alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Gruppen til familiens selvstendige rett

Gruppen til familiens selvstendige rett er en liten, norsk gruppe aktivister som har som mål å avskaffe Barnevernet i Norge. Gruppen ble dannet i 2002 av Mona Lygre i Bergen, og har siden blant annet fått oppmerksomhet i norske medier etter anklager om hets mot barnevernansatte på internett. Gruppen har selv hevdet at den består av «flere tusen» personer, men oppslutningen er svært usikker. På deres blogg oppgir de at de er 345 medlemmer 19. mars 2008.

Gruppens virksomhet
Personene bak grupperingen opplyser at de ønsker å fjerne Barnevernet i dets nåværende form og å spre kunnskap om overgrep som gruppen påstår at Barnevernet skal ha begått. De kritiserer det de kaller «den nedverdigende holdningen mange foreldre opplever i møtet med barnevernet i Norge». I «10 bud» mot barnevernet oppfordrer organisasjonen til å skjule barn fra barnevernet.

I mars 2008 rettet barnevernsbarnet Bente Søyland hard kritikk mot gruppen.  En lokal aksjonsgruppe hindret i 1986, da Bente Søyland var 7 år gammel, at hun forble i fosterhjem.  Fylkesmannen i Telemark ga etter for aksjonistene og førte søstrene tilbake til sine biologiske foreldre, og begge søstrene utviklet i ettertid problemer med rusmidler.

Anklager om trakassering på internett
Gruppen fikk landsomfattende oppmerksomhet da eieren av domenet som først ble brukt, ble politianmeldt av kommunene Bærum og Asker – samt av Fellesorganisasjonen – for trakassering og sjikane av blant annet barnevernsansatte, forskjellige fagpersoner og en rekke offentlige personer, deriblant politikere, journalister og forskere, på Internett. Anmeldelsen ble imidlertid henlagt av politiet, som intet straffbart bevist, og deretter av statsadvokaten. Verken personvernnemnda eller Datatilsynet fant noen lovhjemmel for å gripe inn.

Datatilsynet etterlyste i etterkant nye regler for å få stanset uthengning og sjikane på internett.

Listen ble etter en tid fjernet fra nettet, men i august 2005 viste NRK Dagsrevyen et innslag som dokumenterte at den var dukket opp igjen. Daværende barne- og familieminister Laila Dåvøy, som selv figurerte på listen, varslet at hun ville ta saken opp med justisministeren (Odd Einar Dørum) for å se hva myndighetene kunne gjøre for å stanse denne virksomheten.

Gruppen hadde i 2008 igjen offentliggjort navn på barnevernansatte og psykologer og framstilt disse som «verstinger». Forsker Elisabeth Bache-Hansen ved NOVA mener gruppens aksjoner hindrer barnevernet fra å gjøre sitt arbeid og at dette går ut over barna.

Referanser

Norske organisasjoner
Etableringer i 2002
Barnevern i Norge
Mellombølge

Mellombølgen (MF) dekker radiofrekvensområdet mellom 300 kHz og 3000 kHz. Om kvelden og natten reflekteres signalene i ionosfæren og kan rekke langt, ofte over det meste av kontinentet det sendes fra. Mellombølgen har derfor vært mye brukt til kringkasting og til skipsradiosamband.
 
Mellombølgen blir ofte referert til den delen av MF-frekvensområdet (300–3000 kHz) hvor vi finner kommersiell AM-kringkasting.  Disse kringkasterne har konsesjon på frekvensene mellom 525 kHz til 1615 kHz (1705 kHz i Nord-Amerika, Australia og deler av Syd-Amerika.)

Bølgelengde: 100–1000 meter.

Fram til slutten av 1970-årene hadde mange norske byer mellombølgesendere som sendte NRKs programmer. Den eneste norske mellombølgesender i 2017 er Longyearbyen som sender på 1485 kHz.

Referanser

Radioteknikk
GMDSS
Radiospekter
Byåsen

Byåsen er en bydel som utgjør de vestlige delene av Trondheim. Byåsen er et typisk forstadsområde som omfatter en rekke boligstrøk vest og sørvest for byen i hellingene opp mot Bymarka. Alle områdene som ligger på vestsiden av Nidelva og nord mot Stavset og Flatåsen regnes å høre til Byåsen. Byåsen er preget av forstadsbebyggelse – de eldste villastrøkene ble utbygd i 1920- og 1930-årene – med lite næringsvirksomhet og få butikker. De fleste som bor her jobber i andre deler av Trondheim. Trikkelinjen Gråkallbanen går gjennom Byåsen (endestasjon på Lian).

