alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bambusa-ligaen

|Eliteserien {{#ifexpr:<8|/|/}}]]
}}
 Bambusa-ligaen, tidligere Eliteserien i ishockey for kvinner, er den høyeste ishockeyligaen for kvinner i Norge og administreres av Norges Ishockeyforbund. Konfeksjons-selskapet Bambusa AS  har vært hovedsponsor av ligaen siden 2021/22. Ligaen ble kalt Eliteserien i ishockey for kvinner også kalt Kvinner Elite fra 1997 til 2021. 

Ligaen består av fem lag hvor vinneren av seriespillet blir Eliteseriemester og sammen med 2.-plassen blir direkte kvalifisert til semifinalen av Norgesmesterskapet i ishockey for kvinner. De andre tre lagene spiller kvartfinaler sammen med ett lag fra 1. divisjon.

Ole-Jacob Libæks pokal ble utdelt til Eliteseriemesteren i 1998, 1999, 2001, 2010, 2011 og 2012, mens vinneren i 2000 i stedet ble kåret som Norgesmester og utdelt Kongepokalen.

Foran 2012/13-sesongen ble Ole-Jacob Libæks pokal erstattet med en ny Eliteseriemesterpokal.

Lagene

Seriemestere 

1997/98 : 
1998/99 : 
1999/00 : 
2000/01 : 
2009/10 : 
2010/11 : 
2011/12 : 
2012/13 : 
2013/14 : 
2014/15 : 
2015/16 : 
2016/17 : 
2017/18 : 
2018/19 : 
2019/20 : 
2020/21 : Ble avlyst av Norges Ishockeyforbund grunnet koronaviruspandemien.
2021/22 :

Se også 
 Liste over ishockeyligaer
 Norske idrettslag sortert etter gjennomsnittlige tilskuertall
 Tilskuere i sportsturneringer

Referanser

Eksterne lenker 
 Norges Ishockeyforbunds hjemmesider
Erik Unaas

Erik Mogens Unaas (født 14. mars 1959) er en norsk redaktør og politiker (H) som var ordfører i tidligere Eidsberg kommune 2011–2019.

Han er ansvarlig redaktør i Sportmedia og stilte i 2011 som ordførerkandidat for Høyre i Eidsberg. Høyre gjorde et historisk godt valg og vant valget med 42,95 % av stemmene og Unaas fikk klart flest personstemmer. Unaas ble gjenvalgt i 2015 med 43 % av stemmene.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Sportmedia
  Eidsberg Høyre

Høyre-ordførere i Østfold
Ordførere i Eidsberg
Norske redaktører
Personer fra Askim kommune
Felix Ziegel

Felix Ziegel (russisk: Феликс Юрьевич Зигель; født 20. mars 1920 i Moskva, død 20. november 1988 i Moskva) var en sovjetisk fysiker og astronom.

Felix Ziegel var sønn av en etnisk tysk advokat og han var seks år gammel da han konstruerte sitt første primitive teleskop og startet sitt første tidsskrift for astronomiske observasjoner. Han var forfatter av mer enn 40 populære bøker om astronomi og romfart, generelt regnes som en grunnlegger av russisk ufolog. I 1938 sluttet han seg til faktueltet for matematikk ved universitetet i Moskva. I 1939 ble Ziegel utvist fra universitetet, grunnen var hans fars arrestasjon for angivelig å stå bak ødeleggelsen av en fabrikk i Tambov.

Russiske fysikere
Russiske forfattere
Personer fra Moskva
Mar Mattai-klosteret

Mar Mattai-klosteret er et syrisk-ortodokst kloster i de nordirakiske fjellene, 35 km nordøst fra Ninive eller Mosul. Det ble grunnlagt ca. 361 av en lokal helgen ved navn Mar Mattai (St. Mattias), og regnes som et av de eldste kristne klostre som fremdeles er i bruk.

Nord-Irak var i middelalderen et av sentrene for den syrisk-ortodokse kirke, og klosteret skal i sin blomstringstid ha hatt over 7000 munker. Fra 484 hadde klosterets abbed rang som biskop («av Assyria og Ninive-slettene») og ble i 629 overordnet alle persiske syrisk-ortodokse klostre. Fra 1155 var klosteret setet for den syrisk-ortodokse kirkens mafrian, dvs. kirkens øverste biskop i Perserriket. Klosteret ble delvis ødelagt gjennom flere mongolske og kurdiske angrep fra slutten av 1100-tallet og utover.

