alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Wernoryctes

Se systematisk inndeling

Wernoryctes er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, blank, gulbrun hornbille. Hodet er svart, uten horn. Oversiden er svært blank, knapt synlig punktert.

Utbredelse 
Arten lever i Tanzania.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Pentodontini 
 Slekten Wernoryctes Dechambre, 1999
 Wernoryctes werneri Dechambre, 1999

Kilder 
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1999
Tanzanias insekter
Bakke skole (Holmestrand)

Bakke skole er en tidligere folkeskole i Holmestrand i Vestfold. Skolen er bygget i 1902, og erstattet den eldre Bakkevoll skole fra ca. 1860, som lå 500m lengre vest. Bakke skole ble nedlagt i 1952 da Ekeberg skole åpnet. Skolebygningen eksisterer fremdeles (2013).

Kjente elever fra skolen er industrileder Robert Hermansen og politiker Tormod Hermansen.

Referanser

Skoler i Holmestrand
Barneskoler i Vestfold og Telemark
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1902
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 1952
Tidligere skoler i Vestfold
Actinobolus

Se systematisk inndeling

Actinobolus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, brunrøde til svarte hornbiller. Denne slekten har en noe mindre avlang kroppsform enn mange andre Phileurini.
Dekkvingene har dype punktstriper. Kroppen er litt matt.

Levevis 
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.

Utbredelse  
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Phileurini Burmeister, 1847
 Slekten Actinobolus Westwood, 1841
 Actinobolus alvarengai Dupuis & Dechambre, 1998
 Actinobolus barbatus Endrödi, 1978
 Actinobolus degallieri Dechambre & Lumaret, 1986
 Actinobolus emarginatus Endrödi, 1978
 Actinobolus pilosus Dupuis & Dechambre, 1998
 Actinobolus radians Westwood, 1841
 Actinobolus spiniformis Dupuis & Dechambre, 1998
 Actinobolus trilobus Luederwaldt, 1910

Eksterne lenker 
 Bilde av Actinobolus radians
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1841
Sør-Amerikas insekter
Rhizoplatys

Se systematisk inndeling

Rhizoplatys er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore til ganske store (i alle fall opptil 35 millimeter), avlange, blankt svarte hornbiller.

Levevis 
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Arabia (Oman, som biogeografisk er en del av Afrika) og Afrika, inkludert Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Phileurini Burmeister, 1847
 Slekten Rhizoplatys Westwood, 1841
 Rhizoplatys arabicus Dechambre, 2005 - Oman
 Rhizoplatys auriculatus Burmeister, 1847 - vidt utbredt i Afrika
 Rhizoplatys canui Dechambre, 1983 - Principe
 Rhizoplatys cribrarius Westwood, 1841 - vestlige Afrika
 Rhizoplatys maintyi Fairmaire, 1898 - Madagaskar
 Rhizoplatys morettoi Silvestre, 1999
 Rhizoplatys mucronatus (Palisot de Beauvois, 1805) - 3 underarter, vidt utbredt i Afrika
 Rhizoplatys simplicitarsis Prell, 1912 - sørlige Afrika

Kilder 
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 
 Liste over artene

Eksterne lenker 
 Bilde av Rhizoplatys mucronatus
 Bilder av Rhizoplatys mucronatus
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1841
Arabias insekter
Afrikas insekter
Steffen Berg Løkkebø

Steffen Berg Løkkebø (født 3. november 1987) er en norsk håndballspiller. Løkkebø, som er kantspiller, spiller for håndballklubben Falk i 1. divisjon.

Karriere 
Løkkebø, som startet karrieren i Sandefjord TIF, spilte fra 2010 til 2013 i Follo HK, før han signerte for den nyopprykkede tyske håndballklubben TV Emsdetten og spilte der til 2015.

