alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ravil Tagir

Ravil Tagir (født 6. mai 2003) er en kasakhstanskfødt tyrkisk fotballspiller som spiller for İstanbul Başakşehir FK.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyrkiske fotballspillere
Fotballspillere for Altınordu FK
Fotballspillere for İstanbul BB
Emre Demir

Emre Demir (født 15. januar 2004) er en tyrkisk fotballspiller som spiller for den spanske klubben FC Barcelona B.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyrkiske fotballspillere
Fotballspillere for Kayserispor
Fotballspillere for FC Barcelona B
Luke Matheson

Luke Alexander Matheson (født 3. oktober 2002) er en engelsk fotballspiller som spiller for Wolverhampton Wanderers FC.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske fotballspillere
Fotballspillere for Rochdale AFC
Fotballspillere for Wolverhampton Wanderers FC
Fotballspillere for Ipswich Town FC
Fotballspillere for Hamilton Academical FC
Fotballspillere for Scunthorpe United FC
Santa Francesca Romana

Santa Francesca Romana, tidligere kalt Santa Maria Nova, er en kirke i Roma, dedisert til den hellige Fransiska av Roma. Kirken ligger ved  Forum Romanum i Rione Campitelli. Den har sin opprinnelse fra 800-tallet og ble ombygd i 1615 med en fasade av Carlo Lombardi. Ansvar for kirken har olivetanernes kongregasjon.

Kilder 
Claudio Rendina:

Eksterne lenker
 

Francesca Romana
Francesca Romana
Francesca Romana
Rione Campitelli
Basilica Minor
Festmø uthyres

Festmø uthyres er en svensk filmkomedie fra 1950, i regi av Gustaf Molander. Hovedrollene spilles av Eva Dahlbeck, Karl-Arne Holmsten og Olof Winnerstrand.

Rolleliste (i utvalg) 
Eva Dahlbeck - Margit Berg 
Karl-Arne Holmsten - Allan Winkler, direktør 
Olof Winnerstrand - Fredrik Winkler, direktør, Allans far 
Elsa Carlsson - Fru Winkler, Fredriks hustru, Allans mor 
Dagmar Ebbesen - Frøken Lauritz 
Barbro Hiort af Ornäs - Gertrud Stenström 
Jan Molander - Mårtensson, jur kand 
Carl-Olof Alm - Hellman, jur kand 
Stig Järrel - Pålman, major 
Marianne Löfgren - Majorskan Pålman 
Thor Modéen - Oberst 
Naima Wifstrand - gammal dam 
Gunnar Björnstrand - Julius Brumse, skuespiller  
Douglas Håge - Boström 
Gull Natorp - Friherrinnan Rosenskiöld

Referanser

Eksterne lenker 

Svenskspråklige filmer
Svenske filmkomedier
Filmer fra 1950
Filmer regissert av Gustaf Molander
Amanda Tenfjord

Amanda Klara Georgiadis Tenfjord (født 9. januar 1997 i Ålesund, Norge, oppvokst i Ioánnina i Hellas og i Tennfjord i Haram) er en norsk og gresk sanger, låtskriver og medisinstudent (hun tok siste eksamen i medisintudiet i mai 2022). Hun representerte Hellas i Eurovision Song Contest 2022 med låten «Die Together».

Artistkarriere 
Tenfjord begynte med pianotimer da hun var fem år gammel, før hun begynte i korps og deretter sangtimer. Tenfjords sang «Run» vant Musikkprisen i 2015 og figurerte i en reklamevideo for Personskadeforbundet LTN i 2014.

I 2016 deltok hun i TV 2s musikkonkurranse The Stream, hvor hun fikk en plassering blant de 30 beste deltakerne.  I 2017 vant Tenfjord Forbildeprisen fra Forbildeprisen  fra Norsk Tipping og Norsk Musikkråd. I 2018 opptrådte hun live under «P3aksjonen». Hun medvirket også i et program på P3 Live i 2019 med låten «Let Me Think».

