alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Harry Watson

Harold Ellis «Moose» Watson (født 14. juli 1898, død 11. september 1957) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i vinter-OL 1924 i Chamonix.

Watson ble olympisk- og verdensmester i ishockey i vinter-OL 1924 i Chamonix. Han spilte på Toronto Granites som representerte Canada i OL-turneringen. Det canadiske laget vant turneringen overlegent, de vant alle fem kampene. De vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 85-0; Tsjekkoslovakia 30-0, Sverige 22-0 og Sveits 33-0. I semifinalen beseiret de Storbritannia med 19-2 og i finalen USA med 6-1. OL-turneringen i ishockey var også verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Canadas OL-lag (Torono Granites) var Watson, Cyril Slater, Reginald Smith, Dunc Munro, Harold McMunn, Albert McCaffery, Beattie Ramsay, Jack Cameron og Ernie Collett. Watson spilte alle fem kampene i turneringen og scoret trettisju mål.

OL-medaljer 
 1924  Chamonix -  Gull  i ishockey (Canada)

VM-medaljer 
 1924  Chamonix -  Gull  i ishockey (Canada)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Canadiske ishockeyspillere
Olympiske mestere for Canada
Medaljevinnere under Vinter-OL 1924
Deltakere for Canada under Vinter-OL 1924
Ishockeyspillere under Vinter-OL 1924
Olympiske medaljevinnere i ishockey
Seljetungemåler

Seljetungemåler (Pterapherapteryx sexalata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). I Norge er den funnet på Østlandet, Sørlandet og i Sogn og Fjordane.

Utseende 
En ganske liten (vingespenn 18 – 23 mm), slank, grå måler. Forvingen er grå med tre hvite tverrbånd, hvert av disse med en lysbrun stripe i midten. Langs ytterkanten går den en smal, hvit, siksak-tverrstripe. Bakvingen er silkeaktig lysgrå. Larven er naken, blekgrønn med hvite lengdestriper.

Levevis 
Arten finnes i løvskog, skogkanter og sumpete områder. Larvene lever på selje (Salix caprea) og andre arter i vier-slekten (Salix spp.), av og til også på osp (Populus tremula). De voksne målerne flyr i juni – juli.

Utbredelse 
Arten finnes over det meste av Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet langs kysten vestover til Vest-Agder og dessuten i indre deler av Sogn og Fjordane.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Pterapherapteryx sexalata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1783
Dyr formelt beskrevet av Anders Jahan Retzius
Grønn tungemåler

Grønn tungemåler (Acasis viretata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet nord til Sør-Trøndelag i Norge.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 21 – 26 mm), slank, grågrønn måler. Den grønne fargen blekner fort og eldre eksemplarer ser gjerne gulaktige ut. Forvingen er gulaktig olivengrønn, i midten med et bredt, grått tverrbånd som har bølgete inner- og ytterkanter. Langs vingens ytterkant går det en hvit bord avbrutt av små, svarte dobbeltflekker, dette er et karakteristisk kjennetegn. Bakvingen er ganske liten med lange hårfrynser, silkeaktig gråhvit. Larven er naken, brungul, langs ryggen med en smal, rødbrun lengdestripe, med forkanten av hvert ledd med en trekantet, mørkbrun flekk og ved bakkanten med to firkantede, mørkbrune flekker. Det er også mørkbrune flekker langs kroppssidene.

Levevis 
Arten lever i løvskog, hager og parker. Larvene kan finnes på ulike busker og løvtrær, blant andre kristtorn (Ilex aquifolium), bergflette (Hedera helix), rogn (Sorbus aucuparia) og trollhegg (Frangula alnus). De voksne målerne flyr i april – juni.

Utbredelse 
Arten finnes over det meste av Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til Sør-Trøndelag.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Acasis viretata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1799
Dyr formelt beskrevet av Jacob Hübner
Seljedvergmåler

Seljedvergmåler (Eupithecia tenuiata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er funnet nord til Nordland i Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 14 – 17 mm), slank, grå måler. Som andre dvergmålere (Eupithecia spp.) hviler den med vingene bredt spredte. Begge vingepar er nokså mørkt grå, forvingen med to smale, mørke tverrstriper og en liten, svart flekk midt i vingen. Larven er kort og trinn, blek med gråsvarte lengdestriper.

