alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Singilis

Singilis  er en slekt av løpebiller.

Utseende 
Middelsstore, avlange, litt flate, blanke, brunrøde løpebiller med svarte tegninger på dekkvingene.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Midtøsten og Sentral-Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
 Stammen Lebiini  Bonelli, 1810 
 Gruppen Singilina Jeannel, 1949
 Slekten Singilis Rambur, 1837
 Singilis alternans Bedel, 1905
 Singilis bicolor Rambur, 1837
 Singilis centralis Antoine, 1963
 Singilis cingulatus (Gebler, 1843)
 Singilis felixi Anichtchenko, 2011
 Singilis jedlickai Anichtchenko, 2011
 Singilis kabakovi Anichtchenko, 2011
 Singilis klimenkoi Anichtchenko, 2011
 Singilis kolesnichenkoi Anichtchenko, 2011
 Singilis kryzhanovskii Anichtchenko, 2011
 Singilis libani (Sahlberg, 1913)
 Singilis loeffleri Jedlicka, 1963
 Singilis makarovi Anichtchenko, 2011
 Singilis melillensis Escalera, 1914
 Singilis mesopotamicus Pic, 1901
 Singilis pardoi Mateu, 1954 
 Singilis saeedi Anichtchenko, 2011
 Singilis solskyi Anichtchenko, 2011
 Singilis soror Rambur, 1837
 Singilis timidus Anichtchenko, 2011
 Singilis timuri Anichtchenko, 2011

Eksterne lenker 
 

Lebiinae
Biller formelt beskrevet i 1837
Eskilsminne IF

Eskilsminne IF er et svensk idrettslag.

Fotballspilleren Jonathan Albert Levi spilte for Eskilsminne IF som ung.

Idrettslag i Sverige
Helsingborg kommune
Alexander H. Sandtorv

Alexander Harald Sandtorv (født 1986) er en norsk kjemiker. Han er tidligere førsteamanuensis i organisk kjemi ved Universitetet i Oslo.

Han tok mastergrad i kjemi i 2010 og avla i 2015 doktorgraden ved Universitetet i Bergen. Han har skrevet flere norskspråklige lærebøker i organisk kjemi for universitet og høyskoler, samt den populærvitenskaplige boka God kjemi fra 2018. 
 
Han skriver fra 2020 spalten realistens guide til ... i Morgenbladet, og har deltatt i forskningsformidlingsprogrammet Abels tårn. I 2020 startet han podcasten Tingenes Tilstand, sammen med Kristopher Schau.

Priser og utmerkelser  

 2017 Universitetsforlagets lærebokpris (sammen med Jarle S. Diesen) for Moderne organisk kjemi
 2017 Fulbrights pris for beste forskningsartikkel
 2020 medlem av Akademiet for yngre forskere
 2021 Titan-prisen for fremragende forskningsformidling ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Oslo

Bibliografi  
 Kjemi - Enkelt forklart (1. utgave 2016, 2. utgave 2019) Universitetsforlaget ISBN 9788215034768
 God kjemi, Kagge forlag, 2018 ISBN 9788215028002
 Organisk kjemi (sammen med Jarle S. Diesen) Universitetsforlaget, 2018 ISBN 9788215028002
 Reaksjoner og mekanismer i organisk kjemi, Universitetsforlaget, 2019 ISBN 9788215031996
 Kjemi for ingeniører, Universitetsforlaget 2019 ISBN 9788215030654
 Kjemi og biokjemi for sykepleiere, Universitetsforlaget, 2020 ISBN 9788215043357
Ekkelt (illustrert av Linn Isabel Eielsen), Cappelen Damm, 2021 ISBN 9788202658267
Kjemi 1, Aschehoug Undervisning, 2021 ISBN 9788203317637

Referanser

Eksterne lenker 

 Artikler av Alexander H. Sandtorv i Morgenbladet 

Norske kjemikere 
Førsteamanuenser ved Universitetet i Oslo
Thryptocerus

Thryptocerus  er en slekt av løpebiller.