Løkkebø har spilt landslagshåndball for Norge, og var en del av Norges tropp til EM i 2014.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 «Steffen Berg Løkkebø», profil på TV Emsdettens hjemmeside 
 «Steffen Berg Lokkebo», profil på EHFs hjemmeside 

Norske håndballspillere
Spillere i Håndball-EM 2014 for menn
Fødsler i 1987
Kobbholm kraftverk

Kobbholm kraftverk er et vannkraftverk i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark.

Byggingen av kraftverket startet i 1928, for å gi kraft til gruvene i Syd-varanger. Det ble lagt rørledning i tre på totalt nesten 3 km fra Store Kobbholmsvatnet. Denne rørledningen ble etterhvert i så dårlig forfatning at verket ble nedlagt i 1992.

Kraftverket ble oppgradert i 2010 med ny tunnel og rørledning. Bygningen er rehabiltert.

Det er installert en francisturbin på 3,1 MW. Årsproduksjon er 16,5 GWh.

Eier er Tinfos AS.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Tinfos
 Telen.no, 2007: Tinfos inngår stor- kontrakt i Øst-Finnmark (bilde av kraftverket)

Se også 
 Valvatn kraftverk
 NVE: Trillingvatn dam 
 Telen
 Spilde

Småkraftverk i Troms og Finnmark
Kraftverk i Sør-Varanger
Tinfos AS
Kraftverk etablert i 1930
Kraftverk etablert i 2010
Kobbholmsvassdraget
Valvatn kraftverk

Valvatn kraftverk er et vannkraftverk i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark.

Det er fallet på 42 meter fra Store Valvatn til Store Kobbholmvatn som utnyttes.

Kraftverket ble bygget samtidig med opprustningen av gamle Kobbholm kraftverk. Begge sto ferdig i 2010.

Aggregatet er en francisturbin på 1,1 MW. Midlere årsproduksjon er 4,5 GWh.

Eier er Tinfos AS.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Tinfos

Småkraftverk i Troms og Finnmark
Kraftverk i Sør-Varanger
Tinfos AS
Kraftverk etablert i 2010
Kobbholmsvassdraget
NM i friidrett 1973

Norgesmesterskapet i friidrett 1973 bestod av flere arrangementer som i 1973 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.

Hovedmesterskapet ble arrangert på Lerkendal stadion i Trondheim 17.–19. august.
Arrangører var SK Freidig og Trondheim & Omegn Friidrettskrets.

Kongepokalvinnere var Leif Roar Falkum og Grete Andersen.

Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

 NM i hopp uten tilløp 1973 – Hustad 11. mars
 25 km landeveisløp – Tynset 27. mai
 Maraton – Fyresdal 14. juli
 NM i mangekamp 1973 – Beitstad 25.–26. august
 Stafetter – Bergen 16. september
 Terrengløp – Mandal 29. april (1.5/3 km), Svelvik 29. april (8 km) og Larvik 14. oktober (20 km)



Kvinner

100 meter

200 meter

400 meter

800 meter

1500 meter

3000 meter

1,5 km terrengløp

100 meter hekk

4 x 100 meter stafett

4 x 400 meter stafett

3 x 800 meter stafett

1000 meter stafett

Høydehopp

Lengdehopp

Spydkast

Diskos

Kulestøt

Menn

100 meter

200 meter

400 meter

800 meter

1500 meter

5000 meter

10000 meter

25 km landeveisløp

Maraton

3 km terrengløp

8 km terrengløp

20 km terrengløp

110 meter hekk

400 meter hekk

3000 meter hinder

4 x 100 meter stafett

4 x 400 meter stafett

4 x 1500 meter stafett

1000 meter stafett

Høydehopp

Lengdehopp

Stavsprang

Tresteg

Spydkast

Diskos

Kulestøt

Sleggekast

Referanser

Kilder 
 friidrett.no: Norske mesterskap
 Aage Møst (red.): Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
 Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1973, s. 170-72. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-007-1.

1973
Friidrett i 1973
Friidrett
Sportsarrangementer i Trøndelag
Sport i Trondheim
Marii Hasegawa

Marii Hasegawa (født 17. september 1918, død 1. juli 2012 ) var en fredsaktivist som i femti år jobbet for Internasjonal kvinneliga for fred og frihet, blant annet som organisasjonens president under Vietnamkrigen.