Idrett 
Byåsen Idrettslag er kjent for kvinnehåndballaget med samme navn, men har også mange kjente langrennstjerner. Tor-Arne Hetland og Johannes Høsflot Klæbo går for Byåsen Idrettslag. Ole Einar Bjørndalen, Lars Berger og Frode Estil har tidligere gått for samme klubb. 

Byåsen har mange populære turområder i Bymarka.

Strøk og områder på Byåsen 
Breidablikk
Dalgård
Dahlhaug
Fagerlia
Ferstad
Hallset
Hammersborg
Havstad
Havstein
Hoem
Kystad
Lian
Munkvoll
Nyborg
Rydningen
Rognheim
Selsbakk
Stavne
Stavset
Sverresborg
Ugla
Våddan

Se også 
 Byåsen Idrettslag
 Byåsen kirke
 Byåsen videregående skole
 Trøndelag Folkemuseum

Referanser 

 
Strøk i Trondheim
Mauretania

For dagens stat, se Mauritania.
Mauretania var i antikken opprinnelig et uavhengig berbersk kongedømme på Middelhavets sørlige kyst i det nordlige Afrika i et område som i dag tilsvarer det vestlige Algerie og det nordlige Marokko. Navnet kommer fra romernes benevnelse på berberne, mauri, som senere ga opphav til navnet på maurerne. Kongedømmet lå altså ikke i det samme området som dagens Mauritania ligger, på kysten mot Atlanterhavet, sør for Vest-Sahara.

Den romerske keiser Macrinus kom fra Mauretania.

Romerske Mauretania 
Med Romerrikets fremvekst ble Mauretania et romersk kongedømme underlagt Roma. Romerne plasserte Juba II av Numidia som vasallkonge. Da Juba døde i år 23 e.Kr. ble han etterfulgt av sin sønn Ptolemaios av Mauretania som konge. Ptolemaios var blitt utdannet i Roma og blitt «romerisert». Keiser Caligula fikk Ptolemaios drept i 40 og Claudius annekterte Mauretania og underla det Romerriket direkte som en romersk provins i 44 med en kongelig  guvernør (ikke senator).

Det at mauriene ikke ble fratatt sin kongelinje kan ha bidratt til å bevare lojalitet og orden: «Mauriene dyrket åpenbart sine konger, og skjulte ikke deres navn», observerte kirkefaderen Cyprianus i 247, utvilsomt siterte han en geograf som refererte til en personlig observasjon, i sin korte euhemeristiske øvelse.

I det første århundre e.Kr. delte keiser Claudius den romerske provinsen i Mauretania Cæsariensis og Mauretania Tingitana langs en skillelinje ved elven Mulucha (Muluya), omtrent 60 km vest for dagens Oran:
 Mauretania Tingitana, navngitt er dets hovedstad Tingis (i dag Tanger); det samsvarer med det spanske plaza de soberanía («suveren enklave») og nordlige Marokko.
 Mauretania Cæsariensis, består av vestlige og midterste Algerie helt til Kabylia.

Mauretania frambrakte én keiser til Romerriket, equestrianeren Macrinus som tok makten etter at Caracalla ble myrdet i 217, men han ble selv beseiret og henrettet av Heliogabalus året etter.

Ved keiser Diokletians tetrakitiske reformer i 293 ble landet ytterligere oppdelt i tre provinser da den minste og østligste regionen, Sitifensis, ble delt fra Mauretania Cæsariensis.

Det romerske dokumentet Notitia Dignitatum (ca. 400) nevner de tre provinsene fortsatt. To var da underlagt den afrikanske diocesen og en lå under den hispanske diocesen.

Litteratur
 Stier et al. (1989): Westermann Großer Atlas zur Weltgeschichte, Westermann Schulbuch, 10. utg.
  

Romerske provinser
Tidligere land i Afrika
Rustkammeret

Forsvarsmuseet Rustkammeret er et militærhistorisk museum som ligger i Erkebispegården ved siden av Nidarosdomen i Trondheim. Rustkammeret ble opprettet som museumssamling i 1826, og i 1978 ble det underlagt Forsvarsmuseet i Oslo. Forsvarsmuseet Rustkammeret er i dag et regionalt hær- og hjemmefrontmuseum for Midt-Norge og tilhører Forsvarets museer, en avdeling i Forsvarets Fellestjenester. Museet er åpent for publikum fra mai til september.