Tenfjord har turnert med det norske bandet Highasakite. I 2019 spilte hun på musikkfestivalen Trondheim Calling. Tenfjord ble i 2019 tildelt Ungdommens kulturpris i Haram kommune. Tenfjord varmet opp for Madrugada i september 2022 på Panathenaic Stadium i Athen. Tenfjord mottok hederspriser fra både  Fylkesmannen i Epirus, Alekos Kaxrimaniog ordfører i Ioannina for sin innsats for Hellas i Eurovision Song Contest 2022. Hun ble nominert til P3 Gull 2022 i klassen årets gjennombrudd.

Eurovision Song Contest 
I desember 2021 kunngjorde den greske allmennkringkasteren ERT at den hadde valgt Tenfjord til å representere Hellas i Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia. Sangen, «Die Together» ble offentliggjort og utgitt 10. mars 2022. Hun kvalifiserte seg til finalen, der hun endte på åttendeplass.

Privatliv 
Tenfjord bodde sine første tre år i farens hjemby Ioánnina i Hellas, før hun og familien flyttet til Tennfjord i Møre og Romsdal. Hun lærte gresk før norsk. Hun gikk i samme klasse som artisten Sigrid, ved Fagerlia videregående skole.

Tenfjord flyttet i 2015 til Trondheim for å starte medisinstudier ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). I 2019 annonserte Tenfjord at hun satte de krevende studiene på pause for å fokusere på musikk. Tenfjord tok embetseksamen i medisin i mai 2022.

Diskografi

EP-er 
 First Impression (2018)
 Miss the Way You Missed Me (2021)

Singler 
 «Run» (2014)
 «I Need Lions» (2016)
 «Man of Iron» (2017)
 «First Impression» (2018)
 «No Thanks» (2018)
 «Let Me Think» (2018)
 «The Floor Is Lava» (2019)
 «Troubled Water» (2019)
 «Kill the Lonely» (2019)
 «As If» (2020)
 «Pressure» (2020)
 «Then I Fell in Love» (2020)
 «Miss the Way You Missed Me» (2021)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Møre og Romsdal
Norske musikere
Deltakere i Eurovision Song Contest 2022
Greske musikere
Philippe Malaurie

Philippe Malaurie (født 7. mars 1925 i Mainz i det franskokkuperte Rhinlandet i Tyskland. død 1. april 2020 i Paris) var en fransk professor i privatrett.

Liv og virke

Bakgrunn
Philippe Malaurie ble født i Mainz; hans far var del av den franske okkupasjonsmakt der i tiden etter første verdenskrig. Han kom fra en fransk katolsk borgerfamilie av normannisk og skotsk avstamning. Faren var dosent for historie og geografi ved Mainzer Gymnasium og tidligere infanterioffiser ved Deuxième bureau de Belfort. Familien Malaurie dro til Frankrike da okkupasjonen av Rhinlandet tok slutt i 1930.

Karriere
Philippe Malaurie ble juridisk doktor i Paris i 1951. Doktorarbeidet het L'order public et le contrat; étude de droit comparé. I 1951 bestod han sin agrégation.

Han underviste ved Institut des hautes études i Tunis fra 1951 til 1955, ved det juridiske fakultet i Poitiers fra 1955 til 1966, og ved det juridiske fakultet i Paris fra 1966 til 1970. Deretter underviste han ved Université de Paris II. Underveis underviste han også i Beirut og i Phnom Penh.

Han var dekanus for det juridiske fakultet i Nanterre fra 1968 til 1969. Han var vise-president for Den franske komité for internasjonal privatrett i 1976. I 2003 ble han professor i jus, økonomi og sosialvitenskap ved Paris II. I 2017 var Malaurie professor emeritus for privatrett ved Université Panthéon-Assas.

Malaurie var en renommert spesialist i sivilrett, og hans spisskompetanse gjaldt en rekke av dens felter: Han var ekspert innen familierett og notarrett (arverett, gaver, sikkerhetsrett osv.) og forfattet også lærebøker om person-, sak- og kontraktsrett. Han var også ansvarlig for de sivilrettslige arbeider i Defrénois-repetitoriet fra firmaet Dalloz, oftest i sanarbeid med professor Laurent Aynès.

Publikasjoner

Referanser

Litteratur

 

Franske jurister
Personer fra Mainz
Dødsfall relatert til covid-19 i Frankrike
San Giovanni a Porta Latina

San Giovanni a Porta Latina er en tidlig kristen basilika i det sørlige Roma, dedisert til apostelen og evangelisten Johannes. Kirken ligger i nærheten av Porta Latina i Rione Celio.

