alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ildrørsopp

Ildrørsopp (Suillellus luridus) er en sopp i steinsoppfamilien (boletus). Ildrørsopp er en rørsopp, og har dermed et mykt, svampaktig lag under hatten. Arten ble vitenskapelig beskrevet først av Jacob Christian Schäffer i 1774, men har siden blitt rekategorisert. William Murrill plasserte den i gruppen suillellus. Synonymet Boletus luridus brukes også.

Kjennetegn
Fruktlegemets hatt kan bli mellom 5–20 cm bred. Unge eksemplarer er halvkuleformet, men blir etterhvert hvelvet. Fargen på hatthuden er som oftest oransjebrun til mørkebrun, men kan i visse tilfeller være olivenbrun. Hatthuden kjennes semsket eller fløyelsaktig og tørr, men oppleves klebrig i fuktig vær. Rørlaget under hatten er gult straks etter gjennomskjæring, av og til med et grønnlig skjær. Sett fra undersiden er rørlaget rødbrunt og det anløper blått ved trykk. Sporepulveret er olivenbrunt.

Stilken blir mellom 5–12 cm i høyden og 2–5 cm tykk. Den kan være rett eller den kan være tykkere i bunn enn på øverst. Stilken er bar, uten krage og slire, men har årenett. Årenettet er den enkleste måten å skille mellom ildrørsopp og blodrørsopp. Steinsopper kan minne i fasongen, men de har et hvitt årenett, ikke svart, og rørlaget dens er beige til olivenbrunt.

Utbredelse
Ildrørsoppen er ofte å finne i rik løvskog i nærheten av eik og bøk og ofte på kalkholdig jord. Den er godt representert i Sverige (særlig på Gotland), i Danmark, i Storbritannia og i Slovenia og nordlige Kroatia. Den finnes også i Baltikum, i Spania, i Sentral-Europa og i Mexico i mindre grad. I Norge er den sjelden, men den er observert ved Oslofjorden.

Spiselig?
I rå tilstand, eller uten tilstrekkelig varmebehandling, er ildrørsopp giftig, men etter minst 10-15 minutters sterk varmebehandling regnes den som spiselig, og kan være en god matsopp. Noen kan reagere ved inntak sammen med alkohol.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Giftige sopper
Matsopp
Steinsopper
Epacroplon

Se Systematisk inndeling

Epacroplon er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Nokså små, spinkle, blanke, mørkt brunlige trebukker. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er nesten sylindrisk (ganske svakt tønneformet), dekkvingene er jevnbrede og ender i spiss tann. De er mønstret i svart, rødbrunt og gulhvitt. Beina er nokså lange.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil, Paraguay, Argentina og Bolivia)

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Hexoplonini Martins, 2006
 Slekten Epacroplon Martins, 1962
 Epacroplon armatipes (Martins, 1962)
 Epacroplon cruciatum (Aurivillius, 1899)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri
 
 

Cerambycinae
Brasils insekter
Paraguays insekter
Argentinas insekter
Bolivias insekter
Biller formelt beskrevet i 1962
Cremys

Se Systematisk inndeling

Cremys er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia (New South Wales og Queensland).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Heteropsini Lacordaire, 1869
 Slekten Cremys Pascoe, 1864
 Cremys cleroides (McKeown, 1938)
 Cremys diophthalmus (Pascoe, 1862)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1864
Eburiola

Se Systematisk inndeling

Eburiola er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, avlang, lyst brunlig trebukk, hver dekkvinge med to par avlange, kremgule flekker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede og litt avskåret bak, bakkroppsspissen stikker vanligvis litt ut bak dem. Beina er ganske lange og tynne, med slanke, røde lår.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Jamaica og Den dominikanske republikk.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Heteropsini Lacordaire, 1869
 Slekten Eburiola Thomson, 1864
 Eburiola geminata (Fabricius, 1787)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1787
Stratone

Se Systematisk inndeling

Stratone er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Nokså små, brede, blanke, gulbrune eller svarte trebukker. Antennene er tynne, svarte og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, beina nokså korte med tykke lår.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Fransk Guyana i nord til Paraguay i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Heteropsini Lacordaire, 1869
 Slekten Stratone Thomson, 1864
 Stratone aurantia Galileo & Martins, 1992
 Stratone rufotestacea Thomson, 1864
 Stratone transversale (Chevrolat, 1862)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1864
Skoger stasjon

Skoger stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Drammen kommune. Stasjonen åpnet i 1881 med strekningen fra Drammen til Larvik. Før 1894 var navnet Skouger, og stasjonens posisjon tilsvarte 63,05 km. Stasjonen ble fjernstyrt i 1970 og ubemannet i 1971, og mistet persontrafikken i 1973. Strekningen forbi Skoger fikk dobbeltspor i 1995, og Skoger stasjon ble formelt nedlagt i 2001. Det er blokkpost ved Skoger.

