alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Phyllarthriini

Se Systematisk inndeling

Phyllarthriini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange trebukker. Antennene er kortere enn kroppen, i alle fall hos noen er de kraftig sagtakkede, leddene utvidete. Pronotum er rundet uten pigger eller knøler på sidene. Dekkvingene er parallellsidige, spissen rundet.

Levevis 
Ingenting er kjent om biologien til disse trebukkene.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling  
Slektslisten følger 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Phyllarthriini Lepesme & Breuning, 1956
 Slekten Cristophyllarthrius Lepesme & Breuning, 1956
 Christophyllarthrius decellei Villers, 1982 
 Christophyllarthrius maynei Lepesme & Breuning, 1956
 Slekten Maublancia Lepesme & Breuning, 1956
 Maublancia maublanci Lepesme & Breuning, 1956
 Maublancia nigricollis Lepesme & Breuning, 1956
 Maublancia testui Lepesme & Breuning, 1956
 Slekten Phyllarthrius Hope, 1843
 Phyllarthrius africanus Hope, 1843
 Phyllarthrius unicolor Hope, 1843
 Slekten Trichophyllarthrius Lepesme & Breuning, 1956
 Trichophyllarthrius nigroapicalis Lepesme & Breuning, 1956

Referanser

Kilder 
 Longicorn ID - Phyllarthriini

Eksterne lenker 
 

Cerambycinae
Simen Rem

Simen Munthe-Kaas Rem (født 1989) er en norsk artist og låtskriver fra Notodden. Han er sønn av poeten Håvard Rem.

Våren 2016 gav han ut sin første singel, «Ingenting skjer», på labelen Fakkel Music. Debutalbumet, som er ventet i mai 2016, inneholder rock på norsk med akustiske og elektroniske toner.

Han er også aktiv i bandet Hank von Hell som gitarist og korer. I rockebandet er han mest kjent som Major Sam.

Ørkenkjøtt 
Rem spilte og skrev for det norske alternativ rock/metal-bandet Ørkenkjøtt, som han var med på å starte i 2005. Besetningen bestod av Knut Mikael Haukeland som vokalist, Simen Rem på gitar, Christian Grønli på gitar, Håkon Vøllestad på bass og Arne Steinar Myrvang på trommer.

I 2012 annonserte bandet at de har signert med Nordic Records, som gav ut debutalbumet Ønskediktet 23. mars samme år. Albumet var et norskspråklig konseptalbum spilt inn i Ivory Shoulder Studio og Juke Joint Studio på Notodden, produsert av den verdenskjente blackmetal pionéren Vegard Sverre Tveitan (Ihsahn) fra bandet Emperor og Heidi Tveitan - Mnemosyne Productions. Med albumet definerte bandet sin egen sjanger, Ørkenrock.

Debutalbumet «Ønskediktet» gikk inn på VG-lista på utgivelsesdagen. Albumet ble kjøpt inn av Norsk kulturråd og nådde topp 10 i flere av kåringene av årets beste album.

Etter en omfattende europaturne gikk bandet igjen i studio i (2013) med Mnemosyne Productions for å spille inn EP-en «Et land i en sang» og reiste samme året ut på en omfattende norgesturné, Senere samme år forlot bassist Håkon Vøllestad bandet for andre prosjekter, som gjorde at bandet tok en pause. De har uttalt at de vil re-gruppere seg og komme tilbake i fremtiden.

Rem & Rem 
Sammen med sin far, poet Håvard Rem, er han signert på Grappa Musikkforlag som 8. mai 2015 ga ut sitt første album Hustavler. 
Hustavler består av sanger hvor tekstene er hentet fra Håvard Rems dikt, sangtekster og gjendiktninger, og hvor melodiene er skrevet av Simen Rem, Janove Ottesen, Morten Harket, Bob Dylan og Leonard Cohen. 
Far og sønn-duoen Rem & Rem utviklet låtmaterialet gjennom mer enn hundre konserter ute på veien. Albumet varierer fra et akustisk vise-, blues- og salme-uttrykk til filmatiske lydlandskap, samt elektrisk, gitarbasert blues og rock.

Diskografi

Singler
Ingenting skjer (2016)

EP-er
Litt Medisin - EP (2014)

Diskografi med andre artister

Hank von Hell

Album 

 Egomania (2018)

Rem & Rem

Album
Hustavler (2015)

Singler
White Trash Jesus med Luke Elliot (2015)

Ørkenkjøtt

Album
Ønskediktet (2012)

EP-er
Høst (2007)
Skygger og støv (2008)
Et land i en sang (2013)

Singler
Livets Frø – 7" Vinylsingel (2012)
Et land i en sang – 7" Vinylsingel (2013)

Hans-Erik Dyvik Husby

Album
Hank synger Cash (2014)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske musikere
Ametrocephalini

Se Systematisk inndeling

Ametrocephalini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Små, mørke, maurlignende trebukker. Hodet er markert bredere enn pronotum, som er ganske smalt.

Utbredelse 
Gruppen forekommer i Sør-Amerika og Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Ametrocephalini Lacordaire, 1869
 Slekten Cyclocranium Van de Poll, 1891
 Cyclocranium swierstrae Van de Poll, 1891  
 Slekten Formicomimus Aurivillius, 1897  
 Formicomimus mirabilis Aurivillius, 1897
 Slekten Myrmeciocephalus Vives, 2012  - Australia
 Myrmeciocephalus monteithi Vives, 2012
 Slekten Pseudocephalus Newman, 1842 (synonym Ametrocephala Blanchard, 1851)
 Pseudocephalus aretinus Newman, 1851  
 Pseudocephalus formicides Newman, 1842  
 Pseudocephalus mirus (Pascoe, 1865)  
 Pseudocephalus monstrosus (Blanchard, 1851)

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Pseudocephalus formicides
 Bilder av Pseudocephalus monstrosus

Cerambycinae

en:Ametrocephalini
es:Ametrocephalini
Brachypteromini

Se Systematisk inndeling

Brachypteromini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Små (5-7 millimeter), spinkle, brunlige trebukker med korte dekkvinger som ikke dekker flygevingene. Pronotum er smalt og sylindrisk.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i middelhavsområdet.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Brachypteromini Sama, 2008
 Slekten Brachypteroma Heyden, 1863
 Brachypteroma holtzi Pic, 1905  
 Brachypteroma magnanii Sama, 1987  
 Brachypteroma ottomanum Heyden, 1863

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Brachypteroma ottomanum
 Bilde av Brachypteroma ottomanum

Cerambycinae

en:Brachypteromini
es:Brachypteromini
Middle River

Middle River er en  sideelv til Des Moines River i det sentrale Iowa i USA. Den er 198 km lang. og har et nedbørsområde på 1 269 km².. Via Des Moines River er den en del av nedbørsområdet til Mississippi-floden.

Middle River har sitt utspring i Guthrie County og først flyter den i sydøstlig retning gjennom Adair County, så i østlig retning gjennom Madison County, 

videre øst-nordøst gjennom Warren County, forbi byene Casey, Winterset, hvor den flyter under Roseman Covered Bridge, videre til Patterson, Bevington, Martensdale, Spring Hill og Charlise. En betydelig del av Middle Rivers løp gjennom Warren County er blitt rettet ut og lagt om til kanaler.  Den flyter sammen med Des Moines River i Warren County nær Carlisle, 21 km sydøst for Des Moines.

South Fork Middle River, en kort sideelv til elven er kjent som South Fork Middle River. som har sitt utspring nær den vestlige kant av Guthrie County, om lag åtte km nord for Adair og renner stort sett øst-sydøst for om lag 8 km flyter forbi like syd for Casey før den dreier nordøst og renner ut i Middle River like øst for Casey på en høyde av 437 m

Referanser

Eksterne lenker 
 Middle River public access areas in Madison County
 Iowa USGS Real-Time Statewide Streamflow Tables

Elver i Iowa
Mississippis vassdragsområde
Cleomenini

Se Systematisk inndeling

Cleomenini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Små til middelsstore, smale trebukker. På farge kan de være svarte, rødlige eller mer brokete farget. Pronotum er mer eller mindre sylindrisk, ofte lengre enn bredt.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i varme områder av den Gamle verden.

