alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Busund

Busund er en gård og et tidligere sundsted som ligger langs Storelva i tidligere Norderhov herredskommune, nå Ringerike kommune. Like ved sundstedet ligger Juveren naturreservat, som er et såkalt ramsarområde. Gården har gårdsnummer 42, bruksnummer 11 i Ringerike.

I tidligere tider gikk hovedveien fra Drammen langs vestsiden av Tyrifjorden mellom Strandefjerdingen og Norderhov over Busund. Det var altså hovedveien til Hønefoss på denne tiden. I 1808 fikk sognepresten i Norderhov prestegjeld ved kongelig resolusjon rett og plikt til å besørge frakt over elva med båt eller pram. Dette ble besørget av en såkalt sundmann, som var betalt av kirken. I 1816 overdro presten rettighetene til sundmannen, hvis familie drev virksomheten til i 1860, da avtalen ble sagt opp. Etter dette gikk rettighetene over til tidligere Norderhov kommune.

Det fortelles at Busund var et viktig og trafikkert sundsted. Midt på 1800-tallet ble det derfor gitt dispensasjon for at soldater kunne avtjene verneplikten sin ved fergestedet, i stedet for å gjøre tjeneste ved Helgelandsmoen.

Folk som skulle over elva måtte betale sundpenger og gårdene som var avhengig av sundet en årlig sundtoll, men fra 1. januar i 1913 ble det gratis for kommunens innbyggere å krysse over.

Busundet var det siste viktige sundstedet på Ringerike som fikk bru. Den ble opprinnelig vedtatt bygget i 1910, men vedtaket ble omgjort igjen noen år senere. Busund bru kom først i 1963.

Referanser 

Norderhovs geografi
Gårder i Ringerike
Kokkelimonke

Kokkelimonke er et slangord som betyr «fanteri» eller «muffens». Kokkelimonke er også det norske produktnavnet på et opprinnelig amerikansk brettspill der det gjelder å gjette riktig forklaring på vanskelige ord eller bløffe motstanderne med egne morsomme forklaringer.

Ordet
Det uhøytidelige ordet kokkelimonke kan bety «(avtalt) lureri», «triksing» eller «intrigespill», og brukes i uttrykk som «å drive med kokkelimonke». På svensk heter dette slangordet kuckelimuck. Det brukes noe sjeldnere enn på norsk, men betyr også der «muffens» eller «sammenkok». Opphavet  er usikkert, men kokkelimonke kan være dannet av det svenske kuckel, som nettopp betyr «fanteri» eller «intriger» og tilsvarer det gammelnorske kukl, «trolldomskunst» og «synkverving», og det danske kogl. Kuckel kan så ha blitt kombinert med det engelske uttrykket monkey business til kokkelimonke.

Spillet Kokkelimonke kalles Balderdash på engelsk, et ord som betyr «tull» og som muligens er avledet av det latinske balductum. Balductum var en blandingsdrikk eller toddy av varm, krydret melk og øl, på engelsk kalt posset, som ble brukt under middelalderen som botemidel mot forkjølelse. Spillet kalles Rappakalja på svensk, et ord som opprinnelig stammer fra finsk og betyr «utvannet, dårlig, alkoholholdig drikke»  eller i overført betydning «rør» eller »uforståelig eller innholdsløst prat».

Spillet, bakgrunn og regler
Underholdnings- og selskapspillet Kokkelimonke ble opprinnelig laget av amerikanerne Laura Robinson og Paul Toyne. Brettspillet blir i USA solgt under navnet Balderdash. Den norske versjonen av spillet ble utviklet og utgitt første gang i 1993, opprinnelig av spillforlaget Casper/Target games (første til tredje utgave kom i 1993, 1995, 2000), seinere av Tactic (fjerde utgave 2003). Spillet finnes i flere varianter, for eksempel med andre kort og kategorier og med og uten spinnehjul, under norske produktnavn som Kokkelimonke 2000, Kokkelimonke Jubileum og Kokkelimonke Extreme.

