alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Diablo-demningen

Diablo-demningen er en demning med vannkraftverk beliggende i Whatcom County, delstaten Washington i det vestre USA. Den regulerer Skagit River. 

Anlegget ligger nedenfor Ross-demningen og like ovenfor Gorge-demningen.

Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 153 MW, fordelt på to hovedturbiner og to meget små hjelpeturbiner. Operatør er Seattle by. Demnignen  er 119 m høy. Utbyggingen skjedde fra 1927 til 1930.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.

Kraftverk i Washington
Vannkraftverk i USA
Demninger i USA
Demninger fullført i 1930
Kraftverk etablert i 1930
1930 i Washington
Whatcom County
Merwin-demningen

Merwin-demningen er en demning med vannkraftverk beliggende i Cowlitz County, delstaten Washington i det vestre USA. Den regulerer Lewis River som er en sørvestlig sideelv i Columbia River, og skaper Merwinsjøen (Lake Merwin) på 15,9 km². 

Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 151 MW, fordelt på fire turbiner. Demningen er 381 m lang og 95 m høy. Operatør er PacifiCorp. Utbyggingen skjedde fra 1928 til 1931.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.

Kraftverk i Washington
Vannkraftverk i USA
Demninger i USA
Yale-demningen

Må ikke forveksles med Yele-demningen i Kina.

 Yale-demningen er en demning med vannkraftverk beliggende i CowlitzCounty, delstaten Washington i det vestre USA. Den regulerer Lewis River som er en sørvestlig sideelv i Columbia River, og skaper Yalesjøen (Yale Lake) på 15,3 km². 

Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 151 MW, fordelt på 2 turbiner. Demningen er 457 m lang og 98 m høy.  Den ligger ovenfor Merwin-demningen. Operatør er PacifiCorp. Utbyggingen skjedde fra 1950 til 1953.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.

Kraftverk i Washington
Vannkraftverk i USA
Demninger i USA
Flaming Gorge-demningen

Flaming Gorge-demningen er en demning med vannkraftverk beliggende i Daggett County, delstaten Utah i det vestre USA, nær grensen til Wyoming. Den regulerer Green River som er en sideelv til Colorado, og skaper Flaming Gorge-sjøen (Flaming Gorge Reservoir) på 170 km². 

Kraftverket har en installert produksjonskapasitet på 152 MW, fordelt på tre turbiner. Demningen er 360 m lang og 153 m høy. Operatør er USBR. Utbyggingen skjedde fra 1958 til 1964.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.

Kraftverk i Utah
Vannkraftverk i USA
Demninger i USA
Demninger fullført i 1964
Kraftverk etablert i 1964
1964 i Utah
Daggett County
The Loch Ness Mouse

The Loch Ness Mouse er et norsk popinspirert band med tilholdssted i Oslo, dannet i 1992. Bandet ble startet av brødreparet Ole Johannes Åleskjær, vokalist og gitarist, og Jørn Oddvar Åleskjær, gitarist, fra Hemnes i Høland, sammen med trommeslageren Bryan Hayes og bassisten Morten Holmqvist.

De ga ut EP-en From The Countryside på selskapet Perfect Pop i 1993, men først fem år senere kom debutalbumet Flair For Darjeeling. I 1997 overtok Emil Nikolaisen trommestikkene, og rundt årtusenskiftet ble EP-ene Ceylon Sailor utgitt i Norge og Busman’s Holiday i USA. Bandet hadde nå gjennomgått et ganske radikalt stilskifte, og var nå mer inspirert av amerikansk vestkystpop fra 1970-tallet, som for eksempel Steely Dan og Fleetwood Mac.

Nikolaisen sluttet i 2002, da han fikk nok å gjøre i Silver. Hans plass ble overtatt av søsteren Hilma Nikolaisen. Samme år begynte Helga Trømborg på keyboards, men i 2003 ble The Loch Ness Mouse en kvintett, da Holmqvist sluttet. Henriette Akerholdt Glidje kom inn som trommeslager, mens Hilma Nikolaisen gikk over til å spille bass. Dette var også besetningen på deres tredje album, "11-22" som ble utgitt i oktober 2005. De tidligere medlemmene Emil og Hilma Nikolaisen bidro også på innspillingen, i tillegg til vokal-pålegg av Elvira Nikolaisen og Maria Solheim.