Systematisk inndeling  
Inndelingen følger 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Cleomenini Lacordaire, 1869
 Slekten Apiogaster Perroud, 1855  
 Slekten Artimpaza Thomson, 1864  
 Slekten Brachysarthron Thomson, 1864  
 Slekten Camelocerambyx Pic, 1922  
 Slekten Cleomenes Thomson, 1864  
 Slekten Collyrodes Pascoe, 1859  
 Slekten Dere White, 1855   
 Slekten Diplothorax Gressitt & Rondon, 1970  
 Slekten Dymorphocosmisoma Pic, 1918 - kan også plasseres i Rhopalophorini
 Slekten Eodalis Pascoe, 1869  
 Slekten Epianthe Pascoe, 1866  
 Slekten Eucilmus Fairmaire, 1901  
 Slekten Fehmii Özdikmen, 2006  
 Slekten Hexarrhopala Gahan, 1890 
 Slekten Iridoclava Bjørnstad, 2014 
 Slekten Leptoderiana Bjørnstad, 2013
 Slekten Kurarua Gressitt, 1936  
 Slekten Mydasta Pascoe, 1866  
 Slekten Nida Pascoe, 1867  
 Slekten Nidella Gressitt & Rondon, 1970   
 Slekten Ochimus Thomson, 1860  
 Slekten Paramimistena Fisher, 1940  
 Slekten Plutonesthes Thomson, 1864   
 Slekten Procleomenes Gressitt & Rondon, 1970   
 Slekten Pseudocleomenes Hayashi, 1979  
 Slekten Sestyra Pascoe, 1866  
 Slekten Sophron Newman, 1842  
 Slekten Zoocosmius Fåhraeus, 1872  
 Slekten Zosterius Thomson, 1864

Referanser

Kilder 

 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 

Cerambycinae
Dedyini

Se Systematisk inndeling

Dedyini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, slanke trebukker. Antennene er minst så lange som kroppen. Pronotum er smalt og sylindrisk. Den vanligste arten, Arrhytmus rugosicollis, er brunsvart med en gulhvit flekk på hver dekkvinge. På beina er lårene sterkt klubbeformede, leggene tynne.

Utbredelse 
Slekten Arrhytmus er endemisk for Madagaskar bortsett fra at én art også forekommer på Komorene. Den eneste arten i typeslekten Dedya er beskrevet fra Kongo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Dedyini Lepesme & Breuning, 1955
 Slekten Arrhythmus Waterhouse, 1878 - Madagaskar og Komorene
 Arrhythmus aculeatus Fairmaire, 1899  
 Arrhythmus fenestratus (Belon, 1902)  
 Arrhythmus pallimembris Fairmaire, 1888  
 Arrhythmus perrieri Fairmaire, 1903  
 Arrhythmus punctatus Gahan, 1890  
 Arrhythmus rugosipennis Waterhouse, 1878
 Slekten Dedya Lepesme & Breuning, 1955 - Den Den demokratiske republikken Kongo
 Dedya catherinetta Lepesme & Breuning, 1955

Kilder 
 Cerambycidae of the World - Dedyini 
 Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter

Eksterne lenker 
 
 Bilder av Arrhytmus rugosipennis 

Cerambycinae
Londonplatan

Londonplatan (Platanus × hispanica, også Platanus × acerifolia eller Platanus × hybrida) er et stort, løvfellende tre som plantes langs gater og i parker i tempererte og subtropiske strøk. Den er en kulturplante som sannsynligvis har oppstått som en hybrid mellom amerikaplatan (P. occidentalis) og orientplatan (P. orientalis).

Treslaget har en høy, kuppelformet krone på en lang stamme. Det blir som regel 20–30 m høyt, men det største kjente treet i Europa er 48,5 m. Barken er mørk grå eller rødbrun og skaller av i store flak som etterlater gulhvite flekker. Bladene er håndflikete med 5 fliker som er mye grunnere innskåret enn hos orientplatan. Treet er sambu med adskilte hann- og hunnblomster på samme tre. Blomsterstandene er 6–8 cm lang og består av 1–3 kulerunde hoder. Frukten er en kulerund samling av smånøtter med en hårring i den ene enden. Frøene er spiredyktige.