Navn
«Rustkammeret» var det rommet i middelalderens borger og slott hvor blankvåpen, rustninger og etter hvert håndskytevåpen ble lagret og reparert. Første ledd i ordet kommer fra middelnedertysk Rust som igjen stammer fra oldhøytysk hrust, som betyr «utrustning».

Historikk

Rustkammeret som museum kan føres tilbake til «Den historiske våbensal», som ble innredet i 1826 i «Østhuset» i Erkebispegården. I 1902 ble artilleriets «modellkammer» samt eldre våpen ved arsenalet slått sammen til en utstilling i Kongsgården. Rustkammeret er et av de eldste museer i Norge, og var frem til 1930 plassert i «Herresalen» og i et hvelvet rom inntil «Regalierommet». 

2. januar 1932 fant det sted en mer høytidelig åpning av Rustkammeret som museum. Museet lå da i «Bakeriet», den østre delen av Erkebispegården. Etter frigjøringen i 1945 kom Teknisk kp/Bn III fra Baggbøle i Sverige og etablerte seg på Kongsgården med sin stab. Distriktskommando Trøndelag og Arsenalet benyttet området for mottak av beslaglagt utstyr og våpen fra den tyske okkupasjonen av landet under andre verdenskrig. 

Etter at Feltfløyen ble satt istand for museumsformål, flyttet Rustkammeret utover i 1960-årene inn i to etasjer i denne fløyen. Tidlig i 1970-årene åpnet også fane-og minnehallen i Vekthuset.  

I 1967 ble det private Nordenfjeldske hjemmefrontmuseum opprettet i den søndre fløyen av Erkebispegårdens militære magasinbygning i tre. I 1979 ble dette museet en del av Rustkammeret. I 1983 brant de to militære magasinbygningene mot øst og sør ned til grunnen, og hele hjemmefrontmuseet gikk tapt.

Etter storbrannen besluttet Forsvaret etterhvert at Nidaros Domkirkes Restaureringsarbeider skulle overta forvaltningen av Erkebispegården. I 1987 ble anlegget overført fra Forsvaret, etter 301 års sammenhengende militært eierskap. I overføringsavtalen ble det bestemt at Forsvaret skal disponere de lokalene de på det tidspunkt hadde i gården, til evig tid. I 1990 gjenåpnet daværende kronprins Harald Hjemmefrontmuseet i tredje etasje i Rustkammeret. Da hadde toppetasjen, og de øvrige utstillingene,  gjennomgått en omfattende renovering.

Rustkammeret har tradisjonelt hatt fokus på Hærens historie i Trøndelag og motstandskampen under andre verdenskrig, samt Tysklandsbrigaden.

Fra utstillingene

Se også
 Nordenfjeldske hjemmefrontmuseum, privat museum samme sted 1967–1983

 Forsvarets museer, avdeling i Forsvarets fellestjenester som  bevarer, dokumenterer og formidler Forsvarets materielle kulturarv og norsk forsvarshistorie

 Hjemmefrontmuseum

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Rustkammerets nettside 

Museer i Trondheim
Forsvarets museer
Midtbyen (Trondheim)
Museer etablert i 1820-årene
Ljudmila Putina

Ljudmila Aleksandrovna Putina (russisk: Людмила Александровна Путина) født Sjkrebneva (russisk: Шкребнева) (født 6. januar 1957 i Kaliningrad i Russland, Sovjetunionen (den tidligere øst-prøyssiske byen Königsberg), utdannet flyvertinne, var fra 28. juli 1983 til 2013 gift med Russlands president Vladimir Putin.De giftet seg mens hennes mann gjorde tjeneste i DDR. Etter sin manns tjeneste i Tyskland, der hun lærte seg flytende tysk, underviste hun i språket hjemme i Moskva.