Kirken antas å ha blitt etablert i år 550. Den ble ombygd under pave Hadrian I i 772. Interiørens fresker og kampanilen er fra 1100-tallet.

Kilder
Churches of Rome Wiki: San Giovanni a Porta Latina

Eksterne lenker
 

Giovanni Porta Latina
Giovanni Porta Latina
Giovanni Porta Latina
Rione Celio
Serie A de Ecuador

Serie A de Ecuador er den øverste divisjonen i Ecuadoriansk herrefotball. Ligaen har 16 lag og spilles med innledende gruppespill og de åtte beste lagene går inn i et play-off system for å kåre seriemesteren.

CONMEBOL-ranking (2021)
CONMEBOL har ingen egen rangering, så lagene her er rangert etter Kickalgor.com sitt oppsett ved bruk av ELO-metoden.

Vinnere

 1957 – Emelec
 1958 – ikke spilt
 1959 – ikke spilt
 1960 – Barcelona
 1961 – Emelec
 1962 – Everest
 1963 – Barcelona
 1964 – Deportivo Quito
 1965 – Emelec
 1966 – Barcelona
 1967 – El Nacional
 1968 – Deportivo Quito
 1969 – LDU Quito
 1970 – Barcelona
 1971 – Barcelona
 1972 – Emelec
 1973 – El Nacional
 1974 – LDU Quito
 1975 – LDU Quito
 1976 – El Nacional
 1977 – El Nacional
 1978 – El Nacional
 1979 – Emelec
 1980 – Barcelona
 1981 – Barcelona
 1982 – El Nacional
 1983 – El Nacional
 1984 – El Nacional
 1985 – Barcelona
 1986 – El Nacional
 1987 – Barcelona
 1988 – Emelec
 1989 – Barcelona
 1990 – LDU Quito
 1991 – Barcelona
 1992 – El Nacional
 1993 – Emelec
 1994 – Emelec
 1995 – Barcelona
 1996 – El Nacional
 1997 – Barcelona
 1998 – LDU Quito
 1999 – LDU Quito
 2000 – Olmedo
 2001 – Emelec
 2002 – Emelec
 2003 – LDU Quito
 2004 – Deportivo Quito
 2005A – LDU Quito
 2005C – El Nacional
 2006 – El Nacional
 2007 – LDU Quito
 2008 – Deportivo Quito
 2009 – Deportivo Quito
 2010 – LDU Quito
 2011 – Deportivo Quito
 2012 – Barcelona
 2013 – Emelec
 2014 – Emelec
 2015 – Emelec
 2016 – Barcelona
 2017 – Emelec
 2018 – LDU Quito
 2019 – Delfín
 2020 – Barcelona
 2021 –

Referanser 

Fotball i Ecuador
Nasjonale toppdivisjoner i fotball for menn
Sportsarrangementer i Ecuador
Primera División del Perú

Primera División del Perú er den øverste divisjonen i Peruansk herrefotball.

Historie

Den peruanske fotballigaen 

I 1912, i regi av lederne Eduardo Fry, H. G. Redshaw og R.C. Brown, inviterte Miraflores Sporting Club flere andre klubber til å delta i dannelsen av en fotballiga. Flere klubber takket ja til invitasjonen og 27. februar 1912 ble den peruanske fotballigaen offisielt opprettet, som i de første årene samlet kun klubber fra provinsen Lima.

