alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Verdensmesterskapet i amerikansk fotball for kvinner

Verdensmesterskapet i amerikansk fotball for kvinner er et verdensmesterskap for kvinner i amerikansk fotball. Det første mesterskapet ble avholdt i 2010 i Stockholm i Sverige. Mesterskapet ble vunnet av USAs lag.

Resultater

VM i amerikansk fotball for kvinner
Kalenderreform

Kalenderreform er et mål om å endre en kalender, et gjeldende system for å holde orden på tiden i stort eller smått, til det bedre. I dag retter uttrykket seg mot et stort antall forslag som i årenes løp er blitt fremført med den hensikt og på ulike måter forandre den gregorianske kalenderen som i dag – i det minste offisielt – brukes av flertallet av jordens land. Denne kalenderen ble innført ved pave Gregor XIIIs reform av den julianske kalenderen, som i sin tur var fra en reform av den romerske kalenderen under Julius Cæsar.

Kalendere
Cao Fang

Cáo Fāng (hanzi: 曹芳; født 231/232, død 274), stilnavn Lánqīng (蘭卿), formelt også kjent under hans posthume tittel Hertug Lì av Shàolíng (邵陵厲公; Shàolíng Lìgōng), var den tredje keiseren av Cao Wei-dynastiet i de tre rikers tid i Kinas historie. Han var en av sønnene til Cao Kai, som igjen var sønnen til Cao Zhang, Cao Caos tredje sønn, men som ung ble han adoptert av Wèi-keiseren Cao Rui. Cáo Fāng var den lengstregjerende keiser av Wèi, men han hadde likevel aldri noen reell makt og ble dominert av regentene Cao Shuang, Sima Yi og Yis sønn Sima Shi. I 254 ble han avsatt av Sima Shi til fordel for Cao Mao, og etter avsettelsen beholdt han tittelen Prins av Qí (齊王; Qíwáng).

Litteratur
 Chen Shou: Sanguozhi 
 Pei Songzhi: Sanguozhi zhu 

Kinesiske Wei-keisere
De tre rikers tid
Halfdan Berle

Halfdan Berle  (født 21. april 1861 i Halden, død 28. juni 1929) var en norsk arkitekt.

Berle var utdannet bygningsingeniør fra Kristiania tekniske skole og arbeidet som assistent hos Henrik Thrap-Meyer fra 1880 til 1886. Han utdannet seg til arkitekt i Berlin i 1886 til 1890.  Så fulgte en 3-4 år i Kristiansand der man hadde hatt bybrann og trengte arkitekter til å tegne nye bygg. Fra 1895 drev han egen praksis i hovedstaden der han også drev en fabrikk som laget ornamenter og annet i terrakotta, altså en slags murstein. Det var Halfdan som tegnet Egebergslottet rundt år 1900.

Etter den første verdenskrig var han bosatt i København.

Han var sønn av Cort Reimers Berle (1822–82) og Maria Jacobine Keyser (1826–1917). Faren var skoleinspektør i Halden. Broren Jakob Keyser Berle (1859–1938) var bestyrer ved Berle skole i Kristiania, som forøvrig Halfdan hadde tegnet selv i 1898.

Arbeider i utvalg 

 Villa Valberg ved Kragerø (1898) revet 
 Egebergslottet i Akersveien 24b, Oslo (1899–1901)
 Berle skole
 Villa Bergene
 Tøyen småkirke
Slagen kirke (1901)
Rød herregård, (interiører, ombygging eksteriør)
 Halden rådhus (ombygging)
 Drammensveien 99, Oslo (tilbygg og ombygging for forlagsbokhandler William Nygaard) 1902
 Brumund skole, Veldre i Ringsaker, 1925
 Trøgstad kirke (ombygging 1904)

Referanser 

 
Personer fra Halden kommune
Cao Huan

Cao Huan (hanzi: 曹奐, pinyin: Cáo Hùan; født 246, død 303), stilnavn: Jǐngmíng (景明), formelt kjent som Keiser Yuán av Wèi (魏元帝; Wèi Yuándì), født Cáo Huáng (曹璜 – han skiftet navn siden et navnetabu med navnet Huáng var vanskelig å gjennomføre av rent praktiske årsaker), var den femte og siste keiseren av Cao Wei-dynastiet i de tre rikers tid i Kinas historie. Han var en sønn av Cao Yu, Prinsen av Yan, som igjen var en Cao Caos yngste sønner. Cáo Hùan hadde ikke noen reell makt over riket, men ble dominert av regenten Sima Zhao, som også hadde innsatt ham som keiser etter hans forgjenger Cao Mao hadde blitt drept i et forsøk på å få tilbake makten. I 263, i Hùans formelle regjeringstid, erobret wèigeneralene Zhong Hui og Deng Ai det rivaliserende riket Shu Han for Wèi med en styrke på 180 000 soldater.