Utseende

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Licininae Bonelli, 1810  
 Stammen Oodini  LaFerte-Senectere, 1851  
 Slekten Thryptocerus Chaudoir, 1878 
 Thryptocerus agaboides (Fairmaire, 1868)
 Thryptocerus anthracinus (Brancsik, 1893)
 Thryptocerus ebeninus Basilewsky, 1943
 Thryptocerus perrieri Jeannel, 1949
 Thryptocerus politus Chaudoir, 1878

Eksterne lenker 
 

Licininae
Biller formelt beskrevet i 1878
Macroprotus

Macroprotus  er en slekt av løpebiller.

Utseende

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Licininae Bonelli, 1810  
 Stammen Oodini  LaFerte-Senectere, 1851  
 Slekten Macroprotus Chaudoir, 1878 
 Macroprotus forticornis Chaudoir in Oberthur, 1883
 Macroprotus tenuicornis Chaudoir, 1878

Eksterne lenker 
 

Licininae
Biller formelt beskrevet i 1878
Brasils insekter
Eopaussus

Eopaussus er en utdødd slekt av løpebiller som levde i eocen-tiden.

Utseende

Levevis 
Paussini er sterkt knyttet til maur og lever i maurtuene (obligate myrmekofiler), det er sannsynlig at dette også gjaldt for denne arten.

Utbredelse 
Arten er beksrevet fra baltisk rav.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Paussinae Latreille, 1807
 gruppen / stammen Paussini Latreille, 1807  – nær 600 arter fordelt på 8 undergrupper
 gruppen Paussina  Latreille, 1807
 slekten Eopaussus Wasmann, 1926
 Eopaussus balticus  Wasmann, 1926

Eksterne lenker 
 

Paussinae
Biller formelt beskrevet i 1926
Fossile insekter
Fossiler formelt beskrevet i 1926
Lorostema

Lorostema er en slekt av løpebiller i delgruppen (underfamilien) Platyninae.

Utseende 
Små til middelsstore (gjerne 5-10 millimeter), slanke og litt flate, blanke, mørke løpebiller.
Pronotum er rundet, noe bredere enn langt, dekkvingene har tydelige punktstriper.

Levevis 
Disse artene finnes på åpne, gjerne solrike lokaliteter.

Utbredelse 
Slekten er utbredt fra Japan i nord til Australia i sør, mot vest til Java.

Systematisk inndeling  

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie Platyninae Bonelli, 1810
 slekten Lorostema  Motschulsky, 1864
 Lorostema alutacea Motschulsky, 1865
 Lorostema bothriophora (Redtenbacher, 1867)
 Lorostema informalis Darlington, 1952
 Lorostema interstitialis Jedlicka, 1935
 Lorostema ogurae (Bates, 1883)
 Lorostema subnitens Andrewes, 1929

Referanser

Eksterne lenker 
 Nettside om slekten, med bilder
 
 

Platyninae
Biller formelt beskrevet i 1864
Rossjoycea

Rossjoycea  er en slekt av løpebiller.

Utseende  
Nokså små, brede, halvblanke, svarte løpebiller. Hodet er kort og bredt uten forstørrede kjever, fasettøynene middels store. Pronotum er rundet, bredere enn langt, dekkvingene rundede og hvelvede, mye bredere enn pronotum, med tydelige punktrader.

Levevis 
Det eneste kjente eksemplaret av arten ble fanget i en fallfelle på bakken like foran fronten av en bre. Bakken var delvis dekket med kort vegetasjon.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på New Zealand (Sørøya).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Psydrinae LeConte, 1853
 Slekten Rossjoycea Liebherr, 2011
 Rossjoycea glacialis Liebherr, 2011

Referanser

Eksterne lenker 

 

Psydrinae
Biller formelt beskrevet i 2011
New Zealands insekter
Trichopsida

Trichopsida  er en slekt av løpebiller.

Utseende

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt på New Zealand.

