykt ved et sett av nøkkelord i et naturlig språk.

Et eksempel på metadata er XML Schema som beskriver varianter av XML-formatet. Et annet er Dublin Core.

Se også 
 Informasjon
 Data
 ontologi (IT)

Dataterminologi
Dataintegrasjon
Luftskipet «Norge»

«Norge» var et mellomstort, halvstivt luftskip bygget i Italia av ingeniøren og offiseren Umberto Nobile. Roald Amundsen og Umberto Nobile benyttet luftskipet til å fly over Nordpolen i 1926. Det var også første gang at noe luftfartøy gjennomførte en flyvning mellom Europa og Amerika over Arktis.

Spesifikasjon og konstruksjon 

 Første flyvning: 1926
 Lengde: 106 m 
 Diameter: 26 m
 Gass: Hydrogen
 Gasskapasitet:  m³ 
 Fart: 115 km/h
 Lasteevne:  kg
 Motorer: 3 Maybach med total ytelse på 780 hk

Polferden

Overflyvning til Svalbard 
Utgangspunktet for selve polflyvningen var Ny-Ålesund på Spitsbergen. Da luftskipet skulle overføres fra Italia var det avhengig av fortøyningsmaster underveis. Det fantes få slike i Europa. De som var aktuelle var en i Pulham i England og en utenfor Leningrad. Det var nødvendig med flere mellomlandiger underveis og det ble bygget master på Ekeberg utenfor Oslo, i Vadsø og i Ny-Ålesund, hvor det også ble reist en midlertidig hangar. Mastene i Vadsø og Ny-Ålesund står fremdeles. Masten på Ekeberg ble revet under andre verdenskrig, men en liten minneplakett fra 1972 står på fundamentene hvor masten stod.

Over Nordpolen til Teller i Alaska 
Luftskipet forlot Ny-Ålesund den 11. mai 1926. Polpunktet ble passert neste dag klokken 2.20. Motorene ble slått av, luftskipet gikk ned til 200 meters høyde og tre nasjonalflagg (norsk, italiensk og amerikansk) ble kastet mot isen. Om lag en tredjedel av ferden var da tilbakelagt. Etter 72 timers videre flyging ankom luftskipet Teller i Alaska. All gass ble sluppet ut, og luftskipet ble liggende over på siden.

Besetningen omfattet 16 mann:
I alfabetisk rekkefølge
 Alessandrini, Renato; rigger
 Amundsen, Roald; ekspedisjonsleder
 Arduino, Ettore
 Caratti, Atillio
 Cecioni, Natale
 Ellsworth, Lincoln; navigatør 
 Gottwaldt, Birger: sjef for radiotjenesten 
 Horgen, Emil Andreas: luftskipsfører, siderorsoperatør
 Malmgren, Finn: meteorolog
 Nobile, Umberto; luftskipsfører
 Omdal, Oskar: mekaniker
 Riiser-Larsen, Hjalmar‚ luftskipsfører
 Ramm, Fredrik; journalist 
 Storm-Johnsen, Fridtjof: telegrafist
 Wisting, Oscar: rormann:
 Pomella, Vincenco:
 Samt: Titina, Nobiles hund

Minner etter «Norge» 
Det finnes i dag få gjenstander etter luftskipet og polferden. Etter landingen i Teller, som nærmest var et havari, ble luftskipet demontert. Deler av skjelettet ble sendt til Italia og brukt til byggingen av Nobiles luftskip, «Italia» Enkelte klær o.l. finnes i Roald Amundsens hjem i Svartskog og luftskipets loggbok kan sees i Luftskipsmuseet på Spitsbergen i Longyearbyen. 
Dessuten står fortsatt luftskipets fortøyningsmaster, både i Ny-Ålesund og i Vadsø. Luftskipshangaren som ble bygget i Ny-Ålesund er revet, men grunnmuren står fortsatt. En av luftskipets drivstofftanker er utstilt ved National Air and Space Museum ved Dulles-flyplassen i Virginia.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Modell av luftskipet på Norsk Teknisk Museum
 Spitsbergen Airship Museum (kun engelsk tekst)
 

Luftskip
Polarforskning
Norsk polarhistorie
Svalbards historie
Oksskolten

Oksskolten er et fjell i Hemnes kommune i Nordland. Fjellet ligger i Okstindmassivet mellom Korgen i vest, Spjeltfjelldalen i øst og Røssvatnet i sør. Det har en høyde på  meter over havet og er det høyeste fjellet i Nord-Norge. 
Oksskolten er et av de fem fjellene i Skandinavia som har primærfaktor over  meter og sekundærfaktor over 100 kilometer.

