alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Yossi Beilin

Yossef «Yossi» Beilin (hebraisk , født 12. juni 1948) er en israelsk politiker. Han er med i det israelske parlamentet Knesset, og er tidligere viseutenriksminister og justisminister fra det israelske arbeiderpartiet, Avoda. Han er nå leder i det venstresosialdemokratiske partiet Meretz-Yachad. Beilin er mest kjent for medvirkningen i Oslo-avtalen, Genève-avtalen og den israelsk-palestinske fredsprosessen generelt.

Mesteparten av Beilins politiske karriere har vært som politiker i Avoda, men i 2003 ble han skjøvet langt ned på partilisten på grunn av de venstreorienterte standpunkta sine. Sammen med Yael Dayan gikk han ut av Avoda og slutta seg til venstrepartiet Meretz, som han nå leder under navnet Meretz-Yachad (Kraft-Saman; Det israelske sosialdemokratiske partiet).

Medvirksomheten i fredsprosessen er til nå høydepunktet i karrieren hans. Støttet av Shimon Peres, gikk Beilin inn i hemmelige forhandlinger i 1992 som ledet til Osloavtalen i 1993. Sammen med Mahmoud Abbas, en annen arkitekt for avtalen, skrev han i 1995 under «Beilin-Abu Mazen-semja», med retningslinjer for en permanent løsning på konflikten. I 1992-1995 ledet han den israelske delegasjonen ved fredsforhandlingene. I 2001 deltok han i «Taba-samtalane» og det initiativet han nå er mest kjent for, Genèveavtalen med Yasser Abd Rabbo.

Beilin blir ikke regnet som sosialist, men han sluttet seg likevel til det hovedsakelig sosialistiske Meretz. Det at han vant over Meretz-politikeren Ran Cohen i ledervalget, kan ses på som et tegn på at det å få i gang fredsprosessen igjen og blir av mange i partiet blir sett som enda viktigere enn de sosiale spørsmålene.

Referanser 

Sosialister
Israelske justisministre
Israelske utenriksministre
Medlemmer av Knesset
University of Massachusetts

University of Massachusetts (forkortet UMass) er et delstatseid, forskningsbasert land-grant-universitet i Amherst i delstaten Massachusetts, USA, med ytterligere fire campuser i delstaten. Universitetet har høy rangering innen studiekvalitet. Det ble opprettet i 1863.

Lærestedene ved UMass er:
 Univ of Massachusetts Amherst (1863) – 25 593 studenter
 Isenberg School of Mana
 Univ of Massachusetts Boston (1964) – 12 362 studenter
 Univ of Massachusetts Dartmouth (1895) – 8 756 studenter
 Univ of Massachusetts Lowell (1894) – 11 208 studenter
 University of Massachusetts Medical School (UMMS), Worcester (1962) – 1 010 studenter
 School of Medicine
Graduate School of Biomedical Sciences
Graduate School of Nursing

UMass Amherst ble grunnlagt i 1863 under navnet Massachusetts Agricultural College under Morrill Act som et land-grant-universitet innen militær, landbruksfaglige og ingeniørfaglig utdanning. Fra 1931 ble det utvidet og hetende Massachusetts State College. I 1947 fikk det universitetsstatus og dagens navn, men vokste ikke til dagens størrelse før på 1960-tallet. Den dag i dag har lærestedet bevart sin land-grant-identitet med studier i ingeniør-, landbruks- og militærfag. Fra 2003 er Amherst offisielt forskningsbasert og flaggskip-campus for UMass. Det er en mengde teknologiske forskningsinstitutter og laboratorier i Amherst, ikke minst innen IT-forskning.

UMass Dartmouth har røtter tilbake til New Bedford Textile School fra 1895. Fra 1962 het lærestedet Southeastern Massachusetts Technological Institute, og ble inkorporert i UMass i 1991. Studietilbudet er meget bredt, men med spesialisering innen ingeniørfag, inklusive marinteknologiske fag. Det er planer om å opprette en jus-skole i Dartmouth, men dette er ennå (2008) ikke realisert.