Systematisk inndeling 

Artene har ofte vært plassert i slekten Molopsida.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Psydrinae LeConte, 1853
 Slekten Trichopsida Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida boltoni Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida debilis (Sharp, 1886)
 Trichopsida diversa (Broun, 1917)
 Trichopsida erwini Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida goethei Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida hewitti Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida koyai Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida maudensis Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida nitida Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida nunni Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida optata (Broun, 1917)
 Trichopsida oxygona  (Broun, 1886)
 Trichopsida paturauensis Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida popei Larochelle & Lariviere, 2013
 Trichopsida pretiosa (Broun, 1910)
 Trichopsida propinqua (Broun, 1917) 
 Trichopsida robusta (Broun, 1921)
 Trichopsida simplex (Broun, 1903)

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Psydrinae
Biller formelt beskrevet i 1910
New Zealands insekter
President for Manitobas lovgivende forsamling

Presidenten for Manitobas lovgivende forsamling (, ) er leder for denne canadiske provinsens parlament.

Funksjoner 
Presidenten hjelper til med å lede forsamlingens lovgivende virksomhet. Dette er en stor oppgave, fordi reglene er kompliserte. Presidenten har i prosedyremessige spørsmål en stab av rådgivere, som arbeider under ledelse av Clerk of the Assembly.

Presidenten fungerer som en slags dommer for å sørge for at alle medlemmer retter seg etter ordrene. Før et medlem kan tale i forsamlingen, må presidenten gi ham eller henne ordet. Når medlemmet har fått ordet, kan vedkommende ta del i debatten.

Presidentens største utfordring er ofte Question Period (spørretimen), som finner sted hver dag som forsamlingen er i sesjon. Den varer i 40 minutter og medlemmene stiller regjeringen spørsmål i et bredt utvalg av emner. Spørsmålene stilles vanligvis av medlemmer fra opposisjonen, og noen ganger blir diskusjonene intense. I slike tilfeller må presidenten ofte involvere seg mer i diskusjonene for å sørge for at alle medlemmene respekterer hverandre og følger reglene.

Presidenten tjenestegjør som leder for ulike komitéer og som president for Manitoba Parliamentary Associations. Han eller hun opptrer også som den lovgivende forsamlingens offisielle ambassadør og møter valgte offentlige tjenestepersoner fra hele verden, som er på besøk. Presidenten representerer Manitoba i andre canadiske provinser og i utlandet.

Liste

Referanser 

Manitoba
 
Manitoba
Politikkåret 1923



Hendelser

Fødsler 

|-
|April || 13. || Per Kleppe ||  || politiker, finansminister 1973-79 ||align=center|97 ||align=center|2021 ||

|rowspan=2|August ||2. || Shimon Peres ||  || Israels statsminister og president ||align=center|93 ||align=center|2016 || 

|17. || Bjørn Erling Ytterhorn ||  || sjøoffiser, politiker (stortingsrepresentant) ||align=center|64 ||align=center|1987 || 
|-
|Desember || 26. || Rolf Hellem ||  || politiker (stortingsrepresentant) ||align=center|97 ||align=center|2021 || 
|}
20. februar – Forbes Burnham, Guyanas president 1980–1985. (død 1985)
2. mai – Patrick Hillery, Irlands president 1976–1990. (død 2008)
27. mai – Henry Kissinger, USAs utenriksminister 1973–1977.
9. juni – Donald Reid Cabral, Den dominikanske republikkens president 1963–1965. (død 2006)
6. juli – Wojciech Jaruzelski, Polens president 1989–1990. (død 2014)
21. juli – Paul Xuereb, Maltas president 1987–1989. (død 1994)
5. august – C.V. Devan Nair, Singapores president 1981–1985. (død 2005)

Dødsfall 

10. mars – François C. Antoine Simon, Haitis president 1908–1911. (født 1843)
23. mai – Otto Bahr Halvorsen, Norges statsminister 1920–1921 og 1923. (født 1872)
2. august – Warren G. Harding, USAs president 1921–1923. (født 1865)
30. oktober – Andrew Bonar Law, Storbritannias statsminister 1922–1923. (født 1858)
27. november – Tage Reedtz-Thott, Danmarks statsminister 1894–1897. (født 1839)

Referanser

Eksterne lenker
Calystegia silvatica

Calystegia silvatica er en plante i vindelfamilien.

