alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Jurafjellene

Jurafjellene er en cirka  lang fjellkjede som ligger langs grensen mellom Frankrike og Sveits, like nord for Alpene og det sveitsiske Mittelland. Kjeden reiser seg i sørvest ved elven Rhônes løp mellom Genève og Lyon og ender der elvene Rhinen og Aare møtes i nordøst. På sitt bredeste er fjellkjeden cirka  på tvers.

Fjellene blir kontinuerlig deformert på grunn av Alpene som presser seg nordover. Fjellene har gitt navn til tidsperioden jura, som er tiden da fjellene ble dannet. 

Den høyeste toppen i Jurafjellene er Crêt de la Neige, som måler  og ligger på den franske siden av grensen. Sju menn omkom da de prøvde å klatre disse fjellene i 1940.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fjell i Frankrike
Fjell i Sveits
Fjell over 1000 meter
Gunnar Andersen (artist)

Gunnar Andersen Solli (født 3. juni 1950 i Oslo, oppvokst i Haugesund) er en norsk sanger, revyartist, komponist og programleder.

På begynnelsen av 1970-årene var han aktiv i visemiljøet i Haugesund og i 1976 ga han ut debutplaten Andersens beste Vol. 1. I 1977 ble han med i vise- og revygruppen 3 Busserulls hvor han var medlem fram til 1990. Gjennom 1990-årene var han programleder for en rekke TV-show på TV 2, TV3 og TVNorge. I 2000 ga han ut sitt andre soloalbum, Meg og deg og Ola Flytt. Året etter gjenopplivet han sammen med to nye medlemmer 3 Busserulls som hadde vært inaktivt siden 1997. Gunnar Andersen er fremdeles aktiv med 3 Busserulls Show.

Diskografi 
 Andersens beste Vol.1 (Polydor, 1976)
 Meg og deg og Ola Flytt (2000)

TV 
 1996–1998 Kamp i klaveret (TV 2/TVNorge)
 1995 Chili (TV-serie) TV 2 (programleder sammen med Christina Støp)
 199? Alias (TV 2)

Eksterne lenker 
 
 
  Gunnar Andersen på Norsk pop- og rockleksikon

Norske sangere
Norske komponister
Norske programledere
Personer fra Haugesund kommune
Hald (bygning)

For fotballklubben fra Hordaland, se Fotballklubben Hald.

Hald er en bygning beliggende i Halseveien 37, Mandal i Agder.

Bygningen er bestående av et midtre bygg og to fløyer. Midtre bygg er opprinnelig et hus fra ca. 1795 oppført i Eikvåg utenfor Farsund (Krohns hus). Det ble rundt 1897 flyttet til Mandal av Jens Bugge. De to fløyene er også flyttet til den nåværende plassering fra andre steder. Den vestre fløy var opprinnelig et eldre hus i bydelen Malmö i Mandal. Den østre fløy var et eldre hus i Kleven i Mandal, bygget omkring 1750.

Hald er rikt utsmykket. Hovedinngangen i midtre bygg har en dør i senrokokkostil. I venstre fløy finnes et vakkert utskåret og dekorert tak i renessansestil med 42 utskårne hoder. Hodene er alle forskjellige og symboliserer bla. sorg, glede, mismot og fortvilelse. Også østre fløy har en vakker inngangsdør i rokokkostil, en flott utsmykket forhall og den severdige «blåsalen».

I 1939 kjøpte Halse og Harkmark kommune stedet. Fra 1946 og til 1986 var Hald eid av Den norske Santalmisjon for deretter å gå over i privat eie. I 1988 kjøpte Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag stedet. Idag har skolen Hald Internasjonale Senter lokaler her. Om sommeren brukes stedet som pensjonat i regi av Hald pensjonat og konferansesenter.

