alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Marduk (band)

Marduk er et black metal-band fra Sverige, stiftet i 1990 av Morgan Steinmeyer Håkansson.  Bandet kommer fra Norrköping, og navnet har sin opprinnelse fra guden Marduk fra babylonsk mytologi. Marduk har vært aktivt uten lengre avbrudd siden det ble opprettet og fram til i dag, men eneste gjenværende fra de første bandmedlemmene er Morgan Håkansson. Det fjortende og siste albumet, Viktoria, ble gitt ut i juni 2018.

Bandet er en del av den såkalte Black Metals andre bølge, og har turnert i Europa, Nord-Amerika, Japan og Australia. Marduk er et av de få svenske black metal-band som fortsatt sverger til et kontinuerlig, brutalt lydbilde. Flere av medlemmene var profilene i Norrköpings metal-scene siden tidlig på 1990-tallet. Særskilt har medlemmene «Devo» og «Mortuus» dukket opp i en rekke forskjellige band det siste tiåret. I motsetning til mange andre band av den gamle skolen black metal, er Marduk hovedsakelig et konsertband, som har resultert i en rekke live-opptak.

Bandet har blitt linket til svensk nynazisme gjennom anklager om handel med Nordic Resistance Movement. Bandet skal visstnok ha handlet nazipropaganda fra NMR. Dette har i ettertid blitt bekreftet. Enkelte av bandets medlemmer har i ulike sammenhenger også vært negativ til innvandring og kommet med utsagn som kan tolkes som svært innvandrerfiendtlig.

Album 
Demo
 Fuck me Jesus (demo 1991)

Studioalbum
 Dark Endless (1992)
 Those of the Unlight (1993)
 Opus Nocturne (1994)
 Heaven Shall Burn... When We Are Gathered (1996)
 Nightwing (1998)
 Panzer Division Marduk (1999)
 La Grande Danse Macabre (2001)
 World Funeral (2003)
 Plague Angel (2004)
 ROM 5:12 (2007)
 Wormwood (2009)
 Serpent Sermon (2012)
Frontschwein (2015)
Viktoria (2018)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 Marduk - BestBlackMetalAlbums.com

Svenske black metal-band
Band etablert i 1990
Bill Perkins

William «Bill» Perkins (født 21. januar 1876 i Wellingborough, død i Rushden i 1940) var en engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid som keeper i Liverpool FC.

Perkins begynte sin karriere som juniorspiller i amatørklubben Wellingborough Trinity, før signerte for en annen amatørklubb; Kettering i 1894. Han tilbragte 4 år i klubben. I 1898 skrev han under for Luton. Her ble han værende i en sesong, før han ble hentet til Liverpool av manager Tom Watson i mars 1899.

Han fikk sin debut 3. april samme år, i hjemmekampen på Anfield mot Newcastle. Liverpool vant forøvrig kampen 3-2. 
I denne sesongen hadde tre keepere spilt for klubben. De første 11 kampene ble stått av Harry Storer, før Matt McQueen tok over. McQueen kunne faktisk også være utespiller, så Perkins fikk dermed keeperplasen fast.

Sesongen etter sto Perkins samtlige av de 36 kampene Liverpool spilte. Det var det kun William Goldie og Tom Robertson som også gjorde. Liverpool vant 1. divisjon for første gang denne sesongen. Perkins fikk dermed æren til å være den første keeperen i klubben til å vinne dette trofeet.

Perkins fortsatte å være Liverpools bakerste mann frem til 1903, da han måtte gi fra seg keeperplassen til Peter Platt. I kampen mot Sunderland 30. mars 1903 ble Platt foretrukket, og Perkins spilte aldri for de røde igjen. Han fikk totalt 117 kamper for klubben.

Han signerte for Northampton senere på året, og ble værende i klubben frem til 1906. På dette tidspunktet hadde han stått 100 ligakamper for Northampton.

Perkins døde i Rushden i 1940, 64 år gammel.

Statistikk

Kamper 
Liverpool
 1904-1908: Ligakamper – mål: 107 kamper – 0 mål.
 1904-1908: Totalt kamper – mål: 117 kamper – 0 mål.

