alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Mari Ade

Mari Ade (født Karin Ing-Marie Andersson 29. januar 1934 i Östersund, død 17. juni 1997 i Laholm) var en svensk sanger og skuespiller.

Biografi 
Under oppvekstårene i Ôstersund medvirket Ade i talentkonkurransen Vi som vill upp og på Barnas dag-tilstelninger. Etter skoletiden arbeidet hun i ulke butikker samtidig som hun sang og spilte revy og teater. I 1954 medvirket Ade i Sveriges Radios talentprogram Morronkvisten. Én av lytterne var underholdningsprofilen Felix Alvo, som besluttet seg for å satse på henne.

Virvelvinden från Östersund, som hun senere kom til å bli kalt, flyttet til Stockholm. Med litt fantasi endret hun sitt altfor vanlige navn Ing-Marie Andersson til Mari Ade. Hun fikk engasjementer på China-teatern i Stockholm, på Valand i Göteborg samt i manga folkeparker. Ade hadde også en rolle i filmen I røk og dans () i 1954. Samme år platedebuterte hun med sangen Följ mej bortåt vägen sammen med Povel Ramel. Ade fikk også engasjementer utenlands, blant annet i London og New York City.

I andre halvdel av 1960-årene opptrådte hun blant annet på China-teatern, Berns og Hamburger Börs med artister som Martin Ljung og Sune Mangs. Hun turnerte også med slagerkomponisten Jules Sylvain der hun framførte hans sanger.

Marie Ade avbrøt sin karriere da hennes ektemann Arne Blixt ble alvorlig syk og viet sin tid til å pleie ham. I midten av 1990-årene ble Ade rammet av kreft.

Kilder

Eksterne lenker 
 Mari Ade, stor sångerska som slog i USA – vem var hon…?
 Mari Ade på Spotify

Svenske sangere
Personer fra Östersund
Fødsler i 1934
Dødsfall i 1997
Dinoderopsis

Dinoderopsis er en slekt av biller som borer i ved.

Utseende 
Små, langstrakte, nokså smale biller. De kan minne om barkbiller (Scolytinae) men kan skilles fra disse blant annet på at fasettøynene er ovale og ikke oppdelt. Hos de fleste artene er brystskjoldet (pronotum) høyt hvelvet, hetteformet, og dekker hodet sett ovenfra. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne. Antennene er korte til middels lange og består av 9-11 ledd. De tre ytterste leddene er noe tykkere enn de øvrige og danner en avlang kølle. Fasettøynene er ovale, ikke delt av noen innskjæring. Brystskjoldet (pronotum) er  karakteristisk hetteformet. Den fremre, bratt nedstigende delen har gjerne tverr-rynker og ofte er fremkanten trukket ut til et par korte horn. Dekkvingene er lange og parallellsidige. De slutter bratt bak, og mange arter har bakover- eller oppoverrettede tenner i den bakerste delen, i likhet med mange barkbiller. Beina er korte, framleggene har ofte tenner eller pigger. Føttene er nokså lange, slanke og fem-leddete. Larvene er bleke, svakt C-formede, med korte hår. De har en kraftig hodekapsel med nokså små, men sterke kjever (mandibler) og korte bein.

Levevis 
De fleste av hettebillene borer i død ved. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).

Utbredelse 
Slekten er vidt utbredt i den Gamle verden.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
 Familien hettebiller, Bostrichidae
 Underfamilien tannhettebiller, Dinoderinae C.G. Thomson, 1863
 Slekten Dinoderopsis Lesne, 1906  	 
 Dinoderopsis escharipora Lesne, 1906
 Dinoderopsis opimus Lesne, 1938
 Dinoderopsis serriger Lesne, 1923

Referanser

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1906
Hettebiller
Tristaria

Tristaria er en slekt av splintvedbiller som borer i ved. Noen arter har blitt spredt over store deler av jorden med treverk, blant annet møbler. De fleste artene lever i tropene.

