alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Edwin Lutyens

Edwin Landseer Lutyens (født 29. mars 1869 i London, død 1. januar 1944 samme sted) var en britisk arkitekt, først og fremst kjent for å ha planlangt New Delhi og tegnet regjeringskvartalet der. I samarbeid med Herbert Baker utformet han også flere monumenter i byen, for eksempel India Gate.

Liv og virke

Bakgrunn 
Edwin Lutyens vokste opp i Thursley i Surrey. Han ble oppkalt etter en av farens venner, maleren og skulptøren Edwin Henry Landseer. Han tok utdannelse innen arkitektur ved South Kensington School of Art i London i perioden 1885–87.

Karriere 
Etter utdannelsen arbeidet han i et arkitektkontor eid av Ernest George og Harold Ainsworth Peto. Der traff han Herbert Baker, som han senere skulle samarbeide med om New Delhi-prosjektet.

I 1888 startet han opp et eget arkitektkontor som fikk som første oppdrag å tegne et hus i Surrey. Under dette arbeidet møtte han arkitekten Gertrude Jekyll, som han tegnet et hus for i 1896 i Munstead Wodd i Godalming i Surrey. Dette førte senere til et langvarig samarbeid mellom dem når det kom til husbygging på den engelske landsbygden. Der utviklet de en mer uformell stil enn det som var vanlig i den viktorianske æraen.

I begynnelsen tegnet Edwin Lutyens hus i Arts and Crafts-bevegelsens ånd, men gikk over til en klassisistisk stil tidlig på 1900–tallet. 

Han fikk oppdraget som sjefsarkitekt for utformingen av den nye hovedstaden New Delhi i den britiske kolonien India. For dette oppdraget, som ble gjennomført i perioden 1912–30, inkorporerte han stilelementer fra lokal tradisjon fra Mughal-epoken.

Etter første verdenskrig fikk han i oppdrag å utvikle utkast til britiske minnesmerker over krigens falne. De mest kjente av dem ble The Cenotaph i London og minnesmerket over de savnede etter slaget ved Somme (1916). Mange minnesmerker rundt om på De britiske øyer, som All Saints i Northampton, er bygd etter utkast av Lutyen, med Londons Cenotaph som forbilde. Han tegnet også National War Memorial i Islandbridge i Dublin, som ble helt ferdigstilt først i 1980. Blant hans øvrige arbeider han nevnes Tower Hill Memorial og krigsminnesmerket i Victoria Park i Leicester. 

Lutyens renoverte også Lindisfarne Castle, på øya Lindisfarne nord i England.

Referanser

Kilder 
 Nettsted for The Lutyens Trust

Britiske arkitekter
Order of Merit
Personer fra distriktet Waverley
Personer fra London
Amin Nazari

Amin Nazari (født 26. april 1993) er en svensk fotballspiller som spiller for den thailandske klubben Ratchaburi Mitr Phol FC.  Naziri har også landslagskamper for Sverige i aldersbestemte klasser.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 «Amin Nazari», profil hos mff.se 

Svenske fotballspillere
Fotballspillere for Malmö FF
Personer fra Malmö
Fødsler i 1993
Erling Bjøl

Erling Bjøl (født 11. desember 1918 i Kalundborg) er en dansk statsviter og historiker.

Bjøl tok mag. art.-graden i 1948. Han ble konstituert professor ved Aarhus Universitet i 1963, og professor fra 1967. Han tok doktorgrad (dr. scient. pol.) i 1966, og ble tatt opp i Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab i 1974.

Blant Bjøls kjente verker er Verdenshistorien etter 1945: Duellen uten ende (1972), utgitt i Norge som tillegg til Grimbergs verdenshistorie.

Bjøl har vunnet flere priser, blant annet Publicistprisen (1995).

Bibliografi

Referanser

Kilder 
 «BJØL Erling» i Kraks Blå Bog 1974

Eksterne lenker 
 

Danske historikere
Danske statsvitere
Danske sakprosaforfattere
Danske professorer
Ansatte ved Aarhus Universitet
Medlemmer av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab
Personer fra Kalundborg
Simon Thern

Johan Simon Thern (født 18. september 1992) er en svensk fotballspiller som spiller for IFK Göteborg.