Eksterne lenker
 
 Offisiell nettside for Hald pensjonat og konferansesenter
 

Byggverk i Lindesnes
Mandal
Fylkesvei 365 (Sogn og Fjordane)

Fylkesvei 365 i Sogn og Fjordane (Fv365) gikk mellom Askvoll og Værlandet, og mellom Landøy og Halsøy i Askvoll kommune. Veiforbindelsen mellom øygruppa Bulandet og øya Værlandet ble åpnet i desember 2003 etter to års byggetid. Veien har ett kjørefelt med møteplasser. Den fikk Vakre vegers pris i 2006.

2019 ble veien erstattet av fylkesvei 5662, fylkesvei 5663 og fylkesvei 5664.

Kommuner og knutepunkter

Endepunkt Hillersøy
 Nikøysund bru (Hillersøy–Nikøy, 79 m)
Arm til Bulandet ferjekai (15 m)
 Pilestredet bru (Litle Nikøy–Gjelsa, 48 m)

 
 Gjelsøy-Hågøy - Hita bru (14 m)

 Langøysundet bru (Taska–Langøyna, 57 m)
 Olssundet bru (Langøyna–Brattholmen, 286 m)
 Brattholmsundet bru (Brattholmen–Vardøyna, 60 m)
 Åsgarden bru (Vardøyna–Søre Guriøyna, 32 m)
 Ytre Melværsund bru (Søre Guriøyna–Melværet, 317 m)
 Indre Melværsund bru (Melværet–Værøyna, 234 m)
 Værøy

Forbindelse via kommunal vei (2,5 km)

Endepunkt Vika, Værlandet

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Tidligere veinummer i Sogn og Fjordane
Canonbury

Canonbury er et boligområde i distriktet Islington i nordlige London. Det avgrenses omtrentlig av Essex Road, Upper Street, Cross Street og St Pauls Road. I 1253 ble landområdet gitt til kannikene ved klosteret St Bartholomew’s Priory i Smithfield, og det ble av den grunn kjent som Canonbury.

Området forble i hovedsak værende som åpent landområde fram til det ble utviklet forstad på begynnelsen av 1800-tallet. I likhet med andre områder i indre London fikk det en nedgang ved byggingen av jernbane på 1860-tallet, noe som gjorde det mulig å pendle til London fra områder et stykke unna. Gentrifiseringen av området fra og med 1950-tallet førte til ny utvikling som erstattet krigsødelagte eiendommer Canonbury Park North og South, foruten også restaurering av eldre bygninger. Etter den andre verdenskrig, særskilt i perioden fra 1950-årene til 1970-årene, var det en ny utviklingsbølge som førte til at området ble multikulturelt og fikk en blandet sosio-økonomisk sammensetning slik de fleste andre områder i det indre London også har.

Thomas Cromwell og Francis Bacon bodde begge i Canonbury Tower i deler av sine liv. Cromwell fra 1533 og til hans henrettelse i 1540, og Bacon fra 1616 og 1626. Tårnet ble reist i det 1500-tallet, og er nå et forskningssenter for frimurerordenen.

Blant andre kjente personer som har bodd i området finner man forfatterne George Orwell og Evelyn Waugh, som begge hadde adresse Canonbury Square.

Referanser 

Steder i Islington
Kells abbedi

Kells abbedi er et tidligere kloster i Irland. Det lå ved Kells i dagens grevskap Meath i Irland. Kellsboken ble oppbevart her fra middelalderen fram til 1650, og deler av den kan ha blitt skrevet her.

Abbediet Kells skal ifølge tradisjonen først ha blitt grunnlagt av Columba, sannsynligvis i 554. På begynnelsen av 800-tallet skjedde det som noen historikere kaller en nygrunnleggelse av klosteret, da munker flyktet hit fra Iona etter gjentatte plyndringer av vikingene. Etter flere nye vikingangrep på Iona ble også relikiviene av Columba flyttet hit, og etter dette regnes også Kells som hovedsenteret for de Columba-orienterte klostrene i Irland og Skottland. 

Det er omdiskutert hvor mye av Kellsboken som er skrevet her, og hvor mye som stammer fra Iona. 

