alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Corticeus unicolor

Corticeus unicolor er en skyggebille.

Utseende 
En middelsstor (5-7 millimeter), avlang, blankt mørk rødbrunlig skyggebille. Antennene er brune, nokså korte og jevnt utvidet mot spissen (hele antennen kølleformet). Hodet er avrundet trapesformet med nokså store fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt, tett og kraftig punktert, med en avlang grop i midten. Dekkvingene er jevnbrede med litt uregelmessige punktrader. Beina er rødbrune, nokså korte, ikke spesielt kraftige.

Levevis 
Arten lever i skog, der de gjerne finnes på barken av trær. Denne kan ofte finnes på kjuker. larvene utvikler seg i gangene til ulike vedlevende insekter, vanligvis på bøk.

Utbredelse 
Arten er utbredt over det meste av Europa. I Norge er det noen få funn i Sørøst-Norge , og bestanden blir vurdert som sterkt truet .

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien boreskyggebiller, Diaperinae
 Stammen Hypophlaeini Billberg, 1820
 Slekten Corticeus Piller & Mitterpacher, 1783 - i Norge:
 Corticeus unicolor Piller & Mitterpacher, 1783

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1783
Corticeus fraxini

Corticeus fraxini er en skyggebille.

Utseende 
En middelsstor, avlang, blankt rødbrunlig skyggebille. Antennene er nokså korte og jevnt utvidet mot spissen (hele antennen kølleformet). Hodet er avrundet trapesformet med nokså store fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede med litt uregelmessige punktrader. Beina er rødbrune, nokså korte, ikke spesielt kraftige.

Levevis 
Arten lever i skog, der de gjerne finnes på barken av trær. Larvene utvikler seg i gangene til ulike barkbiller, vanligvis på gran eller furu på solvarme lokaliteter (tross navnet som skulle tyde på at den er knyttet til ask).

Utbredelse 
Arten er utbredt over det meste av Europa. I Norge er det noen få funn i Sør-Norge , og bestanden blir vurdert som sterkt truet .

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien boreskyggebiller, Diaperinae
 Stammen Hypophlaeini Billberg, 1820
 Slekten Corticeus Piller & Mitterpacher, 1783 - i Norge:
 Corticeus fraxini (Kugelann, 1794)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1794
Per Jørgensen

Per Jørgensen er et vanlig mannsnavn i Norge og i Danmark.

Per 21. januar 2021 var det 103 menn som har Per Jørgensen som sitt første fornavn og etternavn i Norge. Av disse var det 29 menn som hadde Per Jørgensen som sitt eneste fornavn og etternavn. I Danmark var det per 1. januar 2021 613 menn med navnet Per Jørgensen.

Blant disse er:

 Per Jørgensen (1952−), norsk jazzmusiker

Referanser
Corticeus suturalis

Corticeus suturalis er en skyggebille.

Utseende 
En middelsstor, avlang, blankt skyggebille. Hodet og forkroppen er brunsvarte, dekkvingene rødbrune med mørkere midtparti. Antennene er nokså korte og jevnt utvidet mot spissen (hele antennen kølleformet). Hodet er avrundet trapesformet med nokså store fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede med litt uregelmessige punktrader. Beina er rødbrune, nokså korte, ikke spesielt kraftige.

Levevis 
Arten lever i skog, der de gjerne finnes på barken av trær. Larvene utvikler seg i gangene til stor granbarkbille (Ips typographus) på døde graner som står på solvarme lokaliteter.

Utbredelse 
Arten er utbredt for det meste i Norden og Baltikum, med et tyngdepunkt i Sverige. I Norge er det noen få funn i Sør-Østlandet , og bestanden blir vurdert som sterkt truet .

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien boreskyggebiller, Diaperinae
 Stammen Hypophlaeini Billberg, 1820
 Slekten Corticeus Piller & Mitterpacher, 1783 - i Norge:
 Corticeus suturalis (Paykull, 1800)

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1800
Corticeus longulus

Corticeus longulus er en skyggebille.