Levevis 
Larvene lever i hannblomster (gåsunger) av selje (Salix caprea), der de spiser pollen tidlig på våren. De voksne målerne flyr i juni – juli.

Utbredelse 
Arten er funnet over hele Europa. I Norge er seljedvergmåleren funnet nord til det sørlige Nordland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia tenuiata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1813
Dyr formelt beskrevet av Jacob Hübner
Lønnedvergmåler

Lønnedvergmåler (Eupithecia inturbata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er funnet på Sørlandet og Østlandet i Norge.

Utseende 
En ganske liten (vingespenn 13 – 17 mm, en av de minste norske målerne), slank, grå måler. Som andre dvergmålere (slekten Eupithecia) hviler den med vingene vidt spredte. Begge vingepar er lyst grå, forvingen med mer eller mindre tydelige, lysere og mørkere tverrbånd, uten en svart flekk i midten. Larven er grønn med en diffus, rødlilla strek langs ryggen.

Levevis 
Larvene lever på blomster og frukter av spisslønn (Acer platanoides) og naverlønn (Acer campestre). De voksne målerne flyr om natten i juli – august og kommer gjerne til lys.

Utbredelse 
Arten finnes i det meste av Europa. I Norge er den funnet langs kysten vetover til Vest-Agder.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia inturbata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1817
Dyr formelt beskrevet av Jacob Hübner
Trollbærdvergmåler

Trollbærdvergmåler (Eupithecia immundata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og er funnet på Sørlandet og Østlandet i Norge. Den er sjelden.

Utseende 
En liten (vingespenn 17 – 20 mm), slank, grå måler. Som andre dvergmålere (slekten Eupithecia) hviler den med vingene vidt spredte. Den er litt større med litt bredere vinger enn mange lignende arter. Nyklekte individer har en litt gulaktig silkeglans. Vingene er lysgrå uten noen form for markerte tegninger, også uten en mørk flekk i forvingen. Larven er gulhvit.

Levevis 
Arten lever i fuktige skoger der det vokser trollbær (Actaea spicata). Larvene utvikler seg i bærene og arten er avhengig av at planten utvikler bær hvert år, noe som i Norden bare skjer i relativt varme og frostfrie områder. De voksne målerne flyr om natten (i overskyet vær også om ettermiddagen) i juni – juli.

Utbredelse 
Arten finnes i Norden og i høyereliggende områder av Mellom-Europa, og i Øst-Europa østover til den sørlige delen av Uralfjellene. I Norge er den funnet ved Oslofjorden og på Sørlandet. Den er listet som Nær truet (NT) på Norsk rødliste for arter fra 2006. Arten trues av avvirkning av skogene der den holder til, fordi trollbær ved uthogging av skogen blir mer utsatt for frost og dermed ikke klarer å sette bær hvert år ().

Referanser

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 Svensk rødliste, faktablad for trollbærdvergmåler
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler på norsk rødliste
Sommerfugler formelt beskrevet i 1846
Dyr formelt beskrevet av Philipp Christoph Zeller
Dyr formelt beskrevet av Friederike Lienig
Marimjelledvergmåler

Marimjelledvergmåler (Eupithecia plumbeolata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er funnet nord til Nordland i Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 14 – 17 mm), slank, lysgrå måler. Som andre arter i slekten dvergmålere (Eupithecia spp.) hviler den med vingene vidt spredte. Vingene har ingen tydelige tegninger, heller ikke antydning til noen mørk flekk i forvingen. Larven er grågul med to røde ryggstriper.

Levevis 
Denne artens larver lever på blomster og frukter av marimjelle, engkall og då. De voksne målerne flyr i mai – juni.

Utbredelse 
Arten finnes i hele Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet over hele landet.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia plumbeolata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1809
Dyr formelt beskrevet av Adrian Hardy Haworth
Reimar Riefling

Østen Gottlieb Reimar Riefling (født 4. desember 1898, død 22. mai 1981) var en norsk pianist, pedagog og musikkjournalist, og kritiker i VG.

