alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Rudi Völler

Rudolf «Rudi» Völler (født 13. april 1960 i Hanau, kallenavn Tante Käthe) er en tysk tidligere fotballspiller og senere fotballtrener. Han var tysk nasjonaltrener fra 2000 til 2004. Han er for tiden sportdirektør ved bundesligaklubben Bayer Leverkusen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske fotballspillere
Tyske fotballtrenere
Spillere i Fotball-EM 1984
Spillere i Fotball-VM 1986
Spillere i Fotball-EM 1988
Spillere i Fotball-VM 1990
Spillere i Fotball-EM 1992
Spillere i Fotball-VM 1994
Trenere i Fotball-VM 2002
Trenere i Fotball-EM 2004
Fotballspillere for Kickers Offenbach
Fotballspillere for TSV 1860 München
Fotballspillere for SV Werder Bremen 1899
Fotballspillere for AS Roma
Fotballspillere for Olympique de Marseille
Fotballspillere for TSV Bayer 04 Leverkusen
Fotballtrenere for Bayer 04 Leverkusen
Fotballtrenere for AS Roma
Trenere for Tysklands herrelandslag i fotball
Verdensmestere i fotball
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden
Personer fra Hanau
Fødsler i 1960
Terespol

Terespol er en by og gmina i powiaten Biała Podlaska i Lublin voivodskap i Polen. Den ligger ved grensen med Hviterussland ved elven Bug og har 6 002 innbyggere (2006). I byen finnes vei- og jernbanegrenseoverganger til Hviterussland. 

Terespol er historisk knyttet til adelsfamiliene Fleming, Słuszek og Czartoryski. Det var sannsynligvis her Izabella Czartoryska ble født.

På myrene rundt byen finnes posttsaristiske fortifikasjoner. 

Byer i Lublin voivodskap
Grenseoverganger
Koluszki

Koluszki er en by i powiaten Øst-Łódź i Łódź voivodskap i det sentrale Polen. Den er et viktig jernbaneknutepunkt på landsbasis, og har også industri av lokal betydning. Byen fikk byrettigheter i 1949 og har  innbyggere (2006).

Eksterne lenker 
 

Byer i Łódź voivodskap
Stryków

Stryków er en by i powiaten Zgierz i Łódź voivodskap i det sentrale Polen. Den fikk byrettigheter i 1394 av kong Vladislav II Jagello og har 3 578 innbyggere (2006).

Eksterne lenker 
 

Byer i Łódź voivodskap
Bosetninger første gang omtalt i 1389
Byer grunnlagt i 1394
Byer opphørt i 1870
Byer grunnlagt i 1923
1920-årene i Polen
Kutno

Kutno er en by og gmina i powiaten Kutno i Łódź voivodskap i det sentrale Polen. Den ligger ved elven Ochnia og fikk byrettigheter før 1432 (fornyet i 1766). 

Kutno er et viktig jernbaneknutepunkt og har 47 267 innbyggere (2006).

Byer i Łódź voivodskap
Konin

Konin er en distriktsnivåby i det sentrale Polen, i den østlige del av det storpolske voivodskap ved elven Warta.

Byen fikk byrettigheter i 1284 eller 1292. Den er det viktigste kultur- og industrisentret i det østlige Stor-Polen, og har 80 471 innbyggere (2006). Konin er etter Poznań og Kalisz den største byen i voivodskapet.

Byer i det storpolske voivodskap
Studentersamfundets symfoniorkester

Studentersamfundets symfoniorkester (Symf.Orch.) er et studentorkester i Trondheim, og er en videreføring av det opprinnelige Studentersamfundets Orkester. Orkesteret har vært i aktivitet på Studentersamfundet i Trondhjem i en eller annen form kontinuerlig siden det ble stiftet i 1910. I dag er der omtrent 85 medlemmer, og er med det den største gruppa på Musikerlåfte (en av Samfundets hybler). Orkesteret øver hver uke i storsalen på Samfundet under ledelse av Gavin David Lee.