Hybriden oppstod for omtrent 350 år siden, og selv de eldste trærne viser ingen tegn på alderdom, så det er usikkert hvor gamle de kan bli. Det hevdes ofte at londonplatan først var kjent fra Spania, men det er usikkert, og krysningen kan like gjerne ha skjedd i hagene som fantes i Vauxhall i London. Over halvparten av gatetrærne i London tilhører denne arten, men den er også vanlig plantet de fleste steder i Sør- og Mellom-Europa, Australia og Nord- og Sør-Amerika. Byer med mange londonplataner er blant annet Paris, Barcelona og New York.

Londonplatan regnes ofte som det ideelle gatetre. Den kaster en passe tett skygge, ser pent ut hele året, tåler hardpakket jord og er svært tolerant for luftforurensning. Den er mer hardfør enn orientplatan og kan vokse i ulike klimatyper, men foretrekker varme somre. Treslaget er svært vindsterkt, og den eneste gangen et tre i London har blåst ned var under den ekstreme stormen i 1987. Londonplatan tåler kraftig beskjæring og kan formes på ulike måter. Det er vanlig å styve trærne, det vil si å kappe stammen én–fire meter over bakken for at det skal dannes greiner lavere ned enn normalt. Stammen på styvete trær kan etterhvert få en omkrets på sju–ni meter. 

Arten er vanlig plantet nordover til Danmark og Skåne. I Norge blir londonplatan av og til plantet på milde steder på Vest- og Sørlandet. I Oslo sentrum finnes det ett eksemplar i avslutningen av Lille Grensen mot Akersgata og ett på Stortings plass.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 

Proteales
Piesarthriini

Se Systematisk inndeling

Piesarthrini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, lange og tynne, rødlige eller brune trebukker. Hodet er nokså lite, antennene rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er firkantet og ofte lengre enn bredt. Dekkvingene er lange og smale.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Australia og Ny-Guinea 
.

Systematisk inndeling  
Slektslisten følger . Grammatikalsk sett burde navnet på gruppen vært Piesarthriini (med 2 i'er til slutt) da det er avledet av Piesarthrius. Begge former er brukt, men det ser ut til av Piesarthrini (med én i) er det vanligst brukte.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Piesarthrini Lacordaire, 1869
 Slekten Aprosictus Pascoe, 1866  
 Slekten Bebius Pascoe, 1865   
 Slekten Duplipectus Jacquot, 2017 
 Slekten Exaeretiformis McKeown, 1945  
 Slekten Lacordairina Vives, Sudre, Mille & Cazères, 2011  
 Slekten Lygesis Pascoe, 1864  
 Slekten Melanothrius Slipinski & Escalona, 2016
 Slekten Opsidota Pascoe, 1864  
 Slekten Phantissus McKeown, 1940  
 Slekten Piesarthrius Hope, 1834  
 Slekten Strongylurus Hope, 1835  
 Slekten Tya McKeown, 1940

Referanser

Eksterne lenker 
 

Cerambycinae
Piezocerini

Se Systematisk inndeling

Piezocerini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, slanke, gjerne rødbrune trebukker.

Utbredelse

Systematisk inndeling  
Slektslisten følger . 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Piezocerini Lacordaire, 1869
 Understammen Haruspicina Martins, 1976
 Slekten Acruspex Martins, 1976 - én art
 Slekten Haruspex Thomson, 1864 - 14 arter
 Understammen Piezocerina Lacordaire, 1869
 Slekten Alienosternus Martins, 1976 - 4 arter  
 Slekten Cicatrizocera Martins, 1976  - én art
 Slekten Colynthaea Thomson, 1878  - én art
 Slekten Gorybia Pascoe, 1866  - 45 arter
 Slekten Hemilissa Pascoe, 1858  - 11 arter
 Slekten Migmocera Martins, 1976  - én art
 Slekten Migorybia Martins, 1985  - én art
 Slekten Othnocerus Martins, 1976  - én art
 Slekten Pharcidodes Martins, 1976  - 4 arter
 Slekten Piezarina Martins, 1976 - én art 
 Slekten Piezasteria Martins, 1976  - 2 arter
 Slekten Piezocera Audinet-Serville, 1834  - 13 arter
 Slekten Piezogenista Martins, 1976  - én art
 Slekten Piezosecus Martins & Galileo, 2003  - én art
 Slekten Pseudocolynthaea Martins, 1976  - én art
 Slekten Thyellocerus Martins, 1976  - én art
 Slekten Zelliboria Lane, 1951  - én art

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Haruspex modestus
 Bilde av Piezasteria sternalis
 Bilde va et ubestemt eksemplar

Cerambycinae
Monschau

Monschau (fransk: Montjoie, vallonsk: Mondjoye) er en liten by med  (pr. 31. desember 2014) i Byregion Aachen i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.

