alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hexarthrius davisoni

Hexarthrius davisoni er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En stor og avlang (hannen opptil 80 millimeter), blank, svart hjortebille, dekkvingene brunrøde til brunsvarte. Hannens kjever er lange, nokså rette, gjerne med én liten tann nær roten og én nær midten, kløvet i spissen. Antennene er nokså tynne, med en smal, seks-leddet vifte. Pronotum er rektangulært, noe bredere enn langt. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten påfallende forstørrede kjever, hodet er svært tett og kraftig punktert bortsett fra et felt bak i midten.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse 
Arten er bare kjent det sørlige India (Kerala, Tamil Nadu).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Lucanini Latreille, 1806
 Slekten Hexarthrius Hope, 1842 – 15 arter
 Hexarthrius davisoni Waterhouse, 1888

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over preparerte eksemplarer
 coleoptera-atlas.com - Hexarthrius davisoni
 
 

Hjortebiller
Indias insekter
Biller formelt beskrevet i 1888
«MSC Fabiola»

«MSC Fabiola» er et kontainerskip chartret av Mediterranean Shipping Company (MSC) og management tilhørende Peter Döhle Schiffahrtsgesellschaft Gmbh und Co.  KG i Hamburg, Tyskland. Fabiola er det største fartøyet noensinne til å anløpe Nord-Amerika. I mars 2012 ble skipet flyttet fra Asia-Europa ruten, og over til trans-pacific ruten. Den 16. Mars 2016 ankom Fabiola havnen i Long Beach, og ble dermed det største kontainerskipet til å anløpe en Nord-amerikansk havn.

MSC Fabiola er den første av en serie av identiske søsterskip. De andre tre skipene er MSC Faustina, MSC Fillippa, og MSC Filomena.

På det første amerikanske havnen i Long Beach, California,  var skipet for høyt til å passere under Gerald Desmond Bridge og kunne ankomme MSCs egen terminal, så man besluttet å bruke Hanjin terminalen istedenfor. To dager senere ble Fabiola det største skipet til å gå under Golden Gate Bridge og inn til San Francisco Bay. Skipet gikk senere til Oakland før starten på den 18 dager lange krysningen over Stillehavet fra California til Kina.

Tilstedeværelsen av MSC Fabiola ved havnen i Oakland er et resultatet av en 12 år lang mudring av havneløpet som stod klart i september 2009. Før ankomsten av Fabiola, forberedte Oaklands havnemyndigheter seg ved å sjekke dybden i hele kanalen, og mudret opp der man kunne se det kunne bli et problem for en sikker seilas. Noen San Francisco loser fikk ekstra opplæring i en simulator hos California Maritime Academy i over et år for å øve seg på å føre så store fartøy inn til Oakland. Skipet hadde etter lossing i Long Beach ikke større dypgang enn 15,5 meter. Da var skipet bare tre fjerdedels fullastet. Etter sluttlossing i Oakland går skipet over Stillehavet til Kina.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skip fra 2010
Artikler i sjøfart-prosjektet
Tore Wig

Tore Wig (født 1985) er en norsk statsviter. Han er professor ved Institutt for statsvitenskap ved Universitetet i Oslo. 

Han tok mastergrad i 2011 og doktorgrad i 2015 på en avhandling om årsakene til etnisk konflikt og borgerkrig i (hovedsakelig) afrikanske land Han har også forsket på hvordan autoritære regimer holder seg ved makten og folkelige opprør i diktatoriske land.

Referanser

Eksterne lenker 

 torewig.com Hjemmeside
 morgenbladet.no kronikker av Tore Wig

Norske statsvitenskapsprofessorer
Professorer ved Universitetet i Oslo
Kunståret 1992

Kunståret 1992 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1992.

Hendelser

Dødsfall 

|-
|Januar ||12. ||  Kåre Berven Fjeldsaa ||  || keramiker ||align=center|73 ||align=center|1918 ||
 
|Februar || 13. || Bjørg Abrahamsen ||  || tekstilkunstner og kunsthåndverker ||align=center|60 ||align=center| || 
|-
|Juli ||13. || Christopher Ironside ||  || kunstner ||align=center|79 ||align=center|1913 || 
 
| || || Olaf Christiansen ||  || kunstmaler ||align=center|ca. 80 ||align=center|1912 || 
|}

Referanser

Eksterne lenker
Tormod Opedal

Tormod Opedal (født 1960) er en norsk plateselskapgründer.