Vinnere

 1912 – Lima Cricket
 1913 – Jorge Chávez
 1914 – Lima Cricket
 1915 – Sport José Gálvez
 1916 – Sport José Gálvez
 1917 – Sport Juan Bielovucic
 1918 – 
 1919 – 
 1920 – Sport Inca
 1921 – Sport Progreso
 1922 – ikke spilt
 1923 – ikke spilt
 1924 – ikke spilt
 1925 – ikke spilt
 1926 – Sport Progreso
 1927 – 
 1928 – 
 1929 – Universitario
 1930 – Atlético Chalaco
 1931 – 
 1932 – 
 1933 – 
 1934 – Universitario
 1935 – Sport Boys
 1936 – ikke spilt
 1937 – Sport Boys
 1938 – Deportivo Municipal
 1939 – Universitario
 1940 – Deportivo Municipal
 1941 – Universitario
 1942 – Sport Boys
 1943 – Deportivo Municipal
 1944 – Mariscal Sucre
 1945 – Universitario
 1946 – Universitario
 1947 – Atlético Chalaco
 1948 – 
 1949 – Universitario
 1950 – Deportivo Municipal
 1951 – Sport Boys
 1952 – 
 1953 – Mariscal Sucre
 1954 – 
 1955 – 
 1956 – Sporting Cristal
 1957 – Centro Iqueño
 1958 – Sport Boys
 1959 – Universitario
 1960 – Universitario
 1961 – Sporting Cristal
 1962 – 
 1963 – 
 1964 – Universitario
 1965 – 
 1966 – Universitario
 1967 – Universitario
 1968 – Sporting Cristal
 1969 – Universitario
 1970 – Sporting Cristal
 1971 – Universitario
 1972 – Sporting Cristal
 1973 – Defensor Lima
 1974 – Universitario
 1975 – 
 1976 – Unión Huaral
 1977 – 
 1978 – 
 1979 – Sporting Cristal
 1980 – Sporting Cristal
 1981 – Melgar
 1982 – Universitario
 1983 – Sporting Cristal
 1984 – Sport Boys
 1985 – Universitario
 1986 – San Agustín
 1987 – Universitario
 1988 – Sporting Cristal
 1989 – Unión Huaral
 1990 – Universitario
 1991 – Sporting Cristal
 1992 – Universitario
 1993 – Universitario
 1994 – Sporting Cristal
 1995 – Sporting Cristal
 1996 – Sporting Cristal
 1997 – 
 1998 – Universitario
 1999 – Universitario
 2000 – Universitario
 2001 – 
 2002 – Sporting Cristal
 2003 – 
 2004 – 
 2005 – Sporting Cristal
 2006 – 
 2007 – Universidad San Martín
 2008 – Universidad San Martín
 2009 – Universitario
 2010 – Universidad San Martín
 2011 – Juan Aurich
 2012 – Sporting Cristal
 2013 – Universitario
 2014 – Sporting Cristal
 2015 – Melgar
 2016 – Sporting Cristal
 2017 – 
 2018 – Sporting Cristal
 2019 – Binacional
 2020 – Sporting Cristal
 2021 – 
 2022 – Alianza Lima

Referanser 

Fotball i Peru
Nasjonale toppdivisjoner i fotball for menn
Sportsarrangementer i Peru
Avril (film)

Avril er en fransk film fra 2006 av regissøren Gérald Hustache-Mathieu.

Synopsis 
Avril er navnet på en pike som er oppvokst i et trappistkloster. Da hun skal avlegge de evige løfter, får hun å vite at hun har en ukjent tvillingbror. Hun reiser derfor ut i verden for å lete etter ham.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske dramakomedier
Filmer fra 2006
Tim Prica

Bo Tim Rade Tiger Prica (født 23. april 2002) er en svensk fotballspiller som spiller for den østerrikske klubben WSG Swarovski Tirol, på lån fra den danske klubben AaB Fodbold.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske fotballspillere
Fotballspillere for Malmö FF
Fotballspillere for Aalborg BK
Fotballspillere for WSG Swarovski Tirol
Personer fra Helsingborg
Edmund Lowe

Edmund Lowe (født 3. mars 1890 i San Jose, California, død 21. april 1971 i Woodland Hills California), var en amerikansk skuespiller. Han medvirket i over 120 filmer. På 1920-tallet spilte han helten og den romantiske hovedrollen. Senere i filmkarrieren gikk han over til biroller og hovedrollene han fikk ble begrenset til b-filmer.

Lowe har to stjerner på Hollywood Walk of Fame, en for film og en for TV.

Filmografi (i utvalg) 
 1925 – Østenfor Suez
 1926 – Helteglorien
 1928 – Lykken ivente
 1928 – Frie forbindelser
 1928 – Ciscos elskerinne
 1929 – Kamphaner i kjærlighet
 1929 – This Thing Called Love
 1931 – Transatlantic
 1932 – Chandu, hypnotisøren
 1933 – Women of All Nations
 1933 – Middag kl. 8
 1940 – Jeg elsker dig på nytt
 1940 – Luftens vågehalser
 1956 – Jorden rundt på 80 dager
 1957 – Den udødelige Spig

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Agnes Cecilia – en forunderlig historie

Agnes Cecilia – en forunderlig historie er en svensk film fra 1991 i regi av Anders Grönros. Hovedrollene spilles av Gloria Tapia og Ronn Elfors.