Utseende 
Små, smale, brunlige biller. Kroppen er nokså sylindrisk. Antennene er svakt klubbeformede. Oversiden er tett og fint punktert. Hodet er bredt med utstående fasettøyne, pronotum firkantet, dekkvingene jevnbrede.

Levevis 
Splintvedbillene kan leve i ganske tørr og hard ved, for eksempel i møbler og parkett. I naturen lever de i døde greiner, kvister og trestammer, men de kan også utvikle seg innendørs. Noen arter har blitt spredt over hele verden med treverk, og det er ikke uvanlig at eksotiske arter klekkes fra importerte møbler eller tømmer. Mikroorganismer hjelper billene å fordøye veden. Disse billene etterlater seg et karakteristisk, fint boremel (pulveraktig).

Utbredelse 
Arten lever i Australia.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien hette- og borebiller, Bostrichoidea
 Familien hettebiller, Bostrichidae
 Underfamilien splintvedbiller, Lyctinae Latreille, 1802 – før regnet som egen familie
 Stammen Trogoxylini Lesne, 1921
 Slekten Tristaria Reitter, 1878
 Tristaria grouvellei Reitter, 1878

Referanser

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1878
Australias insekter
Hettebiller
Martin J. Edelsteen

Martin Jørgensen Edelsteen (født i 1977, Tromsø) er en norsk filmfotograf, utdannet ved Den Norske Filmskolen (2008) og Statens Kunstakademi (2003). 

Edelsteen har hatt foto på en rekke serier, spillefilmer og kortfilmer. Medlem av Foreningen Norske Filmfotografer (FNF). https://www.imdb.com/name/nm2241945/?ref_=nv_sr_srsg_0

Referanser

Norske filmfotografer
Stegobium

Stegobium er en slekt av små biller. Den kan gjøre betydelig skade på lagrede matvarer og materialer.

Utseende 
Små  (2-4 millimeter), nokså brede, sylindriske, brune borebiller. Antennene er brungule, 11-leddete, de tre ytterste leddene er utvidete, nærmest trekantede, ledd 3-8 er ganske små. Hodet er kort og bredt, oftest skjult under pronotum. Pronotum er klokkeformet, fint punktert og hårete. Dekkvingene er jevnbrede, fint og tett hårete med litt utydelige rader av små punktgroper. Beina er brune, nokså korte og spinkle.

Levevis 
Larvene av Stegobium paniceum kan leve på mange ulike typer av tørre varer - ulike lagrede matvarer, krydder og urter, hår, lær, bøker og biologiske preparater. Arten har fått navnet "drugstore beetle" på engelsk fordi den ofte kan finnes på tørkede urter og andre farmasøytiske produkter, også slike som er nokså giftige for mennesker. De får hjelp til å fordøye disse av symbiotiske gjærsopper. Den er kanskje vanligst på kjeks og andre tørre brødvarer. De voksne billene tar ikke næring til seg, men kan gnage gjennom harde materialer som tre, tinn og aluminium. Arten er regnet som et betydelig skadedyr.

Utbredelse 
Slekten er utbredt over hele Jorda, vanligst i varme områder. Den er funnet spredt i Norge

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien stripeborebiller, Anobiinae Fleming, 1821
 Stammen Stegobiini
 Slekten Stegobium Motschulsky, 1860
 †Stegobium defuncta (Scudder, 1876) - fossil art fra Eocen
 brødbille, Stegobium paniceum (Linnaeus, 1758) - finnes i Norge
 †Stegobium raritanensis Peris et al., 2015 - fossil art fra Kritt

Referanser

Eksterne lenker 
 UK Beetles - Stegobium paniceum 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1860
Skadedyr
Mesterdetektiven Duppe

Mesterdetektiven Duppe (også kjent som Detektiv Droopy) (engelsk: Droopy: Master Detective) er en amerikansk animert TV-serie produsert av Hanna-Barbera sammen med Turner Entertainment.

Serien er en spinoff av Tom & Jerry Kids, hovedsakelig Droppy & Dripple-segmentene fra serien, men andre karakterer som dukket opp utenfor Droppy & Dripple-segmentene i Tom & Jerry Kids dukket også opp i denne serien.