Den er en flerårig urt som slynger seg i vegetasjonen. Stengelen er glatt og kan bli opptil 4 m lang. Bladene er pilformede, 5,5–14 cm lange og 4–7 cm brede. Bladstilken er 3–7 cm lang. Blomstene sitter 1–2 sammen i bladhjørnene. Krona er 5–9 cm i diameter og hvit, av og til med rosa striper.

Calystegia silvatica vokser i skog og kratt. Den dyrkes ofte i hager. Arten er vidt utbredt i varmt tempererte og subtropiske strøk på den nordlige halvkule og deles i fire underarter med følgende utbredelse:
 subsp. disjuncta – det vestlige og sentrale middelhavsområdet, innført av mennesker til vestlige Nord-Amerika, De britiske øyer, Sveits og Australia
 subsp. fraterniflora – sentrale og østlige Nord-Amerika, innført til Storbritannia
 subsp. orientalis – sentrale og sørlige Kina
 subsp. silvatica – hele middelhavsområdet unntatt Kypros og videre nord til Ukraina og Russland og øst til Iran, innført til De britiske øyer, Portugal, Sveits, Australia og New Zealand

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Vindelfamilien
Sørøst-Europas flora
Sørvest-Europas flora
Planter formelt beskrevet i 1844
Lepsøybrua

Lepsøybrua er en veibro mellom fastlandet og Lepsøya i Ålesund kommune som er en del av Nordøyvegen. Broen er 800 meter lang og har en seilingshøyde på 41 meter. Broen åpnet 18. desember 2021.

Broen ble koblet sammen i september 2020 og deretter var det to år med arbeid før den var klar til bruk. Veibanen bæres av element i stål der det lengste spennet er 155 meter, noe som er det lengste brospennet i stål i Norge. Forslaget om bro ble lansert på 1960-tallet. Broen går langs det relativt grunne Lepsøyrevet der det er 5 til 10 meter dypt, tidevannsstrømmen over revet kan være sterk. Skipsleia går i en fordypning over Lepsøyrevet og broen går der høyt. Fordypningen i Lepsøyrevet ble i 2011 mudret ned til 11,3 meter under laveste lavvann og utvidet til 100 meter. Broen ble oppført på oppdrag fra Møre og Romsdal fylkeskommune.

Referanser 

Veier i Ålesund
Veibroer i Møre og Romsdal
Broer åpnet i 2021
Luka Romero Bezzana

Luka Romero Bezzana (født 18. november 2004) er en meksikanskfødt spansk-argentinsk fotballspiller som spiller for den italienske klubben SS Lazio.

Den 24. juni 2020 fikk han sin seriedebut for RCD Mallorca mot Real Madrid. Han ble den yngste spilleren i Primera División noen gang, 15 år og 219 dager gammel.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Spanske fotballspillere
Argentinske fotballspillere
Meksikanske fotballspillere
Fotballspillere for RCD Mallorca
Fotballspillere for SS Lazio
Pestgrop

En pestgrop er det uformelle begrepet som brukes til å referere til massegraver der ofre for pest, bl.a. svartedauden ble gravlagt. Begrepet brukes oftest for å beskrive groper som ligger i Storbritannia, men kan brukes på et hvilket som helst sted der ofre for byllepesten ble begravet.

Opprinnelse 
Pesten som feide over Kina, Midtøsten og Europa på 1300-tallet anslås å ha drept mellom en tredjedel og to tredjedeler av Europas befolkning. Deponering av likene til de døde ga enorme problemer for myndighetene, og til slutt brøt de normale normene for begravelse sammen.

Store pestutbrudd 
Pestgroper ble brukt spesielt ofte under store pestutbrudd, som London-epidemien i 1665. I disse tider fylte kirkegårdene seg raskt, og slike graver ble bare tilgjengelige for velstående mennesker. Sogn ble anstrengt; et eksempel, opptegnelsene fra St Bride's Church på Fleet Street under pesten i London 1665, viser typiske metoder som ble brukt av sognene.

