alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ellen Hofsø

Ellen Hofsø (født 28. januar 1948) i Bodø, er en norsk forfatter og sosionom. Hun bodde i flere år på Stokmarknes, men er i dag bosatt i Krokstadelva. Hun debuterte med romanen Ingen utgang i 1984, og har blant annet skrevet om psykiatri og rusmisbruk. Hennes siste bok, er ungdomsromanen Elvesang. Det er en historisk roman som handler om transporten av kvenske barn fra svensk Tornedalen til Troms på 1860-tallet.

Hofsø er representert i antologien Circum Polaris, som ble utgitt av Nordnorsk Forfatterlag i 1997. Boka Til Sara er oversatt til nordsamisk (Sárái, 2007), og ungdomsromanen Ikke si det til noen er oversatt til dansk (Sig det ikke til nogen, 1991).

Bibliografi 
 1984: Ingen utgang (roman)
 1986: Asalias fall (roman)
 1989: Ikke si det til noen (ungdomsroman)
 1991: Det er noe jeg må si deg (ungdomsroman)
 1995: Glemselens elv (roman)
 1999: Paradis og reddfis (barnebok)
 2002: Stikk deg fri! (barnebok)
 2007: Til Sara (ungdomsroman)
 2017: Elvesang (ungdomsroman)
 2020: Soldråper (ungdomsroman)

Kilder 
 Forfatterkatalogen: Ellen Hofsø (besøkt 29. mars 2017)
 Valerius Hildonen-Nilsen: Møte med tre forfattere i Oslo (oktober 2007, besøkt 25. mai 2013)

Eksterne lenker 
 Ságat: «Til Sara» kan bli film (5. november 2009)

Norske romanforfattere
Norske forfattere av ungdomsbøker
Norske barnebokforfattere
Personer fra Bodø kommune
Personer fra Hadsel kommune
Fødsler i 1948
Rosennebblerke

Rosennebblerke (Spizocorys conirostris) er en fugl i slekten Spizocorys i lerkefamilien.

Utbredelse 
Den forekommer i Botswana, Namibia, Sør-Afrika og Zambia.

Underarter 
Det er beskrevet seks underarter av rosennebblerke:
 Spizocorys conirostris damarensis (Roberts, 1922) – forekommer i det nordvestlige Namibia.
 Spizocorys conirostris barlowi (Roberts, 1942) – forekommer fra det sørlige Namibia til det sørlige Botswana og det nordvestlige Sør-Afrika.
 Spizocorys conirostris harti (Benson, 1964) – forekommer i det nordvestlige Zambia.
 Spizocorys conirostris makawai (Traylor, 1962) – forekommer i det sørvestlige Zambia.
 Spizocorys conirostris crypta (Irwin, 1957) – forekommer i det nordøstlige Botswana.
 Spizocorys conirostris conirostris (Sundevall, 1850) – forekommer i Sør-Afrika og det nordvestlige Lesotho.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 Birdlife Species Factsheet: Spizocorys conirostris. Besøkt 2014-05-16.
 IBC - The Internet Bird Collection: Spizocorys conirostris. Besøkt 2014-05-16.
 Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The eBird/Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Besøkt 2014-05-16.

Lerker
Fugler formelt beskrevet i 1850
Dyr formelt beskrevet av Carl Jacob Sundevall
Botswanas fugler
Namibias fugler
Sør-Afrikas fugler
Zambias fugler
Astrildlerke

Astrildlerke (Spizocorys fringillaris) er en fugl i slekten Spizocorys i lerkefamilien.

Utbredelse og habitat 
Den forekommer i det nordøstlige Sør-Afrika. Arten foretrekker veldrenert kortvokst gressmark på leirholdig grunn i høylandsområder, som beites så hardt at det får innslag av barmark. Er ofte å se i områder der det beiter kveg. Unngår høyt gress, steingrunn og dårlig drenert mark.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 Birdlife Species Factsheet: Spizocorys fringillaris. Besøkt 2014-05-16.
 IBC - The Internet Bird Collection: Spizocorys fringillaris. Besøkt 2014-05-16.
 Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The eBird/Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Besøkt 2014-05-16.