UMass Boston bygger blant annet på Boston State College, som har røtter tilbake til 1852. I 1964 ble det en del av University of Boston. I 2000 bel den første presidentdebatten mellom Al Gore og George W. Bush avholdt her.På campus ligger også John F. Kennedy Presidential Library og Massachusetts' statsarkiver.

UMass Medical School ble fusjonert i 1997 med det legendariske Worcester Foundation for Biomedical Research (grunnlagt 1944), hvor blant annet «p-pillen» ble oppfunnet omkring 1960. Her ble det også gjort avgjørende framskritt i utviklingen av in-vitro-fertilisering (prøverørsteknikken).

Ved universitetet var det 58 929 studenter og om lag 3 900 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene i snitt US$ 8 600 for studenter folkeregistrert i Massachusetts. Studiene gis opp til doktorgradsnivå ved alle fire lærestedene.

Referanser

Eksterne lenker 
  University of Massachusetts
 University of Massachusetts System
 UMass Amherst
 UMass Boston
 UMassOnline
 UMass Dartmouth
 W.E.B. DuBois Library, Amherst
 Integrated Sciences and Engineering Library, Amherst
 Claire T. Carney Library, Dartmouth
 UMASS Medical School
 Quality Assurance Review Center
 National Cancer Institute
 National Institutes of Health 
 Colleges of Worcester Consortium
 New England Knowledge Corridor

Universiteter i Massachusetts
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1863
1863 i USA
Herbert av Losinga

Herbert av Losinga (født i landsbyen Exmes nær Argentan i Normandie, død 22. juli 1119 antagelig i Norwich) var den første biskopen i Norwich i England. Han grunnla Norwich-katedralen i 1096 da han var biskopen av Thetford.

Liv

Herbert av Losinga var sønn av Robert av Losinga. Navnet er trolig en forenkling av Lotharingia, eller Lorraine. Han var abbed for Ramsey Abbey før han ble valgt som biskop.

Han ble vigslet som biskop av Thetford i 1090 eller 1091. Han flyttet bispesetet fra Thetford til Norwich i 1094 eller 1095, og ble den første biskopen av Norwich. Han ble muligens viglset samtidig som Ralph Luffa, biskopen av Chichester. Han ble ikke konsekvent kalt biskopen av Norwich før omkring år 1103. 

Han var ansvarlig for grunnleggelsen av St. Margaret's Church i King's Lynn, Church of St. Nicholas i Great Yarmouth og Norwich School. 

Han døde den 22. juli 1119.

Fjorten prekener og 57 brev skrevet av Losinga er blitt befort for ettertiden.

Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

 Erkebiskop Robert av Jumièges (?-1070)
 Biskop William the Norman (?-1075) *bispeviet 1051
 Erkebiskop Lanfranc O.S.B. (1005-1089) *1070
 Erkebiskop Thomas av Bayeux (?-1100) *1070
 Biskop Herbert Losinga (?-1119) *1091

Litteratur
 British History  Online Bishops of Norwich accessed on 29 October 2007

Referanser 

Engelske katolske biskoper
Franske katolske biskoper
Linjen Jumièges (ekstinkt)
katolske biskoper av East Anglia
Personer fra departementet Orne
Fødselsår ukjent
Aleksejevka (Belgorod oblast)

Aleksejevka (russisk: Алексе́евка) er en by i Belgorod oblast i Russland. Den ligger ved elva Tikhaja Sosna (i Dons nedbørfelt), rundt 150 km øst for Belgorod.1989).

Den ble grunnlagt i 1685 som Aleksejevka (eller Aleksejevskaja) sloboda etter Aleksej Tsjerkasskij, dens første eier. Bystatus ble innvilget i 1954.