Rute til toppen 

For å komme seg til Oksskolten kan man starte ved Kjennsvasshytta. Der finner man sti opp til Austre Okstindbreen. Denne delen er relativt bratt, men lett å gå. Deretter må man krysse breen og her bør man enten være vant med breer eller ha med seg fører. Uansett må man gå med stegjern og helst i taulag. Selv om breer er farlige, er Austre Okstindbreen en relativt grei bre når snøen er smeltet. Det er enkelte sprekker, men når man går på blåisen ser man disse lett. Å komme seg på og av breen har vist seg til å være mer problemfylt enn selve kryssingen da det ikke overalt er trygge isbruer fra breen over til berget. Etter breen er det bratte berg noen hundre meter. Her er det ikke oppmerket sti. Når man kommer opp på platået, tar man til høyre mot skolten. Deretter er det klatring i steinur opp til øverste platå. Siste delen er plankekjøring mot det aller høyeste punktet.

En annen og mindre brukt rute til toppen går via nordøstryggen, som man kommer til ved å ta til venstre ved platået over breen. Denne ruten er mer krevende og forutsetter nødvendig sikringsutstyr samt erfaring med fjellklatring og ferdsel på snødekt bre.

Se også 
 Liste over fjell i Skandinavia

Fotnoter

Referanser

Litteratur 
 Dag Brygfjell og Per Jomar Hoel: Okstindan – Nord-Norges tak, Korgen 2010, ISBN 978-82-998393-0-3

Eksterne lenker 
 Bestig Oksskolten i sommer hos VG Nett Reise

Fjell i Hemnes
Fjell over 1000 meter
Glomfjord

Glomfjord (pitesamisk: Klubmávuodna) er et tettsted og et industristed i Meløy kommune i Nordland. Tettstedet ligger innerst i den 18 kilometer lange Glomfjorden, nord for Svartisen, og er omgitt av høye og bratte fjell som Sfinxen, Selstadtinden, Reben og Glomsteet. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Fylkesvei 17, også kalt "Kystriksvegen", passerer Glomfjord før den går gjennom Svartistunnelen og sørover langs den nasjonale turistvegen mellom Bodø og Steinkjer. Statkraft har også betydelig virksomhet innenfor kraftproduksjon og forvaltning.

I Glomfjord finnes en rekke produksjonsbedrifter og tjenestetilbydere, deriblant Yara (mineralgjødsel), Industrivisualisering AS, Bilfinger Industrial Services, SINTEF Norlab, Terje Halsan AS, Mowi Norway og Meløy BedriftsService. Renewable Energy Corporation (REC) produserte silisiumswafere for bruk i solceller fram til produksjonen ble nedlagt i 2011. Selskapet Norwegian Crystals gjenopptok produksjonen av silisiumprodukter i RECs tidligere lokaler i 2013, men produserte da kun halvfabrikata (silisiumblokker).

Glomfjord har et rikt kulturliv med kino, sangglade damer i MeSDameS, og Glomfjord Idrettslag, som har forskjellige idrettslige tilbud. Glomfjord alpinsenter er blant Nordlands største skianlegg. Fykantrappa på 1129 trinn er en snarvei opp på fjellet Nedre Naver. 

Glomfjord kirke sto ferdig i 1958. Meløy kulturhus ble bygget i 1987. Meløy svømmebasseng ligger i Glomfjord.

Historie

Operasjon Muskedunder 
I september 1942 var Glomfjord Kraftverk arena for sabotasjeaksjonen Operasjon Muskedunder (Glomfjordraidet). Tolv kommandosoldater fra England, Canada og Norge ble satt i land fra en fransk ubåt, «Junon», i Bjærangen. Soldatene tok seg over fjellet og utførte en sabotasjeaksjon mot Glomfjord Kraftverks turbinhall og rørgate. Etter aksjonen ga okkupasjonsmakten opp utbyggingen av aluminiumsverket i Glomfjord. Av gruppen på tolv sabotører ble hele åtte tatt av tyskerne like etter aksjonen. 

Bare fire av de tolv kommandosoldatene kom seg over fjellet til Sverige. Sju av de arresterte ble sendt til Tyskland, hvor de først var internert i Colditz før de ble sendt til Sachsenhausen og henrettet ved nakkeskudd 23. oktober 1942. Linge-karer var med, Erling Magnus Djupdræt og Sverre Granlund. Granlund berget seg mens Djupdræt døde 24. september etter å ha blitt såret av en tysk bajonett i Fykan-hytta. 