I Norge ble serien sendt på Cartoon Network, og i senere tid, Boomerang.

Serien består av 3 segmenter per episode, hvor ett av segmentene per episode er Willie Valnøtt-segment. Willie Valnøtt-segmentene pleier som oftest å dukke opp som andre segment, mens første og tredje segment vanligvis er Mesterdektektiven Duppe-segmenter.

Handling 
Serien handler om Droopy og sønnen hans Dripple, som jobber som detektiver i storbyen.

Serien hadde også Willie Valnøtt-episoder, disse handlet om Willie som bodde i den offentlige parken, som gjorde livet surt for parkeieren Funkel og hunden hans Fommel.

Rollefigurer 
 Droopy
 Dripple
 McUlv (engelsk: McWolf)
 Sesa Kirkebu (engelsk: Miss Vavoom)
 Willie Valnøtt (engelsk: Screwball Squrriel)
 Funkel (engelsk: Dweeble)
 Fommel (engelsk: Rumpley)

Norske stemmer 

 Helge Winther-Larsen som Droopy og Funkel
 Kim Fangen som Dripple og Willie
 Bernhard Ramstad som McUlv og Fommel
 Inger Teien som Matoona (kun episode 1)

Villmus har ingen vanlig dialog, og dermed ingen norsk stemmeskuespiller

Engelske/originale stemmer 

 Don Messick som Droopy
 Charlie Adler som Dripple og Willie
 Frank Welker som McUlv, Funkel og Villmus
 William Callaway som Fommel
 Teresa Ganzel som Sesa Kirkebu
 Janet Waldo som Villmus sin mor

Eksterne lenker 
 

Animasjonsfilmer fra USA
TV-serier fra 1990-årene, fra USA
Petalium

Petalium er en slekt av små borebiller.

Utseende 
Små (gjerne 2 – 3 mm), ovale, mørke biller. Som oftest brunlige på farge, kroppen ofte helt eller delvis dekket med skjell. 
Hodet er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Antennene er middels lange, de tre ytterste leddene danner en avlang, gjerne sagtakket klubbe. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis høyt hvelvet, dekkvingene rundede.

Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.

Levevis 
Mange arter i denne gruppen borer i kjuker og andre sopper, blant annet røyksopp.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Nord-Amerika, Afrika og Asia.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien soppborebiller, Dorcatominae C.G. Thomson, 1859
 Stammen Petaliini
 Slekten Petalium LeConte, 1861

Liste over artene 

 Petalium alaseriatum Ford, 1973
 Petalium alternatum Ford, 1973
 Petalium antillarum Pic, 1903
 Petalium arizonense Fall, 1905
 Petalium bicolor Fall, 1905
 Petalium bistriatum (Say, 1825)
 Petalium brevisetum Ford, 1973
 Petalium californicum Fall, 1905
 Petalium debile Fall, 1905
 Petalium debilitatum Ford, 1973
 Petalium demicarinatum Ford, 1973
 Petalium evolutum Ford, 1973
 Petalium fauveli Pic, 1905
 Petalium fleutiauxi Lepesme, 1947
 Petalium globulum Ford, 1973
 Petalium grossum Ford, 1973
 Petalium incarinatum Ford, 1973
 Petalium incisum Ford, 1973
 Petalium knulli Ford, 1973
 Petalium longulum Ford, 1973
 Petalium pici Lepesme, 1947
 Petalium punctatum Pic, 1911
 Petalium schwarzi Fall, 1905
 Petalium seriatum Fall, 1905
 Petalium uniperforatum Ford, 1973
 Petalium werneri Ford, 1973
 Petalium whitei Ford, 1973
 Petalium yuccae Fall, 1905

Referanser

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1861
5. divisjon fotball for menn 2023

5. divisjon fotball for menn 2023 er det sjette nivået i norsk fotball 2023.

