alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Clanoptilus

se tekst i artikkelen

Clanoptilus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Ingen av artene finnes i Norge.

Systematisk inndeling med europeiske arter 
Clanoptilus har 28 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

 ordenen biller, Coleoptera
 underordenen Polyphaga
 gruppen (infraorden) Cucujiformia
 overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
 underfamilien blærebiller, Malachiinae
 slekt Clanoptilus Motschulsky 1853
 Clanoptilus abdominalis (Fabricius 1793)
 Clanoptilus affinis (Menetries 1832)
 Clanoptilus ambiguus (Peyron 1877)
 Clanoptilus arnaizi (Pardo 1966)
 Clanoptilus brodskyi Svihla 1987
 Clanoptilus calabrus (Baudi 1873)
 Clanoptilus durandi (Pardo 1970)
 Clanoptilus elegans (Olivier 1790)
 Clanoptilus emarginatus (Krauss 1902)
 Clanoptilus falcifer (Abeille 1882)
 Clanoptilus geniculatus (Germar 1824)
 Clanoptilus imperialis (Morawitz 1861)
 Clanoptilus italicus (Pardo 1967)
 Clanoptilus karpathosensis Wittmer 1988
 Clanoptilus laticollis (Rosenhauer 1856)
 Clanoptilus maculiventris (Chevrolat 1854)
 Clanoptilus marginellus (Olivier 1790)
 Clanoptilus parilis (Erichson 1840)
 Clanoptilus rufus (Olivier 1790)
 Clanoptilus spinipennis (Germar 1824)
 Clanoptilus spinosus (Erichson 1840)
 Clanoptilus strangulatus (Abeille 1885)
 Clanoptilus assimilis (Erichson 1840)
 Clanoptilus barnevillei (Puton 1865)
 Clanoptilus curticornis (Kiesenwetter 1865)
 Clanoptilus dissimilis (Baudi 1873)
 Clanoptilus sardous (Erichson 1840)
 Clanoptilus transadriaticus (Evers 1969)

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider)  ISBN 8712166936

Eksterne lenker 
 
 Clanoptilus - Fauna Europaea - om europeiske dyr

Børstebiller
Biller formelt beskrevet i 1853
Brachemys

se tekst i artikkelen

Brachemys er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Ingen arter i Norge.

Systematisk inndeling med europeiske arter 
Brachemys har 5 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

 ordenen biller, Coleoptera
 underordenen Polyphaga
 gruppen (infraorden) Cucujiformia
 overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
 underfamilien blærebiller, Malachiinae
 slekt Brachemys  Abeille 1890
 Brachemys brevipennis (Laporte de Castelnau 1836)
 Brachemys demelti Evers 1961
 Brachemys erichsonii (Kuster 1844)
 Brachemys heydeni (Flach 1895)
 Brachemys peragalloi (Perris 1866)

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider)  ISBN 8712166936

Eksterne lenker 
 
 Brachemys - Fauna Europaea - om europeiske dyr

Børstebiller
Cephalogonia

se tekst i artikkelen

Cephalogonia er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Ingen arter finnes i Norge.

Systematisk inndeling med europeiske arter 
Cephalogonia har 6 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

 ordenen biller, Coleoptera
 underordenen Polyphaga
 gruppen (infraorden) Cucujiformia
 overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
 underfamilien blærebiller, Malachiinae
 slekt Cephalogonia Wollaston 1862 
 Cephalogonia autumnalis Evers 1986
 Cephalogonia cerasina Wollaston 1862
 Cephalogonia fortunata Evers 1986
 Cephalogonia gautardi (Abeille 1881)
 Cephalogonia satanas Escalera 1921
 Cephalogonia scurra Evers 1986

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider)  ISBN 8712166936

Eksterne lenker 
 
 Cephalogonia - Fauna Europaea - om europeiske dyr

Børstebiller
Cephaloncus

se tekst i artikkelen

Cephaloncus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller.