Også Kells ble plyndret gjentatte ganger på 900-tallet, men det ser ut som om munkene klarte å holde Kellsboken beskyttet fram til 1006. Da ble den ifølge Ulsterannalene stjålet. Etter to måneder ble den funnet igjen, men da uten de juvelbesatte permene.

På 1100-tallet ble klostersamfunnet oppløst, og bygningen ble brukt som en menighetskirke. Kellsboken ble fortsatt oppbevart her til 1650-tallet, da Cromwells styrker ble stasjonert i landsbyen. Boken ble da sendt bort for å kunne oppbevares trygt, og har siden 1661 vært oppbevart ved Trinity College i Dublin.

Klosterkirken Kells Abbey med sitt karakteristiske rundtårn, og flere keltiske høykors er fortsatt synlige i dag.

Irlands historie
Meath
Katolske klostre
Klostre i Irland
Ruiner i Irland
Judas, Jesu bror

Judas, Jesu bror er en av Jesu brødre og søstre som nevnes i Det nye testamente.

Bibelstedene
Denne Judas nevnes i Markus 6,3 som bror av Jesus, Jakob, Joses/Josef, og Simon, og av et ikke angitt antall søstre: 

Er ikke dette tømmermannen, sønn av Maria, bror til Jakob, Joses, Judas og Simon? Og har vi ikke søstrene hans blant oss? 

Lignende i Matteus 13,55: 

Er han ikke tømmermannens sønn? Og heter ikke hans mor Maria, og hans brødre Jakob og Josef og Simon og Judas? Og søstrene hans, bor de ikke her alle sammen?

Biologiske fullbrødre eller annen tilknytning til Jesus?
Katolikker, ortodokse, og de protestantiske reformatorer (Martin Luther, Huldrych Zwingli, Jean Calvin) har fra så tidlig man har kildebelegg fra vært av den overbevisning at ordet bror og søster ikke betyr det man i norsk dagligtale primært ville anta: Biologiske barn av felles foreldre. Men derutover har oppfatningene spriket: Søskenbarn? Nevøer/nieser? Andre nære slektninger? 

I modernere protestantisme mener man i hovedsak at det må dreie seg om biologiske søsken, barn av jomfru Maria. Denne forståelsen er også den mest utbredte ved de lutherske teologiske læresteder i Norge.

Tradisjoner om Judas Herrens bror 
Judas Herrens bror er noen ganger blitt identifisert med apostelen Judas Taddeus. 
En lokal tradisjon i det østlige Syria identifiserer Judas med apostelen Thomas.
Judas' brev er også blitt  tillagt ham.

Eksterne lenker
Marias vedvarende jomfruelighet (katolsk.no) Avisdebatt i Vårt Land 1996 om Maria vedvarende jomfruelighet, dvs. også om Jesu brødre og søstre. Nettsted besøkt 29. april 2007. 

Bibelske personer
Vy Tåg

Vy Tåg AB, tidligere Svenska Tågkompaniet AB (mest kjent som Tågkompaniet eller TKAB), er et svensk transportselskap som kjører tog. Vy Tåg er et heleid datterselskap av Vy.

Foretaket ble stiftet i 1999 av tre tidligere ansatte i Statens Järnvägar og et investorfirma. I 2005 kjøpte NSB 34 % av aksjene i Tågkompaniet, og ved slutten av 2006 eide NSB 85 % av aksjene. Investeringsselskapet Småföretagsinvest/Fylkinvest eide de resterende 15 % av selskapet.

Vy Tåg driver togtrafikk på strekningen Karlstad-Oslo og Göteborg-Oslo, regional togtrafikk på strekningene Gävle–Sundsvall og Gävle–Ljusdal og regional togtrafikk i Småland, Värmland og Norrland.

