Billy Cobham

William C. Cobham, kjent som Billy Cobham (født 16. mai 1944) regnes som en av verdens beste og mest innflytelsesrike trommeslagere, mest kjent for sin jazz-fusion på 1970-tallet med Miles Davis og med John McLaughlins Mahavishnu Orchestra, hvor han var en pioner med en kraftig trommestil med elementer fra jazz, rock og funk. Han ble senere også selv en dyktig bandleder.

Cobham er rangert som nummer 45 på Rolling Stone sin liste 100 Greatest Drummers of All Time. Han ble innlemmet i Modern Drummer Hall of Fame i 1987 og i Classic Drummer Hall of Fame i 2013.

Biografi 
Billy Cobham er født i Panama, men familien flyttet til New York når han var tre år. Han var allerede som liten fasinert av perkusjonsinstrumentene fetteren hans spilte. Han startet å spille trommer i en alder av fire år og allerede som åtte debuterte han med sin far som spilte piano.

I militæret spilte han i U.S. Army Band og etterpå begynte han å opptre og turnere med flere jazzmusikere, dannet eget band, Dreams, og etterpå begynte han som trommeslager for Miles Davis. Han spilte på flere av Davis sine album, det første var Jack Johnson (som var Davis sitt album nummer 43).

Han var med i Mahavishnu Orchestra, som John McLaughlin hadde startet, og spilte på deres første album Inner Mounting Flame i 1971, albumet ble en klassikker. Oppfølgeren Birds of Fire kom i 1973 og Between Nothingness & Eternity samme år.

Cobham dannet sitt eget band, Spectrum, og ga i 1973 ut debutalbumet som også fikk navnet Spectrum. Bandet spilte en blanding av jazz, funk og rock, og albumet ble godt mottatt av kritikerne. Han ga ut ytterligere åtte studioalbum i 1970-årene.

Billy Cobham flyttet til Sveits i 1985.

I tillegg til jazzprosjektene spilte han også på turneen til Grateful Dead, Jack Bruce og Peter Gabriel og andre musikere på 1980 og 90-tallet. Han var også produktiv på innspillings området å ga ut åtte album på 1980-tallet, fem på 1990-tallet, ni på 2000-tallet og fem på 2010-tallet.

Han startet et fusionband med tyske musikkere, Paradox, og en akustisk kvartet, Nordic, med de norske musikkerene Tore Brunborg, Terje Gewelt og Bugge Wesseltoft som ga ut albumene Nordic i 1998 og Off Color i 1999. Han leda også gruppa «Jazz is Dead», som spiller Greatful Dead-materiale.

Diskografi 

 1973 – Spectrum
 1974 – Crosswinds
 1974 – Total Eclipse
 1975 – Shabazz
 1975 – A Funky Thide of Sings
 1976 – Life & Times
 1976 – Billy Cobham / George Duke: Live on Tour in Europe
 1977 – Magic
 1978 – Inner Conflicts
 1978 – Alivemutherforya
 1978 – Simplicity of Expression: Depth of Thought
 1979 – BC
 1980 – Flight Time
 1981 – Stratus
 1982 – Observations & Reflections
 1983 – Smokin'''
 1985 – Warning 1986 – Powerplay 1987 – Picture This 1989 – Incoming 1992 – By Design 1994 – The Traveler 1996 – Nordic 1998 – Focused 1999 – Off Color 2000 – North by Northwest 2001 – Drum & Voice 1 (All That Groove) 2002 – Culture Mix 2003 – The Art of Three 2006 – Art of Four 2006 – Drum & Voice – Vol.2 2007 – Fruit from the Loom 2008 – De Cuba y Panama 2009 – Drum & Voice – Vol.3 2010 – Palindrome 2014 – Tales From The Skeleton Coast 2015 – Spectrum 40 Live 2016 – Drum & Voice – Vol.4 2017 – Red Baron''

Referanser

Eksterne lenker  
 
 
 

Jazztrommeslagere fra USA
Personer fra New York City