The Loch Ness Mouse består nå av sju medlemmer, deriblant vokalist Christina Høgetveit, og på albumet New Graffiti foretok bandet nok en gang et stilskifte. På dette albumet har gruppa også med gjesteopptredener med blant andre soulsangeren Myrna Braza og rapperen Stella Mwangi. Plata ble produsert av Ruben Dalen og Ole Johannes Åleskjær.

Diskografi

Album
1998 «Flair For Darjeeling»  (Perfect Pop)
2002 «Key West»  (Perfect Pop)
2005 «11-22»  (Perfect Pop)
2009 «New Graffiti»  (Forward Records)
2010 «Flair For Darjeeling – Deluxe Edition»  (Hype City)
2015 «Loch Ness Mouse»
2019 «Loch Ness Mouse II»
2022 «Loch Ness Mouse III»

Medlemmer

Nåværende medlemmer
 Ole Johannes Åleskjær, gitar, vokal
 Jørn Åleskjær, låtskriver
 Christina Høgetveit, vokal, perkusjon
 Ådne Hovda, bass
 Kristoffer Solvang, trommer
 Svein Bergsaune, keyboard
 Ingar Sandvær, gitar

Tidligere medlemmer
 Ruben Dalen, trommer
 Torstein Krogedal, saksofon
 Kjartan Vestvik, keyboard
 Kåre Eriksen, gitar
 Helga Trømborg, keyboard
 Håvard Krogedal, bass
 Hilma Nikolaisen, trommer, bass
 Emil Nikolaisen, trommer
 Benjamin Pyke, gitar
 Espen Høydalsvik
 Morten Holmqvist, bass
 Henriette Akerholdt Glidje, trommer
 Bryan Hayes, trommer
Eyvind Brox, trommer
 Morten Øby
 Martin Sivertsen

Eksterne lenker

Kilder
 Norsk pop- og rockleksikon / Vega Forlag / Bergenstrubaduren / NRK

Norske popgrupper
Band etablert i 1992
Jimmy Doolittle

James Harold «Jimmy» Doolittle (født 14. desember 1896 i Alameda, California, død 27. september 1993 i Pebble Beach, California) var en amerikansk flypioner. Doolittle var general i US Air Force under andre verdenskrig; brigader 19. april 1942, generalmajor november 1942, generalløytnant 13. mars 1944 og general 4. april 1985 (pensjonert).

Doolittle mottok Medal of Honor fra president Franklin D. Roosevelt i Det hvite hus for sin innsats som øverstkommanderende for Doolittle-raidet (skildret blant annet i filmen Pearl Harbor der han ble spilt av  Alec Baldwin). Flere av Doolittles barn og barnebarn vervet seg til det amerikanske flyvåpenet.

Doolittle var flyinstruktør under første verdenskrig. Han fikk en Bachelor of Arts fra University of California, Berkeley i 1922 der han sluttet seg til brorskapet Lambda Chi Alpha Fraternity. Doolittle var en av de mest kjente pilotene i USA i mellomkrigstiden. I september 1922 gjennomførte han den første av mange banebrytende flyreiser som gikk fra Florida, til San Diego, California, på 21 timer og 19 minutter. Den amerikanske hæren tildelte ham Distinguished Flying Cross for denne flyreisen. Han vant flykonkurransen Bendixtrofét i 1931.

Fra 1957 til 1958 var han formann for National Advisory Committee for Aeronautics før organisasjonen byttet navn til NASA. I 1972 mottok Doolittle en Tony Jannus Award for sitt fremragende bidrag til kommersiell luftfart. I tillegg til hans Medal of Honor for Doolittle-raidet fikk Doolittle blant annet en Presidential Medal of Freedom, to Distinguished Service-medaljer, Silver Star, Bronze Star, samt flere utmerkelser og dekorasjoner fra Storbritannia, Frankrike, Belgia, Polen, Kina og Ecuador. Han er den eneste personen som har blitt tildelt både Medal of Honor og Medal of Freedom, som er USAs to høyeste æresbevisninger.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  
  
 
  
 
 
 
 "Doolittle Tames the Gee Bee" Story of the 1932 Thompson Trophy race. Includes quotes, photos, video

Offiserer i U.S. Air Force
Militærflyvere
Flyvere fra USA
Luftfartspionerer
Silver Star
Medal of Honor
Personer fra Alameda
Personer fra USA under første verdenskrig
Personer fra USA under andre verdenskrig
Framnes stadion

Framnes stadion er et flerbruksstadion på Skatval i Stjørdal kommune. Kunstgressbanen tjener som hjemmebane for Idrettslaget Frams fotballag.

