alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vårbarkmåler

Vårbarkmåler (Ectropis crepuscularia) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). I likhet med andre barkmålere er den ganske variabel i fargen.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 38 – 44 mm), middels kraftig, gråspraglete måler. Hannen har fjærformede antenner. Vingene har ofte markerte, brune tverrbånd, men disse kan også mangle helt, grunnfargen varierer fra hvitgrå til ganske mørkt grå. Både for- og bakvingene har tre mer eller mindre tydelige tverrbånd. Larven er lang og slank, glatt og gulbrun på farge.

Levevis 
Vårbarkmåleren lever i ulike slags skog. Larvene finnes særlig på bjørk (Betula spp.) og selje (Salix spp.), men de har også blitt registrert fra en rekke andre trær (også bartrær), busker og urter. De voksne målerne flyr om natten i mai – juni, på dagen hviler de på trestammer.

Utbredelse 
Arten finnes i den palearktiske sone og også i Nord-Amerika. I Norge er den funnet nord til Nord-Trøndelag.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Ennominae
Sommerfugler formelt beskrevet i 1775
Dyr formelt beskrevet av Michael Denis
Dyr formelt beskrevet av Johann Ignaz Schiffermüller
Agder musikkonservatorium

Agder musikkonservatorium ble etablert i 1965 som musikklærerutdanningen ved Kristiansand musikkskole. 

Musikkskolens rektor var de ti første årene også rektor for konservatorievirksomheten. Musikkonservatoriet ble omdannet til en statlig høgskole fra 1988, og ble i 1994 en del av Høgskolen i Agder, fra 2007 Universitetet i Agder.

Eksterne lenker
 uia.no: ''Høgskolene før HiA

Tidligere høgskoler i Norge
Høyskoler i Kristiansand
Universitetet i Agder
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1965
Musikkinstitusjoner
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 1994
Vest-Agders utdanningshistorie
João Moutinho

João Filipe Iria Santos Moutinho (født 8. september 1986) er en portugisisk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Wolverhampton Wanderers FC. Han spiller også på landslaget til Portugal. 

Han har tidligere spilt for Sporting Clube de Portugal, og er den yngre broren til Pedro Moutinho.

Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.

24. juni 2017 fikk han sin 100. landskamp for .

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Portugisiske fotballspillere
Spillere i Fotball-EM 2008
Spillere i Fotball-EM 2012
Spillere i Fotball-VM 2014
Spillere i Fotball-EM 2016
Spillere i Fotball-VM 2018
Spillere i Fotball-EM 2021
Spillere i FIFA Confederations Cup 2017
Fotballspillere for Portimonense SC
Fotballspillere for Sporting Lisboa
Fotballspillere for FC Porto
Fotballspillere for AS Monaco
Fotballspillere for Wolverhampton Wanderers FC
Personer fra Algarve
Fødsler i 1986
French Open 2004

French Open 2004 ble spilt på Roland Garros-stadion i Paris i perioden 24. mai til 6. juni. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus. Gastón Gaudio fra Argentina beseiret sin landsmann Guillermo Coria i singlefinalen for herrer og Anastasija Myskina fra Russland vant over sin landsmann Jelena Dementjeva i damefinalen.

Menn (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Doublefinaler

Eksterne lenker
 French Open PDF Menn, Kvinner
 ITF Menn, Kvinner

French Open
Tennis i 2004
Sport i Frankrike i 2004
Langfjordtunnelen

Langfjordtunnelen er en foreslått undersjøisk veitunnel i Romsdal. Tunnelen er tenkt å gå under Langfjorden, og vil forbinde kommunene Rauma og Molde. Den vil også kunne erstatte ferjesambandet Sølsnes–Åfarnes på fylkesvei 64. Den foreslåtte tunnelen kan bli 10 500 meter lang og minst 340 meter dyp – og dermed blant verdens dypeste undersjøiske tunneler. Reisetiden ville bli forkortet med 25–45 minutter fordi en slipper å ta ferge. I 2014 ble imidlertid tunnelprosjektet skrinlagt på grunn av for stor stigning.