Paret fikk to døtre, Jekaterina (Katya) (født 1985) og Maria (født 1986 i Dresden i DDR). Døtrene  har gått på den tyske skolen i Moskva (Deutsche Schule Moskau).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russere
Personer fra Kaliningrad
Fødsler i 1957
Persaunet leir

Persaunet leir var en militærleir som lå ved Persaunet i det nordøstlige Trondheim, ikke langt fra Tyholt. Leiren ble bygget av tyske styrker under andre verdenskrig som forlegning til ubåtmannskaper ifra 13. ubåt-flotilje ved Dora-bunkerne. Etter krigen ble den overtatt av den norske marine og har i senere tid tjenestegjort som standkvarter for Sør-Trøndelag Regiment.

Leiren er nå nedlagt og har blitt gjort om til boligområde, samt område for barnehage.

Litteratur

Eksterne lenker 
 Strinda historielag om Persaunet leir
 

Nedlagte norske militærleirer
Militære installasjoner i Trondheim
Kulturminner i Norge fra andre verdenskrig
Kulturminner i Trondheim
Østbyen (Trondheim)
Kulturmiljøer av nasjonal interesse
Setermoen

Setermoen er et tettsted og administrasjonssenteret i Bardu kommune i Troms. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Setermoen vedtok bystatus i 1999, men fikk ikke dette godkjent fordi kommunen hadde mindre enn 5 000 innbyggere. Setermoen blir imidlertid nå markedsført som bygdebyen i Troms.

Historie 
Bardu kirke fra 1829 er en mindre kopi av Tynset kirke. Bakgrunnen er at Bardus første nybyggere kom fra Østerdalen, og de ville på denne måten minnes gamlebygda. Fremdeles er det mange som snakker sørnorske dialekter i dette distriktet.

Setermoen leir 
Forsvaret og Setermoen leir har siden slutten av 1890-årene vært den viktigste bærebjelken i Setermoen-samfunnet.

Midt-Troms Museum har sin forsvarsavdeling, Troms Forsvarsmuseum, liggende på Setermoen, som viser militærhistorien i Troms.

Se også 
 Prolog stasjon, Nord-Norgebanens første stasjon.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Setermoen Forsvaret

Tettsteder i Troms og Finnmark
Bardus geografi
Forsvaret i Troms og Finnmark
Jade

Jade er en bergart som hovedsakelig finnes i Kina, Burma og Mellom-Amerika. Den bruktes før til våpen, men nå passer den seg godt som smykkesten og finnes i mange farger. Vanligst er grønne og oransje varianter, men det finnes også hvite, gule, røde og blå varianter.
 
Den egentlige jade er en hard og seig bergart og brukes til pyntegjenstander og skulpturer. Det at den er så seig gjør den spesielt egnet til utskjæringer. Særlig i Kina er jade populært. Jade er ikke spesielt kostbart, men er samtidig en vakker smykkesten.

Det er funnet mange kunstgjenstander i jade fra gamle kulturer, særlig i Kina, India og i Mayariket.

Navnet jade kommer fra det spanske [piedra de] ijada, som er belagt på tidlig 1500-tall.  Ordet betyr «(stein av) flanken» og sammenhenger med forestillingen om att jade kunne helbrede nyrekolikk. Men navnet ligner også litt på det kinesiske 玉 – pinyin: Yù, og ettersom det er i Kina jadekunsten har sterkest hjemstavn, knyttes jade nå særlig til det kinesiske begrepet. Opp gjennom kinesisk historie og i kinesisk kunsthistorie har man imidlertid ikke alltid forholdt seg presist i språkbruken. Det forekommer derfor at kunstgjenstander av vakker sten omtales som jade, men uten at det er egentlig jade.

Blant annet i den kinesiske byen Aksu drives det med jadeutskjæring i dag.

Referanser

Bergarter
Gass

Gass er en aggregattilstand  hvor stoffet består av fritt bevegelige molekyler og/eller atomer. Begrepet fase brukes synomynt med aggregattilstand. Vi bruker begrepet gass om den aggregattilstanden som karakteriseres ved at et stoff hverken har fast form eller fast volum. I en mikroskopisk beskrivelse tilsvarer dette at atomene eller molekylene som utgjør stoffet ikke er bundet i noen bestemt struktur, men svever fritt.

Gass er også en fellesbetegnelse for grunnstoffer som er i denne aggregattilstanden ved normal temperatur (romtemperatur) og normalt trykk.

Naturgass er et mye brukt fossilt brensel i gassfase. Energiverk som har gass som energikilde omdanner høyverdig kjemisk energi i gassen til lavverdig varmeenergi som kan drive turbiner for elektriske generatorer.