Lerker
Fugler formelt beskrevet i 1850
Dyr formelt beskrevet av Carl Jacob Sundevall
Sør-Afrikas fugler
Sterkt truede arter på IUCNs rødliste
Ben Goldacre

Ben Goldacre (født 1974) er en britisk lege, medisinsk forsker, fagbokforfatter og forskningsformidler, utdannet ved Oxford University, London. Han er epidemiologiforsker ved London School of Hygiene and Tropical Medicine. Goldacre er særlig kjent for spalten «Bad Science» som han hadde i avisa The Guardian fra 2003 til 2011.

Hans bok Bad science (2008) kom i 2012 ut i norsk oversettelse med tittelen Kvakksalverne: et oppgjør med tvilsom medisin, falske slankekurer og naive medier. Han har markert seg som kritiker av alternativ behandling og uvitenskaplig formidling av helse- og medisin i mediene.  

I boka Bad pharma (2008) kritiserte han farmasøytisk industri. Den norske oversettelen heter Bitter pille: Hvordan legemiddelindustrien villeder leger og skader pasienter og er oversatt av Rune Moen.

Publikasjoner (utvalg)

Hedersbevisninger og priser  (utvalg) 

 Æresdoktor ved Heriot-Watt University.
 Æresdoktor ved Loughborough University.

Referanser

Eksterne lenker  
 Goldacre, Ben (2011) Battling bad Science. TED talk (Varighet ca. 15 min.)
Bad Science, Goldacres blogg  (Per 4. desember 2018: Nyeste innlegg fra desember 2017)

Britiske leger
Fødsler i 1974
Bulgarias parlament

Bulgarias parlament (bulgarsk: Народно събрание/Narodno Sabranie) består av ett kammer med 240 medlemmer som velges for fire år av gangen. Bulgarias parlament reguleres av landets grunnlov fra 1991.

Overordnet Bulgarias parlament er Bulgarias Store parlament (bulgarsk: Weliko Narodno Sabranie). Det Store parlamentet som består av 400 medlemmer, har siden 1879 avholdt sju møter, senest da den nye grunnloven ble vedtatt i 1991.

Bulgarias første parlament trådte sammen i 1879 (10. februar til 16. april) i byen Veliko Tarnovo og vedtok da landets første grunnlov. En ny grunnlov ble vedtatt i 1947 og denne gjaldt inntil grunnloven av 1991.

Parlamentsbygningen som ligger i hovedstaden Sofia, ble oppført i perioden 1884 til 1886 i nyrenessanse-stil, forøvrig etter tegninger av arkitekt Constantin Yvanovic.

Referanser 

Bulgarsk politikk
Nasjonale parlamenter
Omai

Omai (egentlig Mai, født omkring 1753, død 1784) var en polynesier fra øya Raiatea. Han deltok som tolk og kjentmann i James Cooks sjøferd fra Polynesia og til Europa. Omai tilbrakte to år i Storbritannia og var en av de første fra Polynesia som besøkte et europeisk land. I 1777 vendte han tilbake til Selskapsøyene.

Omai vokste opp på Raiatea, men flyktet rundt 1763 til Tahiti etter at folk fra Bora Bora hadde invadert hans hjemøy. På Tahiti var han blant dem som i 1767 ble skadet da befolkningen på land ble beskutt av det britiske skipet HMS «Dolphin» og kaptein Samuel Wallis.

I 1773 ble han med HMS «Adventure», et av skipene i Cooks andre ekspedisjon til Stillehavet, på reisen tilbake til Storbritannia. Den 14. juli 1774 kom han til Portsmouth. Han ble introdusert for medlemmer av den britiske eliten og for kong Georg III av Storbritannia, som ga ham bosted og midler til å bo i London. Fascinasjonen for den eksotiske Omai medførte bred interesse og omtale i samtiden. Han ble portrettert av ledende kunstnere og det ble satt opp teaterforestillinger om ham.

