alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Hansen

Hans Hansen er et vanlig mannsnavn av kombinasjonen Hans, kortform av Johannes, og Norges vanligste etternavn, Hansen. 

I 2005 opplyste Statistisk sentralbyrå at Hans Hansen var det femte vanligste navnet i Norge.Per mars 2022 var det 434 menn som hadde Hans Hansen som sitt første fornavn og etternavn i Norge. Av disse var det 23 menn som hadde Hans Hansen som sitt eneste fornavn og etternavn. Samtidig var det 49 menn som hadde Hans Hanssen som sitt første fornavn og etternavn. I Danmark var det per 1. januar 2022  menn med navnet Hans Hansen.

Flere kjente personer bærer, eller har båret dette navnet:
Hans Hansen (1769–1828), dansk portrettmaler
Hans Hansen Pillarviken (1798–1863), lærer og folkeminnesamler fra Vågå
Hans Hansen (billedhugger) (1820–1858)
Hans Peter Hansen (1829–1899), dansk xylograf
Hans Nicolai Hansen (1835–1910), dansk politiker
Hans Hansen (stortingsrepresentant) (1844–1919), norsk politiker for H
Hans Nikolaj Hansen (1853–1923), dansk kunstmaler
H.J. Hansen (1857–1919), norsk forretningsmann og politiker for V
Hans Christian Hansen (1861–1900), norsk filosof
Hans Hansen (forfatter), norsk forfatter (1881–1936)
Hans Trier Hansen (1893–1980), dansk turner
Hans Gustav Hansen (1896–1979), norsk dekorert maskinist
H.C. Hansen (1906–1960), dansk statsminister
Hans Aleksander Hansen (1911–1983), norsk løsgjenger og forfatter
Hans Hansen (roer) (1915–2005), norsk olympisk roer
Hans Hansen (1920–1970), færøysk kunstmaler
Hans Petter Hansen (redaktør) (født 1936), norsk høgskolelektor
Hans S. Hansen (født 1939), færøysk politiker
Hans Petter Hansen (1948–2020), norsk sanger
Hans Petter Hansen (redaktør) (født 1936)
Hans Morten Hansen (født 1964), norsk komiker og skuespiller

Referanser 

Vanlige navn i Norge
Vigo

Vigo er en by i provinsen Pontevedra i den autonome regionen Galicia nordvest i Spania. Vigo har 297 355 innbyggere (2012) og er den største byen i provinsen, men ikke provinshovedstad. Vigo ligger ved Atlanterhavet, ca. 30 km nord for elva Miño som utgjør grensen til Portugal.

Vigo er den største fiskerihavn i Europa, med hensyn til ilandføringer av fiskeriprodukter. I byen finnes hovedkontoret for EU-byrået Det europeiske fiskerikontrollbyrå.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 www.vigo.com
Euromissile HOT

HOT (Haute subsonique Optiquement Téléguidé) er et panservernmissil fra konsernet Euromissile, et fransk-tysk samarbeid. Det har vært i produksjon siden 1978.

Systemet er et anti-tank missil-system opprinnelig utviklet for å møte kravene fra et felles tysk-fransk anbud for hæren. Det ble utviklet av daværende Bölkow (tysk firma) og Nord Aviation (fransk firma), for å erstatte det eldre SS.11 wire guided missile-systemet som var i bruke i begge land. Et par år senere fusjonerte Bölkow med MBB mens Nord fusjonerte med Aérospatiale. Disse to firmaene dannet så senere selskapet Euromissile for å utvikle og produsere missilene MILAN, Roland og HOT.

Dette firmaet (som nå heter MBDA), er et joint-venture-selskap for franske og tyske forsvarsindustri-selskaper. 

Panservernmissil
Knut Tore Apeland

Knut Tore Apeland (født 11. desember 1968 i Haukeli i Vinje) er en norsk tidligere kombinertløper.

Apeland vant syv verdenscupseiere. Han tok sølv på normaldistansen i VM i 1993. Han tok VM-sølv for lag i 1993 og 1995, samt VM-gull i 1997. Han vant verdenscupen sammenlagt i 1996.