Geografi 
Byen er plassert i det nordlige Eifel, som østlig ytterpunkt for nasjonalparken Hohes Venn – Eifel i den trange dalen hvor elven Rur renner.

Det historiske bysentret har mange bygninger i utmurt bindingsverk og smale gater som har stått mer eller mindre uforandret i 300 år, noe som i dag gjør byen til et populært turistmål. Om sommeren er det friluftskonserter med klassisk musikk i Burg Monschau.

Historie 
Historisk har byens viktigste næringsvei vært veverier.

Burg Monschau er fra 1200-tallet, og byen er første gang nevnt i et dokument fra 1198. Fra begynnelsen av 1433 ble borgen benyttet som fast residens for hertugene av Jülich. I 1543 ble det erobret av keiser Karl V av Det tysk-romerske rike og borgen og byen ble plyndret. Borgen forble imidlertid under kontroll av Jülich fram til 1609 da det ble en del av palatinatet Neuburg.

I 1795 ble området erobret av det revolusjonære Frankrike, og byen fikk navnet Montjoie og ble administrasjonssenter i det daværende franske departementet Roer. Etter Wienerkongressen  i 1815 kom området under Kongeriket Preussen og byen ble administrasjonssenter i Kreis Montjoie.

I 1918 fikk byen navnet Monschau av keiser Vilhelm II. I 1972 ble byen utvidet med de tidligere kommunene Höfen, Imgenbroich, Kalterherberg, Konzen, Mützenich og Rohren. Vest for byens sentrum ligger eksklaven Mützenich omsluttet av belgisk territorium, adskilt av jernbanetraseen til Vennbahn som ble belgisk territorium som følge av Versaillestraktaten i 1919.

Under andre verdenskrig var Monschau, som et trafikknutepunkt, viktig under åpningsfasen av Ardenneroffensiven i desember 1944 som kampsonens nordligste punkt.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Nordrhein-Westfalen
Byregion Aachen
X-COM

X-COM (eller X-Com) er et science fiction merkenavn for videospill der en internasjonal organisasjon forsøker å forhindre romvesener fra å invadere Jorden. Serien begynte med UFO: Enemy Unknown laget av Mythos Games og MicroProse i 1994, og det ble utgitt seks spill fra MicroProse eller dets eiere i den originale serien.  X-COM serien, og særlig det originale spillet har hatt en stor skare lojale fans, og har påvirket mange andre videospill.

I 2012, 11 år etter forrige utgivelse, utgav 2K Games et nytt XCOM: Enemy Unknown utviklet av Firaxis Games. Det ble en ny suksess og fikk en utvidelse i 2013, omtrent samtidig som The Bureau: XCOM Declassified. XCOM 2 kom i februar 2016.

Serien, både gamle  og nye spill , har vært kjent for å være vanskelig og at man sjelden vet hva som kommer til å skje.

Det første spillet UFO: Enemy Unknown ble i 2010 klonet i form av åpen kildekode, og finnes også i nettleser-versjon.

Spill

Referanser

DOS-spill
Windows-spill
Amiga-spill
Videospill utviklet av MicroProse
Videospillserier
Mac OS-spill
Videospill utviklet i StorbritanniaVideospill utviklet i USAVideospill utviklet i Frankrike
Radioåret 1925

Radioåret 1925 er en oversikt over hendelser, radioprogram, fødte og avdøde personer med tilknytning til radio i 1925.