I 1776 ble Omai med Cook på hans tredje store sjøreise og året etter vendte han hjem til Tahiti. Han tok med seg mange gjenstander fra Europa. Omai ble installert i et hus bygd for ham i Huaheine.

Referanser

Kilder 
 Cook & Omai. The Cult of The South Seas, katalog fra National Library of Australia, 2001
 Cook & Omai. The Cult of The South Seas, nettutstilling fra National Library of Australia
 «Omai (ca. 1753-1784)», i Robert D. Craig: Historical Dictionary of Polynesia, 3. utgave, Lanham: Scarecrowe Press, 2011, s. 195–196
 «Omai the noble savage», Captain James Cook (1728-1779)

Oppdagere
Polynesiere
Fødsler i 1753
Dødsfall i 1784
Florence Owens Thompson

Florence Owens Thompson (født 1. september 1903, død 16. september 1983) var ei amerikansk kvinne som er avbildet på Dorothea Langes kjente bilde «Migrant Mother» fra 1936. Bildet er blitt et symbol på den store depresjonen som skjedde i den første halvdelen av 1930-årene.

Thompson likte ikke at bildet av henne ble brukt som en assosiasjon på fattigdom. Hun skal ha sagt at hun skulle ønske Dorothea Lange aldri hadde tatt bildet. 

Da hun ble innlagt på sykehus, fikk familien problemer med å betale sykehusgjelda. De fikk imidlertid $35 000 fra folk rundt omkring som syntes synd på kvinna på bildet. Denne hjelpen utenfra fjernet mye av bitterheten knyttet rundt bildet, ifølge Florences sønn .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra USA
Personer fra Cherokee County i Oklahoma
Fotografier
Henrik Rogert

Henrik Rogert (født 12. januar 1756 i Trondheim, død 27. juni 1838 i Rennebu) var en norsk offiser og stortingsmann, bror av Andreas Rogert.

Han ble offiser i 1776, steg i gradene til han i 1814 ble oberstløytnant for 2. trondhjemske infanteriregiment. Han fikk vartpenger fra 1818.

Til stortinget i 1815–1817 ble han valgt til 3. representant fra Søndre Trondhjems amt. På tinget var han medlem av åtte komiteer, blant annet av komiteen som forhandlet om finans-, skatte-, bank- og pengevesen, og komiteen om den geografiske oppmålingen.

Rogert var tildelt medaljen for borgerdåd i sølv.

Referanser

Kilder 
 Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814-1914, Kristiania, 1914, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 720

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter for Sør-Trøndelag
Stortingsrepresentanter 1815–1817
Medaljen for borgerdåd
Norske offiserer
Personer fra Trondheim kommune
Kjell Joachimsen

Kjell Joachimsen (født 13. mars 1939 i Bergen, død 19. mai 2013 i Harstad) var en norsk prest i den norske kirke og politiker for Høyre. Han var ordfører i Harstad fra 1987 til 1993.

Joachimsen ble cand.theol. ved det det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo, i 1964. Han arbeidet som prest på Tjøtta, i Melhus og ved bispekontoret i Nidaros bispedømme før han kom til Harstad og ble sogneprest der i 1978. Fra 1984 til 1987 var han Harstad kommunes kultursjef. Da han fra 1987 engasjerte seg i lokalpolitikken, ble han i sin første periode i kommunestyret valgt til ordfører. Han ble gjenvalgt i 1991, men trakk seg som ordfører i 1993, midt i den andre perioden. Deretter var han i årene 1994-1997 prost i Trondenes prosti. I hans tid som ordfører ble Harstad kulturhus bygd, og han var styreleder for kulturhuset i årene 1995-1999 og nestleder i styret for Festspillene i Nord-Norge i 1996-1999.