En bauta over aksjonen ble avduket ved kraftstasjonen i 1995.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Engelsk nettside om Operasjon Muskedunder
 Yaras nettsider om Glomfjord fabrikker
 Meløy kommunes nettsider om kulturhuset i Glomfjord

Tettsteder i Nordland
Bosetninger i Meløy
Berge Østenstad

Berge Østenstad (født Berge Christiansen), (født 15. september 1964) er en norsk sjakkspiller. Han ble i 2003 – som den sjette norske gjennom tidene – utnevnt til Stormester i sjakk (GM). Med åtte seire er han den spilleren som har blitt norgesmester (vunnet eliteklassen) flest ganger. Seirene var i 1984, 1990, 1994, 1997, 1999, 2003, 2004 og 2011.

Østenstads høyeste FIDE-rating er 2506, oppnådd i oktober 2004, og rating per april 2009 er 2482.

Østenstad har deltatt 3 ganger på det norske landslaget i sjakk-OL (lag-VM i sjakk), i årene 1984, 1990 og 2004. Han har et samlet resultat på 10 seire, 9 remis og 10 tap, 14,5 poeng på 29 parti, 50,0 %.

Østenstad spiller for Asker sjakklubb.

Kilder 
 Victor Hansen "Vår neste stormester", Norsk sjakkblad nr. 1 2003, side 4
 Øystein Brekke: Norges sjakkforbund 75 år 1914-1989, Norges Sjakkforbund 1989, ISBN 82-991916-0-2
 Olimpbase, database over sjakk-olympiader mv

Eksterne lenker 
 
 Berge Østenstads sjakkpartier i Norge hos NorBase
 Omtale av Berge Østenstad på stormester Rune Djurhuus' sjakksider 

Norske stormestere i sjakk
Norgesmestere i sjakk
Sjakkolympiadedeltagere
Fødsler i 1964
Norske sjakkspillere
Gunde Svan

Gunde Anders Svan (født 12. januar 1962) er en svensk tidligere langrennsløper.

Karriere 
Svan vant fire gullmedaljer, én sølvmedalje og én bronsemedalje i OL. I tillegg vant han sju gull, tre sølv og én bronse i VM på ski. I løpet av 1980-tallet vant han verdenscupen sammenlagt fem ganger.

I 1984 ble Gunde Svan tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje og i 1985 ble han tildelt Holmenkollmedaljen. Han fikk også Radiosportens Jerringpris for årets svenske idrettsprestasjon i både 1984 og 1985. De siste årene har Svan arbeidet som programleder på svensk TV, blant annet i Bingolotto.

I 2007 ble Gunde Svan utnevnt til landslagssjef for Sveriges langrennslandslag. Han sluttet som svensk landslagssjef 30. juni 2009.

Resultater i verdenscupen i langrenn

Individuelle seire

Sammenlagtplasseringer

Se også 
 Liste over mestvinnende vinterolympiere
 Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Svenske langrennsløpere
Langrennstrenere
Svenske programledere
Olympiske mestere for Sverige
Olympiske sølvmedaljevinnere for Sverige
Olympiske bronsemedaljevinnere for Sverige
Verdensmestere i langrenn
Vinnere av Holmenkollmedaljen
Deltakere under Ski-VM 1982
Medaljevinnere under Vinter-OL 1984
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 1984
Langrennsløpere under Vinter-OL 1984
Deltakere under Ski-VM 1985
Deltakere under Ski-VM 1987
Medaljevinnere under Vinter-OL 1988
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 1988
Langrennsløpere under Vinter-OL 1988
Deltakere under Ski-VM 1989
Deltakere under Ski-VM 1991
Personer fra Vansbro kommun
Olympiske medaljevinnere i langrenn
Tveit

Tveit er en bydel og et tettsted i Kristiansand kommune i Agder. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent 18 kilometer nordøst for kommunesenteret Kristiansand. Kristiansand lufthavn, Kjevik og Luftforsvarets skolesenter Kjevik ligger i bydelen Tveit. Tveit har eget bygdemuseum på Knarrestad.

Tveit var selvstendig kommune fra 1837 til 1964. Fra 1. januar 1965 ble Tveit, Oddernes og Randesund kommuner slått sammen med Kristiansand. Den nye storkommunen har navnet Kristiansand.

Tveit er eget prestegjeld under Kristiansand domprosti. Tveit kirke er en steinkirke fra 1100-tallet.

Navnet kommer av norrønt tveit for utskilt jorde, eller ryddet jordområde.

