alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Fredrik Stabel & AvisTegnernes Hus

Avistegnernes hus, Nasjonalt senter for tegning og ytringsfrihet, tidligere kalt Fredrik Stabel & AvisTegnernes Hus (FS&AT), er et kunstgalleri i Drøbak som særlig stiller ut avistegninger, tegneserier og illustrasjonskunst.

Avistegnernes hus ble opprettet 8. april 1999 med støtte fra Frogn kommune, Akershus fylkeskommune og en rekke norske aviser. Stedet ble drevet av en stiftelse som kom til etter initiativ fra privatpersoner i Drøbak. Siden 2010 har museet vært en avdeling i MiA - Museene i Akershus.

Som «nasjonalt senter for tegning og ytringsfrihet» er Avistegnernes hus et kompetansested for avistegning som kunst- og ytringsform. Huset rommer en fast utstilling av tegninger av satirikeren Fredrik Stabel som bodde i Drøbak fra 1970 til han døde i 2002. I tillegg er det skiftende galleriutstillinger, bokhandel og en salgsavdeling for kunst. Avistegnernes hus har dessuten produsert flere vandreutstillinger med politiske illustrasjoner og ytringsbasert kunst.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Akershusmuseenes presentasjon av galleriet, stiftelsen og flere tegnere
 

Visuell kommunikasjon
Tegnekunst
Bokkunst
Kultur i Frogn
Severdigheter i Viken
Norske stiftelser
Etableringer i 1999
Byggverk i Frogn
Kunstgallerier og kunstmuseer i Norge
Friedrich Hossbach

Friedrich Hossbach, med tyske bokstaver Hoßbach, (født 21. november 1894 i Unna i Tyskland, død 10. september 1980 i Göttingen) var en tysk general som deltok i første- og andre verdenskrig. Han er spesielt kjent som forfatter av den såkalte Hossbach-protokollen som fastholdt en historisk viktig tale av Adolf Hitler til de tyske militære ledere. Hossbach nedtegnet talen den 10. november 1937, fem dager etter at den ble holdt. I protokollen heter det at Hitler fortalte sin militære ledelse at «løsningen på det tyske spørsmål kan bare nås ved makt». Samtidig fortalte Hitler staben at det var hans faste beslutning så snart som mulig å slå til mot Tsjekkoslovakia og Østerrike.

Det var i egenskap av Wehrmachts adjutant til Hitler at Hossbach, da oberst, var til stede på det hemmelige strategimøtet. Han hadde hatt dette vervet siden 4. august 1934.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Kreis Unna
Tyske generaler
Tyskere fra første verdenskrig
Tyskere fra andre verdenskrig
Personer tilknyttet det tredje rike
Mottakere av Jernkorset (1914)
Mottakere av Jernkorsets ridderkors
Medlemmer av frikorps
Tyske arméoffiserer
Tysk militærpersonell (Hæren i Keiserrike)
Tysk militærpersonell (Hæren i Reichswehr)
Tysk militærpersonell (Hæren i Wehrmacht)
Feiringklinikken

Feiringklinikken var tidligere Norges eneste pasienteide sykehus for hjertepasienter. I 2018 ble klinikken samlokalisert med Glittreklinikken på LHL-sykehuset Gardermoen. Det eies og drives av Landsforeningen for hjerte- og lungesyke (LHL). Feiringklinikken lå sentralt i Kjerkebygda ned mot Mjøsa på Feiring i Eidsvoll kommune i Akershus fylke. 

Klinikken ble opprettet i juni 1989; senteret ble bygget i 1984 som kurs-konferansesenter for LHL.

Klinikken foretok utredning av sykdommer i hjertets kransarterier med coronar angiografi. Det innebærer at et kateter settes inn i en blodåre ved håndleddet eller i hovedpulsåren i lysken. Kateteret føres til hjertet og det settes kontrast inn i åpningene fra aorta (hovedpulsåren) slik at blodårene i hjertemuskelen(kransarteriene) blir synlige på røntgengjennomlysning. Da kan forsnevringer på årene sees. 