Etter studier ved Hochschule für Musik und Theater Leipzig (etablert 1843) fra 1921 til 1922 og ved Pädagogium der Tonkunst i samme by neste året, studerte han to år ved Hochschule für Musik (etablert 1897) i Hannover med Karl Leimer (1858–1944) og Walter Gieseking, samt praktiserte som lærer samme sted (den gang kalt Stadt konservatorium). Med en tysk statsautorisasjon i lomma drev han fra 1931 pianoskole i hjembyen, virksomheten fra 1941 utvidet med Rieflings klaverinstitutt som han drev sammen med broren Robert Riefling frem til 1952.  Etter fire år med egen drift, avsluttet han skolen og ga i 1957 ut en oppsummerende lærebok i faget.

Reimar hadde debutert på pianoet i 1924 og som utøver holdt han konserter i inn- og utland. Ellers var han fra 1935, da han hadde etablert seg i Kristiania, frilans journalist. Med sine faste spalter i VG der han startet 1948 ble det mye å gjøre. Han skrev meget fra utlandet.  Fra 1967 var broren blitt professor ved konservatoriet i København, og Reimar innledet da en fem års periode i nært samarbeidende med danske konservatorier som sensor.

Som pedagog i Oslo ledet han over tredve elever frem til debut, flere ble vinnere av Ungdommens pianomestring.Blant de 34 elevene han (innen 1978) hadde ført frem til debut i Oslo kan nevnes: Knut Albrigt Andersen, Øyvind Eckhoff, Kari Edgren (Gierløff), Helge Hansen (Heistø), Finn Nielsen, Bodil Foldrup (Mohr), Harald Nilssen (Glattre), Johan Øian, Marjorie Mitchell, Hanna-Marie Salvesen (Weydahl), Ågot Våga, Guttorm Skjerven, Wolfgang Plagge og Gro Johnsrud (Langslet).Den senere tid underviste han ved den svenske Ingesund Folkliga Musikskole. Riefling var internasjonal dommer, blant annet ved Chopin-konkurransen i Warszawa og ved Prinsesse Astrids musikkpris. Videre var han styremedlem i Fartein Valen-selskapet, Norsk Teater- og Musikkritikerforening, samt Nordstrand Musikk-selskap.

Han var sønn av musikeren Albert Heinrich Theodor Riefling (1868–1946) og Ingeborg Louise Rollag (1868–1959), og giftet seg i 1928 med Marie Else Lucie Prechtel (1902-?), samt i 1968 med Maj Köhlin (1916–1989).

Utgivelser 
 Klaverpedalene i historisk og praktisk belysning (Lyche, 1958; Oxford University Press, 1962).
 Jubileumsplate (1968).

Premier 
 Kongens fortjenstmedalje i gull 1958
 den 3. Lindemanprisen 1980

Referanser 

Norske klassiske pianister
Norske musikkpedagoger
Norske musikk-journalister
Kongens fortjenstmedalje i gull
Personer fra Oslo
Gunnar Breivik (professor)

Gunnar Breivik (født 8. april 1943) er en professor i samfunnsvitenskapelige fag ved Norges idrettshøgskole. Han er tidligere rektor ved skolen.

Breivik har jobbet med idrettsfilosofiske og etiske spørsmål, og har studert fysisk aktivitet i befolkningen, ekstremsport og menneskets tilpasning til ekstreme stress-situasjoner. Han er opptatt av barn og ungdoms oppvekstsituasjon med tanke på utfordringer og fysisk aktivitet og har i en årrekke argumentert mot en samfunnsutvikling som skaper stillesittende og passive mennesker.

Han har utdannelse innen teologi, filosofi og idrett samt studieopphold i Tübingen og Berkeley.

Gunnar Breivik har skrevet en rekke artikler og utga i 2001 boken Sug i magen og livskvalitet. Han har også utigtt boka Friluftsliv fra Fridtjof Nansen til våre dager (1999) sammen med Haakon Løvmo.