Hasegawa ble født i Hiroshima i Japan. Familien flyttet til USA i 1919 da faren hennes, en buddhistisk prest fikk i oppgave å betjene buddhister i California. Hun gikk ut fra University of California med en bachelorgrad i 1938.

I 1942 ble Hasegawa og familien internert i en relokaliseringsleir av amerikanske myndigheter. De ble holdt i leiren i tre år, før de ble sluppet ut i 1945 og hun flyttet til Philadelphia. Opplevelsene hennes under krigen, og særlig atombombene som ble sluppet over Japan, ble avgjørende for hennes videre engasjement i fredsarbeid.

I Philadelphi begynte hun å jobbe for Internasjonal kvinneliga for fred og frihet (IKFF), en organisasjon for kvinner av ulike religioner, ideologier, etnisiteter og nasjonaliteter som jobber for fred og som hadde vært motstandere av interneringen av japanere i USA og hjalp dem å komme tilbake til samfunnet da de ble sluppet fri. Hun hadde ulike stillinger i IKFF de neste femti årene var blant annet den nasjonale presidenten fra 1971 til 1975. I løpet av hennes tid som president organiserte hun demonstrasjoner mot Vietnamkrigen og ledet en delegasjon til Nord-Vietnam. I sitt arbeid i organisasjonen jobbet hun for fred, nedrustning menneske- og kvinnerettigheter og bedre utdannelse over hele verden.

Hawegawa fikk Niwano-prisen i 1996 for sitt arbeid i IKFF, og hun har i tillegg mottatt flere mindre priser og utmerkelser. 

Hun flyttet til South Hadley, Massachusetts i 2001, og fortsatte å være aktiv innen fredsarbeid og interreligiøst samarbeid fram til sin død 1. juli 2012.

Referanser 

Personer fra Hiroshima
Personer fra California
Mottakere av Niwano-prisen
Fødsler i 1918
Dødsfall i 2012
Globus (fabrikk)

Globus AS, tidligere Globus Maskinfabrikk, var  et  industriforetak som eksistete fra 1911 til 29. desember 2020. Som lå i Brumunddal i Ringsaker kommune. I 1911 ble Aktieselskapet Treforedlingen Globus stifta.
Daværende eier, Helge Nordahl Hagen som fra 1996 til 2017 eid og drevet Globus Mekaniske Produkter AS, senere Globus AS. Fra 2010-åra produserer bedriften steinplukkere og steinriver, men også snøfresere, tromler, steingrepp, rundballegafler og slodder. I tillegg laget de gravemaskinutstyr. 

Herde Industrier kjøpte opp Globus AS i 2017 og drev virksomheten videre i Brumunddal frem til den 29. desember 2020 hvor det var det slutt, og produksjonen ble flyttet fra Brumunddal til Nærbø, Jæren og gjorde slutt på et mer enn 100 år langt industrieventyr ved Mjøsas bredd.

Referanser

Eksterne lenker 
 http://globus.as/ 

Tidligere norske industriselskaper
Næringsliv i Ringsaker
Varemerker
Selskaper etablert i 1911
Opphør i 2020
Brumunddal
Magnus Gullerud

Magnus Gullerud (født 13. november 1991) er en norsk håndballspiller, som spiller for Kolstad Håndball. Han spilte på Norges lag som tok sølv i VM 2017 og i VM 2019 og bronse i EM 2020.

Karriere

Klubb 
Gullerud begynte å spille håndball for Skarnes Håndball, og signerte senere for Elverum Håndball. Strekspilleren var i utgangspunktet amatør i Elverum, og signerte først proffkontrakt i 2009. Med Elverum vant han Norgesmesterskapet i 2013. Med utviklingen Gullerud hadde i Elverum ble flere europeiske klubber oppmerksom på strekspilleren. Til tross for råd fra sin klubbtrener Christian Berge, om å flytte til den tyske Bundesligaen, undertegnet Gullerud i 2013 en kontrakt med den danske klubben SønderjyskE i danske Herre Håndbold Ligaen der han spilte til 2016.

