alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Flekket sumpmarihøne

Flekket sumpmarihøne (Coccidula scutellata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Flekket sumpmarihøne er mellom 2,5 og 3 millimeter lang, forholdsvis smal og ikke så ovalt bred som de andre marihønene. Dekkvingene er lyst rødbrune med flere mørke flekker.

Levevis 
Flekket sumpmarihøne finnes på fuktige habitater, langs strender og i våtmark.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1783
Punktmarihøne

Punktmarihøne (Stethorus punctillum) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Punktmarihøne er mellom 1,2 og 1,5 millimeter lang. Dekkvingene er mørke uten flekker.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Glansmarihøne

Glansmarihøne, Hyperaspis pseudopustulata, er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Glansmarihøne er  millimeter lang. Dekkvingene er mørke, svarte med en orangefarget flekk hver, i bakkanten. Brystskjoldet har orange kanter, samt litt av framkanten. Hodet er mørkt, men har en orange flekk mellom øynene.

Utbredelse 
Arten er funnet spredt i Sør-Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Skjoldlusmarihøne

Skjoldlusmarihøne (Chilocorus renipustulatus) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Skjoldlusmarihøne er mellom 3 og 4,5 millimeter lang, kroppsformen er ganske bred, oval. Dekkvingene skinnende blanke og mørke med to store rødorange flekker.

Levevis 
Skjoldlusmarihøne finnes på løvfellende trær.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1790
Heimarihøne

Heimarihøne (Chilocorus bipustulatus) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Heimarihøne er mellom 4 og 5 millimeter lang, kroppsformen er ganske bred, oval. Dekkvingene skinnende blanke og mørke med to små røde flekker.

Levevis 
Heimarihøne finnes på nåletrær.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Furumarihøne

Furumarihøne (Exochomus quadripustulatus) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Furumarihøne er mellom 3 og 5 millimeter lang. Dekkvingene er mørke med fire rødorange flekker.

Levevis 
Furumarihøne finnes på nåletrær.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Engmarihøne

Engmarihøne (Coccinula quatuordecimpustulata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Engmarihøne er mellom 3 og 4 millimeter lang. Dekkvingene er svarte med tilsammen fjorten lyst gule flekker.

Levevis 
Engmarihøne finnes på gressenger.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Nittenprikket marihøne

Nittenprikket marihøne (Anisosticta novemdecimpunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Nittenprikket marihøne er mellom 3 og 4 millimeter lang. Dekkvingene er vanligvis lyst gule med nitten svarte flekker, men grunnfargen kan være mer rødlig. Brystskjolet har tilsammen seks runde flekker.

Levevis 
Nittenprikket marihøne finnes på våtmarker og langs vann med takrør, dunkjevle, siv og selje. Den er predator (rovdyr) på bladlus og andre små virvelløse dyr som lever på plantene. De voksne billene overvintrer i sprekker i trær eller i hule siv.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Strandmarihøne

Strandmarihøne (Tytthaspis sedecimpunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Strandmarihøne er mellom 2,5 og 3 millimeter lang. Dekkvingene er blekt gule med mørke flekker, som flyter noe sammen langs sidene. Sømmen (midtlinjen) er mørk. Også brystskjoldet og hodet har mørke flekker. Beina er rødorange.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1761
Oremarihøne

Oremarihøne, Sospita vigintiguttata, er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Oremarihøne er mellom 4,5 og 5 millimeter lang. Dekkvingene er mørke med blekt gule flekker, som flyter noe sammen langs sidene. Sømmen (midtlinjen) er mørk. Også brystskjoldet og hodet har lyst gule flekker. Beina er rødbrune.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Stripet marihøne

Stripet marihøne (Myzia oblongoguttata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Stripet marihøne er mellom 6 og 8 millimeter lang. Dekkvingene er røde eller mer blekt brune, med noen avlange hvite flekker, eller striper. Brystskjoldet er bredt hvitt på hver side.

Levevis 
Stripet marihøne finnes på nåletrær.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Attenprikket marihøne

Attenprikket marihøne (Myrrha octodecimguttata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Attenprikket marihøne er mellom 3,5 og 6 millimeter lang. Dekkvingene er rødlige med atten lyse, hvite flekker.

