alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Morten Wetland

Morten Wetland (født 12. mai 1951) er en norsk tidligere politiker (Ap) og diplomat.

Bakgrunn og virke 

Wetland er født og oppvokst i Oslo. Han er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo (1976) og var Norges ambassadør til Tyskland 2003-2005 og ambassadør til FN i New York FN 2008-2012. Fra 2012 til 2018 var han tilknyttet kommunikasjons- og rådgivingsselskapet First House.

Wetland var statssekretær på Statsministerens kontor og har vært statssekretær i både Thorbjørn Jaglands og Gro Harlem Brundtlands regjeringer. Wetland har vært Norges ambassadør i Tyskland. Han hadde ansvaret for juridiske spørsmål under EØS-forhandlingene.

Wetland er kommandør av St. Olavs orden (1998).

Politiske verv 
 2005–2007; Statssekretær ved Statsministerens kontor, Jens Stoltenbergs andre regjering
 1996 Statssekretær i Nærings- og energidepartementet (energisaker), Thorbjørn Jaglands regjering
 1994–1996 Statssekretær ved Statsministerens kontor, Gro Harlem Brundtlands tredje regjering

Karriere 
 2012–2018  partner og seniorrådgiver i kommunikasjons- og rådgivningsselskapet First House
 2008–2012 Norges FN-ambassadør
 2003–2005 Europadirektør i Statkraft
 1998–2003 Ambassadør til Tyskland
 1997–1998 Kampanjeleder for Gro Harlem Brundtlands kandidatur til generaldirektørstillingen i WHO
 1991–1994 Ekspedisjonssjef ved Statsministerens kontor (internasjonal avdeling)
 1990 spesialrådgiver ved Statsministerens kontor
 1989–1990 Underdirektør i Utenriksdepartementet (rettsavdelingen)
 1985–1989 Embetsmann Statsministerens kontor
 1980–1983 Ambassadesekretær i Bonn
 1978–1979 Dommerfullmektig i Grimstad
 1976 Ansatt i Utenriksdepartementet

Referanser

Kilder 
 Biografi

Eksterne lenker 
 
 

Statssekretærer fra Ap
Statssekretærer i Regjeringen Stoltenberg II
Norske ambassadører
FN-ambassadører
Lobbyister
Kommandører av St. Olavs Orden
Åfjordsbåt

Åfjordsbåt eller åfjordbåt er en gammel robåttype fra Åfjord på Fosenhalvøya. Denne typen båt er den eneste, godt kjente trøndelagsbåten i våre dager, men tidligere fantes i det minste også en såkalt innherredsbåt, som visstnok var mer lik nordmørsbåten enn det åfjordsbåten er.  Det sies også at båter i Åfjord i gamle dager også bygdes mer som nordmørsbåten, men at båtbyggerne så gikk over til å bygge slik vi nå kjenner til (i forbindelse med overgang til sagde bord på slutten av 1700-tallet)  Materialøkonomien ble visstnok mye bedre med dette, idet materialbehovet etter sigende gikk ned til under det halve.

Åfjordsbåten er i nær slekt med nordlandsbåter; en åfjordsbåt ligner svært på den gamle krumstevningstypen av nordlandsbåter.

Forskjellige typer av åfjordsbåt 
Færing, fra 12 til 14 fot, har 2 årepar
Halvfjerderømming, rundt 22 fot, har 3-4 årepar
Firing, rundt 24 fot, 2-4 årepar, alt ettersom den ble brukt som fraktebåt eller til fiske
Læstabåt, tolæstring eller læstring, henholdsvis plass til 24 tønner eller 12 tønner, 32- 34 fot, eller 28 -30 fot 6 årepar, kan ha toppseil og løfting
Fembøring, rundt 42 fot, 6 årepar, har gjerne toppseil og løfting
Lofotbåt, rundt 52 fot, 6-8 årepar, toppseil, løfting og ble tradsjonelt brukt til å seile fra Trøndelag til lofotfisket

Se også 
 Einar Borgfjord

Referanser 

Klinkbygde båter
Norske båttyper
Åfjords historie
Næringsliv i Åfjord
Artikler i sjøfart-prosjektet
Van

For den tyrkiske byen, se Van (Tyrkia)

van er en betegnelse i nederlandske navn for hvor personen stammer fra. van er en preposisjon og ordet betyr på nederlandsk "fra, av". I nederlandsk er typen navneledd kjent som tussenvoegsel, hvorav andre mye brukte tussenvoegsel er de. 
van må ikke sammenliknes med det tyske von som ofte betegner hvilken adelsslekt personen er fra.