I 265 abdiserte Hùan til fordel for Zhaos sønn Sima Yan, som dermed ble keiser Wu av Jìn. Hùan fikk da tittelen Prinsen av Chénliú (陳留王; Chénliú Wáng), som han beholdt helt til sin død i 302. Ikke mye er kjent om Hùans liv etter abdikasjonen, men han fikk beholde enkelte av sine keiserlige privilegier. Da han døde fikk han en keiserlig begravelse og et posthumt navn.

Litteratur
 Chen Shou: Sanguozhi 
 Pei Songzhi: Sanguozhi zhu 

Kinesiske Wei-keisere
De tre rikers tid
Beregningsvitenskap

Beregningsvitenskap eller numerisk analyse er en gren innen matematikken og datavitenskapen hvor løsninger fåes ved hjelp av numeriske beregninger; læren om konstruksjon og analyse av algoritmer. Til forskjell fra vanlig matematisk analyse, den analytiske, utgjør numerikken fra analytiske oppstillinger som kan deles inn i stegintervall, diskretiseres, for å løses.

Numerikken begrenses av de feil denne diskretiseringen medfører samt de problemer som kommer fra de analytiske oppstillingene. Vanligvis avhenger diskretiseringen av dataenes manglende evne til å representere vilkårlige reelle tall.

Numerisk analyse

en:Computational science
fa:آنالیز عددی
hu:Newton-módszer
Museene for kystkultur og gjenreisning i Finnmark

Museene for kystkultur og gjenreisning i Finnmark ble etablert i 2006 som en fusjon av fem små museer på kysten av Finnmark. Selskapet eies av kommunene Hammerfest, Måsøy, Nordkapp, Gamvik og Berlevåg. Avdelingene har beholdt sine gamle navn. Disse er: Gjenreisningsmuseet for Finnmark og Nord-Troms i Hammerfest, Måsøy museum i Havøysund, Nordkappmuseet i Honningsvåg, Foldalbruket i Kjøllefjord, Gamvik museum og Berlevåg Havnemuseum. Hovedkontoret ligger i Honningsvåg.

Eksterne lenker 
Museene for kystkultur og gjenreisning i Finnmark

Museer i Troms og Finnmark
Museer etablert i 2006
Kystkultur
Fylkesmuseer
Kultur i Nordkapp
Bjorøy skule

Bjorøy skule er en offentlig barneskole i Øygarden kommune i Vestland fylke. Skolen ligger på Bjorøy øst i kommunen. Det er en av de minste skolene i kommunen, men elevtallet var på 2010-tallet i rask økning. Skolen tar imot elever fra 1. til 7. trinn, og har 123 elever i skoleåret 2019/2020. I 2011 var elevantallet 109.

Per skoleåret 2019/2020 er Renathe Fagerbakke skolens rektor.

Skolens hovedmålform er siden 1982 bokmål, og alle elevene har denne målformen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Utdanning i Øygarden
Barneskoler i Vestland
Krokan turisthytte

Krokan turisthytte er Norges første turisthytte, i dag tilhørende Norsk industriarbeidermuseum. Tidligere ble den eid av Skien-Telemark Turistforening, et lokallag av Den Norske Turistforening (DNT). Krokan turisthytte ligger i Tinn kommune i Telemark, 7–8 km fra Rjukan, et par hundre meter nord for Våervatnet. 

Krokan Turisthytte var Den Norske Turistforenings første turisthytte, og var opprinnelig en husmannsplass som lå under gården Fosso,  men ble i 1856 skilt ut som egen husmannsplass. DNT kjøpte Krokan i sitt stiftelsesår 1868 og åpnet hytta i 1871 for tilreisende, som kom fra rundt om i Europa for å se Rjukanfossen.

