alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Pozovi menja v dal svetluju

Pozovi menja v dal svetluju (originaltittel: Позови меня в даль светлую) er en sovjetisk film fra 1977 regissert av German Lavrov og Stanislav Ljubsjin.

Skuespillere 
 Lidija Fedosejeva-Shuksjina som Grusja Veselova
 Stanislav Ljubsjin som Vladimir Nikolajevitsj
 Mikhail Uljanov som Nikolaj
 Ivan Ryzjov som Savva
 Vladimir Naumenko som Vitja

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1977
Sudba

Sudba (originaltittel: Судьба) er en sovjetisk film fra 1977 regissert av Jevgenij Matvejev.

Skuespillere 
 Jevgenij Matvejev som Zakhar Derjugin
 Olga Ostroumova som Manja
 Zinaida Kirijenko som Jefrosinja
 Jurij Jakovlev som Tikhon
 Valerija Zaklunna som Katerina

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1977
Front za linijej fronta

Front za linijej fronta (originaltittel: Фронт за линией фронта) er en sovjetisk film fra 1977 regissert av Igor Gostev.

Skuespillere 
 Vjatjeslav Tikhonov som Mlynskij
 Ivan Lapikov som Jerofeitsj
 Galina Polskikh som Zina
 Valerija Zaklunnaja som Irina Petrovna
 Oleg Zjakov som Matvej

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1977
Nenavist

Nenavist (originaltittel: Ненaвисть) er en sovjetisk film fra 1977 regissert av Samvel Gasparov.

Skuespillere 
 Jevgenij Soljakov som Fjodor
 Ivan Matskevitsj som Stepan
 Jevgenij Leonov-Gladysjev som Mitja
 Jelena Tsyplakova som Njura
 Elgudzja Burduli som Prokhor

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1977
Mimino

Mimino (originaltittel: Мимино) er en sovjetisk film fra 1977 regissert av Georgij Danelija.

Skuespillere 
 Vakhtang Kikabidze som Mimino
 Frunzik Mkrttjyan som Rubik
 Jelena Proklova som Larisa Ivanovna Komarova
 Jevgenij Leonov som Volokhov
 Kote Daushvili

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1977
Usatyj njan

Usatyj njan (originaltittel: Усатый нянь) er en sovjetisk film fra 1977 regissert av Vladimir Grammatikov.

Skuespillere 
 Sergej Prokhanov som Innokentij Petrovitsj Tsjetvergov
 Ljudmila Sjagalova som Marina Borisovna Mikhaltsjuk
 Jelizaveta Uvarova som Arina Rodionovna

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1977
Prijezzjaja

Prijezzjaja (originaltittel: Приезжая) er en sovjetisk film fra 1977 regissert av Valerij Lonskoj.

Skuespillere 
 Zjanna Prokhorenko som Marija Nesterova
 Jelena Ikonitskaja som Katja
 Aleksandr Mikhajlov som Fjodor Barinev
 Sergej Ponachevnyj som Semjon Arsentevitsj Barinev
 Jelena Kuzmina som Klavdija Barineva

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1977
Prinsessen på erten (1977)

Prinsessen på erten (originaltittel: Принцесса на горошине) er en sovjetisk film fra 1977 regissert av Boris Rytsarev.

Skuespillere 
 Irina Malysjeva
 Andrej Podosjan
 Irina Jurevtj
 Innokentij Smoktunovskij
 Alisa Freindlikh

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1977
Alenkij tsvetotsjek (1977)

Alenkij tsvetotsjek (originaltittel: Аленький цветочек) er en sovjetisk film fra 1977 regissert av Irina Povolotskaja.

Skuespillere 
 Marina Ilitsjova som Aljona
 Lev Durov
 Alla Demidova som Auberin
 Aleksej Tsjernov
 Aleksandr Abdulov

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1977
Soldaty svobody

Soldaty svobody (originaltittel: Солдаты свободы) er en sovjetisk film fra 1977 regissert av Jurij Ozerov.