Systematisk inndeling med europeiske arter 
Cephaloncus har 6 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

 ordenen biller, Coleoptera
 underordenen Polyphaga
 gruppen (infraorden) Cucujiformia
 overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
 underfamilien blærebiller, Malachiinae
 slekt   Westwood 1863
 Cephaloncus albozonatus (Abeille 1883)
 Cephaloncus capito Westwood 1863
 Cephaloncus capitulo Evers 1986
 Cephaloncus laureatus Evers 1990
 Cephaloncus lindbergi Evers 1961
 Cephaloncus palmensis Evers & Garcia 1997

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider)  ISBN 8712166936

Eksterne lenker 
 
 Cephaloncus - Fauna Europaea - om europeiske dyr

Børstebiller
Cerapheles

se tekst i artikkelen

Cerapheles er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller.

Systematisk inndeling med europeiske arter 
Cerapheles har 4 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

 ordenen biller, Coleoptera
 underordenen Polyphaga
 gruppen (infraorden) Cucujiformia
 overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
 underfamilien blærebiller, Malachiinae
 slekt Cerapheles  Mulsant & Rey 1867
 Cerapheles lateplagiatus (Fairmaire 1862)
 Cerapheles terminatus (Menetries 1832)
 Cerapheles utebensis Hodgson & Plata 1987
 Cerapheles zoelleri Flach 1895

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider)  ISBN 8712166936

Eksterne lenker 
 
 Cerapheles - Fauna Europaea - om europeiske dyr

Børstebiller
Ceratistes

se tekst i artikkelen

Ceratistes er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller. Ingen arter er funnet i Norge.

Systematisk inndeling med europeiske arter 
Ceratistes har 3 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

 ordenen biller, Coleoptera
 underordenen Polyphaga
 gruppen (infraorden) Cucujiformia
 overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
 underfamilien blærebiller, Malachiinae
 slekt Ceratistes  Fischer de Waldheim 1844
 Ceratistes cervulus (Reitter 1894)
 Ceratistes dentifrons (Erichson 1840)
 Ceratistes dilaticornis (Germar 1824)

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider)  ISBN 8712166936

Eksterne lenker 
 
 Ceratistes - Fauna Europaea - om europeiske dyr

Børstebiller
Dyr formelt beskrevet i 1844
Lee Sang-hwa

Lee Sang-hwa (født 25. februar 1989) er en sørkoreansk tidligere skøyteløper som spesialiserte seg på korte distanser. 

Hun tok bronse på 500 meter i VM for enkeltdistanser, og hun har også vært på pallen i verdenscupløp fire ganger på samme distanse. Hennes første verdenscupseier kom på 100 meter. Hun vant gull i sprint-VM på skøyter 2010 og fikk bronse i VM for enkeltdistanser i 2005 og 2009.

Lee deltok i hurtigløp under Vinter-OL 2010 i Vancouver i Canada i øvelsene 500 meter og 1000 meter damer. Hun tok OL-gull på 500 meter, men endte på en  23.-plass på  meter.

Under sesongen 2012/13 tok hun åtte seire av åtte mulige på 500m i verdenscupen 2012/13, og med ny forbedring av verdensrekorden på 500m fra Yu Jings gamle tid (36,94) til 36,80 under verdenscupen i Calgary den 20. januar 2013. Under verdenscupsesongåpningen 2013/14 i Calgarys Olympic Oval forbedret hun på nytt verdensrekorden og denne gangen til 36,74. Så under det neste verdenscupløpet i Salt Lake City forbedret hun rekorden to ganger først til 36,57 og så videre til 36,36.

I mai 2019 ble det kjent at hun hadde lagt opp.

Personlige rekorder

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Lee Sang-hwa på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
  Lee Sang-hwa på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
  Profil (gammel) og profil (ny) på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
 
 
 
Bilder
  Bilder av Lee Sang-hwa hos SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com

Sørkoreanske skøyteløpere
Olympiske mestere for Sør-Korea
Olympiske mestere i hurtigløp på skøyter
Verdensmestere i hurtigløp på skøyter – Sprint
Verdensmestere i hurtigløp på skøyter – Enkeltdistanse
Olympiske sølvmedaljevinnere for Sør-Korea
Olympiske sølvmedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Deltakere for Sør-Korea under Vinter-OL 2006
Skøyteløpere under Vinter-OL 2006
Medaljevinnere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Sør-Korea under Vinter-OL 2010
Skøyteløpere under Vinter-OL 2010
Medaljevinnere under Vinter-OL 2014
Deltakere for Sør-Korea under Vinter-OL 2014
Skøyteløpere under Vinter-OL 2014
Medaljevinnere under Vinter-OL 2018
Deltakere for Sør-Korea under Vinter-OL 2018
Skøyteløpere under Vinter-OL 2018
Deltakere for Sør-Korea i enkeltdistanse-VM på skøyter
Artikler i skøytesportprosjektet
Cyrtosus

se tekst i artikkelen

Cyrtosus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) blærebiller i familiegruppen børstebiller.