Slike forsnevringer kan blokkes ut og det kan settes inn stent som er en strekkstålforing for holde åren åpen.

Når det påvises forsnevringer som ikke egner seg for blokking og stent, kan det være aktuelt med hjerteoperasjon med bypass. Da tas en vene fra leggen som blir sydd på kransarterien slik at blodet går en liten omvei rundt forsnevringen, også kalt shunt.

På Feiringklinikken ble det fra 2001 tilbudt 4 ukers opptreningsopphold i rehabiliteringsavdelingen. Hjerterehabilitering innebærer to treningsøkter daglig og undervisning i mestring av hjertesykdom, kosthold og treningsteori. Det offentlige har gitt refusjon for slike opphold siden 2003. De første årene sponset Feiringklinikken og LHL hver hjerterehabiliteringspasient med vel  kr. ved å drive avdelingen uten refusjon.

Eksterne lenker
 LHL-sykehuset Gardermoen (tidligere Feiringklinikken)

Helse- og sosialtjenester i Viken
Private sykehus i Norge
Byggverk i Eidsvoll
Eidsvolls historie
Pirmin Zurbriggen

Pirmin Zurbriggen (født 4. februar 1963 i Saas Almagell, Wallis) er en tidligere sveitsisk alpinist. I dag driver han hoteller i Saas Almagell og Zermatt. Han er bror av den kvinnelige alpinisten Heidi Zurbriggen.

Sju år på rad (1984–1990) kom han blant de to beste sammenlagt i den alpine verdenscupen, og i løpet av disse årene vant han 40 enkeltrenn og 11 sammenlagtseire i disiplincuper.

Merittliste

Olympiske leker 
 Sarajevo 1984 4.-plass i utfor
 Calgary 1988 gull i utfor, bronse i storslalåm, 5.-plass i super-G, 7.-plass i slalåm

Verdensmesterskap 
 Bormio 1985 – gull i utfor og kombinasjon, sølv i storslalåm
 Carns-Montana 1987 – gull i super-G og storslalåm, sølv i utfor og kombinasjon
 Vail 1989 – sølv i super-G, bronse i storslalåm

Verdenscupen 

Totalt har Pirmin Zurbriggen vunnet 40 verdenscuprenn (11 i kombinasjon, 10 i utfor, 10 i super-G, 7 i storslalåm og 2 i slalåm). Han har i tillegg 26 andreplasser og 17 tredjeplasser, og har 169 ganger plassert seg blant de ti beste i verdenscuprenn.

Sammenlagtplasseringer

Se også 
 Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport
 Liste over verdenscupvinnere i alpint for menn

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Sveitsiske alpinister
Olympiske mestere for Sveits
Verdensmestere i alpint
Olympiske bronsemedaljevinnere for Sveits
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 1984
Alpinister under Vinter-OL 1984
Medaljevinnere under Vinter-OL 1988
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 1988
Alpinister under Vinter-OL 1988
Personer fra kanton Wallis
Olympiske medaljevinnere i alpint
Sveitsiske mestere i alpint
Adrianstua

Adrianstua ved Ringvebukta i Trondheim var hjemmet til Trondheims-forfatteren Kristian Kristiansen (1909–80). Huset har sitt navn etter Kristiansens mest kjente romanfigur, Adrian Posepilt fra trilogien Adrian Posepilt (1950), Vårherres blindebukk (1952) og I den sorte gryte (1954).

Huset eies nå av Trondheim kommune. Etter å ha vært utleid til billedhuggeren Espen Gangvik, disponeres huset nå av Trøndersk Forfattarlag og leies ut til lokale forfattere for femårs-perioder. Under denne ordningen har huset vært bebodd av forfatteren og dramatikeren Tale Næss (1997–2002), lyrikeren Ingrid Storholmen (2002–2007), lyrikeren Arild Vange (2008–2013), lyrikeren Mathias R. Samuelsen (2013–2018) og fra 2018 Rune F. Hjemås.