Avdelingene

Østfold Fotballkrets

Akershus Fotballkrets

Oslo Fotballkrets

Avdeling 1

Avdeling 2

Indre Østland Fotballkrets

Avdeling 1

Avdeling 2

Buskerud Fotballkrets

Vestfold Fotballkrets

Telemark Fotballkrets

Agder Fotballkrets

Rogaland Fotballkrets

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

Avdeling 4

Hordaland Fotballkrets

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

Sogn og Fjordane Fotballkrets

Sunnmøre Fotballkrets

Nordmøre og Romsdal Fotballkrets

Trøndelag Fotballkrets

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

Nordland Fotballkrets

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

Avdeling 1 A-sluttspill

Avdeling 1 B-sluttspill

Hålogaland Fotballkrets

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

Troms Fotballkrets

Finnmark Fotballkrets

Avdeling 1 (Øst)

Avdeling 2 (Midt)

Avdeling 3 (Vest)

Kvalifisering til 4. divisjon 2024

Se også
 Kvalifisering for 5. divisjon 2024

Referanser 

5. divisjon fotball for herrer
Fotball i Norge i 2023
Adventures of Sonic the Hedgehog

Adventures of Sonic the Hedgehog er en animert TV-serie fra 1993, basert på Sonic The Hegdehog-spillene. Serien ble produsert og sendt på TV samtidig som Sonic the Hedgehog (også kjent som Sonic SatAM).

I Norge ble serien sendt på TV3 med norsk tale.

Handling 
Serien handler om Sonic og bestevennen hans Tails som forsvarer hjemplaneten Mobius fra Dr. Robotnik som konstant prøver å overta den med hjelp av hans inkompetente robot-medhjelpere Scratch, Grounder og Coconuts.

På slutten av hver episode pleide det også å være et «Sonic Says»-innslag som handlet om å lære barn diverse ting, som å være ærlig og ikke leke med skarpe ting.

Rollefigurer 
 Sonic
 Miles «Tails» Prower
 Dr. Robotnik
 Scratch
 Grounder
 Coconuts
 Mamma Robotnik (engelsk: Momma Robotnik)

Norske stemmer 

 Aksel Hennie som Sonic
 Lena Meieran som Tails og Mamma Robotnik
 Bernhard Ramstad som Dr. Robotnik
 Rune Alstedt som Scrath og Coconuts
 Hallvard Lydvo som Grounder

Engelske/originale stemmer 

 Jaleel White som Sonic
 Christopher Welch som Tails
 Long John Baldry som Dr. Robotnik
 Phil Hayes som Scratch
 Garry Chalk som Grounder
 Ian James Corlett som Coconuts
 Kathleen Barr som Mamma Robotnik
 Jay Brazeau som julenissen (i "Sonic Christmas Blast")

Julespesial 
I 1996 kom julespesialen Sonic Christmas Blast.

Julespesialen ble utgitt i Norge på DVD i 2005 med norsk tale. Julespesialen brukte andre stemmeskuespillere enn resten av serien.

Handling  i julespesialen 
Spesialen handlet om at Dr. Robotnik hadde kidnappet julenissen og sagt til innbyggerne i Mobius at han har pensjonert seg og at han har erstattet han, under falske tittelen hans, prøver Robotnik å utnytte stillingen sin og manipulere innbyggerne til å gi han presangene sine. Sonic undersøker saken og må redde julenissen. 

I mellomtiden skylder Sonic Prinsesse Sally julegaver for 2 år.

Norske stemmer i Sonic Christmas Blast (julespesialen) 

 Harald Stoltenberg som Sonic, Robotnik, Scratch, Grounder og julenissen
 Camille Buttingsrud som Tails, liten gutt, folkemengde og fuglemamma

Prinsesse Sally har ingen vanlig dialog i Sonic Christmas Blast, og dermed ingen norsk stemmeskuespiller

Animerte komiserier fra USA
TV-serier fra 1990-årene, fra USA
Sonic X

Sonic X er en action-anime fra 2003-2006, produsert i Japan av TV Tokyo.