Repertoar 
Repertoaret famner om mer enn tradisjonell symfonisk musikk da orkesteret ofte har samarbeid med kor og andre orkester, spesielt Trondhjems studentersangforening og Trondhjems Kvinnelige Studentersangforening. Det har etterhvert blitt tradisjon at Symf.Orch. både åpner og har konserter under UKA med svært gode norske solister. De siste årene har Symf.Orch. spilt med blant annet Marianne Beate Kielland, Truls Mørk, Marianne Thorsen, Håvard Gimse, Elise Båtnes og Arve Tellefsen.

Rekruttering 
Orkesteret har et godt rekrutteringsgrunnlag, og har en tilnærmet komplett symfonisk besetning. De fleste medlemmene er studenter som kommer fra hele landet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Studentersamfundet i Trondhjem
Norske orkestre
Musikk i Trondheim
Gerhard Schjelderup

Gerhard Rosenkrone Schjelderup (født 17. november 1859 i Kristiansand, død 29. juli 1933 i Benediktbeuern, Oberbayern) var en norsk komponist, musikkprofessor og musikkskribent.

Da han var tolv år gammel flyttet familien til Bergen hvor faren ble byfogd. Etter studier i Kristiania studerte Gerhard ved musikkonservatoriet i Paris fra 1878, blant annet med Jules Massenet. I studietiden turnerte han som cellist sammen med sine søstre Margrete (fiolin) og Henriette (piano). To andre søsken var kunstmalererne Leis Schjelderup og Georg Schjelderup. 
Vendepunktet i Gerhard Schjelderups liv kom da han hørte Wagners Nibelungenringen i Karlsruhe i 1887. Etter denne opplevelsen viet han all sin tid til musikkdramaet, og ble Norges mest produktive operakomponist. Første akt av Schjelderups første opera, «Austanfyre sol og vestanfyre måne», ble oppført i München i 1890. 
Han bosatte seg i Benediktbeuern i Oberbayern og ble professor i München og Dresden. Fra 1900 fikk han statens kunstnerlønn. Han skrev den første biografien om Edvard Grieg og var bidragsyter i nordiske og tyske aviser og tidsskrifter. Han ble fire ganger oppført i Norge. Gerhard Schjelderup var pådriver i stiftelsen av Norsk komponistforening. Han ble også organisasjonens første leder og utga den første norske musikkhistorie: Norges Musikhistorie i 1921 (med O.M. Sandvik).

Operaer 
 Austanfyre sol og vestanfyre måne (1889–1890) – 1. akt München 1990
 Sonntagmorgen (1891–92) – München 1893
 Norwegische Hochzeit (1894) – Praha 1900; Bruderovet, Opera Comique, Kristiania 1919
 En hellig aften (1895) – Nationaltheatret 1915 
 Sampo Lappelill (1890–1900)
 Et folk i nød (1906–07)
 Vårnatt (1906–07) – Dresden 1908; Nationaltheatret 1915
 Opal (1915) – Dresden 1915
 Den røde pimpernell
 Sturmvögel – Schwerin 1926; Stormfugl, Nationaltheatret 1927

Scenemusikk 
 Offerildene (K. Gjellerup) – Dresden 1903 (Her inngår orkesterstykket "En soloppgang på Himalaya"
 Kong Friedwahn (1904)
  Macbeth (en akt) (Shakespeare)
 Brand 3. akt (Ibsen)

Øvrige verk 
 2 symfonier Nr. 1 (1887) og Nr. 2 (til Norge) (1924)
 Brand Symfonisk drama (1914)
 Sommernatt på fjorden (1914)
 Kleine norwegische Suite (1930)
 Frühlingsreigen (1931)
 Kammermusikk
 Sanger

Skrifter 
 Edward Grieg og hans verker (1903) Tysk opplag i 1908 (sammen med W. Niemann)
 Richard Wagner, hans liv og verker (1907)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske komponister
Norske musikkprofessorer
Norske musikkforskere
Personer fra Bergen kommune
Personer fra Kristiansand kommune
Philipp Ludescher

Philipp Ludescher (født 3. januar 1987) er en østerriksk landeveissyklist som sykler for Kontinental Tour-laget Vorarlberg-Corratec (tidligere Team Volksbank).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Østerrikske syklister
Fødsler i 1987
Zohair Youssif Akache