Skoger hadde en stasjonsbygning for mellomstasjon av 2. klasse, i likhet med Adal og Stokke. Den ble tegnet av Balthazar Lange. Stasjonsbygningen ble revet i 1989 og godshuset i 1984.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Buskerud
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Byggverk revet i 1989
Jernbanestasjoner åpnet i 1881
Jernbanestasjoner nedlagt i 2001
Byggverk tegnet av Balthazar Lange
Buskeruds samferdselshistorie
Samferdsel i Drammen
1881 i Norge
Galleberg stasjon

Galleberg stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i tidligere Sande kommune (nå Holmestrand kommune) i Vestfold og Telemark. Stasjonen åpnet i 1881 med strekningen fra Drammen til Larvik. I 1970 ble stasjonen nedgradert til holdeplass. Den mistet persontrafikken i 1973 og ble nedlagt i 1978. Strekningen der Galleberg stasjon lå (mellom Bergsenga og Holm), ble nedlagt og erstattet med en ny dobbeltsporstrekning i 2001. På den nye strekningen finnes Galleberg kryssingsspor på posisjon 68,14 km.

Galleberg hadde en stasjonsbygning for mellomstasjon av 4. klasse, i likhet med Barkåker, Råstad, Jåberg og Bjørkedal. Den ble tegnet av Balthazar Lange. Stasjonsbygningen er solgt. Stasjonen hadde også et godshus. Stasjonsbygning og godshus står ennå og brukes til henholdsvis boligformål og atelier/kontor.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1881
Jernbanestasjoner nedlagt i 1978
Byggverk tegnet av Balthazar Lange
Vestfolds samferdselshistorie
Jernbanebyggverk i Holmestrand
Holmestrands historie
1881 i Norge
Holm stasjon

Holm stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Sande kommune i Vestfold. Holm stoppested åpnet den 1. juli 1884, knapt tre år etter strekningen fra Drammen til Larvik. Stoppestedet ble oppgradert til stasjon i 1941 og nedgradert til stoppested igjen i 1969 og til holdeplass i 1971. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1973 og ble nedlagt den 28. mai 1978. Linjetraseen forbi Holm ble lagt om i 2001, da en ny dobbeltsporstrekning ble åpnet og førte jernbanen utenfor tettstedet. På den nye strekningen finnes Holm kryssingsspor ved posisjon 76,75 km.

Holm hadde først en billettkiosk som er revet. En senere stasjonsbygning skal være revet ca. 1980.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1884
Jernbanestasjoner nedlagt i 1978
Vestfolds samferdselshistorie
Jernbanebyggverk i Holmestrand
Holmestrands historie
Smørstein stoppested

Smørstein stoppested var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Holmestrand kommune i Vestfold. Bogen holdeplass åpnet den 16. juni 1921 og endret navn til Smørstein den 15. desember samme år, samtidig som holdeplassen ble oppgradert til stoppested. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass igjen den 1. juli 1958. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1973 og ble nedlagt den 28. mai 1978.

Stasjonsbygningen som stod her, er revet.

Den 18. august 1918 gikk et større ras sør for der holdeplassen senere ble anlagt. Etter det ble traseen lagt om, og Smørstein jernbanetunnel åpnet den 21. mai 1921. Hele traseen forbi Smørstein gikk ut av bruk i oktober 2016, fire uker før den nye dobbeltsporstrekningen gjennom Holmestrandsporten ble tatt i bruk.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1921
Jernbanestasjoner nedlagt i 1978
Vestfolds samferdselshistorie
Jernbanebyggverk i Holmestrand
Holmestrands historie
Adal stasjon

Adal stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Horten kommune i Vestfold. Før 1894 het den Augedal. Stasjonen åpnet i 1881 med strekningen fra Drammen til Larvik. Stasjonen ble nedgradert til stoppested i 1960 og holdeplass i 1965. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1973 og ble nedlagt i 1978.