Kokkelimonke er beregnet for tre til åtte personer, hvorav én er spilleder. Lederen trekker kort med ulike uvanlige og rare begreper og spørsmål. Hver medspiller skriver anonymt ned sine egne, sannsynlige forklaringer som presenteres av spillederen sammen med de riktige definisjonene. Den som klarer å velge korrekt definisjon eller å lure eller fenge andre med troverdige eller morsomme svar, får poeng og flytter sin brikke det tilsvarende antall ruter på en kort bane. Førstemann til mål vinner. Oppgitt spilletid er omkring 60 minutter.

Referanser

Eksterne lenker
 Søk på oppslagsordet «kokkelimonke» i Bokmålsordboka og Norsk ordbok

Spillet 
 Presentasjon og bakgrunn
 Presentasjon av spilleregler m.m. 
 Presentasjon med brukeranmeldelser

Norske ord og uttrykk
Brettspill
Jason Statham

Jason Statham (født 26. juli 1967 i Shirebrook i Derbyshire) er en britisk skuespiller og tidligere stuper. Han er kjent fra filmer som Lock, Stock and Two Smoking Barrels, Snatch,  The Transporter, Crank og Safe.

Biografi

De tidlige årene 
Statham ble født i Shirebrook, nordøst i Derbyshire i England. Han fulgte i foreldrenes fotspor og ble opplært som gateartist. Han spilte også fotball, mens hans store lidenskap var stuping. Han var på det britiske stupelandslaget i 12 år. I 1992 kom han på 12.-plass i verdensmesterskapet og han var med på det britiske OL-landslaget i 1988.

Modell og skuespillerkarriere 
Stathams karriere begynte da han ble oppdaget av en talentjeger under trening. Dette ledet til at han ble modell for klesmerket French Connection, hvor han ble kjent med den britiske filmregissøren Guy Ritchie. Statham fikk en rolle i Lock, Stock and Two Smoking Barrels. Filmen ble godt mottatt av både kritikere og publikum, og hjalp Stathams karriere godt på vei. I filmen Snatch, fra 2000, spiller han ved siden av Brad Pitt og Benicio del Toro. Etter Snatch klarte Statham å slå gjennom i Hollywood og i 2001 kom filmen: Ghosts of Mars.

Statham ble tilbudt flere filmroller, og i 2002 fikk han rollen som kureren Frank Martin i actionfilmen The Transporter. Ved hjelp av sin bakgrunn som kampsportutøver gjorde han de fleste av sine egne stunt. Filmen fikk en oppfølger i 2005, Transporter 2, og en tredje oppfølger i 2008: Transporter 3. Han hadde også mindre roller i The Italian Job (2003) og Livsfarlig anrop (2004), men i 2005 fikk han hovedrollen i Guy Ritchies filmprosjekt Revolver. Ett år senere spiller han også hovedrollen i Crank (2006). I 2008 spilte han i In the Name of the King".

I 2015 spilte han i Fast & Furious 7.

 Filmografi 

 Lock, Stock and Two Smoking Barrels (1998)
 Snatch (2000)  
 Turn It Up (2000)
 Ghosts of Mars (2001)
 The One (2001)
 Mean Machine (2001)
 The Transporter (2002)  
 The Italian Job (2003)
 Collateral (2004) 
 Livsfarlig anrop (2004)
 Transporter 2 (2005) 
 Revolver (2005)  
 London (2005) 
 Chaos (2006)
 Den Rosa panteren (2006)  
 Crank (2006)  
 In the Name of the King (2007) 
 War (2007) 
 The Bank Job (2008)
 Death Race (2008)
 Transporter 3 (2008) 
 Crank: High Voltage (2009)
 13 (2010)
 The Expendables (2010)
 The Mechanic (2011)
 Killer Elite (2011)
 The Expendables 2 (2012)
 Safe (2012)
 Parker (2013)
 Homefront (2014)
 The Expandables 3 (2014)
 Wild Card (2015)
 Fast & Furious 7 (2015)
 Spy  (2015)
 Mechanic: Resurrection (2016)
 The Fate of the Furious (2017)
   The Meg (2019)
 Fast & Furious: Hobbs & Shaw (2019)
 Wrath of Man (2021)
 The Expendables 4'' (2022)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Engelske skuespillere
Personer fra Great Yarmouth
Personer fra distriktet Bolsover
Britiske stupere
Kickboksere
Pirs