Kilder 
 Lokalhistoriewiki: Kjell Joachimsen (besøkt 25. mai 2013)
 Harstad Tidende: Kjell Joachimsen død (20. mai 2013, oppdatert 24. mai 2013, besøkt 25. mai 2013)
 Minneord i Harstad Tidendes papiravis 25. mai 2013 (av Britt Skinstad Nordlund og Helge Eriksen)
 Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater, Den norske kirkes presteforening, 1990. ISBN 82-543-0454-8

Ordførere i Harstad
Høyre-ordførere i Troms
Norske lutherske prester
Det Søndenfieldske Frivillige Musceteer Corps

Det Søndenfieldske Frivillige Musceteer Corps, vanligvis forkortet DSFMC, er en millitærhistorisk gruppe tilknyttet Forsvarsmuseet i Oslo. Korpsets hovedfokus er reenactment fra Napoleonskrigene, fra Danmark-Norge ble trukket inn i krigen i 1808 og fram til fredsslutningen med Sverige i 1914. Gruppen har både en infanteriavdeling og en artilleriavdeling, sistnevnte utstyrt med en amusett, en lett feltkanon. Gruppen har også en mer generell marketenteri-gruppe og en avdeling som viser Akershus festnings vaktstyrke i 1608.

Det Søndenfieldske Frivillige Musceteer Corp ble opprettet av Forsvarsmuseet i forbindelse med 174-årsjubileet for Norges Grunnlov i 1989. Som sitt bidrag til feiringen, ønsket museet å vise aspekter av datidens krigføring. Korpset har arrangert lystleire og holdt demonstrasjoner på Akershus festning i forbindelse med jubileer. Artilleriavdelingen har vært brukt en del til å skyte salutt. Korpset har også deltatt på både nasjonale og internasjonale reenactment-arrangementer og var hovedarrangør bak arrangementene på Langnes som markerte slaget ved Langnes skanse, det siste større slaget mellom svenske og norske styrker i 1814.

Referanser

Eksterne lenker
 Film fra oppvisningen under lystleiren på Akershus, 1999, fra YouTube.

Militærhistorie
Forsvarets museer
Viral video

Viral video er en videofilm som tilsiktet eller utilsiktet blir svært populær på internett i en prosess med deling av videoen på sosiale medier. Delingen foregår slik at noen sender videoens nettadresse som en lenke på e-post eller legger den ut på det som kalles for veggen, altså den offentlige oppdateringen til brukeren. Videoene er ofte korte og oppsiktsvekkende på et eller annet vis. Suksessen skyldes ofte at filmen vekker sterke følelser.

På engelsk brukes uttrykket «viral» om suksesser og fenomener om spres på nettet svært fort og bred, på samme måte som et smittsomt virus. Et annet eksempel enn viral video er viral markedsføring. Enkelte internettfenomener, særlig humoristiske og selvironiske, kalles også ofte mem, norsk for engelske «meme», en idé som spres i en «kulturell evolusjon».

Eksempler
Den amerikanske artisten Rebecca Black ble offer for negativ spredning av hennes video Friday. Likevel anses dette som et gjennombrudd for artisten. Mest kjent er den sørkoreanske musikkvideoen Gangnam Style, som har oppnådd langt over en milliard visninger på nettstedet YouTube.

I løpet av høsten fra september til nyttår 2013 oppnådde Ylvis' musikkvideoparodi What Does the Fox Say? over 300 millioner visninger på YouTube og ble nettstedets mest sette film dette året. Samme år kom også en kort humoristisk video med Harlem Shake og dansende norske soldater i Bardufoss; den ble lagt ut på Youtube i februar 2013 og var ved årets slutt sett 95 millioner ganger.

Se også
 Viral markedsføring
 Viral nettspredning

Referanser

Video
Nettsamfunn
Sjargong
Nettkultur
Internettfenomener
Filosofiåret 1700

Filosofiåret 1700 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1700.