Thern har også spilt for det svenske landslaget, og scoret i sin landslagsdebut mot Qatar.

Privat 
Thern er sønn av tidligere landslagsspiller for Sverige, Jonas Thern.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske fotballspillere
Fotballspillere for IFK Värnamo
Fotballspillere for Helsingborgs IF
Fotballspillere for Malmö FF
Fotballspillere for SC Heerenveen
Fotballspillere for AIK
Fotballspillere for IFK Norrköping
Fotballspillere for IFK Göteborg
Fødsler i 1992
MK «Bratholm I»

MK «Bratholm I» M-172-HØ, var et norsk fiskefartøy.

«Bratholm I» gikk fra Herøy den 13. november 1940 til Island.  Der ble den en av fiskebåtene som ble brukt som forsyningsfartøy til de britiske basene på Island før den ble overført til Shetlandsgjengen og brukt til å transportere agenter og medlemmer av Kompani Linge mellom Shetland og Norge under andre verdenskrig.

Båten var eid av partrederiet Alfred Remøy, Petter Sævik og Arthur Sævik  på Remøy i Herøy kommune.

Fartøyet ble utlånt fra Shetlandsgjengen til SOE for å frakte deltagerne i Operasjon Martin (Red) til Troms. Den 23. mars 1943 gikk «Bratholm I» fra Shetland med Sverre Kverhellen som skipper. Om bord var tre soldater fra Kompani Linge. Mens fartøyet lå i Toftefjorden ved Rebbenesøya i Troms ble fartøyet angrepet av den tyske Räumboote R56. Under skuddvekslingen ble Per Blindheim drept. Mannskapet antente lunte til 6-7 tonn TNT mens de rodde vekk med robåt.    Eksplosjonen spredte vrakrester fra Bratholm over hele fjorden. Mannskapet ble tatt til fange og senere henrettet. En offiser, fenrik Jan Baalsrud, unnslapp og rømte.

Mannskap fra Shetlandsgjengen 

 Sverre Kverhellen
 Bjørn Normann Bolstad
 Magnus Johan Kvalvik
 Sjur Ludvigsen Trovaag
 Harald Peter Ratvik
 Alfred Vik
 Erik Reichelt - kjentmann
 Frithjof M. Haugland

Kompani Linge-personell
 Sigurd Eskeland 
 Jan Baalsrud
 Per Blindheim
 Gabriel Salvesen

Minnesmerker  
I 1991 ble det avduket et minnemonument om de falne fra Bratholm ved Universitetet i Tromsø.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker
 Boats escaping from Norway - WW II 
 Biografi Sverre Kverhellen
 Raumboot 56
 Sannheten om Jan Baalsrud og Operasjon "Martin". iTromsø (1. september 2012)
 Nordsjøfarten - Minnesmerke i Troms. Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane

Andre verdenskrig
Englandsfarten 1940–1945
Shetland
Fiskefartøy
Herøys historie (Møre og Romsdal)
Krigsforlis
Skip fra 1937
Skip sluttseilt 1943
Artikler i sjøfart-prosjektet
Wisła (by)

Wisła (tysk: Weichsel) er en by og kommune i det schlesiske voivodskap i Polen. 

Byen har navnet sitt fra Polens største elv med samme navn, Wisła. Per 31. desember 2010 hadde byen 11 233 innbyggere.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i det schlesiske voivodskap
Byer ved Wisła
Liste over statsledere i 2009



Afrika

Asia

President – Bashar al-Assad, Syrias president (2000–)
Statsminister – Muhammad Naji al-Otari, Syrias statsminister (2003–2011)

Europa

Nord-Amerika

Oseania

Sør-Amerika

Referanser

Eksterne lenker
 http://www.portalestoria.net/rulers%20countryby.htm 
 Herskere
 CIDOB Foundation

2009
Internasjonale relasjoner i 2009
Kaba (Altay)

Habahe (kinesisk: 哈巴河; pinyin: Hābāhé Xiàn; uigursk : قابا ناھىيىسى / Kaba Nahiyisi) er et fylke i prefekturet Altay i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Referanser

Eksterne lenker 
 Lokalregjeringens hjemmesider 

Habahe
Aaron Swartz

Aaron H. Swartz (født 8. november 1986, død 11. januar 2013) var en amerikansk programmerer, skribent og aktivist. Han var blant annet kjent som en av grunnleggerne av nettstedet reddit og som en av personene bak RSS-spesifikasjonen.