Idrettsanlegget ble delvis opparbeidet på nåværende sted i løpet av andre verdenskrig, og ble tatt i bruk i 1946. Det første klubbhuset ble oppført i 1948, og deretter ble et nytt klubbhus bygget i 1978. Dagens klubbhus stod ferdig i 2013.

Ved utvidelse av anlegget åpnet man gressbanen i 1964. I 1984 ble anlegget rehabilitert og åpnet på nytt. Ca. 1000 fremmøtte overvar nyåpningen. Senere var Framnes stadion vertskap for flere tippekamper, deriblant oppgjøret mellom Fram Skatval og Hødd (1-2) i juli 1985 og oppgjøret mellom Fram Skatval og Nybergsund (1-1) i juli 1987.

Anlegget har også vært arena for vekslinger i St. Olavsloppet.

I 2007 ble det lagt kunstgress på anlegget.

Referanser

Idrettsanlegg i Trøndelag
Fotballstadioner i Norge
Skatval
Etableringer i 1946
Byggverk i Stjørdal
Sport i Stjørdal
Henry Taube

Henry Taube (født 30. november 1915 i Neudorf i Saskatchewan, død 16. november 2005 i Palo Alto) var en canadisk-amerikansk kjemiker. Taube, som ble amerikansk statsborger i 1942, ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1983 for sitt arbeid med mekanismene for elektronoverføringsreaksjoner, spesielt hos metallkompleks.

Referanser

Eksterne lenker 

 Nobelprize.org, Henry Taube – Curriculum Vitae

Personer fra USA født i Canada
Nobelprisvinnere fra USA
Canadiske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (kjemi)
Personer fra Saskatchewan
Fødsler i 1915
Dødsfall i 2005
Sykle på jobben

Sykle på jobben – eller «sykkelpendling» – er regulær bruk av sykkel til arbeidsreiser mellom hjem og arbeidssted, dette i motsetning til bruk av sykkel for sport, rekreasjon og tilfeldige arbeidsreiser. Bruk av sykkel til arbeidsreiser er mest vanlig der terrenget er mer eller mindre flatt, og hvor syklistene kan kjøre trygt, atskilt fra motorisert trafikk, f.eks. på spesielle sykkelveier eller sykkelfelter. Det er også viktig at syklistene anerkjennes som trafikantgruppe. Arbeidsreiser på sykkel er vanlig over hele verden. 

Bruk av sykkel er en relativt billig måte å reise, samtidig som syklingen gir mosjon, og representerer helse, økonomi og livskvalitet.

Arbeidsliv
Sykling
Sykkelvei

Sykkelvei er en egen vei beregnet for syklister. Sykkelveier er i første rekke anlagt i og omkring store byer i land hvor myndighetene, nasjonale eller lokale, har satset spesielt for å legge til rette for bruk av sykkel, særlig til arbeidsreiser. 

I Norge er det få eksempler på sykkelveier; det vanlige er at syklende og gående sammen henvises til en gang- og sykkelvei. Imidlertid har man flere steder valgt å dele slike gang- og sykkelveier i separate gang- og sykkelveier, såkalte sykkelvei med fortau.

For å kalles sykkelvei må veien være separat fra andre typer trafikanter, motoriserte såvel som mer myke trafikanter, fotgjengere. Motoriserte sykler kan tillates på en sykkelvei. En sykkelvei skiller seg fra et sykkelfelt ved at sistnevnte er et separat kjørefelt i veibanen for syklister.

Traséer 

En sykkelvei kan ha trafikk i begge retninger og kan være delt med midtlinje i to felt, ett i hver retning. Sykkelveien kan følge en vanlig vei for motorisert trafikk, atskilt ved en kantstein, parkeringsplasser, en grønn sone eller sykkelveien kan være trukket som en egen trasé gjennom landskapet. I flere tilfelle er traséer etter nedlagte jernbaner anvendt som sykkelveitraséer. 

Begrepet sykkelvei anvendes også om spesielle veitraséer som anses å egne seg bedre til sykling enn andre alternative ruter, vanligvis på grunn av mindre biltrafikk og naturskjønne omgivelser, selv om ikke traséen er eksklusivt forbeholdt syklister. 

Sykkelvei anvendes også om separate veitraséer tilrettelagt for syklister, f.eks. Rallarvegen over Hardangervidda. Her følger sykkelveien en historisk anleggsvei, anlagt for arbeidet med Bergensbanen. 