I avtalen mellom Trondheim kommune og Trøndersk Forfattarlag inngår også at det hvert år skal avholdes et åpent litterært arrangement i huset. I flere år har Norsk forfattersentrums Midt-Norge-kontor derfor arrangert «litterær hagefest» på stedet.

Se også
Liste over norske kunstnerhjem

Referanser

Eksterne lenker
 Adrianstuas blogg

Byggverk i Trondheim
Kultur i Trondheim
Norske kunstnerhjem
Lade
David Pedersen

David Norback Pedersen (født 15. mai 1986) er en norsk artist fra Andenes i Vesterålen. Pedersen ble kjent etter sin deltakelse i den første runden av TV-serien Idol, hvor han kom på tredjeplass. Han har gitt ut et album, Wild At Heart.

Han var vokalist i bandet Carnival en stund, men de fikk bare gitt ut en singel før de ble splittet. Den ene sangen, «For Your Eyes Only», ble spilt på radio og tv ganske lenge, men den andre, «Bad Things», var ikke like kjent. I tillegg studerer Pedersen kultur og ledelse ved Handelshøyskolen BI.

Han jobber som Head of promotion hos Universal Music AS

David er gift med Tinki Tønseth Troye, kjent fra jentegruppen Lilyjets.

Eksterne lenker 
 
 

Norske sangere
Norske Idol-deltakere
Personer fra Andøy kommune
Vinnere av Karolineprisen
Fødsler i 1986
Norsk Tindeklub

Norsk Tindeklub er en norsk klubb for fjell- og ekspedisjonsklatrere, etablert i 1908 av blant annet Ferdinand Schjelderup og Carl Wilhelm Rubenson. Den var da den tredje klubben av denne typen internasjonalt, og den eneste i Norge inntil Tindegruppa i NTHI ble etablert (1959).

I motsetning til Den Norske Turistforening er Tindeklubben en lukket klubb med krav om bestigningliste og anbefaling. Etter hvert er det satt i gang et aktivt arbeid for å fremme sikkerhet og etikk i klatresporten, dessuten har klubben vært en viktig bidragsyter til diverse ekspedisjoner. Klubben er også aktiv i geografisk fredningsarbeid (bl.a. Innerdalen 1973), og den var med på å stifte Norsk Fjellmuseum (Lom 1991). 

Klubben eier Skagadalshytta (1938), Vengedalshytta og Giklingdalshytta, og har utgitt åtte bøker om norsk klatring, «Norsk Fjellsport»: 1914, 1933, 1948, 1958, 1968, 1983, 1998 og 2008 (jubileumsutgave), i tillegg til diverse klatreførere.

Ledere
Henning H. Tønsberg 1908
Eilert Sundt 1908–11 og 1916–18
Nils Backer-Grøndahl 1911–15
Ferdinand Schjelderup 1915–16
Harald Jentoft 1916–18
Eskild Jensen 1922–26
Christian L. Jensen 1926–28
Boye Schlytter 1928–48
Henning Tønsberg 1948–52
Hans Christian Bugge 1952–58
Hans H. Røer 1958–62
Arne I. Hoem 1962–66
Lars Arentz-Hansen 1966–69
Odd Sæther 1969–75
Anders Opdal 1975–79
Richard Horntvedt 1979–83
Bo Nyborg Andersen 1983–85
Stein P. Aasheim 1985–87
Nils Engelstad 1987–91
Andreas Fredborg 1991–93
Egil Fredriksen 1993–2008
Ragnhild Amundsen 2008–2014
Elisabeth Nøst 2014–

Eksterne lenker
 Tindeklubbens nettside

Norske friluftslivsorganisasjoner
Klatreklubber i Norge
Organisasjoner etablert i 1908
1908 i Norge
Hilde Gerg

Hilde Gerg (født 19. oktober 1975 i Lenggries) er en tysk tidligere alpinist.