Swartz bemerket seg som dataekspert allerede i tenårene. Som trettenåring vant han ArsDigita-prisen, og året etter var han med på å lage den første versjonen av RSS. Han hoppet av studiene ved Stanford etter det første året, og startet internettselskapet Infogami, som snart ble en del av reddit.

Swartz skrev i sitt «manifest»: Informasjon er makt. Men som med all makt, er det de som ønsker å holde det for seg selv. Det dannet grunnlaget for organisasjonen Demand Progress.

Etter å ha solgt reddit til Condé Nast konsenterte Swartz seg om aktivisme, og var med på å grunnlegge organisasjonen Demand Progress som fikk stoppet vedtaket av Stop Online Piracy Act (SOPA). I 2009 lastet Swartz ned og tilgjengeliggjorde lover og rettsavgjørelser fra det offentlige nettstedet PACER; dette førte til at han ble etterforsket av amerikanske myndigheter, uten at det ble tatt ut tiltale.

I 2012 kritiserte Swartz USA og Israel for å arrangere felles nettangrep mot Iran.

I 2011 gjentok Swartz PACER-stuntet da han lastet ned ca. fem millioner forskningsartikler fra databasen JSTOR. Han gjorde dette gjennom Massachusetts Institute of Technologys datanettverk, og som et resultat ble han tiltalt av føderale myndigheter for brudd på Computer Fraud and Abuse Act. Swartz risikerte 35 års fengsel og en bot på opptil en million dollar, men i januar 2013, én måned før rettssaken, ble Swartz funnet død i leiligheten sin. Talspersoner for helsemyndighetene og Swartz' advokat bekreftet at han hadde tatt sitt eget liv.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
  Nekrolog av Cory Doctorow

Personer i databransjen
Personer fra Chicago
Finnkona

Finnkona er ei øy i Leirfjord kommune i Nordland. Den ligger ved utløpet av Ranfjorden, mellom fastlandet i Leirfjord kommune og øyene Løkta og Dønna i Dønna kommune. Øyas areal er 305 dekar, høyeste punkt er 45 moh. Finnkona er ubebodd, men har tidligere hatt fastboende. Den er eid av Helgeland Skogselskap.

Øya er første gang nevnt i skriftlige kilder i 1530, da den i Olav Engebregtssons jordebok ble anført som underbruk under Fagervika i Leirfjord. Den hadde flere eiere til den i 1906 ble solgt til Helgeland Skogselskap. Finnkona var bebodd i 1834, og rundt 1850- og 60-tallet var det omgangsskole på øya. I 1865 bodde en familie på fire der, som ifølge jordkommisjonen av 1866 hadde fire storfe og ti sauer. Familien utvandret til Amerika i 1867, og siden da har det ikke vært bosetning på øya. Et hus med stor kjeller og muligens fjøs sto på Finnkona da skogselskapet overtok i 1906. Det ble revet og sendt til øya Hugla etter 1935, men hustuftene står ennå. En brønn ble gravd på øya i 1922.

Finnkona ble betegnet som skogløs i 1865 og 1905. Skogselskapet startet planting med en gang etter at de kjøpte øya. Det ble plantet gran, blågran, engelmannsgran, furu, cembrafuru, buskfuru, bergfuru, sibirlerk, bjørk, ask, rogn, selje og pil, men flere av treslagene klarte seg bare kort tid på øya. Blågran var den arten som klarte seg best. I 1915 ble det oppdaget vånd på øya, og gnageren gjorde stor skade på den plantede skogen. Vånden ble først forsøkt bekjempet med rottegift, og deretter ble det satt ut røyskatt og rødrev, som forsynte seg av gnagerbestanden og deretter døde av sult. Gnagerne kom imidlertid tilbake, og det var ennå vånd på øya i 1999.