Nederland og Danmark er kjent som land der det er lagt spesielt godt til rette for syklister som trafikantgruppe, med et utstrakt sykkelveinett.

Referanser

Eksterne lenker
 Trafikkregler for syklister på Statens vegvesens nettsider

 
Veier
Continuous erythropoietin receptor activator

Continuous erythropoitin receptor activator (CERA) er en klasse medisinske preparater med Erytropoietin (EPO) som kan nyttes i behandlingen av en del sykdommer, blant annet anemi. Stoffet stimulerer kroppens egenproduksjon av røde blodlegemer, og produseres normalt i spesielle celler i nyrene med økt produksjon under perioder med redusert oksygenmetning i kroppen. Stoffet virker i benmargen og øker produksjonen av hemoglobin. 

Middelet brukes også som doping. Preparatet omtales som 3. generations EPO, og står på WADAs liste over forbudte stoffer. Stoffet ble tidligere ansett som umulig å spore, men siden 2008 har en rekke utøvere fra utholdenhetsidretter testet positivt på CERA. Utøvere fra sykkelsporten dominerer listen. Utøverne straffes vanligvis med to års utestengelse i henhold til dopingreglementet. Den norske kappgjengeren Erik Tysse testet i 2010 positivt for CERA.

Referanser

Eksterne lenker 
 The Internet Anti-Doping Database: CERA - Continuous Erythropoeitin Receptor Activators (engelsk)

Doping
Hormoner
Legemidler

fr:Érythropoïétine#Le CERA
Sazman-i Rihayi Afghanistan

Sazman-i Rihayi Afghanistan (SRA; engelsk: Afghanistan Liberation Organization, ALO; persisk: سازمان رهایی افغانستان) er en maoistisk politisk gruppe i Afghanistan. Den ble grunnlagt av dr. Faiz Ahmad og noen andre i 1973. SRA er en av mange organisasjoner som vokste ut av «Sholaye Javid»-bevegelsen (Sholaye Javid kan oversettes som «Evig flamme»). SRA het opprinnelig «Den revolusjonære gruppen for Afghanistans folk» (Revolutionary Group of the Peoples of Afghanistan, گروه انقلابی خلقهای افغانستان, RGPA), men ble omdøpt i 1980. 

Organisasjonen var svært kritisk til Saur-revolusjonen og kjempet mot den sovjetvennlige regjeringen. I juni 1979 dannet de «Afghanistans front for mujahedin-frihetskjemperne» (Afghanistan Mujahedin Freedom Fighters Front) sammen med islamistiske elementer, som en enhetsfront mot den pro-sovjetiske regjeringen.  

Sammen med noen islamske grupper stod de bak et opprør i Kabul og andre byer 5. august 1979, kjent som Bala Hissar-opprøret. Opprøret ble slått ned av regjeringen og flere titalls SRA-kadre ble drept og arrestert. Noen av de sentrale komitemedlemmene, slik som Mohammad Mohsin, Mohammad Dawod og andre, ble henrettet i Pul-e-Charkhi-fengselet av Noor Mohammad Tarakis regjering.

Etter den sovjetiske invasjonen erklærte Faiz Ahmad direkte krig mot Sovjetunionen og regjeringen. ALO kjempet aktivt mot det de oppfattet som sosialimperalisme.

SRA hadde mange fronter mot sovjeterne i forskjellige deler av Afghanistan og ble angrepet av både sovjetiske og afghanske styrker og fundamentalistiske grupper av mujahedin. De mistet over 120 kadre i den sovjetiske krigen i Afghanistan. 

Dr. Faiz Ahmad selv ble myrdet av Hezb-i-Islami-militsen til Gulbuddin Hekmatyar den 12. november 1986, sammen med seks andre kamerater. 

I det siste har SRA kjempet mot den amerikanske okkupasjonen av Afghanistan, og mot Hamid Karzais regime. ALO er listet opp under forbudte partier i Afghanistan.

Se også 
Liste over politiske partier i Afghanistan

Referanser

Eksterne lenker 
 Afghanistan Liberation Organization - offisielt nettsted

Politiske partier i Afghanistan
Kommunistiske partier
Maoisme
Politiske partier etablert i 1973
Afghanistan
1970-årene i Afghanistan
Bostedsløs

En bostedsløs er en person uten fast bolig. Det skilles dog mellom bostedsløse og nomadekulturer, hvor en fast bolig ikke er vanlig. Bostedsløshet er vanligst i storbyer og deres forsteder. Betegnelsen "bostedsløs" brukes også om fattige tilreisende personer som har bolig i hjemlandet sitt, men ikke når de oppholder seg i Norge.