Verdenscupseire

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske kombinertløpere
Verdensmestere i kombinert
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Medaljevinnere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1992
Kombinertløpere under Vinter-OL 1992
Deltakere under Ski-VM 1993
Medaljevinnere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1994
Kombinertløpere under Vinter-OL 1994
Deltakere under Ski-VM 1995
Deltakere under Ski-VM 1997
Deltakere under Ski-VM 1999
Personer fra Vinje kommune
Olympiske medaljevinnere i kombinert
Buddyprisen

Buddyprisen er en årlig utmerkelse, delt ut av Norsk jazzforum siden 1956.

Prisen tildeles en musiker som både har utmerket seg som en fremragende utøver på sitt instrument og samtidig har betydd mye som pådriver for å bedre jazzens utbredelse og kjennskap til musikkformen.  Vinneren mottar den såkalte «Buddystatuetten», som  er av den amerikanske trompeteren Buddy Bolden (1877–1931). Statuetten ble opprinnelig laget av billedkunstneren Lise Frogg (1929–58) som var innehaver av Kunstnerkroa og også delte den ut første gang, til Rowland Greenberg på Penguin Club den 22. april 1956.  I stedet for Boldenstatuetten ble det 1970 til 1972 delt ut et kunstverk laget av kunstneren Jo Vogt (1917–77), nærmere bestemt et blåseinstrument besatt med falloser. Fra 1987 tilkommer det også et reisestipend. Med Buddy-prisen følger en pengesum som i 2005 var på kroner 50 000.

Liste over mottagere av Buddyprisen
 1956 Rowland Greenberg
 1957 Arvid Gram Paulsen
 1958 Einar Iversen
 1959 -
 1960 Mikkel Flagstad
 1961 Erik Amundsen
 1962 Bjørn Johansen
 1963 -
 1964 Øistein Ringstad
 1965 Karin Krog
 1966 -
 1967 Jon Christensen
 1968 Jan Garbarek
 1969 Arild Andersen
 1970 Frode Thingnæs
 1971 Carl Magnus Neumann
 1972 Asmund Bjørken
 1973 -
 1974 -
 1975 Bjørn Alterhaug
 1976 Laila Dalseth
 1977 Egil Kapstad
 1978 Kristian Bergheim
 1979 Guttorm Guttormsen
 1980 Bjarne Nerem
 1981 Knut Riisnæs
 1982 Radka Toneff
 1983 Terje Bjørklund – Knut Kristiansen – Espen Rud
 1984 Jon Balke
 1985 Terje Rypdal
 1986 Thorgeir Stubø
 1987 Tore Jensen
 1988 Carl Morten Iversen – Terje Venaas
 1989 Per Husby
 1990 John Pål Inderberg
 1991 Stein Erik Tafjord
 1992 Morten Gunnar Larsen
 1993 Egil Johansen
 1994 Bjørn Kjellemyr
 1995 Per Jørgensen
 1996 -
 1997 Ole Jacob Hansen
 1998 Magni Wentzel
 1999 Totti Bergh
 2000 Sidsel Endresen
 2001 Jon Eberson
 2003 Nils Petter Molvær – ÆresBuddy: Petter Pettersson
 2004 Bugge Wesseltoft
 2005 Arve Henriksen
 2006 Paal Nilssen-Love
 2007 Jon Larsen
 2008 Frode Gjerstad
 2009 Dag Arnesen
 2010 Karl Seglem
 2011 Eldbjørg Raknes
 2012 Tore Brunborg
 2013 Jan Gunnar Hoff
 2014 Erlend Skomsvoll
 2015 Håkon Kornstad
 2016 Live Maria Roggen
 2017 Audun Kleive
 2018 Ingebrigt Håker Flaten
 2019 Ståle Storløkken
 2020 Maja Ratkje og Solveig Slettahjell
 2021 gitarist Eivind Aarset

Referanser

Eksterne lenker 
http://jazzforum.jazzinorge.no/buddy/ fra Norsk Jazzforum (virket den 17. desember 2015)

Norsk jazz
Norske musikkpriser
Utmerkelser etablert i 1956
1956 i Norge
Lasse Ottesen

Lasse Ingier Ottesen (født 8. april 1974 i Aurskog) er en norsk tidligere skihopper som representerte Aurskog-Finstadbru Sportsklubb.