Systematisk inndeling med europeiske arter 
Cyrtosus har 11 arter i Europa.  Systematisk blir gruppen blærebiller, enten regnet som en egen familie, Malachiidae, eller, som her, som en underfamilie av børstebiller (Melyridae).

 ordenen biller, Coleoptera
 underordenen Polyphaga
 gruppen (infraorden) Cucujiformia
 overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 familien børstebiller, Melyridae (eventuelt: Blærebiller, Malachiidae)
 underfamilien blærebiller, Malachiinae
 slekt Cyrtosus  Motschulsky 1853
 Cyrtosus abeillei Dodero 1922
 Cyrtosus cyanipennis (Erichson 1840)
 Cyrtosus ferreri Pardo 1967
 Cyrtosus flavilabris (Waltl 1835)
 Cyrtosus mauritanicus (Lucas 1849)
 Cyrtosus meridionalis Abeille 1885
 Cyrtosus corniculatus (Kraatz & Kiesenwetter 1864)
 Cyrtosus dispar (Fairmaire 1859)
 Cyrtosus longicollis (Erichson 1840)
 Cyrtosus ovalis (Laporte de Castelnau 1836)
 Cyrtosus uhagoni Abeille 1894

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. (344 sider)  ISBN 8712166936

Eksterne lenker 
 
 Cyrtosus - Fauna Europaea - om europeiske dyr

Børstebiller
Biller formelt beskrevet i 1853
Sunnmørslista

Sunnmørslista er et lokalt politisk parti i Møre og Romsdal. Lista har vært representert på fylkestinget i flere perioder. Ved fylkestingsvalgene i 2007 og 2011 fikk den inn tre representanter. Sunnmørslista har en gang stilt ved stortingsvalg, nemlig i 1985. Lista fikk da 1,1 prosent av stemmene i fylket.

Eksterne lenker

 Offisielle nettsider

Lokale politiske partier i Norge
Aasmund Dale

Aasmund Dale (født 21. januar 1927 i Haugesund, død 28. september 2007 i Oslo) var en norsk teolog, religionspedagog og forfatter.

Biografi 
Dale ble student i 1945 og cand.theol. fra Menighetsfakultetet i 1951. Han virket deretter som sekretær i Haugesund KFUM i tre år før han dro til Erlangen for å studere religionspedagogikk i 1954. Tilbake i Norge begynte han i 1955 som leder av Norsk Kristelig Studieråd. I 1957 begynte han som konsulent i Institutt for kristen oppseding. Han var leder av instituttet i 1971 til han i 1977 ble rektor ved det nyetablerte Kateketseminaret ved Menighetsfakultetet. Den stillingen hadde han i 15 år. De to siste årene av sin yrkesaktive tjeneste delte han tiden mellom forskning og undervisning på MF. Han ble pensjonist i 1994. 

Parallelt med sine gjøremål skrev han en rekke bøker og utviklet hjelpemateriell til kristen undervisning på ulike nivåer. Han var redaktør av Prismet fra 1970 til 1984. Han stod bak det omfattende Undervisningsprogram for hjem og kirke som kom i 1970 og dannet grunnlaget for utvikling av materiell til dåpsopplæring i Den norske kirke. Mye av dette nedfelte seg i Plan for dåpsopplæring i Den norske kirke og ligger til grunn for NOU 2000:26 Til et åpent liv i tro og tillit.

Verv 
 Formann i Kirkens pedagogiske fagutvalg fra 1963–70
 Formann i representantskapet i Norges kristelige studieråd fra 1976–79
 Formann i Kirkens utdanningsråd 
 Sentralstyremedlem i Bibelselskapet fra 1968–77
 Medlem av den pedagogiske kommisjonen i Kirkenes Verdensråd fra 1983

Heder 
 Kongens fortjenstmedalje i gull i 2002 for hans pionerarbeid og langvarige innsats for kristen opplæring, spesielt innenfor dåpsopplæring i Den norske kirke.