Adal stasjon hadde en stasjonsbygning for mellomstasjon av 2. klasse, i likhet med Skoger og Stokke. Den ble tegnet av Balthazar Lange. Stasjonsbygningen ble revet i 1991. Stasjonen lå på østsiden av jernbanelinjen nord for planovergangen med fylkesvei 665.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1881
Jernbanestasjoner nedlagt i 1978
Byggverk tegnet av Balthazar Lange
Vestfolds samferdselshistorie
Samferdsel i Horten
1881 i Norge
Jåberg stasjon

Jåberg stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Sandefjord kommune i Vestfold. Joberg stoppested åpnet i 1881 med strekningen fra Drammen til Larvik. Navnet ble skrevet Jaaberg fra 1894 og Jåberg fra 1921. Stoppestedet ble oppgradert til stasjon i 1910 og nedgradert til stoppested igjen i 1966 og til holdeplass i 1969. Holdeplassen ble nedlagt den 28. mai 1978.

Jåberg hadde en stasjonsbygning for mellomstasjon av 4. klasse, i likhet med Galleberg, Barkåker, Råstad  og Bjørkedal. Den ble tegnet av Balthazar Lange. Stasjonsbygningen ble revet i 1991.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1881
Jernbanestasjoner nedlagt i 1978
Vestfolds samferdselshistorie
Samferdsel i Sandefjord
Viksfjord stoppested

Viksfjord stoppsted var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Tjølling (nå Larvik) kommune i Vestfold og Telemark. Stoppested åpnet i 1904 under navnet Østby, men endret navn til Viksfjord i 1914. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1971, og denne ble nedlagt i 1978.

Det ser ut til at ekspedisjonen fant sted fra en vokterbolig i begynnelsen, før Viksfjord fikk egen ekspedisjonsbygning (av samme type som ved Holm) i 1952. Bygningen ble revet i 1984.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1904
Jernbanestasjoner nedlagt i 1978
Vestfolds samferdselshistorie
Samferdsel i Larvik
Bjørkedal stasjon

Bjørkedal stasjon var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen i Porsgrunn kommune i Telemark. Den åpnet i 1882 med strekningen Larvik–Skien. Navnet var Birkedalen i begynnelsen, så Bjørkedalen fra 1894 og Bjørkedal fra 1921. Stasjonen ble nedgradert til stoppested i 1925 og holdeplass i 1965. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1973 og ble nedlagt i 1978.

Stasjonsanlegget ble tegnet av Balthazar Lange og representerer banens mellomstasjon av 4. klasse, i likhet med stasjonene Galleberg, Barkåker, Jåberg og Råstad. Bygningene er solgt.

Høsten 2018 åpnet den nye traséen med dobbeltspor på Vestfoldbanen på strekningen Farriseidet – Porsgrunn langs E18. Banestrekningen hvor Bjørkedal stasjon ligger ble da lagt ned og skinnegangen er fjernet.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1882
Jernbanestasjoner nedlagt i 1978
Telemarks samferdselshistorie
Jernbanebyggverk i Porsgrunn
Porsgrunns historie
Osebakken stoppested

Osebakken stoppested var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen og Bratsbergbanen i Porsgrunn kommune i Telemark. Den åpnet som holdeplass 9. april 1883 og ble oppgradert til stoppested i juni samme år. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1964, og holdeplassen ble nedlagt i 1978.

En billettkiosk på stedet ble revet i 1985.

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner på Bratsbergbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1883
Jernbanestasjoner nedlagt i 1978
Telemarks samferdselshistorie
Jernbanebyggverk i Porsgrunn
Porsgrunns historie
Bøle stoppested

Bøle stoppested var en jernbanestasjon på Vestfoldbanen og Bratsbergbanen i Skien kommune i Telemark. Bøhle holdeplass åpnet i september 1883. Holdeplassen ble oppgradert til stoppested i februar 1884, og fra april samme år ble navnet skrevet Bøle. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1933, og denne ble nedlagt i 1978.

En billettkiosk som stod på stedet, er revet.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1883
Jernbanestasjoner nedlagt i 1978
Telemarks samferdselshistorie
Jernbanebyggverk i Skien
Skiens historie
Follestad stoppested

Follestad stoppested var en jernbanestasjon på Bratsbergbanen i Skien kommune i Vestfold og Telemark — langs en strekning som i dag regnes til Vestfoldbanen. Etter at de to banene ble sammenkoblet, ble stoppestedet anlagt mellom Eikonrød og den nye stasjonen på Nylende i Skien, altså nord for forgreningspunktet og dermed ikke på den gamle traseen ned til Skien G. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1962. Denne mistet persontrafikken i 1986 og ble nedlagt i 1988.