Deretter gikk ferden videre til den tyske Bundesliga. Der spilte han for GWD-Minden frem til 2020, hvor han skiftet til sin nåværende klubb SC Magdeburg.

Fra sesongen 2022/2023 spiller han for Kolstad Håndball sammen med fire andre landslagsspillere.

Landslag 
7. desember 2010 fikk Gullerud fikk sin debut for det norske landslaget mot Danmark. Han var en del av Norges tropp til EM i 2014, 2016 og 2018. Han spilte på Norges lag som tok sølv i VM 2017 og i VM 2019 og bronse i EM 2020.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil  på gwd-minden.de

Norske håndballspillere
Spillere i Håndball-EM 2014 for menn
Spillere i Håndball-EM 2016 for menn
Spillere i Håndball-EM 2018 for menn
Spillere i Håndball-EM 2020 for menn
Spillere i Håndball-EM 2022 for menn
Spillere i Håndball-VM 2017 for menn
Spillere i Håndball-VM 2019 for menn
Håndballspillere for Elverum Håndball
Håndballspillere for GWD Minden
Deltakere for Norge under Sommer-OL 2020
Håndballspillere under Sommer-OL 2020
Fazalur Rehman

Fazalur Rehman (født 15. mars 1941), pakistansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München. 
 
Rehman vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1972 i München. Han var med på det pakistanske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak Vest-Tyskland. Pakistan vant semifinalen med 2-0 over India men tapte finalen mot Vest-Tyskland med 0-1. Rasool spilte sju kamper og scoret ett mål i turneringen.

OL-medaljer 
 1972  München -  Silver i landhockey  Pakistan

Eksterne lenker 
 

Pakistanske landhockeyspillere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1972
Deltakere for Pakistan under Sommer-OL 1972
Landhockeyspillere under Sommer-OL 1972
Fødsler i 1941
Olympiske medaljevinnere i landhockey
Siavash Mobasheri

Siavash «Sam» Mobasheri (født 1990 i Iran) er en norsk lærer, politiker og tidligere fotballspiller.

Han er lærer ved et voksenopplæringssenter i Oslo. Ved siden av dette er Mobasheri politiker i partiet Rødt, der han er leder i Rødt Oslo fra 2018, bystyrerepresentant i Oslo bystyre samt fast representant i Rødts landsstyre.

Biografi 

Siavash Mobasheri ble født i Iran, forlot landet 10 år gammel og kom til Norge som 13-åring i 2002. Han vokste opp i Valdres, men flyttet til Oslo og bosatte seg på østkanten av Oslo i 2009. Han ble valgt til leder i Rødt Oslo på Rødt Oslos årsmøte i mars 2018.

Når det gjelder fotball så startet han sin junior- og seniorkarriere i Valdres FK, hvor han debuterte i 3. divisjon i 2007. Følgende sesong feiret Valdres FK sitt opprykk til 2. divisjon. Mobasheri ble i 2008 beskrevet av Oppland Arbeiderblad som «kanskje klubbens største talent, Valdres FKs Doffen-kopi er fra Bagn…Sneglene kan snike i skogen.» I den følgende sesongen fikk Mobasheri sin debut i 2. divisjon mot Strømsgodset 2.

Mobasheri signerte sin første arbeidskontrakt med Elverum i 2011. Han var fast inventar på laget som rykket opp fra 2. divisjon i 2012. Han spilte sin eneste kamp i Adeccoligaen 2013 borte mot Kristiansund.

Mobasheri meldte overgang fra Elverum Fotball til KFUM Oslo i 2015. På grunn av andre prioriteringer har Mobasheri trappet ned fotballen, og spiller for Romsås IL.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rødt-politikere i Oslo
Norske fotballspillere
Fotballspillere for Elverum Fotball
Rjukan sykehus

Rjukan sykehus er Sykehuset Telemark HF i Helse Sør-Øst, og sammen med Notodden Sykehus en del av det som kalles Klinikk Notodden/Rjukan. Rjukan sykehus er lokalsykehuset for telemarkskommunene Tinn, Vinje og Tokke, og Klinikk Notodden/Rjukan er en av åtte klinikker i Sykehuset Telemark HF.