1980-tallet
Etter gymnas og militærtjeneste startet Opedal selskapet Uniton i 1980 som postordreselskap. I 1981 ble Uniton plateselskap og utga blant annet Holy Toy, DePress, Fra Lippo Lippi og Eyeless in Gaza.

Samme tiår kom Panorama Records til.

Pan Records
Pan har spesialisert seg på nyutgivelser av norsk 70-tallsmusikk innen flere sjangre, med hovedvekt på folkemusikk og progressiv rock.

Diskografien viser kun utgivelsesdato for Pan Records' utgivelsesdato, ikke original utgivelsesdato.

Metal
Om lag et tiår seinere startet Opedal Tatra Productions, også kalt Tatra Records. Tatra står bak plateinnspillinger av det norske bandet Apoptygma Berzerk mellom 1991 og 2001. Andre band plateselskapet har vært i kontakt med er Boytronic, De Press, Gothminister, Icon of Coil, Magenta og When. Tatra ble oppløst i 2010.

Moonfog Productions ble stiftet som underselskap av Tatra i 1993, av Opedal sammen med Sigurd Wongraven, for utgivelse av black metal. Selskapene hadde adresse der Opedal bodde på Nesodden. Moonfog har utgitt Darkthrone, DHG, Disiplin, Eibon, Gehenna, Isengard, Khold, Neptune Towers, Satyricon, Storm, Thorns og Wongraven.

Referanser

Norske platedirektører
Hydronym

Et hydronym (av gresk: ὕδωρ, hydro, «vann» og ὄνομα, onoma, «navn») er en form for toponym som betegner et navn på en vannmasse. Hydronymer inkluderer navn på elver og strømmer, innsjøer og dammer, sumper og tjern, sjøer og hav. Som et eget fagfelt er hydronymi (eller hydronomastics) et studium av navnene på vannmasser, deres opprinnelse og etymologi, og deres utvikling og transmission through history.

Referanser

Toponymi
MS «Braemar»

MS «Braemar» (tidligere «Crown Dynasty», «Crown Majesty» og «Norwegian Dynasty») er et cruiseskip som opereres av det norske selskapet Fred. Olsen Cruise Lines. Under hennes tid som Cunard-skip ble skipet markedsført som Cunard Crown Dynasty, mens skipets egentlige navn var Crown Dynasty.

Historie 

Skipet ble bygget i 1993 for Crown Cruise Line som Crown Dynasty, men markedsført som "Cunard Crown Dynasty" da  Cunard Line signerte en salgs og markedsføringskontrakt med Crown Cruise Line. Skipet beholdt sitt navn helt til 1997 når det ble solgt til Majesty Cruise Line, som gav hun navnet "Crown Majesty". Dette varte bare til slutten av året, før skipet igjen ble solgt. Denne gangen til Norwegian Cruise Line, som gav hun navnet Norwegian Dynasty".

I 2001 ble skipet solgt til Fred. Olsen Cruise Lines (og fikk navnet Braemar) som til dags dato fremdeles eier og opererer skipet. Braemars søsterskip, originalt døpt Crown Jewel og kjent som Celestyal Nefeli", seiler nå for Celestyal Cruises, og opererer for det meste i de østlige deler av Middelhavet.

Når skipet ble bygget hadde den en dødvekttstonnasje på 19 089 dwt, men ble forlenget av Fred. Olsen Cruise Lines i 2009, og ny dwt kom på 24 344.

Den 9. oktober 2019, ked 929 passasjerer om bord, ble Braemar det lengste skipet noensinne til å seile gjennom Korintkanalen.

COVID-19 Pandemien 

Den 8. mars 2020 gikk myndighetene i Cartagena, Colombia ut med at flere av de tidligere passasjerene om bord hadde testet positiv for COVID-19, og hadde blitt lagt inn på et lokalt privat sykehus. Den 9. mars 2020 annonserte myndighetene i Alberta, Canada at de hadde fått passasjerer fra skipet som testet positiv for Covid-19 viruset. Dagen senere bekreftet Alberta at enda en person hadde testet positiv. Den 13. mars ble skipet nektet adkomst til Bahamas som et resultat av at over fem personer hadde testet positivt. Av samme grunn ble skipet også nektet innreise til Sint Maarten. De positive passasjerene fikk endelig gå i land i Kingston, Jamaica.  Den 16. mars fikk skipet legge til kai i Cuba slik at resten av passasjerene kunne reise hjem, for det meste til Storbitannia.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Fred Olsen Homepage
 Additional pictures of the Braemar inkludert besøket i Mai 2010 i  Dartmouth, Devon
 Timelapse video of the enlarging of MS Braemar

Skip bygget i Spania
Skip fra 1992
Norske passasjerskip
Cruiseskip
Fred Olsen & Co.
Artikler i sjøfart-prosjektet
Strandkjempe

Strandkjempe (Plantago maritima) er en flerårig urt i kjempefamilien.