Stasjonsbygningen ble opprinnelig oppført som tomannsbolig og ombygget for jernbaneformål. Den er siden solgt.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner på Bratsbergbanen
Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1918
Jernbanestasjoner nedlagt i 1988
Telemarks samferdselshistorie
Jernbanebyggverk i Skien
Skiens historie
Biuro Ochrony Rządu

Biuro Ochrony Rządu (BOR) (Statens beskyttelsebyrå) er en polsk sivil politietat ansvarlig for beskyttelse av enkeltpersoner, bygninger og andre gjenstander som tilhører den polske president, regjeringen og parlamentet, samt polske ambassader i utlandet.

Grader og distinksjoner 

 Menigkorpset:
  Szeregowy Menig
  Starszy szeregowy Ledende menig
 Underoffiserkorpset:
  Kapral Visekorporal
  Plutonowy Korporal
  Sierżant Sersjant
  Starszy sierżant Oversersjant
 Befalkorpset:
  Młodszy chorąży Kommandersersjant
  Chorąży Kommandersersjant
  Starszy chorąży Kommandersersjant
 Offiserkorpset:
  Podporucznik Fenrik
  Porucznik Løytnant
  Kapitan Kaptein
  Major Major
  Podpułkownik Oberstløytnant
  Pułkownik Oberst
  Generał brygady Brigader
  Generał dywizji Generalmajor

Referanser 

Politistyrker
Polen
Rødbrun steinsopp

Rødbrun steinsopp (Boletus pinophilus) er en sopp i steinsoppfamilien (boletus). Rødbrun steinsopp er en rørsopp, og har dermed et mykt, svampaktig lag under hatten. Arten ble vitenskapelig beskrevet først av Carlo Vittadini i 1863, men den formelle klassifikasjonen er av  Albert Pilát og Aurel Dermek fra 1973.

Kjennetegn
Rødbrun steinsopp er nær beslektet med vanlig steinsopp (boletus edilus). Den har imidlertid en mer rødlig hatt, og hatten er gjerne litt større. Ellers er den lik steinsoppen i at den har en hvelvet til halvkuleformet hatt, en stilk med hvitt årenett øverst og et rørlag som er hvitt, så senere gult til gulgrønt, og med en stort sett gul røråpning, slik at den er gul under hatten.

Utbredelse
Rødbrun steinsopp er nært knyttet til furu (navnet betyr «steinsopp som liker furu»), men kan også knyttes til gran og einer. Den er godt representert i Sverige (særlig i sør), i Norge, i Danmark, i Skottland, Slovenia og Tyskland. Enkelte også funnet i Spania, Tsjekkia og Mexico. I Norge er den relativt sjelden, men den er observert ved Oslofjorden.

Spiselig?
Rødbrun steinsopp er spiselig, og svært smakfull.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Steinsopper
Matsopp
Akkerhaugen stasjon

Akkerhaugen stasjon var en jernbanestasjon på Sørlandsbanen i Sauherad i Telemark. Stasjonen åpnet som Akkerhaugene den 18. desember 1922 da banen ble forlenget fra Nordagutu til Gvarv. Navnet ble endret til Akkerhaugen fra 26. juli 1924. Fra 1928 til 1952 var statusen stoppested. Den 29. mars 1968 ble kryssingssporet fjernet, og fra 25. november samme år var statusen offisielt nedgradert til stoppested. Fra 1970 var Akkerhaugen holdeplass, og denne ble nedlagt i 1990. Holdeplassen ble gjenopprettet i 1992, men mistet trafikken igjen i 2002.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Jens Flor ved NSB Arkitektkontor og oppført i 1920. Bygningen er solgt til private.

Kilder

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Sørlandsbanen
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Midt-Telemarks historie
Jernbanestasjoner åpnet i 1922
Jernbanestasjoner nedlagt i 2002
Jernbanebyggverk i Midt-Telemark
Sauherad
Prestholt holdeplass

Prestholt holdeplass var en holdeplass på Sørlandsbanen i Sauherad i Telemark. Den lå mellom Akkerhaugen og Gvarv. Holdeplassen åpnet den 20. mai 1931, og navnet ble skrevet Prestholdt helt i begynnelsen. I 1944 ble holdeplassen nedlagt for så å bli gjenopprettet i 1945 og nedlagt i 1990.

