alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Oksana Khvostenko

Oksana Jurijivna Khvostenko (ukrainsk Оксана Юріївна Хвостенко, født 27. november 1977 i Tsjernihiv) er en ukrainsk tidligere skiskytter.

Khvostenko debuterte i verdenscupen i 1996, da hun havnet på 80.-plass i sprinten i Östersund. Den første topplasseringen oppnådde hun med det ukrainske stafettlaget, da de kom på andreplass i Lake Placid i 1999. 

I sesongen 2002/03 kom hun for første gang blant de ti beste i et verdenscuprenn (10.-plass på jaktstart) i Khanty-Mansijsk. Hun vant sitt første verdenscupseieren 21. januar 2007 i Pokljuka i Slovenia, der hun vant fellesstarten. Fra før hadde hun en tredjeplass på 15 km fra Hochfilzen i desember 2006.

Under VM 2008 i Östersund tok hun sin første medalje i et internasjonalt mesterskap, bronsemedalje på sprintøvelsen (7,5 km). Hun tok også bronse på normaldistansen (15 km) og sølv på stafetten sammen med Oksana Jakovleva, Vita Semerenko og Valentyna Semerenko.

Sammen med sin mannlige ukrainske lagkamerat Andrij Deryzemlja vant Khvostenko showrennet i Gelsenkirchen i desember 2008.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Statistikk fra Biathlonworld

Ukrainske skiskyttere
Deltakere for Ukraina under Vinter-OL 2002
Skiskyttere under Vinter-OL 2002
Deltakere for Ukraina under Vinter-OL 2006
Skiskyttere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Ukraina under Vinter-OL 2010
Skiskyttere under Vinter-OL 2010
Personer fra Tsjernihiv
Fødsler i 1977
Deltakere under VM i skiskyting 1999
Deltakere under VM i skiskyting 2002
Deltakere under VM i skiskyting 2003
Deltakere under VM i skiskyting 2005
Deltakere under VM i skiskyting 2007
Deltakere under VM i skiskyting 2008
Deltakere under VM i skiskyting 2009
Deltakere under VM i skiskyting 2010
Deltakere under VM i skiskyting 2011
Syv Muntre

Syv Muntre (1942–44) var en norsk jazzgruppe fra Oslo som gjorde flere innspillinger under den andre verdenskrig.

Den bestod av Finn Westbye gitar, Fred Lange-Nielsen bass, Bjarne Nerem/Arvid Gram Paulsen saksofon, Arild Iversen fiolin, Harald Ottho trommer og Carsten Klouman piano.

De var et «all-star studioband» som spilte inn sin mest berømte Sigarettstomp om å stompe røyken i 1942, komponert av Westbye/Alf Malm/Juul Hansen, samt Robert Normann's Bob's vuggesang/Opus 7 (1943).  Deres musikk er å finne på Jazz in Norway 1940-50 Sigarettstomp, vol. 2 (Herman Records, 2001).

Eksterne lenker
 Monolitt på plate fra 27. oktober 1941
 Sigarettstomp på plate fra 27. oktober 1941
 Bob's vuggesang i lydklipp fra Norsk jazzarkiv (med Robert Normann).  Se også originalprotokoll til innspillingen.

Norske jazzgrupper
Carsten Klouman

Carsten Klouman (født 21. august 1923 i Oslo, død 2. juli 2004) var en norsk pianist, arrangør og komponist, sønn av skuespilleren Thoralf Klouman, samt kjent fra den tidlige jazzperiode (debuterte 1939, plateinnspilling 1941), og som leder av nasjonale teaterensembler.  

Han var jazzpianist i gruppene String Swing og Syv Muntre, ledet Carsten Klouman Trio med Frank Cook på bass og Tore Birkedal på trommer (1954), før han ble langvarig kapellmester på Chat Noir (1954–). Hans stil var stride piano, og mange mente hans
fremste kunstuttrykk fremkom i komposisjonen «Shine».  Han ble også kjent som dirigent og arrangør for Kringkastingsorkestret, og ledet NRK-orkestre for en rekke TV-programmer, som Melodi Grand Prix (1972-73, 75, 77-78) inkludert den internasjonale finalen i Paris (1978) da Jahn Teigen sang den Klouman-arrangerte «Mil etter mil».
 
