Nødnummer

Et nødnummer er et telefonnummer som kan ringes til en lokal nødsentral, for å komme i kontakt med offentlig hjelp i nødsituasjoner. Nødnummere er ofte korte for at de skal være enkle å huske. Det vanligste nødnummeret i verden er 112, i tillegg til å brukes i EU benyttes det av en rekke andre land. I USA benyttes 911, mens Norge har tre nødnummer.

Historie 
Det første nødnummeret ble opprettet i den engelske hovedstaden London i 1937. Nødnummeret var 999.

I Norge var det tidlig på 1960-tallet etablert nødsentraler ved flere politikamre, blant annet i Bærum. I 1964 kom innstillingen til «Nødhjelpsutvalget» som anga at alle politikammer skulle ha nødhjelpsmottak. Sentralene skulle utvikles av Televerket og politiet skulle være mottaker av nødanrop idet en antok at politiet i mange tilfeller ville bli tilkalt uansett art av nød. Felles nødnummer skulle være 000. Dette fordi telefoner i Oslo og resten av landet hadde forskjellig nummerskive. «0» var imidlertid på samme sted på begge typer.

Televerket produserte 52 sentraler og startet installasjonen av disse. Etter kort tid oppsto det diskusjoner omkring finansieringen av driften av 000-sentralene. Dette førte til «Hordaland-modellen» etter et initiativ fra Haukeland sykehus. Hver hjelpeinstans fikk ansvar for eget nødmottak og eget nummer: 001 for brann, 002 for politi og 003 for ambulanse. Ved at ikke alle siffer var like ble antall feilanrop noe redusert. I 1993 ble nummerne justert til 110, 112 og 113. 

Det mest kjente nødnummeret er antakelig 911, som brukes i USA. Nummeret ble lansert av AT&T i 1968, og i løpet av svært få år implementert i det meste av landet. 911 ble lovfestet som landsomfattende nødnummer i USA i 1999. Det er et bevisst folkeopplysningsprosjekt at det i amerikansk film og TV nær konsekvent er selve nummeret som uttales (ikke «politiet», «brannvesenet» eller «ambulanse»), når dialogen dreier seg om nødanrop.

Etter at serien Rescue 911 ble populær i Norge, begynte mange nordmenn å ringe 911 i nødstilfeller. Derfor viderekobler de fleste mobiler som selges i Norge 911 til 112.

1. september 2015 innførte regjeringen det 6-sifrede nasjonale legevaktsnummeret 116 117 (hundreogseksten hundreogsytten). Nummeret er gratis å ringe fra vanlig telefon og mobiltelefon, og rutes til den geografisk nærmeste legevaktsentralen, hvor operatør, oftest sykepleier, svarer og vurderer situasjonen. Et tiltak kan være oppmøte hos fastlege neste dag, oppmøte på legevaktstasjonen til bestemt klokkeslett eller med en gang. For livstruende og akutte situasjoner ringer man 113 for medisinsk nødhjelp, hvor sykepleier vurderer situasjonen og eventuelt iverksetter tiltak.

Bruk

Norge 

I Norge besvares nødnumrene av:
110: Brannvesenets nødmeldetjeneste
 112: Politiets operasjonssentraler
 113: Akuttmedisinsk kommunikasjonssentral (livstruende og alvorlige hendelser)
 120: Nødnummer til sjøs (besvares av nærmeste kystradiostasjon)
 1412: Teksttelefon for døve og hørselshemmede
 116117: Europeisk (fra 1. september 2015 også norsk) nummer for legevakt (nærmeste legevaktsentral svarer) (gjelder hendelser som ikke kan vente til neste dag)

Bare nummeret 112 kan ringes fra låst mobiltelefon og uten SIM-kort. Andre nødnumre behandles som vanlige telefonnummer av mobilen.

Europa 
Det finnes ulike nødnumre i ulike deler av Europa. Noen land har flere nødnumre, andre bare ett enkelt universalnummer. I Den europeiske union samt Sveits, Russland og Ukraina er 112 standard nødnummer, men det er fullt tillatt å ha andre nødnumre i tillegg. Det er mange av landene som har dette, men Sverige, Finland og Island har bare 112. I Danmark er 112 et felles hovednummer, i tillegg finnes telefonnr. 1813 i regionhovedstaden, der borgerne kan ringe og få medisinsk hjelp. I Norge kan en ringe direkte til de enkelte nødetatene. Uansett hvilket av de tre hovednumrene en ringer, kan en ved behov bli satt videre til en annen etat. Om en bør samle alle nødnumrene under ett enkelt nummer, diskuteres.

Nødnummeret 112 har svært god tilgjengelighet fra mobiltelefon da de er utstyrt med programvare for «Emergency Call Setup» som støtter det nummeret. Det betyr at en når frem, selv om en ikke har simkort i mobiltelefonen, eller dekning fra egen operatør.

I Storbritannia brukes nummeret 999 som har vært i bruk siden 1936 . Dersom man ringer 112 i Storbritannia viderekobles telefonen til 999.

Nord-Amerika 
I Canada, Mexico, USA og flere land i Karibia brukes 911 (nine-one-one) som standard nødnummer.

Referanser 

Telefonnumre
Nødkommunikasjon