Levevis 
Attenprikket marihøne finnes på nåletrær.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Sjakkbrettmarihøne

Sjakkbrettmarihøne (Propylea quatuordecimpunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Sjakkbrettmarihøne er mellom 3,5 og 4,5 millimeter lang. Dekkvingene er gule med flere ganske firkantede mørke flekker. Størrelsen på flekkene varierer, slik at dekkvingene kan synes svarte med gule flekker eller gule med svarte flekker. Mønsteret kan minne om et sjakkbrett, og det er nok grunnen til dens norske navn.

Levevis 
Sjakkbrettmarihøne finnes på flere ulike planter.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Fjortenprikket marihøne

Fjortenprikket marihøne (Calvia quatuordecimguttata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Fjortenprikket marihøne er mellom 4,5 og 6 millimeter lang. Dekkvingene er orangerøde med fjorten hvite flekker.

Levevis 
Fjortenprikket marihøne finnes på løvfellende trær. Den foretrekker åpen skog, både på tørre og litt fuktige habitater (leveområder). Som larve lever den som predator (rovdyr), særlig på bladlus.

Overvintringen skjer som voksen (imago), litt nedgravd i det øverste jord eller strølaget.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Sekstenprikket marihøne

Sekstenprikket marihøne (Halyzia sedecimguttata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Sekstenprikket marihøne er mellom 5 og 7 millimeter lang. Dekkvingene er orange med seksten hvite flekker. Brystskjoldet og hodet er orange med flere gule flekker.

Levevis 
Sekstenprikket marihøne finnes på løvfellende trær.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Tjuetoprikket marihøne

Tjuetoprikket marihøne (Psyllobora vigintiduopunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Tjuetoprikket marihøne er mellom 3 og 4,5 millimeter lang. Dekkvingene er gule med 22 svarte flekker. Brystskjoldet er gult med fem svarte flekker.

Levevis 
Tjuetoprikket marihøne finnes i tilknytning til gressenger.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Øyeflekket marihøne

Øyeflekket marihøne (Anatis ocellata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Øyeflekket marihøne er en stor marihøne, mellom 7 og 9 millimeter lang. Dekkvingene er røde med flere runde svarte flekker, som hver har en smal gul ring. Brystskjoldet er flekket i svart og hvitt.

Levevis 
Øyeflekket marihøne finnes på nåletrær.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Uprikket marihøne

Uprikket marihøne (Aphidecta obliterata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Uprikket marihøne er mellom 3,5 og 5 millimeter lang. Dekkvingene er blekt brune uten flekker, eller med svakt antydde mørke flekker. Brystskjoldet er lyst med en svart broket flekk som minner om bokstaven M.

Levevis 
Uprikket marihøne finnes på nåletrær.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Tolvprikket marihøne

Tolvprikket marihøne (Vibidia duodecimguttata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene. Den ble første gang registrert i Norge sommeren 2011, i Sogn og Fjordane. Nærmeste kjente forekomst er sør i Sverige, hvor den er sjelden. Den finnes vanligere lengre sør i Europa.

Utseende 
Tolvprikket marihøne er mellom 3 og 4 millimeter lang. Dekkvingene er orange med tolv hvite flekker.

Levevis 
Tolvprikket marihøne finnes på busker, på varme lune, soleksponerte lokaliteter. Den er sjelden i Norge.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1761
Sandmarihøne

Sandmarihøne (Hippodamia variegata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Sandmarihøne er mellom 3,5 og 4,5 millimeter lang. Dekkvingene er røde med svarte flekker. Brystskjoldet er svart med noe hvitt i framkanten og på sidene. Den er ganske lik neslemarihøne Ceratomegilla notata og torvmarihøne Hippodamia septemmaculata, og kan forveksles med disse. De kan skilles blant annet på fargene og mønsteret på brystskjoldet.

Levevis 
Sandmarihøne finnes på ulike planter, busker og trær og er knyttet til tørrenger og sandområder.

Rødlistevurdering 
I dag kjenner Artsdatabanken til bestander på Kvitsanden på Røros, Grimsmoen i Folldal og et nyere funn fra Karasjok i Finnmark. 

