alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Lockheed Martin C-130J Super Hercules

Lockheed Martin C-130J Super Hercules er et transportfly med fire turbopropmotorer produsert av det amerikanske selskapet Lockheed Martin. Flyet er en kraftig oppdatert versjon av Lockheed C-130 Hercules, med nye typer motorer, flight deck, og andre systemer. Hercules-familien har den lengste sammenhengende produksjonen av noe militærfly i historien. Gjennom mer enn 60 år i tjeneste har familien deltatt i militære, sivile og humanitær-hjelp operasjoner. 17 nasjoner har bestilt totalt over 400 stk C-130J.

Norske forhold 
Det norske Luftforsvaret opererte fram til våren 2008 en flåte med seks Hercules-fly – Odin, Tor, Balder, Frøy, Ty og Brage. Disse var av varianten C-130E/H og ble levert i 1969 til 135 Luftving/335 skvadron. Flyene var stasjonert på Gardermoen flystasjon. De hadde etter hvert nesten 40 år i tjeneste og ble tatt ut av operativ drift 15. mai 2008. Da hadde de samlet vært i luften i over 133 665 timer og fløyet en distanse som tilsvarer Jorden rundt 1 713 ganger. 

Fem av de seks flyene ble lagret på Davis-Monthan Air Force Base i Arizona til de ble solgt til det amerikanske selskapet Coulson Aviation som brannslokkingsfly i 2019. Det sjette flyet er på Forsvarets flysamling ved Gardermoen.

Tidlig på 2000-tallet ble de opprinnelige Hercules-maskinene fullt overhalt i Canada og oppgradert til ny drift, men allerede før de var returnert til Norge varslet regjeringen at den ønsket hastekjøp av nye maskiner fra US Air Force, ved å kjøpe noen av det amerikanske flyvåpenets bestilte maskiner ut av produksjonskøen og reservere dem for Norge. Den europeiske produsenten Airbus forsøkte forgjeves å få sitt militære lastefly vurdert, men Forsvarsdepartementet signerte hastekjøpet i Washington D.C. uten å vurdere det europeiske flyet. De seks C-130H Hercules ble dermed erstattet av fire C-130J-30 Hercules. Det første, «Frigg» (5601), ble levert i november 2008, «Idunn» (5607) ble levert i juni 2009, mens de to siste flyene, «Nanna» (5629) og «Siv» (5630), ankom 335 skvadron i juni 2010.

Flyulykken på Kebnekaise 
Utdypende artikkel: Flyulykken på Kebnekaise.
15. mars 2012 ble det norske C-130J-30 flyet «Siv» (5630) meldt uteblitt fra Kiruna da det ikke ankom etter planen på sin flyvning fra Evenes. Siste radarkontakt var kl. 14.55 80 km vest for Kiruna, nær Kebnekaise. Flyet var med på militærøvelsen «Cold Response», og hadde fem personer om bord under denne flyvningen. Luftforsvaret satte de tre andre C-130J-30 flyene på bakken inntil videre. På grunn av de vanskelige værforholdene i søkeområdet ble det først lørdag 17. mars funnet større mengder vrakdeler. Disse ble funnet i nærhet av breområdene Rabot og Björling.
Det videre letearbeidet tok flere måneder.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Lockheed Martin C-130 infoside

Transportfly
Utstyr brukt av Luftforsvaret
C-130 Hercules
Firemotors propelldrevne luftfartøy
Lockheed-luftfartøy
Offiser

En offiser er en militær tjenestemann som utleder sin makt direkte fra en suveren myndighet, og således innehar en offisersfullmakt fra denne myndigheten. Offiserer er bemyndighet til å benytte dødelig makt for å fullbyrde lovlige ordre fra sin regjering, enten direkte eller gjennom ordre til menige personer. Offiserer har normalt også en generell militær politimyndighet.

