alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Fritt vilt II

Fritt Vilt II er en norsk skrekkfilm fra 2008. Dette er oppfølgeren til Fritt vilt fra 2006, Fritt vilt II starter der nr 1 sluttet.

Karakterer 
 Ingrid Bolsø Berdal: Jannicke
 Marthe Snorresdotter Rovik: Camilla
 Kim Wifladt: Ole
 Fridtjov Såheim: Herman
 Johanna Mørck: Audhild
 Robert Follin:Geir Olav Brath

Handling 

Vinteren 2006 møtte fire ungdommer en brutal død i Jotunheimen. Kun en ung kvinne overlevde. Nedkjølt og svak kjemper Jannicke seg tilbake til sivilisasjonen. På det lokale lille sykehuset i Otta aner personalet fred og ingen fare. Men så blir den blodige og forslåtte unge kvinnen brakt inn. Litt senere våkner Jannicke til liv i sykesengen. Sykehuset er mørklagt og ikke en levende sjel er å se. Alene lister hun seg ut i de tomme korridoren. Er marerittet likevel ikke over?

Fritt vilt 2 starter der nr 1 sluttet.

Hva skjedde egentlig med Jannicke? Utslitt, blodig og gjennomfrossen sitter hun apatisk igjen midt inne i fjellheimen. Alle hennes venner er døde og hun har ingen idé om hvor hun er. Film to går direkte inn i handlingen der hvor film 1 slutter, forteller produsenten, og lover en enda mer actionfylt film enn forgjengeren.

Eksterne lenker 
 
 

Norske filmer fra 2000-årene
Filmer fra 2008
Norske skrekkfilmer
Norskspråklige filmer
Oppfølgerfilmer
Kalfatring

Kalfatring er i skipsterminologi betegnelsen for å drive natene (fylle mellomrommene mellom treplankene) i et fartøy. Tradisjonelt ble fyllet laget av stry og bek. Hensikten med å kalfatre et fartøy er å gjøre det vanntett. 

Med eldre båter eller skip hvor de gamle natene tas ut og en driver nye nater, heter prosessen omkalfatring, et begrep som i dag også brukes om «å gjøre helt om på» eller «å snu opp-ned på».

Eksterne lenker 
 Træsmedens Håndværktøj

Skipsterminologi
Harald zur Hausen

Harald zur Hausen (født 11. mars 1936 i Gelsenkirchen-Buer) er en tysk lege, kreftforsker og professor i medisin. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 2008.

Akademisk løpebane 
Harald zur Hausen, som tilhører adelsfamilien zur Hausen, tok sin Abitur ved det gammelspråklige gymnasiet Antonianum i Vechta i 1955. Han studerte medisin ved Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität i Bonn, Universität Hamburg og Heinrich-Heine-Universität i Düsseldorf. I 1960 ble han dr.med. ved universitetet i Düsseldorf. Han jobbet deretter to år som medisinsk assistent og tre år som vitenskapelig assistent ved Institut für medizinische Mikrobiologie ved universitetet i Düsseldorf. Deretter arbeidet han i drøyt tre år ved viruslaboratoriet ved Children's Hospital of Philadelphia i Philadelphia i USA, en av verdens eldste barneklinikker. Videre var han førsteamanuensis (Assistant Professor) ved University of Pennsylvania. I 1969 habiliterte han seg ved Julius-Maximilians-Universität Würzburg, hvor han arbeidet ved instituttet for virologi.

I 1972 ble han utnevnt til professor i klinisk virologi ved Friedrich-Alexander-Universität Erlangen-Nürnberg, og i 1977 ble han utnevnt til professor i virologi og hygiene ved Albert-Ludwigs-Universität i Freiburg.

Fra 1983 til 2003 var Harald zur Hausen styreformann for Deutsches Krebsforschungszentrum i Heidelberg.

Han er også sjefredaktør for International Journal of Cancer.