Klouman medvirket på flere jazzplater, som Bjarne Nerems «Everything happens to me» (1976). Til sammen skrev han rundt 1.500 arrangementer for kringkastingen, samt noe for Kringkastingsorkestret. Han var styreformann i TONO (1988–91) og NOPA, og mottok endatil NOPA-prisen Årets verk fire ganger («T-bone Steak» 1966; «Gi meg en sebra» 1971; «Capriccio for strykekvartett» 1972; «Lullaby for twins» 1983).

Utmerkelser 
 Oslo bys kulturstipend (1992)
 Kulturdepartementets stipend for eldre fortjente kunstnere (1993)

Verker (utdrag) 
 Snapshots.  Suite for orkester.
 Capriccio for strykekvartett.

Referanser

Eksterne lenker 
 biografi og bilder fra Norsk Musikkinformasjon

Norske jazzpianister
Norske jazzkomponister
Norske dirigenter
Personer fra Oslo
Fødsler i 1923
Dødsfall i 2004
Nærkontakt av tredje grad

Nærkontakt av tredje grad (originaltittel: Close Encounters of the Third Kind) er en amerikansk sciencefiction-film fra 1977 om utenomjordiske romfartøy og kontakt med en fremmed sivilisasjon, regissert av Steven Spielberg.

Handling 
Filmen bygger på tre historier, som best beskrives slik:

 En gruppe forskere, inkludert Lacombe (Truffaut) og Laughlin (Balaban) undersøker UFO-observasjoner over hele verden og oppdater en forsvunnet skvadron fra Andre verdenskrig i Mexicos ørken.
 I løpet av en motorjakt opplever Roy Neary (Dreyfuss) er nærkontakt av andre grad (en nærkontakt der fysiske bevis finnes) og blir sykelig opptatt av UFOer, til hans families misnøye. Han begynner å produsere modeller av en åskam han aldri har vært på. Etterhvert rapporterer hans kone ham inn til myndighetene.
 Jillian Guiler (Dillon) ser et romfartøy lande, der hennes sønn Barry blir kidnappet. Ikke lenge etterpå blir også hun sykelig opptatt av et mentalt bilde av en åskam.

Rolleliste (utvalg) 
 Richard Dreyfuss som Roy Neary
 François Truffaut som Claude Lacombe
 Teri Garr som Ronnie Neary
 Melinda Dillon som Gillian Guiler
 Bob Balaban som David Laughlin
 Lance Henriksen som Robert
 J. Patrick McNamara som Project Leader
 Warren J. Kemmerling som Wild Bill
 Merrill Connally som Team Leader
 Phil Dodds som ARP Musician

Eksterne lenker 
 
 
 
 Roger Eberts anmeldelse av filmen

Dramafilmer fra USA
Science fiction-filmer fra USA
Eventyrfilmer fra USA
Filmer om utenomjordiske fenomener
Filmer fra 1977
Filmer regissert av Steven Spielberg
Engelskspråklige filmer
Frank Cook

Frank Robert Cook (født 25. mars 1924 i Oslo, død 13. august 1982) var en norsk jazzmusiker (bass) og orkesterleder.  

Han ble kjent i 1950-årene fra innspillinger med Nora Brockstedt, Per Asplin, Lillian Harriet og Frank Ottersen, i Rowland Greenbergs kvintetter og Carsten Klouman Trio, samt sitt eget Frank Cook's orkester, som spilte med vokalister som Anders Saus og Per Müller.

Cook var med på Sverre Cornelius Lund og Arnstein Johansens innspillinger i 1960-årene og medvirket i NRK med Kjell Halvorsen (piano) og Bjørn Krokfoss (trommer) fra 1967. Han skrev filmmusikk til Gylne ungdom (1956) og bidro til utgivelsen Toner fra tigerstaden: musikk, mennesker og miljø fra Oslos revyliv 1905–78 (Fabritius 1979). Orkesteret hans medvirket på innspillinger med bl.a. Britt Langlie, Wenche Myhre og Jan Høiland og var fast inventar i tidlige utgaver av Roald Øyen-programmet Bit for bit, bilde for bilde i fjernsynet.

Frank Cook ble gravlagt på Vestre gravlund i Oslo. Han var bror av vokalist og skuespiller Ingeborg Cook.