Northampton
 1890-1904:: Ligakamper – mål: 100 kamper – 0 mål.

Medaljer 
Liverpool
 1900/1901: 1. divisjon – Vinner

Se også 
 Statistikk om Liverpool FC

Eksterne lenker 
 Profil på LFChistory.net

Engelske fotballspillere
Fotballspillere for Luton Town FC
Fotballspillere for Liverpool FC
Fotballspillere for Northampton Town FC
Personer fra distriktet Wellingborough
Fødsler i 1876
Dødsfall i 1940
Skansen stasjon

Skansen stasjon er en jernbanestasjon på Dovrebanen ved Ila i Trondheim. Stasjonen har status som holdeplass og ble åpnet i 1893. Stasjonen har en stasjonsbygning og et leskur og en plattform, som er lokalisert 551,67 km fra Oslo sentralstasjon og bare 1,2 km fra Trondheim sentralstasjon. Stasjonsbygningen huser (per 2022) en kafé. Skansen stasjon blir i dag betjent av lokaltog med Trønderbanen samt regionstog mellom Trondheim og Røros.

Skansen stasjon ligger ved et befolket område og er den eneste stasjonen i Trondheim som har tilknytning til trikketilbudet fra Gråkallbanen. 50 meter fra Skansen stasjon ligger en buss- og trikkeholdeplass som blir betjent av rutebusser fra AtB og trikker fra Gråkallbanen.

Trikk
Trondheims eneste trikkelinje, Gråkallbanen, har holdeplass rundt 50 meter fra stasjonen og denne holdeplassen stammer fra Ilalinjen, som var den første trikkestrekningen som ble bygget i Trondheim i 1893. Gråkallbanen kjører mellom St. Olavs gate og Lian.

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Dovrebanen
Jernbanestasjoner i Trondheim
Skansen (Trondheim)
Jernbanestasjoner åpnet i 1893
1893 i Norge
Jostein Stalheim

Jostein Stalheim (født 23. juli 1960) er professor ved Høgskolen på Vestlandet.

Bakgrunn 
Han begynte med akkordeon hos Olav Ullestad og har siden studert med Mogens Ellegaard og Matti Rantanen. Som komponist har han studert hos Ib Nørholm, Lasse Thoresen og Olav Anton Thommessen. Han debuterte i 1986 med Danmarks radio Symfoniorkester i urfremføring av Ib Nørholm akkordeonkonsert Spiraler. Han har siden spilt med en rekke orkestre i og utenfor Norden og vært sentral i videreutvikling av norsk musikk for akkordeon.

Karriere 
Han har spilt med orkestre i og utenfor Norden, blant annet med Oslo filharmoniske orkester. Han har spilt inn flere CD-er med norsk musikk for akkordeon bl.a solo-CD Kast. 

Som komponist har han gjestet festivaler i inn- og utland og hadde høsten 2005 premiere på helaftens ballett De vilde Svaner over eventyret av H.C. Andersen. Hans verker har vært å finne på programmet til festivaler som Borealisfestivalen og Festspillene i Bergen. 

Stalheim har også laget musikk til opera, teater og utstillinger foruten en rekke verk for symfoniorkester, kammerensembler og soli. Musikken hans er spilt inn av en rekke artister bl.a Postures for strykesekstett og Hidden Music for fløyte og klaver. Orkesterverket TANchoreiÁRDÁstev finnes på CD-en Ung Symfoni og ble spilt på turne til St. Petersburg. 

Stalheim var med å starte konsertserien Avgarde som er oppkalt etter hans verk for solofiolin. Han fikk Fartein Valen-stipendet i 2001. Han ble 2019 nominert til The American Prize for operaen Rosetta´s Stone sammen med John G. Bilotta, John McGrew og Oded Ben-Horin.

Diskografi 
 Kast – Rubeus m.m.
 Hexa – Postures
 Jabulani – Edward meets Edvard..
 Live from Grieghallen – TANchoreiardaSTEV
 Chromos – Hidden Music
 Singing Landscape – Crossing lines
 In Real Time – Inside
 Avgarde – Dialog
 Graffiti – "De vilde Svaner".