Bakgrunn 
Offiserer har som hovedregel studert militærvitenskap på en høyskole, universitet eller militærakademi og akter å gjøre karriere i militæret. Personer med annen utdannelse (leger, ingeniører, prester, jurister o.a.) utnevnes til offiserer etter et kortere kurs. Historisk omfattet offisersutdannelsen ikke bare militære fag, men også selskapsdans og andre rene dannelsesfag som gjorde at offiseren kunne føre seg i det høyere selskapslivet; dette er i nyere tid noe nedtonet, men fortsatt en del av mange offisersutdannelser.

Offiserer og menige er ofte adskilt; for eksempel inntar de sine måltider og tilbringer sin fritid i separate bygninger, og de bærer forskjellige uniformer. Tradisjonelt ble offiserene rekruttert fra overklassen og soldatene fra bondestanden eller arbeiderklassen. Ofte var offisersstillinger forbeholdt adel eller tittelen kunne kjøpes. Den franske revolusjon ble i Europa et gjennombrudd for prinsippet om at soldater som utmerket seg kunne stige til en hvilket som helst offisersrang uavhengig av adelig byrd, og i løpet av 1800-tallet ble kravet om adelig byrd for offiserer avskaffet i hele Europa. I praksis kom de fleste offiserer likevel fra over- og middelklassen til rundt midten av 1900-tallet, da lengre utdannelser begynte å bli mer tilgjengelige for alle.

Norge 
I Norge er en offiser normalt en befalingsmann om bord på et fartøy eller ved avdeling i Forsvaret, av fenriks grad eller høyere. Gradene sersjant og kvartermester kvalifiserer i Norge til tittelen befal, men er ikke en offisersgrad.

Se også 
 Underoffiser
 Kadett
 Menig personell

Referanser

Litteratur 
 Hans Hosar Offiserene kapittel 14 i Profesjonshistorier Pax 2014 ISBN 9788253037523

Eksterne lenker 
  

Militære beskjeftigelser
Herkules (film)

Herkules (originaltittel: Hercules) er en amerikansk animert fantasymusikal og actionkomedie fra 1997 produsert av Walt Disney Animation Studios. Filmen handler om gutten Herkules som prøver å bli en fullverdig gud og dermed komme opp til sin familie på Olympen. Han vokser opp hos adoptivforeldre på jorden, men når han får vite om sitt gudommelige oppgav endres alt. Filmen tar utgangspunkt i historien om guden Herkules fra romersk mytologi (inspirert av gresk mytologi).

Filmen er den 35. i rekken av Disneys klassikere.

Handling 
Zevs og Hera feirer sin nyfødte sønn Herkules på Olympen. Herkules får den flyvende hesten Pegasus i fødselsgave. Alle gleder seg, unntatt Hades, som fråder av sinne nede i sin underverden. 

Herkules vokser opp på jorden hos sine adoptivforeldre. De aner ingenting om guttens slektskap til gudene. Det gjør heller ikke Herkules, men likevel føler han at han ikke hører hjemme på jorden. Den dagen han oppsøker sin virkelige far, Zevs, skjønner han sammenhengen og kaster seg med full styrke inn i oppgaven som Zevs gir ham: Hvis han viser seg som en ekte helt kan han få komme hjem til Olympen. Herkules oppsøker heltetrener Filoktetes som lærer ham å slåss. Den onde Hades registrerer at Herkules virker usårlig, men så oppdager han til sin store glede at den unge idrettsmannen er blitt forelsket i den skjønne Megara. Hun er hans svakhet, og for hennes skyld gir Herkules avkall på styrken sin i ett døgn. Det blir et svært dramatisk døgn for ham.

Om filmen

Popularitet og økonomi 
Herkules innbrakte $250,7 millioner på verdensbasis, hvorav $99,1 millioner i USA. Den havnet på 12. plass over de mest innbringende filmene på verdensbasis i 1997 og på 16. plass i USA. Den ble den femte mest besøkte filmen i Frankrike i 1997. Til sammenligning innbrakte Ringeren i Notre-Dame $325,5 millioner og Pocahontas $347 millioner på verdensbasis.