Zohair Youssif Akache alias Captain Martyr Mahmud (født 1954 i Beirut i Libanon, død 18. oktober 1977 i Mogadishu i Somalia) var en palestinsk terrorist. Han var leder for terrorgruppen Martyr Halimeh som stod bak kapringen av Landshut i 1977. Under bortføringen viste han seg som en brutal og uforutsigbar gisseltager, og var fryktet for sine koleriske raseriutbrudd, som ofte endte med vold, ydmykelser og drapstrusler. Den 17. oktober 1977 drepte han kapteinen, Jürgen Schumann. Dagen etter ble han skutt og drept av den tyske antiterrorstyrken GSG9.

Akache var utdannet flymekaniker og hadde allerede året før kapringen drept tre personer i London, bl.a. den tidligere statsministeren i Nord-Jemen.

Referanser 

Personer fra Vest-Asia involvert i terroraktivitet
Palestinere
Personer fra Beirut
Fødsler i 1954
Dødsfall i 1977
Personer som led en voldelig død
Alfa Romeo 90

Alfa Romeo 90 er en bilmodell fra den italienske bilprodusenten Alfa Romeo, som ble produsert mellom 1984 og 1987. Modellen er designet av Bertone, og ble første gang presentert på bilutstillingen i Torino i 1984.

Bilen er bygget på chassis fra Alfa Romeo Alfetta, og har motoren fra Alfa Romeo Alfa 6. Karosseriet liknet på begge, men var mer moderne. Modellen var godt utstyrt, med elektriske vindusheiser foran og elektrisk justerbare seter som standard. Toppmodellen, «Quadrifiglio Oro», «Gylden firkløver», var i tillegg utstyrt med servostyring, kjørecomputer, elektriske vindusheiser bak, sentrallås, metallic lakk og digitale instrumenter. Seks ulike motoralternativer var tilgjengelig, 1,8 liter bensin, 2,0 liter bensin med 2sk dobbleforgassere eller elektronisk innsprøytning, 2,0 liter bensin V6, 2,5 liter bensin V6 med elektronisk innsprøytning og 2,4 liter turbodiesel.

Modellen ble oppgradert i 1986 med en rekke mindre endringer, blant annet en ny grill.

Eksterne lenker
The International Alfa 90 Register

90
Bilmodeller introdusert i 1984
Produktavviklinger i 1987
1984 i Italia
1987 i Italia
Otto Olsen

Otto Martin Olsen (født 13. desember 1884 i Østre Aker, død 12. juli 1953 i Oslo) var en norsk rifleskytter som konkurrerte tidlig på 1900-tallet. Under Sommer-OL 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris vant han totalt åtte olympiske medaljer.

I sitt første OL tok han gullmedalje i løpende hjort, enkeltskudd og i lagskyting, løpende hjort, enkeltskudd og til slutt i 300 m armégevær, liggende. Han tok sølv i lagskyting, 300 + 600 m armégevær, liggende og i lagskyting frigevær. Fire år etter tok han igjen gull i lagskyting, løpende hjort, enkeltskudd, sølv i lagskyting, løpende hjort, dobbeltskudd og individuell bronse i løpende hjort, enkeltskudd.

OL-medaljer 
 1920  Antwerpen -  Gull i skyting, løpende hjort, enkeltskudd
 1920  Antwerpen -  Gull i skyting, 300 meter armégevær, liggende
 1920  Antwerpen -  Gull i skyting, løpende hjort, enkeltskudd lagskyting (Norge)
 1924  Paris -  Gull i skyting, løpende hjort, enkeltskudd lagskyting (Norge)
 1920  Antwerpen -  Sølv i skyting, 300 + 600 m armégevær lagskyting (Norge)
 1920  Antwerpen -  Sølv i skyting, frigevær lagskyting (Norge)
 1924  Paris -  Bronse i skyting, løpende hjort, dobbeltskudd lagskyting (Norge)
 1924  Paris -  Bronse i skyting, løpende hjort, enkeltskudd

Se også 
 Liste over norske mestvinnende sommerolympiere
 Oversikt over flest vunne gullmedaljer i ett og samme OL