Han har åtte pallplasseringer fra verdenscupen og satte verdensrekord i Planica med 212 meter i 1997. I 1994 tok han OL-sølv i normalbakken, bare slått av Espen Bredesen.

Etter sin aktive karriere har Ottesen vært hopptrener for det amerikanske kombinertlandslaget. Han var assisterende sportssjef under Ski-VM 2011 i Oslo. Fra 1. mai 2011 er han koordinator for kombinert i Det internasjonale skiforbundet. Ottesen er tidligere elev ved NTG Bærum (1991 - 1995), eller NSG (Norges Ski Gymnas) som det het den gangen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  

Norske skihoppere
Norske skihopptrenere
Norske kombinerttrenere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1992
Skihoppere under Vinter-OL 1992
Deltakere under Ski-VM 1993
Medaljevinnere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1994
Skihoppere under Vinter-OL 1994
Deltakere under Ski-VM 1995
Deltakere under Ski-VM 1997
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1998
Skihoppere under Vinter-OL 1998
Deltakere under Ski-VM 1999
Kongepokalvinnere i skiidrett
Skal vi danse-deltakere
Personer fra Aurskog-Høland kommune
Kontrafagott

Kontrafagott er det dypeste instrumentet i treblåserfamilien. Instrumentet er først og fremst brukt i store symfoniorkestre, og har en svært begrenset sololitteratur. Et eksempel på kontrafagotten som solo-instrument i symfoniorkesteret finnes i Maurice Ravels «Gåsemor forteller» (Ma mere l'oye). Den har også fremtredende partier i blant annet Ravels Klaverkonsert for venstre hånd, operaene Salome av Richard Strauss og Wozzeck av Alban Berg.

Kontrafagotten klinger én oktav under den vanlige fagotten (Sub-kontra Bb/A – c1)og har en dyp, litt celloaktig, klang.

De eldste kontrafagotter stammer fra midten av 1700-tallet. Joseph Haydn var den første betydningsfulle komponisten som skrev egne stemmer for kontrafagott, for eksempel i Skapelsen. Senere har komponister som Ludwig van Beethoven, Johannes Brahms, Claude Debussy, Maurice Ravel, Igor Stravinskij og Dmitrij Sjostakovitsj brukt kontrafagotten i sin orkestermusikk. Imidlertid har noen andre kjente komponister som Wolfgang Amadeus Mozart, Peter Tsjaikovskij og Jean Sibelius ikke brukt instrumentet i det hele tatt.

Kontrafagotter blir bygget av lønnetre. Det har opp gjennom historien vært foretatt eksperimenter med andre tresorter, dessuten alt fra pappmasjé til messing. I Frankrike ble kontrabass-sarrusofoner i en periode brukt i stedet for kontrafagott i orkesteret, derfor er en del av stemmene som i dag spilles på kontrafagott, for eksempel i verker av Debussy, egentlig skrevet for kontrabass-sarrusofon.

Instrumentet har som andre treblåserinstrumenter gjennomgått en kontinuerlig utvikling i både klang, intonasjon og tekniske muligheter. Først de siste tiårene på 1900-tallet oppsto en viss sololitteratur for instrumentet. Susan Nigro har spilt inn flere soloplater på kontrafagott, og i 2006 uroppførte Lewis Lipnick en kontrafagottkonsert av Kalevi Aho med Bergen Filharmoniske Orkester. En komponist som har gitt betydelige bidrag til kontrafagottlitteraturen er norske Terje Bjørn Lerstad.

Kontrafagott er et dyrt instrument, og de fleste eies av profesjonelle orkestre og musikkhøyskoler og konservatorier. Det er ikke vanlig å ha kontrafagott i korps og amatørorkestre, selv om det finnes unntak.