Produksjonskostnadene var på $70 millioner.

Anmelderne 
Den ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 84 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske anmelderen Roger Ebert gav den 3,5 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 3 av 4 stjerner.

Også de norske anmelderne gav den god mottakelse, men Aftenpostens anmelder var ikke like begeistret.

Priser 
Den ble tildelt tre priser ved Annie Awards.

Norske stemmer

Sanger (på norsk) 
 Det er banna bein 1,2 & 3
 Rita Eriksen, Kari Iveland, Christine Meyer, Elisabeth Moberg, Grethe Svendsen
 Jeg er på vei
 Per Kristian Indrehus
 Siste håp
 Anders Hatlo
 Han er meg kjær
 Anita Hegerland
 Rita Eriksen, Kari Iveland, Christine Meyer, Elisabeth Moberg, Grethe Svendsen
 Zero til Hero
 Rita Eriksen, Kari Iveland, Christine Meyer, Elisabeth Moberg, Grethe Svendsen
 Stjernen vår
 Rita Eriksen, Kari Iveland, Christine Meyer, Elisabeth Moberg, Grethe Svendsen

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

 

Animerte fantasyfilmer fra USA
Animerte filmkomedier fra USA
Animerte filmmusikaler fra USA
Animerte barnefilmer fra USA
Disney-filmer
Filmer fra 1997
Gresk mytologi i populærkultur
Engelskspråklige filmer
Filmer lagt til antikkens Hellas
Madchester

Madchester er en musikksjanger innen rock og kulturelt fenomen på slutten av 1980-tallet. Som navnet indikerer oppsto den i Manchester, England, da musikere smeltet sammen alternativ rock med acid house-kulturen og andre kilder, inkludert psykedelisk musikk og pop fra 1960-tallet.

Betegnelsen «Madchester» ble popularisert av den britiske musikkpressen tidlig på 1990-tallet, og omfattet grupper som Happy Mondays, The Stone Roses, The Inspiral Carpets, Northside, 808 State, James og The Charlatans, og andre.

Madchester oppstod mot slutten av 1980-tallet og var en trend i britisk musikkliv til et stykke ut på 1990-tallet. Musikken var en blanding av veldig fengende indie pop, psykedelisk musikk og dance/acid house. Den var sterkt preget av være egnet til å danse til. Tidsepoken var også preget av rave-/house-partyer, og ecstasy var «det nye store». Den rave-påvirkede musikken er tungt påvirket av narkotiske stoffer, særlig ecstasy (MDMA). På denne tiden var nattklubben Haçienda i Manchester, medeid av medlemmer av New Order, en katalysator for den særskilte musikalske etos i byen som ble kalt for «Second Summer of Love» (Den andre kjærlighetssommeren), en referanse til hippienes flowerpower-periode i California på 1960-tallet. Madchester var også en inspirasjon for mange britpop-band.

Referanser

Litteratur 
 Luck, Richard (2002): The Madchester Scene, Pocket Essentials, London, ISBN 1-903047-80-3
 Wilson, Tony (2002): 24-hour Party People, Channel 4 Books, London, ISBN 0-7522-2025-X
 McNichols, Conor, red. (2003): NME Originals: Madchester, IPC, London
 Robb, John (2009): The North Will Rise Again: Manchester Music City 1976–1996, Aurum Press, London

Eksterne lenker 
 Madchester, Pride of Manchester
 Madchester , av Jonathan Schofield

Alternativ musikk
Musikksjangre
Pulp

Pulp er et britisk band som ble startet allerede i 1978, men de fleste forbinder bandet med britpop-bølgen midt på 1990-tallet. Pulp tok pause på ubestemt tid i 2001.