Den blir 5–50 cm høy, er snau og har en grov, forgreinet jordstengel. Bladene sitter i en grunnstilt rosett og er linjeformede, saftige, sylindriske med ei renne oppå og ofte svartflekkete. Blomstene sitter i et aks i enden av en stengel som er mye lengre enn bladene. Blomstringstida er juni–september. Pollenknappene er gule. Frukten er en kapsel med 2–4 frø.

Strandkjempe vokser på salt- og nitrogenholdig jord langs kysten. Den kan også finnes i innlandet, for eksempel langs veger som saltes. Arten er utbredt langs kystene i Vest-Europa inkludert områdene rundt Østersjøen med noen spredte forekomster i det europeiske innlandet og Nord-Afrika, og den er vanlig på steppene i Øst-Europa. Strandkjempe finnes også på Island, sørlige Grønland, i kyststrøkene i nordvestlige og nordøstlige Nord-Amerika, i Patagonia og på Falklandsøyene.

Underarter 
Strandkjempe deles ofte i flere underarter, men denne inndelingen er omstridt:
 subsp. borealis – nordlige strøk, i Norge fra nordlige Nordland og nordover
 subsp. ciliata – Øst-Europa
 subsp. juncoides – Sør-Amerika, eventuelt også noen nordlige områder
 stor strandkjempe (subsp. maritima) – Vest-Europa, i Norge langs hele kysten 
 subsp. serpentina – Sør- og Mellom-Europa
 ishavskjempe (subsp. subpolaris) – nordvestlige Russland, Nord-Norge

Plantago alpina fra fjellene i Sør- og Mellom-Europa og Plantago salsa i Sentral-Asia blir av og til regnet som underarter av strandkjempe.

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Kjempeslekta
Grønlands flora
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Heinrich Sigismund Uhlrich

Heinrich Sigismund Uhlrich (født 22. januar 1846 i Oschatz, Sachsen, død 1937 i Kent, England) var en tysk-britisk xylograf.

Etter si læretid flyttet Uhlrich til Stockholm der han i 1860-årene skar bilder for Illustrerad Tidning. Sist på 1860-tallet var han virksom i Norsk Folkeblad.

Han flyttet senere til Kent i England og fikk ansettelse i tidsskriftet The Graphic. Han ble kjent som en fremstående xylograf og grafiker. Han samarbeidet blant annet med Henri-Léopold Lévy, Philipp Morris og Hubert von Herkomer.

Eksterne lenker
 Henry Sigismund Uhlrich in National Portrait Gallery
 Henry Sigismund Uhlrich in The British Museum

Litteratur
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 520, Allhems Förlag, Malmö.

Xylografer
Tyske kunstnere
Britiske kunstnere
Personer fra Sachsen
Kongelaks

Kongelaks (Oncorhynchus tshawytscha) er den største arten av stillehavslaks og den største i slekten oncorhynchus. Andre navn på arten er chinook laks (avledet av chinook-folket og basert på det russiske navnet chavycha, чавыча), quinnat laks, vårlaks, chrome hog og Tyee laks.

Kongelaksen finnes fra kysten i det sentrale California i sør til Mackenzie-elven og Kugluktuk i Canada i nord. Kongelaksen er den største av stillehavslaksene. Det hittil største eksemplaret veide 57 kg, men normalt veier kongelaksen 3-16 kg og oppnår en lengde på 75-100cm. Kongelaksen er også den sjeldneste stillehavslaksen, og utgjør kun 0,4% av den samlede mengde innfanget stillehavslaks.

Eksterne lenker 
 

Laksefisker
Kunståret 1929

Kunståret 1929 er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1929.

Hendelser

Dødsfall

Referanser
Bill Olner

William John Olner (født 9. mai 1942 i Atherstone i Warwickshire i Storbritannia, død 18. mai 2020 i Nuneaton i Warwickshire) var en britisk politiker tilhørende Labour Party. 