Skuespillere 
 Mikhail Uljanov - Zjukov
 Jevgenij Matvejev - Leonid Brezjnev
 Vasilij Lanovoj - Andrej Gretsjko
 Stefan Getsov - Georgij Dimitrov
 Viktor Avdjusjko - Ivan Konev

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1977
Rudskampen naturreservat

Rudskampen naturreservat er et naturreservat på høydene Rudskampen og Blekktjernflaka vest i Nannestad kommune. Mellom disse høydene er det smådaler og myrområder. 

Berggrunnen utgjøres av ekeritt, som for en stor del består av næringsfattige mineraler (alkalifeltspat). Vegetasjonen domineres av blåbærgranskog, men stedvis finnes også  og , samt  på toppen. På fuktige partier i senkningene finnes også noe gransumpskog og furusumpskog. For øvrig forekommer bjørk, osp, rogn, einer og selje. Området er preget av tidligere hogst, men i nord er skogen gammel, med mye død ved som gir grunnlag for flere rødlistearter og signalarter.

Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, også døde trær og nedfall. Det er likevel tillatt å brenne bål med tørrkvist, innenfor øvrig regelverk. Videre er ordinær jakt tillatt, det samme er sanking av bær og matsopp. Motorisert ferdsel er fobudt, med enkelte unntak angitt i verneforskriften.

Referanser 

Naturreservater i Viken
Verneområder i Nannestad
Verneområder opprettet i 2015
31 ijunja

31 ijunja (originaltittel: 31 июня) er en sovjetisk film fra 1978 regissert av Leonid Kvinikhidze.

Skuespillere 
 Natalja Trubnikova som Melicent
 Nikolaj Jeremenko som Sam Penty
 Vladimir Zeldin som Meliot
 Vladimir Etusj som Malgrim
 Ljudmila Vlasova som Lady Ninette

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmmusikaler
Filmer fra 1978
Fantasyfilmer
Joseph Blomjous

Joseph Blomjous M.Afr. (født 10. februar 1908 i Oisterwijk i Nederland; død 3. november 1992) var en nederlandsk ordensprest og katolsk biskop av Mwanza i Tanzania.

Liv og virke

Prest
Joseph Blomjous ble medlem av misjonskongregasjonen De hvite fedre og ble presteviet den 29. juni 1934.

Biskop
Den 11. april 1946 utnevnte pave Pius XII ham til titulærbiskop an Bubastis og til apostolisk vikar av Musoma-Maswa. Han ble bispeviet av biskopen av 's-Hertogenbosch, Wilhelmus Pieter Adrian Maria Mutsaerts, den 6. oktober samme år; medkonsekrerende var koadjutorbiskopen av Breda, Jozef Willem Maria Baeten, og den apostoliske vikar av Nederlandsk Guyana-Suriname, Stephanus Jozef Maria Magdalena Kuijpers C.Ss.R. Han var fra 1950 til 1953 dessuten apostolisk administrator av Maswa.

Pius XII utnevnte ham den  24. juni 1950 til første apostoliske vikar av Mwanza. Dat  dette ble elevert til bispedømme 25. mars 1953 ble ham Mwanzas ordinarie biskop. Den 15. oktober 1965 innvilget pave Paul VI hans tidlige avskjedssøknad.

Blomjous deltok på alle fire sesjoner av Andre Vatikankonsil.

Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
 Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
 Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
 Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
 Biskop Johann Jakob von Mayer (1677–1749) *1719
 Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
 Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
 Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
 Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
 Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
 Erkebiskop Johannes Zwijsen (1794–1877) *1842
 Biskop Franciscus Jacobus van Vree (1807–1861) *1853
 Erkebiskop Andreas Ignatius Schaepman (1815–1882) *1860
 Erkebiskop Petrus Matthias Snickers (1816–1895) *1877
 Biskop Gaspard Josephus Martinus Bottemanne (1823–1903) *1883
 Erkebiskop Henricus van de Wetering (1850–1829) *1895
 Biskop Pieter Adriaan Willem Hopmans (1865-1951) *1914
 Erkebiskop Johannes de Jong (1885-1955 *1935
 Biskop Willem Pieter Adriaan Maria Mutsaerts (1889–1964) *1942
 Biskop Joseph Blomjous (1908–1992) *1946

Referanser 

Nederlandske katolske biskoper
Ikketanzanianske katolske biskoper i Tanzania
Linjen von Bodman
Deltakere på Andre Vatikankonsil
Nederlandske medlemmer av katolske ordener
Medlemmer av De hvite fedre
Katolske misjonærer
Nederlandske misjonærer
misjonærer i Tanzania
Personer fra Oisterwijk
Coop elektro

Coop elektro (tidligere IDEEL og S-Elektro) er en norsk elektronikkjede, som eies og drives av Coop Norge. Kjeden finnes på 5 ulike steder rundt omkring i Norge.