Eksterne lenker  
 

Norske musikere
Norske komponister
Fødsler i 1960
LSA

LSA (d-lysergic acid amide) er et psykedelisk tryptamin som finnes i frøene til plantene Argyreia nervosa og Ipomoea tricolor''. Strukturmessig er det likt LSD, selv om effekten beskrives som mindre visuell enn LSD-rusen.

Hallusinogener
Narkotika
Færøyinger

Færøyinger (færøysk: føroyingar ; dansk: færinger) er en nordvesteuropeisk nasjon og  etnisk gruppe fra øygruppa Færøyene.  I tillegg bor et betydelig antall færøyinger utenfor Færøyene, først og fremst i Danmark. Om lag 2 000 færøyinger bor i Norge.

Færøyingenes genetiske opphav er blandet skandinavisk og skotsk-irsk (keltisk). DNA-analyser viser at færøyske menns Y-kromosomer er 87 % skandinaviske, mens færøyske kvinners arvemateriale (mtDNA) er 84 % skotsk-irsk.

Færøyene har et betydelig indre selvstyre, men alle færøyinger er danske statsborgere. Ifølge Hjemmestyreloven av 1948 er enhver fastboende statsborger på Færøyene en færøying, det vil si også alle som er født i Danmark eller på Grønland. Folketellingen i 2011 viste at opptil 97 % av de rundt 50 000 fastboende på Færøyene regner seg selv som etniske færøyinger.

Benevnelser som «færøyværing» og «færing» forekommer på norsk, men den normerte formen er «færøying».

Forhistorie og kultur 

Den første bosettingen på Færøyene var irske eneboere og munker som ankom fra tidlig 600-tall. Dagens befolkning er imidlertid etterkommere etter den norrøne bosettingen som begynte på tidlig 800-tall. Rundt 1800 var befolkningen på litt over 5 000 mennesker, som tredoblet seg fram til 1900. Øyene har hatt stor utflytting, men beholdt sitt særegne språk, det færøyske, og kultur. Flertallet tilhører den lutherske Fólkakirkjan, med et betydelig innslag av vekkelseskristendom – 10–15 prosent av befolkningen tilhører Brøðrasamkoman.

Kjente færøyinger 
 Tróndur í Gøtu, vikinghøvding. Sentral person i Færøyingesaga (945–1035)
 Turið Torkilsdóttir, første kjente, færøyske kvinne (ca. 960–ca. 1047) 
 Sigmundur Brestisson, vikinghøvding. Sentral person i Færøyingesaga (961–1005) 
 Magnus Heinason, sjøhelt, handelsmann og kaprer (1545-1589) 
 Nólsoyar Páll, skipper, poet og nasjonalhelt (1766–1808/1809) 
 Niels Ryberg Finsen, nobelprismottaker i medisin (1860–1904) 
 Jóannes Patursson, kongsbonde og politiker (1866–1946) 
 William Heinesen, forfatter og kunstner (1900–1991) 
 Sámal Joensen-Mikines, billedkunstner (1906–1979) 
 Tróndur Patursson, billedhugger og kunstner (født 1944) 
 Eivør Pálsdóttir, sangerinne og komponist (født 1983)

Referanser 

Etniske grupper i Europa
Germanske folkeslag
 
Portal:Færøyene/artikler
Panporten

Panporten, Pan Men eller Panmenporten (kinesisk: 盘门, 盤門, pinyin: Pánmén) er et kjent historisk landemerke i byen Suzhou i  Kina. Den ligger i det sørvestre hjørnet av den kanalen som omsirkler byen. Porten ble opprinnelig bygget i de stridende staters tid da Suzhou var en hovedby i staten Wu, og dermed regnes den for å være rundt 2 500 år gammel. Den er kjent som et av tre landemerker som ligger tett sammen. De andre to er Ruiguangpagoden som ble bygget omkring 247 f.Kr. og er byens eldste pagode, og Wuportbroen. 