Eksterne lenker
 Ressurser om kontrafagott

Treblåseinstrumenter
Stubøprisen

Stubøprisen er en utmerkelse som deles ut  hvert annet år til minne om jazzgitaristen Thorgeir Stubøs (1943–86). Det er basert på et  minnefond etablert i 1987 med bidrag fra privatpersoner, kulturorganisasjoner, nordnorske kommuner og fylkeskommuner. Prisen gis til en person som har gjort en særlig innsats for jazzmiljøet i Nord-Norge.

Mottakere av prisen, som deles ut ved Festspillene i Nord-Norge i Harstad, et stipend på 15 000 og en statuett av Karl Erik Harr, har vært
Kjell Bartholsen fra Hammerfest, saksofon (1989)
Henning Gravrok fra Bodø, saksofon (1991)
Marit Sandvik fra Tromsø, vokal (1993)
Øystein Norvoll fra Tromsø, gitar (1995)
Jan Gunnar Hoff fra Bodø, piano (1997)
Trond Sverre Hansen fra Narvik, slagverk (1999)
Konrad Kaspersen fra Tromsø, kontrabass (2001)
Øystein B. Blix fra Tromsø, trombone (2003)
Tore Johansen fra Bodø, trompet (2005)
Hallgeir Pedersen fra Øksfjord, gitar (2007)
Finn Sletten fra Bodø, slagverk (2009)
 Jan Ditlev Hansen, musikkjournalist og forfatter (2011)
 Tim Challman fra Stokmarknes og Nashville, saksofon og fløyte (2013)
Oddmund Finnseth fra Sortland, bass, pedagog (2015)
Håvard Stubø fra Narvik (2017)
Roger Johansen fra Bodø, slagverk (2019)
Arvid Martinsen fra Mosjøen, trombone (2021)

Referanser

Kultur i Nordland
Norske musikkpriser
Norsk jazz
Utmerkelser etablert i 1989
Georg Løkkeberg

Georg Emil Løkkeberg (født 20. november 1909 i Fredrikstad, død 19. august 1986) var en norsk skuespiller, instruktør og teatersjef. Han hadde en rekke store roller i film og teater, både i Norge og utlandet. 

Løkkeberg var også en aktiv motstandsmann under krigen, der han blant annet var med på sabotasjeaksjonene mot Nordlandsbanen i Snåsa i 1945.

Trivia 
 Etter krigen – fra 1945 til 1948 – var Løkkeberg teatersjef i Trondheim. Han bodde den første tiden på Britannia Hotel mens han ventet på at hans kone Rønnaug Alten og sønnen Pål skulle komme flyttende etter. Han var teatersjef ved Den Nationale Scene i årene 1948 – 1952. Løkkeberg var broren til skuespilleren Tore Segelcke.

Filmografi (utvalg) 
  (vesttysk)
  (svensk)
  (svensk)
  (svensk)
  (svensk)
  (svensk)
  (svensk)
  (svensk-norsk)
  (svensk)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske teatersjefer
Norske skuespillere
Personer fra Fredrikstad kommune
Fødsler i 1909
Dødsfall i 1986
Motstandsfolk fra andre verdskrig
Serbokroatisk

Serbokroatisk er en felles betegnelse på noen av språkene som ble snakket i det tidligere Jugoslavia; serbisk, kroatisk, bosnisk og montenegrinsk. Nå til dags er betegnelsen omstridt og blir ikke brukt så ofte.

Det standardiserte språket baserte seg på štokavisk dialekt, og ble benyttet som offisielt språk i det tidligere Jugoslavia (sammen med slovensk og makedonsk) fra 1923 til ca. 1993. 

Oppdelingen av Jugoslavia etter krigene førte til at de nye statene Bosnia-Hercegovina og Kroatia begynte å bruke «sine» språk som offisielle språknormer og begynte å benytte seg av særegne trekk for å definere sin nasjonalitet.