Hendelser

Publikasjoner 
 Mary Astell, Some Reflections Upon Marriage (1700)
 François Fénelon, Dialogues des Morts et Fables, écrits composés pour l'éducation du duc de Bourgogne

Fødsler 
Anton Wilhelm Amo, ghanesisk-tysk filosof (død 1754)

Dødsfall 
6. juni - Wespazjan Kochowski, polsk historiker, filosof og poet (født 1633)
24. juni - Anton Günther Heshusius, tysk filosof (født 1638) 
29. juni – Andrzej Abrek, polsk filosof (ukjent fødselsår)
Filosofiåret 1748

Filosofiåret 1748 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1748.

Hendelser

Publikasjoner 
 An Enquiry Concerning Human Understanding av David Hume  
 Lovenes ånd (De l'esprit des lois) av Montesquieu 
 L'Homme Machine av Julien Offray de La Mettrie

Fødsler 
6. februar – Adam Weishaupt, tysk filosof (død 1830)
15. februar – Jeremy Bentham, britisk filosof, jurist, sosialreformist (død 1832) 
7. mai – Olympe de Gouges, fransk skuespillforfatter, journalist og tidlig feminist  (død 1793) 
3. april – Dietrich Tiedemann, tysk filosof (død 1803) 
27. april – Adamantios Korais, humanistisk gresk forsker og filolog (død 1833)

Dødsfall 
21. september – John Balguy, engelsk filosof (født 1686)
Intersport Cup

Intersport Cup (tidligere Møbelringen Cup) er en firenasjoners håndballturnering for kvinner som har blitt arrangert årlig av Norges Håndballforbund siden 2001, da som Møbelringen Cup gjennom en sponsoravtale med Møbelringen. Turneringen skiftet navn til Intersport Cup før 2019-utgaven gjennom en avtale med Gresvig om markedsføring av Intersport.

Turneringen avholdes normalt i november som et puljespill uten sluttspill, som oppkjøring til Håndball-EM eller Håndball-VM i desember.

Utgaver

Se også 
 Gjensidige Cup

Referanser

Eksterne lenker
Molvald

Molvald, også skrevet Mollvall og Molval, er ei grunn stille eller lone, og en kort elvestrekning nederst i Ådalselva. Den strekker seg fra under Hovsfoss/Follumfoss og ned mot Hønefossen. Øst for Molvald ligger Rabba, med Mossejordet, Molvald hengsle/Molvall hengsle (lokalt gjerne bare kalt Hengsle i dagligtale) med friluftsområde og lokal fotballbane, og Blyberghaugen med Molvaldgata. Vest for Molvald ligger lokal villabebyggelse langs Hofsfossveien, den gamle bebyggelsen ved tidligere Ringerikes Meieri, og Hønefoss stasjon. I sør krysser elva under Begna bru, før den stuper ut i Hønefossen eller forsvinner i turbinene ved Hønefoss kraftstasjon I eller Hønefoss kraftstasjon II.

Etymologi 
Molvald er satt sammen av ordene mold og vald. Ordet mold stammer fra det norrøne mold og betyr egentlig det som er malt sund, her i betydningen mørkfarget, porøs jord av omdannet organisk materiale. I dette tilfellet kan det trolig ha med bunnforholdene i elva å gjøre, siden den tidligere oversvømte dette området under flom og eller høy vannstand. Ordet vald stammer fra det norrøne vald og betyr egentlig område eller mark (som noen råder over) med jakt- eller fiskeretter. Ordet kan imidlertid også bety et sted du kan vade over elva eller uti vannet eller at bunnforholdene er slik at det er egnet å vade der.

Siden øvre del av Molvald er en grunn og rolig del av Ådalselva, kan trolig vadeforholdene ha hatt betydning for navnet, kanskje også fiskerettene.