Pirs, eller «Pirs docking compartment» som den kalles av NASA, er en russiskbygd modul av Den internasjonale romstasjonen (ISS). Pirs (russisk: Пирс, som på engelsk betyr "pier") -- er også kalt "Stikovochny Otsek 1" or "SO-1" (russisk: Стыковочный отсек, som på engelsk betyr "docking module") -- er en av to russiske tilkoblingsmoduler opprinnelig planlagt for ISS.

Se også 
Den internasjonale romstasjonen
Liste over byggingen av ISS

Eksterne lenker 
 NASA – Pirs Docking Compartment

ISS
Joseph Labbe

Joseph Labbe eller Xu Mengde, Ruose (født  30. august 1677 i Bourges i Frankrike, død 12. juni 1745 i Macao i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. 

Han reiste til Kina via Kapp Horn og Chile, og ankom Kanton i juli 1712. Der virket han i mange år, dog med et avbrudd 1720-1722 da han var misjonsvisitator i India. I 1728 kom han til Macao der han grunnla presteseminaret São José for den kinesiske viseprovins. Senere virket han i Huguang (i Hankou) og i Jiangxi i noen år.

Litteratur
 Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, vol. 2 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971), 633-5.

Se også
 Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Franske katolske prester
Franske jesuitter
Franske misjonærer
Katolske misjonærer
Jesuittmisjonærer i Qing-Kina
Personer fra Bourges
Claude-François Loppin

Claude-François Loppin (født  13. september 1707 i Frankrike, død 21. august 1742 i provinsen Hubei i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. 

Han kom til Macao i 1739 og ble så sendt til dobbelprovinsen Huguang der han virket både i Hubei og Hunan.

Litteratur
 Louis Pfister: Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)

Se også 
 Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

Franske katolske prester
Franske jesuitter
Franske misjonærer
Katolske misjonærer
Jesuittmisjonærer i Qing-Kina
Tattershall Castle

For informasjon om dampskipet ved samme navn, se «Tattershall Castle».

Tattershall Castle er et slott i Tattershall, nordøst for Sleaford, i Lincolnshire i England. Det eies av National Trust.

Slottet ble reist i 1434 av Ralph de Cromwell, 3. baron Cromwell som var Englands riksskattmester. Det erstattet et slott fra det 13. århundre, som det er bevart noen rester av. Det meste av Lord Cromwells slott og vollgrav er intakt.

Det antas at de tre store soveværelsene engang var flott dekorert. De ble varmet opp at enorme gotiske peiser med dekorerte piper. Slottet har blitt beskrevet som et tidlig eksempel på et landsted eller en herregård, kamuflert som en festning.

Etter Cromwells død i 1456 ble slottet stående og forfalle helt til 1911, da det ble kjøpt av George Nathaniel Curzon, 1. marki Curzon av Kedleston. Han overlot det til National Trust ved sin død i 1925, etter å ha restaurert det i årene 1911–1914.

Eksterne lenker 
 

Slott i England
National Trusts eiendommer i England
Lincolnshire
Kirkekunst

Kirkekunst eller kirkelig kunst omfatter billedkunst og kunstgjenstander til utsmykning av kirkebygg, både utvendig og innvendig i kirkerommet. Kirkekunsten er en del av den kristne kunsten og har hatt flere funksjoner: den har blitt brukt både som dekorasjon av bygninger og inventar, som maktdemonstrasjon for å vise kirkens storhet som trossamfunn, som religiøse meditasjonsstykker for ro og kontemplasjon og som pedagogisk verktøy for å synliggjøre bibelhistoriene og det kristne budskapet.