Karriere 
I løpet av karrieren sikret Gerg seg seks medaljer i internasjonale mesterskap:

 OL i Nagano 1998 – gull i slalåm og bronse i kombinasjonen
 VM i Sestriere 1997 – bronse i super-G og i kombinasjonen
 VM i St. Anton 2001 – bronse i super-G
 VM i Santa Caterina 2005 – gull i lagøvelsen

I 1994 ble hun juniorverdensmester, og i 2001 vant hun Super-G-disiplinen sammenlagt i verdenscupen. Totalt vant hun tjue renn i verdenscupen i alpint, åtte i Super-G, syv i utfor, tre i alpin kombinasjon, ett i parallellslalåm og ett i slalåm.

Pallplasseringer i verdenscupen

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Tyske alpinister
Juniorverdensmestre i alpint
Verdensmestere i alpint
Olympiske mestere for Tyskland
Olympiske bronsemedaljevinnere for Tyskland
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 1994
Alpinister under Vinter-OL 1994
Medaljevinnere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 1998
Alpinister under Vinter-OL 1998
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 2002
Alpinister under Vinter-OL 2002
Olympiske medaljevinnere i alpint
Personer fra Landkreis Bad Tölz-Wolfratshausen
Tyske mestere i alpint
Deltakere under VM i alpint 2005
Tore Ørjasæter

Tore Ørjasæter (født 8. mars 1886 i Skjåk, død 29. februar 1968 i Skjåk) var en norsk lyriker og dramatiker som skrev på nynorsk. Han var utdannet ved Voss folkehøgskole. Han avbrøt en lærerskoleutdannelse etter et halvt år.

Ørjasæters hovedverk er trilogien Gudbrand Langleite, som er et episk verk om konflikten mellom å være bufast og å være fri, og mellom gammelt og nytt, en diktsyklus i tradisjonen etter bildungsromanen. Viktige tema i forfattarskapet er spenningen mellom det tradisjonelle bondesamfunnet og et moderne samfunn, og splittet psykologi. Ørjasæter var tidlig ute med å ta i bruk nye retninger innen lyrikken, og brøt med tradisjonell, fast verserytme på sine eldre dager. 

Med stipendier reiste han rundt 1920 ut, med lange opphold i mange land: Tyskland, Italia og Frankrike. Han var opptatt av reisen som tilstand, av det å forflytte seg, oppleve andre kulturer og å møte mennesker. Derfor kalles han ofte for fararen – den som reiser. Samtidig var han hele livet knyttet til Gudbrandsdalen. Han giftet seg med Aaslaug (født Skaaden) fra Øyer. Paret bosatte seg først utenfor Berlin, senere i Frascati utenfor Roma. I 1924 slo ekteparet seg ned utenfor Sandefjord, før de etter hvert vekslet mellom å bo i Øyer og i nær hans hjemgård i Skjåk.

Tore Ørjasæter skrev det i ettertid svært kjente diktet «Å, Vestland, Vestland», og de kjente, delvis selvbiografiske diktene «Elgen» og «Malmfuru». Tore Ørjasæter var far til litteraturkritikeren Jo Ørjasæter og svigerfar til spesialpedagog og forfatter Tordis Ørjasæter.

Bibliografi 
 Ættararv – lyrikk (1908)
 I dalom – lyrikk (1910)
 Trilogien Gudbrand Langleite (1913), Bru-millom (1920), Skuggen (1927)
 Siste utvidede utgave utgitt 1966
 Skiringsgangen (1925)
 Elvesong (1932)
 Ettersommer 
 Klårhaust
 Samlede dikt 2 bind. 1986

 Jo Gjende skuespill
 Anne på Torp skuespill (1920)
 Christophoros skuespill (1948) 
 Den lange brulaupsreisa skuespill (1949)