Molvald hengsle 
I gamledager var Molvald en svært viktig elvestrekning for tømmerfløtingen i nedre del av Begnavassdraget. Det ble gjort flere kunstige øyer der, som man kunne feste tømmerlensene (tømmerstokker som var sammenkjededet ende mot ende) til, lensene var en del av hengsle (sorteringsanlegg for tømmer). Det ble også anlagt tømmerrenne ned Hønefossen, langs nordbredden. Fellesfløtingsforeningen og Tømmermålingen meldte i 1932 at det i Ådal og Valdres med Urula var meldt inn  tømmerstokker til fløtingen, med en middeldimensjonen per stokk anslått til cirka .

Molvald lenser var på denne tiden delt i Øvre Molvald hengsle og Nedre Molvald hengsle, som altså er opphavet til det lokale stedsnavnet Henglse. Øvre Molvald hengsle utgjorde elvestrekningen fra Follumfoss og ned til Mossejordet, mens Nedre Molvald hengsle var strekningen fra Mossejordet og ned til selve Hønefossen. De håndterte tilsammen  stokker, altså drøyt 60 prosent. Siste gang det ble fløtet tømmer i Ådalselva var i 1968.

Den grunne vika som tidligere fantes her er for lengst fylt igjen med jord og steinmasser og sådd til som et grøntområde. I tidligere tider vannet folk dyra sine her og badet. Arealet rundt vika fungerte også som havn for dyra. I dag er Nedre Molvald hengsle synonymt med et mye benyttet fritids- og aktivitetsområde, som blant annet inneholder en fotballbane og en gang- og sykkelsti. I nordenden av Nedre Molvald hengsle ligger i dag boligområdet Hengsletun, som altså grenser mot Mossejordet.

Se også 
 Molvaldgata
 Begna
 Tømmerhengsle

Referanser 

Begnavassdraget
Ringerikes geografi
Hans Aas

Hans Petter Aas (født 22. september 1880 i Tromsø, død 5. august 1960) var en norsk fagforeningsmann og politiker, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti.

Aas ble fagorganisert i 1906, og leder av Norsk bokbinder- og kartonasjearbeiderforbund i 1914. Dette vervet hadde han helt til 1930. I årene 1920 til 1923 og 1927 til 1929 satt han også i AFLs sekretariat. I sekretariatet ugjorde han sammen med Elias Volan en klar opposisjon. De var begge frontfigurer i datidens store fagligpolitiske strider i AFL, både når det gjaldt norske streikekamper og spørsmål om fagbevegelsens internasjonale tilknytning. Begge ble ekskludert i 1929.

Partipolitisk hadde han først flere verv i Arbeiderpartiet, som formann i Grorud kretsforening av DNA og som sekretær i Aker Arbeiderparti. Han var også medlem av Akers herredsstyre. Da NKP ble dannet ved den store partisplittelsen i 1923 fulgte Aas kommunistene. En tid satt han også i partiets ledelse. Han var forretningsfører i NKPs sentrale avis Arbeideren i Oslo, deretter i partiets Vestlands-avis Arbeidet i Bergen.  Senere arbeidet Aas som bokbinder og revisor.  

Aas var esperantist, og sentral da Arbeidernes esperantoforbund kom i stand i 1924, med bred støtte både fra fagbevegelsen og arbeiderpartiene: AFL rykket ut sammen med NKP, DNA og NSA. I et felles opprop understreket de esperantismens betydning for klassekampen.

Referanser 

Lokalpolitikere i Aker
NKP-politikere i Akershus
Ap-politikere i Akershus
Ap-politikere i Oslo
NKP-politikere i Oslo
Norske fagforeningspersoner
Norske esperantister
Personer fra Tromsø kommune
Fødsler i 1880
Dødsfall i 1960
Carte de visite

Cartes de visite er små fotografier som ble patentert av den franske fotografen
André Adolphe Eugène Disdéri i 1854. Kortene ble brukt som visittkort og/eller byttet med slekt og venner og samlet i album.