Demografi 
Befolkningsutvikling:
{| class="wikitable"
|-
! År || Folketall || Kilde
|-
| 1959 || align=right | 20 148 || Folketelling 1959
|-
| 1970 || align=right | 25 562 || Folketelling 1970
|-
| 1979 || align=right | 31 554 || Folketelling 1979
|-
| 1989 || align=right | 36 641 || Folketelling 1989
|-
| 2002 || align=right | 39 312 || Folketelling 2002
|-
| 2010 || align=right | 39 026 || Folketelling 2010
|}

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Belgorod oblast
Bosetninger etablert i 1685
1680-årene i Russland
RIM-116 Rolling Airframe Missile

RIM-116 Rolling Airframe Missile er et overflate-til-luft missil som blir brukt til forsvar mot kryssermissiler. Hovedbrukere av missilet er den tyske marinen og US Navy.

Eksterne lenker

Luftvernmissiler
Raytheon
Statens lærerhøgskole i forming, Blaker

Statens lærerhøgskole i forming, Blaker var en høgskole for formingslærerutdanning, etablert i Sørum i 1917 under navnet Statens husflidskole, Blaker.  Skolen lå på Blaker skanse.

Skolen var opprinnelig en fagutdanning i håndverk og husflid. En egen linje for lærerutdanning kom i 1934. Skolen fikk navnet Statens lærerskole i forming, Blaker (SLFB) i 1966, deretter navnet Statens lærerhøgskole i forming, Blaker fra 1984.

Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Akershus og forsette som en egen avdeling, Avdeling for produktdesign. Utdanninga ble flyttet til Kjeller i 2003 da Høgskolen i Akershus ble samlokalisert der. Ved sammenslåinga mellom Høgskolen i Oslo og Høgskolen i Akershus i 2011, ble den organisert som Institutt for produktdesign ved Høgskolen i Oslo og Akershus.

Litteratur 
 Anne Fossnes. 1683-1983 Blaker skanse 300 år : 1917-1983 Statens lærerhøgskole i forming Blaker : jubileumsalbum.  Utgitt av Statens lærerhøgskole i forming Blaker, 1983
 Georg Brochmann. Blaker, Skansen og skolen. Blaker og Sørum historielag, 2004 (''Først utgitt 1950)

Tidligere høgskoler i Norge
Akershus' utdanningshistorie
Skoler i Lillestrøm
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1917
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 1994
Times Higher Education

Times Higher Education (THE), tidligere The Times Higher Education Supplement (også omtalt som The Times Higher), er et magasin som utgis i London, og med fokus på høyere utdannelse. 

The Times Higher Education Supplement ble utgitt i avisformat mellom 1971 og 2008. I 2008 ble bilaget relansert i magasinformat under navnet Times Higher Education.

Times Higher Education er spesielt kjent for sine rangeringer av universiteter, som det daværende bilaget begynte med i november 2004, under navnet THE–QS World University Rankings.

Eksterne lenker 
 

Engelske tidsskrifter
Publikasjoner etablert i 1971
1971 i England
Bua

Bua er et tettsted i Varberg kommune i Hallands län i Sverige. I 2010 hadde tettstedet  innbyggere. Bua ligger ytterst ved kysten, cirka 20 kilometer nord for Varberg, og fem kilometer vest for Väröbacka.

Stedet var opprinnelig et fiskevær, og det er ennå et av länets største. I Bua ligger en sjøredningsstasjon, hvor redningskrysseren R/K Odd Fellow er stasjonert.  

Tre kilometer nord for Bua ligger Ringhals kärnkraftverk. Like sør for byen ligger Södra Cell Värös store anlegg, som produserer papirmasse og saget trelast. Spillvarme fra Södra Cell forsyner byen Varbergs fjernvarmesystem med varmvann.

Referanser

Eksterne lenker 
 Bua kirke
 Ringhals

Tettsteder i Varberg kommune
Jan Pieterszoon Coen

Jan Pieterszoon (Johann Peterssohn) Coen (født 8. januar 1587 i Hoorn i Nederland, død  20. september 1629 i Batavia (Jakarta)) var nederlandsk generalguvernør for Nederlandsk Ostindia og denne koloniens egentlige grunnlegger.