Referanser

Eksterne lenker
 

Svenske jernbaneselskaper
Tåg
Etableringer i 1999
1999 i Sverige
Elling Borgersrud

Elling Borgersrud (født 15. mars 1975 i Oslo) er en norsk rapper og politiker. Han er særlig kjent fra den venstreradikale rap-gruppa Gatas Parlament, hvor han sammen med Jester og Don Martin (og tidligere broren Aslak Borgersrud) siden 1990-årene har laget samfunnskritisk hiphop og rap. Han har også deltatt i gruppen Samvirkelaget. Han er sønn av Leikny Øgrim og Lars Borgersrud,  og han er barnebarn av Otto Øgrim.

Gatas Parlament ble startet i 1993 og utga året etter den første norskspråklige raputgivelsen noensinne, Autobahn til Union. Gruppa gjorde mange konserter i åra som fulgte, men debutalbumet Holdning over Underholdning kom ikke ut før i 2001.

Borgersrud var i flere år aktiv i Rød Ungdom, blant annet har vært redaktør for bladet Rebell og sittet i sentralstyret. I 2009 sto han på 21.-plass på Rødts stortingsvalgsliste i Oslo.

Borgersrud har holdt flere rap-kurs, blant annet kurs for jenter, arrangert av Aktivt Kvinnekultursenter (AKKS).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Gatas Parlament
  Elvis Bling Laden – Elling Borgersruds personlige blogg

Norske rappere
Tillitsvalgte i Rød Ungdom
RV-politikere i Oslo
Rødt-politikere i Oslo
Tåtøy

Tåtøy, eller Tåtei, er en øy i skjærgården rett sør for Kragerø sentrum i Telemark. Øya ligger i overgangen mellom Kragerøfjorden som kommer inn fra sørøst, og Kilsfjorden fra vest. Tåtøy er et par kvadratkilometer stor og består av delvis skogkledte, delvis bebygde knauser. Høyeste punkt er Høgda på 96 meter. Tåtøy hadde fram til våren 2012 egen grendeskole, Tåtøy skole, med rundt 30 elever. I forbindelse med nedskjæringer i Kragerø kommunes økonomi ble skolen vedtatt nedlagt, og stengte ved skoleslutt våren 2012. Kragerø Fjordbåtselskap kjører rutebåt mellom Tåtøy og Stabbestad, Skåtøy og Kragerø.

Historikk
Tåtøy var lenge delt mellom to gårddsbruk, Østre og Vestre Tåtøy. Bebyggelsen på Tåtøy startet for alvor på 1860-tallet. På 1950-tallet var det omkring 300 fastboende og på 1970-tallet omkring 250. Øya hadde tidligere to skipsbyggerier. Dagens skolebygning er fra 1894.

Navnet Tåtøy
Tåtøy ble i året 1400 skrevet Thotkøy. I 1577 ble navnet endret til Thottøen, men allerede i 1585 ble det endret igjen til Tottønn. 80 år etter ble det gjort nok en endring i dette navnet, nå var det Taadøen.

Navnet Tåtøy har trolig sin opprinnelse fra innsjøen Toke i Drangedal. Elven derifra skal ha hett Totka. Straks den renner i sjøen støter den mot øya Tåtøy, derfor navnet Thotkøy.

Kjente personer om Tåtøy
Edvard Munch skal en gang ha kalt Kragerø, og øyene i nærheten, for «Perlen blandt kystbyene». 

Erik Werenskiold skal ofte ha oppholdt seg på Tåtøy om somrene. Og han malte ofte motiver fra denne øyen, blant annet det kjente oljemaleriet «Gjetere» fra 1882. Han var blant de tidlige trolltegnerne i Norge, og skal ha ment at det bodde troll ute på øyene i nærheten av Tåtøy.