Coop elektro-kjeden består både av selvstendige, og av elektronikk-avdelinger i dagligvarebutikker eller kjøpesentre. Kjeden fører varer innenfor elektronikk og hvitevarer. Siden butikkene har ulik størrelse, varierer også sortimentet noe fra butikk til butikk.

Historikk 
Den første Coop elektro butikken ble åpnet i 1975 som Samvirkelaget Elektro (S-Elektro) for NKL (dagens Coop Norge SA) for å konkurrere mot andre lokale elektro aktører rundt om i landet. S-Elektro ble omprofilert i 1991 til IDEEL. I år 2000 ble flere av IDEEL butikkene omprofilert til Power Coop i gjennom handel med Coop i Sverige. I 2002 ble IDEEL omprofilert til Coop elektro. I 2002 ble alle de gjenværende Power Coop-butikkene med unntak av to butikker (omprofilert til Coop elektro) solgt til Expert, unntaket var gjenværende IDEEL butikkene som ble omprofilert til Coop elektro.

Logoens utvikling

Butikker 
Per 2022 fantes det fem Coop elektro-butikker i Norge:

 Coop elektro Hamarvik
 Coop elektro Hammerfest
 Coop elektro Rindal
 Coop elektro Surnadal
 Coop elektro Vikeså

Referanser 

 

Coop
Etableringer i 1975
Norske detaljistselskaper
Aloysius Ferdinandus Zichem

Aloysius Ferdinandus Zichem,  C.Ss.R. (født 28. februar 1933 i Paramaribo i Nederlandsk Guyana, død 13. november 2016 i Paramaribo i Surinam) var en surinamsk katolsk prelat og biskop av Paramaribo.

Liv og virke

Prest
Aloysius Ferdinandus Zichem sluttet seg til redemptoristordenen og ble ordinert til prest 14. august 1960.

Biskop
Pave Paul VI utnevnte ham 2. oktober 1969 til hjelpebiskop i Paramaribo og titulærbiskop av Fuerteventura. Biskopen av Paramaribo, Stephanus Joseph Maria Magdalena Kuijpers CSsR, bispeviet ham 8. februar året etter; medkonsekratorer var Patrick Webster OSB, hjelpebiskop ved Saint George's i Grenada, Alfred Aimé Léon Marie CSSp, biskop av Cayenne, kardinal Bernard Jan Alfrink, erkebiskop av Utrecht, Joannes Maria Michael Holterman OP, biskop av Willemstad, Luigi Barbarito, apostolisk nuntius til Haiti, Gordon Anthony Pantin CSSp, erkebiskop av Port of Spain, Richard Lester Guilly SJ, biskop av Georgetown, Samuel Emmanuel Carter SJ, erkebiskop av Kingston i Jamaica, og Arnold Boghaert CSsR, biskop av Roseau.

30. august 1971 ble han utnevnt til biskop av Paramaribo og innsatt i embedet 24. oktober samme år. Den 31. desember 2002 fikk han en hjerneblødning. Etter det kunne han bare i svært begrenset grad fortsette sitt biskooppelige virke. 

Den 9. august 2003 innvilget pave Johannes Paul II hans helsebetingede avskjedssøknad. Hans etterfølger ble nederlandskfødte biskop Wilhelmus de Bekker.

Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
 Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
 Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
 Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
 Biskop Johann Jakob von Mayer (1677–1749) *1719
 Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
 Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
 Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
 Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
 Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
 Erkebiskop Johannes Zwijsen (1794–1877) *1842
 Biskop Franciscus Jacobus van Vree (1807–1861) *1853
 Erkebiskop Andreas Ignatius Schaepman (1815–1882) *1860
 Erkebiskop Petrus Matthias Snickers (1816–1895) *1877
 Biskop Gaspard Josephus Martinus Bottemanne (1823–1903) *1883
 Erkebiskop Henricus van de Wetering (1850–1829) *1895
 Biskop Pieter Adriaan Willem Hopmans (1865-1951) *1914
 Erkebiskop Johannes de Jong (1885-1955 *1935
 Biskop Willem Pieter Adriaan Maria Mutsaerts (1889–1964) *1942
 Biskop Stephanus Joseph Maria Magdalena Kuijpers (1899–1986) *1946
 Biskop Aloysius Ferdinandus Zichem (1933–2016) *1946

Referanser 

Surinamske katolske biskoper
Linjen von Bodman
Surinamske medlemmer av katolske ordener
Redemptorister
Personer fra Paramaribo
Oslo Lacrosse Damer

Oslo Lacrosse Damer ble startet i 2016 og var det første lacrosselaget i Norge som ikke var tilknyttet et universitet eller høyskole. Damelaget kalles Pandas og herrelaget kalles Legends. Oslo Lacrosse spiller i carolina blue og hvite drakter. I 2022 ble laget norgesmestere for andre gang, etter å ha gått ubeseiret gjennom sesongen. Dermed ble de invitert til Ken Galluccio Cup som er det offisielle klubb-EM, som i 2022 blir holdt i Barcelona for første gang. Der endte de på 5.plass. 

Oslo Lacrosse er medlem av Norges Amerikanske Idretters Forbund og European Lacrosse Federation.
Se instagram eller facebook for mer info.

Sesonger

Referanser

Eksterne lenker 
 Norges Amerikanske Idrettes Forbund - Lacrosse
 Oslo Lacrosse Damer på instagram
 Oslo Lacrosse Damer på facebook

Idrettslag i Oslo
Lacrosselag i Norge
Idrettslag etablert i 2006
Norgesmestere i lacrosse
Petra Ekfeldt

Petra Maria Birgitta Ekfeldt (født 19. januar 1976 i Sverige) er en svensk-norsk sakprosaforfatter, helsefagarbeider, lærer og skoleleder. 

Ekfeldt er helsefagarbeider med fordypning i psykiatri for hjelpepleiere og omsorgsarbeidere. Hun er utdannet med videregående skole fra Thapperska skolan i Norrköping fra 1992 til 1995. Hun tok faglig fordypning ved Sofienberg tekniske fagskole i 2001-2003 og jobbet samtidig som helsefagarbeider ved akuttpsykiatrisk avdeling ved Oslo universitetssykehus. Hun tok deretter praktisk-pedagogisk utdanning og ble yrkesfaglærer ved Kuben videregående skole fra 2013. Hun har siden tatt norsk med yrkesfaglig profil og innovasjonspedagogikk og læringsledelse fra Oslomet – storbyuniversitetet. Ekfeldt har arbeidet som faglærer og teamkoordinator ved avdeling for helse- og oppvekstfag, før hun i 2019 ble avdelingsleder for den samme avdelingen.

Ekfeldt ble engasjert av Fagbokforlaget for å utvikle nytt læreplanverk for Helse- og oppvekstfag Vg1 i tråd med Kunnskapsløftet 2020..

Bibliografi 
 2020: Puls Helse - Helse- og oppvekstfag Vg1, Fagbokforlaget, medforfattere: Ragnhild Wie Andersen, Camilla Hasle Myhrvold, Kirsti Molteberg og Turid Falck-Pedersen ISBN 9788211035028
 2020: Puls Helse - Helse- og oppvekstfag Vg1, Fagbokforlaget, medforfattere: Ragnhild Wie Andersen, Camilla Hasle Myhrvold, Kirsti Molteberg og Turid Falck-Pedersen ISBN 9788211038883
 2020: Puls Kommunikasjon - Helse- og oppvekstfag Vg1, Fagbokforlaget, medforfattere: Ragnhild Wie Andersen og Kirsti Molteberg ISBN 9788211035042
 2020: Puls Kommunikasjon, d-bok - Helse- og oppvekstfag Vg1, Fagbokforlaget, medforfattere: Ragnhild Wie Andersen og Kirsti Molteberg ISBN 9788211038890