Utseende 
En middelsstor, avlang, blankt ensfarget rødbrun skyggebille. Antennene er nokså korte og jevnt utvidet mot spissen (hele antennen kølleformet). Hodet er avrundet trapesformet med nokså store fasettøyne. Pronotum er avrundet, omtrent så langt som bredt, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbbrede, jevnt, ikke radvis, punktert. Beina er rødbrune, nokså korte, ikke spesielt kraftige.

Levevis 
Arten lever i skog, der de gjerne finnes på barken av trær. Larvene utvikler seg i gangene til barkbiller (Ips acuminatus og Tomicus minor, også av og til andre arter) på døde furuer som står på solvarme lokaliteter.

Utbredelse 
Arten er utbredt for det meste i Norden og Baltikum, med et tyngdepunkt i Sverige. I Norge er det noen få funn i Sør-Østlandet og i Sogn , og bestanden blir vurdert som sårbar .

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien boreskyggebiller, Diaperinae
 Stammen Hypophlaeini Billberg, 1820
 Slekten Corticeus Piller & Mitterpacher, 1783 - i Norge:
 Corticeus longulus (Gyllenhal, 1827)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1827
Juliettinus

se systematisk inndeling

Juliettinus er en slekt av stumpbiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
 Underfamilien trestumpbiller, Dendrophilinae Reitter, 1909
 Slekten Juliettinus Gomy, 2010
 Juliettinus aequatorius Gomy, 2010 	 
 Juliettinus africatus Gomy, 2010 	 
 Juliettinus kryzhanovskiji Gomy, 2010 	 
 Juliettinus loebli Gomy, 2010

Referanser

Eksterne lenker 
 Juliettinus på GBIF 
 

Biller formelt beskrevet i 2010
Stumpbiller
Storfossen (Tana)

Storfossen (nordsamisk: Geavŋŋis eller Vuollegeavŋŋis, kvensk: Isokoski, finsk: Alaköngäs) er strykparti i elva Tana i Finnmark, hvor elva faller 25 meter, fra 39 til 14 meter over havet, over en strekning på 5,7 kilometer. Strykene begynner ved gården Bildán (Olderkroken) og ender nedenfor neset Goavddesgurnjárga.

Store vårisganger utløses ofte av stor snøsmelting (høy temperatur) og regn med raskt økende vannføring. I Tana er det regelmessig isgang der ismassene presses gjennom det smale partiet ved Storfossen: ismassene kan pakke seg sammen i 5-10 meter tykkelse og skuelystne kommer tilreisende for å se.

Referanser 

Fosser i Troms og Finnmark
Tanas geografi
Fosser i Finland
Utsjoks geografi
Chrysetaerius

se systematisk inndeling

Chrysetaerius er en slekt av stumpbiller.

Utseende

Levevis 
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres. I alle fall én av artene er trolig knyttet til hærmaur.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mexico.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
 Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
 Slekten Chrysetaerius Reichensperger, 1923
 Chrysetaerius iheringi Reichensperger, 1923
 Chrysetaerius reichenspergeri Bruch, 1926

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 

 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 1923
Mexicos insekter
Birgitte Bonnesen

Birgitte Bonnesen (født 18. mai 1956 i Odder i Jylland i Danmark) er en dansk-svensk bedriftsleder. Mellom 2016 og 2019 var hun administrerende direktør i Swedbank og mellom 2017 og 2019 styreleder i det svenske bankforbundet.  

Hun studerte økonomi, engelsk og fransk ved Aarhus Universitet i 1979–1985 med en mastergrad i 1985. Bonnesen flyttet til Sverige i 1987 og begynte samme år å jobbe for Första Sparbanken, som senere skulle bli Swedbank.