Trafikkgrunnlag 
Trafikkgrunnlaget er på omtrent 1000 kjøretøy i døgnet (tall fra 2007). Det forventes en vekst på 200 kjøretøy når tunnelen står ferdig. Dette er regnet som godt, og gjør prosjektet gjennomførbart.

Kostnadsberegning 
Den opprinnelige kostnaden ble i 2008 anslått til omtrent 900 millioner kroner. Finansieringen vil bli med bompenger med en innkrevingstid på 20 år. Prisen for en bruløsning ble anslått til 2,3 milliarder kroner.

Flere alternativ 
De opprinnelige planene var en omtrent åtte kilometer lang tunnel. Den ville ha fått innslag ved Åfarnes og Nesjestranda. Dette hadde medført dobbelt tunnelløp med forbikjøringsfelt, fordi tunnelen hadde blitt bratt. 

De oppdaterte planene omfattet en tunnel uten forbikjøringsfelt. For å nå dypt nok, måtte lengden økes til over 10 kilometer. De nye tunnelinnslagene var tenkt på Sandnes på Holmemstranda i Rauma og på Vågsetra på Skålahalvøya i Molde. Dette kunne ført til en forholdsvis rett tunnel som forkortet kjøredistansen med én kilometer.

Et annet alternativ som er omtalt er E39 Romsdalsfjorden. Det blir da omtrent 75 km fra Åndalsnes til Molde til et pris på 23 milliarder kroner.

Se også 
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Kilder 
 Rydjord, Ottar. 2008. Langfjordtunnel i 2015?. Romsdals Budstikke, 5. september 2008.
 Nergård, Richard. 2008. Får verdens djupeste tunnel. Romsdals Budstikke, 3. april 2008.
 Nergård, Richard. 2008. 25 minutter kortere reise. Romsdals Budstikke, 1. april 2008.

Eksterne lenker 
 Prosjektside – Statens vegvesen

Veitunneler i Møre og Romsdal
Undersjøiske tunneler på Vestlandet
Veier i Molde
Veier i Rauma
Planlagte veiprosjekt på Vestlandet
Fylkesvei 64
French Open 2006

French Open 2006 ble spilt på Roland Garros-stadion i Paris i perioden 28. mai til 11. juni. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus. Rafael Nadal fra Spania beseiret Roger Federer i singlefinalen for herrer og Justine Henin  fra Belgia vant over Svetlana Kuznetsova i damefinalen.

Menn (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Doublefinaler

Eksterne lenker
 ITF Menn, Kvinner

French Open
Tennis i 2006
Sport i Frankrike i 2006
Knattspyrnufélagið Víkingur

Knattspyrnufélagið Víkingur (norsk: Fotballklubben Viking) er en sportsklubb i Reykjavík på Island. De er best kjent for sitt fotballag. Klubben ble etablert i 1908 og har vært ganske suksessfull gjennom tidene. Deres siste islandske tittel fikk de i 1991, da de vant Úrvalsdeild, en tittel de har vunnet tilsammen fem ganger. Deres hjemmebane heter Víkin og har plass til ca. 2000 tilskuere (1150 sitteplasser). De har også vunnet den islandske cupen én gang, i 1971, 2019, 2021, 2022.

Fotballag på Island
Sport i Reykjavík
Fotballag etablert i 1908
1900-årene på Island
US Open 1981 (tennis)

US Open 1981. US Open er en Grand Slam-turnering i tennis. US Open i 1981 ble arrangert i perioden 1. til 13. september i Flushing Meadows i bydelen Queens i New York. John McEnroe beseiret Björn Borg i herrefinalen og tok sin tredje strake singletittel i US Open. Tracy Austin vant damefinalen over Martina Navrátilová.