Forskjeller  

Slaviske språk
Glødeplugg

En glødeplugg er en elektrisk anordning i en dieselmotor for å forhåndsvarme drivstoffet i sylinderen for at den skal antennes. Når motoren er startet så kobles glødepluggene ut og dieselen selvantennes på grunn av temperaturen motoren opparbeider seg. De aller fleste dieselmotorer må ha en eller annen form for å forvarme innsugsluften, slik at dieselen antennes lettere etter å ha blitt sprøytet inn i forbrenningskammeret (direkteinnsprøytning) ved kaldstart. Dette besørges vanligvis av en glødeplugg i toppen av hver sylinder, eller en gløde-/varmespiral i innsugsmanifolden på et lignende konsept som tennplugger i en bensinmotor.

Når motoren har kommet i gang og fått gå noen sekunder, så er ikke behovet for ekstern oppvarming av innsugsluften lenger til stede, da dette besørges av motorens egen arbeidstemperatur som oppstår pga. dieselmotorens høye kompresjon og arbeidstrykk.

Motordeler
Jens Bratlies regjering

Jens Bratlies regjering ble utnevnt 20. februar 1912. Regjeringen var en samarbeidsregjering mellom Frisinnede Venstre og Høyre. Den søkte avskjed i statsråd 30. januar 1913 med virkning fra 31. januar.

Bratlie
1912 i Norge
1913 i Norge
Etableringer i 1912
Opphør i 1913
Politikk i 1912
Politikk i 1913
Jomfruland fuglestasjon

Jomfruland fuglestasjon, tidligere Jomfruland Ornitologiske stasjon, ligger på nordspissen av Jomfruland, en langstrakt rullesteinsøy som ligger helt ytterst på Skagerrak-kysten i Kragerø kommune. Mye av fugletrekket vår og høst følger kystlinja, og passerer nordspissen av øya. Sammen med en vakker og variert natur gjør dette at Jomfruland har mye å by på for den naturinteresserte!

Historie og drift 
Fuglestasjonen ble opprettet i 1969. Til å begynne med holdt den til ved fyret midt på øya.

Siden mesteparten av stasjonsarbeidet i form av ringmerking og trekktellinger også da fant sted på Nordenden, ble det etter hvert tungvint. I 1980 flyttet fuglestasjonen inn i nye lokaler på Øitangen. Det gamle kalkunhuset på Øitangen gård ble satt i stand gjennom dugnadsinnsats fra medlemmene i Norsk Ornitologisk Forening, avdeling Telemark.
Fra og med 1980 har fuglestasjonen hatt kontinuerlig bemanning i sesongen (mars til november).

Helt fra starten har fuglestasjonen vært drevet på grunnlag av frivillig innsats. Siden 1990 har flere sivilarbeidere gjort tjeneste ved stasjonen. Disse og andre korttidsengasjerte har utgjort ryggraden for den faste bemanningen. Likevel er det adskillig innsats som legges ned av folk som deltar frivillig i stasjonsarbeidet i helger, ferier og liknende.

Hekkende fugler
På grunn av den varierte vegetasjonen er forholdsvis mange fuglearter funnet hekkende på øya. Til nå er 92 arter funnet hekkende, hvorav ca. 40-50 trolig hekker årlig. Faste innslag er blant annet hauksanger (eneste faste hekkeplass i Norge per i dag?), nattergal, rosenfink og tornskate. Enkelte funn er gjort av østsanger (1992, eneste hekkefunn i Norge), skogdue, skjeand og hvitkinngås (de siste to på nærliggende øyer). Et stort antall sjøfugler hekker på holmer og skjær rundt Jomfruland. Blant disse kan nevnes teist.

Eksterne lenker
 Hjemmesider til fuglestasjonen

Kragerø
Ornitologi
Norges fauna
Rolf Furuseth

Rolf Furuseth (født 27. september 1915 i Vestre Toten, Oppland, død 16. mai 1984) var en norsk politiker (Ap). Han ble innvalgt på Stortinget fra Oppland i 1969.
Han var vararepresentant i periodene 1958–1961 og  1965–1969.

