alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Gehenna (band)

Gehenna er et black metal-band fra Stavanger.

Historie

1993
Bandet ble startet i 1993 av Morten «Sanrabb» Furuly, Steffen «Dolgar» Simestad og «Sir Vereda», uten navn. Men navnet Gehenna kom raskt på plass og bandet gav ut sin første utgivelse, demoen Black Seared Heart, i 1993. 

Like etter bandets andre utgivelse Ancestor of the Darkly Sky sluttet trommeslager «Sir Verada» i bandet. Han ble erstattet av Per «Dirge Rep» Husebø, og Svartalv ble medlem som bassist.

1994
I februar 1994 hadde bandet for første gang en konsert, samme året ble også «Sarcana» medlem som keyboardist. I mars 1994 gav bandet ut debutalbumet First Spell som gjorde bandet kjent i black metal-miljøet. Bandet signerte også allerede to nye studioalbum med deres plateselskap Cacophonous Records.

1995
I 1995 kom bandets andre studioalbum Seen Through the Veils of Darkness, med Kristoffer «Gram» Rygg som gjestevokalist. Albumet blir sett på som gjennombruddet til bandet.

1996/1997
Like før bandets tredje utgivelse sluttet Kenneth Svartalv. «Noctifer» tok over Svartalvs rolle, men spilte i bare seks måneder før han så seg nødt til å slutte. E.N. Death tok over og spilte inn resten av det tredje studioalbumet Malice som gjesteartist. Etter en turné startet han i bandet på fulltid.

«Sarcana» og Per «Dirge Rep» Husebø sluttet i bandet etter en turné i forbindelse med bandets tredje studioalbum. Sarcana sin erstatter ble «Damien» på keyboard og Jan Egil «Blod» Fosse begynte å spille trommer i bandet.

Med de to nye medlemmene fikk Gehenna en liten forandring i musikkstil, spesielt med Blod sin death metal-bakgrunn.

2000-årene
Bandet ble signert med Moonfog Productions (i 1998) og gav ut albumet Murder i 2000. Bandet var inaktiv i fem år, før det kom tilbake med utgivelsen WW i 2005.

I 2005 signerte de med plateselskapet ANP Records, men dette ble senere kansellert og bandet signerte med Indie Recordings i desember 2007. Per «Dirge Rep» Husebø ble også dette året fulltidsmedlem i bandet.

Bandet spilte på festivalene Inferno 2001 og Inferno 2005.

Diskografi

Studioalbum

Samlealbum

EP

Demo'er

Medlemmer

Eksterne lenker
 
 
 

Band etablert i 1993
Gehenna
Norske black metal-band
Odds

I sannsynlighetsteori og statistikk er odds for en begivenhet lik sannsynligheten for at begivenheten inntreffer dividert på sannsynligheten for at begivenheten ikke inntreffer. Matematisk er odds lik p / (1 − p), der p er sannsynligheten for at begivenheten skal inntreffe. For eksempel, hvis man velger en tilfeldig ukedag, så er oddsen for at man velger søndag lik 1/6 (ikke 1/7). Logaritmen til oddsen kalles logit.

Odds har i lang tid vært den normale måten å representere sannsynligheter på blant bookmakere, selv om måten oddsen presenteres på varierer. Utbetalingsodds er basert på "odds mot" resultatet det tippes på, dvs. (1-p)/p (lik "odds for" et resultat som ikke gir gevinst), men bookmakeren har justert denne litt ned i forhold til sine forventninger for å sikre ham eller henne forventet gevinst på veddemålet.

Oddsselskaper i Norge kontrolleres av Lotteritilsynet

Se også
Bookmaker
Sannsynlighetsteori
Statistikk
Gambling
Gamblingens matematikk 

Tilfeldighet
Statistiske forhold
Hasard
BMX

BMX er en gren innen sykkelsporten. Navnet er en forkortelse av det engelske Bicycle Moto Cross, da den klassiske konkurranseformen ligner på det man finner i motocross.

Historikk

BMX oppsto på 1970-tallet da barn i California begynte å konkurrere på syklene sine i jord-løyper, slik som voksne gjorde med sine motorsykler. Over tid har det utviklet seg tilbake til crosskjøringen.

Utstyr
BMX forbindes med små sykler med 20" hjul, og har blitt en fellesbetegnelse for sykkelgrener hvor lignende sykler brukes. Forøvrig finnes forskjellige typer BMX-sykler tilpasset de enkelte grenene.

Øvelser
 Klassisk BMX kjøres på en kort grusbane med mange humper og dosserte svinger. Det er en typisk sprintsport hvor en gjennomkjøring av banen typisk tar 30 til 45 sekunder. BMX i denne formen ble godkjent som olympisk gren fra 2008.
 Vert/vertramp (vertikal) er tricksykling på U-formede ramper 3-5 meter høye. Matt Hoffmann er en kjent vert-kjører. 
 Street betyr å gjøre trick på elementer og objekter som finnes langs vanlige gater, som fortauskanter, trapper, rekkverk, betongblokker osv. 
 Park foregår i skateparker hvor en bruker ramper og objekter av tre, metall og betong.
 Dirt foregår på hopp av jord, gjerne flere etter hverandre.
 Flat/flatland er trickkjøring på flatt, jevnt underlag som asfalt eller betong ute eller innendørs. 
 BMX-racing er kanskje den minst kjente BMX typen, men er en spennende øvelse.

BMX-baner i Norge
I dag finnes det ni BMX-baner som det kjøres løp på i Norge:

 Sviland BMX-bane
 Vikingbanen (Sandnes BMX)
 Orstad BMX-bane
 Klepp BMX-bane
 Sola BMX-bane
 Gressvik BMX-bane
 Moss BMX-bane
 Aremark BMX-bane
 Råde BMX-bane
 Solum BMX-bane
 Bærum BMX-bane

Se også
André Fosså Aguiluz fra Klepp, senior verdensmester i BMX 2011.
 Sebastian Kartfjord Norsk OL-deltaker i BMX.

Sykling
Sykkelsport
Anne Grosvold

Anne Merete Grosvold (født 7. september 1950) er en norsk journalist og programleder i NRK. Hun er utdannet fra Norsk journalisthøgskole i Oslo.

Med unntak av perioden 1987–1991, da hun var informasjonssjef i Justisdepartementet, har hun siden begynnelsen av 1970-tallet jobbet i NRK Norsk Rikskringkasting. På 1980-tallet var hun blant annet programsekretær ved NRK Nordland. Etter returen til NRK i 1991, var hun programleder i nyhetsprogram som Dagsnytt Atten, Dagsrevyen, Utenriksmagasinet og Redaksjon 21. I perioden 1993–1996 var hun NRKs korrespondent i Asia med kontor i Beijing. Deretter ledet hun Kulturuke (2000), Bokbadet, Grosvold (2000), Sommeråpent, Det svakeste ledd (2004) og Frokost-TV (2003). Hun har også ledet en rekke evenementsprogrammer, blant annet TV-aksjonen i 1998 og Brageprisen i 1999.

Fra september 2007 ble Grosvold programleder for talkshowet Grosvold på NRK1. Programmet overtok sendetiden til Først og sist på fredagskvelden etter at Fredrik Skavlans program ble lagt ned våren 2007. Programmet Grosvold gikk i fire sesonger og hadde sin siste sending mai 2009. I 2009 startet hun i samarbeid med Ronny Kristoffersen arbeidet på en ny TV-serie som hadde premiere på NRK i 2010.

I 1998 fikk hun Den store journalistprisen, da hun var programleder for Redaksjon 21. Hun har dessuten vunnet priser som årets TV-navn i 1996 og årets navn 1996 og 1997. I 2007 fikk hun Seerprisen. I 2016 mottok hun hedersprisen under Gullruten 2016.