Menn (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Doublefinaler

Eksterne lenker
 ITF Menn, Kvinner

US Open (tennis)
Tennis i 1981
Royal Antwerp FC

Royal Antwerp FC er en belgisk fotballklubb, som ble grunnlagt i 1880 og som kommer fra byen Antwerpen. 
Klubben var i 1895 det første medlem som ble registrert i det belgiske fotballforbund.

I 1900 forlot de fleste spillerne klubben til fordel for naboklubben Beerschot AC. Royal Antwerp FC er den hittil siste belgiske klubb som har spilt i en europeisk cupfinale, det skjedde i finalen i Cupvinnercupen i 1993 hvor de tapte 1-3 mot Parma FC på Wembley Stadium. Klubben har spilt i belgisk 2. divisjon siden 2005. Siden 1923 har hjemmebanen vært Bosuilstadion. Royal Antwerps farger er rødt og hvitt.

Klubben har en partneravtale med den engelske storklubben Manchester United, noe som innebærer at United ofte sender sine unge talenter på utlånsavtale for at de skal få førstelagserfaring. United bruker også Antwerp som «lagringssted» for utenlandske spillere som sliter med å få arbeidstillatelse i England.

Spillerstall 
Oppdatert 5. november 2022.

Utlånte spillere

Meritter

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Belgia
Fotballag etablert i 1880
1880-årene i Belgia
Sport i Europa i 1880
US Open 1982 (tennis)

US Open 1982. US Open er en Grand Slam-turnering i tennis. US Open i 1980 ble arrangert i perioden 31. august til 12. september i Flushing Meadows i bydelen Queens i New York. Jimmy Connors beseiret Ivan Lendl i herrefinalen i single og Chris Evert Lloyd vant damefinalen over Hana Mandlíková.

Menn (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner (single)

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Doublefinaler

Eksterne lenker
 ITF Menn, Kvinner

US Open (tennis)
Tennis i 1982
Sachsen-Altenburg

Sachsen-Altenburg var et hertugdømme i Sachsen, styrt av den ernestinske greinen av Wettin-dynastiet. Altenburg var en egen stat med en stemme i riksdagen. Staten eksisterte i store deler av 1600-tallet inntil hertugen av Sachsen-Gotha arvet staten i 1672 etter at han giftet seg med arvingen av Altenburg. Landet ble en del av Sachsen-Gotha-Altenburg inntil det regjerende huset der opphørte i 1825. Altenburg og Gotha skilte da lag, Gotha ble gitt til hertugen av Sachsen-Coburg-Saalfeld og Altenburg ble gitt til hertugen av Sachsen-Hildburghausen. Hertugen av Sachsen-Hildburghausen gav til gjengjeld Hildburghausen til hertugen av Sachsen-Meiningen. Den tidligere hertugen av Hildburghausen regjerte i Sachsen-Altenburg inntil de tyske monarkiene falt i 1918. Sachsen-Altenburg sluttet seg til den nye staten Thüringen i 1920. 

Sachsen-Altenburg hadde et areal på 1323 km² og en befolkning på 207 000 (1905). Hovedstaden var Altenburg.

Slutten på Sachsen-Altenburglinjen kom i 1991 da prins George Moritz døde.

Hertuger av Sachsen-Altenburg
Fredrik (1826–1834) (tidligere hertug av Sachsen-Hildburghausen)
Josef (1834–1848)
Georg (1848–1853)
Ernst I (1853–1908)
Ernst II (1908–1918)

Overhoder for det fyrstelige huset av Sachsen-Altenburg etter monarkiets fall
Ernst II (1918–1955)
Georg, arveprins (1955–1991)

I 1991 ble den opphørte hertuglinjen ved Georgs død.

Se også 
De ernestinske hertugdømmer

De ernestinske hertugdømmer
Historiske stater og riker i Europa
Stater og territorier etablert i 1602
Stater og territorier opphørt i 1672
Stater og territorier etablert i 1826
Stater og territorier opphørt i 1918
Stater og territorier etablert i 1918
Stater og territorier opphørt i 1920
Christian Nagiller

Christian Nagiller (født 24. juni 1984 i Hall in Tirol) er en tidligere østerriksk skihopper.
Nagiller deltok i verdenscupen fra 2000 til 2004. Hans største suksess var en seier i januar 2003 i Hakuba og en andreplass i Sapporo to dager senere.