Kilder

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Sørlandsbanen
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Midt-Telemarks historie
Jernbanestasjoner åpnet i 1931
Jernbanestasjoner nedlagt i 1990
Jernbanebyggverk i Midt-Telemark
Gallerørsopp

Gallerørsopp (Tylopilus felleus) tilhører slekten Tylopilus i familien rørsopper (Boletaceae) og er eneste art i denne slekten som er funnet i Europa.  Arten ble tidligere klassifisert til slekten Boletus, som blant annet inkluderer steinsopp (Boletus edulis), som den kan forveksles med. Gallerørsopp er ikke giftig, men svært bitter og regnes derfor som uspiselig.

Kjennetegn
Gallerørsopp har en hatt som er 5–15 cm bred. Hodet er hvelvet og tørt med finlodden hud som ung. I eldre gallerørsopp er huden glatt. Fargen er lysebrun, gråoransje eller gråbrun. Rørene er avrundet mot stilken. Rørene, og røråpningene, er først hvite, men i eldre gallerørsopp blir de rosa. Ved trykk blir rørene skittenbrune. Sporepulveret er olivenbrunt.

Stilken er 7–12 cm høy og 2–4 cm tykk. Den kan være både jevn og svakt konisk, slik at den er tykkere i bunn enn på toppen. Stilken er bar, uten krage og slire, men har små grovmaskede og brune årefelt. Stilken er hvit øverst og gulbrunt nedover. Kjøttet er hvitt, men blir svakt rødt når det skjæres i.

Skilletegn fra steinsopp
Gallerørsopp har klart grovmasket olivenbrunt årenett, mens steinsopp har finmasket hvitt årnenett. Gammel gallerørsopp er rosa under hatten, mens steinsopp som oftest er hvit eller gul til gulgrønn. Presser man under hatten på gallerørsopp, blir den skittenbrun. Steinsopp skifter imidlertid ikke farge ved press.

Utbredelse
Gallerørsopp finnes i barskog, og er mest observert i Norge og Sverige, med noen tilfeller i Danmark og Tyskland. I Norge er den relativt sjelden, mest observert rundt Oslofjorden.

Egenskaper 
Til tross for likheten med steinsopp, er gallerørsoppen for besk til å være spiselig. Den har en markant bitter smak. Den er imidlertid ikke påvist som giftig, men den beske smaken kan ødelegge et måltid.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rørsoppordenen
Tjønnås stoppested

Tjønnås stoppested på Sørlandsbanen er i Midt-Telemark kommune (tidligere Bø) i Telemark. Stoppestedet åpnet den 15. desember 1925 idet banen ble forlenget til Lunde. Det ble nedgradert til holdeplass i 1967, og denne mistet persontrafikken i 1999.

Stasjonsbygningen (av Veggli-typen) og privetet (av Ustaoset-typen) ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad ved NSB Arkitektkontor og oppført i 1925. Bygningene er solgt til private.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Sørlandsbanen
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Midt-Telemarks historie
Jernbanestasjoner åpnet i 1925
Jernbanebyggverk i Midt-Telemark
Iman Meskini

Iman Meskini (født 3. mars 1997) er en norsk skuespiller. Hun er kjent for rollen som Sana Bakkoush i dramaserien Skam som blir sendt av NRK, og hadde hovedrollen i fjerde og siste sesong av serien. For TV-serien ble hun nominert til publikumsprisen under Gullruten 2018.

I 2019 var Meskini med på 71 grader nord, der hun viste en annen siden av seg selv, enn det vi ser i «skam». Hun endte opp på 2. plass i programmet.

Meskini studerer arabisk og midtøstenstudier ved Universitetet i Oslo. Hennes mor er fra Norge og faren hennes er fra Tunisia.

Bibliografi 
 2018 #minhistorieminmening

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Presentasjon på Cappelen Damms nettsider

Norske skuespillere
Nordmenn av tunisisk opphav
71° nord-deltakere
Skam
Svenseid stasjon

Svenseid stasjon var en jernbanestasjon på Sørlandsbanen i Nome kommune i Telemark. Svenseid åpnet som stoppested den 15. desember 1925 idet banen ble forlenget fra Bø til Lunde. Statusen ble oppgradert til stasjon den 1. november 1951 og nedgradert til holdeplass den 1. april 1969, etter at kryssingssporet var fjernet i april 1968. Persontrafikken ble nedlagt i 1999.

Stasjonsbygningen og godshuset ble oppført i henholdsvis 1922 og 1923. Begge er tegnet av Gudmund Hoel og Ragnvald Utne ved NSB Arkitektkontor. Bygningene er solgt til private.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Sørlandsbanen
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Samferdsel i Nome
Jernbanestasjoner åpnet i 1925
Gudmund Hoel
Nomes historie