Liv og virke
Coen arbeidet fra 1607 i Det nederlandske ostindiakompanis tjeneste og var generalguvernør mellom 1618 og 1623. Han grunnla et fort ved Javas nordkyst for å verne nederlenderne mot britene og de innfødte som til tider gikk imot dem, oppviglet av britene. Etter å ha tapt et sjøslag mot de langt bedre utrustede engelskmennene trakk han seg tilbake til Molukkene i januar 1619. Men han kom snart tilbake, nå med bedre utrustning, og bygde en ny bosetningen Batavia på et sted kalt «Jacatra», som hans styrker hadde brent ned. Senere har Batavia skiftet navn, først til Djakarta og senere til Jakarta. 

Etter et seierrikt felttog mot sultanen av Bantam angrep og slo han engelskmennene. Etter å ha underkuet Bandaøyene dro Coen hjem til Nederland, der han uten hell gikk inn for å innskrenke Det  ostindiakompaniets handelsmonopol.

Fra 1627 til 1629 var han igjen generalguvernør, og motstod to beleiringer av Batavia av den mektige sultanen av Mataram. 

Coen døde under den andre beleiringen den 20. september 1629.

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på nederlandsk hos www.vocsite.nl

Nederlendere
Personer fra Hoorn
Fødsler i 1587
Dødsfall i 1629
Rhonny Westad

Rohnny André Westad (født 12. februar 1972 i Trondheim) er en tidligere norsk fotballspiller (keeper).

Han spilte for Malvik, og var etterhvert tredjekeeper blant annet under Ola By Rise i Rosenborg Ballklub (til 1992). Med Fotballklubben Bodø/Glimt (1993–97) vant han Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1993, fikk annenplass i Tippeligaen 1993, tapende finalist i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1996, samt tredjeplass i Tippeligaen 1995. Deretter flyttet han til Bergen for studier i historie og psykologi samt spill for Sportsklubben Brann (september 1997–2000). Senere var han tilbake i Glimt (2000).

Referanser 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Rosenborg BK
Fotballspillere for FK Bodø/Glimt
Fotballspillere for SK Brann
Personer fra Malvik kommune
Bergen lærerhøgskole

Bergen lærerhøgskole var en høgskole for lærerutdanning, etablert i Bergen i 1953 under navnet Statens lærerskoleklasser i Bergen. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Bergen.

Skolen fikk navnet Bergen offentlige lærerskole i 1962, deretter navnet Bergen lærerskole fra 1967 og Bergen lærerhøgskole fra 1981. Skolen fikk sine lokaler på Landås i 1965.

Pianisten Ivar Benum var skolens første rektor og bidro til at lærerhøyskolen fikk sin musikkprofil. 

Barnevernsskolen i Bergen som utdannet førskolelærere, etablert 1948 ble en del av lærerskolen i 1972, og Statens lærerskole i heimkunnskap, etablert 1950, ble slått sammen med lærerskolen i 1973.

Litteratur 
 Profesjonsutdanninger i Bergen. Redaktør: Egil Ertresvaag. Bergen, 2007. ISBN 978-82-77-09091-7
 Egil Ertresvaag. Veien til Kronstad : høgskolebygninger i Bergen. Bergen, 2001. ISBN 82-7709-042-0

Tidligere høgskoler i Norge
Utdanning i Bergen
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1953
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 1994
Hordalands utdanningshistorie
Eik lærerhøgskole

Eik lærerhøgskole var en høgskole for lærerutdanning, etablert i Horten i 1958 under navnet Statens lærerskoleklasser i Vestfold. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Vestfold.

Skolen fikk navnet Eik offentlige lærerskole i 1962, deretter navnet Eik lærerskole fra 1967 og Eik lærerhøgskole fra 1981.

Litteratur 
 Eik lærerhøgskole gjennom 25 år : 1958-1983 : jubileumsskrift. 1983

Tidligere høgskoler i Norge
Vestfolds utdanningshistorie
Utdanning i Horten
Utdanning i Tønsberg
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1958
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 1994
Tidligere skoler i Vestfold
Forus flyplass

Forus flyplass er en nedlagt flyplass beliggende i Sandnes, Sola og Stavanger kommune.