Panporten inngår i den gamle bymuren som ble bygd i 514 f.Kr., og var lenge den eneste adkomsten inn i Suzhou. Den har også tilnavnet Vann- og landporten. 

Den nåværende Panporten er yngre. Den ble bygget under Yuan-dynastiet (1271–1368).

Suzhou
Ventelo Networks

Ventelo Networks  var et selskap som levde av å utvikle og leie ut det redundante fiberoptiske nettet som i hovedsak følger jernbanenettet gjennom Norge. I tillegg kommer eierselskapenes eget nett som knyttes sammen med jernbanenettet.

Selskapet leier både ut mørk fiber, driver linjeleie, og har egne sluttkunder i bedriftsmarkedet, blant annet flere kunder innen helseforetakene. Jernbaneverket og deres kommunikasjonsett for tog, GSM-R, er en meget stor bruker av selskapets nett. Konsernsjef er Stig Herbern.

Eierskap
Bredbåndsalliansen eide fra tidligere halvparten av teleselskapet BaneTele. Etter at Næringsdepartementet solgte sin andel til Bredbåndsalliansen i 2009, ble Ventelo og BaneTele slått sammen.

Investeringsfondet EQT inngikk avtale med de tidligere eierne om å overta Ventelo i desember 2011. Transaksjonen ble gjennomført i februar 2012.

Selskapet kommuniserte i mars 2012 at selskapet vil bli delt i en virksomhet knyttet til datakommunikasjon og en knyttet til telefoni. Merkevarenavnet Broadnet vil bli brukt for datakom-delen, og telefoni-delen vil bli videreført under merkevarenavnet Ventelo. Broadnet ble så i 2019 slått sammen med det danske selskapet Global Connect.

I juli 2014 varslet EQT at det var inngått avtale om salg av Ventelo til Phonero. Den 1. september 2014 overtok Phonero 100% av aksjene i selskapet. 
1. januar 2015 fusjonerte Ventelo og Phonero, Phonero ble det nye navnet på selskapet. I 2016 ble Phonero selv kjøpt opp av Telia Company. Ventelo navnet er dermed ikke lenger i bruk.

Eksterne lenker
 

Norske teleselskaper
Ole Andreas Halvorsen

Ole Andreas Halvorsen er en norsk hedgefondforvalter. Han er grunnlegger og investeringsdirektør i hedgefondet Viking Global Investors, som han grunnla i 1999 og er partner i. Halvorsen er bosatt i Darien, Connecticut, USA.

Han har bakgrunn som marinejeger fra det norske forsvaret. Han har en BA fra Williams College i 1986 og en MBA i finans fra Stanford University i 1990.

I 2000 ble han vurdert av Forbes Magazine som en av 21 aktørene i hedgefond-industrien som betydde noe.

Han ble i 2006 rangert blant de 100 beste traderne på Wall Street i magasinet Trader Monthlys kåring «Traders in business» Det norske tidsskriftet Kapital oppga at Halvorsen i 2020 hadde en formue på 43,0 milliarder norske kroner. Han er gift med Diane Halvorsen. De bor i Darien, Connecticut med sine tre barn.

Referanser

Eksterne lenker
 Stanford Graduate School of Business Advisory Council O. ANDREAS HALVORSEN

Norske hedgefondforvaltere
Norske finansgründere
Alumni fra Stanford University
Fødselsdato ikke oppgitt
Andreas Skjold

Andreas «Drinen» Skjold (født 12. oktober 1929 i Bergen, død 12. august 2003) var en norsk jazzmusiker (trombone) kjent fra flere skandinaviske samarbeid og innspillinger.

Han begynte som solist i Finn Johannessens storband i Bergen 1947-1951 og spilte også i mindre grupper. Etter et kort opphold i Oslo (1952-1954) der han blant annet spilte i Kjell Johansens eksperimentband, turnébandet «Ny Norsk Jazz» og plateinnspilling med Verden Rundts All Stars. I tillegg ble han kåret til beste trombonist i datidens favorittavstemninger. 