Rolleliste (i utvalg) 
Gloria Tapia – Eleonora «Nora» Hed
Ronn Elfors – Dag Sjöborg
Stina Ekblad – Karin Sjöborg, Dags mor
Allan Svensson – Anders Sjöborg, Dags far
Vanna Rosenberg – Lena
Cecilia Milocco – Agnes Cecilia 
Mimi Pollak – Hulda
Meta Velander – Vera Alm
Percy Brandt – Birger Alm
Bojan Westin – Inga
Suzanne Reuter – Carita Eng
Beatrice Chiapponi-Grönros – Anna Hed, Noras mor
Björn Andrésen – Per Hed, Noras far

Referanser

Eksterne lenker 

Svenskspråklige filmer
Svenske dramafilmer
Filmer fra 1991
Félicien de Saulcy

Louis Félicien Joseph Caignart de Saulcy (født 19. mars 1807 i Lille, død 4. november 1880 i Paris) var en fransk arkeolog, numismatiker og orientalist.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske arkeologer
Franske numismatikere
Franske orientalister
Museumsfolk
Franske senatorer
Medlemmer av Académie des inscriptions et belles-lettres
Personer fra Lille
Jean Foy-Vaillant

Jean Foy-Vaillant (født 23. mars 1632 i Beauvais, død 23. oktober 1706 i Paris) var en fransk numismatiker.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske numismatikere
Franske leger
Medlemmer av Académie des inscriptions et belles-lettres
Personer fra departementet Oise
Jacob Lundell Noer

Jacob Lundell Noer (født 18. februar 1998 i Oslo)  er en norsk/Svensk ishockeyspiller som spiller på  Storhamar Hockey. Han har også spilt på Norges landslag.

Karriere 
Jacob Lundell Noer kommer fra Drøbak og moderklubben er Ski IL. Etter to år på Lillehammer NTG ble han en del av Lillehammer IKa- lag. 

I april 2020 valgte Noer å signere for naborivalen Storhamar. Det falt ikke i smak hos enkelte ved Lillehammer Noers tidligere klubb. Som måtte tåle mye kritikk og netthets.  Noer har også vært på utlån til Manchester Storm dette var i 2021.

15. desember 2021 kunne Hamar Arbeiderblad melde om at tidligere Storhamar-spiller Rasmus Ahlholm hadde krysstaklingtakling Noer i ansiktet på istrening. Ahlholm ble umiddelbart utestengt fra trening, mens Noer var tilbake på isen 17. desember. Samtidig som politiet på Hamar hadde opprettet sak på Ahlholm som muligens kroppskrenklse. Den 17. desember 2021 kunngjorde styret i Storhamar Elite under en pressekonferanse at Ahlholm var løst ifra kontrakt i Storhamar etter den stygg hendelse på trening. Til svenske Aftonbladet uttalte Ahlholm at han hadde misforstått hendelse på isen.  Dette var andre gang Ahlholm hadde vært involvert i en alvorlig situasjon denne høsten. Aalholm hadde tidligere taklet Storhamar-spiller Markus Aas-Eng Mikkelsen også dette var på istrening.  Ifølge Hamar Arbeiderblad skal Ahlholm ha fått en forelegg på 10.000 kroner som han ikke vedtok. Påtalemyndighetene mener at Ahlholm har begått kroppskrenkelse, og ettersom Ahlholm nekter straffskyld vil saken bli sendt til retten.

Klubber 
  -2014 – Ski IL 						
 2014-2021 – Lillehammer IK					
 2020-2021	–  Storhamar Hockey
 2021 – Manchester Storm							
 2021-	 Storhamar

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske ishockeyspillere
Norske ishockeyspillere
Ishockeyspillere for Storhamar Hockey
Ishockeyspillere for Lillehammer IK
Personer fra Oslo
Personer fra Oppegård kommune
Kriss Rokkan Iversen

Kriss Rokkan Iversen (født 1977 i Svolvær) er en norsk politiker (MDG), biolog med doktorgrad og gründer. Hun var Miljøpartiet De Grønnes ene nestleder fra 2020 til 2022. I 2019 ble hun innvalgt til fylkestinget i Troms og Finnmark som partiets førstekandidat. I 2021 var hun partiets førstekandidat i Troms til stortingsvalget.