Norsk Hydro overtok Krokan i 1901, etter at Sam Eyde kjøpte Rjukanfossen, og var i rundt 90 år i Norsk Hydros eie, før hytta igjen ble kjøpt tilbake av Claus Helbergs Stiftelse i DNT. Claus Helberg er best kjent som en av sabotørene i tungtvannsaksjonen på Vemork, men han var også svært engasjert i arbeidet for å spre gleden ved friluftsliv. Idag står det en statue av Claus Helberg utenfor Krokan turisthytte.  Krokan turisthytte ble overtatt av Norsk industriarbeidermuseum 1. januar 2018.

Eksterne lenker
 

Turisthytter i Vestfold og Telemark
Kulturminner i Tinn
Byggverk i Tinn
Samferdsel i Tinn
Saaheim Sandhall

Saaheim Sandhall er en innendørs sandvolleyballhall som ligger ved siden av Saaheimhallen i tilknytning til Saaheim Kraftstasjon på Rjukan. Hallen ligger i 5. etasje i «Saaheimsoperaen» som kraftstasjonen har blitt kalt på folkemunne, og ble bygget i 1914-15 som en industrihall, før den ble ombygget til idrettshall i 1991. 
Saaheim Sandhall ble offisielt åpnet som Norges femte sandvolleyballhall 16. desember 2006, og ble til i et samarbeid mellom Hydro Energi, Tinn kommune, Rjukan videregående skole og Rjukan idrettslag. Anlegget ble delvis finansiert med midler fra Norsk Tipping.

Hallen inneholder to innendørs sandvolleyballbaner med fulle internasjonale mål, og har 12 meters takhøyde. 
Hallen driftes av Tinn kommune, og er ubetjent.

Idrettshaller i Norge
Sandhaller i Norge
Sandbaner i Norge
Idrettsanlegg i Vestfold og Telemark
Sport i Tinn
Byggverk i Tinn
Rjukan
Andelslaget MS Jøsenfjord

Andelslaget MS Jøsenfjord ble stiftet 11. februar 2011 med det formål å kjøpe MS «Jøsenfjord» og få skipet hjem til Ryfylke. Andelslaget er en ideell forening som skal eie, restaurere og drive MS Jøsenfjord som et verneverdig veteranskip. Andelslaget har samlet inn penger fra privatpersoner og bedrifter og 8. april 2011 kunne laget kjøpe skipet for 35 000 euro fra de tidligere eiere i Nederland. Etter slippsetting i den Oever i Nederland seilte skipet hjem 18. april 2011 og to dager senere kom det frem til sin nye fortøyningsplass i Sandangervågen på Randøy i Hjelmeland.

Andelslaget deltar i utgivelsen av tidsskriftet Dampskibsposten sammen med andre veteranbåtlag.

Eksterne lenker 
 http://www.josenfjord.no

Norske ideelle organisasjoner
Etableringer i 2011
Rjukan sandbane

Rjukan sandbane er en utendørs sandbane som ligger ved siden av Rjukanbadet i tilknytning til Rjukan stadion på Rjukan. Banen er for idrettene sandvolleyball, sandhåndball og sandfotball, og stod ferdig bygget 24. juli 2003. Eier er Rjukan idrettslag.

Rjukan Sandbane ble offisielt åpnet 22. august 2003, med kamp mellom det som da var Norges to best rankede damelag i sandvolleyball Maaseide/Glesnes mot Håkedal/Tørlen. Anlegget mottok spillemidler da den ble bygget med midler fra nærmiljøanleggspotten.

Rjukan Sandbane er satt sammen av to anlegg, en sandvolleyballbane og en flerbruksbane, og måler 42 x 24 meter, inngjerdet med 3 meter høyt gjerde. Banen driftes av Rjukan idrettslag, er ubetjent, men alltid åpen for allmennheten unntatt i vintersesongen.

Sandbaner i Norge
Idrettsanlegg i Vestfold og Telemark
Sport i Tinn
Byggverk i Tinn
Rjukan
Pælerot

Ordet pælerot brukes om en plantes hovedrot når den er dannet ved at den vertikale kimrot er bevart. 