I dag har de fleste kristne forlatt området. På grunn av sin store betydning for syrisk-ortodoks kristendom har klosteret fremdeles status som erkebispedømme, som omfatter selve klosteret med landsbyen Merga samt byene Bahzani, Bartalla og Bashiqa. Klosterets abbed er dermed en av Iraks tre syrisk-ortodokse erkebiskoper.

Eksterne lenker 
 Informasjonsside om klosteret

Orientalsk-ortodokse klostre
Klostre i Irak
Guvernementet Ninawa
Den syrisk-ortodokse kirke
Orientalsk-ortodokse bispedømmer
Knut Kristiansen (indolog)

Knut Kristiansen (født 16. mai 1928, død i begynnelsen av juli 1999 i Oslo) var en norsk lingvist og indolog.

Kristiansen vokste opp på Raufoss, og studerte latin og gresk ved universitetet i Oslo. Han interesserte seg også for sammenlignende språkforskning og kom dermed inn på studiet av sanskrit under Georg Morgenstierne og moderne hindi. Fra 1971 var han universitetslektor i nyindiske språk, og ble senere amanuensis.

Kristiansen videreførte Morgenstiernes studier av de dardiske språkene og gjennomførte to forskningsreiser til Nord-India. Etter den siste turen måtte han amputere deler av benet. Det var også Kristiansen som ordnet Morgenstiernes samlinger. Foruten de indiske språkene interesserte han seg også for romani, og utga sammen med Lars Gjerde (1944–2015) en bok med tekster på dette språket.

Kristiansen ble funnet myrdet i sitt eget hjem på Sandaker i Oslo 20. juli 1999. Han ble sist sett i live 4. eller 5. juli. Etterforskningen ble rettet mot språkforskerens informanter, som også skal ha omfattet kriminelle. Drapet har aldri blitt oppklart.

Referanser 

Norske indologer
Vitenskapelig ansatte ved Universitetet i Oslo
Norske drapsofre
Personer fra Vestre Toten kommune
Norske kriminalsaker
Uløste drapssaker i Norge
Roger Bivand

Roger Simon Bivand (født 1951) er en britisk geograf, statistiker og professor ved Norges Handelshøyskole (NHH) i Bergen.

Bivand studerte geografi ved University of Cambridge og tok doktorgraden ved London School of Economics samt habilitasjonen ved Adam Mickiewicz-universitetet i Poznań. Her arbeidet han som universitetslektor fra 1972 til 1982, da de politiske forholdene i Polen førte til at han flyttet til Bodø, hvor han hadde forskjellige forsknings- og undervisningsstillinger. Han ble ansatt ved NHH i 1988 og har vært professor siden 1996.

Bivand arbeider med økonomisk geografi, GIS og geografisk statistikk, og har vært en sentral bidragsyter til verktøyene for geografisk analyse i statistikkprogrammet R.

Referanser

Eksterne lenker 

 Hjemmeside ved NHH
 Roger S. Bivand 60 år, i Paraplyen 5. april 2011

Britiske geografer
Professorer ved Norges Handelshøyskole
Fødsler i 1951
Geografer på 1900-tallet
Geografer på 2000-tallet
Paulos (patriark)

Patriark og katolikos Paulos av Etiopia (borgerlig navn Gebre Medhin Wolde Yohannes (født 3. november 1935 i Adwa, Etiopia, død 16. august 2012 i Addis Abeba) var overhode for den etiopisk-ortodokse kirke. Han var den femte patriark av Etiopia og den 61. itsjege av St. Tekle Haimanots stol.

Paulos ble utnevnt til biskop i 1976, men ble kort tid etter arrestert sammen med patriark Tewophilos og tre andre biskoper. Derg-juntaen mistenkte kirkens ledelse for å ha hatt for tette kontakter med keiser Selassie, som var blitt styrtet to år tidligere. Mens Tewophilos ble skutt i fangenskap, ble Paulos satt fri i 1983.

Paulos ble innsatt som patriark i 1992, dvs. etter Derg-juntaens fall, patriark Merkorios' abdikasjon og Tewophilos' forsinkede begravelse. Paulos' innsettelse ble også anerkjent av de andre orientalsk-ortodokse kirkelederne. Spesielt den koptisk-ortodokse patriarken av Alexandria hadde betraktet patriarkene Tekle Haimanot (1976–1988) og Merkorios (1988–1992) som ikke-kanoniske, siden begge ble utpekt av Derg-juntaen og innsatt før Tewophilos var begravd.

