Albert Ayler

Albert Ayler (født 13. juli 1936 i Cleveland i Ohio i USA, død 25. november 1970 i New York City) var en amerikansk jazzmusiker, -sanger og -komponist, som regnes til pionerene innen frijazzen. Hovedinstrumentet til Ayler var tenorsaksofon, men han spilte iblant alt- og sopransaksofon og sporadisk også sekkepipe.

Liv og virke

Bakgrunn
Ayler fikk sin første innføring i altsaksofon fra sin far Edward, som var halvprofesjonell saksofonist og fiolinist. Han fikk også musikkinspirasjon fra den menigheten han gikk i. Ayler spilte således tidlig altsaksofon og turnerte i slutten av tenårene med blues-munnharpespilleren Little Walter. Deretter hadde han eget rhythm & blues-band, inntil han ble innkalt til militærtjeneste med i Vest-Tyskland. Der gikk han over til tenorsaksofon.

Karriere
Ayler bestemte seg for å bli i Europa og ble aktiv på musikscenen i Sverige, hvor han innpilte sin første grammofonplate i 1962. Han dukket også opp i København, hvor han blant annet satt inn med Cecil Taylor i Montmartre, og hvor han i 1963 innspilte en kvartettplate – hans siste jazz-plate.

Ayler vendte tilbake til USA og involverte seg i den nye avantgardejazz-scenen, inntil han høsten 1964 igjen arbeidet med jazz i København, i samarbeid med Don Cherry, Gary Peacock og Sunny Murray.

Fra midten av 1960-årene var Ayler anerkjent som jazzmusiker i New York. Han ble ofte ledsaget av sin bror, trompetisten Donald Ayler. Deres stil var rabiat frijazz, preget av et voldsomt spirituell patos, som ble understøttet av karakteristiske små temaer med elementer av marsj- og sirkusmusikk.

Med tilknytningen til Impulse Records i 1966 ble Aylers musikk blåstemplet, og den ble dermed også mer tilgjengelig. Blant annet tok han inn sterke elementer av rhythm & blues.

Etter å være forsvunnet i et par uker, ble Ayler funnet død i East River i New York City. De nærmere omstendigheter er aldri blitt klarlagt.

Diskografi i utvalg 
 The First Recordings II (Sonet/DIW, 1962) med Torbjörn Hultcrantz, Sune Spångberg
 My Name is Albert Ayler (Fontana, 1963)
 Bells/Prophecy (ESP-Disk, 1964/1965) med Don Ayler, Charles Tyler, Lewis Worrell, Gary Peacock, Sunny Murray
 Spiritual Unity (ESP-Disk, 1964) med Gary Peacock, Sunny Murray
 Ghosts (Debut, 1965)
 Spirits Rejoice (ESP-Disk, 1965)
 New York Eye and Ear Control (ESP-Disk, 1965) med Don Cherry, Roswell Rudd, John Tchicai, Gary Peacock, Sunny Murray
 Lörrach/Paris (HatArt, 1966) med Don Ayler, Michel Samson, Bill Fowell, Beaver Harris
 Live in Greenwich Village/The Complete Recordings (Impulse! Records, 1965–1967)
 Love Cry (Impulse! Records, 1967)
 New Grass (Impulse! Records, 1968)
 Music Is the Healing Force of the Universe (Impulse, 1969)
 The Last Album (Impulse, 1969)

Film 
 Talking in Tongues, dokumentarfilm av Doug Harris, 80 minutter, USA/GB 1987
 Kaspar Collin My name is Albert Ayler, Sverige 2005
 Jean-Michel Meurice Le Dernier Concert, Frankrike 1970 (siste konsert i Fondation Maeght)

Referanser

Litteratur 
 Claghorn, Charles Eugene. The Biographical Dictionary of Jazz. Prentice-Hall, 1982.
 Gioia, Ted. The History of Jazz. Oxford University Press, 2011.
 Hardy, Phil. «Albert Ayler», The Faber Companion to 20th Century Popular Music, 2001. Web.
 Jenkins, Todd S. Free Jazz and Free Improvisation: An Encyclopedia, Volume 1. Greenwood Press, 2004.
 Jost, Ekkehard. Free Jazz. Da Capo Press, 1975.
 Schwartz, Jeff. «Review: Healing Force: The Songs of Albert Ayler.» American Music, Vol. 27. JSTOR.
 Weiss, Jason. Always in Trouble: An Oral History of ESP-Disk: The Most Outrageous Record Label in America. Wesleyan University Press, 2012.
 Whitehead, Kevin. «Albert Ayler: Testifying the Breaking Point», NPR, 8. mai 2001.

Eksterne lenker 
 
 
 
  
  Minneside med diskografi
  Felix Klopotek: «Der Traum von einer Seele», Jungle World nr. 47, 25. november 2010. (essay)

Jazzsaksofonister fra USA
Personer fra Cleveland