Rjukan sykehus ble oppført av industribedriften Norsk Hydro, som også stod bak byggingen av byen Rjukan på stedet Saaheim. Byen fikk navnet Rjukan i 1908.

Sykehuset endret i en periode navn til Blefjell Sykehus, Rjukan, da det lå i Helse Blefjell, som bestod av lokalsykehusene i Kongsberg, Notodden og Rjukan.

Referanser

Eksterne lenker
 

Helse Sør-Øst
Byggverk i Tinn
Sykehus i Norge
Helse- og sosialtjenester i Vestfold og Telemark
Rjukan
Citadellet (Horten)

Citadellet var et fort på Karljohansvern, marinens orlogsstasjon i Horten i Vestfold og Telemark. Fortet var i bruk fra 1851 til 1971 da det ble sprengt vekk for å gi plass til en planlagt utvidelse av den sivile driften ved Horten verft.

Historie og funksjon
Citadellet i Horten ble bygget omtrent samtidig med Den Norske Løve, et forsvarsverk på Vealøs like nord for Karljohansvern. Oppstarten var i 1848 og fortet stod ferdig i 1851. På tiden det ble bygget og stod ferdig, ble det sett på som topp moderne, og nærmest umulig for fienden å angripe fra sjøen. Imidlertid sørget sprenggranatens inntog omtrent i samme tidsrom for at fortet var umoderne like etter det stod ferdig.

Fortet fikk sitt navn, Citadellet, av kong Oscar I i 1852, og sånn sett er navnet bare bestemt form av det generelle ordet citadell.

Poenget med Citadellet var å utgjøre det siste forsvarsverket for garnisonen ved en beleiring. Siste slaget skulle utkjempes ved dette fortet. Ironisk nok var det nettopp Citadellet som var det første av militære forsvarsverk som ble revet i 1971.

Imidlertid var det også to andre nøkkelfunksjoner. For det første både som forsvarer av flåten og som forsvarer av sjøen var det tiltenkt en nøkkelrolle, primært på grunn av sin nærmest perfekte beliggenhet. Fri sikt og bombardementmuligheter til ankringsplassen mellom Krakken og Møringa, innseilingen til Indre Havn og selve Indre Havn. For det andre var plasseringen slik at det ikke var så sårbart som andre fort som lå helt inntil strandlinjen. Disse fortene hadde problemer med å vippe kanonene nedover mot skip som la seg helt inntil. Ved å ligge mer tilbaketrukket fra strandlinjen unngikk man denne problematikken og faren.

Funksjonene til fortet må dessuten ses i sammenheng med de andre forsvarsinstallasjonene, og da særlig Den Norske Løve. Sammen skulle disse utgjøre en høyst betydelig forsvarslinje mot sjøangrep, og plasseringsmessig stod disse fortene veldig godt til hverandre.

Siste dag med militær aktivitet var 7. september 1970, med marinens siste flagghal. Samme høst ble både Citadellet og fjellet sprengt vekk for å få plass til en sveisehall på verftet. Fortet hadde da over flere år vært utsatt for forsømt vedlikehold og fremstod i dårlig forfatning. Ingen spor gjenstår i dag, men man kan se en modell bygget av John Lie som står på Marinemuseet.