I 1954 flyttet han til Stockholm og ble sentral i jazzmiljøet i der (1955–75).  Der spilte han på et titalls utgivelser med orkestre ledet av Malte Johnson, Bengt Hallberg, Thore Erling,  Harry Arnold, Putte Wickman, Carl-Henrik Norin, Arne Domnérus og Alice Babs. Han ledet Carl-Henrik Norins orkester 1968-75.

I 1975 flyttet han tilbake til Bergen og ledet Bergen Big Band (1975–), samt var i besetninger med hjembyens Tore Faye, Arvid Genius og Dag Arnesen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi fra Jazzbasen.
 Diskografi fra Jazzbasen.

Norske jazztrombonister
Personer fra Bergen kommune
Dunbars tall

Dunbars tall er et teoretisk maksimalt antall individer som et sett mennesker kan opprettholde et sosialt forhold til, altså et forhold som inkluderer kunnskap om hvem hver enkelt person er og hvilke sosiale forhold hver person har til de andre personene i gruppen. Tallet ansees å være rundt 150. Det er oppkalt etter Robin Dunbar.

Grupper som er større enn dette trenger generelt mer restriktive lover, regler og normer for å være stabile.

En populær fremstilling av Dunbars tall er «apesfæren» (engelsk: «the monkeysphere») som representerer de 150 menneskene som hver enkelt er i stand til å betrakte som virkelige personer. Dette i motsetning til alle andre (utenfor «apesfæren» vår) som vi kun oppfatter som tall eller en «stor grå masse».

Eksterne lenker
  A pre-publication version of  Coevolution of neocortical size, group size and language in humans.
  Inside the Monkeysphere by David Wong - en humoristisk introduksjon til begrepet «monkeysphere»

Antropologi
Sosiologi
UDRP

UDRP (Uniform Domain-Name Dispute-Resolution Policy) (norsk oversettelse: Ensartet løsningsmåte for konflikter om domenenavn) er en ordning etablert av ICANN (Internet Corporation for Assigned Names and Numbers) for løsning av tvister vedrørende registrering av domenenavn på internett.  UDRP-systemet gjelder for tiden alle .biz, .com, .info, .name, .net, og .org toppnivådomener, og enkelte nasjonale toppnivådomener.

Når en registrant velger et domenenavn, må han eller hun blant annet garantere at registrering av navnet «ikke vil krenke rettighetene til tredjeperson» og samtykke til å delta i en megling-lignende prosess hvis noen tredjeperson skulle hevde et krav.

I en UDRP-prosess vil panelet vurdere faktorer som hvorvidt den saksøkte registrantens domenenavn er «identisk eller til forveksling lik» et varemerke som klageren har rettigheter til; hvorvidt den saksøkte har «rettigheter eller rettmessige interesser» til et navn; og hvorvidt den saksøkte registrerte og bruker navnet i ond tro (bad faith). Innehavere av varemerker har noen ganger funnet det vanskelig å bevise registrering «og» bruk av et omtvistet domenenavn i ond tro. Andre tvisteløsningssystemer har av den grunn valgt å slakke på dette kravet, til «eller» (eksempelvis i tvisteløsningssystemene som gjelder domenenavnene .us og .eu).

Målsettingen til UDRP var å lage en strømlinjeformet prosess for løsning av slike konflikter, som ville være raskere og billigere enn et vanlig søksmål. Imidlertid kan en part som er misfornøyd med en beslutning av UDRP velge å bringe saken inn for det normale rettssystemet.

UDRP-prosessen har allerede blitt brukt i flere velkjente saker, så som Madonna Ciccone, kjent som Madonna, mot Dan Parisi og «Madonna.com».  
Panelets beslutning i denne saken gikk mot den saksøkte registranten basert på alle tre ovennevnte faktorer, og domenenavnet ble beordret overlevert til Madonna.

Ofte er det strid over lignende, men ikke identiske domenenavn, hvor den fornærmede part går til sak for krenkelse av varemerker eller copyright. For eksempel så har skuespilleren Robert De Niro (som står bak Tribeca Film Festival) krevd retten til alle domenenavn, med innhold relatert til filmfestivaler, som inneholder teksten «Tribeca». Spesielt, så har han en tvist med eieren av nettstedet  http://tribeca.net.