Det ble i alt plantet 57 000 trær på Finnkona fram til 1930, da det stort sett ble slutt på skogplantingen på øya. I 1950 besluttet Helgeland Skogselskap å selge øya til Einar Bye fra Kopardal på Løkta, som skulle bruke den til beite. Men etter tørke sommeren 1950 ba han om å få gå fra handelen, og skogselskapet gikk med på det. I 1963 ble det så plantet 15 000 sitkagran på Finnkona, og det er også blitt plantet noe sitkagran i senere tiår.

I 1996-97 ble stien rundt øya ryddet og rensket, og gjort til natur- og kultursti. Det ble bygd en kåte (gamme), og ny kai på sørvestsida av øya.

På nordsida av øya finnes graver fra jernalderen. På den nordøstre delen av øya ligger en stor stein som det antas kan ha vært en samisk offerstein. Finnkona ble i gammel tid brukt som mellomlandingsplass (hvileplass) ved flytting av rein mellom fastlandet og Dønna.

Lokalbåten «Thorolf Kveldulfsøn» gikk på grunn på en odde på øyas nordøstre side 23. desember 1945. Ingen ble skadet i forliset. Båten ble stående i 5-6 måneder til den ble trukket av land og sendt til opphugging.

Det var lenge uklart om Finnkona tilhørte Leirfjord eller Dønna kommune. Først i 1993 fastslo Kommunaldepartementet at øya tilhører Leirfjord kommune.

Kilder 
 Ørnulf Kibsgaard (red.): Finnkona - Skogsøy og historie i skipsleia. Helgeland Skogselskap, Mosjøen 1999. ISBN 82-995395-0-1 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)

Eksterne lenker 
 

Øyer i Leirfjord
Tidligere bosetninger i Nordland
Bosetninger i Leirfjord
Matias Concha

Hernán Matías Arsenio Concha (født 31. mars 1980 i Malmö) er en svensk tidligere fotballspiller. Concha, som var forsvarsspiller, har spilt for Malmö FF og Djurgårdens IF i Allsvenskan, samt for tyske VfL Bochum. Concha har også spilt åtte landskamper for Sverige.

Karriere som klubbspiller

Tidlig karriere i Sverige 
Concha startet karrieren i Kulladals FF, beliggende i Malmö, før han signerte for Malmö FF. I 2004 gikk Concha til Djurgårdens IF, etter en periode med lite spilletid. Concha etablerte seg fast som spiller i klubben, og var en del av laget som tok seriegull i Allsvenskan 2005, samt gull i Svenska Cupen 2004 og 2005. Concha spilte 76 seriekamper og scoret to mål for klubben.

VfL Bochum 
Det ble 20. juni 2007 kjent at Concha ville spille for tyske VfL Bochum den kommende sesongen. Concha signerte en kontrakt på fire år for klubben, som spilte i Bundesligaen. Under oppholdet i Tyskland ble Concha skadet, og var ute i flere måneder med beinbrudd.

Malmö FF 
Det ble 30. juli 2012 klart at Concha igjen var klar for Malmö FF. Concha fikk innledningsvis mye spilletid for klubben, men mistet plassen for resten av sesongen da Miiko Albornoz vendte tilbake etter en lengre suspensjon. Han fikk lite spilletid også i 2014-sesongen, men spilte tre kamper i 2014/15-sesongen av Champions League. Det ble i en pressemelding 30. oktober 2014 klart at Matias Concha ville legge opp som profesjonell fotballspiller etter 2014-sesongen.

Karriere som landslagsspiller 
Concha spilte første landskamp for Sverige mot Jordan. Concha har sammenlagt åtte landskamper for Sverige.