I årene 2009–2011 var hun leder for bankens internrevisjon, mellom 2011 og 2014 var hun leder for Swedbanks virksomhet i Estland, Latvia og Litauen og fra 2015 leder for bankens virksomhet i Sverige. Hun var administrerende direktør i Swedbank 2016–2019. Bonnesen forsikret høsten 2018 om at Swedbank ikke har utenlandske kunder i Baltikum som kun flytter penger via banken.

På  SVTs Uppdrag granskning 20. februar 2019, som sendte et program om sin anmeldelse av Swedbanks kunder i Baltikum i tidligere år, ble Bonnesens tidligere uttalelser stilt spørsmål og hun ble tvunget til å trekke seg. 28. mars 2019.

Hun forlot også stillingen som styreleder i det svenske bankforbundet da hun fikk sparken
 som administrerende direktør i Swedbank. 23. mars 2020 kunngjorde Swedbank at styret ensidig hadde sagt opp avtalen om sluttvederlag til Bonnesen. Totalt ville Bonnesen fått sluttvederlag på 18 månedslønninger, cirka 21,5 millioner svenske kroner, ifølge bankens årsrapport.

Hovedanklager Thomas Langrot ved Ekobrottsmyndigheten i Sverige vedtok 4. januar 2020 å reise tiltale mot Bonnesen for grovt bedrageri, eller grov markedsmanipulasjon. Tiltalen gjelder Bonnesens uttalelser i 2018 og 2019 om bankens arbeid mot hvitvasking i Baltikum. Aktor hevdet at Bonnesen bevisst eller grovt uaktsomt spredte villedende informasjon som påvirket investorers vurdering av selskapet. Dette var første gang en tidligere administrerende direktør i en av de store svenske bankene ble tiltalt for forbrytelser begått i tjenesten.

Hovedforhandlingen i saken mot Bonnesen startet 4. oktober 2022.

Referanser

Eksterne lenker 
 Dansk topchef tiltalt i hvidvasksag i svensk storbank, berlingske.dk, 4. januar 2022
Norske Swedbank.

Personer fra Odder kommune
Bankierer
Bedriftsledere
Epitoxus

Epitoxus er en slekt av stumpbiller.

Utseende 
Små til middelsstore, bredt til avlangt ovale, ganske flate stumpbiller, gjerne mørke. Dekkvingene har tydelige punkstriper bare på sidene og dekker ikke hele bakkroppen.

Levevis 
Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. De er rovdyr som lever av andre insekter, for eksempel fluelarver eller billelarver. Mange arter finnes på møkk eller åtsel. Noen arter, som gjerne er flate på form, lever under barken på døde trær. En del arter har spesialisert seg på barkbiller. Disse er tynne og sylindriske slik at de kan komme til i barkbillenes ganger. Noen arter er knyttet til reir av gnagere eller fugler.

Utbredelse 
Slekten forekommer i Afrika og Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae
 Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
 Stammen Exosternini Bickhardt, 1914
 Slekten Epitoxus Lewis, 1900

Liste over artene 

 Epitoxus ascinus Lewis, 1914
 Epitoxus asiaticus Vienna, 1986
 Epitoxus aurorae Yélamos, 1996
 Epitoxus borneolus Mazur, 1989
 Epitoxus breviusculus (Fåhraeus, 1851)
 Epitoxus bullatus (Marseul, 1870)
 Epitoxus circulifrons (Marseul, 1853)
 Epitoxus corycaeus Lewis, 1900
 Epitoxus dentatus Yélamos, 1996
 Epitoxus depressus Yélamos, 1996
 Epitoxus descarpentriesi Thérond, 1965
 Epitoxus felix Lewis, 1907
 Epitoxus haeres Lewis, 1905
 Epitoxus hilarulus (Lewis, 1897)
 Epitoxus indicus Yélamos & Tishechin, 1999
 Epitoxus irregularis Yélamos, 1996
 Epitoxus kanaari Yélamos, 1996
 Epitoxus latus Yélamos, 1996
 Epitoxus longipennis Yélamos, 1996
 Epitoxus mazuri Yélamos & Tishechin, 1999
 Epitoxus namibiensis Yélamos, 1996
 Epitoxus parallelistrius Yélamos, 1996
 Epitoxus revoili Desbordes, 1917
 Epitoxus ruwenzoricus Yélamos, 1996
 Epitoxus tanzanicus Yélamos, 1996
 Epitoxus therondi Yélamos, 1996
 Epitoxus ugandensis Yélamos, 1996
 Epitoxus uhligi Yélamos, 1996
 Epitoxus vietnamicus Yélamos & Tishechin, 1999
 Epitoxus villiersi Thérond, 1965
 Epitoxus walteri Yélamos, 1996
 Epitoxus wittei (Burgeon, 1939)
 Epitoxus zambicus Mazur, 1972

Referanser

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 
 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 1900
Reichardtia

se systematisk inndeling

Reichardtia er en slekt av biller som tilhører familien stumpbiller (Histeridae).

Utseende 
En middelsstor (ca. 5 millimeter), bredt sylindrisk, blankt svart stumpbille. Beina har sterkt utvidete, rødlige legger som har en tett kam av butte pigger langs bakkanten.

Levevis 
Arten lever på sandstrender der den kan finnes under oppskylte alger, ved død fisk eller negravet i sanden.

Utbredelse 
Arten er utbredt på New Zealand.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
 Underfamilien speilstumpbiller, Saprininae Banchard, 1845) – 600 arter i 54 slekter, mange knyttet til sanddyner
 Slekten Reichardtia Wenzel, 1944 
 Reichardtia pedatrix (Sharp, 1876)

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1876
Stumpbiller
New Zealands insekter
Fijisella

Fijisella  er en slekt av fjærvinger.

Utseende 
Bittesmå (ca. 0,6-0,7 millimeter), smale, rødbrunlige fjærvinger. Antennene har en markert, spoleformet klubbe (det ytterste leddet er smalere). Hodet er rundet med nokså store fasettøyne, pronotum rektangulært, betydelig lengre enn bredt.

Levevis 
Arten lever i poresopper, der de kryper ut og inn av de sporebærende porene.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Fiji.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien fjærvinger, Ptiliidae Heer, 1843
 Underfamilien fjærvinger, Ptiliinae
 Stammen Dvergfjærvinger, Nanosellini – omfatter de aller minste artene, små og slankbygde
 Slekten Fijisella Hall, 1999
 Fijisella vituensis Hall, 1999

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fjærvinger
Biller formelt beskrevet i 1999
Fijis insekter
Zeagyrtes

Zeagyrtes er en slekt av mycelbiller som særlig finnes knyttet til sopp og åtsler.

Utseende 
Små, bredt ovale, tett hårete, brunlige mycelbiller. Kroppen er påfallende hårete med lange, oppstående hår. Sidekantene av pronotum og dekkvinger danner en kontinuerlig kurve.

Levevis

Utbredelse 
Artene er utbredt på New Zealand.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien Camiarinae
 Stammen Agyrtodini
 Slekten Zeagyrtes Broun, 1917
 Zeagyrtes antennalis (Broun, 1880)
 Zeagyrtes vitticollis Broun, 1917

Referanser

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1917
Mycelbiller
New Zealands insekter
Zenocolon

Zenocolon er en slekt av mycelbiller.

Utseende 
En liten, tett hårete, blank, mørkbrunlig til svart mycelbille.

Levevis 
Biologien til disse artene er svært dårlig kjent.

Utbredelse 
Arten er utbredt på New Zealand.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien Camiarinae
 Stammen Camiarini
 Slekten Zenocolon Broun, 1917
 Zenocolon laevicollis Broun, 1917

Referanser

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1917
Mycelbiller
New Zealands insekter
Myrmicholeva

Myrmicholeva er en slekt av mycelbiller.