Eksterne lenker 
 

Norske skyttere
Olympiske mestere for Norge
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Medaljevinnere under Sommer-OL 1920
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1920
Skyttere under Sommer-OL 1920
Medaljevinnere under Sommer-OL 1924
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1924
Skyttere under Sommer-OL 1924
Personer fra Oslo
Fødsler i 1884
Dødsfall i 1953
Kongepokalvinnere i skytesport
Olympiske medaljevinnere i skyting
Francisco Novella

Don Pedro Francisco Novella Azabal Pérez y Sicardo var en spansk general. Han var visekonge av Ny-Spania en kort periode mellom den 5. og den 21. juli 1821.

Visekonger i Ny-Spania
Spanske visekonger
Rana kraftverk

Rana kraftverk er et vannkraftverk ved Mo i Rana i Rana kommune i Nordland fylke. 

Kraftverket utnytter fallet fra inntaksmagasinet Store Akersvatnet til Ranelva. Store Akersvatn reguleres mellom 523 og 480 moh.

Det overføres vann fra magasinene Kallvatnet (reguleringshøyde 564-521 moh), Gresvatnet (595-592) og Kjennsvatnan (527-520 moh). I tillegg hentes det vann fra tre bekkeinntak i fjellet ved Okstindbreen. 
Kjensvatn kraftverk er bygget i overføringstunnelen mellom Gressvatn og Kjensvatn.

Randalselva, Andfjellbekken, Daudmannselva, Blerekelva, Virvasselva overføres også til kraftverket gjennom lange tunneler.

Vannet i Tverrvatnet blir pumpet opp til Akersvatnet i Tverrvatn pumpestasjon.

Kraftverket startet produksjonen i 1968 og er utvidet ved flere anledninger senere. Det er bygget i fjell.

Det er installert fire francisturbiner på totalt 500 MW. Midlere årsproduksjon er på 1975 GWh.

Kraftverket er Nord-Norges nest største kraftverk målt i produksjon, etter Svartisen kraftverk.

Eier er Statkraft. 

Fra 2004 og 15 år frem i tid ble 65% av produksjonen utleid til det finske konsortiet  Etalä-Pohjanmaan Voima Oy og Kymppivoima Tuatanto Oy. Avtalen hadde en verdi på ca 3 milliarder kroner hvorav 2,2 milliarder var betaling for kraft og resten var betaling for drift og vedlikehold.

Kraftverket er under rehabilitering i perioden 2017 til 2026, til en kostnad på 800 millioner. Forbedret virkningsgrad vil gi 40 GWh økt produksjon.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 1Rana blad
 Statkraft

Vannkraftverk i Nordland
Statkraft
Kraftverk i Rana
Ranavassdraget
Kraftverk etablert i 1968
Jo Sondre Aas

Jo Sondre Aas (født 2. juli 1989 på Grindal i Rennebu) er en norsk fotballtrener og fotballspiller som er spillende assistenttrener for Levanger Fotballklubb.

Aas fikk sin debut for Rosenborgs A-lag 28. juni 2007 i 3. runde i cupen mot Skeid, og debuterte i eliteserien 25. august 2007 i RBK sin hjemmekamp mot Vålerenga Fotball. Aas signerte 4. januar 2008 en proffkontrakt med Rosenborg som varer ut sesongen 2010, og ble dermed tatt opp i A-stallen til RBK.

Aas ble toppscorer da Rosenborgs  juniorlag deltok i den prestisjefylte juniorturneringen til Real Sociedad vinteren 2007. I etterkant av denne turneringen ble Aas invitert til en ukes treningsopphold i Real Madrid. Aas spilte fast på det norske G-18-landslaget. Aas står bokført med 16 landskamper for aldersbestemte landslag, og har scoret syv mål. Aas scoret 16 mål for RBKs 2.-lag i 2007.

Jo Sondre Aas fikk et innhopp mot Lyn første seriekamp 2008, den 31. mars. Han ble satt inn for Steffen Iversen som pådro seg en skade i skulderen. Aas ble tilkjent et straffespark for RBK som resulterte i det avgjørende 2-1 målet.

Aas var første del av sesongen 2009 utleid til Moss, men han valgte å avslutte leieoppholdet i Ranheim. Låneoppholdet ble forlenget, og da han i forkant av 2011-sesongen ikke fikk ny kontrakt med RBK, valgte han å gå til Ranheim på permanent basis. 11. januar 2012 signerte han en 3-årskontrakt med Sandefjord.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Spillerprofil på RBK.no
 Spillerprofil på RanheimFotball.no
 Spillerstatistikk på altomfotball.no
 Spillerstatistikk på NIFS.no

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Rosenborg BK
Fotballspillere for Moss FK
Fotballspillere for Ranheim Fotball
Fotballspillere for Sandefjord Fotball
Fotballspillere for Nest-Sotra
Personer fra Rennebu kommune
Jim Hines

James «Jim» Ray Hines (født 10. september 1946 i Dumas, Arkansas) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver.

Hines ble den første som løp 100 meter under ti sekunder, under det amerikanske mesterskapet i 1968 i Sacramento løp han på 9,9 sekunder. Noterbart er at tiden 9,9 var med manuell tidtaging. Senere samme år under OL i Mexico by vant han finalen på 100 meter foran Lennox Miller og Charles Greene med tiden 9,95. Dette ble registrert som ny verdensrekord da det var med elektronisk tidtaging. Verdensrekorden ble stående i 15 år inntil hans landsmann Calvin Smith løp på 9,93 i 1983.

Hines ble også olympisk mester på 4x100 meter stafett, han var ankermann på det amerikanske stafettlaget, de andre var Charlie Greene, Melvin Pender, Ronnie Ray Smith, og USA vant finalen foran Cuba og Frankrike.

OL-medaljer 
 1968  Mexico by:
 gull 100 meter
 gull 4x100 meter stafett

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sprintere fra USA
Olympiske mestere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1968
Deltakere for USA under Sommer-OL 1968
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1968
Personer fra Desha County i Arkansas
Personer fra Oakland
Fødsler i 1946
Verdensrekordsettere i friidrett
Fåresopp

Fåresopp eller sauesopp (Albatrellus ovinus) er en sopp som tilhører slekten fåresopper. Hatten på fruktlegemet kan bli mellom 5–25 cm bred. Overflaten på hatten er matt og tørr, oppsprukket med tiden. Fargen er til og begynne med hvit, gradvis grålig. 

Sporene produseres i porer under hatten. Den vokser i Norge særlig på Østlandet og i Trøndelag og regnes som en av de «sikre» matsoppene, det vil si spiselige sopper som ikke lett kan forveksles med giftige.

Utseende, smak, vekststeder 
Fåresoppen er hvit og har tynne porer på undersiden. Soppen blir tydelig gul ved steking, noe som er karakteristisk. Fåresopp kan forveksles med franskbrødsopp som har større og mindre tette porer, og som ser ut som stekt franskbrød. Den blir ikke gul ved oppvarming. Smaken hos fåresopp er relativt mild, mens franskbrødsopp smaker beskt. Ved avkoking er den likevel spiselig, men regnes ikke som en matsopp.

Denne soppen vokser helst på gammel, mosedekket granskogbunn hvor den danner sopprot med grana. Den kan forekomme i store mengder, gjerne i skråninger. Den er vanlig på Østlandet og i Trøndelag fra juli og utover høsten.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 Om sauesopp og franskbrødsopp
 Om fåresopp (på svensk)

Kremleordenen
Matsopp
Frédéric Cuvier

Frédéric Georges Cuvier (født 28. juni 1773 i Montbéliard i Frankrike, død 24. juli 1838 i Strasbourg) var en  fransk zoolog, som også var kjent som en yngre bror av Georges Cuvier.

Liv og virke

Bakgrunn 
Frédéric Cuvier var sønn av Jean Georges Cuvier (1716–1795), en tidligere løytnant i et sveitserregiment, og Anne-Clémence Catherine Châtel (1736–1792). 

Han ble først utdannet i hjembyen til urmaker. Etter innbydelse fra sin bror flyttet han i 1797 til Paris.