Historie 
Flyplassen ble bygget i 1940 av tyskerne som så store muligheter med to flyplasser (Sola og Forus) ved siden av hverandre. Byggingen var svært krevende på grunn av varierende grunnforhold og store myrområder. Grøfter ble gravet til Gandsfjorden og til Hafrsfjord. Mesteparten av flyplassen sto ferdig i 1941. På grunn av vanskelige vær- og vindforhold ble ikke Forus brukt som operativ base av tyskerne, og det ble mest testflyging og teknisk vedlikehold.

Fasiliteter
Forus bestod av tre rullebaner i betong; en hovedbane nordvest-sørøst og to mindre på tvers av denne. Tre store vedlikeholdshangarer ble bygget i forbindelse med rullebanene. Det ble anlagt en 5 km lang taksebane, Løwenstrasse, mellom Sola og den søndre enden av flyplassen ved Stokka. Ved denne taksebanen ble det også bygd flere splintsikre hangarer. Det ble bygget et større drivstoffanlegg som ble skjult i bakken. På nordsiden ble en stor leir med kapasitet til å huse flere hundre mann anlagt. Her lå også hovedkvarteret for Forus flyplass, samt det tyske hovedkvarteret for jagerflystyrker og varslingsregimenter i Norge.

Flyoperasjoner
Fra 1944 var Jagdgeschwader 5 (JG5) stasjonert på Forus med Messerschmitt Bf 109G og Focke-Wulf Fw 190A. I 1945 ble en skvadron Arado Ar 234 flyttet til Forus. Etter frigjøringen 8. mai 1945 benyttet det norske forsvaret seg i en periode av hangarene på Forus for vedlikehold. F84 Thunderjet ble brukt på flyplassen. Luftforsvaret skulle egentlig bare bruke Sola flyplass frem til Forus ble satt i brukbar stand, men det skjedde aldri.

Helikopteroperasjoner
I slutten av 60-årene begynte oljeutbyggingen i Nordsjøen å kreve helikopterstøtte, og Forus ble valgt som helikopterbase. Helikopter Service ble etterhvert den største operatøren på Forus. I 1968 leide Helikopter Service den ene store hangaren for å huse sine to Sikorsky S-61N helikopter. Helikopteroperasjonene ble flyttet til Sola i 1989 da den nye helikopterterminalen åpnet på Sola.

Bruk idag
Forus-området er idag det største industriområdet i regionen. Så godt som alle spor etter rullebaner og fasiliteter er revet for å gi plass til bygningsmasse og infrastruktur. Den ene vedlikeholdshangaren står fremdeles igjen og blir brukt av Biltema. Løwenstrasse ble ombygget til vanlig åtte meter bred bilvei midt på '70-tallet og er ennå i bruk som den viktigste bilvei mellom Sola og Lura. Det er bare en kort strekning av den opprinnelige taxebanen som idag bærer navnet Løwenstrasse, det lengste strekket fra Stavanger lufthavn mot Forus har blitt hetende Forusbeen i dag.

Referanser

Flyplasser i Rogaland
Transport i Sandnes
Samferdsel i Sola
Transport i Stavanger
Tidligere flyplasser
Byggverk i Stavanger
Byggverk i Sola
Rogalands samferdselshistorie
Sandnes' historie
Flyplasser åpnet i 1940
Norsk luftfartshistorie
Circus Maximus

For det norske progressive metal-bandet, se: Circus Maximus (band)

Circus Maximus er en hippodrom fra antikken beliggende mellom Palatinerhøyden og Aventinerhøyden i Roma. Den skal ha blitt anlagt allerede i begynnelsen av 500-tallet f.Kr. av kong Tarquinius Priscus.

I løpet av de etterfølgende århundrene ble Circus Maximus forbedret og bygget ut. Keisertidens arena var 620 meter lang, og tilskuertribunene var opp til 30 meter høye. Man regner med at det har vært plass til et par hundre tusen tilskuere, noe som er flere ganger Colosseums kapasitet. Det ble avholdt kappløp med hest og vogn. Ved de store festlighetene til Jupiters ære i september varte disse i flere uker. 

Circus Maximus ble også anvendt for andre formål som gladiatorleker, parader og offentlige henrettelser. De fleste kristne som led martyrdøden ved de ulike forfølgelsene døde her og ikke på Colosseum.