Utseende 
Små (3-4 millimeter), avlngt-ovale, blanke, gulbrune til svarte mycelbiller. Hodet har lange, tynne antenner og middelsstore, litt utstående fasettøyne. Pronotums og dekkvingenes ytterkanter danner nesten en kontinuerlig kurve. Dekkvingene har markerte punktstriper.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det sørlige Australia inkludert Tasmania.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien Camiarinae
 Stammen Neopelatopini
 Slekten Myrmicholeva Lea, 1910
 Myrmicholeva acutifrons Lea, 1910
 Myrmicholeva lata Lea, 1910
 Myrmicholeva ligulata Lea, 1910
 Myrmicholeva punctata Lea, 1910

Referanser

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Myrmicholeva 
 

Biller formelt beskrevet i 1910
Mycelbiller
Australias insekter
Eunemadus

Eunemadus er en slekt av mycelbiller.

Utseende 
Små, ovale, mørke mycelbiller. Arten ligner overflatisk på slekten Catops.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Chile.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
 Stammen Anemadini
 Understammen Eunemadina
 Slekten Eunemadus Portevin, 1914
 Eunemadus chilensis Portevin, 1914

Referanser

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1914
Chiles insekter
Mycelbiller
Olivinskog

Olivinskog er skog som vokser på ultramafisk grunn. Naturtypen er spesiell for Norge der det er kjent 19 lokaliteter i tre fylker med et totalareal på 7169 daa. Med ultramafisk grunn menes fattig til moderat kalkrik berggrunn med magnesiumsilikat og jernsilikat og innslag av tungmetallholdige mineraler som serpentin. Olivinskog er kjennetegnet ved et spesielt artsmangfold i markvegetasjonen og er oftest dominert av furu. Bregnen brunburkne og mange rødlistede sopparter forekommer i denne skogtypen.

Litteratur 
 

Landformer
Økologi
Catopodes

Catopodes er en slekt av biller som særlig finnes knyttet til åtsler. Mange arter finnes også i gangene til gnagere og andre små pattedyr.

Utseende 
Middelsstore (ca. 6 millimeter), avlang og langbeint, rødbrunlig kadaverbille. Hodet er kort og bredt, pronotum avrundet firkantet, dekkvingene rundede. Beina er ganske lange, leggene på mellom- og bakbeina med lange, tynne sporer i spissen.

Levevis 
Disse billene lever på åtsler av ulike slag.

Utbredelse 
Slekten forekommer i Nepal, Kina og Japan.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae Kirby, 1837
 Stammen Cholevini
 Understammen Catopina
 Slekten Catopodes Portevin, 1914
 Catopodes calceatus Szymczakowski & Plath, 1976
 Catopodes emeicola Perreau, 1989 
 Catopodes fusciforns (Kraatz, 1877)

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1914
Mycelbiller
Anillocharis

Anillocharis er en slekt av mycelbiller.

Utseende 
Små, avlange, brunlige kadaverbiller. De har et utseende typisk for insekter som lever i huler, med lange og tynne antenner og bein og reduserte fasettøyne. Hodet er ganske lite, pronotum nokså lite og rundet, dekkvingene ovale.

Levevis 
Artene lever i huler.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i huleområder på Balkan (Bosnia-Hercegovina, Montenegro).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
 Stammen Leptodirini Lacordaire, 1854 - ca. 185 slekter, maurlignende
 Understammen Bathysciina
 Slekten Anillocharis Reitter, 1903
 Anillocharis hawelkai G.Müller, 1937
 Anillocharis ottonis Reitter, 1903
 Anillocharis stenoptera Formánek, 1906
 Anillocharis tenuilimbata Jeannel, 1934

Referanser

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1903
Mycelbiller
Oritocatops

Oritocatops er en slekt av biller som særlig finnes knyttet til sopp og åtsler.

Utseende 
Nokså små, mer eller mindre dråpeformede kadaverbiller.