Gamle funn eksisterer fra Oslo, Halden og Gudbrandsdalen. Arten er lokal og har sannsynligvis gått tilbake pga. gjengroing og endringer i kulturlandskapet. Bestanden på Røros er sterkt truet pga arealbruk. 

Arten er sårbar (VU) med bakgrunn i begrenset forekomstareal kombinert med trolig kraftig fragmentering, pågående nedgang i areal og kvalitet på habitatet. Artens kjente forekomstareal er 200 km2, mens estimert forekomstareal er 134 km2 (minimum 20 km2, maksimum 400 km2). Men usikkerheten er relativt stor da utbredelsespotensialet er stort. Bestanden er vurdert til trolig kraftig fragmentert fordi over halvparten av individene antas å finnes i relativt små og isolerte delpopulasjoner siden den er begrenset til tørre sandområder. Artens spredning- og etableringspotensiale er trolig ganske bra, men potensielle lokaliteter er svært spredt. Pga. overnevnte påvirkningsfaktorer er både forekomstareal og kvalitet på habitatene under pågående reduksjon. 
Konklusjon: Sandmarihøne er vurdert i 2021 som sårbar (VU) fordi arten har et svært begrenset forekomstareal der bestanden er trolig kraftig fragmentert og habitatets kvalitet er i tilbakegang.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1777
Dyr formelt beskrevet av Johann August Ephraim Goeze
Trettenprikket marihøne

Trettenprikket marihøne (Hippodamia tredecimpunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Trettenprikket marihøne er mellom 4,5 og 7 millimeter lang. Dekkvingene er røde med tretten svarte flekker. Brystskjoldet er svart med en brokete gule sidekanter.

Levevis 
Trettenprikket marihøne finnes i tilknytning til våtmarkerer.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Hieroglyfmarihøne

Hieroglyfmarihøne (Coccinella hieroglyphica) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Hieroglyfmarihøne er mellom 4 og 5 millimeter lang. Dekkvingene er orange eller brungule med flere mørke flekker, som mer eller mindre flyter sammen og danner et taggete bånd.

Levevis 
Hieroglyfmarihøne finnes i tilknytning til lyngheier, ofte tallrikt på røsslyng, og kan påtreffes opptil 1200 moh. De lever ofte i grupper. Antall individer varierer fra år til år. Enkelte år kan den forekomme i masseforekomster. 

De voksne (imago) finnes fra mai til oktober.

Utbredelse 
I Europa finnes den nord til polarsirkelen, sør til det nordlige Italia og øst til Sibir,  samt i Nord-Amerika.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Sjuprikket marihøne

Sjuprikket marihøne (Coccinella septempunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene. Sjuprikket marihøne er «selve marihønen», og den arten de fleste tenker på som marihøne. Den er ofte avbildet i illustrasjoner og logoer med mer.

Utseende 
Sjuprikket marihøne er mellom 5 og 8 millimeter lang. Dekkvingene er røde med sju svarte flekker.

Levevis 
Sjuprikket marihøne finnes på en lang rekke planter, i ulike naturtyper.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Femprikket marihøne

Femprikket marihøne (Coccinella quinquepunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Femprikket marihøne er mellom 3 og 5 millimeter lang. Dekkvingene er røde med fem svarte flekker.

Levevis 
Femprikket marihøne finnes på en lang rekke planter, i ulike naturtyper.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for dem som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Elleveprikket marihøne

Elleveprikket marihøne (Coccinella undecimpunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Elleveprikket marihøne er mellom 3,5 og 4,5 millimeter lang. Dekkvingene er røde med elleve svarte flekker.

Levevis 
Elleveprikket marihøne finnes på en lang rekke planter, i ulike naturtyper.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Tiprikket marihøne

Tiprikket marihøne (Adalia decempunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Tiprikket marihøne er mellom 4 og 5 millimeter lang. Dekkvingene varierer mye av farge og mønster. Enten svarte med røde flekker eller rødbrune med svarte flekker, eller nesten uten flekker. Brystskjoldet er også variabelt, svart eller hvitt med en broket svart flekk.