Referanser

Litteratur 

 Utarbeidet av en komité, Sannidal og Skåtøy: Gårds- og slektshistorie for Skåtøy, Naper, Kragerø, 1950 (Ebok fra bokhylla.no)
 Kragerø skolestyre, Skole-glimt : trekk fra grunnskolens historie i Sannidal-Kragerø-Skåtøy : 1739-1989 : fra tavle og griffel - til edb og data, Kragerø 1989, (Ebok fra bokhylla.no)
 Larsen, Sigbjørn, Mellom holmer og skjær, Østre Øydistriks Vel, Kragerø 1993, ISBN 82-992934-0-5 (Ebok fra bokhylla.no)

Eksterne lenker
 Kragerø kommune om Tåtøy
 Zoombart kart og satellittfoto

Øyer i Kragerø
Bosetninger i Kragerø
Fergesteder i Vestfold og Telemark
Frederick Chilton

Frederick Chilton Ph.D. er en litterær person fra romanene Den røde drage og Nattsvermeren skrevet av Thomas Harris og filmatiseringen av romanene. Han er direktør av «Chesapeake State Hospital for the Criminally Insane» og senere «Baltimore Hospital for the Criminally Insane» der han behandlet sin mest berømte pasient Hannibal Lecter. I Manhunter fremstilles han av Benjamin Hendrickson og i Nattsvermeren og Den røde drage fremstilles han av Anthony Heald.

Biografi 
</noinclude>
Biografien baserer seg på bøkene av Thomas Harris og ikke filmatiseringen av dem.<noinclude>

Hans rolle i Den røde drage er en liten en. Hans personale finner en melding fra Francis Dolarhyde i Lecters toalettpapir, og Chilton tilkaller da Will Graham og FBI. I filmatiseringen av boken er hans rolle utvidet.

I Nattsvermeren blir han igjen kontaktet av FBI for å få intervjue Lecter i forbindelse med «Buffalo Bill»-mordene, denne gangen av Clarice Starling. Chilton blir etterhvert sjalu på forholdet mellom Lecter og Starling og plasserer opptaksutstyr i cellen til Lecter for å kunne lytte på deres samtaler. Han får sin sjanse da han hører at Starling, under ordre fra Jack Crawford tilbyr Lecter mye bedre soningsforhold hvis han gir opplysninger som ledere til arrestasjonen av «Buffalo Bill». Han undersøker dette og finner ut at det hele er en bløff, men arrangerer et møte med senator Martin for å ta all æren selv. Lecter aksepterer, men gir falsk informasjon ti Senator Martin og Paul Krendler fra Justisdepartementet, han gir dem et falskt navn på Buffalo Bill, «William Rubin» eller «Billy Rubin». (Bilirubin er et fargestoff som finnes i avføring, som har samme farge som Chiltons hår. I filmversjonen er navnet byttet til «Louis Friend», et anagram for «iron sulfide», også kjent som «narregull».) 

Da Lecter senere rømmer fra politiet involverer Chilton seg i jakten. Chilton mottar senere et brev fra Lecter der han forteller at han vil få sin hevn over Chilton, og når han er ferdig vil Chilton få sin mat gjennom en slange. Lecter anbefaler ham også til å tatovere instruksjonene på pannen hans. I filmatiseringen forteller Lecter Starling over telefonen at han skal ha «en gammel venn til middag». Chiltons endelige skjebne er uvisst, men det er sannsynlig at Lecter fikk sin hevn. Chilton opptrer ikke i boken Hannibal, men det nevnes at han forsvant for ca. syv år siden mens han var på ferie. 

Litterære figurer
Filmfigurer
Torleiv Anda

Torleiv Anda (født 22. april 1921 i Nedstrand, død 18. september 2013 i Mandal) var en norsk diplomat. Han var redaktør og pressesekretær i Utenriksdepartementet på 1950-tallet. Siden arbeidet han flere steder på norske ambassader i utlandet. Hans siste oppdrag var som ambassadør i Israel fra 1984 til 1989. Han skapte i denne perioden medieoppmerksomhet da han i 1988 sammenlignet den israelske fremtreden i de okkuperte områder med den tyske okkupasjon av Norge. Uttalelsen førte til at han ble kalt inn på teppet hos utenriksråden i det israelske utenriksdepartement. Han var i denne perioden med på å opprette kontakt mellom den norske ambassaden og den politiske ledelsen for palestinerne.