I 2008 ble han tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin for sin oppdagelse av viruset humant papilloma, som kan føre til livmorhalskreft. Han delte prisen med de franske forskerne Françoise Barré-Sinoussi og Luc Montagnier, slik at han fikk 1/2 av prisen mens Barré-Sinoussi og Montagnier fikk 1/4 hver.

Harald zur Hausen har tidligere fått en rekke priser, og er æresdoktor ved universitetene i Chicago, Umeå, Praha, Salford, Helsingfors og Erlangen-Nürnberg. I 2010 ble han utnevnt til medlem av Den bayerske Maximiliansorden for vitenskap og kunst.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Tyske leger
Nobelprisvinnere (fysiologi eller medisin)
Bayerischer Maximiliansorden für Wissenschaft und Kunst
Kreftforskere
Medisinprofessorer
Bow Wow

Shad Gregory Moss (født 9. mars 1987), kjent som Bow Wow (tidligere Lil' Bow Wow), er en amerikansk rapper, skuespiller og musikkprodusent. Bow wow begynte å rappe da han var 5 år.

Diskografi 
 2000: Beware of Dog 
 2001: Doggy Bag 
 2003: Unleashed 
 2005: Wanted 
 2006: The Price of Fame
 2008: New Jack City Part 2
 2012: Underrated

Utvalgt filmografi 
 2001 Carmen: A Hip Hopera
 2002 All About the Benjamins
 2002 Like Mike
 2005 Roll Bounce
 2006 The Fast and the Furious: Tokyo Drift
 2008 Ugly Betty
 2008 Entourage
 2010 Lottery Ticket

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Columbus i Ohio
Musikere tilknyttet Death Row Records
Jerzy Kosinski

Jerzy Kosinski (født: 14. juni 1933, død 3. mai 1991) var en polsk-amerikansk forfatter.

Han er best kjent for The Painted Bird og Being There. Being There ble filmatisert, med Peter Sellers i hovedrollen og vant en Oscar (Academy Award) i 1979.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Polske forfattere
Personer fra Łódź
Bergelandstunnelen

Bergelandstunnelen også kjent som Bergjelandstunnelen er en 705 meter lang tunnel under bydelen Storhaug i Stavanger åpnet i 1989. Bergelandstunnelen går fra Bergelandsbrua rett etter Rogaland Teater, Jernbanelokket og Kannikgata i sør til Verksalmenningen ved Banevigå i nordøst. Fylkesvei 509 går gjennom tunnelen. Før tunnelen var ferdig var den kjent som Storhaugtunnelen, men fikk navnet Bergelandstunnelen, men den 22. mai 2001 åpnet en ny tunnel under Storhaug med navnet Storhaugtunnelen.

Referanser 

Veier i Stavanger
Veitunneler i Rogaland
1989 i Norge
Tunneler åpnet i 1989
Stella Mwangi

Stella Nyambura Mwangi (født 1. september 1986 i Nairobi i Kenya) er en norsk-kenyansk sanger, skuespiller, rapper og låtskriver, mest kjent i Norge for sin seier i norsk Melodi Grand Prix 2011 med «Haba Haba». Hennes arbeider er blant annet brukt i American Pie 5: The Naked Mile og Save the Last Dance 2 og i TV-seriene CSI New York og Scrubs.

Stella flyttet fra Kenya til Kløfta i 1991 da hun var fem år gammel I 1998 var hun med i en gruppe som het «The Rise».

Stella Mwangi har vært på hitlistene i Kenya, Senegal og Gambia. Hun har også vunnet Kisima Awards for beste nye artist i 2006, og hun har sunget for Nelson Mandela under støttekonserten 46664 Arctic i Tromsø.
Mwangi utga i 2008 et album «Living for Music».

Melodi Grand Prix
I 2011 vant hun den norske Melodi Grand Prix med sangen «Haba Haba» i forbindelse med Eurovision Song Contest i Düsseldorf, Tyskland. Mwangi røk ut i semifinalen, noe som innebar at Norge – for første gang siden 2007 (da  Guri Schanke representerte Norge) – ikke var representert i GP-finalen. Hun fikk 17.-plass av totalt 19 deltagere, hvor kun Portugal og Polen var dårligere. Hun deltok også i Melodi Grand Prix i 2018 og kom på 3. plass med «You Got Me» sammen med Alexandra Rotan.