Serien ble sendt på TV2 Junior og Jetix i Norge, og den kom til Norge rundt april 2004.

Handling 
Serien starter på Sonics hjemplanet. Frihetskjemperne skal inn i Doctor Eggmans palass for å redde figurene Cream the Rabbit og Cheese the Chao, men et uhell med kaoskontrollen utløser en eksplosjon som sender alle i nærheten til et sted de ikke kjenner fra før. Hver for seg legger de ut på leting etter hverandre, og forsøker samtidig å finne ut hvor de selv befinner seg, samt å spore opp de savnede syv kaossmaragdene.

Rollefigurer 
 Sonic
 Tails
 Knuckles
 Amy Rose
 Cream
 Rouge
 Dr. Eggman
 Decoe
 Bocoe
 Bokkun
 Shadow
 Tikal
 Vector
 Espio
 Charmy
 Big
 Gamma
 Chris Torndyke
 Chuck Torndyke

Utgivelser i Norge 
I Norge ble alle episodene i sesong 1 og første episode av sesong 2 utgitt på DVD, spredt mellom 9 DVD er med 3 episoder på hver.

Hele serien finnes også på Netflix, men kun med engelsk tale og norsk tekst.

Norske stemmer 

 Anders Bye som Sonic, Nelson Thorndyke og Ella
 Even Bergan som Sonic
 ? som Tails
 Anders Sundstedt som Knuckles
 Inger Gundersen som Amy
 Jorunn Torsheim som Cream og Bokkun
 Lena Meieran som Rouge, Cheese, Chris (sesong 2) og Lindsey Thorndyke
 Siv Klynderud som Chris (sesong 1), Topaz og Scarlet Garcia
 Prebem Olram som Dr. Eggman og politimann
 Tommy Karlsen Sandum som Decoe, Sam Speed og Stewart
 Rune Alstedt som Bocoe og Chuck Thorndyke
 Siri Nilsen som Helen
 Harald Stoltenberg som diverse politimenn
 Øyvind B. Lyse som presidenten
 Mona Grenne som Cosmo
 ? som Tikal
 ? som Shadow
 ? som Vector
 ? som Espio
 ? som Charmy
 ? som Big
 ? som Gamma

Fra listen mangler de norske stemmeskuespillerne til Tails, Tikal, Shadow, Vector, Espio, Charmy, Big og Gamma.

Eksterne lenker 
 
 

Animeserier
Japanske TV-serier fra 1990-årene
Respectable by Proxy

Respectable by Proxy er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av J. Stuart Blackton.

Handling 
Den velstående John Stanley Hale fra Sørstatene møter den flørtende skuespillerinnen Elizabeth Roddard. De gifter seg etter veldig kort tid, men etter flere dager med krangel reiser John til Russland.

Etter at Johns skip blir senket midt i havet, og han blir rapportert som død, overbeviser Elizabeth sin fattige og syke venninne Betty Blair om å posere som Johns enke for å arve hans flotte hjem i Alabama. Betty går med på disse planene, og blir snart uunnværlig for fru Hale. Men dag kommer John plutselig tilbake, og han blir forelsket i Betty.

Skuespillere 
 Sylvia Breamer som Betty Blair
 Robert Gordon som John Stanley Hale
 William R. Dunn som Clinton Hale
 Bessie Stinson som Rita Middleton
 Eulalie Jensen som Elizabeth Roddard
 Margaret Barry som Hale
 Morgan Thorpe som Clayton Walpole

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1920
Sphinditeles

Sphinditeles er en slekt av vedborende borebiller.

Utseende 

Middelsstore, avlange, mørke biller med sylindrisk kroppsform, gjerne forholdsvis store til borebiller å være. Hodet er lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde. Antennene er tynne og trådformede. De består av 11 ledd. Brystskjoldet (pronotum) er forjoldsvis lite, nesten kvadratisk sett ovenfra, omtrent så bredt som hodet og betyudelig smalere enn de jevnbrede dekkvingene. 

Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.

Levevis 

De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.