Hun har mastergrad fra Universitetet i Bergen 2003 og doktorgrad fra Universitetet i Tromsø 2011 i marin økologi. I 2010 var hun med å etablere kompetansebedriften SALT Lofoten AS, der hun har vært forsker og styreleder. I 2012 ble SALT tilkjent Samferdselsdepartementets Fyrtårnpris. I 2014 fikk hun prisen «Årets gründerkvinne» fra Innovasjon Norge, for dette arbeidet. I 2018 ble hun viserektor ved UiT Norges arktiske universitet, for åremålsperioden 2018–2021.

Referanser

Eksterne lenker 

 «Kriss Rokkan Iversen», fra MDGs nettsider

MDG-politikere
Personer fra Vågan kommune
Alumni fra Universitetet i Bergen
Bugården ishall

Bugården ishall er en kommunal ishall som ligger i Sandefjord, Bugården. Isflaten har samme størrelse som en hockeybane (30 x 60 meter). Sandefjord Penguins spiller sine hjemmekamper her.

Eksterne lenker 
  

Ishaller i Norge
Sport i Sandefjord
Sport i Norge i 2018
Idrettsanlegg i Vestfold og Telemark
Etableringer i 2018
Byggverk fullført i 2018
Vinterbro Ishall

Vinterbro Ishall er en kommunal ishall som ligger i Vinterbro, Follo. Isflata har størrelsen til en hockeybane (30 x 60 meter).

Eksterne lenker 
 

Ishaller i Norge
Sport i Ås
2015 i Norge
The Depraved

The Depraved er en britisk kriminalfilm fra 1957 regissert av Paul Dickson. Manuset ble skrevet av Brian Clemens. De viktigste rollene blir spilt av Anne Heywood, Robert Arden, Carroll Levis og Basil Dignam.

Handling 
Laura Wilton er gift med den alkoholiserte og voldelige Tom. Hun innleder et forhold til den amerikanske kapteinen Dave Dillon, som er stasjonært på en militærbase i Storbritannia. Laura overtaler Dave til å hjelpe henne med å ta livet av ektemannen. Det skal se ut som om hans død er et resultat av fyllekjøring.

Rolleliste 
Anne Heywood – Laura  Wilton 	
Robert Arden – Dave Dillon 
Carroll Levis – Major Kellaway
Basil Dignam– Tom Wilton	
Denis Shaw	– Inspektør Flynn
Robert Ayres – Colonel-in-chief
Garry Thorne (som Gary Thorne) – Kaufmann
Hal Osmond – Bartender	
Gil Winfield – Sersjant i den amerikanske hæren

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske dramafilmer
Britiske kriminalfilmer
Sort-hvitt-filmer
Filmer fra 1957
E.C. Dahls fødestiftelse

E. C. Dahls stiftelse var en norsk almennyttig stiftelse i Trondhjem opprettet i 1892 av Erich Christian Dahl og åpnet i 1908. Den ble nedlagt i 1984.

I testamentet Dahl hadde skrevet vel fire år før sin død var det gitt direktiver til hvem som skulle arve hva av hans formue. Etter at alt var fordelt var det fortsatt betydelige verdier, nærmere  kroner samt en del eiendommer, igjen. De skulle benyttes «til en Stiftelse for hjælpeløse, nyfødte Børn eller et Barnehjem eller maaske rettere til en Fødselsstiftelse for fattige Barselskvinder, maaske alle tre Ting i Forening; denne Stiftelse skal have mit Navn.» 

I mars 1892 fastslo byens autoriteter og boets eksekutorer at stiftelsens formål skulle være et «Hospital for fattige, syge Børn og en Fødselstiftelse for fattige Kvinder.»