I 2003 falt han på et fantastisk hopp på 220 meter i Kulm i hjembyen Bad Mittderndorf. Hoppet ville forøvrig vært bakkerekord og knust Sven Hannawalds stående rekord på 214 meter.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Østerrikske skihoppere
Deltakere under Ski-VM 2003
Personer fra Hall im Tirol
Aage Vestøl

Aage Vestøl (født 24. desember 1922, død 30. mars 2008) var en norsk sjakkspiller. 

Vestøl vant nest øverste klasse i norgesmesterskapet i 1938, og nest øverste klasse i det nordiske mesterskapet i 1939. Fra slutten av andre verdenskrig frem til 1959 var Vestøl Norges nest sterkeste spiller etter Olaf Barda. Vestøl ble norgesmester i 1949. Han spilte for Norge i de fem sjakkolympiadene fra 1950 til 1958 på første- eller andrebord.

Kilder 
 Bergens Schakklubs hjemmeside (se innlegg 3. april 2008 med nekrolog av Øystein Brekke)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norgesmestere i sjakk
Sjakkolympiadedeltagere
Fødsler i 1922
Dødsfall i 2008
Norske sjakkspillere
Musikkonservatoriet i Oslo

Musikkonservatoriet i Oslo (MKiO) var en privat musikkutdannelsesinstitusjon som ble etablert i Christiania i 1883 under navnet Organistskolen. Konservatoriet samarbeidet med den statlige Norges musikkhøgskole (NMH) fra starten i 1972 og ble helt innlemmet i denne høyskolen i 1996.

Historie
Skolen ble grunnlagt av Ludvig Mathias Lindeman (1812–87) og hans sønn Peter Brynie Lindeman (1858–1930). Peter Lindeman overtok ledelsen av skolen da faren døde i 1887. Peters sønn Trygve Lindeman (1896–1979) studerte musikk i Stockholm, ble lærer ved skolen fra 1921, og dens leder fra 1930. Da Trygve Lindeman ble pensjonist på 1960-tallet, ble undervisningen overført til stiftelsen Lindemans legat, og konservatoriet ble fra 1969 til 1973 drevet i samarbeid mellom stiftelsen og myndighetene.

Skolen tok navnet Musik- og Organistskolen i 1885, og i 1894 skiftet den navn til Musik-Konservatoriet, som senere ble til Musikkonservatoriet i Oslo. 

Skolen drev helt fram til 1969 med en blanding av yrkesutdanning av musikere, og fritidsundervisning av barn og voksne.

Konservatoriet ble lagt ned i 1973, ved opprettelsen av Norges musikkhøgskole (NMH). I perioden 1969-73 ble skolen drevet av det nyopprettede Lindemans legat som i årene siden har forvaltet arven etter familien Lindemann.

Musikkonservatoriets arkiv ble tatt vare på av Lindemanns legat og ble i 2013 avlevert til Riksarkivet. Arkivet består av undervisningsprotokoller med elev- og lærerfortegnelser, elevaftener, Musikkonservatoriets samfund og en serie Vidnesbyrd, det vil si avgangsvurderinger av elevene. Det er også bevart en del regnskapsprotokoller med blant annet elevinnbetalinger og gasjefortegnelser. Protokollene strekker seg over hele perioden fra starten i 1883 til nedleggelsen i 1969/70.