Priser og utmerkelser 
 Statens kunstnerlønn fra 1929
 Gyldendals legat 1946
 Doblougprisen 1952
 Gudbrandsdalens kulturpris i 1957
 Melsom-prisen 1968
 Ørjasæter ble avbildet på et frimerke ved 100-årsjubileet i 1986

Referanser

Eksterne lenker 
 Digitaliserte bøker av Ørjasæter hos Nasjonalbiblioteket.
 https://lokalhistoriewiki.no/wiki/Tore_Ørjasæter

Norske lyrikere
Norske dramatikere
Nynorskforfattere
Vinnere av Gyldendals legat
Vinnere av Doblougprisen
Personer fra Skjåk kommune
Fødsler i 1886
Dødsfall i 1968
Michele Waagaard

Michele Waagaard (født 1980 på Hønefoss) er en norsk-thailandsk modell, skuespiller og programleder. 

Waagaard begynte karrieren sin i 1995 da hun spilte i musikkvideoen til Thailands største popstjerne Bird Thongchai Mcintyre. I 1996 ble hun over et veddemål med på en modellkonkurranse for ungdomsbladet «The Boy». Waagaard vant konkurransen som «The Boy's female model of the year» og danket ut 4000 andre deltakere.

Det samme året ble hun headhuntet på en bar i Bangkok av en talentspeider fra Grammy Entertainment. Etter å ha signert kontrakt med Grammy, kom Michele sammen med sju andre nye talenter i Grammy ut med albumet Teen 8 Grade A. Blant disse åtte ungdommene var de fire jentene Michele, Jennifer, Anna og Por. I 1999 kom disse fire jentene ut med albumet JAMP.

Michele Waagaard fortsatte modellkarrieren, og var en av de mest ettertraktede ansikter på catwalken. 

I 2002 begynte hun som produsent og programleder for MTV Thailand.

Etter ca. 10 år i Bangkok flyttet hun i 2004 tilbake til Norge, og har begynt som programleder for Svisj på NRK2.

Eksterne lenker 
 
 

Programledere for NRK
Soul

Soul kan vise til: Musikksjangeren soul
 Animasjonsfilmen Soul'' fra 2020

Pekere
Olusegun Obasanjo

Oluṣẹgun Matthew Okikiọla Arẹmu Ọbasanjọ (født 5. mars 1937 i Abeokuta) er en tidligere president i Nigeria, og tidligere general i den nigerianske hæren. 

Obasanjo gikk inn i militæret som 18-åring, og fikk sin militære opplæring i Aldershot i Storbritannia. Etter kuppet i Nigeria i 1975 ble han utpekt til kuppmakeren Murtala Ramat Mohammeds nestkommanderende. Etter at Mohammed ble drept i 1976 overtok Obasanjo som statssjef. Obasanjo sørget for å avvikle militæstyret, og overlot makten til den sivile valgvinneren Shehu Shagari i 1979. Med dette ble han den første lederen i Nigerias historie som gikk av frivillig.

I perioden 1993–98, da Sani Abacha var Nigerias diktator, ble Obasanjo fengslet på grunn av sin kritikk mot landets ledelse. Det var ikke før Abacha døde plutselig den 8. juni 1998 at Obasanjo ble løslatt. I etterkant av fengselsoppholdet sto han frem som nylig omvendt kristen.

I valget i 1999, Nigerias første frie velg på seksten år, stilte Obasanjo som kandidat for partiet People's Democratic Party (PDP). Han vant en stor seier i valget, og fikk 62,6 % av stemmene. I 2003 ble han gjenvalgt, denne gangen med 61,8 % av stemmene. Han fratrådte som president 29. mai 2007.

I august 2021 utnevnte Den afrikanske union Olusegun Obasanjo til høy representant for fred på Afrikas horn.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nigerianske presidenter
Personer fra Ogun State
Fødsler i 1937
Spermie

Spermier eller sædceller er formeringsceller som fins i sæden hos mennesker og de fleste dyr. Sædceller hos mennesker består av et hode som er 5 µm langt og 3 µm bredt samt en hale som er 41 µm lang.