I 2016 meldte hun seg inn i Arbeiderpartiet, og i forbindelse med stortingsvalget 2017 ble hun innleid av partiet.

Personalia 
Grosvold har tre søstre som er mye eldre enn hun er, siden hennes mor fikk henne da hun var 48 år. Hun har en datter, Johanne, som jobber for Reuters i London.

Bibliografi 
 Norges førstedamer: Fem portretter Gyldendal (2002)  (Skrevet sammen med Anne Torjusson Diesen og Hilde Hagevik Odde).

Programlederjobber 
 Er det sant, er det fælt (1991)
 KulturEn (reporter) (1996) 
 Redaksjon 21 (som hovedprogramleder fra 1996 til 1999) (1996–00)
 Bokbadet (serien ble ikke fjernsynssendt før høsten 1996, og fra 2006 kun sendt på Nett-TV på Bokklubbens hjemmeside) (1992–1993) & (1999–2004)
 Grosvold (2000) (kulturprogram) (2000)
 Kulturuke (2000)
 Kongelige førstedamer (2001)
 Frokost-TV (2001 & 2003-05)
 Det svakeste ledd (2004)
 Sommeråpent (2002–06)
 Grosvold (2007–09)
 Dagsnytt Atten (2009-15)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Biografi på NRK
 Anne Grosvolds offisielle nettside 

NRK-korrespondenter
Programledere for NRK
Norske sakprosaforfattere
Personer fra Oslo
Vinnere av Gullrutens hederspris
TV-prisen
US Open 1988 (tennis)

US Open 1988. US Open er en Grand Slam-turnering i tennis. US Open i 1988 ble arrangert i perioden 29. august til 11. september i Flushing Meadows i bydelen Queens i New York. Mats Wilander beseiret Ivan Lendl i herrefinalen i single og Steffi Graf vant damefinalen over Gabriela Sabatini.

Menn (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Doublefinaler

Eksterne lenker
 ITF Menn, Kvinner

US Open (tennis)
Tennis i 1988
US Open 1987 (tennis)

US Open 1987. US Open er en Grand Slam-turnering i tennis. US Open i 1987 ble arrangert i perioden 1. til 14. september i Flushing Meadows i bydelen Queens i New York. Ivan Lendl beseiret Mats Wilander i herrefinalen i single og Martina Navrátilová vant damefinalen over Steffi Graf. Navratilova vant også både damedouble- og mixdoublefinalen sammen med henholdsvis  Pam Shriver og Emilio Sánchez Vicario.

Menn (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Doublefinaler

Eksterne lenker
 ITF Menn, Kvinner

US Open (tennis)
Tennis i 1987
Pam Shriver

Pam Shriver (født 4. juli 1962 i Baltimore i Maryland) er en tidligere profesjonell amerikansk tennisspiller

Shriver var på hele 1980-tallet blant de ti beste kvinnelige tennisspillerne i verden. Hun var som best nummer tre (1984) på rankingen som singlespiller og som verdensener (1985) som doublespiller. Hun vant aldri noen Grand Slam-turnering i single, men i double vant hun hele 22 Grand Slam-titler, 21 double kvinner og én mixeddouble. I løpet av sin tenniskarriere vant hun 21 single- og 112 doubleturneringer.

Sammen med Martina Navrátilová vant hun 20 av sine Grand Slam-titler og i perioden 1983–85 var paret ubeseiret i 109 doublekamper og de ble valgt til årets doublepar ni år på rad (1981–1989). I 1984 vant de en ekte «Tennisens Grand Slam» i double, det vil si seier i alle fire Grand Slam-turneringene i løpet av et år. De er ved siden av Louise Brough og Margaret duPont tennishistoriens mest suksessfulle par. Hun vant også en Grand Slam-tittel sammen med Natasha Zvereva fra Hviterussland og en mixeddoubletittel i par med Emilio Sanchez.