Bostedløshet i Norge 
Kommunal- og regionaldepartementet definerer bostedsløshet for personer som:

 mangler tak over hodet kommende natt. Herunder regnes personer som sover ute, i skur og/eller lignende løsninger som gir en form for ly.
 er henvist til akutt eller midlertidig boalternativ, som for eksempel natthjem, varmestue, hospits/ døgnovernattingssted, krisesenter, pensjonat eller campingvogn/-hytte på campingplass.
 er under Kriminalomsorgen, som skal løslates innen 2 måneder og som ikke har egen eid eller leid bolig. Herunder regnes personer i fengsel og personer i overgangsboliger eller som soner under Friomsorgen.
 er i institusjon, som utskrives innen 2 måneder og som ikke har egen eid eller leid bolig. Herunder regnes alle typer institusjoner, inkludert personer i barnevernsinstitusjon som utskrives fra/går ut av barnevernets omsorg innen 2 måneder.
 bor midlertidig hos venner, kjente eller slektninger.

Bostedsløse registreres i folkeregistreret med kode UFB (uten fast bopel) i stedet for adresse.

Antall og utbredelse 
Antall bostedsløse regnes for dem som er i kontakt med hjelpeapparatet. Bostedsløse som ikke har søkt hjelp hos hjelpeapparatet, er ikke medregnet her, og for disse er det vanskelig å finne tall.

Det var 6091 registrerte bostedsløse i Norge i 2008 (uke 48). Av disse var 1526 i Oslo.

Aldersprofilen for bostedsløse er den omvendte av aldersprofilen for befolkningen generelt. Gjennomsnittsalderen er 35 år. En fjerdedel er under 25 år og seks prosent er 55 år og over. Majoriteten av bostedsløse (59 prosent) er avhengig av rusmidler. Fire av fem langvarig bostedsløse (over flere år) er rusavhengige mot to av fem blant akutt bostedsløse. En av tre har en kjent eller synlig psykisk lidelse. Psykiske lidelser
forekommer oftest hos langvarig bostedsløse.
¨

Litteratur og film 

Ørkenen Sur. Den norske uteliggerkolonien i Brooklyn lokalhistorisk skildring av norske sjømenn i New York på 1920-tallet, av Thor Gotaas & Roger Kvarsvik, utgitt i 2010, ISBN 978-82-430-0493-1

At home on the street: People, poverty, and a hidden culture of homelessness, undersøkende journalistisk bok fra 2010 skrevet av Jason Adam Wasserman og Jeffrey M. Clair. 

Dark Days, dokumentarfilm fra 2000 av Marc Singer, om såkalte "mole people", bostedsløse som bor i forlatte deler av New York Citys t-banenettverk. (Se klipp på youtube.com.)

The Children of Leningradsky, oscarnominert dokumentarfilm fra 2004 av Hanna Polak, om gatebarn i Moskva.

Se også 
Vagabond
Fattigdom

Referanser

Eksterne lenker
 Et blodig, hjemløst slit

Gatekultur
fattigdom
Men at Work (film)

Men at Work er en amerikansk action- og krimkomedie fra 1990 med Charlie Sheen og Emilio Estévez i hovedrollene. Estévez var også ansvarlig for regi og manus.

Handling 
Søppelkjørerne Carl og James vikles tilfeldigvis inn i drapet på lokalpolitikeren Jack Berger. For ikke å bli mistenkt for drapet, skjuler de liket og begynner å undersøke saken. Det viser seg at Berger hadde opplysninger om hva fabrikken Chemlife gjorde med sitt kjemiske avfall.

Om filmen 
Men at Work ble relativt dårlig mottatt av kritikerne og har bare fått 35% på Rotten Tomatoes. Den hadde forholdsvis bra besøkstall og innbrakte $16,2 millioner på amerikanske kinoer.

Filmen ble ikke satt opp på norske kinoer. 

Dagbladet gav den terningkast tre i 1997. Den ble i 2006 tildelt terningkast fire av CINERAMA. Anmelderen skrev blant annet at: «...det er ikke bare nostalgifaktoren som gir Men at Work sin appell. Den er faktisk veldig morsom på sine egne premisser, og de tre renovasjonsansatte har god kjemi».