Ofte blir kimroten erstattet med et system med sterke siderøtter, og dermed dannes det som kalles trevlerot, som er karakteristisk for enfrøbladete planter, men som kan også finnes blant tofrøbladete planter. 

Pælerot er opprinnelig en tilpasning til tørre levesteder med dyptliggende grunnvann, men det er flere eksempler på arter med pælerot, som har tatt en nisje i områder med mye vann.

Eksempler på planter med pælerot  
 Trær 
 Agnbøk (Carpinus betulus) 
 Pære (Pyrus communis) 
 Storrobinia (Robinia pseudoacacia) 
 Sommereik (Quercus Robur) 
 Vintereik (Quercus petraea) 
 Busker 
 Gyvel (Cytisus scoparius) 
 Lavendel (Lavandula angustifolia) 

 Stauder 
 Tysk poppelrose (Lavatera thuringiaca) 
 Småblomstret salvie (Salvia nemorosa)

Eksterne lenker 
 

Plantemorfologi
Surfin’ Safari

Surfin' Safari er debutalbumet til The Beach Boys, utgitt i 1962. Albumet kom på 32.-plass på Billboard 200 i USA, og ble liggende på listen i 37 uker. Dette var det lavest plasserte Beach Boys-albumet frem til Smiley Smile i 1967.

Albumet inneholder bandets første hit, «Surfin'», og sangene «Surfin' Safari» og «409» som også plasserte seg høyt på Billboard Hot 100 i USA. Nick Venet og Murry Wilson, faren til Brian, Dennis og Carl Wilson, er kreditert som produsenter av Surfin' Safari, men albumet ble i realiteten produsert av Brian Wilson.

Sporliste

Side en 
«Surfin' Safari» 2:05 (Brian Wilson, Mike Love)
«County Fair» 2:15 (B. Wilson, Gary Usher)
«Ten Little Indians» 1:26 (B. Wilson, G. Usher)
«Chug-A-Lug» 1:59 (B. Wilson, G. Usher, M. Love)
«Little Girl (You're My Miss America)» 2:04 (Vincent Catalano, Herb Alpert)
«409» 1:59 (B. Wilson, M. Love, G. Usher)

Side to 
«Surfin'» 2:10 (B. Wilson, M. Love)
«Heads You Win – Tails I Lose» 2:17 (B. Wilson, G. Usher)
«Summertime Blues» 2:09 (Eddie Cochran, Jerry Capehart)
«Cuckoo Clock» 2:08 (B. Wilson, G. Usher)
«Moon Dawg» 2:00 (Derry Weaver) 
«The Shift» 1:52 (B. Wilson, M. Love)

Albumet ble i 1990 utgitt på nytt av Capitol Records som Surfin' Safari/Surfin' USA i en «to-for-en»-utgivelse sammen med Surfin' USA med tre bonusspor.
«Cindy, Oh, Cindy» (Bob Barron, Burt Long)
«The Baker Man» (B. Wilson)
«Land Ohoy» (B. Wilson)

Personell 
 Mike Love – vokal
 David Marks – gitar, vokal
 Brian Wilson – bass, piano, vokal
 Carl Wilson – gitar, vokal
 Dennis Wilson – trommer, vokal
 Al Jardine – kontrabass og vokal på «Surfin'»

Eksterne lenker   
 
 
 Surfermoon.com med tekstene til Surfin' Safari

The Beach Boys-album
Debutalbum fra 1962
Strandspringer

Strandspringer (Thanatus arenarius) er en av edderkoppene i gruppen trespringere (Philodromidae).

Utseende  
Strandspringer er en langbeint edderkopper. Kroppen er ganske flattrykket og er todelt i en bakkropp (abdomen) og en forkropp (prosoma eller cephalothorax). De åtte øynene er ganske små. 

Artene i denne slekten er ganske like hverandre, samtidig som de kan være fargevariable av utseende. For sikker artsbestemmelse kreves ofte nærmere undersøkelse av de kjønnsmodne edderkoppenes kjønnsorganer, hos hunner epigynet og hos hanner pedipalpenes siste ledd.