Hun er også olympisk mester, hun vant gull under sommer-OL i Seoul i 1988 da i par med Zina Garrison.

Hun er gift med filmskuespilleren George Lazenby som blant annet har spilt hovedrollen i en James Bond-film. Pam Shriver ble i 2002 opptatt i International Tennis Hall of Fame.

OL-medaljer 
 OL 1988  Seoul - gull i tennis (double damer, sammen med Zina Garrison).

Grand Slam-titler 
  Wimbledon 
 Double damer: 1981 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1982 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1983 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1984 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1986 (sammen med Martina Navrátilová)
  Australian Open 
 Double damer: 1982 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1983 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1984 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1985 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1987 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1988 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1989 (sammen med Martina Navrátilová)
  French Open
 Double damer: 1984 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1985 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1987 (sammen med Martina Navrátilová)
 Mixeddouble: 1987 (sammen med Emilio Sánchez)
 Double damer: 1988 (sammen med Martina Navrátilová)
  US Open
 Double damer: 1983 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1984 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1986 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1987 (sammen med Martina Navrátilová)
 Double damer: 1991 (sammen med Natasha Zvereva)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tennisspillere fra USA
Olympiske mestere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for USA under Sommer-OL 1988
Tennisspillere under Sommer-OL 1988
Personer fra Baltimore
Moai

Moai er betegnelsen på de store steinstatuene på Påskeøya. De fleste statuene er hugget ut i ett stykke, men noen av dem har løse steinpukauer på hodet.

Steinstatuene 
Det finnes mer enn 600 kjente moaier, fordelt over hele øya. Ved Rano Raraku, der de fleste moai ble hugget ut av klippen, finnes det nesten 400 mer eller mindre ferdige statuer. Det kan virke som arbeidet i steinbruddet stoppet brått, ettersom det finnes flere halvferdige statuer igjen i klippen. Alle de oppstilte moaiene har blitt veltet av de innfødte øyboerne.

Statuene har ofte blitt omtalt bare som «hodene», men mange av moaiene har skuldre, armer og kropper. Flere av dem står nedsunket i jorden slik at bare hodene stikker opp. 

Statuenes funksjon er ikke fullstendig kjent og det er mange teorier om hvorfor de ble laget.

En statue som skiller seg betraktelig fra de øvrige er den som kalles Tukuturi, som befinner seg ved Rano Raraku. Den er hugd ut i rød stein og forestiller en knelende skikkelse med tydelig skjegg. Den kan ha hatt sammenheng med den seremonielle fugleegg-konkurransen.

Moais historie 
Den vanligste teorien er at statuene ble hugget ut av en polynesisk befolkning på øyene, for 1000 år siden eller enda tidligere. De blir sagt å representere døde forfedre eller viktige personer, som merke på gravene deres. Kanskje de i stedet avbilder personer som var viktige når statuen ble reist, eller statuer over personer i familien til den som reiste statuen. Uansett måtte de ha vært vanskelige å fremstille; ikke bare er arbeidet med å hugge ut hver statue noe som tok flere år, men statuene måtte dessuten slepes tvers over øya fra stedet den ble laget til stedet den skulle stå på. Hvordan statuene ble flyttet er ikke kjent, men sannsynligvis ble sleder av tre eller kanskje også ruller brukt.

Sagn om moai 
Gamle øylegender forteller om en klanhøvding på jakt etter et nytt hjem. Plassen han ble boende på ble Påskeøya. Da han døde ble øya delt mellom sønnene hans. Når en høvding for en av disse klanene døde ble en moai plassert på høvdingens grav. Øyboerne trodde at statuen skulle holde igjen høvdingens «mana» (overnaturlige krefter). Gjennom at manaen ble holdt igjen på øya trodde øyboerne at gode tider kom, regn skulle komme og grødene skulle vokse.