Et stoff er i gasstilstand når termisk energitetthet (for eksempel. målt ved temperaturen) er så stor at molekylene ikke ligger inntil hverandre slik de gjør i faststoff- og væsketilstand, som er de to andre aggregattilstandene.

Termodynamisk beskrivelse

Gass betyr kaos. 

Den enkleste matematiske modellen for en gass får vi ved å se bort fra all vekselvirkning mellom bestanddelene i gassen.  Likningen for en slik ideell gass kan skrives: 

 , 

der p er trykket, V er volumet, n er stoffmengden, R er den molare gasskonstanten og T er absolutt temperatur.

Den ideelle gasslikningen gir en tilfredsstillende beskrivelse av reelle gasser for lave trykk og høye temperaturer.  Ved romtemperatur og en atmosfæres trykk er den tilstrekkelig for de fleste formål.

En modell som tar hensyn til vekselvirkning mellom bestanddelene i gassen er Van der Waals tilstandslikning.  Denne gir en bedre beskrivelse av reelle gasser ved høyt trykk og lave temperaturer.

Avhengig av type atomer som er bundet sammen i molekyler og omgivelsenes temperatur og trykk, vil reelle gasser i tillegg ha ha spesielle kjemiske egenskaper.

Se også
Aggregattilstand

 

 
Termodynamikk
Kjemiteknikk
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha
Artikler i astronomiprosjektet
Pass

Pass er et offisielt reisedokument utstedt av en statsborgers hjemland. Pass brukes både som identitetsbevis og som legitimasjon for at innehaveren kan påberope seg utstederstatens diplomatiske beskyttelse. Passet inneholder personopplysninger om innehaveren som navn, fødselsdato, fødested, fotografi, og noen ganger også en personbeskrivelse. I passet kan det også opplyses hvilke land passet ikke er gyldig for innreise til. 

Dokumentet har normalt form av en liten bok, og inneholder plass for viseringer (utstedelse av visa). Gyldighetstiden er for norske pass normalt 2-5 år for barn og 10 år for voksne. Hvis man passerer inn eller ut av fjerne land vil passet bli stemplet eller det vil bli optisk lest. Stemplingen viser imidlertid kun når passinnehaveren passerte passkontrollen.

Kategorier og typer 
Pass kan utstedes i flere kategorier, for eksempel innenrikspass, fremmedpass, diplomatpass, nødpass, turistpass og tjenestepass.

Innenrikspass 
Et innenrikspass brukes av enkelte land som det fremste innenlandske identifikasjonsdokumentet. Det har form som et vanlig fremmedpass, men er kun gyldig innenlands. For eksempel Russland, Hviterussland, Ukraina, Nord-Korea  har innenrikspass.

Fremmedpass 

Et fremmedpass (også kalt utlendingspass) er et pass som utstedes til utlendinger som ikke fyller betingelsene for å få reisebevis for flyktninger.

Nødpass 
Et nødpass er et pass som normalt utstedes ved forenklet prosedyre og som kan gjelde kun for en tidsbegrenset periode eller for en enkelt reise.

Diplomatpass 

Et diplomatpass er et pass som benyttes av et lands diplomater eller medlemmer av statsledelsen (f.eks. den kongelige familie) for utenlandsreiser. Diplomatpass er vanligvis fritatt krav om visum, ettersom det antas at en person som reiser på et diplomatpass er på tjenestereise, fremfor på som privatperson.

Turistpass 
Et turistpass er et legitimasjonsdokument som utstedes av enkelte land for turistreiser til utlandet. Disse landene utsteder også gjerne egne tjenestepass for reiser som ikke er turistreiser.

Tjenestepass 
Et tjenestepass er et pass som utstedes til statlige ansatte som ikke er diplomater, for bruk ved tjenestereiser . I enkelte land er det andre innreisebestemmelser for personer som reiser med offisielle pass, dvs. diplomat- eller tjenestepass.

Maskinlesbart pass 
Maskinlesbart pass er et pass som har en maskinlesbar sone og således er elektronisk lesbart. Denne sone har bokstaver A-Z og sifrerer og mellomrom i form av "<".  Alle pass utstedt i Norge fra 1. januar 2004 kan leses i maskin.

Biometriske pass 
Fra april 2010 skal alle norske pass utstedes med en elektronisk brikke hvor det er lagret biometriske opplysninger. I tillegg til personopplysningene som fremgår av passets førsteside, skal passinnehavers fingeravtrykk lagres i passet.