Spillerstatistikk

I klubbsammenheng

På landslaget

Meritter

Djurgården 
 Svenska Cupen: 2004, 2005
 Allsvenskan: 2005

Malmö FF 
 Allsvenskan: 2013
 Svenska Supercupen: 2013

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 «Matias Concha», profil på SvFFs hjemmeside 

Svenske fotballspillere
Fotballspillere for Djurgårdens IF
Fotballspillere for Malmö FF
Fotballspillere for Vfl Bochum 1848
Personer fra Malmö
Fødsler i 1980
Operasjon Martin

Operasjon Martin (Red) var en operasjon under andre verdenskrig som tok sikte på å organisere hemmelige militære motstandsgrupper i Troms. Operasjonene ble mislykket da gruppens fartøy MK «Bratholm I» ble oppdaget av den tyske Räumboot R56. MK «Bratholm I» ble senket av sine egne. En soldat fra kompani Linge falt i strid. Resten av styrken ble tatt til fange og henrettet i Tromsø. De lokale kontaktmennene ble deretter arrestert av mannskaper fra Sipo og Abwehr, og sendt til fangeleir i Tyskland hvor de omkom. Jan Baalsrud greide å flykte over til Sverige.

Deltagere 
 Løytnant Sigurd Eskeland
 Fenrik Jan Baalsrud
 Fenrik Per Blindheim
 Kaptein Sverre Odd Kverhellen
 Kjentmann Erik Reichelt
 Harald Peter Ratvik
 Bjørn Normann Bolstad
 Gabriel Salvesen
 Magnus Johan Kvalvik
 Frithjof M. Haugland
 Sjur Ludvigsen Trovaag
 Alfred Vik

Etterspill 
Henrettelsene av fangene i Tromsø ble etterforsket etter krigen under navnet Toftefjordsaken.

Gestapistene som torturerte og henrettet åtte av MK «Bratholm 1»-mannskapet, ble på sensommeren i 1945 beordret å grave opp igjen likene fra massegraven ved Grønnåsen Skytebane. Først med spader, så for hånd, for ikke å skade kroppene. De måtte også vaske likene før de ble lagt i kister.

Rettsforfølgelsen etter krigen ble problematisk ettersom den hovedsiktede, Kurt Stage, ikke befant seg i norsk varetekt. Stage blei 1947 henrettet i Jugoslavia for krigsforbrytelser der, mens det ikke ble reist straffesak mot de fire andre som var siktet i saken.

Referanser

Eksterne lenker 
 Sannheten om Jan Baalsrud og Operasjon "Martin" itromso.no

Operasjoner i Norge under andre verdenskrig
Troms' historie
Konflikter i 1943
1943 i Norge
Verdenscupen i orientering 2006

Verdenscupen i orientering 2006 var den 12. utgaven av Verdenscupen i orientering. Den besto av 12 arrangementer som foregikk i Estland, Danmark og Frankrike. WOC (VM) og EOC (EM) var inkludert i verdenscupen.

Arrangement og resultater

Herrer

Damer

Sammenlagtresultater

Herrer

Damer

Stafettresultater - sammenlagt

Herrer

Damer

Eksterne lenker
 IOF WorldCup 2006
 WorldCup 2006 Results and Bulletins 

Verdenscupen i orientering
Sport i 2006
MF «Ørnes»

MF «Ørnes», tidligere «Octo», var et arbeidsskip bygd av Tangen Verft i Kragerø for firmaet Great Belt Contractors i 1993 som ble brukt under byggingen av Storebæltsbroen frem til 1996 og deretter til byggingen av Øresundbroen frem til 2000.

Skipet ble kjøpt av Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab i 2000 og ble omdøpt «Ørnes» den 7. desember samme år. Frem til 2001 gjennomgikk hun en ombygging til bruk som bilferge ved Western Shiprepair Yard i Klaipeda i Litauen. Et tilsvarende skip som fikk navnet «Fykan» ble også ombygd og levert til samme tid.

I 2001 ble «Ørnes» satt inn i sambandene i Meløybassenget mellom Ørnes, Meløyene og Vassdalsvik hvor hun fortsatt, per januar 2013, trafikkerer for Torghatten Nord.