Litteratur 
 Pelta, Kathy (2001): Rediscovering Easter Island, Twenty-First Century Books
 Matthews, Rupert (1988): Ancient Mysteries (Unexplained), QEB Publishing

Eksterne lenker 
 
 Moai statues hos Easter Island Travel
 Easter Island society and culture hos DMOZ

Skulpturer
Chile
Påskeøya
Verdens sju nye underverk
Verdensarven i Amerika
Steiner
Tekstil

Tekstil, ofte i flertall tekstiler, er en fellesbetegnelse på tøy og produkter som fremstilles ved å bruke tekstilfibre, det vil si tråd eller garn. Tekstiler lages ved hjelp av veving, spinning, strikking, hekling, knipling, brodering, toving eller på andre måter. Ordet tekstil kan også være adjektiv og betyr da «vevet», «strikket» eller at det gjelder tekstilvarer. Ordet kommer opprinnelig fra latin der texere betyr «veve» eller «flette».

Typer av tekstilfibre 

Det finns tre hovedgrupper av tekstilfibre: plantefiber, animalske fibre og kunstfiber.

Bruk 
Tekstiler og tekstilprodukter kan ordnes i grupper etter bruksområder.

Bolig- og dekorasjonstekstiler 
Tekstiler i boliger og som dekorasjon omfatter gardiner, tepper, duker, håndklær, sengetøy, møbeltrekk, tekstiltapeter og annet.

Bekledningstekstiler 
Bekledningstekstiler er tøy og stoffer til klær, hodeplagg, fottøy og liknende.

Tekniske tekstiler 
Tekniske tekstiler omfatter alt fra sekker og vesker, presenninger, nett og fiskegarn, seil og fallskjermer til transportbånd, glassfiberduker, tekstilkjerner i bildekk (kordlag), bokbind og filter.

Se også 
 Spinning
 Veving
 Tyll
 Tøy
 Stoff
 Synål
 Tekstilkunst
 Tekstilindustri

Eksterne lenker 
 
 Vikingtekstiler
 Husflidsteknikker
 Tekstile teknikker ved Kunssthøgskolen i Bergen

 

ar:النسيج
Kylling bru

Kylling bru er den lengste brua etter Jora bru på Raumabanen, jernbanen mellom Dombås og Åndalsnes. Den ligger ved gården Kylling på Verma i Romsdalen og krysser elva Rauma. Den er blant de mest kjente norske jernbanebruer og er et av de største enkeltstående byggverk på Raumabanen. Det er den største steinbroen på Raumabanen, mens Jora bru har lengre hovedspenn.

Beskrivelse 

Brua er 76 meter lang og bygd i stein fra fjellet like ved. Steinen som er brukt er en granitt og kalles gruogranitt. Høyden over dalbunnen (elven) er 59 meter. Hovedspennet er 42 meter (12 m kortere enn Jora bru), sidespennene ti og åtte meter. Det er seks sparhvelv med spenn på 3,5 m hvert. Juvet er om lag 15 m over elven som er det smaleste stedet. Regnet etter hovedspennet er det en av de lengste steinhvelvbroene i det norske jernbanenettet. Bruen er bygd i en bue, den ligger i en stor kurve (sving) på jernbanen med svingradius 275, og utgjør sammen med Stavem tunnel (som også har en radius på 275 meter) et vendesystem (dobbelslyng) for at lokomotivene skal klare den stor høydeforskjellen mellom dalbunnen og Stuguflåten. Kylling tunnels nedre åpning er like ved broen og inngår sammen med broen i den nedre slyngen i vendesystemet. Mellom Kylling bru og Kylling tunnel ble det satt opp et snøoverbygg.

Byggeperioden 
Byggeperioden var nesten ni år, fra 1913 til 1923. De forberedende arbeidet begynte i 1913. Det skjedde ingen alvorlige ulykker under byggingen.