Levevis 
Tiprikket marihøne finnes i tilknytning til skog.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Toprikket marihøne

Toprikket marihøne (Adalia bipunctata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Toprikket marihøne er mellom 3,5 og 5,5 millimeter lang. Dekkvingene er variable av farge og mønster. Enten svart med røde flekker, det kan være flere enn to. Eller dekkvingene kan være røde med to svarte flekker. Brystskjoldet er svart, men kan være hvitt med en svart flekk, som minner om bokstaven M.

Levevis 
Toprikket marihøne finnes på en lang rekke planter, i ulike naturtyper.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Skogmarihøne

Skogmarihøne (Adalia conglomerata) er en av marihønene (Coccinellidae), en av de mange polyphage billene.

Utseende 
Skogmarihøne er mellom 3 og 4,5 millimeter lang. Dekkvingene har et mønster i svart og blek oker farge, med sammenflytende lyse flekker på mørk bakgrunn. Brystskjoldet er hvitt og har en mørk flekk som kan minne om bokstaven M.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Marihøner i Norge (Pdf-fil) fra Bioforsk
 Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Marihøner
Biller formelt beskrevet i 1758
Mehran Karimi Nasseri

Mehran Karimi Nasseri (persisk: مهران کریمی ناصری; født 1945, død 12. november 2022) var en iransk flyktning som bodde på Charles de Gaulle internasjonale lufthavn i Frankrike fra august 1988 til juli 2006, da han ble innlagt på sykehus for en uspesifisert sykdom. 

Selvbiografien hans var en inspirasjonskilde til filmen Terminalen med Tom Hanks i hovedrollen.

Biografi 
Mehran Karimi Nasseris far var en iransk lege, hans mor var sykepleier fra Skottland, og foreldrene arbeidet på samme sted.  Nasseris far arbeidet som bedriftslege for folk tilknyttet Anglo-Persian Oil Company. 

Det lar  seg ikke å fastslå med sikkerhet så meget om hans tidlige år. I intrervjuene han gav kom han stadig vekk med utsagn som ikke lot seg forene med hjerandre. Også i selvbiografien hans er det motstridende opplysninger om hendelser i hans liv. 

Nasseri kom til Storbritannia for første gang i september 1973, for å studere ved universitetet i Bradford. Han ble utvist fra Iran i 1977 for å ha protestert mot sjahen og ble tildelt flyktningstatus fra FNs høykommissær for flyktninger i Belgia, hvor han også ble tillatt en bolig i et europeisk land. Han ville bosette seg i Storbritannia, men på vei dit i 1988, ble kofferten hans med alle papirene stjålet i Paris. Til tross for dette gikk han ombord på flyet til London, men ble umiddelbart returnert til Frankrike da han ikke hadde noe pass å fremvise til britiske innvandringmyndigheter. 

Franske domstoler uttalte at Nasseri hadde ankommet landet lovlig, men han kunne ikke bli utvist fra flyplassen, men heller ikke få  tillatelse til å slippe inn i Frankrike, fordi han ikke hadde de nødvendige papirer. Nasseri forsøkte å få nye dokumenter utstedt fra Belgia, men myndighetene der ville bare sende nye papirer hvis Nasseri meldte seg for belgiske myndigheter i egen person. Men ifølge belgisk lov har en flyktning som frivillig forlater et land også akseptert at han ikke kan returnere.  

I 1995 innvilget belgiske myndigheter likevel tillatelse for ham å vende tilbake, men bare hvis han gikk med på å bo der under oppsyn av en sosialarbeider. Nasseri nektet dette fordi han helst ville til Storbritannia som var den opprinnelige planen.  

Hans opphold på den franske flyplassen ble avsluttet i juli 2006 da han ble innlagt på sykehus. Etter sykehuset fikk Nasseri tillatelse til å bosette seg i Paris. I løpet av hans år på flyplassen tilbrakte sin tid å lese, skrive i dagboken sin, eller studere økonomi. Han fikk mat og aviser fra ansatte på flyplassen. 

Ikke lenge før han døde flyttet han tilbake til flyplassen, og døde der.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 "Has a guy been stuck in the Paris airport since 1988 for lack of the right papers?"