Biografi 
Pulp ble startet av Jarvis Cocker (f. 1963) (vokal, gitar, keyboards) i 1978 under navnet Arabicus Pulp. Bandet skiftet raskt navn (og medlemmene skiftet også hyppig) til bare Pulp. Bandet debuterte i 1983 med singelen «My Lighthouse», og fulgte opp med «Everybody's Problem» og albumet It samme år, på plateselskapet Red Rhino Records. I 1984 ble Russell Senior (gitar, fiolin) med i bandet, og året etter kom også Candida Doyle (keyboards) med. Album nummer to, Freaks, kom i 1986 på Fire Records.

Medlemmene fortsatte å komme og gå, av sentrale medlemmer de første årene bør nevnes Simon Hinkler (keyboards), Wayne Furniss (trommer), Magnus Doyle (trommer) og Peter Mansell (bass). Ingen av disse ble værende særlig lenge. Nick Banks (trommer) ble med i 1987 og Steve Mackey (bass) ble med i 1988.

Pulp fortsatte å gi ut singler og EP-er med jevne mellomrom. I 1989 spilte de inn et album ved navn Separations, som de valgte å ikke gi ut (det ble gitt ut tre år senere av Fire, etter at Pulp hadde begynt å slå igjennom). I 1992 forlot de Fire til fordel for Gift, der de ga ut tre singler. Like etterpå signerte de på det atskillig større selskapet Island Records. Endelig ble omverdenen oppmerksom på dem, og albumet His 'n' Hers ble en mellomstor suksess. Med singelen «Common People» og albumet Different Class (begge 1995) lå Storbritannia for deres føtter. Nå hadde de fått en gitarist til, nemlig Mark Webber, som var sjef i fanklubben.

I 1997 sluttet Russell Senior. Året etter ga Pulp ut plata This Is Hardcore, og i 2001 kom deres hittil siste plate, We Love Life.

I 2011/12 samlet Jarvis Cocker bandmedlemmene som opplevde suksessen på 90-tallet. Pulp gjorde da en rekke konserter i Europa, Australia, USA og Latin-Amerika. På NME Music Awards 2012 mottok de prisen "Outstandins Contribution to Music Award". Gjenforeningskonsertene ble avsluttet med en arenakonsert i hjembyen Sheffield 8. desember 2012, den såkalte "Homecomming gig".

28. januar 2013 gav de ut låta "After You", den første på over et tiår.

Diskografi

Album 
It (1983)
Freaks (1986)
Separations (1992)
His 'n' Hers (1994)
Different Class (1995)
This Is Hardcore (1998)
We Love Life (2001)

Samlealbum 
Pulpintro: The Gift Recordings (1993)
Countdown 1992-1983 (1996)
Goes to the Disco (1998)
On Fire (2000)
Hits (2002)

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Pulp on ¡Ponte los cascos!

Britiske rockegrupper
Alternative rockegrupper
Band etablert i 1978
1978 i Storbritannia
Lydrike

Lydrike er et land som er tvunget til å adlyde og følge et annet lands påbud. Det er ikke nødvendigvis snakk om en okkupasjon, og lydriket er offisielt selvstendig. Betegnelsene marionettstat, og marionettregjering, er også en del brukt. Ordet brukes bare hvis landet er under trussel av militær maktbruk.

Av historiske lydriker, er Manchukuo et av de mest kjente. Det var under japansk kontroll, men var offisielt selvstendig. Sverige prøvde også å gjøre Norge til et lydrike i 1904 (lydrikepunktene) slik Norge hadde vært under Danmark fra 1537 til 1814, da det ble klart at unionen ville gå i oppløsning. I nyere tid fantes det små lydriker i Sør-Afrika som man kalte Bantustaner.

Mange av landene i østblokken under den kalde krigen ble også oppfattet som sovjetiske lydriker. Land som Polen, DDR, Ungarn og Tsjekkoslovakia var offisielt selvstendige og bare «alliert» med Sovjetunionen, men samtidig hadde Sovjetunionen utplassert store militærstyrker i landene, slik at landene i realiteten var okkupert.