Høsten 1916 ble det lagt ut en hengebru over juvet, den var 35 m lang og tålte vekten av to mann med redskap. Det ble bygget et stort stillas av tiløkset tømmer. Stillaset måtte tåle vekten av bruspennet. Steinen ble tatt ut fra Kylling tunnel like ved brua og fra Stavem tunnel (vendetunnelen) 3 km unna med en høydeforskjell på 49 m. Steinen måtte være av god kvalitet for å tåle trykket og belastningen av jernbanen. Hver stein måtte tilpasses brukonstruksjonen. Bruen er selvbærende.

Under andre verdenskrig ble bruen minert av okkupasjonsmakten. Den var klar til å sprenges om nødvendig, men den ble spart.

Bilderettledning for adgang til utkikksplass

Se ruten i OpenStreetMap

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser

Kilder 
 Søvik, Per Jarle, 1990. Kylling bru i Ei bok om Rauma, Rauma Kommune. s 189-190

Eksterne lenker 
Kylling bru sett fra sporet i lia ovenfor Verma foto Anders Beer Wilse, digitalmuseet.
Fra åpningen av Raumabanen, kong Haakon går trapp ned i juvet, Digitalmuseet.
Kylling bru med stillas i byggeperioden
 Kylling bru på Digitalmuseet.

Buebroer
Jernbanebroer i Norge
Raumabanen
Jernbanestrekninger i Møre og Romsdal
Broer i Møre og Romsdal
1923 i Norge
Broer åpnet i 1923
Steinhvelvbroer
Jernbanebyggverk i Rauma
Kaffeklubbøya

Kaffeklubbøya (dansk: Kaffeklubben Ø; grønlandsk: Inuit Qeqertaat) er en liten øy nordøst for Grønland. Øya regnes som det nordligste landpunkt i verden.

Øya ble oppdaget av Robert Peary i 1900, og er omtrent en kilometer lang. Den befinner seg på 83°40′N 29°50′V, 37 km øst for Kapp Morris Jesup på Grønland. Den første som gikk i land på øya var den danske oppdageren Lauge Koch i 1921 da han var med på Den danske Jubilæumsekspeditionen. Han oppkalte øya etter kaffeklubben i Københavns geologiske museum. I 1969 regnet et kanadisk arbeidsutvalg ut at det nordligste punktet på øya ligger 750 meter nord for Kapp Morris Jesup, og dermed kunne kalles verdens nordligste landfaste punkt. 

Siden den gang er flere sandbanker funnet lengre nord, men siden disse sandbankene ikke er permanente regnes de som regel ikke med når verdens ytterpunkter listes opp.

Eksterne lenker 
 
 National Geographic planter flagget på Kaffeklubbøya

Nordøst-Grønland
Verdens geografiske ytterpunkter
Øyer i Nordishavet
Wormskonkordatet

Wormskonkordatet, også kalt Pactum Calixtinum av historikere, var et konkordat mellom pave Callistus II og den tysk-romerske keiser Henrik V den 23. september 1122 ved byen Worms. Konkordatet avsluttet den første perioden med strid mellom kongemakt og paven.

Konkordatet ble et kompromiss som paven i det lange løp kom til å tape mest på. I andre land skulle biskoper velges på vanlig vis, men i Tyskland fikk keiseren vetorett. Dette kom særlig fram gjennom den såkalte investituren (konflikten ble kalt investiturstriden) der biskopen fikk bisperingen og bispestaven av kongen og ikke av den som forrettet messen, normalt en annen biskop.

Wormskonkordatet ble bekreftet av Callistus II under det første Laterankonsil i 1123.

Bakgrunnen for at paven gikk med på dette konkordatet kan skyldes keiserens veldige makt på denne tiden, for innholdet i konkordatet både politisk og kirkerettslig var egentlig ganske ugunstig for kirken henholdsvis rettslig tvilsomt. Om en verdslig leder i dag hadde krevet tilsvarende (som i Kina prøver overfor den kinesiske katolske kirke) ville dette ha utløst en kirkelig ekskommunikasjon av alle involverte.