Et carte de visite ble levert i standardformat og besto av et tynt fotografi montert på et tykkere papir. Dimensjonene på fotografiet var  5,4 x 8,9 cm (2,125 × 3,5"), som
var montert på et stykke papp som var 6,4 x 10,4 cm (2,5 x 4"). Disdéri hadde også patentert en fremgangsmåte for å ta åtte separate negativer på en enkelt plate,
noe som reduserte produksjonskostnadene.

Fotografier av kjente personer ble solgt av fotografer og papirhandlere og ble til samleobjekter. Moten med cartes de visite spredde seg over hele Europa og til USA.

I begynnelsen av 1870-årene kom det såkalte kabinettkortet - Cabinet Card - i bruk. Det var noe større og montert på kartong i størrelsen 11,4 x 16,5 cm (4,5 x 6,5").

Eksempler på Cartes de visite

Kilder 
 A brief history of the Carte de visite
 André Adolphe-Eugène Disdéri
 Halaas, Kristin (2004).

Eksterne lenker 
 
 Fotografsignaturer Oversikt over norske fotografsignaturer på Carte de visite

Fotografihistorie
Blå er den varmeste fargen

Blå er den varmeste fargen (original tittel: La vie d'Adèle) er en fransk erotisk dramafilm fra 2013 regissert av Abdellatif Kechiche, og har Adèle Exarchopoulos og Léa Seydoux i hovedrollene.

Filmen vant Gullpalmen under Filmfestivalen i Cannes 2013 (for første gang i historien delt mellom filmens regissør og de to hovedrolleinnehaverne). Filmen er basert på den franske tegneserieromanen Le Bleu est une couleur chaude av Julie Maroh fra 2010. (Norsk utgave: Blå er den varmeste fargen, Minuskel 2013.)

Den er  Filmen følger «Adèle» i en lengre periode fra hun går på videregående til hun er en etablert lærer. I denne perioden møter hun, og forelsker seg i, «Emma», og filmen dreier rundt forholdet mellom de to.

Filmen ble godt mottatt av anmelderne og har fått så mye som 90 % på Rotten Tomatoes og 88 % på Metacritic.

Den ble dårlig mottatt av P3s Filmpolitiet som mente sex-scenene burde vært klippet ned og at det fikk filmen til å ligne på billig nettporno.

Handlingsreferat 
Adèle er en innadvendt 15 år gammel student ved videregående skole. Når hun krysser gaten en dag, går hun forbi en kvinne med kort blått hår og blir umiddelbart tiltrukket av denne ukjente kvinnen. Adèle starter kort tid senere ett forhold til en gutt fra skolen som heter Thomas, men hun er til slutt misfornøyd og avbryter forholdet deres. Etter å hatt levende fantasier om kvinnen hun så på gaten, og få en av hennes kvinnelige venner til å kysse henne, blir Adèle bekymret over sin seksuelle identitet.

Hennes beste venn, den åpenlyst homofile Valentin, tar henne med til en dansebar for homofile. Etter en stund forlater Adèle, og går til en lesbisk bar. Den blå-hårede kvinnen var også der. Hun heter Emma, ​​en kunst-student. De blir snart venner, og begynner å bruke mer tid sammen med hverandre. Adèles venner mistenker henne for å være lesbisk, og flere av dem utestenger henne. Til tross for dette, blir Adèle mer og mer nær Emma. De har senere sex, og begynner et lidenskapelig forhold. Emmas kunstneriske familie er veldig åpne. Men Adèle forteller sine konservative foreldre fra arbeiderklassen at Emma er hennes lærer i filosofi.

Roller

Referanser

Eksterne lenker
Off. nettside

Filmer fra 2013
Franske dramafilmer
Gullpalmen-vinnere
LHBT-relaterte filmer
Erotiske filmer
Filmer basert på tegneserier