Diskografi

Soloalbum
Living for Music (2008)
Kinanda (2011)

Referanser

Eksterne lenker   
 
 
 
 

Norske rappere
Deltakere i Melodi Grand Prix
Vinnere av Melodi Grand Prix
Deltakere i Eurovision Song Contest 2011
Skal vi danse-deltakere
Nordmenn av kenyansk opphav
Personer fra Eidsvoll kommune
Personer fra Nairobi
Bydelsutvalg

Bydelsutvalg er et politisk valgt organ som representerer en bestemt bydel i en norsk bykommune. Medlemmene blir enten direkte valgt eller oppnevnt av de forskjellige partiene etter stemmefordeling ved kommunevalg. Bydelsutvalg har riktignok ikke lik funksjon i alle kommuner.

I Norge ble ordningen første gang innført i noen kommuner i 1980-årene. Det er bare noen få byer som har bydelsutvalg i Norge.

Bydelsutvalg i ulike byer

Sandnes
Sandnes beskriver bydelsutvalgene slik:

Oslo
I Oslo er bydelsutvalgene i noen bydeler direkte valgt (noe som ble gjennomført for første gang i 1995, da det var direkte valg til fire bydelsutvalg), og har ansvar for en ganske omfattende bydelsadministrasjon. Bydelsdirektørene er underlagt både bydelsutvalget og byrådet (dvs. «byregjeringen», ikke bystyret). Dermed har bydelsutvalgene mange av de samme (men ikke alle) oppgavene som kommunestyrer ellers i landet.

Referanser

Politiske forsamlinger
Norsk lokalpolitikk
Lita Greve Jensen

Lita Greve Jensen (tidligere Lita Greve) (født 28. juni 1937) er en norsk entomolog. Hun har arbeidet med faunistikk og zoogeografi. Særlig har hun bidratt til økt kunnskap om de norske gruppene nettvinger, mudderfluer, kamelhalsfluer og de mer laverestående fluer.

Lita Greve Jensen  studerte zoologi ved Universitetet i Bergen og tok sin hovedfagsoppgave i 1961. Hun ble i 1962 ansatt som vitenskapelig assistent ved Zoologisk museum i Bergen. Hun ble amanuensis i 1966 og førsteamanuensis i 1976.  Da Astrid Løken sluttet i 1979 overtok hun ansvaret for de entomologiske samlingene ved Zoologisk museum i Bergen. Hun har undervist ved Universitetet i Bergen og hatt flere feltkurs for studentene.

Tidlig arbeidet hun med krepsdyr i ordenen Tanaidacea og reker (Decapoda, Natantia). Senere fikk hun mer interesse for studiet av insekter. Først de (dengang) delvis dårlig undersøkte gruppene mudderfluer (Megaloptera) og nettvinger (Plannipennia).  Senere de mer laverestående gruppene av fluer. En oversikt over de norske kamelhalsfluene kom i 2002.

Hun har særlig bidratt til en økt kunnskap om insektfaunaen, særlig fra Vestlandet, men også i høyfjellet.

Lita Greve er medlem i Norsk entomologisk forening og har hatt mange tillittsverv i foreningen.  Hun var aktiv i Entomologisk klubb i Bergen. Hun har alltid vært positivt innstilt og hjelpsom overfor amatørentomologer som har henvendt seg til henne.  Det er sagt om henne at … hun er en miljøskaper i sitt fag.

Publikasjoner 
Lita Greve Jensen har som fagperson skrevet vitenskapelige publikasjoner i en rekke fagtidsskrift, særlig i Norsk Entomologisk Tidsskrift. Hun har også skrevet en rekke kortere artikler i et mer populært språk om sitt fagområde i Insekt-Nytt, ofte var dette artikler med utgangspunkt i mer faglige artikler hun hadde skrevet i tyngre vitenskapelige tidsskrift.

Lita Greve Jensen har skrevet flere av de Norske Insekttabellene. Hun har vært aktiv skribent i serien Fauna fra Hardangervidda som tok for seg insekter og andre laverestående dyregruppe i høyfjellet. I perioder var hun medredaktør sammen med Trond Andersen i serien Insecta norvegiae.  Hun har også vært medlem i fondstyret og medlem i redaksjonskomiteen til Norwegian Journal of Entomology.

Referanser

Litteratur 
 Ottesen, Preben (red.); Simonsen, Jan Henrik; Tunstad, Erik. 1986. Temanummer: Entomologi i Norge 1986. Insekt-Nytt 11 (2) s 16.
 Sømme, L. & Hansen, L.O. (bilderedaktør). 2004. Entomologiens historie i Norge. Norsk entomologisk forening * 1904-2004  Norsk entomologisk forening, Zoologisk museum, Universitetet i Oslo. 326 sider. ISBN 82-996923-1-8

Eksterne lenker 
	

 Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Norske entomologer
Fødsler i 1937
Storhaugtunnelen

Storhaugtunnelen er en  meter lang tunnel under bydelen Storhaug i Stavanger som stod ferdig 22. mai 2001. Tunnelen er en del av fylkesvei 427 og går fra Strømsbrua og Østre Ring i vest til Haugesundsgata i nordøst. 

Allerede i 1975 ble Storhaugtunnelen foreslått i Norsk Vegplan. Etter mange års utredning og planlegging startet anleggsarbeidet i desember 1998. Gjennomslaget kom i mai 2000. Prisen på Storhaugtunnelen ble 130 millioner kroner, noe som var hele fire millioner mindre enn kalkulert.
Da Storhaugtunnelen skulle bygges, tok det ett og et halvt år å sprenge seg gjennom fra Hillevågsvatnet til Haugesundsgaten. 100 000 kubikkmeter masse ble transportert ut på Siriskjær.

I tunnelåpningen mot Hillevåg er det en opplyst dekorasjonen tegnet av kunstneren Marit Aanestad. Prosjektleder Øivind Kommedal poengterte til Rogalands Avis at de legger stor vekt på estetiske løsning i slike prosjekter, og 
at denne løsningen overhodet ikke blir dyrere enn «normalt» [ibid]. 

Det ble brukt stein fra Finland og på sidene inn mot tunnelåpningene ble det benyttet steinblokker fra Hundvåg.

Se også
Veitunneler i Norge
Bergelandstunnelen

Referanser 

Veier i Stavanger
Veitunneler i Rogaland
2001 i Norge
Tunneler åpnet i 2001
Amy Grant

Amy Lee Grant (født 25. november 1960 i Augusta,  Georgia) er en amerikansk sanger og låtskriver, best kjent for sin popmusikk og kristne samtidsmusikk. Hun er også en forfatter, TV-personlighet og skuespiller.

Grant er regnet for å være en av de virkelige pionerene innen gospel og kristen samtidsmusikk. Hun har hatt en sterk påvirkning på gospelmusikken og den kristne kulturen i USA. Hun er den mestselgende kristne musikkartisten gjennom tidene og den 19. mestselgende kvinnelige solo-artist i USA. Hun har utgitt en rekke musikkalbum og bøker. Hun har vunnet seks Grammy-priser og vært nominert en rekke ganger.

Allerede som 15 åring skrev hun platekontrakt med et kristent studio. To år senere kom hennes debutalbum Amy Grant.

Diskografi 
Studioalbum
 1977:  Amy Grant
 1979:  My Father's Eyes
 1980:  Never Alone
 1982:  Age to Age
 1983:  A Christmas Album
 1984:  Straight Ahead
 1985:  Unguarded
 1988:  Lead Me On
 1991:  Heart in Motion
 1992:  Home for Christmas
 1994:  House of Love
 1997:  Behind the Eyes
 1999:  A Christmas to Remember
 2002:  Legacy...Hymns and Faith
 2003:  Simple Things
 2005:  Rock of Ages...Hymns and Faith
 2010: Somewhere down the road
 2013: How mercy looks from here

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Sangere fra USA
Personer fra Augusta i Georgia
Personer fra Nashville
Grammy Award-vinnere
Groen

Groen (Grønn) er et grønt parti i den flamske delen av Belgia. 