Levevis 
Strandspringer er en aktiv jeger og bygger ikke fangstnett, men jakter ute i det fri. Den lever ofte i trær og kan være godt kamuflert når den sitter stille på barken. Den noe flattrykte kroppen gjør at den kan skjule seg under løs bark og lignende. Hunnen spinner en eggsekk av edderkoppsilke, hvor hun legger eggene og selv vokter over dem til de klekkes.

Rødlistevurdering 
Funn av Strandspringer finnes kun rapportert fra Collett 1877, hvor det står at arten finnes i Finnmark, Oppland, Buskerud, Akershus og Østfold. Collett skriver også om vansken med å separere arten fra T. formicinus. Det er derfor usikkert at dette er sikre funn. Ifølge utenlandsk litteratur lever arten oftest kystnært på tørr, kalkrik mark og sanddyner. 

To av funnene rapportert fra sentrale deler av Sør-Norge (Dombås) og Finnmark (Elvenes) må, i lys av utbredelsen i det øvrige Fennoskandia og Europa, ansees som meget usannsynlige. De resterende funnene kunne vært riktig, men med usikkerheten omkring forvekslingen med T. formicinus og med tanke på alderen på funnene er det vanskelig å vite om arten har etablert reproduserende bestand i Norge. Arten plasseres derfor på kategorien NA.

Referanser

Litteratur 
 W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel, slekten (gattung) Thanatus (tysk)
 Åkra, Kjetil; Olsen, Kjell Magne; Pommeresche, Reidun og Ødegaard, Frode. 2010. Edderkoppdyr Arachnida i Norsk rødliste for arter 2010. Artsdatabanken. Side 355-366.

Eksterne lenker 
 
 Philodromidae – edderkopper.net (norsk)

Trespringere
Edderkoppdyr formelt beskrevet i 1875
Arkitekturåret 1901

Arkitekturåret 1901 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1901.

Bygninger
 "Landmark Center", Saint Paul, Minnesota av Willoughby J. Edbrooke fullføres.
 Philadelphia City Hall i Philadelphia, Pennsylvania fullføres, verdens høyeste mursteinsbygning.
 Rådhuset i Słupsk, Polen, bygges.
 Union Station i Washington, D.C., tegnet av Daniel Burnham og Peirce Anderson blir bestilt.
 Wardenclyffe Tower i Shoreham, New York, tegnet av Nikola Tesla og Stanford White påbegynnes.
 Ward W. Willits House tegnet av Frank Lloyd Wright.
 Whitechapel Art Gallery i London, tegnet av C. Harrison Townsend fullføres.
 Graineterie Génin-Louis (kornutsalg) i Nancy, tegnet av Henry Gutton og hans nevø Henri Gutton, bygges.
 Vaxelaire magasinet i Nancy, tegnet av Émile André og Eugène Vallin, fullføres.
 Glasgow International Exhibition (1901) ble avholdt med ny arkitektur av James Millar og Charles Renee Mackintosh og forflyttede etterlignede tudor småhus fra Port Sunlight,.

Priser
 Eckersbergmedaljen, arkitektur:
Martin Borch for Skt. Andreas kirke  
Thorvald Jørgensen for Brorsons kirke
Heinrich Wenck for Københavns godsbanegård
 Prix de Rome, arkitektur: Jean Hulot for et amerikanske instituttet
 Royal Gold Medal: Ingen pris ble utdelt.

Fødsler
 2. februar – Alberto Sartoris, italiensk arkitekt (død 1998)
 20. februar – Louis Kahn, amerikansk arkitekt (død 1974)
 8. april – Jean Prouvé, fransk arkitekt og designer (død 1984)
 20. april – Jacques Adnet, fransk modernistisk designer, arkitekt og interiørdesigner (død 1984)
 16. mai – Konrad Wachsmann, tysk arkitekt og ingeniør av jødisk avstamming (død 1980)
 31. mai – Franz Reichel, tysk arkitekt (død 1965)
 21. juni – François Bérenger, fransk arkitekt (død 1978)
 22. august – Dmitrij Tsjetsjulin, russisk arkitekt (død 1981)
 6. desember – Odd Nansen, norsk forfatter og arkitekt (død 1973)

Dødsfall
 31. januar - Peter Andreas Blix, norsk arkitekt og ingeniør (født 1831)
 20. juli - Johan Laurentz, svensk arkitekt (født 1851)
 Conrad Fredrik von der Lippe, norsk arkitekt (født 1833)

Referanser
Ankers gate

Ankers gate (1–14) er en vei ved bydelen Singsaker i Trondheim som strekker seg sørøstover fra Eidsvolls gate mot Motzfeldts gate som en parallellgate til Wedels gate og Blusuvollsbakken. Veien fungerer som adkomstveg for frittstående eldre villabebyggelse og som en gjennomfartsvei mot Motzfeldts gate og tilstøtende gater med samme type boligbebyggelse.