I 1665 steg det totale antallet dødsfall i soknet til fem og en halv ganger sitt normale antall, med 2111 totale dødsfall og 1427 fra pesten.

Kontrovers om svartedauden patogenet 
Noen forskere har fremmet ideen om at svartedauden ikke var forårsaket av Yersinia pestis som noen har tenkt, og noen bevis for dette har vært i pestgroper, hvor patogener av andre sykdommer, som for eksempel miltbrann, har blitt oppdaget.

Imidlertid viser screening av over 100 skjelettrester fra svartedauden-ofre begravet i Londons East Smithfield-pestgrop på Yersinia pestis som årsak.

Kilder 

Skikker omkring døden
Epidemiologi
Pest
SC Farense

Sporting Clube Farense er en fotballklubb fra byen Faro i Portugal. Klubben ble stiftet i 1910.

Sesonger

Referanser

Eksterne lenker 
 

Farense
Farense
Sauen Shaun: Filmen

Sauen Shaun: Filmen (engelsk: Shaun the Sheep Movie) er en animert britisk stop motion eventyrkomediefilm fra 2015 basert på den britiske fjernsynsserien Sauen Shaun fra 2007, opprettet av Nick Park, i sin tur en spin off av Wallace og Gromit-filmen, A Close Shave (1995). 

Filmen følger Shaun og flokken hans inn i storbyen for å redde bonden sin, som fant seg hukommelsestap der som et resultat av deres ondskap.

Den ble produsert av Aardman Animations, og finansiert av StudioCanal i samarbeid med Anton Capital Entertainment, med det tidligere selskapet som også distribuerer filmen i Storbritannia og flere andre europeiske land. Richard Starzak og Mark Burton skrev og regisserte filmen, Ilan Eshkeri komponerte musikken, og Justin Fletcher, John Sparkes og Omid Djalili sørget for stemmene. Filmen hadde premiere 24. januar 2015, på Sundance Film Festival, og ble utgitt på teatralsk vis i Storbritannia 6. februar 2015. Filmen tjente 106,2 millioner dollar i billettkontoret og fikk allmenn anerkjennelse fra kritikere, med mange som kalte det "morsomt, absurd og kjærlig oppfinnsom", og roste animasjonen. Den har en godkjenningsgrad på 99% på Rotten Tomatoes og er en av de høyest rangerte animasjonsfilmene på nettstedet. Sauen Shaun: Filmen ble nominert til den 88. Oscar-prisen for Oscar-prisen for beste animerte innslag. Den ble nominert i 73. Golden Globe Awards, BAFTA Awards og vant i Toronto Film Critics Awards for beste animasjonsfilm. Det fikk fem nominasjoner ved Annie Awards, inkludert Best Animated Feature. En frittstående oppfølger med tittelen Sauen Shaun: Farmageddon ble utgitt 18. oktober 2019.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske animerte barnefilmer
Filmer fra 2015
Britiske animerte eventyrfilmer
Britiske animerte filmkomedier
Stop motion-filmer
Yehuda Barkan

Yehuda Barkan (hebraisk: יהודה בארקן ; født 29. mars 1945 i Netanya i Palestinamandatet, død 23. oktober 2020 i Jerusalem) var en israelsk skuespiller, filmprodusent, filmregissør og tekstforfatter.

Han spilte i mange israelske komediefilmer i 1970-året, og produserte skjult kamera-moro i 1980-årene.

Hans karriere begynte i 1965. Han er særlig kjent for sine roller i kinofilmen Escape to the Sun og i fjernsynsfilmen Yellow Peppers (פלפלים צהובים; Pilpelim Tzehubim).

Barkan døde 23. oktober 2020 i Jerusalem av covid-19  i en alder av 75 år.

Referanser

Eksterne lenker

 
 

Personer fra Sentral-distriktet
Dødsfall relatert til covid-19 i Israel
Israelske skuespillere
Filmprodusenter
Regissører
Manusforfattere
Forfattere ofre for covidpandemien
Skuespillere ofre for covidpandemien
Tao Geoghegan Hart

Tao Geoghegan Hart (født 30. mars 1995 i London) er en britisk syklist.