Én sædcelle og én eggcelle kan smelte sammen, og danne grunnlaget for en befruktning, og tilblivelsen av et nytt individ av arten. 

Hos noen arter, særlig hos de mer primitive dyr, kan imidlertid en befruktning skje uten kjønnslig samkvem. Dette skjer ved selvbefruktning, kalt partenogenese. 

Formering
The National Bank

The National Bank var en norsk popgruppe som var aktiv mellom 2004 og 2008. Den bestod av medlemmer fra Bigbang og Jaga Jazzist, samt soloartisten Thomas Dybdahl og ble betegnet som en supergruppe. Bandet spilte sammen første gang da brødrene Lars og Martin Horntveth skrev et bestillingsverk til Vestfoldfestspillene i Tønsberg sommeren 2003, da uten bandnavn.

Bandets første album, The National Bank, ble gitt ut i 2004 og inneholder musikk skrevet av Horntveth-brødrene og tekster av Martin Hagfors, medlem av bandet HGH/Home Groan. Sommeren 2004 fikk The National Bank en hit med singelen «Tolerate» fra dette albumet. Platen ble godt tatt i mot og ført til at gruppen fikk Spellemannprisen 2004 i klassen popgruppe.

I 2008 ga bandet ut sitt andre album, Come On Over to the Other Side. På dette albumet har alle medlemmene bidratt med tekst og musikk, med hjelp fra Martin Hagfors på enkelte tekster. Begge de to første albumene ble produsert av Jørgen Træen, som tidligere har produsert album for blant andre Kaizers Orchestra.

Medlemmer 
 Thomas Dybdahl (vokal)
 Lars Horntveth (gitar, Jaga Jazzist)
 Martin Horntveth (trommer, Jaga Jazzist)
 Nikolai Hængsle Eilertsen (bass, Bigbang)
 Morten Qvenild (keyboard, ex-Shining, ex-Jaga Jazzist og Susanna and the Magical Orchestra)

Diskografi

Album
 The National Bank (16. august 2004)
 Come On Over to the Other Side (11. februar 2008)

Singler 
 Tolerate (2004)
 Family (2007)

Referanser

Eksterne lenker 
 Hjemmeside

Norske popgrupper
Vinnere av Spellemannprisen
Thomas Dybdahl
Supergrupper
Arise O Compatriots, Nigeria’s Call Obey

Arise O Compatriots, Nigeria's Call Obey er Nigerias nasjonalsang. Den har vært Nigerias nasjonalsang siden 1978, da den erstattet sangen Nigeria We Hail Thee.

Nigeria
Nasjonalsanger
Aleksej Prokurorov

Aleksej Aleksejevitsj Prokurorov (russisk: Алексей Алексеевич Прокуроров; født 25. mars 1964 i Vladimir oblast, død 10. oktober 2008 i Vladimir) var en russisk langrennsløper.

Karriere 

Prokurorov vant blant annet OL-gull på 30 km klassisk i 1988 i Calgary, gull på 30 km fri under VM i 1997 i Trondheim, og femmila i Holmenkollen både i 1993 og i 1998. Medregnet sitt OL-gull i 1988, og sitt VM -gull i 1997 vant han ni verdenscuprenn i langrenn, og med ytterligere 13 pallplasser. 1998 ble han tildelt Holmenkollmedaljen sammen med Fred Børre Lundberg, Harri Kirvesniemi og Larisa Lazutina. Han la opp etter 2001/02-sesongen. Etter sin aktive karriere var Prokurorov en tid landslagstrener for det russiske langrennslandslaget.

Prokurorov omkom om morgenen den 10. oktober 2008 etter å ha blitt påkjørt av en bil  idet han gikk over en gate ved jernbanestasjonen i Vladimir.