Merkorios tilbakekalte imidlertid sin abdikasjon i sitt amerikanske eksil, slik at det var deler av diaspora-menighetene som betraktet Merkorios som rettmessig patriark, og Paulos som ikke-kanonisk.

Referanser 

Patriarker av Etiopia
Personer fra Tigray
Fødsler i 1935
Dødsfall i 2012
Merkorios

Patriark og katolikos Merkorios av Etiopia (borgerlig navn Abba Ze Libanos; født i Farta, Etiopia 1938 - død 3. mars 2022) var den fjerde patriark av Etiopia og den 60. itsjege av St. Tekle Haimanots stol.

Karriere 
Abba Ze-Libanos ble salvet til biskop av patriarken Abuna Takla Haymanot i 1976 over sin hjemmeprovins Begemder (den gangen kjent som Gondar-provinsen). Han tok da navnet Merkorios.

Merkorios ble 1988 innsatt som patriark av Etiopia og overhode for den etiopisk-ortodokse kirke av Derg-juntaen etter patriark Tekle Haimanots død. Den etiopisk-ortodokse synoden godtok den nye patriarken, men han ble ikke anerkjent av de andre orientalsk-ortodokse kirkene. Grunnen til at spesielt den koptisk-ortodokse paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika anså Merkorios som ikke-kanonisk, var at juntaen fremdeles ikke hadde offentliggjort patriark Tewophilos' skjebne. Selv om det senere viste seg at Tewophilos hadde blitt skutt i 1977, anså de andre kirkene Tewophilos som den rettmessige patriarken av Etiopia, siden han ikke var erklært død og ikke hadde fått noen begravelse.

Etter Derg-regimets fall abdiserte Merkorios i august 1991 og forlot landet. Etter hans avgang og etter at Tewophilos' levninger var blitt frigitt og begravd, ble Merkorios etterfulgt av Paulos som patriark av Etiopia. I sitt eksil i Kenya hevdet Merkorios imidlertid å ha blitt tvunget til å abdisere, og erklærte derfor sin tidligere abdikasjonen for ugyldig. I 1997 flyttet han til USA. En del av de etiopisk-ortodokse diaspora-meninghetene der antok Merkorios som kirkens rettmessige patriark. I 2007 salvet han 13 biskoper, og dannet dermed en separat etiopisk-ortodoks eksil-synode i USA.

Gjeninnsettelse 
Oppmuntret av Etiopias nyvalgte statsminister Abiy Ahmed, førte forhandlinger mellom de to synodene til enighet 27. juli 2018. Avtalen ble at Abune Merkorios skule gjeninnsettes som patriark ved siden av Abune Mathias. Mathias skulle fortsette sine administrative oppgaver. De to synodene skulle forenes, og all gjensdig ekskommunikasjon skulle oppheves.

1. august 2018 kom Abune Merkorios tilbake til Etiopia for først gang på 27 år, i fly sammen med Abiy Ahmed.

Referanser 

Patriarker av Etiopia
Personer fra Amhara
Tekle Haimanot (patriark)

Patriark og katolikos Tekle Haimanot av Etiopia (død mai 1988) var fra 1976 til 1988 overhodet for den etiopisk-ortodokse kirke. Han var den tredje patriark av Etiopia og den 59. itsjege av St. Tekle Haimanots stol.

Tekle Haimanot ble innsatt som patriark av Etiopia av Derg-juntaen i 1976, etter at den samme juntaen hadde arrestert den tidligere patriarken Tewophilos. Den etiopisk-ortodokse synoden godtok den nye patriarken, men han ble ikke anerkjent av de andre orientalsk-ortodokse kirkene. Disse anså Tewophilos som rettmessig patriark og betraktet dermed Tekle Haimanots innsettelse som ikke-kanonisk.

Inntil innsettelsen som patriark hadde Tekle Haimanot ført et anonymt liv som munk. Grunnen til at han ble plukket ut av Derg-juntaen var sannsynligvis at han kirkelig sett var et ubeskrevet blad og de anså ham som lett å kontrollere. Siden han bare var munk, måtte Tekle Haimanot i løpet av én dag bli viet til både diakon, prest og biskop før han kunne bli patriark.

Patriarken levde ytterst spartansk og brukte mesteparten av sin tid til botsøvelser og bønn. I strid med juntaens antatte forhåpninger var han alt annet enn lett å påvirke, samarbeidet dårlig med juntaen og skal sågar ha tillatt seg å kritisere noen av regimets overgrep. Dette gjorde ham derimot populær blant de troende.

Etter hans død i 1988 ble han gravlagt i Treenighets-katedralen i Addis Abeba.