Hendelser 
 1. januar: Svenske AB Radiotjänst, senere Sveriges Radio, starter sendinger – en høymesse fra Stockholm. Kanalen har kun sendinger et par timer hver kveld.
 12. februar: Norske Kringkastingsselskapet konstitueres etter å ha drevet testsendinger i Oslo-området siden 15. desember 1924.
 1. april: Statsradiofonien opprettes i Danmark som en forsøksordning med ett radioprogram.
 29. april: Kringkastingsselskapet starter regulære radiosendinger i Oslo. Selskapet er forløperen til NRK og kanalen til dagens NRK P1.

Referanser
Key lime pie

Key lime pie er en amerikansk pai som lages på keylimesaft, eggeplommer og kondensert melk i et paiskall. Den opprinnelige bahamanske versjonen består av eggehviter og har et marengslokk på oversiden. Retten er navngitt etter de små keylimefruktene som gror naturlig i hele Florida Keys. Mens deres tagger gjør dem mindre ettertraktede, og deres tynne, gule skall mer sarte, er de surere og mer aromatiske enn den vanlige persiske limen som selges andre steder.

Paien lages på kondensert melk på boks, da fersk melk ikke var vanlig i Florida Keys før moderne kjølemetoder. Keylimesaften, til forskjell fra andre limesafter, er blekgul. Fyllet i paien er gult likeså, til stor del på grunn av eggeplommene. En del kokker legger til matfargestoff for å gi paien en grønn farge, hvilket dog ikke verdsettes av de som lager tradisjonelle paier.

Referanser 

Desserter
Mat fra USA
Florida Keys
Paier
Aust-Agder museum og arkiv

Aust-Agder-museum og arkiv IKS er et konsolidert, kulturhistorisk museum og arkiv med fire avdelinger. Avdelingene ligger i Arendal, Grimstad og Valle. Institusjonen ble en realitet i 2015 da Aust-Agder kulturhistoriske senter, Setesdalsmuseet og Grimstad bys museer gikk sammen til en administrativ enhet.

Ellen Aslaksen er ansatt som ny direktør fra august 2022.

Avdelinger
 KUBEN i Arendal. To avdelinger: Arkivavdeling; Museums- og formidlingsavdeling.     
 Setesdalsmuseet i Valle i Setesdal.
 Grimstad bys museer.

Besøkssteder
 KUBEN på Langsæ i Arendal. 
 Merdøgaard museum på Merdø
 Eydehavnmuseet på Eydehavn
 Birkenes Bygdemuseum i Birkenes
 Elvarheim Museum i Åmli
 Ibsen-museet i Grimstad
 Setesdalsmuseet på Rysstad i Valle 
 Rygnestadtunet i Valle 
 Evje og Hornnes geomuseum Fennefoss på Evje

Eksterne lenker
Aust-Agder museum og arkiv på Wikimedia Commons
 KUBENs offisielle nettsted

Kulturhistoriske museer
Fylkesmuseer
Museer i Agder
Norske interkommunale selskaper
Aust-Agder museum og arkiv
Mitchell Leisen

Mitchell Leisen (født 6. oktober 1898 i Menominee i Michigan i USA, død 28. oktober 1972) var en amerikansk regissør, art director og kostymedesigner.

Han begynte sitt arbeid i filmindustrien på 1920-tallet innenfor scenografi og kostymedesign. Han regisserade sin første spillefilm i 1933 og ble fort kjent for sin gode estetiske sans og evne til å skape forseggjorte Hollywood-dramaer og screwballkomedier.

Blant hans filmer er hans adaptasjon av Alberto Castellas Døden tar ferie (1934), Midnattsdanseren (1939) og La det ikke bli dag (1941), de to siste med manus av Billy Wilder. Lett på tråden (1937), med manus av Preston Sturges og med Jean Arthur i hovedrollen, var en annan viktig karrieresuksess for regissøren. Hans comebackfilm, komedien To må man være, ble produsert av Charles Brackett med manus av Brackett, Richard Breen og Walter Reisch, og var en oppdatert version av hans tidigere screwballkomedier fra 1930-tallet. Dette ble hans siste suksessfulle film og han avsluttet sin tid i Hollywood innen fjernsyn.

Filmografi (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Regissører fra USA
Filmprodusenter fra USA
Manusforfattere fra USA
Kostymedesignere fra USA
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Menominee County i Michigan