Iranere
Personer fra provinsen Khuzestan
Giovanni Alfonso Borelli

Giovanni Alfonso Borelli (født 28. januar 1608 i Napoli, død 31. desember 1679 i Roma) var en italiensk naturforsker. Han studerte matematikk i Pisa og var siden professor i faget ved universitetet Messina og Pisa. Borelli bosatte seg i Roma i 1674 og jobbet der som lege hos dronning Kristina. Han skrev der et berømt arbeid om dyrenes bevegelser og ble med det en av fysiologiens grunnleggere.

Referanser

Kilder 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Italienske forskere
Entomologer
Italienske leger
Italienske professorer
Personer fra Napoli
Fødsler i 1608
Dødsfall i 1679
Edward Emerson Barnard

Edward Emerson Barnard (født 16. desember 1857 i Nashville, Tennessee, død 6. februar 1923) var en amerikansk astronom. 

Han ble uteksaminert fra Vanderbilt University i 1886, hvor han fra 1883 hadde tjenestegjort som astronomiobservatør og var siden en av observatørene ved det kjente Lick Observatory på Mount Hamilton i California. I 1895 ble han ansatt ved det nye Yerkes-observatoriet i Wisconsin, som da hadde det største teleskopet i verden.

Barnard oppdaget en rekke stjernetåker og kometer som har blitt oppkalt etter han. Han egnet spesielt oppmerksomheten mot planeten Jupiter og dens måner og han oppdaget den femte av Jupiters måner, Amalthea i 1892.

Barnard oppdaget også en av jordens nærmeste stjerner, Barnards stjerne, som befinner seg ca. seks lysår fra jorden. Han har også fått nedslagskrateret Barnard på Mars oppkalt etter seg.

Referanser

Kilder 

Astronomer fra USA
Personer fra Nashville
Mottakere av Royal Astronomical Societys gullmedalje
Artikler i astronomiprosjektet
Very Large Telescope

Very Large Telescope (VLT) er et sammensatt optisk teleskop bestående av fire teleskoper på 8,2 meter plassert i en formasjon. Teleskopene kan jobbe både selvstendig eller samordnet. I det siste tilfellet tilsvarer den totale speiloverflaten et teleskop på 16 meter, noe som gjør VLT til det største optiske teleskopet i verden. I anlegget inngår også et interferometer som gir mulighet for ekstra høy oppløsning for relativt lyssterke objekter. VLT drives av det europeiske sørobservatorium.

VLT ligger ved Paranal-observatoriet på fjellet Cerro Paranal,  moh. i Atacama i det nordlige Chile. De fire inngående teleskopene er døpte til Antu, Kueyen, Melipal og Yepun etter den chilenske urbefolkningen Mapuches ord for henholdsvis solen, månen, Sørkorset og Venus.

Se også 
 Paranal-observatoriet
 La Silla-observatoriet
 Cerro Tololo Inter-American Observatory

Eksterne lenker 
 
 ESO VLT offisielt nettsted for 8 m-teleskopet.
 ESO VLTI  offisielt nettsted for interferometeret (det kombinerte teleskopet)
 The VLTI Delay Lines TNO
 The VLTI Delay Line Artikkel og bilder av Fred Kamphues/Mill House Engineering
 The PRIMA Star Separator
 ASTROVIRTEL Accessing Astronomical Archives as Virtual Telescopes med arkiv fra VLT

Teleskoper
Astronomiske observatorier
Artikler i astronomiprosjektet

de:Paranal-Observatorium#Very Large Telescope
Kenneth Franklin

Kenneth Linn Franklin (født 25. mars 1923 i Alameda, California, død 18. juni 2007) var en amerikansk astronomi og pedagog. Franklin var sjefsforsker ved Hayden Planetarium fra 1956 til 1984 og ble med-kreditert oppdagelsen av radiobølger som kom fra Jupiter, den første oppdagelsen av signaler fra en annen planet. Han figurerte ofte i lokale og nasjonale media, inkludert under Apollo 11, det første bemannede oppdraget til månen, da Franklin var en ekspert i astronomi for NBC.

Referanser 

Astronomer fra USA
Personer fra Alameda
Artikler i astronomiprosjektet
Fødsler i 1923
Dødsfall i 2007