Sambandshistorikk
 2001- > : Ørnes-Vassdalsvik-Meløysund-Bolga-Støtt-Ørnes (Meløybassenget)

Kilder
 Den tyske hjemmesiden Fjordfähren in Norwegen - Ørnes 
 Søk i skipsregistrene

Eksterne lenker 
 
 
 Hjemmesiden til Torghatten Nord

Norske ferger
Sjøfart i Nordland
Meløy
Skip fra 1993
Torghatten Nord-ferger
OVDS-skip
Skip bygget i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Verdenscupen i orientering 2005

Verdenscupen i orientering 2005 var den 11. utgaven av Verdenscupen i orientering. Den bestod av 12 arrangement som foregikk i Storbritannia, Japan og Italia. WOC (VM) var inkludert i verdenscupen.

Arrangement og resultater

Herrer

Damer

Sammenlagtresultater

Herrer

Damer

Nasjonskonkurransen - sammenlagt

Herrer

Damer

Eksterne lenker
 IOF WorldCup 2005
 WorldCup 2005 Results and Bulletins 

Verdenscupen i orientering
Sport i 2005
Helge Fiskaa

Helge Fiskaa (født 26. august 1942 på Byglandsfjord i Aust-Agder) er en norsk sivilarkitekt og planlegger. Han er fra 2012 professor emeritus ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). 

Fiskaa ble uteksaminert fra NTH i 1966. Siden har han vært ansatt ved Arkitektavdelingen på NTH, senere Fakultet for arkitektur og billedkunst ved NTNU. 

I 2002 tok han doktorgrad i emnet fysisk-økonomisk planlegging med avhandlingen Med lov skal land byggast. Norsk fysisk-økonomisk planlegging dei fyrste åra med bygningslova av 1965.

Han ble i 2006 utnevnt til professor ved Institutt for byforming og planlegging, der han også var instituttleder i flere perioder frem til 2002. I sin tid ved instituttet har han skrevet flere lærebøker i fysisk planlegging og artikler om planlegging. 

Det var Fiskaa som i 2003 tok initiativ til et nytt to-årig masterstudium i fysisk planlegging. Programmet kom i gang i 2005, og han var programkoordinator frem til 2012. 

Fiskaa har vært politisk engasjert, både innen lokalpolitikken og innenfor sitt eget fag. Han var blant annet leder av Arkitektenes Fagforbund (AFAG) i årene 1989–1998. 

Interessen for planlegging og byutvikling har ført til mange innlegg i avisene; til formidling av kunnskap om planlegging gjennom Wikipedia og til deltagelse i byplankonkurranser. I 1986 fikk han, sammen med sin kollega Sverre Nistov, 3. premie i en idékonkurranse om planlegging av en ny bydel i Steinkjer.

Bibliografi (utvalg) 
 
 

 1974 – Byfornying - Midler og metoder for fornying av byer og tettsteder. Forskningsrapport, (medforfattar)
 1987 – Plan og resultat. Om endring og gjennomføring av reguleringsplaner. NIBR-rapport (med August Røsnes)
 1993 – Stedsanalyse Lademoen, Trondheim kommune. (med Sverre Nistov)
 1996 – «Ein by i vekst og omforming. Planlegging og utvikling i Trondheim etter krigen». I: Årbok for Trøndelag Folkemuseum	
 2000 – Planlegging og bærekraftig utvikling (redaktør, med T. Skjeggedal) 
 2002 – Med lov skal land byggast. Norsk fysisk-økonomisk planlegging dei fyrste åra med bygningslova av 1965 Dr. ing.avhandling. Les i fulltekst
 2005 – «Past and Future for Public Participation in Norwegian Physical planning». I: European Planning Studies
 2009 – «What can we learn from previous attempts at Master Planning in Norwegian Rural Municipalities?». I: European Journal of Spatial Development 
 2009 – «Traditions and Changes in Planning Systems in six Countries.» IV Nordic Symposium: Planning and Culture
 2011 – Planleggings- og forvaltningssystem i seks land - Danmark, England, Finland, Nederland; Norge, Sverige
 2011 – «If Norwegian Planning is Everything, Maybe it’s Nothing.» 5th Nordic Planning Research Symposium
 2012 – «Norsk og svensk PBL - i ulike retninger?» I: Plan (svensk) 
 2012 – «The high ambitions of Norwegian Planning». AESOP2012: Planning to Achieve/ Planning to Avoid

Referanser

Eksterne lenker 
 NTNUs informasjon om Fiskaas avhandling Besøkt 13. januar 2013

Norske arkitekter
Professorer ved NTNU
Personer fra Bygland kommune
Fødsler i 1942
Thorvald Aadahl

Thorvald Aadahl (født 23. juli 1882 i Rødenes, død 26. mars 1962) var en norsk pressemann. Han var redaktør for Nationen fra 1918 til 1942, og formann for Norsk Presseforbund 1931-1934.