Stortingets presidentskap 

 25. oktober 1974 – 17. desember 1974 midlertidig visesekretær i Odelstinget

Stortingskomitéer 
 1977 – 1981 varamedlem i Valgkomitéen
 1977 – 1981 medlem i Industrikomitéen
 1973 – 1977 medlem i Industrikomitéen
 1969 – 1973 medlem i Justiskomitéen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter for Oppland
Stortingsrepresentanter 1969–1973
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Stortingsrepresentanter 1977–1981
Personer fra Vestre Toten kommune
Ola O. Røssum

Ola O. Røssum (født 10. mai 1926 i Nord-Fron, Innlandet, død 29. mai 2012 samme sted) var en norsk politiker (Sp). Han ble innvalgt på Stortinget fra Oppland valgdistrikt i 1969.
Han var vararepresentant i perioden 1965–1969.
Han var politisk nestformann  i Senterpartiet i perioden 1977–1981.

I 1959 tok han eksamen som sivilagronom ved Norges landbrukshøgskole etter at han tidligere hadde gått realskole, landbruksskole og skogbruksskole. Deretter ble han ansatt som driftsplanlegger i Oppland Bondelag.

Stortingets presidentskap 

 11. oktober 1977 – 30. september 1981 Visepresident i Lagtinget

Stortingskomitéer 
 1977 – 1981 nestformann i Landbrukskomitéen
 1977 – 1981 medlem i Valgkomitéen
 1973 – 1977 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
 1973 – 1977 sekretær i Valgkomitéen
 1969 – 1973 medlem i Valgkomitéen
 1969 – 1973 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
 1969 – 1973 varamedlem i Valgkomitéen

Medlemskap i delegasjoner  
 1976 Delegat FNs generalforsamling 01.01.1976

Heder 
For sin store innsats for Senterpartiet fikk han i 1994 partiets hederstegn. Røssum var lokalhistorisk interessert, og ble utnevnt som æresmedlem av Fron historielag.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Sp
Stortingsrepresentanter for Oppland
Stortingsrepresentanter 1969–1973
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Stortingsrepresentanter 1977–1981
Senterpartiets ledelse
Norske agronomer
Personer fra Nord-Fron kommune
Haldis Havrøy

Haldis Havrøy (født 28. juli 1925 i Hadsel, Nordland, død 10. september 2000) var en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Oslo i 1973. Hun ble utnevnt til æresmedlem i Det norske Arbeiderparti i 1995.

Stortingets presidentskap 

 11. oktober 1977 – 30. september 1981 Varasekretær i Lagtinget

Stortingskomitéer 
 1977 – 1981 medlem i Industrikomitéen
 1973 – 1977 varamedlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
 1973 – 1977 medlem i Sosialkomitéen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter 1973–1977
Stortingsrepresentanter 1977–1981
Stortingsrepresentanter fra Ap
Personer fra Hadsel kommune
Stortingsrepresentanter for Oslo
Paul Thyness

Paul Thyness (født 10. april 1930 i Aker ved Oslo, død 30. mars 2016 i Oslo) var en norsk politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Oslo 1965–1981 og statssekretær for statsminister John Lyng i 1963.

Han var sønn av farmasøyt Sigvald Arnfinn Thyness og Aslaug Andersen. Han giftet seg i 1956 med lærer Ellen Marie Smemo. Sammen fikk de to barn, Therese Thyness Fagerhaug og høyesterettsdommer Erik Thyness. Han kone Ellen var datter av biskop Johannes Smemo og Marie Bjønness-Jacobsen. Etter artium ved Frogner skole i 1948 studerte han statsvitenskap og historie ved Universitetet i Oslo, hvorfra han ble mag.art. og cand.philol. i 1955. I studietiden var han styremedlem i Det Norske Studentersamfund, formann i Den Konservative Studenterforening, skribent i Kvartalstidsskriftet Minerva og journalist i Morgenbladet.