På 1900-tallet var Østerrike-Ungarn i praksis et lydrike under Tyskland fra 1916, mens Frankrikes Vichy-regime er et spesielt kjent lydrike under andre verdenskrig, samt Slovakia, Böhmen-Mähren og Kroatia, alle under Tyskland. Vest-Sahara er et moderne lydrike i dagens samfunn med administrasjon fra Marokko.

Referanser

Eksterne lenker 
 «Selvvalgt lydrike», artikkel fra Dagens Næringsliv, 18. januar 2012
 «Norge ble lydrike 1500-37», artikkel fra Universitetet i Oslo
 Norge blir et lydrike, artikkel fra Norgeshistorie.no

Politiske ord og uttrykk
Marionettregjering

En marionettregjering, et marionettregime eller lydregjering er en myndighet eller regjering som i praksis er styrt av en annen stat. Et land som styres av en marionettregjering, kalles en marionettstat eller et lydrike. Navnet kommer av marionett, en type figurteaterdokker som styres ved hjelp av tråder.

Det er en mange eksempler på marionettregjeringer gjennom historien, for eksempel Vidkun Quislings NS-regjering i Norge under 2. verdenskrig som var styrt av den tyske okkupasjonsmakten i en lang rekke viktige saker. Det er også flere marionettregimer i dag.

Andre ord for viljeløse marionetter som dirigeres av andre, er sprellemenn eller nikkedukker.

Se også
 Lydrike
 Marionett

Politiske ord og uttrykk

de:Marionettenregierung
Litologi

Litologi, et faguttrykk i geologi, er en beskrivelse av en sedimentær bergart. Ordet litologi er dannet av de greske ordene lithos («stein») og logi («lære»).

Sedimentære bergarter kan klassifiseres etter kornstørrelse som sandstein, leirstein osv. Videre er farge og hardhet karakteristiske kriterier for å beskrive litologien. Ofte brukes facies, dvs. utseende, synonymt med litologi når beskrivelsen brukes til å tolke avsetnings-miljøet. En sandstein har elve-facies når den har typiske litologiske trekk for elve-avsetninger. 

Litologier inngår i geologiske undersøkelser innen oljeleting.

Se også
Petrografi

Geologi
Edelsten

Edelstener er sjeldne mineraler som brukes til smykker og pyntegjenstander. Det er bare vakre og forholdsvis harde mineraler som kalles edelstener. Mindre harde og mer vanlige mineraler som brukes til samme formål kalles gjerne halvedelstener (eller smykkestener). Grensene mellom edelstener og halvedelstener er ikke klart definert. Slipte edelstener kalles gjerne juveler. I tillegg til mineralene fins det også edelstener fra plante- og dyreriket som rav og perler. Kunnskapen om edelstener kalles gemmologi.

Jo hardere edelstenen er, desto mer bestandig er den.

Historie
Edelstenens historie går flere tusen år tilbake i tiden, da de ble båret som amuletter for bl.a. å holde onde makter borte. Etter hvert ble edelstenene, fordi de var både vakre og sjeldne, et symbol på rikdom, status og makt. I tidligere tider fattet jødene forskjellige stener inn i yppersteprestens brystplate. Stentypene og hvilken plassering de hadde er nøye beskrevet i Det gamle testamente. Hver sten hadde sin bestemte betydning. På grunn av deres åndelige kraft og betydning ble edelstener senere fattet inn i kors og kalker. Biskoper og paver brukte også ringer med edelstener. Romerne fattet stener på sine sverd og andre våpen som beskyttelse i krig.

De flotteste og hardeste edelstenene er de dyreste og mest ettertraktede, særlig diamant, topas og rubin. Det er vanlig å slipe eller polere stenene for å få fram glans og farge. Ubehandlede kan de se ut som vanlige «gråsteiner». 

Behandling av edelstener er et håndverksfag som for noen stentypers vedkommende utøves relativt få steder i verden. For eksempel finnes en høy prosent av verdens diamantslipere i Amsterdam, med de fleste samlet i noen få kvartaler av byen. En norsk diamantsliper driver forøvrig sitt verksted på Svalbard.