Eksterne lenker
 Konkordatets tekst på engelsk

Konkordat
Traktater av 1122
1122 i  Europa
Murderdolls

Murderdolls er ett amerikansk horror punk band fra Hollywood, USA. Bandet ble stiftet i 2002. Hovedmedlemmene i bandet er Wednesday 13 and Joey Jordison. Noen av de tidligere medlemmene er Ben Graves, Acey Slade, Eric Griffin og Tripp Eisen.

Bandet har gitt ut 2 album, først Beyond the Valley of the Murderdolls som ble gitt ut i 2002. Deretter Women and Children Last, som ble utgitt 31 August 2010
Bandet hadde liten suksess i hjemlandet, men ble bedre mottatt i Storbritanna og Japan.

Andre prosjekt
 Wednesday 13 utgir også musikk som Wednesday 13, under dette navnet har han utgitt flere album og turnert mye.
  Frankenstein Drag Queens from Planet 13 ble også gjenopplivet for en liten turne.
Andre prosjekt han har deltatt i er outlaw country, Bourbon Crow og Gunfire 76.
 Joey Jordison spiller trommer i Slipknot og har spilt for flere andre band som Ministry, Satyricon, Metallica, Korn and Rob Zombie.

Band medlemmer

Nåværende
 Wednesday 13 – vokal, keyboard, Gitar (2002–nå)
 Joey Jordison – gitar, vokal (2002–nå)

Tidligere
 Tripp Eisen – gitar, vokal (2002)
 Acey Slade – gitar, vokal (2002–2004)
 Eric Griffin – bass gitar, vokal (2002–2004)
 Ben Graves – Trommer (2002–2004)

Nåværende live
 Roman Surman – rytmisk gitar, vokal (2010–nå)
 Jack Tankersley – bass gitar (2010–nå)
 Jason West – trommer (2011–nå)

Tidligere live
 Racci Shay – trommer (2010–2011)

Diskografi

Album
Beyond the Valley of the Murderdolls (2002)
Women and Children Last (2010)

Referanser

Eksterne lenker
 
 
 

Rockegrupper fra USA
Punkband
Ilan Ramon

Ilan Ramon (hebraisk: אילן רמון, født 20. juni 1954, død 1. februar 2003) var en israelsk astronaut. Han omkom i ulykken med den amerikanske romfergen Columbia, som tok fyr på hjemferden til jorden og eksploderte i atmosfæren. Syv astronauter omkom under ulykken.

Ilan Ramon var den første israelske astronauten. Som et minne om holocaust hadde han med seg en kopi av tegningen «Månens ansikt», tegnet av den 16 år gamle Petr Ginz. Gutten hadde tegnet den i den tsjekkiske konsentrasjonsleiren Terezín under den andre verdenskrig.

Ramon var også en av de israelske pilotene som deltok i Osirak-angrepet på Irak i 1981.

Hedersbevisninger etter sin død 

Den 2. februar 2004 ble astronautene på Columbia sin siste ferd minnet, da NASA ga navnene på et sett med syv topper til øst for landingsstedet til Mars-roveren Spirit i Columbia Hills: med betegnelsene Anderson, Brown, Chawla, Clark, Husband, McCool og Ramon. (NASA har sendt inn navneforslagene på disse geografiske stedene til IAU for godkjenning.)

Se også 
 Ramon Hill, fjell på Mars oppkalt etter Laurel Clark
 Columbia Hills, fjell på Mars oppkalt etter romfergen
 Columbia Memorial Station, landingsstedet på Mars til mars-roveren Spirit i 2004.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Israelske astronauter
Omkomne i romfartsulykker
Personer fra Tel Aviv
Wimbledon-turneringen 1992

Wimbledon-turneringen 1992

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 1992
Sport i England i 1992