Se også
 Lindemans legat

Referanser

Eksterne lenker
 Lindemans legat

Tidligere utdanningsinstitusjoner i Oslo
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1883
Tidligere høgskoler i Norge
Musikkinstitusjoner
1883 i Norge
Kavringen

Kavringen er et lite hvalformet skjær (holme) i Oslofjorden, nordvest av Hovedøya og i Oslo kommune. Skjæret og gruntområdet rundt, i alt 16 dekar, ble vernet som naturreservat den 15. desember 1978. Formålet med fredningen er å bevare livsmiljøet for plante- og dyrelivet særlig ut ifra hensynet til sjøfuglene og deres hekkeplasser. Fra 15. april til 15. juli er det ferdselsforbud på holmen.

Det finnes også en annen holme i indre Oslofjord med samme navn. Denne Kavringen finnes kloss i Nesoddlandet, øst-nordøst for Ildjernet. Her ligger en marina.

Se også 
 Verneområder i Oslo
 Kavringen fyr

Referanser 

Øyer i Oslo
Øyer i Oslofjorden
Bydel Gamle Oslo
Naturreservater i Oslo
Verneområder opprettet i 1978
Tony Knapp

Anthony «Tony» Knapp (født 13. oktober 1936 i Newstead ved Nottingham) er en britisk fotballpersonlighet, kjent som hovedtrener for Viking FK og Sportsklubben Brann. Han er bosatt på Jørpeland utenfor Stavanger.

Spillerkarriere 
Knapp var regnet for å være en kompromissløs forsvarsspiller, som spilte på alle nivåer i det profesjonelle ligasystemet.
Som ung trente han med Nottingham Forest, før han spilte profesjonelt i Leicester City (1955-61, 86 kamper), Southampton FC (1961-67, 260 kamper, 2 mål) og Coventry City (1967-68, 11 kamper), Los Angeles Wolves (1968) og Tranmere Rovers (1969-71, 36 kamper, 1 mål).

Trenerkarriere 
Trenerkarriere startet som spillende trener i engelske Poole Town (1971–72) og assistent i Norwich City.

Knapp ble sjef for Islands herrelandslag i fotball (1974-77, A, U18, U21) og hadde suksess, blant annet gjennom å slå Øst-Tyskland 2-1. I Norge trente han Viking FK fra 1978 til 1981. Han sto bak klubbens "The double" i 1979, da de vant 1. divisjon og cupfinalen. I 1981 ledet han Viking til sølvmedalje.

I 1982 overtok han Fredrikstad FK (nedrykk i 1982, opprykk året etter), før han igjen ble landslagssjef på  Island i 1984-85. I 1986 overtok han Sportsklubben Brann, som han ledet til opprykk i 1986 og andreplass i NM i 1987), samtidig som han stoppet klubbens langvarige heistilværelse mellom divisjonene. Senere tilbrakte han mange år i lokalfotballen i Rogaland, hvor han trente SK Vidar, Djerv 1919, Sandnes Ulf, Staal Jørpeland (Både herrelag og damelag 2003), SIF, Hundvåg IL (2004–05). Han var 71 år da han overtok Lillesand IL i 2007. På grunn av sykdom, måtte han fratre trenerjobben i Lillesand 1. juni 2008.

Utmerkelser 
 Gullprisen fra Island

Kilder 
 brann.no: «Branns hovedtrenere siden 1960»

Engelske fotballspillere
Engelske fotballtrenere
Fotballspillere for Leicester City FC
Fotballspillere for Southampton FC
Fotballspillere for Coventry City FC
Fotballspillere for Los Angeles Wolves
Fotballspillere for Tranmere Rovers FC
Fotballtrenere for Knattspyrnufélag Reykjavíkur
Fotballtrenere for Viking FK
Fotballtrenere for Fredrikstad FK
Fotballtrenere for Brann
Fotballtrenere for Sandnes Ulf
Trenere for Islands herrelandslag i fotball
Utenlandske fotballtrenere i Norge
Personer fra distriktet Gedling
Fødsler i 1936
Diyarbakır

Diyarbakır (kurdisk: Amed; osmantyrkisk: دیاربکر, Diyâr-i Bekr, «Bekrs land»; zazaisk: Diyarbekir; gresk: Ἄμιδα,  Amida; gammelsyrisk: ܐܡܕ, Amed eller ܐܡܝܕ, Amid, armensk: Amida) er en by i østlige Tyrkia og er administrasjonhovedsete for provinsen med det samme navnet.