Han ble profesjonell for Team Sky i 2017.

Han største seier som profesjonell kom på først på 15. etappe av Giro d'Italia 2020. Senere vant han rittet sammenlagt, etter å ha slått Jai Hindley på den siste tempoetappen.

Meritter 

2019
1. og 4. etappe, Tour of the Alps
2020
Sammenlagt + 15. og 20. etappe, Giro d'Italia

Grand Tour-resultater

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske syklister
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 2020
Syklister under Sommer-OL 2020
Giro d'Italia-vinnere
Etappevinnere i Giro d'Italia
Kongepokalvinnere i kappgang

Kongepokalvinnere i kappgang mottok Hans Majestet Kongens Pokal, som ble delt ut av Norges Gang- og Mosjonsforbund i forbindelse med norgesmesterskapet i kappgang i perioden 1936–2008.

Kappgang er en idrett som går ut på å gå fortest mulig. Det vil si, til forskjell fra løping, at en fot skal være i bakken til enhver tid, og at støttebenet skal være strakt i kneleddet. 

Hvert særforbund i Norges idrettsforbund får normalt tildelt to kongepokaler hvert år, som settes opp til hhv. beste mann og 
beste kvinne i norgesmesterskapet. 
Norgesmesterskapet i kappgang har blitt arrangert siden 1936, og kongepokalen for menn har blitt utdelt fra samme år.

Historie 

Fram til 1978 ble det utdelt én kongepokal hvert år. 
Pokalen ble da satt opp på en av distansene i NM, og fram til 1966 var dette en vandrepokal som måtte vinnes to ganger for å få den til odel og eie. 
Da Kjell Lund vant den i 1966, var det sju personer som hadde ett napp i den.
Kjell Lund vant den til odel og eie året etterpå.

Etter 1967 var det ulike kriteriene for hvem som ble tildelt kongepokalen. I perioden 1968–1970 ble kongepokalen tildelt den utøver som hadde best tid sammenlagt på 
to eller tre NM-distanser.

I 1971 gikk man tilbake til å sette opp kongepokalen i en øvelse, og i 1972 ble den for første gang satt opp i en øvelse for kvinner. Dermed ble Thorhild Sarpebakken første kvinnelige vinner av kongepokalen. 
I 1976 var kongepokalen satt opp på 20 km landevei for menn, men ble aldri utdelt fordi to mann delte seieren.

Fra 1979 ble det utdelt to kongepokaler hvert år, en til hvert kjønn.

Man fortsatte å sette opp kongepokalen for menn i en forhåndsbestemt NM-øvelse, før man en gang på 1990-tallet endret kriteriene til å se alle NM-vinnere i sammenheng før man delte ut kongepokalen. 
I 1996 ble kongepokalen tildelt Martin Engelsviken fordi han hadde best tid på 10 km og 20 km sammenlagt.
Kristian Lunde Lyssand vant kongepokalen i 1998 fordi han var den eneste NM-vinner som hadde deltatt i både NM på bane og NM på landevei.

Kongepokalen for kvinner ble delt ut når det var nok deltagere i kvinneklassen.
Det må være minst 15 deltagere på øvelsen der kongepokalen er satt opp for at den kan deles ut.

Kjersti Tysse var tidenes yngste kongepokalvinner uansett idrett da hun vant kongepokalen i 1985, bare 13 år gammel.

Etter at Gang- og Mosjonsforbundet ble slått sammen med Norges Friidrettsforbund i 2009, ble det ikke lenger delt ut egne kongepokaler i kappgang.

Kongepokalvinnere for menn

Kongepokalvinnere for kvinner 

Etter at Norges Gang- og Mosjonsforbund ble slått sammen med Norges Friidrettsforbund i 2009, ble det ikke lenger delt ut egne kongepokaler i kappgang.
Kjersti Tysse Plätzer vant likevel kongepokalen i friidrett i 2009.

Utøvere med flest kongepokaler

Klubber med flest kongepokaler

Referanser

Kilder 
 

 
Kappgang