Han var leder av Nuneaton Borough Council, og ble parlamentsmedlem for valgkretsen Nuneaton fra 1992 til 2010. 

Olner døde av COVID-19 på et sykehus i Nuneaton i Warwickshire den 18. mai 2020 i en alder av 78 år.

Referanser

Eksterne lenker
Guardian Unlimited Politics – Ask Aristotle: Bill Olner MP
TheyWorkForYou.com – Bill Olner MP
The Labour Party in your area – Nuneaton
Labour in Nuneaton

Fagforeningspersoner
Britiske politikere
Personer fra Atherstone
Dødsfall relatert til covid-19 i Storbritannia
Politikere ofre for covidpandemien
Strandkjeks

L. scothicum subsp. scothicum
 L. scothicum subsp. hultenii

Strandkjeks (Ligusticum scothicum) er en flerårig plante av familien Umbelliferae (Apiaceae) som vokser i kystnære strøk i Nord-Europa og nordøstlige Nord-Amerika. Den kan bli opp til 60 cm høy og er vokser på steinete steder, på gressletter og på klipper. Planten er spiselig, og inneholder sotolon som også finnes i bukkehornkløver. Bladenes smak ligner persille eller selleri, mens frøene smaker som bukkehornkløver eller spisskummen.

Beskrivelse 
Strandkjeks er en urteaktig flerårig plante som vanligvis blir mellom 15–60 cm høy. Den har trekantede, dobbelt flikete blader omkring 5–20 cm lange. Sekundærflikene er fra 2–5 cm. Bladenes kanter kan være flikete, taggete, eller sagtakkete og er vanligvis enten en lysere grønt eller rødlige. stengelen grener sjelden, og bærer 2-5 blomsterstander, som hver er en sammensatt skjerm på 4–6 cm i diameter. Både primære og sekundære skjermer kan ha mellom 8 og 10 stilker. Hver enkelt blomst er ca 2 mm i diameter og grønnlig hvit i fargen. Frukten er mellom 4–6 mm lang, med fem fremtredende riller på hvert fruktemne.

Utbredelse 
Strandkjeks er i første rekke en Arktisk plante, med en utbredelse som strekker seg fra nord-Norge til mer nordlige kysten av De britiske øyer, og fra vest - Grønland til New England. En underart, Ligusticum scothicum subsp. hultenii, ble beskrevet av Merritt Lyndon Fernald i 1930.  Den vokser rundt det nordlige Stillehavet fra Japan til Alaska. Den sørligste forekomst av strandkjeks er på Ballyhalbert i Nord-Irland.

På De britiske øyer, finnes strandkjeks på kysten der den gjennomsnittlige årlige  temperaturen er under 15 °C, og det er sannsynlig at denne grensen  gjelder i andre deler av artens utbredelse også. Mot den sørlige enden av området, trives planten dårlig i sørvendte områder. Den vokser i bergsprekker, der det kan være den eneste karplanten, og i samfunn på gressletter i klippelandskap dominert av rødsvingel og strandkjempe.

Strandkjeks, tåler ikke beiting, og skades av hekkende sjøfugl og andre beitende dyr. Derfor er den sjelden på fuglefjell. Det er, imidlertid, tåler sjøsprøyt, og veksten har vist seg å fremmes av fortynnet sjøvann. Bladene er tolerante mot frost, og vokser svært raskt om våren, selv om de visner vinterstid. På De britiske øyer, skjer blomstringen fra juni til August, og frøene modnes i oktober eller november, men senere på høyere breddegrader. Blomster pollineres, for det meste av tovinger.

Taksonomi 
Strandkjeks ble først beskrevet av Carl Linné i hans verk , utgitt i 1753. Linné brukte opprinnelig det  vitenskapelige navnet . Synonymet  er også brukt.

Bruk 
Strandkjeks smaker og lukter persille eller selleri, og var tidligere mye spist i vest-England, både for ernæring, og for å bekjempe skjørbuk.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norges flora
Grønlands flora
Planter formelt beskrevet i 1753
Märta Norberg

Märta Norberg (også stavet Märtha Nordberg, født 19. september 1922 i Örnsköldsvik, død 19. desember 2020 i Örnsköldsvik) var en svensk langrennsløper. Hun representerte Sidensjö IK og Vårby IK.