De siste kappløpene ble arrangert 549 e.Kr. I dag er det knapt mer enn en gressplen igjen av Circus Maximus. Som en kuriostet kan det nevnes at brannen som herjet Roma år 64 e.Kr. begynte i svingen på østsiden.

Eksterne lenker 
 

Antikkens Roma
Romersk arkitektur
Rione Ripa
Hans Andreas Limi

Hans Andreas Limi (født 26. september 1960 i Skien) er en norsk politiker (FrP). Han er stortingsrepresentant for Akershus siden 2013. Han var FrPs parlamentariske leder fra 2017 til 2020. Han er partiets finanspolitiske talsmann.

Etter Telemark Handelsgymnas ble han bankfullmektig i Porsgrunn i 1979 og gikk 1. avdeling ved Bankakademiet. I 1979 meldte han seg også inn i Fremskrittspartiet. Han var generalsekretær i Fremskrittspartiets Ungdom 1984–1986, kontorsjef i Fremskrittspartiet 1986–1988 og deretter generalsekretær i partiet.

Limi var medlem av Skien bystyre og formannskap 1984–1987. Han var medlem av Oslo bystyre fra 1988, men fikk permisjon fra vervet i 1989. Han overtok som finansbyråd i Oslo etter Sverre Frich jr. i april 1991 og satt ut året.

Limi avgikk som generalsekretær i Fremskrittspartiet i mai 1994, og ble eiendomssjef i Olav Thon-gruppen. Han har siden vært utviklingsdirektør i Steen & Strøm, etableringsdirektør i ICA Norge og selvstendig konsulent.

Han var medlem av Bærum kommunestyre 2011–2015 og leder i Akershus FrP 2012–2016. Limi har også sittet i Kringkastingsrådet. 

Han giftet seg i 1984 med Vibeke Limi, som også er FrP-politiker.

Stortingskomiteer 
 2020–2025: medlem i Stortingets finanskomité
 2017–2020: medlem i Stortingets utenriks- og forsvarskomité
 2013–2017: medlem i Stortingets finanskomité

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra FrP
Stortingsrepresentanter for Akershus
Stortingsrepresentanter 2013–2017
Byråder i Oslo
FrP-politikere i Oslo
Lokalpolitikere i Skien
FrP-politikere i Telemark
Fremskrittspartiets ledelse
FpUs ledelse
Norske forretningsfolk
Alumni fra Handelshøyskolen BI
Personer fra Skien kommune
Stortingsrepresentanter 2017–2021
Stortingsrepresentanter 2021–2025
Birjutsj

Birjutsj (russisk: Бирюч) er en by i Belgorod oblast i Russland. Den ligger ved elva Tikhaja Sosna, rundt 130 km øst for Belgorod.

Bosetningen ble grunnlagt som Birjutsj i 1705. På begynnelsen av 1900-tallet var byen kjent som et handelssenter. I 1919 ble navnet endret til Budjonnij (russisk: Будённый), til ære for Semjon Budjonnij. I 1958 ble den en landsby under navnet Krasnogvardejskoje (russisk: Красногвардейское – oversatt: Den røde garde). I 1975 fikk den status som bymessig bosetning, og i 2005 fikk den bystatus under sitt historiske navn Birjutsj.

Byens næringsliv omfatter næringsmiddelindustri, et teglverk og trykkerier.

Demografi 
Befolkningsutvikling:
{| class="wikitable"
|-
! År || Folketall || Kilde
|-
| 1959 || align=right | 2 306 || Folketelling 1959
|-
| 1970 || align=right | 7 559 || Folketelling 1970
|-
| 1979 || align=right | 7 952 || Folketelling 1979
|-
| 1989 || align=right | 8 526 || Folketelling 1989
|-
| 2002 || align=right | 8 079 || Folketelling 2002
|-
| 2010 || align=right | 7 846 || Folketelling 2010
|}

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Belgorod oblast
Bosetninger etablert i 1705
1705 i Russland
Morgenstjerne

Morgenstjerne var et slagvåpen som ble brukt i middelalderen. Det var en type kølle med et skaft av tre, og et køllehode av metall som hadde én eller flere skarpe pigger. Navnet kommer av at hodet minnet om en stjerne. Det fantes både korte versjoner som ble brukt i én hånd, og lengre versjoner som man brukte med begge hender. 