Referanser 

Norske jazzbassister
Personer begravet på Vestre gravlund
Personer fra Oslo
Oldenburg (land)

Oldenburg er et historisk territorium ved Nordsjøen i delstaten Niedersachsen i Tyskland.

Oldenburg har omkring 875 000 innbyggere. Hovedbyen Oldenburg har omkring 156 000 innbyggere.

Oldenburg var et dansk grevskap fra 1667 til 1773, ble storhertugdømme i 1815, tysk forbundsland i 1871 og republikk (fristat) i 1918. I 1946 ble det del av delstaten Niedersachsen.

Den oldenburgske fyrsteslekten kom i besittelse av den danske tronen i 1448, av den norske i 1450 og av den svenske i 1457 med kong Christian I, og slekten har siden innehatt den danske tronen. Også det norske kongehuset tilhører slekten Oldenburg. De har også tidligere regjert Hellas og Russland, og inkluderer dessuten den britiske tronarvingen.

Litteratur 
 Oldenburgische Bibliographie (16. Jahrhundert bis 1907). In der Landesbibliothek Oldenburg bearbeitet von Egbert Koolman. Lax, Hildesheim 1987 (Veröffentlichungen der Historischen Kommission für Niedersachsen und Bremen, Bd. XXXa).
 Albrecht Eckhardt, Heinrich Schmidt (Hrsg.): Geschichte des Landes Oldenburg. 3. Aufl. Holzberg, Oldenburg 1998, ISBN 3-87358-285-6.
 Hans Friedl u. a. (Hrsg.): Biographisches Handbuch zur Geschichte des Landes Oldenburg. Hrsg. im Auftrag der Oldenburgischen Landschaft. Isensee, Oldenburg 1992, ISBN 3-89442-135-5.
 Wolfgang Günther: Das Land Oldenburg unter nationalsozialistischer Herrschaft. In: Oldenburger Jahrbuch, Bd. 85 (1985), S. 111–130 (online).
 Franz Hellbernd und Heinz Möller, Oldenburg, ein heimatkundliches Nachschlagewerk. Vechtaer Druckerei und Verlag GmbH, Vechta 1965.
 Paul Kollmann: Das Herzogthum Oldenburg in seiner wirthschaftlichen Entwickelung während der letzten vierzig Jahre auf statistischer Grundlage dargestellt. Stalling, Oldenburg 1893 (Digitalisat).
 Hermann Lübbing: Oldenburg, Historische Konturen. Heinz Holzberg Verlag, Oldenburg 1971, ISBN 3-87358-045-4.
 Horst Milde: Oldenburg in Niedersachsen. Einige Erinnerungen und Betrachtungen. Ein Beitrag zum 50jährigen Bestehen des Landes Niedersachsen. In: Oldenburger Jahrbuch, Bd. 96 (1996), S. 1–23 (online).
 Hans Patze, Ernst Schubert (Hrsg.): Geschichte Niedersachsens. 3 Bände, Lax, Hildesheim (letzter Band 3, Teil 1: 1998, ISBN 3-7752-5901-5).
 Rainer Rheude, Peter Kreier: Das Oldenburger Land. Isensee, Oldenburg 2007, ISBN 978-3-89995-371-8.
 Georg Sello: Die territoriale Entwicklung des Herzogtums Oldenburg. Neudruck der Ausgabe Göttingen 1917, Wenner, Osnabrück 1975.
 Gerd Steinwascher: Die Oldenburger. Die Geschichte einer europäischen Dynastie. Kohlhammer, Stuttgart 2011, ISBN 978-3-17-021061-5.
 Andreas Vonderach: Kleine Geschichte des Landes Oldenburg. Isensee, Oldenburg 2015, ISBN 978-3-7308-1188-7.
 Rolf-Harald Wippich: Oldenburg und Ostasien. Der Schiffs- und Handelsverkehr eines norddeutschen Kleinstaates im Chinesischen Meer in der Mitte des 19. Jahrhunderts. In: Jahrbuch für europäische Überseegeschichte, Bd. 4, 2004, S. 33–62, .