Andre former av van er sammentreninger som van het and van't og intetkjønnsformen het. van kan også skrives sammen med hovednavnet, spesielt i anglifisert versjon, som for eksempel i Vanderbilt, eller Johannes Vermeer, som er en sammentrekking av van der meer. 

Ordet skrives med liten bokstav. I 2020 gikk person til sak gjennomn personvernnemnda for å få sin banks datasystemer til å skrive van med med liten i stedet for stor V.

Kjente personer med van i navnet  
 Ludwig van Beethoven
 Rembrandt van Rijn
 Jan van Eyck 
 Vincent van Gogh
 Eddie Van Halen
 Martin Van Buren
 Jean-Claude van Damme

 Nordmenn, eller betydning i norsk historie
 Alf van der Hagen
 Stig van Eijk
 Hans van Steenwinckel den eldre (c1545-c1601)
 Isaac van Geelkerck (ca. 1585-1656)

Referanser  

Personnavn
Nederlandsk
Metamorf bergart

Metamorf bergart eller omdannede bergarter blir dannet når en eller flere bergarter blir, under metamorfisme, utsatt for høyt trykk, temperatur og/eller kjemisk påvirkning. Bergartene smeltes ikke, men blir omstrukturert (omdannet) og mineralene vil bli helt eller delvis omkrystallisert. Den har hatt en metamorfose. 

Metamorfe bergarter er dannet av en blanding av en eller flere, magmatiske eller sedimentære bergarter. Faktorer som kreves for at en bergart skal gjennomgå metamorfose:
Temperatur
Trykk 
Ionetransport
Differensielt stress
Metasomatose (varmt grunnvann)

Metamorfe bergarter har ofte et stripete (foliasjon) eller bølget mønster og er sjelden helt homogen i struktur eller mønster.

Undergrupper 
Bergartene i denne gruppen deles inn i to undergrupper, kontakt- og regional metamorfose. Felles for de begge er at dette er bergarter som på et tidspunkt har forandret seg. Både magmatiske og sedimentære bergarter kan omdannes til en metamorf bergart.

Kontaktmetamorfose 
Dette skjer når magma trenger opp på jordskorpen og krystalliseres. Da blir varmen fra denne prosessen avgitt til bergartene rundt, og resultatet er at disse blir «stekt» (omkrystalisert). Det er varmen som blir avgitt som er den viktige omdannelsesfaktoren for denne typen metamorfe bergarter. Det er sjelden at det oppstår nye strukturer i bergartene. 

Marmor er et eksempel på vanlig kalkstein som omkrystaliserer ved kontaktmetamorfose.

Regional metamorfose 
Som regel skyldes denne formen for metamorfose at store områder med sedimentbergarter blir presset ned i grunnen, der trykket og temperaturen er høyere. Den kan være snakk om 5 – 15 km dybde, og temperaturen kan ligge fra 200 – 800 °C. Overstiger temperaturen 800 °C vil bergarten smelte til magma.

Rekrystalliseringen av mineralene skjer mens det er i fast form. Og det er hovedsakelig vann som sirkulerer mellom mineralkornene som transporterer grunnstoffene fra de oppløste mineralene til de nye. Hvor mye omdannelse som finner sted, er avhengig av hvilket trykk og temperatur bergarten blir utsatt for. Sedimentære bergarter som er dannet under overflatebetingelser forandrer seg kraftig. Mens grovkornede bergarter som har størknet ved høy temperatur, forandrer seg lite.