Karriere 
Der ble naturvitenskapene hans hovedsysselsetting. Han utforsket for eksempel den av Alessandro Volta oppdagede galvaniske celle sammen med fysikeren og matematikeren Jean Baptiste Biot.

I 1804 ble han forstander menasjeriet, for den zoologiske avdeling, i Frankrikes naturhistoriske museum (Muséum national d'histoire naturelle) i Paris. Fra og med 1816 utgav han avisen Dictionnaire des sciences naturelles. Han ble i 1831 utnevnt til generalinspektør for Frankrikes universiteter og høyskoler. I 1837 ble det ved det naturhistoriske museum opprettet et fakultet for sammenlignende fysiologi der Cuvier ble leder, og i 1838 ble han hele museets leder. 

Han er kjent som den som oppdaget rødpandaen (Ailurus fulgens) i 1821. Som utlending ble han også medlem av Royal Society i 1835. Han er ellers kjent som forfatter, sammen med Étienne Geoffroy Saint-Hilaire, av bokverket «Histoire naturelle des mammifères» (4 bind, 1819–1842).

Han foretok utforskninger angående dyrenes levevis og intelligens.

Han nevnes i Charles Darwins On the Origin of Species (kapittel VII) vedrørende hans forskning om dyrs adferd og intelligens, i særdeleshet vedrøende distinksjonen mellom vane og instinkt.  Han nevnes også i Moby Dick (kapittel 32) om sin forskning om hvaler.

F. CUVIER brukes som autorforkortelse, og for broren Georges brukes CUVIER.

Verker i utvalg 
 Histoire naturelle des mammifères avec des figures originales coloriées, dessinées d’après les animaux vivants (med Étienne Geoffroy Saint-Hilaire; 1819-1842)
 Des dents des mammifères considérées comme caractères zoologistes, 1825
 De l’Histoire naturelle des cétacés, 1836

Referanser

Litteratur 
 Patrick Cabanel: « Frédéric Cuvier », i Patrick Cabanel et André Encrevé (dir.): Dictionnaire biographique des protestants français de 1787 à nos jours, tome 1 : A-C, Les Éditions de Paris Max Chaleil, Paris, 2015, s. 797-798 ISBN 978-2846211901

Franske zoologer
Autorer for zoologi
Medlemmer av Royal Society
Personer fra Montbéliard
Pastinakk

hagepastinakk
 villpastinakk

Pastinakk,  Pastinaca sativa, er en inntil 1,5m høy urt av skjermplantefamilien. Den inneholder furokumariner som kan gi «brannsår» ved hudkontakt hvis man i tillegg utsettes for sollys. Roten av en dyrket form omsettes som grønnsak.

Utbredelse 
Den er hjemmehørende i Eurasia, men har spredt seg til Nord-Amerika, sannsynligvis med nybyggere fra Europa. I Nord-Amerika spres planten invasivt, noe som betyr at den fortrenger hjemmehørende biologisk mangfold.

I sør-Norge finnes villpastinakk forvillet, men vurderes til ingen kjent økologisk risiko. Villpastinakk ble innført til Norge med ballastjord sent på 1800-tallet. Senere ble noen forekomster innført sammen med tysk hestefôr fra Mellom-Europa under andre verdenskrig. Nåværende populasjoner knyttes til gamle ballastplasser på vest- og østsiden av Oslofjorden.

Beskrivelse 
Pastinakk er en høy skjermplantene. Den kan bli inntil 1,5 meter høy, med en blomsterstengel som er mellom to og fem centimeter tykk. Stengelen er glatt og bærer skjermer med gule blomster som har et grønt skjær. Skjermene er halvskjermer, det vil si at de er formet som en paraply, og de kan bli mellom 10 og 20 centimeter i diameter. Den har sammensatte, skarpt tannete småblad som vokser parvis i bladplaten. Hvert enkelt småblad har en form som kan minne om en vott.

Bruk 

Roten er spiselig spesielt i det første året og egner seg som salat og i grønnsaksblandinger. Bladene og stilken kan brukes som grønnsak eller salat på våren, når de fortsatt er myke. Frøene brukes som karvelignende krydder. Roten inneholder inulin og rikelig proteiner og mineraler.