Biblliografi 

 Katekismeundervisningen (1958); 
 Håndbok for guttelederen (1959) – som ble omarbeidet til Triangellederen (1963); 
 Læreplan for kristendomskunnskap i barneskolen. Et alternativ (1963); 
 Metodikk for kristendomsfaget (1960/66/68); 
 Konfirmanten i arbeid: håndbok for kateketen (1969); 
 Håndbok i kristendomskunnskap 4.–6. klasse (1974); 
 Undervisning i kirken (1985); 
 Undervisning i kirken gjennom tidene (1992); 
 Læring i kirken: en praktisk kirkedidaktikk (1994).

Eksterne lenker 
 Vidar Leif Haanes: Minneord – Aasmund Dale (1927–2007) i Tidsskrift for teologi og kirke 01/2008

Norske pedagoger
Kongens fortjenstmedalje i gull
Personer fra Haugesund kommune
Hamsunstugu

Hamsunstugu er et tidligere bolighus i grenda Garmo i Lom kommune. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom forfatteren Knut Hamsun (1859–1952) etter noens mening ble født her, og i alle fall bodde her de tre første årene i livet: fra 1859 til 1862, og senere igjen ett års tid i ungdommen, 1873–74.

Huset ble reist i 1850-årene. Etter at det hadde vært i bruk som bolighus var det i en periode smie på gården Hesthåggån. Det ble tilbakeført til stuebruk i 1950-årene, og åpnet som museum i 1959, til Hamsuns 100-årsjubileum.

Huset er muligens indirekte nevnt i romanen Markens grøde, hvor karakteren Geisler sier: «Jeg husker frå jeg var halvannet år: Jeg stod og svaiet på låvebroen på Oppigard Garmo i Lom og kjendte en bestemt lugt. Jeg kjenner den lugt endda.»

Huset eies i dag av Hamsunlaget i Lom, som arbeider med planer om et servicebygg i tilknytning til huset. Huset ligger 13 km øst for Lom sentrum, langs riksvei 15 mot Otta, og er tilgjengelig for publikum i sommersesongen.

Litteratur og andre kilder 
 Norske kunstnerhjem; temanummer av Fortidsvern; nr 3, 2005
 Hamsunlaget i Lom
 Lars Frode Larsen: Den unge Hamsun 1859–1888 (1998) – Les i fulltekst

Se også 
 Hamsund gård
 Nørholm

Fotnoter

Eksterne lenker 
 


Norske kunstnerhjem
Byggverk i Lom
Museer i Innlandet
Kultur i Lom
Tove Pihl

Tove Agnethe Pihl (født 21. desember 1924, død 20. januar 1987) var en norsk pedagog og politiker.  Hun satt på Stortinget for Arbeiderpartiet 1969 til 1973.

Pihl var datter av professor Otto Lous Mohr og legen og kvinnesaksforkjemperen Tove Mohr.  Hun var gift med Alexander Pihl. Hennes mormor var Katti Anker Møller.
Under andre verdenskrig var hun medlem i etterretningsorganisasjonen XU.

Pihl tok examen artium i 1943. Hun studerte i USA der hun ble Bachelor of Arts ved University of Rochester i 1948 og Master of Arts i pedagogikk ved University of Chicago i 1949. Hun tok lærerprøva ved Sagene lærerskole i 1950 og var lærer ved Bjølsen skole i Oslo fra 195 til 1963.  I 1963 ble hun overlærer på nyåpnede Korsvoll skole, en stilling hun hadde til sin død i 1987.

I 1969 ble Pihl innvalgt på Stortinget fra Oslo. Hun satt som representant for Arbeiderpartiet i én periode fram til 1973, og var medlem i Justiskomitéen.

Hun var, blant flere offentlige verv og styreverv, medlem i skolestyret i Oslo 1956 til 1960, og formann i Skolerådet i Oslo 1960 til 1964. Hun var også styremedlem i Nei til atomvåpen 1980 til 1986.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter 1969–1973
Stortingsrepresentanter for Oslo
Ap-politikere i Oslo
Medlemmer av XU
Norske pedagoger
Norske skoleledere
Slawenburg Raddusch

Slawenburg Raddusch, som betyr noe slikt som Slavernes borg i Raddusch, er en autentisk kopi i det ytre av en slavisk forsvarsborg i nærheten av Raddusch ved byen Vetschau i den østlige delen av Tyskland. Festningen er en typisk slavisk borg, antagelig i sin tid bygget av den slaviske stammen Lusitzi i som levde i området Niederlausitz.