Partiet ble stiftet i 1982 under navnet AGALEV, og inspirert av Luc Versteylen. Partiet har gode forbindelser til Ecolo, det grønne partiet i den fransktalende delen av landet. Groen! er medlem av Det europeiske grønne partiet og Global Greens.

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Belgia
Grønne politiske partier
Politiske partier etablert i 1982
1982 i Belgia
Turid Storhaug

Turid Storhaug (født 21. oktober 1968) er en tidligere norsk fotballspiller. 

I likhet med søsteren Bjørg Storhaug (født 1962) spilte Turid på hjemstedet for Klepp IL som i sin tid ble ledet av deres bestefar Lars Storhaug. De er døtre av politiker og turner Lars Storhaug (født 1935) som var bror til turneren Åge Storhaug (1938–2012). 

Turid spilte 22 landskamper for Norge mellom 1986 og 1990, der hun og søstera var med å slå Nederland 2–1 sammen i oktober 1988.

For Klepp IL vant hun 1. divisjon fotball for kvinner 1987 og NM i fotball for kvinner 1989. Hun er hun den med flest mål (306, hvorav 79 i Toppserien). Det ble sølv i NM i fotball for kvinner 1996 da hun ifølge Aftenposten fikk frastjålet sin treningsbag. Hun var den med flest A-kamper inntil Gry Tofte Ims passerte henne i 2015.
Se også Klepp Kvinner Elite
Hun sitter i styre og stell for Klepp IL og har vært i sentralstyret for Norges Fotballforbund siden 2014.

Referanser 

Norske fotballspillere
Norske damelandslagsspillere i fotball
Norgesmestere i fotball
Fotballspillere for Klepp IL
Norske fotballedere
Fødsler i 1968
Bjørg Storhaug

Bjørg Storhaug (født 9. mai 1962) er en norsk bonde og tidligere landslagsspiller i fotball fra Klepp i Rogaland. 

I likhet med lillesøsteren Turid Storhaug (født 1968) spilte Bjørg på hjemstedet for Klepp IL som i sin tid ble ledet av deres bestefar Lars Storhaug. De er døtre av bonde, friidrettsmann og stortingspolitiker Lars Storhaug (født 1935) som var bror til turneren Åge Storhaug (1938–2012). 

For Klepp IL vant hun 1. divisjon fotball for kvinner 1987.

Bjørg spilte ellers 25 landskamper mellom 1986 og 1988. Debuten kom i Sverige, og søstera Rønnaug passet gården. Hun vant gull EM i fotball for kvinner 1987. Året efter vant hun det uoffisielle VM i fotball for kvinner ("Prøve-VM"). Men hun scoret ingen mål.

Hun ga seg med fotballen i 1988. Etter karrieren har hun drevet bondegård.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske damelandslagsspillere i fotball
Norske bønder
Europamestere i fotball
Fotballspillere for Klepp IL
Fødsler i 1962
Talvisota: Icy Hell

Talvisota: Icy Hell (på russisk: Talvisota: Ледяной ад) er et sanntidsstrategispill til PC basert på begivenhetene fra vinterkrigen mellom Finland og Sovjetunionen fra 1939 til 1940. Spillet ble utviklet av Blitzfront Game Studio og utgitt i 2007 i Samveldet av uavhengige stater og i 2008 i Finland.

Oppbygning
I Talvisota: Icy Hell lar spilleren velge mellom to forskjellige kampanjer: Finland og Sovjetunionen. Hver kampanje gjenskaper kronologisk vinterkrigens gang fra 30. november 1939 til 13. mars 1940.

