Bertina Lopes

Bertina Lopes (1924–2012) var en mosambikisk-italiensk billedkunstner. Hun arbeidet både innenfor maleri og skulptur. Arbeidene hennes var sterkt påvirket av hennes afrikanske bakgrunn, med mettede farger og komposisjoner med geometriske former og maskelignende figurer.

Hun har fått anerkjennelse for at hun satte fokus på samfunnskritikken og den nasjonalistiske gløden som påvirket mange andre samtidige mosambikiske kunstnere.

UNESCO har innlemmet henne i sin oversikt over betydningsfulle kvinner i afrikansk historie.

Livsløp 
Lopes ble født i Maputo i Mosambik 11. juli 1924. Moren var afrikansk og kom fra en lokal overklassefamilie. Faren, som var portugisisk, arbeidet for den  portugisiske kolonimakten, innenfor handel. Både Bertina og de tre søstrene hennes gikk på skole i Maputo, men etter andre år på videregående skole (senior high school), reiste hun til Lisboa for å fullføre skolegangen der. Der fikk hun male- og tegneundervisning av kjente kunstnere, og ble også kjent med flere andre portugisiske kunstnere og intellektuelle. I perioden 1945–1949 tok hun et kurs i litografi og dekorativ maling (Desenhador Litógrafo e Pintura Decorativa) ved kunstskolen Escola de Artes Decorativas António Arroio. Hun fikk en avsluttende grad og kvalifikasjon som kunstlærer. Hun tok også et malekurs ved kunstuniversitetet i Lisboa, Escola Superior de Belas-Artes de Lisboa.

Salazars styre i Portugal, med de problemene innskrenkningene det medførte for kunstnerne, oppildnet mange, blant annet Lopes, til å slutte seg til antifascistiske grupperinger. Disse gruppene var inspirert av Marx’ tanker og liberale idealer. Hun møtte politiske ledere fra den hemmelige opposisjonen i landet, og hun utviklet en sterk følelse for frihet og demokrati. Hun erklærte åpent at hun var tiltrukket av kommunismen, og det hemmelige politiet holdt henne under oppsikt.

Kunst 
Mens hun studerte i Lisboa var hun i hovedsak påvirket av avantgardekunst og portugisisk modernisme. Den nasjonale kunstforeningen viste utstillinger av kjente, vestlige malere og søramerikanske graffitikunstnere. Dette var kunst som inspirerte og påvirket både Lopes og andre unge kunstnere.

Salazars regjering innsnevret kunstnernes frihet. Han var spesielt negativ til «arte negra» (svart, dvs afrikansk, kunst).

Priser og hedersbevisninger 
Informasjon om pris og årstall kommer fra Archivio Bertina Lopes, der ikke annet er opplyst.
 1950 – Painting Prize, Lourenço Marques (Mozambique)
 1953 – Medalha de Prata, Lourenço Marques (Mozambique)
 1953 – Prémio Empresa Moderna, Lda., Lourenço Marques (Mozambique)
 1958 – First Classified (Maior Mérito Artistico), Beira (Mozambique)
 1974 – Trullo D’Oro, Fasano di Puglia, Brindisi
 1974 – La Mamma nell’arte, Comunità di Sant’Egidio, Rome
 1975 – International Painting Prize, International Center of Mediterranean Art and Culture, Corfu (Greece)
 1978 – Leader d’arte. Campidoglio, Rome
 1986 – Venere d’Argento, Erice, Trapani
 1988 – Grand Prix d’Honnoeur, European Union of Art Critics, Rome
 1991 – Rachel Carson Memorial Foundation World Prize, Rome
 1992 – La Plejade per l’Arte, Rome
 1993 – Commander for Merits, appointed by Mario Soares, President of the Republic of Portugal, Lisbon
 1994 – Centro Francescano Internazionale di Studi per il dialogo fra i popoli (Franciscan International Study Center to promote dialogue among people), Assisi
 1995 – Gabriele D’Annunzio Prize, Pescara
 1996 – Messaggero della Pace UNIPAX Prize, Rome
 1998 – Premio Internazionale Arte e Solidarietà nell’Arca, Florence
 1998 – Frà Angelico International Prize, Rome
 2002 – Silver Plaque by the President of the Republic of Italy, Rome

Referanser 

Norske malere
Italienske kunstnere
Mosambikere