Når byen ble grunnlagt er usikkert, men den har en historie som strekker seg så langt tilbake som til over 200 år før Kristus. I assyriske og kurdiske tekster blir byen kalt Amed og regnes som en viktig kurdisk by. Byens navn var tidligere Diyâr-ı Bekr under Det osmanske riket., men ble endret til nåværende navn i 1937.

Byen fikk et eget universitet i 1973. Næringlivet består av produksjon av ull, bomull, ris, og noe tekstiler. Byen ligger like ved elven Tigris. Diyarbakir har nå ca. 843 460 innbyggere.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Diyarbakırspor (byens fotballklubb)

Byer i Tyrkia
Byer ved Tigris
Diyarbakır (provins)
Dobritsj

Dobritsj (bulgarsk Добрич, historiske navn: tyrkisk: Hacıoğlu Pazarcık, rumensk: Bazargic, i kommunisttiden: Tolbuhin) er en by og kommune i Bulgaria. Byen er administrasjonssentrum i Dobritsj oblast.

Historie 
Dagens byområde og områdene rundt har på grunn av den fruktbare svartjord blitt brukt til dyrking av korn siden førromersk tid. Da Bulgaria ble selvstendig i 1878, etter å ha vært en del av Det osmanske riket, ble det avgjort på Berlinkongressen at Dobrudsja skulle deles i to. Den nordlige delen gikk til Romania, og den sørlige delen til Bulgaria.

Etter slutten av den andre Balkankrigen i 1913 ble Dobritsj og den sørlige delen av Dobrudsja en del av Romania. Under den første verdenskrigen, den 3. september 1916, beleiret bulgarske tropper den sørlige delen av Dobrudsja. Ved freden i Neuilly 27. november 1919 mistet derimot Bulgaria igjen området til Romania. Under den andre verdenskrigen, den 25. september 1940, marsjerte den bulgarske hæren inn i byen, og området har siden den gang vært en del av Bulgaria.

Geografi 
Dobritsj er den åttende største byen i Bulgaria, og senteret i den historiske regionen Sør-Dobrudsja. Byen ligger 30 km vest for kysten av Svartehavet, ikke langt fra feriesteder som Albena, Baltsjik og Golden Sands.

Hele det sørlige Dobrudsja er svært landlig.

Befolkning 
I Dobritsj og i området rundt bor det en stor tyrkisk minoritet, blant annet mange som tilhører det tyrkiske folket gagauzerne.

Befolkningsutviklingen vist ved folketellinger:

Utdannelse 
Dobritsj har bl.a. 30 skoler og 19 barnehager. 

Institusjoner for høyere utdanning er:
 Teknisk høyskole under Varna universitet Hjemmeside
 Lærerhøyskole under Sjumenuniversitet "Ep. Konstatine Preslavski"
 International University College (privat høyskole i økonomi) Hjemmeside

Næringsliv 
Dobritsj er et sentrum for næringslivet i området med maskinbygging, marked og tekstilindustri.

Kultur 
I sentrum av byen ligger et etnografisk museum hvor man se byens utvikling. Videre finnes i sentrum også et kvarter med små verksteder hvor det utøves tradisjonelt håndverk.

Vennskapsbyer 
  Pinsk, Hviterussland
  Golmud, Kina
  Zalaegerszeg, Ungarn
  Kavadarci, Nord-Makedonia
  Nowy Sącz, Polen
  Constanţa, Romania
  Saratov, Russland
  Schaffhausen, Sveits
  Kırklareli, Tyrkia
  Izmail, Ukraina

Eksterne lenker
Tysklands Grand Prix

Tysklands Grand Prix (Großer Preis von Deutschland) er et Formel 1-løp som har lange tradisjoner i sporten. Det ble første gang avholdt på Nürburgring i 1951, et løp som ble vunnet av Alberto Ascari. Siden 2007 har løpet blitt arrangert annet hvert år på Hockenheimring-banen nordvest i Baden-Württemberg og annet hvert år på Nürburgring i Rheinland-Pfalz, bortsett fra i 2015 da løpet ble kansellert.