Den tidligere trikkelinjen Singsakerlinjen (1927–1968) hadde holdeplass for Ankers gate, men denne lå i krysset ved Eidsvolls gate og selve trikketraseen gikk aldri gjennom Ankers gate. Singsakerlinjen hadde fra byggingen og frem til 1935 endeholdeplass i Ankers gate, men ble siden trinnvis forlenget til Asbjørnsens gate og Rosenborg. Veien ble i 1915 oppkalt etter diplomat, politiker og embedsmann Carsten Anker (1747–1824), som blant annet var eier av Eidsvold Værk i perioden 1794–1822 og dermed fungerte som vert for Riksforsamlingen.

Litteratur

Eksterne lenker 
 Adressa.no – Prinsens venn og rådgiver (Av Ingrid J. Brissach. Publisert 26. april 2006, besøkt 22. april 2011)

Veier i Trondheim
Midtbyen (bydel)
Jiang Wei

Jiang Wei (tradisjonell kinesisk: 姜維; forenklet kinesisk: 姜维, pinyin: Jiāng Wéi; født 202 i Tianshui, død 264), stilnavn Bóyuē (伯約), var en kinesisk general og regent for riket Shu Han i de tre rikers tid i Kinas historie. Wéi tjente opprinnelig riket Cao Wei som en middels rangert offiser, men overga seg senere til Shu Han-strategen Zhuge Liang (som i hans tid som Shu-Hans regent ledet fem militærekspedisjoner mot Wei), og forlot deretter sin mor i Wei. Siden tok Jiāng Wéi del i militære felttog mot sitt moderland. Han deltok først i Zhuge Liangs ekspedisjon i 228, og ble da gjort til armékommandant. Liang hadde alltid regnet Wéi som en ressursfull og dyktig general, og under Zhuge Liang og hans etterfølgere Jiang Wan og Fei Yis regentskap i Shu mottok Jiāng stadig forfremmelser. Til slutt ble han Fei Yis hovedassistent. Etter Yis død i 253, etterfulgte Wéi Yi, men han hadde ikke like stor makt som Yi hadde hatt, og hadde bare kontrollen over militære affærer, og det er derfor diskuterbart om han i det hele tatt kan kalles en regent.

Etter at Jiang Wan og Fei Yi i stor grad hadde gitt opp Zhuge Liangs ambisjoner om å erobre Cao Wei, gjenopptok Wéi disse da han ble Shu Hans militære leder. Wéis ni felttog mot Wei har blitt kjent som Jiang Weis nordekspedisjoner, hvorav én ble koordinert med Østre Wus regent Zhuge Ke, Zhuge Liangs nevø. Alle disse felttogene mislyktes på grunn av for små matforsyninger og tap på slagmarken, og disse felttogene kom til å tappe Shu Han for ressurser. I 263 erobret en Weiarmé, ledet av Zhong Hui og Deng Ai Shu. Jiang Wei prøvde etterpå å gjenopplive riket ved å overtale Zhong Hui til å starte et opprør mot Cao Wei-regenten Sima Zhao, noe Zhong Hui også gjorde, men etter han hadde gjort det gjorde også hans egne soldater opprør mot ham, og både Zhong og Jiang ble drept i kampene.

Litteratur 
 Bo Yang (utg.): Sima Guang’s Zizhi Tongjian. Modern Chinese Edition. Taipei 1982–1989.
 The Three Kingdoms and Western Jin. A history of China in the Third Century AD. Artikkel av Rafe de Crespigny, professor ved Australian National University

Personer fra Tianshui
De tre rikers tid
Kinesiske offiserer
Kinesiske opprørsledere
Kinesiske politikere
Måsøy museum

Måsøy museum ligger i Havøysund, kommunesentret i Måsøy kommune i Finnmark. Bygningen som brukes av museet ble opprinnelig bygd som prestebolig i 1950. Kystkultur med vekt på utviklingen av fiskefartøy og teknologi til bruk i fiske er hovedtema. Ellers er det rom med faste utstillinger, for eksempel stue og kjøkken fra 1920- og 30-tallet, egnebu, skolestue, verksteder. Den første kraftblokka i Norge står montert like utenfor museet.