Tidligere tyske forbundsstater
Historiske stater og riker i Europa
Tidligere fyrstedømmer
Stater og territorier etablert i 1180
Stater og territorier etablert i 1774
Stater og territorier opphørt i 1810

es:Oldenburgo (estado)
fr:Oldenbourg (État)
Alfred Paulsen

Alfred Paulsen (født 9. november 1849 i Oslo, død 4. august 1936) var en norsk komponist, organist og kordirigent.

Paulsen var elev av blant annet Edvard Grieg og Ludvig Mathias Lindeman, og han studerte ved musikkonservatoriet i Leipzig. Han var en periode organist i Jakob kirke i Oslo, inntil han i 1888 emigrerte til USA. Fra 1895 var han kordirigent Bethania i Chicago. 

Han komponerte mye for kor. Blant de mest kjente sangene er «Når fjordene blåner» (1907) og «Norge, mitt Norge» (1911). Videre skrev han – i hovedsak før han dro til USA – en del verker for orgel og klaver, til dels under pseudonymet Leon Lambert.

Alfred Paulsen var ridder av St. Olavs Orden. Han var bror av skøyteløperen Axel Paulsen.

Referanser

Kilder 
 

Norske komponister
Norske dirigenter
St. Olavs Orden
Otredal prosti

Otredal prosti er et prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Vennesla.

Historikk

Torridal prosti ble opprettet ved kgl.res. 10.05.1862. Prostiet omfattet opprinnelig Oddernes prestegjeld og Øvrebø prestegjeld overført fra Råbyggelaget prosti, Søgne prestegjeld overført fra Mandal prosti, tilbakeført til Mandal prosti ved kgl. res. 09.08.1883) og Tveit prestegjeld overført fra Vestre Nedenes prosti, tilbakeført til Vestre Nedenes prosti ved kgl. res. 09.08.1883, igjen overført til Torridal prosti etter at Birkenes var skilt ut som eget prestegjeld ved kgl. res. 17.08.1905. I tillegg ble de tre prestegjeldene Evje, Bygland og Valle overført til Torridal prosti fra Setesdal prosti i 1883. Ved kgl.res. 12.06.1931 ble navnet endret fra Torridal til Otredal prosti. Åseral sogn ble 1.1.2019 overført fra Mandal prosti til Otredal prosti.

Sogn og kirker i Otredal prosti

Vennesla kommune:
 Vennesla prostisogn
 Vennesla kirke
 Hægeland sogn
 Hægeland kirke
 Øvrebø sogn
 Øvrebø kirke

Bygland kommune:
 Bygland sogn
 Bygland kirke
 Austad kirke
 Sandnes kirke
 Årdal sogn
 Årdal kirke

Bykle kommune:
 Bykle sogn
 Bykle kirke
 Bykle gamle kirke
 Fjellgardane kirke

Evje og Hornnes kommune:
 Evje og Hornnes sogn
 Evje kyrkje
 Hornnes kyrkje

Iveland kommune:
 Iveland sogn
 Iveland kirke

Valle kommune:
 Valle og Hylestad sogn
 Valle kirke
 Hylestad kirke

Åseral kommune:
 Åseral sogn
 Ljosland kapell
 Åknes kapell
 Åseral kirke

Bilder

Se også 
Liste over Den norske kirkes sogn	
Liste over kirker i Norge etter kommune

Referanser

Eksterne lenker 
 Prostiet på kirken.no
Smiley

En smiley, smilemerke eller smilefjes er et tegnet symbol, som viser et stilisert ansikt med øyne og munn plassert inne i en sirkel.

Randtegninger ved overgangen fra epistler til brev (historikk) 

Smiley oppsto som randtegninger i brev tidlig på 1600-tallet. Ved overgangen fra høytidelige og moralske epistler, (som skjedde gjennom større mobilitet og skrivekunstens allmenne utbredelse), ble det vanligere å skrive små beskjeder og brev som ble sendt til familie og venner. En egen genre her var Amerikabrevene, men de inneholdt gjerne temmelig trivielle iakttakelser, og i beste fall rent humoristiske meddelelser. Enkelte forsynte brevene med ledsagende randtegninger i form av en sirkel med smilemunn eller vice versa; en sur munn dersom det var uflaks, vanskeligheter eller ulykker som ble meddelt.