Borgen ble brukt som et sted befolkningen i nærheten kunne flykte til i tider med fare. Konstruksjonen av denne typen borger i området Niederlausitz er knyttet til ekspansjonen av germanske stammer i førkristen tid. Anleggene ble bygget av laftet, lagdelt trestokker og omgitt av en vollgrav. På innsiden av trestammene ble det fylt opp med og forsterket av sand, jord og leire.

Etter at Slawenburg Raddusch hadde mistet sin opprinnelige funksjon falt den sammen og eroderte bort, men var fremdeles synlig som ringlignende økning i terrenget. I tiden da DDR eksisterte ble området benyttet for gruvedrift av brunkull, og den gamle festningen ble gjenoppdaget i 1984 og det ble gjort arkeologiske undersøkelser i årene 1989 og 1990. Det ble blant annet funnet en trestatue av en guddom som var rundt 1100 år gammel.

Etter DDR har Brandenburgische Landesamt für Denkmalpflege und Archäologie, «Brandenburgs kontor for bevaring og arkeologi», har stått for oppbyggingen og rekonstruksjonen av den gamle festningen. Prosjektet ble finansiert med midler fra den tidligere gruvedriften. Den slaviske borgen slik den står nå er derfor representativ for et stort antall tapte festningsanlegg.

Ved anlegget er det et moderne museum med utstillinger, et auditorium og en restaurant. Festningens borganlegg fungerer som terrasse for restauranten og som arena for teaterforstillinger. Museets utstillinger har hovedsakelig vist historien fra de siste 12 000 år i regionen. Anlegget blir administrert av Förderverein Slawenburg Raddusch e. V., som også har de kulturelle og vitenskapelige arrangementer ved anlegget.

Eksterne lenker 
 Förderverein Slawenburg Raddusch e. V. (tysk)
 Raddusch im Spreewald (tysk), engelsk tekst

Festninger i Tyskland
Friluftsmuseer i Tyskland‎
Arkeologiske steder i Tyskland
Byggverk i Brandenburg
Kultur i Brandenburg
Sergej Mikajeljan

Sergej Mikajeljan (født 27. april 1992) er en armensk langrennsløper.

Han deltok under Ski-VM 2009 der hans beste plassering ble en 105.-plass fra sprintkonkurransen.

Mikajeljan har ikke deltatt i verdenscupen i langrenn, men hadde ett FIS-renn bak seg da han ble uttatt til å representere Armenia under Vinter-OL 2010. I øvelsen 15 km fristil kom han på 70.-plass.

Han deltok igjen under Ski-VM 2011. Tross fem nasjonale mesterskapstitler manglet han FIS-poeng, og måtte via kvalifiseringsrenn, tredjeplassen her ga ham starttillatelse på 15 km langrenn der han plasserte seg som nr. 56.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Armenske langrennsløpere
Deltakere under Ski-VM 2009
Deltakere for Armenia under Vinter-OL 2010
Langrennsløpere under Vinter-OL 2010
Deltakere under Ski-VM 2011
Deltakere under Ski-VM 2013
Deltakere for Armenia under Vinter-OL 2014
Langrennsløpere under Vinter-OL 2014
Deltakere under Ski-VM 2015
Deltakere under Ski-VM 2017
Personer fra Gorno-Altajsk
Ernest Joyce

Ernest Edward Mills Joyce (født 22. desember 1875 i Bognor Regis, død 2. mai 1940) var en britisk sjømann som tjenestegjorde i Royal Navy og deltok på fire antarktisekspedisjoner i den heroiske tidsalder for antarktiske utforskninger på begynnelsen av 1900-tallet. Han deltok på ekspedisjoner under ledelse av både Robert F. Scott og Ernest Shackleton.