Aadahl var oppvokst på gård, og gikk landbruksskole på Kalnes. Han begynte imidlertid heller å arbeide som skribent, og i 1906 ble han redaktør for venstrebladet Østlandet. I 1908 gikk han over til Landmandsposten, der han fra 1913 ble sjefredaktør. Avisen ble nå hovedorgan for Norsk Landmandsforbund, som Aadahl ivret for skulle bli et politisk parti.

I 1918 ble Landmandsposten gjort om til dagsavis under navnet Nationen, fortsatt med Aadahl som redaktør. Aadahl hadde imidlertid et noe tvetydig forhold til Bondepartiet, og han var blant annet motstander av målsaken og brennevinsforbudet. Han tok derfor avisen mer i retning av Norges Bondelag, og fra 1931 ble Nationen offisielt et organ for Bondelaget. 

Aadahl tok avisen i nasjonalistisk retning, og argumenterte for at bondebevegelsen måtte samarbeide med høyreradikale krefter for å demme opp for sosialismen. Han overtalte Peder Kolstad til å ta Vidkun Quisling inn i bondepartiregjeringen i 1931, og i striden mellom Quisling og Jens Hundseid støttet Aadahl Quisling.

Nationen fortsatte å komme ut de første krigsårene, før Aadahl la ned driften i 1942. Etter krigen ble han tiltalt for landssvik, men ble frikjent av Høyesterett i 1948.

Referanser

Kilder 
 Olav Rovdes artikkel: Thorvald Aadahl i Norsk biografisk leksikon.

Eksterne lenker 
 

Norske redaktører
Personer fra Marker kommune
Nordmenn fra andre verdenskrig
Wittenberge

Wittenberge er en by ved Elben i Landkreis Prignitz nordvest i den tyske delstaten Brandenburg og det største sted i det historiske landskapet Prignitz. Byen som ligger midtveis mellom Berlin og Hamburg utviklet seg med gründertiden som sentrum for jernbaneraparasjons- og symaskinindustri. I Wittenberge arrangeres årlig musikkfestivalen Elblandfestspillene.

Historie 
Den eldste skriftlige kilde hvor byen nevnes er et dokument fra 1239. Wittenberge fikk byrettigheter i 1300.

Det New York-baserte firmaet Singer Manufacturing Company etablerte i 1903 en fabrikk på stedet. Walter Gropius fikk i 1912 oppdraget med å tegne fabrikkbygningene som i dag ikke lengre er bevart. I tilknytning til fabrikken ble i 1929 oppført et stort klokketårn som også tjente som vanntårn. Klokketårnet er det høyeste frittstående klokketårn på det europeiske kontinent. Singersymaskinene ble laget i fabrikken inntil 1945, da fabrikken ble overtatt av et VEB-firma kalt VERITAS. Fabrikken ble nedlagt i 1992.

Befolkningstallet nådde sitt toppunkt i 1980 med 32 287 innbyggere.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Byer i Brandenburg
Byer ved Elben
Verdenscupen i orientering 2004

Verdenscupen i orientering 2004 var den 10. utgaven av Verdenscupen i orientering. Den bestod av 12 arrangementer som foregikk i Danmark, Sverige og Tyskland. EOC (EM) og WOC (VM) var inkludert i verdenscupen.

Arrangement og resultater

Herrer

Damer

Sammenlagtresultater

Herrer

Damer

Nasjonskonkurransen - sammenlagt

Herrer

Damer

Eksterne lenker
 IOF WorldCup 2004
 WorldCup 2004 Results and Bulletins 

Verdenscupen i orientering
Sport i 2004