Den langskaftede varianten finner en også igjen i vekterfiguren i Gjensidige forsikring-logoen.

Navnet forveksles often med det som på engelsk kalles en "flail", et våpen bestående av et skaft med et køllehode som hang fra en kjetting.

Eksterne lenker 
 

Primitive våpen
Slagvåpen
AC Monza Brianza 1912

Associazione Calcio Monza Brianza 1912 (grunnlagt 1912) er en italiensk fotballklubb fra Monza, Lombardia. 

Etter å ha vært trent av Nils Liedholm 1968–1969 og Gigi Radice året etter, kom de svært nær å rykke opp til Serie A i 1969–1970. Men de klarte det ikke. Den senere AC Milan-klippen Christian Abbiati spilte her 1994–1998, og den franske forsvarsspilleren Patrice Evra fikk tre kamper i 1998–1999. De rykket de ned fra Serie B i 2000. Senere har de holdt seg  i Serie C1, på tross av konkurser i 2004 og nå sist i 2015.

Klubbens farger siden 1933 er rød (gjerne med hvit stolpe) og hvit.

Spillerstall 
Oppdatert 7. oktober 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere 
  Christian Abbiati
  Alessandro Costacurta
  Patrice Evra
  Massimo Oddo

Kjente trenere 
  Nils Liedholm 1968–1969

Referanser

Eksterne lenker 
 

Monza Brianza
Monza
Sport i Italia i 1912
Monza
AS Cittadella

Associazione Sportiva Cittadella er en italiensk fotballklubb fra Cittadella, Veneto. Klubben spiller i Serie B og ble grunnlagt i 1973, etter fusjonen mellom US Cittadellense og AS Olympia.

Eksterne lenker
 

Cittadella
Cittadella
Sport i Italia i 1973
US Sassuolo Calcio

Unione Sportiva Sassuolo Calcio  er en italiensk fotballklubb fra byen Sassuolo, som  ligger ved Modena i Emilia-Romagna og har omkring 40 000 innbyggere.

De har både herre- og damelag, begge i sine respektive toppdivisjoner.

Klubbens hovedsponsor er Mapei, en ledende leverandør av lim, fugemasser og kjemiske produkter til byggebransjen. Derav navnet på hjemmebanen Mapei Stadium – Città del Tricolore, som både damene og herrene bruker.

Damelaget
Damelaget ble grunnlagt 1976 som Santa Croce. Med navnet A.S.D. Reggiana Calcio Femminile vant de Serie A (kvinner) tre ganger, 1990, 1991 og 1993.  A.S.D. betyr Associazione Sportiva Dilettantistica.

De ble i 2016 kjøpt av Sassuolo og fikk navnet  A.S.D. Sassuolo Calcio Femminile. De rykket opp til sin Serie A (kvinner) i 2016.  

President er Elisabetta Vignotto som satt for Reggiana siden 1993.

Herrelaget
Herrelaget ble grunnlagt i 1920. Etter å ha spilt i amatørseriene, rykket de i 1968 opp i Serie D.  I 1974 antok de dagens navn etter å ha slått seg sammen med flere mindre lag.  De spilte på fjerde nivå (C2) fra 1984 til de rykket ned i 1990.  Så var det C2 fra 1998, C1 fra 2006, Serie B fra 2008 og Serie A fra 2013.

De unngikk såvidt nedrykk i 2013/14, ble nummer 12 i 2014/15.  Sjetteplassen  i 2015/16 sikret laget spill i UEFA Europa League 2016/17 der de nådde gruppespillet.

Spillerstall
Oppdatert 8. oktober 2022.

Utlånte spillere

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Fan side

Fotballag i Italia
Fotballag etablert i 1922
Sport i Italia i 1922