Eksempler

Kirkekunsten omfatter både skulpturer, relieffer, utskjæringer og malerier såvel som ulike typer bruksgjenstander og annet inventar. Det kan være kors, krusifikser og innvielseskors, altere, altertavler, triptyker (tredelte altertavler) og ikonostaser (bildevegger i ortodoske kirker), alterskap og alterfrontaler, døpefonter, prekestoler, freskomalerier og kalkmalerier, glassmalerier og rosevinduer, ikoner og helgenbilder, baldakiner (prydtak over prekestoler) og tabernakler (takhimler over altere), Ciborium (ortodoks alterbaldakin eller katolsk beholder for nattverdsbrødet), korstoler og misericordia (klappseter i korstoler), sedilia (prestens sete i koret), sakrarier (utslagsvasker i katolske kirker), kirkeskip og andre votivgaver, epitafer (personlige minnetavler) og kirkeorgler. Utvendig kan kirkekunsten omfatte tympanoner (dekorerte buegavler), vannkastere (gargoyler eller takrenner) og annet.

Historikk
Kirken var i mange århundrer den viktigste oppdragsgiveren og pådriveren for kunst, håndverk  og arkitektur i Europa. Kirkekunsten var derfor ledende som kunstnerisk stilskaper fram til 1700-tallet. Etter reformasjonen på 1500-tallet ble bruken av middelalderens symboler, kirkekunst og -dekor mindre i den protestantiske kirken, men kom tilbake i nye former og med ny styrke seinere.

Se også

 Bildeforbudet i Det gamle testamentet
 Ikoner
 Kristen kunst
 Kristen ikonografi
 Kirkemusikk

Referanser

Kunst
Kirker
Magne Raundalen

Magne Raundalen (født 1941 i Tørdal i Telemark) er en norsk barnepsykolog. Han er en av Norges mest kjente fagpersoner som jobber med barn i krise, både kreftsyke barn, barn som er blitt mobbet og flyktningbarn. Som president i den norske UNICEF-komiteen har han besøkt krigsherjede land og hjulpet barn som bærer på traumer i forbindelse med krig og konflikt. Raundalen er psykolog ved Klinikk for krisepsykologi (etablert av Atle Dyregrov i 1988) i Bergen. Han har utgitt flere bøker om psykologiske emner.

I 2000 ble Magne Raundalen utnevnt til Kommandør av St. Olavs Orden for sitt arbeid for barn og unge.

Eksterne lenker 
 Norsk forskningsinformasjon om publikasjoner av Magne Raundalen 

 

Norske psykologer
St. Olavs Orden
Det psykologiske fakultet (UiB)

Det psykologiske fakultet ved Universitetet i Bergen er Skandinavias eneste psykologiske fakultet. Det startet som et institutt i 1964 og ble eget fakultet i 1980, ved at det sammen med Det juridiske fakultet ble skilt ut fra Det samfunnsvitenskapelige fakultet. Professor Bjørn Christiansen var den sentrale arkitekten for utbyggingen av profesjonsstudiet i psykologi og drivkraften bak opprettelsen av Det psykologiske fakultet. Det var ved opprettelsen det eneste psykologiske fakultet i Skandinavia, og er fremdeles det eneste ved et norsk universitet.

Den første dekan etter opprettelsen var professor Hallgrim Kløve, deretter fulgte professorene Tordis Dalland Evans (den første kvinnelige dekan ved et norsk universitet, 1986-1990), Geir Nielsen (1991–1992), Håkan Sundberg (1993–1998), Odd E. Havik (1999–2005), Gerd Kvale (2005–2010), Jarle Eid (2010-2017), Bente Wold (2017-2021) og Norman Anderssen (2021-).

Psykologisk fakultet består av fem institutt: Institutt for biologisk og medisinsk psykologi, Institutt for klinisk psykologi, Institutt for samfunnspsykologi, Institutt for pedagogikk og Institutt for helse, miljø og likeverd (HEMIL). I tillegg inngår Senter for krisepsykologi og Centre for the Science of Learning & Technology (SLATE). 