Hippietid 
Designet til det kjente, buttonformede emblemet ble skapt ved et amerikansk universitet i 1963. Det opprinnelige smileymerket viste kun smilefjeset, men det ble snart plassert en mengde forskjellige ansiktsuttrykk innenfor rammene av den samme, trill runde sirkelen.

Med hippiebevegelsen ble smileys- og blomsterklistermerker (enten en stor, gul sirkel med hvite kronblader eller Solsikker) svært populære. Ofte kunne også de to uttrykkene bli kombinert slik at smileyfiguren utgjorde kjernen i blomsterkurven.

Forholdet til broder emotikon 

En spesiell grafisk form for smileys, emotikon eller «følelsesmerker», ble skapt av amerikanske typografer på 1860-tallet; f.eks. ;-), :, ) eller (, -) som viser enkle ansiktsuttrykk uten sirkel og liggende på siden med tegn som skal forestille øyne, nese og munn. Ettersom slike var relatert til trykktyper eller skrifttegn fikk de ingen stor utbredelse. Det skjedde først gjennom lanseringen av e-post at emotikonet fikk ny aktualitet. Det mest brukte var smilefjeset plassert i en personlig hilsen. Enkelte dataprogrammer og mobiltelefoner har også automatisk overføring av skrevne emotikon til smileys.

Tilsvarende følelsesuttrykk er også blitt standard i SMS-meldinger, lagt inn som faste ikon i tegnmenyen.

Se også 
 Emotikon
 Smil
 Emoji

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Scott Fahlmans smiley-side (på engelsk)
 Liste over ulike ASCII-smilefjes (på engelsk) 
 smileska

Symboler
Mobiltelefoni
Miljøkriminalitet

Miljøkriminalitet er den juridiske betegnelsen på brudd på lover som beskytter natur og miljø, i Norge for eksempel friluftsloven av 28. juni 1957, naturvernloven av 19. juni 1970, lov av 10. juni 1977 om motorferdsel i utmark, kulturminneloven av 9. juni 1978, forurensningsloven av 13. mars 1981 og vassdrag og viltloven av 29. mai 1981. Fra og med 1989 ble miljøkriminalitet i Norge lagt inn under Økokrim, og statistikk derfra viser en økning i antall miljølovbrudd fra år til år.

Politi og påtalemyndighet har i Norge hatt spesielt fokus på brudd av forurensningsloven og ulike faunakriminelle handlinger. Det har vært særlig særlig fokus på krypskytteri og illegal fangst av store rovpattedyr, rovfugler og annet verdifullt vilt, herunder også ulovlig fiske og tyveri av egg og unger av sjeldne fugler.

Se også 
 Krypskyting
 Kriminalitet
Bamble prosti

Bamble prosti er et tjenestedistrikt i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Kragerø.
								
Prostiet er inndelt i sogn.

Sogn og kirker i Bamble prosti		
Kragerø kommune:
 Kragerø prostisogn
 Kragerø kirke
 Skåtøy sogn
 Skåtøy kirke
 Helle sogn
 Helle kirke
 Sannidal sokn
 Sannidal kirke
 Levangsheia sogn
 Støle kirke

Bamble kommune:
 Bamble sogn
 Bamble kirke
 Herre kirke
 Langesund sogn
 Langesund kirke
 Stathelle sogn
 Stathelle kirke

Drangedal kommune:
 Drangedal sogn
 Drangedal kirke
 Tørdal sogn
 Tørdal kirke
 Kroken sogn
 Kroken kirke

Bilder

Se også	
Liste over Den norske kirkes sogn	
Liste over kirker i Norge etter kommune		
Prostiet på kirken.no

Prostier i Agder og Telemark bispedømme
Religion i Vestfold og Telemark
Skien prosti

Skien prosti er et prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Skien.
								
Prostiet er inndelt i sogn. Sognet er grunnenheten i Den norske Kirke.