Kilder 
 Omtale på tiden.no
 Kort CV på nrk.no

Eksterne lenker 

 Hjemmeside på www.nih.no

Norske professorer
Rektorer ved universiteter og høyskoler i Norge
Professorer ved Norges idrettshøgskole
Fødsler i 1943
Institutt for klinisk odontologi (UiB)

Institutt for klinisk odontologi (IKO) ved Universitetet i Bergen ble etablert som et eget institutt fra 1. januar 2008 i forbindelse med sammenslåingen av Det odontologiske og Det medisinske fakultet, og er et av åtte institutter på Det medisinsk-odontologiske fakultet. 

Ved instituttet er det ansatt 18 professorer og 13 førsteamanuenser i heltids- eller deltidsstillinger. Inkludert administrasjonen og teknisk personell er det totalt 47 årsverk i faste stillinger. Med midlertidig tilsatte og eksternt finansierte prosjekter utføres det samlet omkring 60 årsverk ved instituttet. Instituttet er lokalisert i Årstadveien 17 og 21.

Institutt for klinisk odontologi består av 12 seksjoner og 2 sentre.

Instituttet har som målsetting å være en ledende institusjon for forskning, utdanning og formidling innen det odontologiske fagfelt.

Instituttet har som målsetting å utdanne 48 tannleger og 21 tannpleiere årlig. IKO tilbyr spesialistutdanning (videreutdanning) av tannleger, et kvalifiseringsprogram for tannleger utenfor EU-området, og deltar i et engelskspråklig mastergradsprogram som koordineres av Senter for internasjonal helse.

IKOs forskning er vinklet mot translasjonsforskning med utgangspunkt i kliniske problemstillinger. Forskningen er spisset gjennom 5 sterke forskningsgrupper. Forskning og utdanning ved IKO foregår i samvirke med andre institutt ved Det medisinsk-odontologiske fakultet og Odontologisk klinikk. 

Fra IKO utgår årlig omkring 50 vitenskapelige publikasjoner og 5 doktorgradsavhandlinger. Instituttet har forskningsprosjekter finansiert av Norges forskningsråd, Helse Vest og Fylkestannlegen. IKO veileder rundt 30 Phd-kandidater i den organiserte forskerutdanningen på Det medisinsk-odontologiske fakultet.

Ulike odontologibygninger på Årstadvollen 
I desember 1949 ønsket Bergen kommune å søke Stortinget og regjeringen om å få Bergens gamle posthus i Domkirkegaten 1 ombygd til tannlegehøyskole når det nye posthuset stod ferdig i 1954. Kommunen anbefalte det gamle posthuset brukt til tannlegeundervisning, med henvisning til det store behovet for tannleger, og «de av riksarkitekten utarbeidede planer». Men ordfører Handal gikk inn for tannlegehøyskole på Årstadvollen i stedet, ettersom riksarkitekten mente at en ombygning av posthuset trolig ville kreve flere arbeidere enn et nybygg. Kommunen besluttet dermed å avvente finansdepartementets uttalelse. 

Så først i april 1963 ble instituttbygningen i Årstadveien åpnet. «Fleksibilitet» var et nøkkelord under oppførelsen, etter at arkitektene oppdaget at tannlegefaget var i så rivende utvikling at bygget i verste fall var foreldet før det stod ferdig. Bygningen fra 1963 ble revet for å gi plass til det nye odontologibygget som ble tatt i bruk høsten 2012 som arbeidsplass for 286 studenter og 260 ansatte. Det har klinikker i første og andre etasje, kontor og administrasjon i tredje og forskningsareal med laboratorium i fjerde etasje. En underjordisk parkeringsplass gir plass til 100 biler. Bygningen eies av Statsbygg.

Referanser

Eksterne lenker
 Instituttets hjemmesider

Utdanningsinstitusjoner etablert i 2008
Klinisk odontologi
Erling

Mannsnavnet Erling er av norrøn opprinnelse, og betyr trolig jarlesønn eller jarleætling. Den norrøne formen av navnet var Erlingr.

Utbredelse
ErlingR er kjent brukt i én runeinnskrift fra vikingtiden, så navnet var kjent, men neppe særlig mye brukt i Norden på den tiden. En av de første kjente personene med navnet er stormannen Erling Skakke (1115–1179). Erling var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 170 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Navnet var dessuten spesielt utbredt som navn på guttebarn født i Norge ca. 1895–1935.

Erling er i dag et vanlig navn i Norge, og er også brukt i resten av Norden.