I den finske kampanjen (bestående av 13 oppdrag delt i tre kapitler) følger spilleren kampene fra sikkerhetssonen ved den finsk-sovjetiske grensen og de første trefningene langs Mannerheimlinjen til slaget ved Suomussalmi og kampene på det karelske nes i sluttfasen av krigen.

I den sovjetiske kampanjen (bestående av syv oppdrag delt i tre kapitler) følger spilleren den første fasen av den sovjetiske invasjonen av Finland og den første offensiven mot Mannerheimlinjen, til slagene nord for Ladoga-sjøen og slaget ved Suomussalmi til storoffensiven i februar-mars 1940 på det karelske neset i sluttfasen av krigen.

Ettersom spillet er basert på Enigna-motoren er spillbarheten ganske lik Blitzkrieg-serien (og tidligere versjoner av spillet, blant annet demoen, var designet som en tilleggspakke), men noen elementer fra Blitzkrieg-serien som at lastebiler kan erstatte drepte soldater og at ødelagte kjøretøy og kratere forsvinner med tiden er fjernet fra spillet, med formålet å øke spillets realisme.

Enheter
Spillet introduserer spilleren med over 72 nye eller modifiserte enheter (som inkluderer stridsvogner, panserbiler, infanteri, artilleri og luftvåpen). De mest bemerkelsesverdige blant de nye enhetene er finske soldater på ski, stridsvogner som Vickers 6-ton, T-28, flere varianter av T-26 og BT-serien, bombefly som SB-2 og Bristol Blenheim og jagerfly som Fokker D.XXI og Polikarpov I-16. Bemerkelsesverdig er også bruken av det historiske finske nasjonalitetsmerket (hakekorset) på militærfly og kjøretøy mellom 1918 til 1944.

Ved siden av de nye enhetene er det også et antall nye bygninger og andre gjenstander laget spesielt for det finske landskapet, og Viborg slott (på finsk: Viipurin linna, på svensk: Viborgs fästning) er også inkludert i spillet.

Se også 
Blitzkrieg (videospill)

Eksterne lenker 
 Offisiell nettside på finsk
 Offisiell nettside på russisk
 BK Portals side om Talvisota: Icy Hell

Videospill fra 2007
Sanntidsstrategispill
Videospill utviklet i Finland
Videospill utviklet i Russland
Mariinskij-teatret

Mariinskij-teatret (russisk: Мариинский театр, Mariinskiy Teatr) i St. Petersburg ble bygd i 1860, og har vært sentrum for russisk opera og ballett. Teateret kan få plass til cirka 1800 tilskuere. Teateret ble en av de russiske hovedscenene på 1800-tallet. Mange av mesterverkene til Tsjajkovskij, Musorgskij og Rimskij-Korsakov hadde sin uroppføring i dette teatret. Mariinskij-teatret er hovedscene for Mariinskijballetten og Mariinskij-teatrets orkester.

Eksterne lenker 
 
 Gallery of the Mariinsky Theatre
 Virtual Tour of the main hall of the Mariinsky Theatre
 Panorama of Theatre Square outside of the Mariinsky Theatre
 Perrault design of the Mariinsky Theatre that is not being built. 
 The new Jack Diamond design that is being built
 Satellite image of the Theatre, centered on the main entrance
 From Toronto with love, a new theatre for St. Petersburg
 Photo: life in the Mariinsky Theatre
 Videos of Mariinsky Theatre performances

Teatre
Byggverk i St. Petersburg
Etableringer i 1860
Severdigheter i St. Petersburg
Ballett
Operahus
Sunde Idrettslag

Sunde Idrettslag (stiftet 25. mai i 1965) er et idrettslag fra Stavanger. Idrettslaget holder til på Sunde og i Kvernevik og tilbyr både fotball, håndball, Dans og lek og svømming.

Håndball
Klubbfargene er gul og svart på hjemmedrakten og svart på bortedrakten. Hjemmekampene spilles i Kvernevikhallen. A-laget blir i sesongen 2013/14 trent av Morten Skogen og de spiller i 5. divisjon.