Referanser

Se også
 DNS
 Toppnivådomene
 URL
 Typosquatting
 Cybersquatting
 Omvendt domenekapring

Eksterne lenker
 ICANN, Uniform Domain-Name Dispute-Resolution Policy
 Alle saker etter domenenavn, på ICANNs nettsted
 Alle saker etter dato, på ICANNs nettsted
 Saker avgjort gjennom National Arbitration Forum (søkbart)
 Saker avgjort gjennom WIPO
 Asian Domain Name Dispute Resolution Centre, en tredje UDRP tjenesteleverandør
 Fulltekst søkeverktøy for UDRP-avgjørelser
 CircleID dekning av UDRP-saker

Internett
Stian Berget

Stian Berget (født 2. juni 1977) er en norsk fotballspiller som spiller for Nybergsund. Han har tidligere spilt for Rena, Ham-Kam og Lillestrøm. Etter opprykket fra 2. divisjon til 1. divisjon gikk han til Flisa idrettslag.

Eksterne lenker 
 
 HamKam.no – Bergets spillerprofil

Norske fotballspillere
Fotballspillere for HamKam
Fotballspillere for Lillestrøm SK
Fotballspillere for Nybergsund IL-Trysil
Fødsler i 1977
Vard Group

Vard Group AS, tidligere STX Europe og Aker Yards, er et skipsverftskonsern med hovedkontor i Ålesund. Den italienske verftsgruppen Fincantieri er majoritetseier i konsernet. Vard eier tre skipsverft i Norge, ett i Brasil, to i Romania og ett i Vietnam. De norske verftene heter Vard Brattvaag, Vard Langsten og Vard Søviknes. Vard la ned driften av Vard Aukra og Vard Brevik i 2020.

Historie
STX Europe ble opprettet etter at det sørkoreanske industrigruppen STX konsernet kjøpte opp det børsnoterte Aker Yards ASA i 2008. Aker Yards ASA var den største skipsbyggingsgruppen i Europa, og den femte største i verden med i alt 19 skipsverft i Norge (seks verft), Finland (tre verft), Tyskland (to verft), Frankrike (to verft), Romania (tre verft), Ukraina (ett verft), Vietnam (ett verft) og Brasil (ett verft). Etter oppkjøpet av Aker Yards ASA har STX solgt de fleste Aker Yards verftene og eier i dag to verft i Finland og to verft i Frankrike sammen med den franske stat. Både verftene i Finland og Frankrike bygger cruiseskip og større passasjerferger. De norske, rumenske, brasilianske og vietnamesiske verftene som utvikler og bygger spesialfartøy for offshore har siden 2010 vært børsnotert i Singapore under navnet STX OSV og skiftet i 2013 navn til VARD i forbindelse med at STX solgte alle sine aksjer i selskapet til den italienske verftsgruppen Fincantieri, som idag er majoritetseier i VARD-konsernet.

Det norske industrikonsernet Aker ASA etablerte Aker Yards som skipsverftsgruppe i 1998 som ved etablering omfattet seks skipsverft. Under Aker ASA periode som hovedeier i Aker Yards (1998-2007) ekspanderte verftsgruppen gjennom flere oppkjøp og organisk vekst. Aker Yards ble børsnotert i 2004 i forbindelse med at Kvaerners skipsverft ble en del av Aker Yards. Aker ASA solgte alle sine aksjer i Aker Yards ASA gjennom salg til finansielle investorer i 2007.

Referanser

2. https://w2.brreg.no/enhet/sok/detalj.jsp?orgnr=980100820 Brønnøysundregisteret (01.03.2020)

Eksterne lenker 
 

Skipsverft
Artikler i sjøfart-prosjektet
Gulskogen

Gulskogen er en administrativ bydel og kommunedel i Drammen kommune i Viken fylke med  innbyggere per 2016. Bydelen har fått sitt navn fra Gulskogen gård.