På undervisningssiden drev fakultetet i starten primært profesjonsutdanning i psykologi, det som den gang het "embetsstudiet i psykologi", og som ble startet opp i Bergen under Bjørn Christiansens ledelse i 1969. I dag er psykologisk fakultet et breddefakultet med 16 studieprogram som spenner fra psykologi både som profesjonsstudium, disiplinfag, anvendt fag innenfor arbeids og organisasjonspsykologi og helsefremmende arbeid, til logopedi, barnevern og pedagogikk. Bredden innenfor forskning er tilsvarende stor, med studier både av nevral aktivitet i hjernen, beslutningsprosesser, migrasjon, innovative behandlingsformer i helsevesenet, mobbing i arbeidslivet og skolereformer.

Eksterne lenker
 Fakultetets hjemmeside
https://www.uib.no/psyfa/137717/fra-den-spede-begynnelsen-til-eget-fakultet
Landsverneplan for Kunnskapsdepartementet – Psykologibygget

Psykologi
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1964
Psykologiske
Fredete byggverk i Vestland
Bjørn Tore Ødegården

Bjørn Tore Ødegården (født 11. juni 1970) er en norsk politiker (Ap) fra Kongsberg i Buskerud. Han har politisk erfaring fra 1984 innenfor Arbeidernes ungdomsfylking og fra 1990 i Arbeiderpartiet. Han har bakgrunn fra forskjellige stillinger i LO, AUF, Arbeiderpartiet, som frilansjournalist tilknyttet avisa Fremtiden, senere Drammensavisa, Naturvernforbundet og som seksjonsleder for utvikling og anlegg i Kongsberg kommune. Ved fylkestingsvalget i 2003 ble han innvalgt i Buskerud fylkesting. I 2017 ble han oppnevnt til en av Buskerud fylkeskommunes ni medlemmer av Fellesnemda for opprettelse av Viken fylkeskommune, og nestleder i partssammensatt utvalg i fusjonsprosessen mellom Akershus, Buskerud og Østfold fylkeskommuner. Innvalgt som representant i Viken fylkesting ved fylkestingsvalget i 2019.  Han har var leder i Buskerud Arbeiderparti og medlem av landsstyret i Arbeiderpartiet i perioden 2008 - 2018. I fylkespolitikken i Buskerud har han hatt utdanningspolitikk som sitt fagområde der han er partiets utdanningspolitiske talsperson, nestleder i hovedutvalget for utdanning og medlem av Yrkesopplæringsnemda. Ved konstituering av Viken fylkeskommunes første fylkesting i oktober 2019 ble Ødegården valgt til leder av samferdselskomiteen. Etter vedtak om å splitte opp Viken fylkeskommune i 2022 valgte fylkestinget han valgt til leder av partssammensatt utvalg for omstillingen som berører over 12000 ansettelsesforhold. Ødegården ble samtidig valgt til nestleder av geografisk utvalg for etablering av nye Buskerud fylkeskommune og leder av fylkesvalgstyret for valget i Buskerud 2023.

Politiske verv 
 Leder av fylkesvalgstyret i Buskerud, valg 2023
 Nestleder geografisk utvalg Buskerud - Viken fylkeskommunes utvalg for forberedelse av nye Buskerud fylkeskommune 2022 - 
 Gruppeleder for Arbeiderpartiet i geografisk utvalg Buskerud 2022 - 
 Leder av partssammensatt utvalg (PSU) i Viken fylkeskommune 2022 - 
 Leder av samferdselskomiteen i Viken fylkeskommune fra oktober 2019 -
Fylkestingsrepresentant for Viken Arbeiderparti fra 2019 - 
Medlem av fellesnemda for etablering av Viken fylkeskommune 2017 - 2019
Nestleder i partssammensatt utvalg Viken fylkeskommune 2017 - 2019
Leder Buskerud Arbeiderparti 2008-2018
 Medlem av landsstyret i Arbeiderpartiet 2008-2018
 Fylkestingsrepresentant Buskerud 2003–2019
 Medlem av hoedutvalget for utdanning Buskerud 2003–2019
 Leder Kongsberg Arbeiderparti 2002-2008
 Medlem av Kongsberg kommunestyre 1995-1999
 Medlem og leder av Distriktsprogramrådet for NRK Buskerud 1991-1999
 Medlem av Distriktsprogramrådet for NRK Østafjells 2011-2015
 Nestleder i Østlandssamarbeidets fagpolitisk utvalg for opplæring, kompetanse og verdiskaping 2012-2016
 Leder AUF i Buskerud 1991–1993
 Leder av ungdomssekretærforeningen AUF/LO 1990-1991
 Fylkessekretær LO og AUF i Buskerud 1989-1991
 Fylkessekretær LO og AUF i Nordland 1988-1989

Eksterne lenker 
 Bjørn Tore Ødegårdens politiske blogg
 Bjørn Tore Ødegården på facebook 	 
 Bjørn Tore Ødegården på Twitter

Lokalpolitikere i Kongsberg
Ap-politikere i Buskerud
Tillitsvalgte i AUF
CentralWorld

CentralWorld er et kjøpesenter som ligger i Prathum Wan-distriktet i Bangkok i Thailand. Det er et av verdens største kjøpesentre. I tillegg til selve kjøpesenteret finnes også et 205 m kontorbygg og 5-stjernershotellet Centara Grand @ CentralWorld. Hele complekset har et areal på over 1 000 000 m². Andre kjøpesentre i nærheten er Siam Paragon, Gaysorn, Central Chidlom Department Store og MBK.

Historie 

CentralWorld ble åpnet i 1990, da med navnet World Trade Center. I 2002 ble navnet endret til Central World Plaza, og senere til bare CentralWorld. I 2006, etter 3 år med renovasjon og utvidelse, åpnet CentralWorld. Det opprinnelige arealet til senteret var på 300 000 m², men etter utvidelsen hadde senteret over 550 000 m² gulvareal dedikert til butikker og restauranter. 19. mai 2010 ble deler av bygget ødelagt i en brann påsatt av demonstranter og motstandere av thailands sittende regjering.

Fasiliteter 
Daglig besøkes Central World av 150 000 mennesker og den årlige omsetningen er på rundt 7 milliarder baht. Kjøpesenteret har mer enn 500 butikker og restauranter fordelt over åtte etasjer. Det finnes også to varemagasin inne i senteret. I 7. etasje finnes SF Cinema City med 15 saler. På utsiden av bygget, langs den 400 m lange fasaden, holdes det ofte konserter og store arrangemenet som for eksempel nedtellingen på nyttårsaften.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kjøpesentre
Thailand
MBK

MBK eller Mahboonkrong (uttales Ma-bung-krong) er et kjøpesenter i Bangkok i Thailand. Senteret åpnet dørene i 1985 og er en av asis eldste. Senteret er forbundet med BTS Skytrain sin stasjon National Stadium. Andre sentre i nærheten er CentralWorld og Siam Paragon.

Kjøpesenteret har 8 etasjer og rommer over 2.500 butikker og boder. Senteret er svært populært for ungdom og turister. De fleste butikkene er veldig små, og kjøpesenteret kan minne om et marked som har blitt flyttet innendørs. Prisene er lave, og det er ofte mulig å prute. Kjøpesenteret har et godt utvalg innenfor det meste, også suvenirer. I øverste etasje er det en kino og en bowlinghall.

Kjøpesentre
Thailand
Trent Lott

Chester Trent Lott sr. (født 9. oktober 1941 i Grenada, Mississippi) er en tidligere amerikansk senator for Mississippi og medlem av Det republikanske parti. Trent Lott vokste opp i Mississippi på 1940 og 1950-tallet i en tid hvor Det demokratiske partiet nærmest kontrollerte alt. Lott uttalte om sin oppvekst at "han aldri hatte møtt en levende republikaner."

Kongressen 
Trent Lott arbeidet i staben til Kongressenrepresentanten og demokraten William Colmer fra Mississippi. I 1972 annonserte Colmer at at han ikke ville ta gjenvalg. Lott skiftet parti fra demokratene og stilte til valg som konservativ republikaner til den åpne plassen etter Colmer. Lott vant valget.

Da den konservative senatoren og demokraten John C. Stennis trakk seg fra Kongressen i 1988, stilte Lott som kandidat. Lott ble valgt inn i Senatet i 1989 og sist gjenvalgt i 2006. Han var majoritetsleder i Senatet fra 1996 til 6. juni 2001, avbrutt i en kort periode i januar 2001, hvor han var minoritetsleder. Etter at senatoren Jim Jeffords forlot Det republikanske partiet og ble uavhengig i juni 2001, ble han minoritetsleder, noe han var fram til han trakk seg i desember 2002. I 2007 ble han igjen valgt inn i Senatets ledelse, som minoritetspartiets innpisker.

I november 2007 annonserte Lott at han ville gå av før nyttår. Lott hadde vurdert å si fra seg gjenvalg i 2006, men valgte å bli fordi han mente delstaten trengte hans politiske erfaring for å få føderal hjelp etter orkanen Katrina. Avgjørelsen om å trekke seg i 2007, kom trolig på grunn av en ny lov som fra 2008 ville tvunget ham inn i en karantene før han kunne begynne å arbeide som lobbyist. Guvernør Haley Barbour oppnevnte kongressrepresentant Roger Wicker til å erstatte Lott inntil videre. Wicker ble i valget 4. november 2008 valgt til å sitte ut resten av Lotts valgperiode, det vil si til januar 2013.

Avgang som majoritetsleder 
Lott trakk seg som majoritetsleder som følge av en uttalelse han kom med under feiringen av senatoren Strom Thurmonds hundreårsdag 5. desember 2002:
«Jeg vil si dette om min delstat: Da Storm Thurmond ville bli president, støttet vi ham. Vi er stolte av det. Og hvis resten av landet hadde gjort som oss, ville vi ikke hatt alle de problemene vi har slitt med gjennom alle disse årene.»
Thurmond stilte som presidentkandidat i 1948 på en uavhengig plattform som hadde et formål: Fortsatt raseskille. Lotts delstat, Mississippi, var en av fire delstater Thurmond vant i presidentvalget. Etter uttalelsen til Lott ble han beskyldt for rasisme, og president Bush var en av de som fordømte uttalelsen hans. Lott kom noen dager senere med en beklagelse:
«Et dårlig ordvalg kan gi inntrykk av at jeg omfavnet en politikk som ble forlatt for mange år siden. Det var ikke slik ment, og jeg beklager hvis mine uttalelser har virket støtende på noen.»
Han trakk seg som majoritetsleder i Senatet 20. desember 2002.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Senatorer fra Mississippi
Kongressrepresentanter fra Mississippi
Personer fra Grenada County i Mississippi
Per Kristoffersen

Per «Snæbbus» Kristoffersen (født 12. oktober 1937) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for . 

Kristoffersen ble norgesmester med Fredrikstad i 1957, 1961 og 1966. Han var toppscorer i 1. divisjon fire ganger, i 1956-57, 1959-60, 1960-61 og 1966. Han var den første spilleren som passerte 100 mål i toppdivisjonen, og med sine 147 mål er han i dag på femteplass blant mestscorende spillere i Norge.

«Snæbbus» fikk 25 landskamper for  og scoret seks mål. Hans sønn Atle Kristoffersen spilte også mange sesonger for FFK, og ble cupmester i 1984.

Kilder 
 ffksupporter.net

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Toppscorere i Eliteserien i fotball for menn
Fotballspillere for Fredrikstad FK
Personer fra Fredrikstad kommune
Norgesmestere i fotball
Fødsler i 1937