Joyce kom fra beskjedne kår og startet sin karriere i marinen som dekksgutt (boy seaman) i 1891. Ti år senere ble han rekruttert til Scotts Discovery-ekspedisjon som matros. I 1907 rekrutterte Shackleton ham til leder for hunder og sleder på Nimrod-ekspedisjonen. Deretter ble han hyret inn til samme oppgave av Douglas Mawson på den australasiatiske antarktisekspedisjonen i 1911. Han ble imidlertid ikke med videre da ekspedisjonen seilte sørover fra Australia på grunn av uoverensstemmelse med Mawson. I 1914 ble han igjen rekruttert av Shackleton, denne gang som medlem i Rosshavsgruppen som skulle yte støtte til Endurance-ekspedisjonens forsøk på å krysse det antarktiske kontinent. Til tross for en heltemodig innsats, som han mottok Albertmedaljen for livredning for, markerte denne ekspedisjonen slutten på Joyces polarkarriere.

Joyce hadde en slitsom personlighet, og tiltrakk seg både venner og fiender. Hans effektivitet i felt var vel anerkjent av mange av hans kolleger, men andre aspekter av hans personlighet var mindre verdsatt – hans korte lunte, selvskryt og fordreining av sannheten. Joyces dagbøker og bøkene han skrev basert på dem har blitt fordømt som egosentriske og en løgners verk. Han opparbeidet seg ingen materiell formue gjennom sine ekspedisjoner og han levde i beskjedne kår fram til han døde brått i 1940.

Han er den eneste ved siden av Frank Wild som har mottatt den britiske Polarmedaljen med fire spenner for sin innsats.

Se også 
 Den heroiske tidsalder for antarktiske utforskninger

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske polfarere
Personer fra distriktet Arun
Artikler i Antarktis-prosjektet
Apolo Ohno

Apolo Anton Ohno (født 22. mai 1982) er en amerikansk skøyteløper som konkurrerer i kortbaneløp. Han har seks medaljer fra vinter-OL, to gull, to sølv og to bronse.Han har gått på skøyter siden han var 12 år, og vant junior-VM i 1999. Han tok sin første verdenscupseier i 1999, og ble da den yngste som noen gang har seiret i verdenscupen, og ble den første amerikaner som tok verdenscupen totalt i 2001. I 2008 tok han sin første verdensmesterskapstittel, og til sammen har han ni gull, syv sølv og syv bronser i VM. Han tok sitt første gull i vinter-OL i Salt Lake City i 2002, og fulgte opp i 2006 i Torino med gull på 500 meter. Han tok i tillegg sine to bronser i samme mesterskap.

I OL i 2010 i Vancouver tok han sølv på 1500 meter.

OL-medaljer 
 2002  Salt Lake City -  Gull kortbaneløp på skøyter, 1500 meter menn  USA
 2006  Torino -  Gull kortbaneløp på skøyter, 500 meter menn  USA
 2002  Salt Lake City -  Sølv kortbaneløp på skøyter, 1000 meter menn  USA
 2010  Vancouver -  Sølv kortbaneløp på skøyter, 1500 meter menn  USA
 2006  Torino -  Bronse kortbaneløp på skøyter, 1000 meter menn  USA
 2006  Torino -  Bronse kortbaneløp på skøyter, 5000 meter stafett, menn  USA
 2010  Vancouver -  Bronse kortbaneløp på skøyter, 1000 meter menn  USA
 2010  Vancouver -  Bronse kortbaneløp på skøyter, 5000 meter stafett, menn  USA

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 ISU-profil
  
 

Kortbaneløpere fra USA
Olympiske mestere for USA
Olympiske mestere i kortbaneløp på skøyter‎
Verdensmestere i kortbaneløp
Olympiske sølvmedaljevinnere for USA
Olympiske sølvmedaljevinnere i kortbaneløp på skøyter
Olympiske bronsemedaljevinnere for USA
Olympiske bronsemedaljevinnere i kortbaneløp på skøyter‎
Medaljevinnere under Vinter-OL 2002
Deltakere for USA under Vinter-OL 2002
Kortbaneløpere på skøyter under Vinter-OL 2002
Medaljevinnere under Vinter-OL 2006
Deltakere for USA under Vinter-OL 2006
Kortbaneløpere på skøyter under Vinter-OL 2006
Medaljevinnere under Vinter-OL 2010
Deltakere for USA under Vinter-OL 2010
Kortbaneløpere på skøyter under Vinter-OL 2010
Personer fra Seattle
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1982