I 1877 hadde Dahl kjøpt Tronstadhaven rett sør for bryggeriets egen have, en tomt som han selv hadde hatt i tankene å benytte til stiftelsen, men eksekutorene mente den var for liten. I 1886 fant man en løsning ved å makeskifte en annen av Dahls eiendommer, en have øverst i Prinsens gate, med en tilstøtende eiendom til Tronstadhaven, Lohrmannhaven. Det gikk imidlertid mange år før stiftelsens kapital var stor nok til å få gjennomført bygging og drift. Først i 1905 kunne man på basis av Joh. Christensens tegninger og under Joh. Osness' overoppsyn starte arbeidet, og 29. juni 1908 ble stiftelsen høytidelig åpnet. Foran hovedbygningen ble det i anledning åpningen satt opp en statue av Erich Christian Dahl.

Frem til 1984 fødte 99 % av byens vordende mødre på Stiftelsen, da virksomheten ble nedlagt og all videre barsel foregikk på Regionsykehuset.

Norske stiftelser
Trondheims historie
Etableringer i 1892
Opphør i 1984
Kalvskinnet
Fredrik Tobias Berglie

Fredrik Tobias Berglie (født 28. desember 1996) er en norsk fotballspiller som spiller for Skeid Fotball.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Skeid Fotball
Mohamed Simakan

Mohamed Simakan (født 3. mai 2000) er en fransk fotballspiller som spiller for RC Strasbourg. Han er klar for den tyske klubben RB Leipzig fra 1. juli 2021.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske fotballspillere
Fotballspillere for RC Strasbourg
Fotballspillere for RB Leipzig
Gerda Karijord

Gerda Julie Karijord (født 16. mars 1884 på Brønnøy i Helgeland, død 20. februar 1960 i Trondheim) var en norsk pastor, forkynner og forfatter, og bestyrer av fiskerhjemmet i Vardø. Hun viet hele sitt yrkesaktive liv til Det Norske Misjonsforbund (Misjonskirken Norge), og ble i 1915 forbundets første kvinnelige forstander. Hun er blitt regnet som Norges første kvinnelige pastor.

Liv og virke 
Gerda Karijord ble omvendt i 1897, da hun var 13 år gammel. To år senere flyttet hun til Kristiania, der hun ble medlem av Betlehem misjonsmenighet. På denne tiden fikk hun jobb som barnepike hos sjokoladeprodusent Johan Throne Holst i Colletts gate 39.

I 1901 reiste hun som evangelist i Telemark, og skapte vekkelse i misjonsmenigheten Eben Ezer i Porsgrunn. I årene som fulgte var hun evangelist i Bodø og langs Helgelandskysten, og i 1907 ble hun ansatt redaksjonssekretær i Misjonsforbundets organ Talsmanden (senere Misjonsbladet). I 1912 var hun med i NFU – Norges Frimissions Ungdom (senere Misjonskirken UNG) fra stiftelsen av, og virket som reisesekretær for ungdomssaken.

I 1915 ble Karijord ansatt som forstander i Narvik Misjonsmenighet, og hun ble dermed trolig Norges første kvinnelige menighetsforstander. Fra 1918 var hun evangelist i Nordre Distrikt, og fra 1923 var hun forstander og pastor på Betel i Vardø. Der var hun også bestyrer for fiskerhjemmet hun fikk reist i tilknytning til menighetshuset, og nedla en betydelig innsats for å bedre fiskernes kår. Her virket hun til 1944. I denne perioden utga hun de to bøkene Korsets vei – fortelling fra Nord-Norge (1928) og Bølger som bruste – fortellinger fra de store vekkelser i Nord-Norge i 80-90-årene (1933).

I 1939 ble hun hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt arbeid.

Familie 
Gerda Karijord var datter av inderst Edvard Andreasen og Otelie Gerhardine Hansdatter på Rodal på Brønnøy. Hun forble ugift.

Bibliografi 
 1928: Korsets vei – fortelling fra Nord-Norge, Lutherstiftelsen, Oslo
 1933: Bølger som bruste – fortellinger fra de store vekkelser i Nord-Norge i 80-90-årene

Utmerkelser 
 Kongens fortjenstmedalje i gull, 1939
 Alle Kvinners gullmedalje

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 Lokalhistoriewiki: Gerda Karijord, besøkt 28/4 2020.
 Misjonskirken Norge: Gerda Karijord, besøkt 28/4 2020.

Norske forfattere
Kongens fortjenstmedalje i gull
Personer fra Brønnøy kommune