Sogn og kirker i Skien prosti
Skien kommune:
 Skien prostisogn
 Skien kirke
 Borgestad sogn
 Borgestad kirke
 Gimsøy og Nenset sogn
 Gimsøy kirke
 Nenset kirke
 Gjerpen sogn
 Gjerpen kirke
 Luksefjell kirke
 Valebø kirke
 Gulset og Skotfoss sogn
 Gulset kirke
 Skotfoss kirke
 Kilebygda sogn
 Kilebygda kirke
 Melum sogn
 Melum kirke
 Solum sogn
 Solum kirke

Porsgrunn kommune:
 Eidanger sogn
 Eidanger kirke
 Brevik kirke
 Herøya kirke
 Langangen kirke
 Stridsklev kirke
 Porsgrunn sogn
 Vestre Porsgrunn kirke

Siljan kommune:
 Siljan sogn
 Siljan kirke

Bilder

Eksterne lenker 
 Prostiet på kirken.no

Prostier i Agder og Telemark bispedømme
Religion i Vestfold og Telemark
Aust-Telemark prosti

Aust-Telemark prosti (tidligere Øvre Telemarken Østfjeldske Prosti) var et prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten hadde sete i Bø i Telemark. Siste prost i Aust-Telemark var Asgeir Sele, utnevnt av kongen i statsråd 25. mars 2011. Prostiet oppstod ved delingen av Øvre Telemarken prosti i Øvre Telemarken Vestfjeldske og Østfjeldske prostier i 1838. Fra 1. januar 2015 inngikk Aust-Telemark prosti i det gjenopprettede Øvre Telemark prosti.

Historikk

Aust-Telemark og Vest-Telemark var ett prosti frem til 1838, under navnet Øvre Telemark prosti. Fra 1838 bestod Aust-Telemark av Seljord, Tinn og Hjartdal prestegjeld. Aust-Telemark prosti lå under Agder bispedømme til 1941, under Skien bispedømme 1942-46, og deretter under Agder igjen fra 1947. Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket. Kirken ble nå organisert med soknene som grunnenheter, og prestene ble ansatt i et prosti. Fra 1. januar 2005 ble navnet på bispedømmet endret til Agder og Telemark bispedømme.

Fra 1.1.2006 ble Nedre Telemark prosti delt i Aust-Telemark prosti og Vest-Telemark prosti. Seljord ble overført til Vest-Telemark prosti, mens resten gikk til Aust-Telemark prosti. I 2010 lå følgende sokn under Aust-Telemark prosti; Holla og Helgen, Sauherad og Nes, Hjartdal med Sauland og Tuddal. Heddal, Lisleherad, og Gransherad, Seljord, Rjukan, Flatdal og Åmotsdal, Notodden, Bø, Lunde og Flåbygd, Tinn med Atrå, Ausbygd, Mæl og Hovin. 1.1.2015 ble Aust-Telemark og Vest-Telemark prostier slått sammen til Øvre Telemark prosti.

Sogn i Aust-Telemark prosti
I Notodden kommune
Notodden sogn				
Heddal sogn				
Gransherad sogn				
Lisleherad sogn
I Tinn kommune
Atrå sogn
Hovin sogn
Mæl sogn
Austbygde sogn
Rjukan sogn
I Hjartdal kommune
Hjartdal sogn
Sauland sogn
Tuddal sogn
I Bø kommune
Bø sogn
I Nome kommune
Holla sogn
Helgen sogn
Lunde og Flåbygd sogn
I Sauherad kommune
Sauherad og Nes sogn

Referanser

Se også	
Liste over Den norske kirkes sogn	
Liste over kirker i Norge etter kommune		
Prostiet på kirken.no

Tidligere prostier i Agder og Telemark bispedømme
Opphør i 2014
Religion i Vestfold og Telemark
Etableringer i 2006
Frithjof Wilborn

Frithjof Wilborn (født 12. november 1961) er en norsk programleder, journalist og tidligere fotballspiller i Sportsklubben Brann, Strømsgodset og . Han var ansatt i TV 2 fra 1995 til 2008 og igjen fra 2017. Han har også jobbet noen år som lærer.

Utdanning og yrkesliv 
Wilborn gikk musikk- og teaterlinja ved Romerike folkehøgskole, og har ex.phil., ett år med jusstudier, samt lærerutdannelse med hovedvekt på samfunnsfag og drama.

Han spilte 72 kamper for Strømsgodset fra 1983 til 1985, og rundt 60 kamper for Brann fra 1986 til 1988. Han ble kåret til årets spiller i Strømsgodset i 1985 og årets spiller i Brann i 1986.