Norberg slo gjennom bare 17 år gammel da hun vant 10 km ved SM i langrenn 1939. Hun deltok den første OL-konkurranse i langrenn for kvinner under Vinter-OL 1952 i Oslo, og ble nummer fire på 10 km etter et uhell; da hun skulle gå forbi en tsjekkoslovakisk deltaker i en motbakke, snublet tsjekkeren og skred over Norbergs ski slik at bindingen røk, og hun måtte stoppe for å feste skien igjen. Hun var bare tre sekunder ifra en bronsemedalje. Tre finske deltakere slo Norberg, men hun fikk revansje ved Svenska skidspelen i Falun samme år, hvor hun vant.

Norberg tok bronse på 3 × 5 km stafett  i VM på ski to ganger: 1954 i Falun (sammen med Anna-Lisa Eriksson og Sonja Edström-Ruthström) og 1958 i Lahtis (med Edström og Irma Johansson). I svenske mesterskap vant hun seks gull på 10 km og fire gull i stafett med Vårby IK.

En statue i bronse, "Skidåkerskan", som forestiller Märta Norberg ble satt opp i 2005 ved en rasteplass langs länsväg 335 i Näs mellom Sidensjö og Sollefteå, Statuen ble gjort på oppdrag av Nätterlunds minnefond og ble lagd av kunstneren Jörgen Nilsson.

Referanser

Eksterne lenker 

 
 SM-resultater

Svenske langrennsløpere
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 1952
Langrennsløpere under Vinter-OL 1952
Vibeke Langli

Vibeke Langli (født 1973) er en norsk lokalpolitiker for Senterpartiet. Hun ble i 2019 ordfører i Rindal kommune.

Referanser 

Ordførere i Rindal
Sveggen

Sveggen er et tettsted i Averøy kommune i Møre og Romsdal. Det ligger på begge sidene av Sveggesundet, som skiller Sveggøya fra fastlandet. Tettstedet hadde  innbyggere per 6. oktober .

Referanser 

Bosetninger i Averøy
Tettsteder i Møre og Romsdal
Uruguays herrelandslag i håndball

Uruguays herrelandslag i håndball er det mannlige landslaget i håndball for Uruguay. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer, og reguleres av Uruguays Håndballforbund. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1994.

Resultater i internasjonale turneringer
Resultatene som er vist under er kun konkurranser der Uruguay har deltatt. Turneringer de ikke har tatt del i er ikke ført opp.

Verdensmesterskap 
  2021: 24.-plass

Panamerikanske leker 
  1999: 6.-plass
  2007: 4.-plass
  2015: 4.-plass

Panamerikanske mesterskap 

  1994: 7.-plass
  1998: 9.-plass
  2000: 8.-plass
  2006: 6.-plass
  2008: 6.-plass

  2010: 5.-plass
  2012: 4.-plass
  2014: 4.-plass
  2016: 4.-plass
  2018: 6.-plass

Sør- og sentralamerikanske mesterskap 
  2020: .-plass

Se også 
 Uruguays kvinnelandslag i håndball
 Uruguays kvinnelandslag i strandhåndball

Eksterne lenker
 Profil på IHFs nettside

Håndball i Uruguay
Landslag i håndball
Uruguayanske landslag
VM i BMX-sykling 2021

VM i BMX-sykling 2021 ble arrangert i Papendal i Nederland fra 20. til 22. august 2021.

Medaljevinnere

Elite

Junior

Referanser

Eksterne lenker 
 

VM i BMX-sykling
Internasjonale mesterskap i Nederland
Internasjonale mesterskap i 2021
Sport i Nederland i 2021
Sykling i 2021
Sykling i Nederland
Kapp Verdes herrelandslag i håndball

Kapp Verdes herrelandslag i håndball er det mannlige landslaget i håndball for Kapp Verde. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer, og reguleres av Kapp Verdes Håndballforbund. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 2020.

Resultater i internasjonale turneringer
Resultatene som er vist under er kun turneringer der Kapp Verde har deltatt. Turneringer de ikke har tatt del i er ikke ført opp.

Verdensmesterskap 
  2021: 32.-plass
   2023: Kvalifisert

Afrikamesterskap 
  2020: 5.-plass
  2022: .-plass

Referanser

Eksterne lenker
Profil på IHFs nettside

Sport på Kapp Verde
Landslag i håndball
Den demokratiske republikken Kongos herrelandslag i håndball

Den demokratiske republikken Kongos herrelandslag i håndball er det mannlige landslaget i håndball for Den demokratiske republikken Kongo. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer, og reguleres av Den demokratiske republikken Kongos Håndballforbund. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1992.