Museer i Troms og Finnmark
Byggverk i Måsøy
Kultur i Måsøy
Kystkultur
Tan Wangsong

Tan Wangsong (født 19. desember 1985 i Chengdu) er en kinesisk profesjonell fotballspiller som spiller for den kinesiske fotballklubben Henan Construction. Han spiller forsvar, og er også en del av . Wangsong har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Tianjin Teda og Qingdao Zhongneng fra Kina. 

Han ble tatt ut til å representere Kina under Sommer-OL 2008 på hjemmebane i Beijing, Kina. Kina ble her slått ut i gruppespillet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kinesiske fotballspillere
Deltakere for Kina under Sommer-OL 2008
Fotballspillere under Sommer-OL 2008
Fotballspillere for Sichuan Guancheng
Fotballspillere for Qingdao Jonoon FC
Fotballspillere for Tianjin Teda FC
Fotballspillere for Henan Construction FC
Fotballspillere for Chongqing Lifan FC
Personer fra Chengdu
Fødsler i 1985
Feng Xiaoting

Feng Xiaoting (født 22. oktober 1985 i Dalian) er en kinesisk profesjonell fotballspiller som spiller for den kinesiske fotballklubben Guangzhou Evergrande. Han er 187 cm høy. Han spiller forsvar, og er også en del av . Xiaoting har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Daegu FC og Dalian Shide. 

Han ble tatt ut til å representere Kina under Sommer-OL 2008 på hjemmebane i Beijing, Kina. Kina ble her slått ut i gruppespillet.

Eksterne lenker 
 

Kinesiske fotballspillere
Deltakere for Kina under Sommer-OL 2008
Fotballspillere under Sommer-OL 2008
Fotballspillere for Sichuan Guancheng
Fotballspillere for Dalian Shide FC
Fotballspillere for Daegu FC
Fotballspillere for Jeonbuk Hyundai Motors
Fotballspillere for Guangzhou Evergrande FC
Personer fra Dalian
Fødsler i 1985
Hokksund bru

Hokksund bru er en 187 meter lang veibru over Drammenselva, i Øvre Eiker kommune. Brua ble bygget i 1958; den ligger i Hokksund sentrum, og er en del av riksvei 35. Brua er en platebærerbru i stål, og det største spennet er 52 meter langt.

Historikk 
Før det kom bru over Drammenselva ved Hokksund ble sundstedet litt lenger opp for brua benyttet. Her måtte man bli satt over elva i båt, eller så måtte man til Drammen for å krysse elva. Mange stedsnavn har fremdeles navn etter sundet, Sundbakken, Sundgata og Hokksund (som opprinnelig het Haugsund).

I 1853 var den første brua ferdig. Dette var en trebru. Den østre delen av brua brant i 1915. Den delen av trebrua som brant ble erstattet av en stålkonstruksjon. Denne var like smal som resten av den gamle brua og var opprinnelig tenkt som et provisorisk bru, men ble stående i mer enn 40 år. Det ble i mange år diskutert å få en ny bru, men planene ble stoppet av krigen. Slik ble den provisoriske brua med en halvdel av tre og den andre halvdelen av stål stående til den ble erstattet av dagens bru, som bedre kunne klare den økte trafikkmengden.

Bilder av den gamle brua etter brannen

Nattbilder

Referanser

Veibroer i Viken
Veier i Øvre Eiker
Hokksund
Kongevolltunnelen

Kongevolltunnelen er en veitunnel på fylkesvei 466 i Flekkefjord kommune i Agder. Tunnelen er 55 meter lang og går gjennom Ytreodden mellom Ålmedalsvika og Kongevoll.

Se også 

Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker
 Kongevolltunnelen på Google StreetView

Veitunneler i Agder
Veier i Flekkefjord
Tunneler åpnet i 1972