Levevis 
Disse billene lever på åtsler av ulike slag.

Utbrelse 
Slekten er utbredt i tropisk Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae Kirby, 1837
 Stammen Oritocatopini
 Slekten Oritocatops Jeannel, 1921
 Oritocatops alticola Jeannel, 1957
 Oritocatops bathyscioides Jeannel, 1964
 Oritocatops celisi Jeannel, 1957
 Oritocatops chappuisi Jeannel, 1936
 Oritocatops collardi Jeannel, 1957
 Oritocatops hypogaeus Jeannel, 1936
 Oritocatops kenyensis Jeannel, 1921
 Oritocatops leleupi Jeannel, 1951
 Oritocatops leptocerus Jeannel, 1964
 Oritocatops muhiensis Jeannel, 1960
 Oritocatops ruwenzoricus Jeannel, 1957

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1921
Mycelbiller
Sciaphyes

Sciaphyes er en slekt av mycelbiller som særlig finnes knyttet til sopp og åtsler.

Utseende 
Små, ovale, fint hårete, brunrøde til svarte mycelbiller.

Levevis 
Disse billene lever på åtsler av ulike slag. De kan fanges i store mengder i feller med råttent kjøtt som åte.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Øst-Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae Kirby, 1837
 Slekten Sciaphyes Jeannel, 1924
 Sciaphyes kawaharai Hoshina & Perreau, 2008
 Sciaphyes shestakovi Fresneda, Grebennikov & Ribera, 2011
 Sciaphyes sibiricus (Reitter, 1887)
 Sciaphyes japonicus Hayashi, Ogai & Nagasawa, 2015

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1924
Mycelbiller
Liodopria

Liodopria er en slekt av biller som finnes knyttet til sopp.

Utseende 
Små (gjerne 2-3 millimeter) biller med ganske bred kroppsbygning, høyt hvelvede, nærmest halvkuleformede, glatte og blanke, brunlige. Gruppen kjennes lettest på antennene, som er ganske lange og 11-leddete. De tre ytterste leddene danner en avlang klubbe, ikke avbrutt av et mindre ledd imellom. Hodet er kraftig innsnevret bak fasettøynene, med en markert hals, men dette kan være vanskelig å se da billene gjerne trekker hodet inn under brystskjoldet.

Levevis 
Artene er sterkt knyttet til ulike slags sopp, særlig kjuker. De fleste lever i skog og er aktive som voksne om høsten. Disse billene kan rulle seg sammen til en ball for å beskytte seg.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Palearktis.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien mycelbiller (Leiodinae) Fleming, 1821
 Stammen Agathidiini
 Slekten Liodopria Reitter, 1909
 Liodopria cambogensis Angelini & De Marzo, 1984
 Liodopria hlavaci Angelini & Cooter, 2002
 Liodopria javaensis Angelini, 1998
 Liodopria maculicollis Nakane, 1963
 Liodopria minuta Angelini, 2002
 Liodopria nepalensis (Angelini & De Marzo, 1994)
 Liodopria serricornis (Gyllenhal, 1813) - forekommer i Norge
 Liodopria sulawesis Angelini & Cooter, 1993
 Liodopria taiwanensis Angelini & De Marzo, 1984
 Liodopria wallacei Angelini & Cooter, 1993

Referanser

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1909
Mycelbiller
Christiane Endler

Christiane Endler (født 23. juli 1991) er en chilensk fotballspiller.

Landslaget
Hun representerte Chile under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

chilenske fotballspillere
Deltakere for Chile under Sommer-OL 2020
Fotballspillere under Sommer-OL 2020
Natalia Campos

Natalia Campos (født 12. januar 1992) er en chilensk fotballspiller.

Landslaget
Hun representerte Chile under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor laget hennes ble utslått i gruppespillet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

chilenske fotballspillere
Deltakere for Chile under Sommer-OL 2020
Fotballspillere under Sommer-OL 2020