Hjul

Denne artikkelen handler om den tekniske innretningen hjul. Se egne artikler for å lese om hjul som symbol, hjul som straffemetode og hjul som turnmoment.

Hjul er en gjenstand som er laget for å dreie rundt en akse. Et hjul er alltid sirkel- eller sylinderformet. Hjulet og aksen er den ene av seks enkle maskiner identifisert av renessansens vitenskapsfolk trukket fra antikkens greske tekster om teknologi, og er en av fysikkens enkle maskiner med dets evne til å omdanne lineær bevegelse til rotasjonsbevegelse. Det kan også benyttes til det motsatte; å omdanne en rotasjonsbevegelse til lineær bevegelse. De fleste hjul er runde, men særlig tannhjul kan i visse sammenhenger konstrueres ovale eller med et eller flere utspring for en periodisk påvirkning av en enhet som skal bevege seg.

Den tidligste påviste bruk av hjulet er fra sen neolittisk tid (bondesteinalderen), og kan bli sett i sammenheng med andre teknologiske framganger som førte til bronsealderen. Den eldste daterte beskrivelsen av en vogn med hjul (fire hjul og to akser) er en primitiv tegning på Bronocice-keramikken, en keramisk vase fra 3635–3370 f.Kr., funnet i en traktebegerbosetning i sørlige Polen. Hjul ble ikke bare benyttet på vogner, men også som dreibare keramiske hjul, og vannhjul.

Man kan selvsagt ikke hevde at hjulet er oppfunnet, det forekommer i ulike former i naturen, og bruken er like universell som mennesket selv. At man ikke ser hjulet brukt i enkelte samfunn, betyr ikke at de er ukjent med det. Inkaene hadde veier, men brukte sleder som transportfartøyer. Likevel hadde barna leketøy med hjul på aksel. Inkaene mente hjul ofte førte til for stor fart i nedoverbakker, og bremser som ble utslitt etter et par turer var svært vanskelig for et samfunn som ikke brukte jern. De metallene de behersket var kobber, sølv og gull.

Etymologi 
Det norske ordet hjul kommer direkte fra norrøne hjól, og som engelske wheel, som er avledet fra angelsaksiske hweol, hweogol, har de sin opprinnelse i urgermanske *hwehwlan, *hwegwlan, som igjen kommer fra urindoeuropeiske *kwekwlo-, en forlenget form fra rotordet *kwel-, «å dreie, flytte rundt». Andre beslektede ord til hjul/wheel er greske κύκλος, kúklos, og sanskrit chakra, som begge har betydningen «sirkel» og således også «hjul».

Hjul på biler 

Grunnen til at det er hjul på en bil er at den skal kunne bevege seg (rulle), og bære vekten av seg selv, passasjerer og last. Videre vil hjulene også gjøre det mulig å styre bilen. Hjulene overfører kreftene fra motoren til veien slik at bilen akselererer, eller bremser (retarderer). På moderne personbiler består et hjul av en felg og et dekk. Felgen er laget av et metall, oftest stål eller en legering av lettmetaller som for eksempel aluminium, magnesium el.l. Det har vært en rivende utvikling, særlig de siste 30 årene, både når det gjelder felger og dekk.

Firmaer som produserer bildekk inkluderer blant andre Michelin, Goodyear, Continental og Nokian.

Tannhjul 
Et tannhjul er en del av drivverket til mekaniske innretninger som for eksempel urverk. For utdypende artikkel se tannhjul.

Patent på hjulet 

I juli 2001 registrerte John Keogh, en advokat fra Melbourne i Australia, et australsk innovasjonspatent på hjulet. I søknaden beskrev han hjulet som en «sirkulær gjenstand som muliggjør transport». Meningen var å vise at Australias nylig innførte system for innovasjonspatent hadde svakheter. Et innovasjonspatent (Innovation Patent) er ikke det samme som et vanlig patent. Det er en ren registreringsordning beregnet for småoppfinnelser som ikke tilfredsstiller kravene til vanlige patenter, og søknaden om et innovasjonspatent vil ikke behandles av patentmyndighetene før innehaveren ønsker å håndheve rettighetene innovasjonspatentet gir. Det er ikke noe som tilsvarer innovasjonspatent i Norge.

Se også 
 Kast

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha