Oryctes

Se systematisk inndeling

Oryctes er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).  I Norge forekommer det én art i denne slekten, neshornbillen (Oryctes nasicornis).

Utseende 
Store (opptil 80 millimeter) biller, kroppen mer eller mindre sylindrisk. Det er stor forskjell på kjønnene. Hannen er vanligvis markert større enn hunnen, og har et langt horn på hodet, ofte også ett til tre fremoverrettede horn på pronotum. Antennene er korte og vifteformede. Beina er temmelig lange, særlig forbeina kan være forlenget.

Levevis 

De fleste har larver som lever i ved eller muld, og utviklingen tar gjerne flere år. Tross sine tunge kropper flyr disse billene godt. De eter gjerne råtnende frukt. Hannene bruker hornene sine til å sloss om hunnene, en hann prøver gjerne å få hornet under motstanderen og vippe ham over på ryggen.

Skadedyr 
Flere arter i denne slekten er alvorlige skadedyr på palmer i varme områder, slik som Oryctes monoceros og O. rhinoceros på kokospalmer i Afrika og Oseania, og O. agamemnon og O. elegans på daddelpalmer i Midtøsten. Disse billene borer inne i skuddene og svekker eller ødelegger dem. Oryctes nasicornis, som forekommer i Norge, er ikke regnet som et skadedyr, larvene utvikler seg ofte i sagflishauger eller kompost.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Oryctini Mulsant, 1842 – 26 slekter
 Slekten Oryctes Illiger, 1798 
 Underslekten Dimyxus Fairmaire, 1893 - den største arten:
 Oryctes gigas Laporte de Castelnau, 1840
 Underslekten Eremoryctes Semenov & Medvedev, 1932
 Oryctes ata Semenov & Medvedev, 1932
 Underslekten Insuloryctes Dechambre, 2000 - Madagaskar og øyer i Indiahavet
 Oryctes amberiensis Sternberg, 1910
 Oryctes anguliceps Fairmaire, 1901
 Oryctes augias (Olivier, 1789)
 Oryctes borbonicus Dechambre, 1984- Réunion
 Oryctes chevrolati Guérin-Méneville, 1844
 Oryctes colonicus Coquerel, 1852
 Oryctes comoriensis Fairmaire, 1893
 Oryctes mayottensis Dechambre, 1982
 Oryctes politus Fairmaire, 1901
 Oryctes tarandus (Olivier, 1789)
 Underslekten Oryctes (i snever forstand)
 Neshornbille, Oryctes nasicornis (Linnaeus, 1758) - mange underarter
 Oryctes prolixus Wollaston, 1864 – Kanariøyene
 Oryctes fossilis (Oppenheim, 1888) - fossil art
 Underslekten Rykanes Minck, 1919
 Oryctes capucinus Arrow, 1937
 Oryctes centaurus Sternberg, 1910
 Oryctes curvicornis Sternberg, 1910
 Oryctes erebus (Burmeister, 1847)
 Oryctes gnu Mohnike, 1874
 Oryctes gracilis Prell, 1934
 Oryctes heros Endrödi, 1973
 Oryctes hisamatsui Nagai, 2002
 Oryctes latecavatus Fairmaire, 1891
 Oryctes nudicauda Arrow, 1910
 Oryctes ohausi Minck, 1913
 Oryctes owariensis Beauvois, 1807
 Oryctes rhinoceros (Linnaeus, 1758) – Asia, Oseania
 Underslekten Rykanoryctes Minck, 1919
 Oryctes agamemnon (Burmeister, 1847)- Nord-Afrika
 Oryctes boas (Fabricius, 1775) – Afrika
 Oryctes cherlonneixi Dechambre, 1996
 Oryctes clypealis Fairmaire, 1897
 Oryctes congonis Endrödi, 1969
 Oryctes corniculatus (Villa & Villa, 1833) - ofte plassert som underart av O. nasicornis
 Oryctes dollei Fairmaire, 1897
 Oryctes elegans Prell, 1914
 Oryctes forceps Dechambre, 1980
 Oryctes minor Waterhouse, 1876
 Oryctes monardi Beck., 1942
 Oryctes monoceros (Olivier, 1798) – tropisk Afrika
 Oryctes pyrrhus Burmeister, 1847
 Oryctes ranavalo Coquerel, 1852
 Oryctes richteri Petrovitz, 1958
 Oryctes sahariensis de Miré, 1960
 Oryctes simiar Coquerel, 1852
 Oryctes sjoestedti Kolbe, 1905
 Oryctes vicinus Gahan, 1900

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om skarabider s. 270-279.
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr
 Dynastidae du Monde - sjekkliste over artene

Eksterne lenker 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1798