Wilborn jobbet sju år som lærer på Lillehammer, fire år som frilansjournalist i Bergens Arbeiderblad og Gudbrandsdølen. Han startet som reporter i TV 2 Sporten i 1995. Etter var han programleder for serier som Mestermøtet, Vil du bli millionær?, Farmen, Mine damer og herrer og Jeg gjør hva som helst. Utover dette ledet han TV 2s tiårsjubileum med Nadia Hasnaoui i 2002, og i 2005 showet i Oslo Spektrum som markerte at det var 100 år siden kong Haakon kom til landet. I 2006 og 2007 var han programleder for gründerkonkurransen Skaperen.

Han sluttet i TV2 i 2008 etter en lengre konflikt med kanalen. I april 2009 tiltrådte han som daglig leder i Os Fotball og i 2011 ble han ansatt som barneskolelærer på Drengsrud skole i Asker.

I 2021 er Wilborn deltager i en ny sesong av gameshowet Fangene på fortet.

Karriere som spiller

TV-opptredener (programleder) 
 2017 Allsang på Grensen
 2009 Hvem kan slå Ylvis
 2006-07 Skaperen
 2001-06 Vil du bli millionær?
 2005 Jeg gjør hva som helst
 2004 Nettopp nå
 2002-04 Mine damer og herrer
 2003 Farmen
 2000 Mestermøtet
 1999 Tribunefeber

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Fritt vildt (Dagbladet Magasinet, 2007)

Programledere for TV 2
Norske fotballspillere
Fotballspillere for Asker Fotball
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Fotballspillere for SK Brann
Vest-Telemark prosti

Vest-Telemark prosti (tidligere Øvre Telemarken Vestfjeldske prosti) var et prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke. Prosten hadde sete i Dalen i Tokke kommune. Prostiet oppstod ved delingen av Øvre Telemarken prosti i Øvre Telemarken Vestfjelske og Østfjeldske prostier i 1838. Fra 1. januar 2015 inngår tidligere Vest-Telemark prosti i det gjenopprettede Øvre Telemark prosti.

Historikk

Vest-Telemark prosti og Aust-Telemark prosti var ett prosti frem til 1838, og het Øvre Telemark prosti. Prostiet bestod da av Kviteseid, Lårdal, Mo, Nissedal og Vinje. Prostiet lå under Agder bispedømme til 1942, under Skien bispedømme 1942-46, igjen under Agder fra 1947. Fra 1. januar 2005 ble navnet på bispedømmet endret til Agder og Telemark bispedømme.

Fra 1.1.2006 ble Nedre Telemark prosti delt mellom Aust-Telemark prosti og Vest-Telemark prosti. Seljord ble overført til Vest-Telemark prosti mens resten gikk til Aust-Telemark prosti. Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket. Kirken ble nå organisert med soknene som grunnenheter, og prestene ble ansatt i et prosti. I 2010 lå følgende sokn under prostiet; Kviteseid (med Fjågsund, Kilen, Brunkeberg og Vrådal) Tokke (med Lårdal, Eidsborg, Høydalsmo, Mo og Skafså) Rauland (med Øyfjell og Mosstrond) Vinje (med Nesland og Grungedal), Fyresdal, Nissedal (med Treungen) Seljord (Flatdal og Åmotsdal)1.1.2015 ble Aust-Telemark og Vest-Telemark prostier slått sammen til Øvre Telemark prosti.

Sogn i Vest-Telemark prosti

I Tokke kommune			
Høydalsmo og Lårdal sogn				
Eidsborg, Mo og Skafså sogn						

I Nissedal kommune
Nissedal sogn
Treungen sogn

I Fyresdal kommune
Fyresdal sogn

I Kviteseid kommune
Kviteseid sogn
Vrådal sogn
Brunkeberg sogn
Fjågesund og Kilen sogn

I Vinje kommune
Vinje og Nesland sogn
Grungedal sogn
Rauland sogn
Øyfjell sogn
Møsstrond sogn

I Seljord kommune
Seljord sogn
Flatdal sogn
Åmotsdal sogn

Referanser

Eksterne lenker	
 Prostiet på kirken.no

Tidligere prostier i Agder og Telemark bispedømme
Religion i Vestfold og Telemark
Etableringer i 1838
Opphør i 2014