Abortloven

Abortloven (langtittel lov om svangerskapsavbrudd) er en norsk lov som regulerer adgangen til svangerskapsavbrudd (abort).

Loven slår fast at samfunnet så langt råd er skal sikre alle barn betingelser for en trygg oppvekst, og at samfunnet som et ledd i dette arbeidet skal sørge for at alle får etisk veiledning, seksualopplysning, kunnskaper om samlivsspørsmål og tilbud om familieplanlegging, for derved å skape en ansvarsbevisst holdning til disse spørsmål slik at antall aborter blir lavest mulig.

Videre gir loven kvinner rett til selvbestemt abort såfremt inngrepet kan skje før utgangen av tolvte svangerskapsuke og tungtveiende medisinske grunner ikke taler mot det. I visse tilfeller åpner loven for abort etter tolvte svangerskapsuke, mens det må foreligge «særlig tungtveiende grunner» for å ta abort etter utgangen av attende svangerskapsuke. Dersom man tror at fosteret er levedyktig, kan tillatelse til abort ikke gis.

Loven har også bestemmelser om abortnemnder og Abortklagenemnda, og om at abort kun kan utføres av lege.

Abortloven pålegger helseregionene å ta hensyn til "helsepersonell som av samvittighetsgrunner ikke ønsker å utføre eller assistere ved slike inngrep".

Abortloven ble vedtatt 13. juni 1975, og trådte i kraft 1. januar 1976. Den erstattet Lov om svangerskapsavbrott i visse høve av 1960.

Debatt 
Loven har vært kontroversiell og gjenstand for debatt.

Om abortloven som sådan 
På 1970-tallet da forslaget om selvbestemt abort kom, agerte prestene Børre Knudsen og Ludvig Nessa mot lovforslaget. De mente at abort var uetisk fordi fosteret representerte et menneskeliv. Kvinnebevegelsen argumenterte for selvbestemt abort, og viste til at retten til å bestemme over sin egen kropp var en menneskerettighet.

Om legers reservasjonsrett 
I 2014 ble det offentlig debatt om hvorvidt leger burde kunne reservere seg mot, altså nekte, å henvise gravide pasienter videre til abortinngrep. Ifølge en undersøkelse fra 2014 mente to av tre at leger ikke burde få slik reservasjonsrett.

Om fosterreduksjon 
I 2018 ble lovens § 2c om fosterreduksjon diskutert.

Paragraf 2c tillater abort etter tolvte svangerskapsuke hvis fosteret har en alvorlig diagnose eller hvis legen mener at svangerskapet vil påvirke kvinnens psykiske og fysiske helse negativt. Paragraf 2c ble kalt «Downs-paragrafen» av aksjonsgruppa Menneskeverd, fordi fostre med kromosomfeil også var tillatt abortert. Fosterreduksjon eller tvillingabort kan finne sted når en kvinne velger å abortere vekk ett av fostrene.

Både Kristelig Folkeparti og organisasjonen Menneskeverd ønsket å fjerne begge lovbestemmelsene, og hevdet at bestemmelsene skaper et sorteringssamfunn. De mente at det er uetisk å sortere vekk fostre basert på handikap og å fjerne et friskt foster dersom en gravid kvinne ønsker å beholde kun ett av flere fostre. Ap, Sv og andre partier er uenige fordi de mener at det strider mot kvinnens frihet til å bestemme over sin egen kropp og familieplanlegging. At ikke alle er i stand til å ta vare på barna sine, spesielt hvis de er syke, har også blitt brukt som argument i diskusjonen for å ikke endre loven.

Referanser

Eksterne lenker
 Lovdata: Lov om svangerskapsavbrudd

Norske lover
Lover av 1975
Abort