Trykket er mye sterkere ved regional metamofose enn ved kontaktmetamorfose. Derfor er forskjellene i de to såpass store. Leirskifer som blir omdannet under regional metamorfose vil vokse under et lett trykk, for eksempel under en fjellkjede. Mineralene vil som resultat av trykket bli liggende parallelt, og det fører til at det blir mange vannrette lag i denne bergarten. Den vil da lett løse seg opp i disse lagene. Vi sier da at bergarten er blitt skifrig.

Noen metamorfe bergarter
 Gneis, dannet ved høy grad metamorfose, dens protolitt kan være blant annet leirskifer eller fyllitt 
 Kleberstein, dannet av hovedsakelig gabbro, basalt eller diabas
 Kvartsitt, dannet av hovedsakelig sandstein
 Hornfels, dannet av sandstein eller leirstein
 Fyllitt og glimmerskifer, dannet av hovedsakelig leirskifer
 Marmor, dannet av hovedsakelig kalkstein

Se også
Granulittfacies
Sedimentær bergart

Sedimentære bergarter eller avsetningsbergarter består av konsoliderte sedimenter. Den kan være en lagdelt bergart, som har svært gode kløvegenskaper mellom hvert lag, som skifer. Den kan inneholde boller (runde stykker) av bergarter, innstøpt i en sement (forsteinet leire) som konglomerater. Eller ha en homogen struktur som sandstein og kalkstein.

Dannelse 
Dannet ved avsetning eller avleiring av mineraler og gamle bergartsfragmenter.  Sedimentære bergarter er vanligst dannet av materiale fra eldre forvitrede bergarter (grus, sand og leire). Disse er forvitret på grunn av frost (frostsprenging), mekaniske påkjenninger, ras og isbreer. 

Disse har blitt avsatt etter å ha blitt ført med vind eller vann. Vanligst er de ført med vannmasser (elv) ut i et basseng (vann, havet) og blitt avsatt der, lag på lag. Nærmest elveutløpet avsettes de største og tyngste fragmentene, mens de små og lette fragmentene føres med vannmassene lengre ut i bassenget før de synker til bunnen og avsettes. 

Avsetning fra et elveløp, skjer i intervaller eller sykluser. Fordi mengden av vann i elven og mengden av bergartsmaterialene i vannet varierer med årstidene, vil det avsatte laget bli variert og lagdelt, med grovere og finere masse.

Sedimentene (avsetningene) er herdet, sementert eller «forsteinet». Høyt trykk og temperatur har bidratt til dannelsen av denne gruppen bergart. Men de er ikke omdannet (metamorfose), slik som hos de metamorfe bergartene, der bergarten er krystallisert. Sedimentære bergarter er døde og mangler krystaller.  

Oppsummering av dannelse: Forvitring → Erosjon → Transport → Sedimentasjon → Litifisering

Sedimentære bergarter deles inn i fire grupper etter hvordan de er dannet, eller rettere, hvorhen og hvordan de er avsatt.
 Fluviale bergarter – avsatt i elveløp 
 Deltaiske bergarter – fra elvedelta
 Marine bergarter – fra havet
 Eoliske bergarter – avsatt med vinden

Oppdeling i hovedgrupper 
De deles inn i tre hovedgrupper etter hvilke materialer de er dannet av:

Klastiske
Dannet av forvitring, transport og deposisjon.
Sandstein
Konglomerat
Tilitt
Siltstein
Breksje
Leirskifer

Kjemiske
Dannet ved utfelling av komponenter fra vann.
Gips
Chert
Halitt
Oolittisk kalkstein.

Biogene (organiske)
Dannet fra organisk materiale, i hovedsak planterester eller dyr.
Kritt
Kalkstein
Kull
Alunskifer, er dannet av mudder rikt på organisk materiale.

Klassifisering 
Følgende særtrekk har betydning for å klassifisere bergarten:
 Kornstørrelse
 Kornenes sorteringsgrad
 Kornenes rundingsgrad
 Type bollemateriale
 Type sement
 Type matrix
Amfibolitt

Amfibolitt er en middelskornet, mørk, metamorf bergart bestående av hornblende og plagioklas med mindre mengder epidot, biotitt og kvarts. Amfibolitt dannes ved middels sterk regional metamorfose av ekstrusive (vulkanske) og intrusive basiske bergarter, slik som basalt og diabas.

I Norge finnes forekomster av amfibolitt flere steder, blant annet i vertikalt delte ganger med grunnfjell fra prekambrium ytterst på Hurumlandet i Buskerud.

Se også 
Liste over bergarter

Eksterne lenker 
 
 Artikkel i Store norske leksikon

Metamorfe bergarter
Didier Défago

Didier Défago (født 2. oktober 1977 i Morgins) er en sveitsisk tidligere alpinist.

Karriere 

I 1996 vant Didier Défago junior-VM i super-G og fikk bronse i storslalåm. I mars samme år debuterte han i verdenscupen i mars 1996 i Hafjell. Karrierens første verdenscupseier kom 20. desember 2002 i et super-G-renn i Val Gardena. Over seks år senere, i januar 2009, tok han sin andre seier, i utforløypa i Wengen.

Under VM 2007 i Åre kom Défago på fjerdeplass i kombinasjonen. Dermed la sveitsiske utøvere beslag på tre av de fire fremste plasseringene (Daniel Albrecht tok gullet, mens Marc Berthod fikk bronse).

I OL 2010 i Whistler gikk Défago til topps i utfor, sju hundredeler foran Aksel Lund Svindal. Défago la opp i 2015.

Broren Daniel Défago har også vært på det sveitsiske alpinlandslaget.

Resultater i verdenscupen i alpint

Enkeltseire

Sammenlagtplasseringer

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Sveitsiske alpinister
Juniorverdensmestre i alpint
Olympiske mestere for Sveits
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 2002
Alpinister under Vinter-OL 2002
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 2006
Alpinister under Vinter-OL 2006
Medaljevinnere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 2010
Alpinister under Vinter-OL 2010
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 2014
Alpinister under Vinter-OL 2014
Personer fra kanton Wallis
Olympiske medaljevinnere i alpint
Sveitsiske mestere i alpint
Deltakere under VM i alpint 2005
Deltakere under VM i alpint 2007
Renate Götschl

Renate Götschl (født 6. august 1975 i Judenburg, Steiermark) er en tidligere østerriksk alpinist.

Hun vant verdenscupen sammenlagt i 2000. Hun har tatt to VM-gull. Under åpningen av OL 2006 i Torino var hun flaggbærer for den østerrikske troppen.

Hun vant totalt 46 renn i verdenscupen.

Meritter

OL 
 Salt Lake City 2002: bronse i utfor og sølv i kombinasjonen

VM  
 Sestriere 1997: gull i kombinasjonen
 Vail 1999: gull i utfor, sølv i Super-G, sølv i kombinasjonen
 Åre 2007: gull i lagkonkurranse
 St. Anton 2001: sølv i utfor
 Bormio 2005: sølv i lagøvelsen, bronse i utfor

Verdenscup 
 Sammenlagtvinner 2001, nummer 2 sammenlagt i 2001, 2002 og 2004
 Vinner av utforcupen i 1997, 1999, 2004 og 2005
 Vinner av Super-G-cupen (2000 og 2004
 44 seire i enkeltrenn (24 utfor, 17 Super-G, 4 kombinasjon og 1 slalåm.

Pallplasseringer i verdenscupen

Se også 
 Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport
 Liste over verdenscupvinnere i alpint for kvinner

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Østerrikske alpinister
Verdensmestere i alpint
Olympiske sølvmedaljevinnere for Østerrike
Olympiske bronsemedaljevinnere for Østerrike
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 1994
Alpinister under Vinter-OL 1994
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 1998
Alpinister under Vinter-OL 1998
Medaljevinnere under Vinter-OL 2002
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 2002
Alpinister under Vinter-OL 2002
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 2006
Alpinister under Vinter-OL 2006
Personer fra Bezirk Murtal
Fødsler i 1975
Olympiske medaljevinnere i alpint
Østerrikske mestere i alpint
Deltakere under VM i alpint 1997
Deltakere under VM i alpint 1999
Deltakere under VM i alpint 2001
Deltakere under VM i alpint 2005
Deltakere under VM i alpint 2007
Eufotisk

Den eufotiske sonen (gresk: ev, «god» og phos, «lys») brukes i marinbiologien om de øvre vannlag i havet som har nok lys til at fytoplankton kan ha fotosyntese – til forskjell fra den afotiske sonen, der lyset ikke trenger ned. Eufotisk sone tilsvarer det som i limnologien kalles trofogen sone.

Den eufotiske sonen kan variere fra 10 m i fjorder med mye suspendert materiale til over 100 m i åpent hav med klart vann.

Marinbiologi
Fotosyntese
Afotisk

Den afotiske sonen (gresk: a, «ikke» og phos, «lys») brukes i marinbiologien om den delen av de frie vannmassene og havbunnen der sollyset ikke slipper ned, og der det ikke kan foregå fotosyntese – til forskjell fra den eufotiske sonen over. I limnologien brukes begrepet trofolyttisk sone.

I fjorder med mye suspendert materiale begynner den afotiske sonen på 10-15 meters dyp, mens den i åpent hav med klart vann kan begynne på 100-200 meters dyp.

Marinbiologi
Seneca den yngre

Lucius Annaeus Seneca (Seneca den yngre) (født ca. 4 f.Kr. i Córdoba i Spania, død 65) var en romersk dramatiker, og i et verk humorist, filosof og politiker, sønn av Seneca den eldre og yngre bror av Junius Gallio som henla jødenes anklager mot apostelen Paulus (Apostelgjerningene 18:12–17). var keiser Neros nærmeste rådgivere, og kanskje å takke for den moderasjon som preget de første fem årene han satt ved makten. Men gradvis ble Nero misunnelig på Senecas rikdom og skal ha prøvd å få ham forgiftet. Cassius oppgir at Seneca hadde samlet seg en formue på 300 millioner sestertier, og selv om han kritiserte luksus hos andre, skulle han ha skaffet seg 500 helt like serveringsbord av sitrustre med ben av elfenben. I tillegg beriket han seg ifølge Cassius også på et fordelaktig ekteskap, skjønt han foretrakk gutter, «en praksis han også lærte Nero».

Tacitus som hadde republikanske sympatier, skrev en beretning om selvmordet der Nero ønsket at Senecas enke skulle overleve, så hennes sår ble angivelig forbundet. 
Hos Tacitus får Senecas alder og overvekt skylden for at han blør så sakte at han angivelig velger å ta et varmt bad, der han dusjer vann på sine slaver med ordene: «Slik skjenker jeg Jupiter et drikkoffer.» I denne versjonen er det vanndampen som tar hans liv. og fortsatte godt inn i Englands jakobinske tid.

Tragedier
 Hercules Furens («Herkules' galskap»)
 Troades («Trojanske kvinner»)
 Phoenissae («Fønikiske kvinner»)
 Phaedra («Fædra»)
 Thyestes
 Hercules Oetaeus («Herkules på Oeta»): tvilsomt om Seneca skrev dette stykket
 Octavia: minner sterkt om Senecas stil, men ble antagelig skrevet av en annen med god kunnskap om Senecas stykker og filosofiske verker, antagelig gjort en kort tid etter hans død, kanskje på 70-tallet.
 Agamemnon
 Oedipus («Ødipus»)
 Medea

Referanser

Litteratur 
 Cunnally, John (juni 1986): «Nero, Seneca, and the Medallist of the Roman Emperors» i: Art Bulletin, 68 (2), s. 314–317
 Motto, Anna Lydia (mars 1966): «Seneca on Trial: The Case of the Opulent Stoic» i: The Classical Journal, 61 (6), s. 254–258

Se også 
 Stoikerne

Eksterne lenker 

 
 
 Originale tekster av Senecas verker hos Latin Library

Romerske forfattere
Romerske filosofer fra antikken
Jesu fristelse

Jesu fristelse viser til en hendelse som er beskrevet i Evangeliene. Historien forteller at etter at Jesus Kristus ble døpt av Johannes Døperen ble han av Den hellige ånd drevet ut i ødemarken, hvor han oppholdt seg i førti dager. 

Den mest detaljerte versjonen finnes Evangeliet etter Lukas, fjerde kapittel. I ødemarken ble han tre ganger fristet av Djevelen. Han spiste ikke under oppholdet, og den første fristelsen bestod i at Djevelen oppfordret ham til å vise at han var Guds sønn ved å gjøre om en stein til et brød. Jesus svarte «Mennesket lever ikke av brød alene». Deretter førte Djevelen ham til et høyt fjell, og tilbød ham makt over hele verden. Jesus svarte «Herren din Gud skal du tilbe, og ham alene skal du tjene». Den siste fristelsen bestod i at Djevelen tok Jesus med til Jerusalem og stilte ham opp på tempelmuren, muligens ifølge rabbinsk forventning. Han oppfordret Jesus til å kaste seg ut og la engler redde seg. Jesus svarte «Du skal ikke sette Herren din Gud på prøve». Etter at alle de tre fristelsene var blitt avvist lot Djevelen Jesus være i fred en stund. 

Historien om fristelsen brukes som grunnlag for å kalle Jesus for «den nye Adam», som motstod Djevelens tilnærminger der den første Adam falt. Den er også grunnlaget for at fastetiden varer i nettopp førti dager.

Referanser

Jesus
Matteusevangeliet
Markusevangeliet
Lukasevangeliet
Was nützt die Liebe in Gedanken

Was nützt die Liebe in Gedanken er en tysk dramafilm av Achim von Borries fra 2003. Hovedrollene spilles av August Diehl, Daniel Brühl, Anna Maria Mühe, Jana Pallaske og Thure Lindhardt.

Filmen er basert på faktiske begivenheter, den såkalte Steglitzer Schülertragödie, og finner sted på slutten av 1920-tallet. Hovedrollene har vanskeligheter med sin første store kjærlighet og beslutter å begå selvmord dersom de ikke finner den kjærligheten de mener de fortjener. Mens de alltid søker etter den høyeste kjærligheten, går Paul (Daniel Brühl) og Günther (August Diehl) glipp av de virkelig viktige tingene i livet. Deres forstyrrede forestillinger ødelegger alt og en farlig idé begynner å vokse i Günthers  hode: «Hvis vi ikke blir elsket, tar vi dem vi elsker med oss».

Skuespillere 

 Daniel Brühl som Paul Krantz
 August Diehl som Günther Scheller
 Anna Maria Mühe som Hilde Scheller
 Jana Pallaske som Elli
 Thure Lindhardt som Hans
 Verena Bukal som Rosa
 Julia Dietze som Lotte
 Buddy Elias som Dr. Frey
 Luc Feit som Zipfer
 Marius Frey som Bittner
 Holger Handtke som Wieland
 Jonas Jägermeyr som Pit
 Roman Kaminski som Vorsitzender bei Gericht.
 Christoph Luser som Macke
 Tino Mewes som Django

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 2003
Tyske dramafilmer
Tyskspråklige filmer
Losby Golfklubb

Losby golfklubb ligger på Losby i Lørenskog. Klubben ble stiftet i 1994 (som Lørenskog Golfklubb) og banene, designet av Peter Nordwall, stod ferdig i 1999.

Klubben tilbyr to baner, begge av typen park-/skogsbane. Østmork har 18 hull, måler  meter fra bakerste utslagssted og  meter fra rød, og har par 72. Vestmork har ni hull, måler  meter fra gul og  meter fra rød, og har par 35.

Klubben har fostret flere spillere på internasjonale tourer, blant dem Peter Kaensche, Lill-Kristin Sæther, Kim Kristoffersen og Espen Kofstad.

Klubben arrangerte Challenge Tour-turneringen Norwegian Challenge i 2000 og 2013. Den var også vertskap for Ladies European Tour-turneringen Ladies Norwegian Masters i 2007 (da Suzann Pettersen vant) og LET Access Series- og Swedish Golf Tour-turneringen Ladies Norwegian Challenge i 2015 og 2016.

Eksterne lenker 
 Losby Golfklubb

Golfbaner i Norge
Idrettsanlegg i Viken
Sport i Lørenskog
Sterilitet

Sterilitet betyr ufruktbarhet og forekommer både hos mennesker, dyr og planter, og er fraværet av evnen til å bære frem barn/frukt. Det omvendte av sterilitet er fertilitet.

Sterilitet hos mennesket
Et par blir definert som infertile dersom kvinnen ikke har blitt gravid etter tolv måneder med ubeskyttet samleie, eller etter seks måneder dersom kvinnen er over 35 år, eller kvinnen ikke klarer å bære fosteret frem til fødselen.

Sterilitet hos mennesket kan ha en rekke årsaker, som medfødte feil eller sykdommer.

Mannen
Hos mannen kan sterilitet skyldes medfødte feil ved kjønnsorganenes bygning eller deres funksjon. Sykdommer, spesielt gonoré og kusma som har angrepet testiklene, samt genitaltuberkulose, men også andre sykdommer og skader av kjønnsorganene, kan føre til sterilitet. Psykiske faktorer kan være av betydning, og impotens kan også være årsaken. Sædvæsken vil derfor ikke inneholde nok bevegelige, befruktningsdyktige spermier. Sædvæskens sammensetning for øvrig kan også være uheldig sammensatt.

Kvinnen
Hos kvinner kan sterilitet skyldes medfødte feil eller sykdommer, spesielt i egglederne, slik at egget ikke kan passere etter eggløsning. Betennelse i egglederne etter abortinngrep eller gonoré og hormonforstyrrelser kan også gi sterilitet.

Faktorer relatert til kvinnelig sterilitet er (ufullstendig oversikt):
Generelle faktorer
Diabetes mellitus, skjoldbruskkjertel-sykdommer, binyre-sykdommer
Signifikante lever- og nyre-sykdommer
Psykologiske faktorer

Sterilitet hos blomster
Hos blomster forekommer sterilitet når det ikke dannes befruktningsdyktige kjønnsceller. Pollenbærerne (støvbærerne) kan være sterile slik at det ikke dannes pollen, eller frøemnene kan slå feil.

Hos noen kurvblomstrende, for eksempel georginer, er randblomstene sterile.

Kilder
Aschehoug og Gyldendals STORE NORSKE leksikon, 3. utgave, 2. opplag, 1998

Helse
Halliburton

Halliburton Company () er et amerikansk oljeserviceselskap stiftet i 1919 i Dallas i Texas av Erle Halliburton. Selskapet er en av verdens største aktører i denne industrien ved siden av blant annet Schlumberger, Weatherford International, Tesco Corporation og Baker Hughes. Halliburton hadde i 2016  ansatte. Selskapets hovedkontorer ligger i Houston og Dubai.

Halliburton viktigste virksomhetssegment er Energy Services Group (ESG), som leverer teknologi og tjenester til olje- og naturgassindustrien. Frem til 2007 var også entreprenørvirksomhet en av selskapets bærebjelker gjennom datterselskapet KBR. KBR ble solgt ut 5. april 2007 etter å ha vært en del av Halliburton i 44 år.

Halliburton er også kjent for sine mange kontroverser; for selskapets nære bånd til tidligere visepresident Dick Cheney, krigsprofitering i forbindelse med invasjonen av Irak i 2003, en korrupsjonsskandale i Nigeria i 2010, og et utall miljø- og arbeidsmiljøskandaler. En forbrukerundersøkelse i 2011 rangerte Halliburton som det femte lavest ansette selskapet i USA.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Entreprenørselskaper
Oljeservice
Selskaper fra USA
Dallas
Etableringer i 1919
Houston
Næringsliv i Texas