Design
Arkitektonisk var Citadellet bygget etter samme mal som Norske Løve, med den franske utgivelsen av Fortification Perpendiculaire (1776-96) av Marc-René de Montalembert. Poenget var å ha en festningsstruktur med kraftig artilleri i flere etasjer beskyttet av kasematter, og dernest å sørge for en beskyttende passasje til alle deler av festningen, en såkalt kaponnier. Taket hadde to typer brystvern. Den sirkelformede delen av fortet laget av jord, til beskyttelse for takbatteriet. Murstein var benyttet som brystvern mot syd. Totalt sett muliggjorde dette at takbatteriet kunne utstyres med 25 tung, grovkalibrede kanoner.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Semesteroppgave fra høsten 2000

Kystfort i Norge
Kulturminner i Horten
Byggverk revet i 1971
Byggverk i Horten
Festningsverk i Vestfold og Telemark
Akhtarul Islam

Akhtarul Islam (født 1. januar 1947) var en pakistansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München.
 
Islam vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1972 i München. Han var med på det pakistanske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak Vest-Tyskland. Pakistan vant semifinalen med 2-0 over India men tapte finalen mot Vest-Tyskland med 0-1. Islam spilte ni kamper og scoret et mål i OL-turneringen.

OL-medaljer 
 1972  München -  Silver i landhockey  Pakistan

Eksterne lenker 
 

Pakistanske landhockeyspillere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1972
Deltakere for Pakistan under Sommer-OL 1972
Landhockeyspillere under Sommer-OL 1972
Fødsler i 1947
Olympiske medaljevinnere i landhockey
Iftikhar Syed

Iftikhar Ahmed Syed (født 23. august 1952), pakistansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1972 i München og 1976 i Montréal.

Syed vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1972 i München. Han var med på det pakistanske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak Vest-Tyskland. Pakistan vant semifinalen med 2-0 over India men tapte finalen mot Vest-Tyskland med 0-1. Syed spilte to kamper i OL-turneringen.

OL-medaljer 
 1972  München -  Silver i landhockey  Pakistan
 1976  Montréal -  Bronse i landhockey  Pakistan

Eksterne lenker 
 

Pakistanske landhockeyspillere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1972
Deltakere for Pakistan under Sommer-OL 1972
Landhockeyspillere under Sommer-OL 1972
Medaljevinnere under Sommer-OL 1976
Deltakere for Pakistan under Sommer-OL 1976
Landhockeyspillere under Sommer-OL 1976
Fødsler i 1952
Olympiske medaljevinnere i landhockey
Paraphileurus

Se systematisk inndeling

Paraphileurus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore, kraftige, blankt svarte hornbiller. Hannen har to korte horn i pannen. Pronotum er svært kraftig punktert bortsett fra et blankt felt på hver side av midtlinjen i bakre del. Det mangler en tydelig midtfure. Dekkvingene har punkrader av svært grove punkter, på grunn av den grove punkteringen virker de knudrete.

Levevis 
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.

Utbredelse  
Slekten er utbredt i  Panama og det nordlige Sør-Amerika (Colombia, Venezuela, Fransk Guyana).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Phileurini Burmeister, 1847
 Slekten Paraphileurus Endrödi, 1978
 Paraphileurus impressus Endrödi, 1978
 Paraphileurus venezuelensis (Ohaus, 1910)
 Paraphileurus ventricosus Endrödi, 1978

Kilder 
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene

Eksterne lenker 
 Bilde av Paraphileurus sp.
 Entomofauna Guyane, Paraphileurus ventricosus
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1978
Panamas insekter
Colombias insekter
Venezuelas insekter
Fransk Guyanas insekter
Pseudosyrichthus

Se systematisk inndeling

Pseudosyrichthus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore (ca. 25 millimeter), kraftige, blankt svarte hornbiller. Hele oversiden er svært grovt og tett punktert og dermed ganske ruglete. Pronotum har en markert midtfure.

Levevis 
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar 2-3 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt.

Utbredelse  
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Phileurini Burmeister, 1847
 Slekten Pseudosyrichthus Péringuey, 1901
 Pseudosyrichthus clathratus (Gerstäcker, 1866)
 Pseudosyrichthus gerstaeckeri Prell, 1934
 Pseudosyrichthus senegalensis (Laporte de Castelnau, 1840)

Kilder 
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene

Eksterne lenker 
 Bilder av Pseudosyrichthus sp. fra Zambia
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1901
Afrikas insekter