Edelstener  
Agat
Akvamarin
Diamant
Jade
Kalsedon
Opal
Perle
Rav
Rubin
Safir
Smaragd
Topas
Zirkon
Turkis
Tigerøye
Rosenkvarts

Prisvurdering
Faktorer som kan innvirke på prisnivå:
Sjeldenheten, fargen og om hvilke urenheter og sprekker som finnes. 
Om steinen er slipt: markedets oppfatning av kvaliteten på slipingen.

Se også
Gemmologi
Mineral
Bergart
Vest-Europa

Vest-Europa er en region som utgjør den vestlige delen av kontinentet Europa. Begrepet kan defineres geografisk, kulturelt eller geopolitisk.

Historie og definisjoner

Bakgrunn i antikken og middelalderen
Før den romerske erobringen hadde en stor del av Vest-Europa blitt en del av La Tène-kulturen. Etterhvert som Romerriket ekspanderte oppstod et skille mellom de hovedsakelig gresktalende østlige provinsene, som hadde utgjort den høyt urbaniserte klassiske greske sivilisasjonen, og de vestlige provinsene, som i hovedsak overtok latinsk språk. Denne kulturelle og språklige delingen ble styrket av den senere politiske delingen av Romerriket i Vestromerriket og Østromerriket.

I senantikken og middelalderen ble delingen i øst og vest ytterligere styrket gjennom flere hendelser og utviklingstrekk. Vestromerriket kollapset, noe som innledet den tidlige middelalderen i Vest-Europa. Østromerriket, etterhvert bedre kjent som Det bysantinske riket eller Bysants, overlevde og eksisterte i ytterligere et årtusen. Fremveksten av karolingerriket i vest og delingen av kristendommen i det katolske vest og det ortodokse øst i Det store skisma bidro ytterligere til det kulturelle og religiøse skillet mellom Vest- og Øst-Europa.

Moderne definisjoner
I moderne tid har Vest-Europa blitt definert på ulike måter. I en geografisk og kulturell forstand blir alltid De britiske øyer, Frankrike, Monaco, Benelux-landene, Sveits og de vestlige delene av dagens Tyskland regnet som del av Vest-Europa. Den iberiske halvøy blir eventuelt regnet med som Sørvest-Europa, men ofte blir denne halvøya i dag heller regnet til Sør-Europa sammen med Italia og Hellas. Den vestlige delen av Nord-Europa kan også inngå i definisjoner av Vest-Europa. Vest-Europa avgrenses i moderne tid geografisk og kulturelt som oftest mot Sentral-Europa og/eller Øst-Europa.

Under den kalde krigen ble Vest-Europa hovedsakelig definert geopolitisk som de europeiske landene som ikke var kommunistiske (jf. vestblokken). Det geopolitiske Vest-Europa hadde derfor en klar definisjon. Det ble etablert flere internasjonale organisasjoner og allianser med overlappende medlemskap som omfattet mange av eller de fleste landene i det geografiske Vest-Europa. Blant disse var Den vesteuropeiske union, NATO og De europeiske fellesskap.

Den geopolitiske betydningen med bakgrunn i den kalde krigens inndeling er fremdeles den mest fremtredende oppfatningen av Vest-Europa, men geografiske og kulturelle forhold er blitt viktigere enn ideologi og styresett i dagens bruk av begrepet.

Litteratur
Robert Bartlett (1993): The Making of Europe, Penguin, ISBN 0-14-015409-4

Europa
Subregioner
Lodalskåpa

Lodalskåpa er et fjell på grensen mellom Stryn og Luster kommuner i Vestland. Det er en nunatak på Jostedalsbreen, og har en høyde på  meter over havet. Lodalskåpa er Breheimens nest høyeste topp etter Tverrådalskyrkja, og er det høyeste punktet i Stryn. Lodalskåpa og Brenibba er de to eneste fjellene over  meter på Jostedalsbreen.