Utbredelse 
Slekten lever på New Zealand.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien Dryophilinae Gistel, 1848
 Slekten Sphinditeles Broun, 1881 - usikkert om denne hører til her
 Sphinditeles atriventris Broun, 1881
 Sphinditeles debilis (Sharp, 1882)
 Sphinditeles dorsalis Broun, 1893
 Sphinditeles nigricornis Broun, 1893
 Sphinditeles niticollis (Broun, 1912)
 Sphinditeles rufescens Broun, 1893
 Sphinditeles ruficornis Broun, 1893

Referanser

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1881
New Zealands insekter
Ozognathus

Ozognathus er en slekt av små, vedborende biller. Mange borebillearter kan leve av tørt trevirke og kan gjøre stor skade på bygningstømmer, møbler og andre tregjenstander.

Utseende 

Små (opptil 2,5 mm), avlange biller, som oftest svarte på farge. De artene som borer i ved er gjerne sylindriske, og brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet og dekker hodet som en hette – dette er et trekk man finner hos mange treborende biller, for eksempel hettebiller (Bostrichidae) og barkbiller (Scolytinae). Hodet er kort og bredt, delvis skjult under pronotum, fasettøynene ovale, ikke oppdelt. Brystskjoldet (pronotum) er noe hvelvet, litt smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er parallellsidige. Hos hannene er kjevene lange og sigdformede, stikker et stykke ut foran hodet.

Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.

Levevis 
De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder. Den nordeuropeiske arten (O. ptinoides) er knyttet til bergflette.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien mykborebiller, Ernobiinae Pic, 1912
 Slekten Ozognathus LeConte, 1861
 Ozognathus cornutus (LeConte, 1859)
 Ozognathus dubius Fall, 1905
 Ozognathus floridanus LeConte, 1878

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 bugguide.nte - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1861
Neohedobia

Neohedobia er en slekt av middelsstore, vedborende biller.

Utseende 
En middelsstor, avlang, sylindrisk, mørk borebille. Kroppen er kledt med fine, lyse hår. Hodet er kort og bredt med rundede fasettøyne, dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er trådformede, nokså lange. Pronotum er hetteformet, dekkvingene jevnbrede, noe bredere enn pronotum.

Levevis 

De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.

Utbredelse 
Arten er kjent fra det sørøstlige USA (Texas).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien maskeborebiller, Eucradinae LeConte, 1861
 Stammen Hedobiini Mulsant & Rey, 1868
 Slekten Neohedobia Fisher, 1919
 Neohedobia texana Fisher, 1919

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1919
USAs insekter
Pseudomezium

Pseudomezium er en slekt av små tyvbiller.

Utseende 
Små (1,2-2,5 millimeter), nesten runde, svært blanke, brunlige til svarte tyvbiller med lange antenner og bein. Disse billene er ganske edderkopplignende. Pronotum er nokså lite, dekkvingene runde og hvelvede. Mange har tegninger av lyse skjell på dekkvingene.

Levevis

Utbredelse

Systematisk inndeling  
Artene blir ofte plassert i underfamilien tyvbiller (Ptininae).

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien Gibbiinae Jacquelin du Val, 1860
 Stammen Meziini Bélles, 1985
 Slekten Pseudomezium Pic, 1897
 Pseudomezium aspricorpus Smiley & Philips, 2011
 Pseudomezium brucei Smiley & Philips, 2011
 Pseudomezium brunneaurant Smiley & Philips, 2011
 Pseudomezium coquerelii (Fairmaire, 1876)
 Pseudomezium darae Smiley & Philips, 2011
 Pseudomezium diteinus Smiley & Philips, 2011
 Pseudomezium dolichothrixus Smiley & Philips, 2011
 Pseudomezium effieae Smiley & Philips, 2011
 Pseudomezium noacanthus Smiley & Philips, 2011
 Pseudomezium polyomorphus Smiley & Philips, 2011
 Pseudomezium schulzei Pic, 1908

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1897
Sør-Afrikas insekter