Se også 
 Liste over kjente ansatte ved Kuben yrkesarena

Referanser 

Norske sakprosaforfattere
Norske pedagoger
Norske skoleledere
Helsepersonell
Alumni fra Oslomet – storbyuniversitetet
Pedagoger ved Kuben videregående skole
Personer fra Norrköping
Personer fra Oslo
Nordmenn født i Sverige
Letnjaja pojezdka k morju

Letnjaja pojezdka k morju (originaltittel: Летняя поездка к морю) er en sovjetisk film fra 1978 regissert av Semjon Aranovitsj.

Skuespillere 
 Nikolaj Skorobogatov som Petrovitsj
 Anatolij Gorin
 Igor Fokin som Ivan Voinov
 Aleksandr Kurennoj som Miron
 Andrej Zotov som Boris Zjbankov

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1978
Molodaja zjena

Molodaja zjena (originaltittel: Молодая жена) er en sovjetisk film fra 1978 regissert av Leonid Menaker.

Skuespillere 
 Anna Kamenkova som Manja Streltsova
 Vladlen Birjukov som Aleksej Ivanovitsj Terekhov
 Galina Makarova som Agasja
 Sergej Prokhanov som Volodja
 Jelena Melnikova som Valja

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1978
Prikljutsjenija Ali-Baby i soroka razbojnikov

Prikljutsjenija Ali-Baby i soroka razbojnikov (originaltittel: Приключения Али-Бабы и сорока разбойников) er en sovjetisk-indisk film fra 1979, regissert av Latif Fajzijev og Umesh Mehra.

Handlingsreferat 
Historien handler om en fattig gutt ved navn Ali Baba som bor i byen Gulabad, et sted i Sentral-Asia. Der bor han sammen med sin mor og eldste bror Qasim, som eier en liten butikk. Ali Babas far, Yousuf, er en kjøpmann i et fjerntliggende land. Men faren reiste fra familien, når Ali Baba ble født. Gulabad blir terrorisert av en gruppe på 40 Dacoity, som gjemmer byttet sitt i en magisk hule i de øde åsene rundt byen. Når banditt-lederen resiterer den magiske trollformelen åpnes hulen, og når han sier en ny trolldom lukkes gruve-døren.

Når nyheten når dem om at faren deres har forsvunnet, begynner Ali Baba å lete etter ham. Han finner igjen faren sin. Men redder også prinsesse Marjeena fra vaktene til kongen, som hadde myrdet faren hennes for å bli utnevnt til konge selv. Marjeena og Ali Baba forelsker seg snart i hverandre. Så blir de angrepet, Marjeena blir tatt til fange, og faren hans blir drept. Etter å ha begravet faren sin, oppdager Ali Baba at Marjeena har blitt solgt som slave. Ali Baba låner penger fra Qasim, som han bruker til å betale for Marjeena - og tar henne med seg hjem. Men Qasim ønsker å få tilbake pengene sine så snart som mulig, og som et resultat bestemmer han seg for å kaste Ali Baba ut av familiens hjem.

Ali Baba og moren hans forlater hjemmet. Men en Kadi i regionen kunngjør en belønning hvis noen klarer å arrestere den beryktede banditten Abu Hassan. En ung jente som heter Fatima, hvis far har blitt myrdet av bandittene, ønsker å ta et oppgjør med Abu Hassan. Kort tid senere oppdager Ali Baba det hemmelige gjemmestedet til Abu Hassan, og dets magiske trollformler for å åpne gruven. Han tar litt gull og smykker derfra, som han deler ut blant landsbyboere.

Men Ali Babas grådige bror Qasim lokker Ali Baba til å fortelle ham hvor hulen ligger, og hva de magiske trylleformularene er. Av grådighet tar Qasim så mange gull-smykker og mynter fra hulen, at han glemmer trolldommen for å åpne døren igjen. Han blir dermed sittende fast der inne, og når bandittene oppdager ham blir han drept. Ali Baba informerer deretter Kadien om Abu Hassans gjemmested. Det Ali Baba ikke vet er at Kadien og Abu Hassan egentlg er samme person, og at Kadien har gitt instruksjoner til sine håndlangere om å drepe Ali Baba - slik at ingen kan få tak i skattene hans.