Pass i form av et id-kort 
Noen land utsteder også spesielle identitetskort som har lovgyldighet som pass. Disse vil vanligvis ha restriksjoner på hvilke utland som godtar disse (USA   er et land som utsteder slike, for bruk ved besøk til visse land i Nord-Amerika og Karibia).

Eksterne lenker 
 
 Passloven
 Politiet om pass
 nyttpass.no

Noter 

 
Diplomati
Gult

Gult er en farge som inngår i fargespekteret. Den gule delen av spekteret regnes omtrent fra 565 til 590 nanometer. Lyset fra Solen har en dominans av gult i forhold til andre bølgelengder. Gult er en av de tre grunnfargene i subtraktive fargesystemer. I estetikken regnes gult til de varme fargene.

Gulfarge kan betegne løgn i mytologiens verden. I Sørøst-Asia er gult en høyt aktet farge, og brukes i religiøs sammenheng innen både hinduismen og buddhismen, blant annet i munkedrakter. I Indonesia heter gult kuning eller golkar, og dette er også navnet på det tidligere regjeringspartiet til Suharto som bruker gule farger.

Flagg
Gulfargen er mye brukt i flagg og andre kjennetegn fra hele verden og gjennom historien. En lang rekke land har idag lysere eller mørkere gult som en mer eller mindre dominerende farge i sine nasjonalflagg, for eksempel i Belgias, Jamaicas, Spanias og Ukrainas flagg. Gul er også en av fargene i Etiopias flagg, og derfra stammer én av to fargekombinasjoner som regnes som de panafrikanske fargene, som igjen brukes i en rekke andre flagg.

Våpenskjold og kommunevåpen
I våpenskjold skal gul farge normalt være å forstå som en gjengivelse av det heraldiske metallet (tinkturen) gull. Ofte gjengis gull og sølv som gult og hvitt i våpen, fordi gult og hvitt er mindre kostbart og komplisert å gjengi. F.eks. løven i Norges riksvåpen gjengis ofte som gul selv om det i heraldiske beskrivelser (blasoneringer) står at den er av gull. Fordi alle våpen skal ha enten gull eller sølv, behøver ikke gulfargen nødvendigvis å ha en bestemt symbolikk. I moderne, norske kommunevåpen kan gull ha symbolsk betydning, bl.a. kan gull stå for en gul kornåker, slik som i Ulsteins våpen fra 1986.

Ved fastsettinger av norske kommunevåpen i kgl. res., blir det samtidig fastsatt kommuneflagg. Bakgrunn eller figurer som er betegnet som gull i kommunevåpenet, blir da betegnet som gul i flagget.

Farger
Heraldikk
Oransje

Oransje (også skrevet orange på riksmål) er en farge mellom rødt og gult i fargespekteret. Fargen er også kjent som rødgul eller branngul. Den finnes naturlig blant annet på appelsinskall, som også er bakgrunnen for navnet; ordet kommer fra fransk orange, som kan bety både «appelsin» og «oransje farge». Ordet er videre hentet fra italiensk arancia, et ord som igjen er omdannet fra arabisk, persisk og opprinnelig sanskrit. Den oransje delen av spekteret regnes omtrent fra 590 til 625 nanometer.

I estetikken regnes oransje til de varme fargene. Oransje er en sekundærfarge som fåes ved å blande primærfargene gult og rødt.

Oransje farge som symbol 
I nasjonal symbolikk brukes oransje for å markere tilhørighet til Holland og Nederland. I Nord-Irland brukes den nederlandske nasjonalfargen av unionsvennlige protestanter til minne om Vilhelm av Oranien. I Ukraina ble fargen fra Viktor Jusjtsjenkos presidentvalgkampmateriale symbolet på den fredelige revolusjonen i landet. Og i Israel har jødiske nybyggere, inspirert av «den oransje revolusjonen» i Ukraina, valgt oransje som symbolfarge i sin kamp mot Sharon-regjeringens flytteplaner. I tillegg er oransje den offisielle fargen til Liberaldemokratene i England, de konservative partiene Partido Popular i Spania og sosialdemokratene i Portugal, og hindunasjonalistene Bharatiya Janata Party (BJP) i India. Buddhistmunker i Theravada-tradisjonen bærer ofte safran- eller oransjefarget tøy.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Farger