Torleiv Anda var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.Han tok cand.mag.-eksamen i 1948 og tilbragte sine tre første yrkesår i Sosialdepartementet, før han kom til Utenriksdepartementets presseavdeling. I 1959 ble Anda presseattaché ved den norske Washington-ambassade og derefter i Bonn. Efter ambassaderådtiden i London kom han hjem til UD hvor han ble byråsjef og derefter fikk underdirektørjobb i presseavdelingen, i Tim Greves sjefstid. Han var deretter ambassadør i Peking, Australia og sist Israel. Han hadde i tiden i Israel nære og gode kontakter med den politiske ledelsen for palestinerne i de israelskokkuperte områdene Vestbredden og Gazastripen. Han hevdet selv at den som kanskje fremfor alt hadde hjulpet ham å opprette dette kontaktnettet, var den palestinsk pressemann, redaktør Hanna Siniora i Jerusalem-avisen Al-Fajr. Anda hadde opprinnelig et ukritisk syn på Israel, men i løpet at tiden som ambassadør i landet snudde det til sterk skepsis - og tilsvarende sympati for palestinernes sak.

Som pensjonist bosatte han seg i Mandal, hvor han også engasjerte seg i lokalpolitikken som representant for Arbeiderpartiet og i Lions.

Han satt i tysk konsentrasjonsleir under andre verdenskrigen.

I 1980 ble han av kongen utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.

Hav gav i 1989 ut Intifada: opprør mot Israeln en svært kritisk bok om Israels metoder overfor palestinerne under den første intifada.

Bibliografi 
 Intifada: opprør mot Israel 1989     ISBN 82-00-02887-9

Referanser 

Personer fra Tysvær kommune
Norges ambassadører til Australia
Norges ambassadører til Israel
Norges ambassadører til Kina (Folkerepublikken)
St. Olavs Orden
Namdal prosti

For det historiske prostiet, se Namdalen prosti.

Namdal prosti er et prosti i Nidaros bispedømme  i Den norske kirke. Prosten har sete i Namsos.

Prostiet ble opprettet i 1973, og omfattet kirkesognene i Indre Namdal prosti, med unntak av Snåsa prestegjeld overført til Nord-Innherred prosti, samt Flatanger og Fosnes prestegjeld fra Ytre Namdal prosti.

Fra 1. juli 2015 ble Nærøy prosti lagt ned og slått sammen med Namdal under navnet Namdal prosti. Sognene Kolvereid, Foldereid, Leka, Gravvik og Vikna ble da en del av Namdal prosti.

Historiske prestegjeld  
Prestegjeld inntil disse ble utfaset:
Fra Indre Namdal prosti 1973:
 Lierne
 Grong
 Overhalla
 Namsos
Fra Ytre Namdal prosti 1973:
 Flatanger
 Fosnes prestegjeld
I Nærøy prosti:
 Kolvereid
 Nærøy
 Vikna
 Leka

Sokn i Namdal prosti	

Prostiet er inndelt i sokn.
I Namsos kommune			
Namsos sokn				
Klinga sokn				
Vemundvik sokn	
Otterøy sokn			

I Fosnes kommune				
Fosnes sokn				

I Lierne kommune
Nordli sokn
Sørli sokn

I Namsskogan kommune
Namsskogan sokn

I Røyrvik kommune
Røyrvik sokn

I Grong kommune
Grong sokn
Harran sokn

I Overhalla kommune
Overhalla sokn 

I Høylandet kommune
Høylandet sokn

I Flatanger kommune
Flatanger sokn

I Nærøy kommune
Nærøy sokn
Kolvereid sokn
Foldereid sokn
Gravvik sokn

I Leka kommune
Leka sokn

I Vikna kommune
Vikna sokn

Referanser

Eksterne lenker 
 Prostiet på kirken.no

Prostier i Nidaros bispedømme
Administrative inndelinger i Trøndelag
Lamballe

Lamballe er en tidligere kommune i departementet Côtes-d'Armor i regionen Bretagne nordvest i Frankrike.