Gulskogen hørte tidligere til Strømsgodset kommune. Denne kommunen ble allerede i 1843 slått sammen med Skoger. I 1964 ble Skoger og Drammen kommune slått sammen.

Etter at Gulskogen kjøpesenter utvidet lokalene i 2010, har mye av sentrumshandelen flyttet seg hit. NSBs verkstedområde Sundland, som ligger øst på Gulskogen, er vedtatt omregulert hovedsakelig til boligformål, og en ny bydel vil reise seg her fra 2018.

Gulskogen har store områder med industri, handel, idrettsbaner, stort jernbaneanlegg og togparkering. Mesteparten av boligbebyggelsen ligger langs og oppover åsen.

Historie 
Strømsgodset var navnet på prestegjeldet fra gammelt av, og bar navnet etter Strømgårdene, hvorav én av dem var en stor hovedgård for et visst antall gårder rundt om i Drammensdalen. Strømsgodset var en egen kommune helt til 1843, da ble det en del av Skoger, som i 1964 ble en del av Drammen.

Av skoler på Gulskogen er Strømsfjerdingen skole den eldste, fra 1784. På Gulskogen sto også Drammens nyeste skole klar i 2001, nemlig Gulskogen skole, som kostet omtrent 168 millioner NOK.

Da Randsfjordbanen ble åpnet i 1868 fikk bydelen jernbane- og veiforbindelse over til Landfalløya.

Kultur 
Drammens museum Gulskogen gård

Sølfastøya  ligger i Drammenselva, med broforbindelse fra Pukerud. På øya er det lekeplass, toalett og grøntområder velegnet for ballspill. 

Gulskogenhallen er en flerbrukshall i tilknytning til Gulskogen skole.

Samfunn

Skoler 
Gulskogen skole er en barne- og ungdomsskole med trinnene 1-10, skolen har ca. 630 elever og 80 ansatte.

Rødskog skole er en barneskole med trinnene 1-7, skolen har ca. 195 elever og 26 ansatte. Skolen ble opprinnelig grunnlagt i 1778 under navnet Strømsfjerdingen skole, senere byttet skolen navn til Sundland skole, i 1887 ble skolen slått sammen med Hagen skole.

Gulskogen kjøpesenter 
Sentret har i dag 120 butikker og ble åpnet for første gang i 1985. Kjøpesenteret ble i 2010 utbygd og er i dag en de største i Drammen kommune.

Galleri

Se også
Gulskogen gård
Gulskogen idrettspark
Gulskogen kjøpesenter
Gulskogen skole
Gulskogen stasjon

Referanser

Bydeler i Drammen
Kåre Rein

Kåre Trygve Rein (født 8. april 1911, død 20. mars 1995) var en norsk politiker (Det norske Arbeiderparti, Nasjonal Samling) og fagforeningsmann. Fra 1937 var han sekretær i Handel og Kontor, og tilhørte venstreopposisjonen rundt Håkon Meyer. I forbindelse med det tyske angrepet på Norge 9. april 1940 sluttet Rein seg til Fagopposisjonen av 1940, og ble en del av det mindretallet som fulgte Meyer inn i NS i kjølvannet av melkestreiken og den nazistiske overtakelsen av Landsorganisasjonen i Norge.

Rein var en av drivkreftene bak Sol i Arbeid, et forsøk på å opprette en norsk nazistisk fritidsorganisasjon etter modell av tyske Kraft gjennom glede. Da Odd Fossum ble avsatt som kommissarisk LO-leder i mars 1945 på grunn av alkoholproblemer tok Rein over denne posisjonen.

Rein ble etter krigen dømt til seks års tvangsarbeid og begrenset rettighetstap i 10 år. Dommen ble stadfestet av Høyesterett.

Etter krigen startet han en optiker forretning.

Referanser 

NS-politikere
Ap-politikere
Norske fagforeningspersoner
Medlemmer av Nasjonal Samling
Nordmenn dømt i landssvikoppgjøret etter krigen
Nordmenn fra andre verdenskrig