I folkemedisin regnes te laget av pastinakk (1 teskje per kopp) som vanndrivende og beroligende.

Inneholder furokumariner 
Selv om plantens rot er spiselig kan plantesaften gi alvorlige forbrenningsskader ved håndtering. Dette er et trekk den deler med flere andre arter i samme familie, slik som bjørnekjeks og tromsøpalme. Man anbefales å beskytte seg grundig mot å eksponeres for plantesaften, noe som er spesielt viktig i sterkt sollys.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 

Grønnsaker
Skjermplantefamilien
Gule blomster
Høyrisikoarter på fremmedartslista
Écône

Écône er et område i Riddes i distriktet Martigny i kanton Valais i Sveits. Det er tilholdsstedet for Ecône-seminaret, det internasjonale presteseminaret for St. Pius X-broderskapet. 

Seminaret ble opprettet av den franske erkebiskop Marcel Lefebvre i 1971, året etter at han opprettet selve St. Pius X-broderskapet. Det er det største og fremste av (pr 2009) i alt seks slike utdannelsessteder for vordende prester for St. Pius X-broderskapet. De andre fem ligger i Frankrike, Tyskland, USA, Argentina og Australia.

Erkebiskop Marcel Lefebvres legeme ble bragt til Écône etter hans død i 1991.

Eksterne lenker
 Presteseminaret i Écônes offisielle hjemmeside
 Kommunen Riddes' offisielle hjemmeside

Wallis
Tradisjonalistisk katolisisme
Koichi Toyama

er en japansk gatemusikant og politisk aktivist på venstresiden som var kandidat til guverørvalget i Tōkyō i 2007. Han ble berømt etter at hans lidenskaplige valgtale ble lagt ut på YouTube. Av fjorten kandidater ble Toyama nummer åtte med 15 059 stemmer (0,27 prosent av de totale stemmene).

Referanser

Eksterne lenker 
 Tale av Koichi Toyama

Japanske politikere
Gatemusikanter
Anarkister
Personer fra prefekturet Kagoshima
Fødsler i 1970
Sichelle

Sichelle Mcmeo Aksum, kjent under artistnavnet Sichelle, (født 14. mai 1988) er en norsk-grenadisk sanger. Hun har gitt ut tre singler; «Fuck deg», «Min», og nykommeren «Freaky». Debutalbumet ble produsert av tidligere Idol-dommer David Eriksen, og ble gitt ut i 2008.

Bakgrunn 
Sichelle har grenadisk far og norsk mor. Hun er født og oppvokst i Ullevål Hageby i bydel Nordre Aker, men bor i dag på Carl Berners plass. Sichelle gikk på Elvebakken videregående skole.

Karriere 
Sichelle ble først kjent da hun ble valgt av David Eriksen til å synge «Fuck deg». Den var opprinnelig en dansk sang med Anna David (som også synger de tyske og engelske oversettelsene), oversatt til norsk av Kai Lofthus.

«Fuck deg» var nummer 1 på VG-lista i tre uker, og lå på lista i tilsammen 19 uker. Singelen har solgt til platina med mer enn 10 000 solgte eksemplarer, og ble nominert til årets hit i Spellemannprisen 2008.

I oktober 2007 var Sichelle gjest på Otto Jespersens Rikets Røst, hvor Sputnik laget en parodi på «Fuck deg». Versjonen hans var rettet mot kulturminister Trond Giske, og den fikk Giske til å love Sputnik stipend.

I 2008 ble hennes nye single, «Min», gitt ut. På sommeren ble hennes tredje single «Freaky» utgitt, en 80-talls inspirert sommerlåt med en musikkvideo i samme sjanger.

Sichelle deltok i Melodi Grand Prix, 7. februar 2009 i den tredje delfinalen i Grenland, der hun framførte låten «Left/Right».
Sichelle deltok for andre gang i Melodi Grand Prix 2011, hvor hun fremførte låten "Trenger mer".

Soloalbum 

Sichelle (2008)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske sangere
Deltakere i Melodi Grand Prix