Personer
Flypioneren Bernt Balchen ble født i Tveit. Den tidligere amerikanske visepresidenten Hubert H. Humphrey hadde sine aner i Tveit og det står en minneplate om Humpreys besøk ved Tveit kirke.

Gårder
Boen Bruk, også kjent som Boen Parkett har sitt tilholdssted på Boen, helt øverst i Tveit. Til Boen Bruk hører også Boen Gård, en av de få lystgårdene som fremdeles er igjen i Kristiansand. Laksefisket i Topdalselva er spesielt godt på Boen Gård.
Marcus Gjøe Rosenkrantz ble født på gården Vigvold i «Tvejd ved Christianssand».
Drangsholt er en grensebygd i Tveit og er delt mellom Kristiansand og Birkenes.

Befolkningsutvikling 
2004: 2 831 personer 
1964: 2 725 personer 
1951: 1 825 personer 
1900: 1 775 personer på 323 gårder 
1865: 1 471 personer på 267 gårder 
1801: 1 982 personer på 113 gårder

Skrivemåter 
1900: Tveid 
1865: Thvet 
1801: Tved

Administrativ inndeling
Etter den offisielle, administrative inndelingen av Kristiansand består Tveit av følgende bydeler og grunnkretser:
Tveit
Hamresanden
Kjevik
Dønnestad
Ryen
Tveit-Solsletta
Boen-Drangsholt
Foss

Se også 
 Tveit (navn), om etternavnet Tveit.

Referanser

Eksterne lenker
 Tveit I
 Tveit Skisenter
 Tveit Historielag

Tidligere kommuner i Vest-Agder
Kristiansands historie
Bydeler i Kristiansand
Tettsteder i Agder
Norske kommuner etablert i 1838
Kommuner opphørt i 1965
Uschi Disl

Ursula «Uschi» Disl (født 15. november 1970) er en tysk tidligere skiskytter som fikk sitt internasjonale gjennombrudd i verdenscupen 1990/91.

Karriere 
Disl var med på Tysklands stafettlag som tok OL-sølv i Albertville i 1992. Også i de etterfølgende olympiske vinterlekene har medaljehøsten vært god:

 Lillehammer 1994: Sølv (15 km), bronse (stafett)
 Nagano 1998: Gull (stafett), sølv (sprint), bronse (15 km)
 Salt Lake City 2002: Gull (stafett), sølv (sprint)
 Torino 2006: Bronse på 12,5 km fellesstart (vraket på stafettlaget)

På OL-sprinten 1998 var hun bare 0,7 sekunder fra gullet.

Uschi Disl ga seg etter OL-sesongen 2006, og endte på ni medaljer i totalt fem OL hvorav to gull, fire sølv og tre bronse. Videre har hun vunnet 30 enkeltseire i verdenscupen, og har tre andre- og tredjeplasser sammenlagt.

Uschi vant sine første individuelle gullmedaljer i internasjonale mesterskap under VM 2005 i Hochfilzen, da hun innledet mesterskapet ved å vinne både sprinten og jaktstarten. Hun har tatt seks medaljer individuelt i verdensmesterskapene og 19 totalt, som er flest av alle på kvinnesiden (foran Olena Zubrilova med 17).

Seire i verdenscupen i skiskyting

Individuelle seire

Stafettseire

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske skiskyttere
Olympiske mestere for Tyskland
Olympiske sølvmedaljevinnere for Tyskland
Olympiske bronsemedaljevinnere for Tyskland
Verdensmestere i skiskyting
Medaljevinnere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 1992
Skiskyttere under Vinter-OL 1992
Medaljevinnere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 1994
Skiskyttere under Vinter-OL 1994
Medaljevinnere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 1998
Skiskyttere under Vinter-OL 1998
Medaljevinnere under Vinter-OL 2002
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 2002
Skiskyttere under Vinter-OL 2002
Medaljevinnere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 2006
Skiskyttere under Vinter-OL 2006
Deltakere under VM i skiskyting 1991
Deltakere under VM i skiskyting 1992
Deltakere under VM i skiskyting 1993
Deltakere under VM i skiskyting 1994
Deltakere under VM i skiskyting 1995
Deltakere under VM i skiskyting 1996
Deltakere under VM i skiskyting 1997
Deltakere under VM i skiskyting 1998
Deltakere under VM i skiskyting 1999
Deltakere under VM i skiskyting 2000
Deltakere under VM i skiskyting 2002
Deltakere under VM i skiskyting 2003
Deltakere under VM i skiskyting 2004
Deltakere under VM i skiskyting 2005
Personer fra Bad Tölz