I 1956 ble Thyness ansatt som utredningsleder i Høyre og sekretær for partiets programkomité, ledet av John Lyng. Thyness og Lyng samarbeidet også nært som henholdsvis leder og sekretær for stortingsgruppen i første halvdel av 1960-årene. Ved Lyngs regjeringsdannelse høsten 1963 ble Thyness hans statssekretær. Thyness var innvalgt på Stortinget fra Oslo 1965–1981, og satt i forsvarskomiteen 1965–1973, utenriks- og konstitusjonskomiteen 1973–1977 og finanskomiteen 1977–1981.

Thyness viste et bredt internasjonalt engasjement som president i NATOs parlamentariske forsamling 1978–1980, styreformann i NUPI 1972–1978 og 1988–1992 samt president i Nordmanns-Forbundet 1975–1980. Etter tiden som stortingsrepresentant var Thyness assisterende administrator i FNs utviklingsprogram (UNDP) i New York til 1988, hvoretter han ble president i hjelpeorganisasjonene CARE Norge og CARE International. Han var også formann i Norges Banks representantskap 1992–1998.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter for Oslo
Stortingsrepresentanter 1965–1969
Stortingsrepresentanter 1969–1973
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Stortingsrepresentanter 1977–1981
Statssekretærer i Regjeringen Lyng
Personer tilknyttet FN
Journalister i Morgenbladet
Norske statsvitere
Alumni fra Universitetet i Oslo
Personer fra Oslo
Kristin Lønningdal

Kristin Kverneland Lønningdal (født 1. januar 1923 i Stavanger, død 23. februar 2010) var en norsk politiker (H). Hun var innvalgt på Stortinget fra Rogaland 1973–1981 og var vararepresentant 1965–1973. Hun interesserte seg for en rekke politiske saksfelt, fra boligbygging og sykehuspolitikk til miljøvern og økonomisk politikk, og var opptatt av enkeltpersoner som følte at de kom til kort i møtet med offentlig byråkrati. Hun innehadde en rekke verv i Høyre og Høyrekvinners Landsforbund og var også lokalpolitisk aktiv.

Kristin Lønningdal hadde examen artium fra Kongsgård skolefra 1942 og apotekereksamen fra 1947. Hun var farmasøyt i Mandal 1945–1946 og var provisorfarmasøyt ved apotek i Stavanger, Risør og Tvedestrand 1947–1948. Etter tiden på Stortinget var hun fylkesmann i Rogaland 1981–1991. Hun var den andre kvinnelige fylkesmannen i Norge (etter Ebba Lodden).


Stortingets presidentskap 
 1. oktober 1974–30. september 1977 varasekretær i Odelstinget
 11. oktober 1977–30. september 1980 varasekretær i Odelstinget
 1. oktober 1980–30. september 1981 varapresident i Odelstinget

Stortingskomiteer 
 1977–1981 medlem i Den forberedende fullmaktskomiteen
 1977–1981 medlem i Finanskomiteen
 1977–1981 medlem i Fullmaktskomiteen
 1973–1977 medlem i Den forberedende fullmaktskomiteen
 1973–1977 medlem i Kommunal- og miljøvernkomiteen
 1973–1977 medlem i Fullmaktskomiteen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter for Rogaland
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Stortingsrepresentanter 1977–1981
Fylkesmenn i Rogaland
Norske apotekere
Personer fra Stavanger kommune
Oddleif Fagerheim

Oddleif Fagerheim (født 20. september 1911 i Ytre Holmedal, Sogn og Fjordane, død 11. desember 1999) var en norsk politiker (Ap). Han ble innvalgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane i 1969.
Han var vararepresentant i periodene 1950–1953 og  1958–1961.

Fagerheim var varaordfører i Fjaler i perioden 1966–1967. Han er far til keramikeren Yngvild Fagerheim.

Stortingskomitéer 
 1977 – 1981 medlem i Sjøfarts- og fiskerikomitéen
 1973 – 1977 medlem i Samferdselskomitéen
 1969 – 1973 medlem i Sjøfarts- og fiskerikomitéen

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter 1969–1973
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Stortingsrepresentanter 1977–1981
Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter for Sogn og Fjordane
Lokalpolitikere i Fjaler
Ap-politikere i Sogn og Fjordane
Personer fra Fjaler kommune