Tidligere spillere
 Kjetil Strand

Fotball 
Klubbfargene er gul og svart på hjemmedrakten og svart på bortedrakten. Hjemmekampene spilles på Kvernevik kunstgrasbane, på folkemunne kalt Santiago Kvernabeu. A-laget blir i sesongen 2014 trent av Torfinn Randeberg (hovedtrener), Geir Ivar Hauge og Hans Jakob Hornseth og spiller i 5. divisjon.

Tidligere spillere 
 Jone Samuelsen

Tabell

Eksterne lenker  
 

Idrettslag i Stavanger
Idrettslag etablert i 1965
Fotballag i Stavanger
Fotballag etablert i 1965
Pied-noir

Pied-noir («svartfot»), flertall pieds-noirs, uttalt , er et fransk begrep for franske statsborgere av europeisk opprinnelse som var bosatt i Algerie (eller Nord-Afrika) fram til den tidligere fraske kolonistaten Algerie ble en selvstendig stat. Begrepet har antagelig sin bakgrunn at de aller fleste av disse personene var hvite, men at føttene deres var blitt sorte av å gå på afrikansk jord. En annen mulig forklaring på navnet er at de franske immigrantene bar sorte sko, noe de innfødte ikke gjorde.

Pied-noirs var stort sett av fransk nasjonalitet, men omfattet også sefardiske jøder og bosettere som stammet fra andre europeiske land som Spania, Italia og Malta og som var født i Algerie.  Fra den franske invasjonen 18. juni 1830 inntil den algirske uavhengigheten bestod Algerie av tre franske departementer: Alger, Oran og Constantine. Alle tre var fransk territorium, ikke kolonier. Da Algerie ble uavhengig var det 1 025 000 pied-noirs i landet. Dette utgjorde rundt 10 prosent av befolkningen.

Betegnelsen pied-noirs knyttes i dag først og fremst til Algeriekrigen, da 54 000 pied-noirs og 1,5 millioner algirere døde. Estimatene varierer på grunn av ulike statistiske analysemodeller. Krigen i Algerie ble utkjempet mellom algeriske nasjonalistgrupper (som FLN) og franske regjeringsstyrker. Nasjonalistgruppene gikk til krig som følge av de politiske og økonomiske ulikhetene de opplevde, og rettet seg både mot de franske myndighetene og mot pied-noirs. Konflikten bidrog til den fjerde franske republikks fall og til masseutvandring av franskmenn fra Algerie.

Etter at Algerie ble uavhengig i 1962 flyttet mer enn én million pied-noirs av fransk nasjonalitet til Frankrike. Etter ankomsten til Frankrike følte mange av dem seg fremmedgjorte og utstøtt i den franske offentligheten, og de følte også at de fikk skylden for krigen i Algerie og det politiske kaoset som oppstod ved den fjerde republikkens fall. Noe som ytterligere kompliserte saken, var at det ikke var mulig for pied-noirs å reise tilbake til Algerie, på grunn av motvilje fra algirerne. I den franske populærkulturen blir pied-noirs ofte fremstilt som en gruppe som føler seg adskilt fra det øvrige franske samfunn og nærer en voldsom lengsel til Algerie. Pied-noirs nære historie preges av en dobbel fremmedgjøring; de står på utsiden av både sitt opprinnelige hjemland (Algerie) og sitt nye hjemland (Frankrike).

Kjente pieds-noirs

Louis Althusser
Jacques Attali
Jean-Pierre Bacri
Guy Bedos
Patrick Bruel
Albert Camus
Marcel Cerdan
Alain Chabat
Hélène Cixous
Étienne Daho
Bertrand Delanoë
Jacques Derrida
Louis Franchet d'Espèrey
Roger Hanin
Edmond Jouhaud
Marlène Jobert
Alphonse Juin
Enrico Macias
Paul Quilès
Emmanuel Roblès
Yves Saint-Laurent

Referanser 

 
Franske ord og uttrykk
Etniske grupper i Afrika
Etniske grupper i Algerie