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Erling Kittelsen (1946–), norsk forfatter
 Erling Lae (1947–), norsk politiker
 Erling Borgen (1948–), norsk journalist
 Erling Kagge (1963-), norsk polfarer
 Erling Jevne (1966–), tidl. norsk langrennsløper.
 Erling Braut Haaland (2000–), norsk fotballspiller som spiller for Manchester City.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
EnterCard

Entercard Group AB er et finansselskap som utsteder kredittkort og forbrukslån. Entercard utsteder kredittkort på vegne av partnere, i tillegg til sitt eget kredittkort re:member. Totalt håndterer Entercard 1,7 millioner kredittkort i det skandinaviske markedet.

Eiere 
 Entercard Norge er eid av Swedbank (60%) og Barclays (40%).
 Swedbank er en bankgruppe i Sverige med  ansatte som betjener 8,8 millioner privatkunder og  bedriftskunder. Swedbank sin historie strekker seg tilbake til 1820, da den første sparebanken ble startet i Sverige. Utover hjemmemarkedet er gruppen representert i Norge, Danmark, Finland, Luxembourg, Russland, USA, Japan og Kina. Administrerende direktør og konsernsjef for Swedbank er Jens Henriksson.
 Barclays Bank har hatt virksomhet innen bank og finans i over 300 år og har over 14 millioner privatkunder i Storbritannia. Barclays kredittkortselskap, BarclayCard, opererer i Storbritannia, Tyskland, Frankrike, Spania, Italia, Hellas, Portugal, Irland, USA og Sør-Afrika og er en av de største kredittkortutstederne i Europa.

Historie 
Entercard Norge AS ble etablert i 1999. I 2003 solgte de daværende eierne, SpareBank 1-gruppen og Terra-Gruppen, til FöreningsSparbanken AB, senere kjent som Swedbank. I 2005 solgte Terragruppen Swedbank 50% av sine aksjer til Barclays og startet med dette et joint venture.

Kortportefølje 
Entercard utsteder følgende kredittkort til det norske markedet:

re:member
Coop medlems-& betalingskort 
Coop MasterCard
MasterCard Gold 
Visa Gold

Eksterne lenker 
 

Svenske selskaper
Finansselskaper
Helge Fæhn

Helge Fæhn (født 13. desember 1918 i Skien, død 21. oktober 2008 i Sandvika) var en norsk professor og doktor i teologi.

Biografi 
Fæhn ble cand.theol. fra Universitetet i Oslo i 1945. Han fortsatte som stipendiat ved Det teologiske fakultet og tok sin doktorgrad i 1957. I en periode var han prest i Nes i Akershus, men ble så professor i norsk kirkehistorie fra 1974 til 1986 og var deretter seniorforsker til han gikk av med pensjon. Han var medlem av Det Norske Videnskapsakademi og Societas Liturgica. I 1989 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden for sin faglige innsats.

Faglige interesser 
Liturgihistorie var Fæhns sterke interesse og han ble en av Nordens fremste forskere på dette feltet. Han ga ut en rekke publikasjoner om emnet, de spenner fra middelalderen til vår tid, men han var særlig opptatt av tiden etter reformasjonen. Han var også engasjert i reformarbeidet av Den norske kirkes gudstjenesteliv og var medlem av Liturgikommisjonen fra 1965, fra 1980 til 1984 var han også leder for kommisjonen, som sluttførte arbeidet i hans tid som leder. Deretter ble han Kirkedepartementets rådgiver for utgivelsen av de nye liturgiske bøkene. Han var også departementets liturgiske konsulent for kirkebygg og kirkeutsmykking.

Bibliografi 

 Gudstjenestelivet i Den norske kirke 1994 ISBN 82-00-03966-8
 Messe med mening 1998 ISBN 82-531-4389-3

Referanser

Kilder 
 Nekrolog av Andreas Aarflot i Aftenposten Kultur 29. oktober 2008 side 14.
 Nekrolog av Trygve Wyller, Aud V. Tønnessen og Geir Hellemo i Aftenposten Kultur 28. oktober 2008 side 15

Norske lutherske teologer
Norske lutherske prester
Professorer ved Universitetet i Oslo
Personer fra Skien kommune