Den utvilsomt vanligste adkomsten er fra Bødalssetra i Bødalen på vestsiden av Jostedalsbreen. innerst i Bødalen ved sørenden av Lovatnet ved Loen.  I 1844 besteg Gabriel Rustøy Lodalskåpa, men førstebestigning kan ha skjedd allerede i 1820 av Gottfried Bohr (usikkert).

Fotnoter

Referanser

Eksterne lenker 
 Beskrivelse av Lodalskåpa på peakbook.org

Fjell i Luster
Fjell i Stryn
Jostedalsbreen
Fjell over 2000 meter
Loen
2023

2023 (MMXXII) i den gregorianske kalenderen er et normalår som begynner på en søndag.

De forente nasjoner har definert 2023 som
 Det internasjonale året for hirse, for å øke kunnskapen om hirsens gunstige helseeffekter

Noen av de største sportsbegivenhetene i 2023 er VM i skiskyting 2023, Ski-VM 2023, Europalekene 2023, VM i fotball for kvinner 2023, PGA-touren 2022/23 og VM i ishockey for menn 2023.

Planlagte hendelser

Januar 
 1. januar – 
 Kroatia blir en del av Schengen-området, som land nummer 27
 Kroatia har som mål bli en del av eurosonen denne dagen, og ta i bruk euro.
 Usbekistan tar i bruk det latinske alfabetet fullt ut
 Norge: Den statlige delen av Norsk kulturråd skilles ut til å bli Kulturdirektoratet
 12. januar – Vinteruniversiaden 2023 i Lake Placid starter
 20. januar – Microsoft avlsutter støtten for Windows 8.1

Februar 
 16. februar - 12. mars: WorldPride 2023 arrangeres i Sydney i Australia
 25. februar - Valg i Nigeria

Mars 
 Sørasiatiske leker 2023 arrangeres i Pakistan

April

Mai 
 Eurovision Song Contest 2023 arrangeres i Storbritannia

Juni

Juli 
 20. juli–20. august – VM i fotball for kvinner 2023 arrangeres i Australia og New Zealand.

August

September 
 11. september – Kommunestyre- og fylkestingsvalget i Norge 2023

Oktober

November

Desember

Jubileer

1000-års jubiléer 
 Kirkemøtet ved Moster vedtar kristenretten, som gjør kristendommen til offisiell religion i Norge.

500-års jubiléer

400-års jubiléer

300-års jubiléer

250-års jubiléer

200-års jubiléer 
 1. juli – Den mellomamerikanske føderasjon erklærer seg selvstendig fra Spania, Mexico og andre land.

150-års jubiléer

100-års jubiléer 
 3. mars – Time Magazine utga sitt første nummer
 24. mai – Den irske borgerkrig ble avsluttet
 29. oktober – Tyrkia ble grunnlagt

50-års jubiléer

Andre

Personer

Fødsler

Dødsfall

Musikk

Konserter
 22. februar – Manowar skal ha konsert i Oslo Spektrum, Oslo
 30. mars – Andrea Bocelli skal ha konsert på Telenor Arena, Fornebu
 29. april – Sabaton skal ha konsert i Oslo Spektrum, Oslo
 29. mai – Yes skal ha konsert på Sentrum Scene, Oslo
 30. juni – Bruce Springsteen skal ha konsert på Voldsløkka, Oslo
 2. juli – Bruce Springsteen skal ha konsert på Voldsløkka, Oslo
 27. september – Céline Dion skal ha konsert på Telenor Arena, Fornebu
 28. september – Céline Dion skal ha konsert på Telenor Arena, Fornebu

Utgivelser

Idrett

Nobelprismottakere 

 Fysikk – 
 Kjemi – 
 Fysiologi eller medisin – 
 Litteratur –  
 Fred –  
 Økonomi

Litteratur

Referanser
Organ (andre betydninger)

Organ har flere betydninger:

 Organ (kroppsdel)
 Organ (medium)