Skuespillere 

 Dharmendra som Ali Baba
 Hema Malini som Marjeena.
 Zeenat Aman som Fatima.
 Prem Chopra som Shamsher
 Madan Puri som Fatimas far.
 Mac Mohan som Mehmood.
 Rolan Bykov som Abu Hassan
 Zakir Mukhamedzhanov som Yousuf
 Sofiko Chiaureli som moren til Ali Baba.
 Frunzik Mkrtchyan som Mustafa
 Yakub Akhmedov som Kasym
 Khodzha Durdy Narliyev som Khamid
 Elena Sanayeva som Simsim, et spøkelse

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1979
Latif Fajzijev

Latif Abidovitsj Fajzijev (født 1929 i Tasjkent i Usbekistan, død 1994 i Tasjkent i Usbekistan) var en sovjetisk regissør, skuespiller og manusforfatter.

Filmografi (utvalg) 
 1979 – Prikljutsjenija Ali-Baby i soroka razbojnikov (Приключения Али-Бабы и сорока разбойников)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sovjetiske regissører
Otel U pogibsjego alpinista

Otel U pogibsjego alpinista (originaltittel: Отель "У погибшего альпиниста") er en sovjetisk film fra 1979, regissert av Grigorij Kromanov.

Handling 
Inspektør Glebsky ankommer hotellet Dead Mountaineer`s på grunn av en anonym samtale. Dette hotellet ligger i et avsidesliggende område i en dal, skjult blant fjellene i et europeisk land. Selve navnet på hotellet kom etter at en klatrer døde i området etter å ha falt ned fra en klippe. Han etterlot seg bare sin trofaste hund, en Sanktbernhardshund kalt Lel. På hotellet henger det et ganske dystert portrett av klatreren, som den trofaste Lel liker å sove i nærheten av.

Nesten alle hotell-gjestene oppfører seg også ganske merkelige, spesielt herr og fru Moses og Olaf Andvarafors. Senere materialiserer et annet merkelig individ seg; Luarvik, som ikke en gang kan si et par ord. Mr. Moses og Luarvik viser seg å være romvesener, og fru Moses og Olaf er deres roboter - selv om de ser ut som helt vanlige mennesker.

Men i fjellet lider de en ulykke. Etter et kraftig snøfall, når hotellet er avskåret fra omverdenen, dukker det opp liket etter en død person. Inspektør Glebsky setter i gang en etterforskning, men etterforskningen stopper imidlertid opp. Men når tilsynelatende alle forviklingene ved hendelsene har løst seg og romvesenene trygt kan forlate jordkloden, dukker et militær-helikopter opp.

Skuespillere 
 Uldis Pūcītis som Inspektør Peter Glebsky
 Jüri Järvet som Alex Snewahr
 Lembit Peterson som Simon Simonet.
 Mikk Mikiver som Hinckus.
 Kārlis Sebris som Mr. Moses
 Irena Kriauzaitė som Mrs. Moses.
 Sulev Luik som Luarvik.
 Tiit Härm som Olaf Andvarafors.
 Nijolė Oželytė som Brun.
 Kaarin Raid som Kaisa.

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1979
Alla Surikova

Alla Iljinitsjna Surikova (russisk: А́лла Ильи́нична (Исаа́ковна) Су́рикова; født 1940 i Kyiv i Sovjetunionen) er en sovjetisk regissør og manusforfatter.