Resultater i verdenscupen i langrenn

Individuelle seire

Sammenlagtplasseringer 

* distansecupen var delt mellom langdistanse og mellomdistanse

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russiske langrennsløpere
Sovjetiske langrennsløpere
Langrennstrenere
Russiske trenere
Olympiske mestere for Sovjetunionen
Olympiske sølvmedaljevinnere for Sovjetunionen
Verdensmestere i langrenn
Vinnere av Holmenkollmedaljen
Deltakere for Sovjetunionen under Vinter-OL 1988
Langrennsløpere under Vinter-OL 1988
Deltakere for SUS under Vinter-OL 1992
Langrennsløpere under Vinter-OL 1992
Deltakere under Ski-VM 1993
Deltakere for Russland under Vinter-OL 1994
Langrennsløpere under Vinter-OL 1994
Deltakere under Ski-VM 1995
Deltakere under Ski-VM 1997
Deltakere for Russland under Vinter-OL 1998
Langrennsløpere under Vinter-OL 1998
Deltakere under Ski-VM 1999
Deltakere under Ski-VM 2001
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2002
Langrennsløpere under Vinter-OL 2002
Personer fra Vladimir oblast
Olympiske medaljevinnere i langrenn
Konfidensintervall

Et konfidensintervall er i statistikken en måte å angi feilmarginen av en måling eller en beregning på. Sannsynligheten angis i prosent. 

I de empiriske vitenskapene er ingen verdier kjente med uendelig presisjon eller absolutt sikkerhet. Derfor er det viktig at man ikke bare angir verdien som er målt (eller beregnet), men også hvor mye tillit man har til målingen. Begrepet konfidensintervall kommer fra det latinske ordet for «tillit» (confidentia). Slikt «tillit» angis som ytterpunktene for et intervall. Når man for eksempel skriver «12,34 ± 0,98 (95 % CI)», så betyr dette at målingen var 12,34, og at konfidensintervallet strekker seg fra 11,36 til 13,32.

Jo sikrere man vil være på at konfidensintervallet inneholder den sanne verdien, desto bredere konfidensintervaller velger man, men desto mindre informativt er intervallet. Vil man være helt sikker og velger et 100 %-konfidensintervall, vil dette vanligvis (for eksempel for normalfordelte verdier) strekke seg fra minus uendelig til pluss uendelig. Velger man smale konfidensintervaller, øker derimot sannsynligheten for at de ikke inneholder den sanne verdien.

Grunnen til at man oftest bruker 95 %-konfidensintervall, er at man i mange statistiske tester opererer med et såkalt signifikansnivå på 5 %. En verdi som ligger utenfor 95 %-konfidensintervallet kan altså sies å avvike signifikant fra forventningen. Ved normalfordelte variabler kan 95 %-konfidensintervallene nokså nøyaktig regnes om fra variablens gjennomsnitt (m) og standardavvik (s) som:
 CI = [m − 1,96 · s; m + 1,96 · s]

I 90 %- og 99 %-konfidensintervall bytter vi ut 1,96 med henholdsvis 1,64 og 2,58.

Ved andre fordelinger kan konfidensintervallene være asymmetriske. For eksempel er den øvre grensen lenger fra gjennomsnittet enn den nedre grensen hvis variabelen kommer fra en lognormal fordeling.
I så fall angis hele intervallet, f.eks. «12,34 [11,36; 13,40] (95 % CI)».

75 %-konfidensintervaller er identiske med variablenes kvartilavstand.

Måten å komme frem til konfidensintervallene på, er vanligvis ved å avlede dem fra variabelens antatte eller kjente statistiske fordeling. Er denne ukjent, kan man bruke statiske metoder som bootstrap for å estimere konfidensintervallene.

Se også 
 Feilmargin
 Kvantil
 Varians

Estimeringsteori
Vuze

Vuze (tidligere Azureus) er et Java-basert peer-to-peer-program som benytter seg av BitTorrent-teknologien.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Fri programvare
Fildelingsprogramvare