Vinnere av Tysklands Grand Prix

Løp markert med rosa bakgrunn var ikke en del av Formel 1-verdensmesterskapet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Sportsarrangementer i Tyskland
Repeterende arrangementer etablert i 1926
1926 i Tyskland
Carsten Hopstock

Carsten Henrik Hopstock (født 13. mars 1924 i Kragerø, død 31. januar 2014 i Oslo) var en norsk kunsthistoriker.

Hopstock begynte sin museumskarriere i 1945 ved å være med å bygge opp Berg-Kragerø Museum. Han tok magistergraden i kunsthistorie ved Universitetet i Oslo i 1953 med historie og klassisk arkeologi som sidefag. I 1954 ble han tilsatt som konservator ved Byavdelingen ved Norsk Folkemuseum i Oslo, og han arbeidet her inntil pensjonsalderen. Han hadde gjennom dette også ansvaret for Bogstad Stiftelse og Norsk Farmasihistorisk Museum. Viktige arbeider på Folkemuseet var etableringen av Enerhaugen og Chrystiegården.

I tillegg til arbeidet ved Folkemuseet var Hopstock engasjert i utvikllingen av flere andre av landets viktige kulturhistoriske institusjoner, så som Ulefos hovedgård, Jarlsberg hovedgård, Eidsvollsbygningen og Baroniet Rosendal.

Hopstock har et stort forfatterskap, både av strengt faglige verker og av mer populærvitenskapelige. Han var en svært populær foredragsholder og deltok også i en rekke TV-programmer. Han ble regnet som en av våre fremste eksperter på antikviteter fra bymiljø.

Familie 
Han var sønn av Frantz Philip Hopstock (1891–1977) og Lilly Haanshus (1887–1982). Faren var apoteker i Kragerø og av Hopstock (slekt).  Carsten ble gift med bildekunstneren og forfatteren Kirsti Hopstock (f. Kirsti Marianne Nygård-Nilssen), og dermed svigersønn av tidligere riksantikvar Arne Nygård-Nilssen og bildehoggeren Maja Refsum.

Utdrag av forfatterskapet 
 Kirkegaten Kragerø – bebyggelsen i byens gamle sentrum, Kragerø og Skåtøy historielag 2001
 Bogstad – et storgods gjennom 300 år (to bind), Boksenteret/Bogstad stiftelse 1997
 Søndre Kalstad og Kragerø-slekten Biørn i byen og på landet. Naper boktrykkeri Kragerø 1975
 Apoteket i det medisinske liv i en norsk småby gjennom 200 år – Kragerø Apotek 1770–1970, Kragerø 1970
 Norwegian design – from Viking Age to industrial revolution, Dreyer 1958
 Stil og smak i 6000 år (sammen med Stephan Tschudi-Madsen), brevkurs i flere utgaver

Litteratur 
 Bing, Morten og Kjos, Torgeir. Norge i Europa- Festskrift til Carsten Hopstock. – Oslo : [M. Bing, T. Kjos], 1994 – 132 s.
 Hebbel, Hermann. Hopstocks- Förster und Baueren im Harz. – Boffzen/Oslo/København : [H. Hebbel], 1975 – 112 s.
 Hebbel, Herman, Michael Hopstock (red) Ole Andreas Hopstock. Slekten Hopstock. Skogvoktere og bønder i Harz og deres ettterkommere: [H. Hebbel, M. Hopsstock, O. A. Hopstock], 2020 –  243 s.

Referanser 

Norske kunsthistorikere
Konservatorer
Norske museumsfolk
Personer fra Kragerø kommune
Mottakere av Bergesens Almennyttige Pris