Resultater i internasjonale turneringer
Resultatene som er vist under er kun konkurranser der Den demokratiske republikken Kongo har deltatt. Turneringer de ikke har tatt del i er ikke ført opp.

Verdensmesterskap 
  2021: 28.-plass

Afrikamesterskap 

  1992: 4.-plass
  2000: 7.-plass
  2002: 8.-plass
  2004: 8.-plass
  2006: 11.-plass
  2008: 5.-plass

  2010: 4.-plass
  2012: 8.-plass
  2014: 10.-plass
  2016: 7.-plass
  2018: 8.-plass
  2020: 7.-plass

Se også 
 Den demokratiske republikken Kongos kvinnelandslag i håndball

Referanser

Eksterne lenker
 Offisiel nettside
 Profil på IHFs nettside
 Profil på CAHBs nettside

Sport i Den demokratiske republikken Kongo
Landslag i håndball
Grønlands kvinnelandslag i håndball

Grønlands kvinnelandslag i håndball er det kvinnelige landslaget i håndball for Grønland. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer, og reguleres av Grønlands Handbold Forbund. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1999.

Resultater i internasjonale turneringer
Resultatene som er vist under er kun konkurranser der Grønland har deltatt. Turneringer de ikke har tatt del i er ikke ført opp.

Verdensmesterskap 
  2001: 24.-plass

Panamerikanske mesterskap 
  1999: 5.-plass
  2000: .-plass
  2015: 6.-plass

Nor.Ca.-mesterskapet 
  2015: 4.-plass
  2017: 4.-plass
  2019: .-plass
  2021: .-plass

Se også 
 Grønlands herrelandslag i håndball

Eksterne lenker
Offisiell nettside 
Profil på IHFs nettside
Profil på PATHFs nettside

Håndball på Grønland
Kvinnelandslag i håndball
Grønlandske landslag
Rubén Tierrablanca Gonzalez

Rubén Tierrablanca González (født 24. august 1952 i Cortázar i delstaten Guanajuato i Mexico, død 23. desember 2020 i Istanbul i Tyrkia) var en meksikanskfødt tyrkisk katolsk biskop.

Biografi
Tierrablanca ble ordinert til prest i 1978. Han var titularbiskop av Tubernuca og apostolisk vikar av det apostoliske vikariat Istanbul og apostolisk administrator av det gresk-katolske apostoliske eksarkat Istanbul fra 2016 og til sin død. Han ble bispeviet av kardinalprefekten for Kongregasjonen for Østkirkene erkebiskop Leonardo Sandri den 11. juni 2016. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Izmir, Lorenzo Piretto, og den apostoliske vikar for Anatolia, Paolo Bizzeti. Han ble formann for den tyrkiske bispekonferanse i 2018.

Han døde i Istanbul 68 år gammel, av covid-19, etter å ha vært innlagt på intensivavdeling i tre uker.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
 Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
 Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
 Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
 Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
 Kardinal Antonio Samorè (1905-1983) *1950
 Kardinal Angelo Sodano (1927-) *1978
 Kardinal Leonardo Sandri (1943-) *1997
 Biskop Rubén Tierrablanca Gonzalez

Referanser

Meksikanske katolske biskoper
Tyrkiske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Meksikanske medlemmer av katolske ordener
Tyrkiske medlemmer av katolske ordener
Fransiskanere
Personer fra Guanajuato
Dødsfall relatert til covid-19 i Tyrkia
Katolske biskoper ofre for covidpandemien
Vårfornemmelser

Vårfornemmelser  (originaltittel: Spring Fever, er en amerikansk stumfilm-komedie fra 1927 regissert av Edward Sedgwick med Joan Crawford og William Haines i hovedrollene. Filmens forelegg er Brodway-stykket Spring Fever fra 1925 av Vincent Lawrence. Dette var andre gang Haines og Crawford spilte i samme film og første gang rollene deres var et romantisk par.

Vårfornemmelser ble i 1930 nyinnspilt musikal med tittelen Love in the Rough, denne gang med Robert Montgomery og Dorothy Jordan i hovedrollene.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1927
Romantiske dramafilmer fra USA
Stumfilmer fra USA
Filmer basert på bøker