Rollebesetning

Referanser

Eksterne lenker 
 
 CINERAMA (norsk)

Actionkomedier fra USA
Krimkomedier
Filmer fra 1990
Engelskspråklige filmer
Melbourne shuffle

Melbourne shuffle er en dans som stammer fra Melbourne i Australia. Shuffling, som det også kalles, er en type rave og klubb-dans og oppstod på rave-fester på slutten av 1980-tallet. Dansen var stort sett en del av undergrunnsmiljøet i byen frem til midten av 2000-tallet.

Danser
Bjørnøya (Tromsø)

Bjørnøya er ei øy i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Bjørnøya ligger nordvest for Kvaløya og Sessøya. Gårdsnavnet kommer av dyrenavnet bjørn.

Historie 
Allerede i 1522 nevnes Bjørnøy i «Norsk Regnskap for Jordebøker». I 1567 hadde gården 4 oppsittere. Så har det bodd folk der i over 400 år. Det er 2 plasser på øya som har bebyggelse. Den ene heter Bjørnøygård og den andre heter Gammelgård og ligger på øyas nordside. Som rorvær er øya av yngre dato. År 1900 ble det oppført hus for å kjøpe fisk og for å drive handel, samt noen rorbuer.

Fra begynnelsen var det lite plass og veldig værutsatt for å legge båter der ute. Men så, etter flere års hard jobbing, fikk man laget en molo som gjorde at det ble plass for 7-8 mindre båter, med stram fortøyning. Det var ganske mange gårder på Bjørnøya. År 1900 var det 60 personer på øya. På Gammelgård var det 4 hus og på Bjørnøygård var det 2 hus. Så var det post, butikk og fiskebruk på øya.

Gammelgård var fiskevær til ut på 1970-tallet. I 2017 er øya for lengst fraflyttet, men flere av husene brukes fortsatt som hytter.

Referanser 

Øyer i Tromsø
Tidligere bosetninger i Troms og Finnmark
Bosetninger i Tromsø
Julehilsen fra Flekkefjord

Julehilsen fra Flekkefjord er et årvisst tidsskrift som har kommet ut hver førjul siden 1939. Forsiden er tradisjonelt formet med tittel og byvåpen øverst, og et foto eller tegning med motiv fra byen som eneste dekorasjon.  Bladet har vært kontinuerlig redigert av medlemmer av samme familie, Morten og Tua Ringard, hvor nåværende redaktør er annen generasjon (Sverre Ringard).

Innholdet er artikler av varierende karakter, fra veldokumentert historie fra by og omegn, til mere løse minner og betraktninger av interesse for både hjemmeboende og utflyttede flekkefjæringer, ispedd historiske bilder og tegninger av lokale knipsere, fotografer og tegnere. 

Norske tidsskrifter
Publikasjoner etablert i 1939
Kultur i Flekkefjord
Olav Ringdal (1961)

Olav Ringdal (født 12. april 1961 i Hellesylt, Stranda) er en norsk kunstner. Olav Ringdal arbeider med maleri, tegning og skulptur, ofte installasjonspreget. Ringdal har sin utdannelse fra Kunstakademiet i Trondheim, Rijksakademie von Beeldende Kunsten i Amsterdam samt studieopphold i Berlin.

Ringdal har hatt flere separatutstillinger, blant annet på Henie Onstad Kunstsenter på Høvikodden, Galleri F15 i Moss, Drammen museum for kunst og Trøndelag senter for samtidskunst.

Han har medvirket en rekke ganger på Høstutstillingen og på gruppe- og kollektivutstillinger blant annet på Høvikodden, en rekke mønstringer i St. Petersburg, Düsseldorf, Galleri F15 i Moss, diverse kunstforeninger samt på vandreutstillingen «Blodig alvor – norsk kunst på 80-tallet».

Ringdals verk er kjøpt inn av Norsk kulturråd, Henie-Onstad Kunstsenter, Trondheim kommunes kunstsamling, Kuben kunstmuseum, Ålesund, Trondhjems Kunstmuseum samt Manege Exhibition Hall, St. Petersburg.

Han har mottatt flere stripendier og Statens garantiinntekt siden 2007.

Ringdal har bodd på Foldvik i Brunlanes siden 2008.

Priser 
 2003: Lexmarks Henrik Ibsen-pris for beste maleri
 2001: Aksel Waldemars minnepris
 1997: Ferdinand Finnes Gledespris

Kilder 
 Fakta Olav Ringdal – Staverns-Posten (Østlands-Posten lørdag 12. juni 2010). Side 54

Personer fra Stranda kommune
Norske kunstnere
Norske grafikere
Fødsler i 1961