1. januar 2019 ble Lamballe slått sammen med Morieux og Planguenoual til den nye kommunen Lamballe-Armor.

Befolkningsutvikling 
Antall innbyggere i kommunen Lamballe

Referanse:INSEE

Sport 
8. etappe i Tour de France 2004, som ble vunnet av Thor Hushovd, startet i byen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Kommunedata INSEE

Tidligere kommuner i Côtes-d'Armor
Kommuner opphørt i 2018
Jeppe Aakjær

Jeppe Aakjær (født Jeppe Jensen 10. september 1866 i Aakjær i Fly sogn på Jylland i Danmark, død 22. april 1930 i Jevnle ved Skive) var en dansk forfatter av romaner, noveller, dikt, og skuespill. I tillegg har Jeppe Aakjær skrevet en del lokalhistoriske bøker, alle basert på studier av arkivalier på Landsarkivet i Viborg. Sønnen Svend Aakjær (1894–1963) var landsarkivar på arkivet i Viborg fra 1929 og endte sin karrière som riksarkivar.

Liv og virke

Bakgrunn
Jeppe Aakjærs far hadde politiske inetresser, var demokrat og var noe av en fritenker, noe om gikk betydning for sønnen. Moren var enkel, men sterkt følelsesbetont og gjenvirket med sin sang på sønnens litterære innretning.

Aakjær ble utdannet til folkeskolelærer, var først elev, senere lærer] ved folkehøgskoler, tok i 1895 studenteksamen og viet seg etter noen års universitetsstudier til forfatterskap.

Forfatter
I Johan Skjoldborgs ånd og til en viss grad med Robert Burns, som han tolket med kongenialitet, og enn mer Steen Steensen Blicher som forbilder, ble Aakjær den jyllandske naturs beundrende forklarer og den jyllandske almuens fortrolige skildrer.

Jeppe Aakjær var flere ganger i konflikt med samfunnet, som han opponerte mot. I 1887 ble han satt i fengsel for sine kampskrifter om den franske revolusjon og sine angrep på Indremisjonen.

Jeppe Aakjær var først gift med forfatterinnen Marie Bregendahl, som kom fra samme sted. Siden bodde han på gården Jenle på Salling nord for Skive med sin andre ektefelle Nanna Aakjær, som var billedskjærer. De flyttet inn på den nybyggede gården i 1907, umiddelbart etter bryllupet.

Aakjær samarbeidet med forskjellige komponister. Carl Nielsen skrev musikk til 16 av Jeppe Aakjærs dikt, bl.a. Jens Vejmand som ble svært populær på begynnelsen av 1900-tallet og ble opptatt i Højskolesangbogen, og som 12 av sangene i denne er sangen tatt opp i den danske kulturkanon. En annen kjent sang av Aakjær er Jeg er havren, som er blitt kjent over hele Norden.

Lokalhistoriske bøker 
 Hedevandringer, 1915 (som er optrykt 1995 ISBN 87-7466-247-3)
 Langs Karupaaens Bred, 1929
 Fra Agermuld og Hedesand, 1930
 Konge, Adel og andre Sallingboer, 1930
 Gammel brug og gammel Brøde, 1931
 Muld og Mænd, 1932
 Fra Sallingland til Øresund,1932

Priser og utmerkelser  (utvalg) 
  – Holger Drachmann-legatet
 1915 – Otto Benzons Forfatterlegat

Kulturkanonen 
Aakjærs «Aften» er tatt opp i Danmarks kulturkanon under lyrikkantolgier.

Aakjærs tekst til «Jens Vejmand» er gjennom Højskolesangbogen tatt opp som en av 12 sanger i kanonen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Samlede værker online på Arkiv for Dansk Litteratur
  Dikte, portretter og bibliografi i Kalliope

Danske forfattere
Personer med enkeltverk i den danske kulturkanonen
Personer fra Skive kommune