Filmografi (utvalg) 
 1979 – Sujeta sujet (Суета сует)
 1982 – Budte moim muzjem (Будьте моим мужем)
 1983 – Isjtsjite zjensjtsjinu (Ищите женщину)
 1985 – Iskrenne Vasj... (Искренне Ваш…)
 1987 – Tsjelovek s bulvara Kaputsinov (Человек с бульвара Капуцинов)
 1989 – Dve strely. Detektiv kamennogo veka (Две стрелы. Детектив каменного века)
 1991 – Tsjoknutyje (Чокнутые)
 1995 – Moskovskije kanikuly (Московские каникулы)
 1998 – Khotsju v tjurmu (Хочу в тюрьму)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sovjetiske regissører
Pozdnjaja vstretsja

Pozdnjaja vstretsja (originaltittel: Поздняя встреча) er en sovjetisk film fra 1979, regissert av Vladimir Sjredel.

Handling 
Historien finner sted i Leningrad og Sverdlovsk, i henholdvis 1970 og 1979. Sergei Gushchin, en ingeniør, reiser på forretningsreise fra Sverdlovsk i Lenfilm. Der møter han snart en ung skuespillerinne, Natasha, som viser ham rundt i Leningrad. Men det viser seg Gushchin allerede kjenner byen ganske godt, fordi han tjenestegjorde i byen under andre verdenskrig.

Men de fortsetter likevel å møte hverandre, og Natasha forstår etter hvert at hun har forelsket seg i denne mannen. Men Gushchin reiser sin vei etter at jobben hans er ferdig, og han turde ikke hengi seg til de virkelige følelsene sine. Han returnerer først til Leningrad ni år senere, og så forsøker han å finne igjen Natasha.

Skuespillere 
 Alexey Batalov som Sergey Ivanovich Gushchin.
 Margarita Volodina som Masha, Gushins kone.
 Larisa Luppian som Natasha Proskurova
 Mikhail Gluzsky som Pyotr Sviridonsky.
 Vladimir Tatosov som Vasily Mikhailovich Belyakov, en maler
 Sergey Filippov som Sergey.

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1979
Mesto vstretsji izmenit nelzja

Mesto vstretsji izmenit nelzja (originaltittel: Место встречи изменить нельзя) er en sovjetisk miniserie fra 1979, regissert av Stanislav Govorukhin.

Handling 
Historien er lagt til Moskva, etter andre verdenskrig. Løytnant Vladimir Sharapov (spilt av Vladimir Konkin) er en ung rekognoseringsoffiser som nettopp har kommet tilbake fra krigen. Han får en stilling ved politiet i Moskva, hvor han blir en del av en gruppe ledet av den tøffe Gleb Zheglov (spilt av Vladimir Vysotsky). De blir involvert i to tilsynelatende urelaterte undersøkelser: etterforskningen av drapet på den unge, ambisiøse skuespillerinnen Larisa Gruzdeva. Samt jakten på en frekk, grusom gjeng med væpnede røvere som kaller seg «Den svarte katten» og hele tiden klarer å unngå å bli arrestert.

Mistanken om Gruzdevas drap faller først på hennes fremmedgjorte ektemann Dr. Gruzdev, men det blir gradvis åpenbart at de to sakene henger sammen. Sharapov blir nødt til å gå undercover «de svarte kattene» sitt gjemmested, hvor han møter gjengens truende leder, Hunchback (spilt av Armen Dzhigarkhanyan)

Skuespillere 
 Vladimir Vysotsky som Gleb Zheglov
 Vladimir Konkin som Vladimir Sharapov
 Sergei Yursky som Dr. Ivan Gruzdev
 Natalya Danilova som Varvara Sinichkina
 Viktor Pavlov som Sergey Levchenko.
 Leonid Kuravlyov som Valentin Bisyaev.
 Aleksandr Belyavsky som Fox, medlem av «de svarte katten»
 Evgeni Evstigneev som Petr Ruchnikov.
 Armen Dzhigarkhanyan som The Hunchback.
 Larisa Udovichenko som Mariya Kolyvanova. En prostituert
 Stanislav Sadalskiy som Konstantin Sapryki. En lommetyv
 Valeriya Zaklunna som Klasha, The Hunchbacks kjæreste.
 Zinoviy Gerdt som Mikhail Bomze, Sharapovs nabo.
 Aleksandr Abdulov som Loshak. En sjåfør
 Yekaterina Gradova som Svetlana Volokushuna.
 Ivan Bortnik som Promokashka. Medlem av «Den svarte Katten»

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1979