Patriarker av Etiopia
Fødselsår ukjent
Dødsfall i 1988
Personer etter føde- eller oppvekststed i Etiopia
Tewophilos

Patriark og katolikos Tewophilos av Etiopia (Teofilos, borgerlig navn Meliktu Jenbere; født 1909 i Debre Elias, Etiopia, død 1977) var fra 1971 til 1976 overhodet for den etiopisk-ortodokse kirke. Han var den andre patriark av Etiopia og den 58. itsjege av St. Tekle Haimanots stol.

Den koptisk-ortodokse patriark Yusab II av Alexandria ordinerte Tewophilos til biskop av Harar i 1948. I 1959, etter at Basilios var blitt kreert som første patriark av Etiopia, opphøyet han Tewophilos til erkebiskop. Under patriark Basilios' siste leveår var det Tewophilos som tok over patriarkens offisielle forpliktelser. Året etter Basilios' død i 1970 ble Tewophilos innsatt som hans etterfølger.

Etter at Derg-juntaen styrtet keiser Selassie i 1974, begynte en vanskelig tid for den etiopisk-ortodokse kirke. Juntaen avsatte og arresterte Tewophilos i 1976 og eksekuterte ham i all hemmelighet året etter. Hans levninger ble først frigitt og begravd i 1992.

Fordi Derg ikke offentliggjorde Tewophilos' død, ble hans to etterfølgere Tekle Haimanot (1976–1988) og Merkorios (1988–1992) ansett som ikke-kanoniske av de andre orientalsk-ortodokse kirkene. Derimot betrakter de den nåværende patriarken Paulos som Tewophilos' rettmessige etterfølger, siden Paulos ble innsatt etter hans begravelse.

Referanser 

Patriarker av Etiopia
Henrettede personer
Personer etter føde- eller oppvekststed i Etiopia
Basilios (patriark)

Patriark og katolikos Basilios av Etiopia (borgerlig navn Gebre Giyorgis Wolde Tsadik; født 23. april 1891 i Mada Mikael, Etiopia, død 13. oktober 1970 i Debre Libanos-klosteret) var fra 1951 til 1970 overhodet for den etiopisk-ortodokse kirke. Han var den første patriark av Etiopia.

Basilios var munk ved Debre Libanos-klosteret og ble i 1933 valgt til klosterets 57. abbed. Dette embete, med tittelen itsjege av St. Tekle Haimanots stol, var det høyeste kirkelige vervet en etiopiskfødt person kunne inneha på denne tiden. Den etiopiske kirke ble nemlig ledet av en koptisk, dvs. egyptiskfødt, metropolitt (Kyrillos IV), slik det hadde vært praksis siden kirkens grunnleggelse på 300-tallet.

Basilios ble bispeviet av patriark Yusab II av Alexandria i 1948. Da metropolitten døde to år senere, ble Basilios i 1951 innsatt som den første etiopiskfødte metropolitten av Etiopia. I 1959 gikk patriark Kyrillos VI med på å gjøre den etiopiske kirke til en autokefal kirke i den orientalsk-ortodokse kommunion. I en høytidelig seremoni opphøyet han Basilios til patriark av Etiopia.

Sine siste leveår tilbragte Basilios igjen i klosteret Debre Libanos, der han også ble gravlagt. 

Patriarker av Etiopia
Personer fra Amhara
Kåre Stokkeland

Kåre Stokkeland (født 12. juli 1918 i Molde, død 12. august 1985) var en norsk politioverbetjent og politiker for Arbeiderpartiet. Han var sønn av bakeren Karl Georg Stokkeland (1889–1978) og Marit Josefa Trøen (1886–1975).

Han ble valgt inn på Stortinget for Møre og Romsdal i 1965 og ble gjenvalgt to ganger. Han hadde tidligere tjenestegjort som vararepresentant i periodene 1958–1961 og 1961–1965.

Stokkeland var kommunestyremedlem i Bolsøy og seinere Molde kommunestyre mellom 1947 og 1967, og var ordfører i Molde i perioden 1955–1959. Han satt også i Fylkestinget i Møre og Romsdal i perioden 1963–1967.

Han var ansatt ved Romsdal politikammer, først som kontorbetjent. Han ble seinere politikonstabel og politibetjent fra 1938, og videre politioverbetjent i perioden 1957–1977.

Kilder

Eksterne lenker 
 

 
 

Stortingsrepresentanter for Møre og Romsdal
Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter 1965–1969
Stortingsrepresentanter 1969–1973
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Ordførere i Molde
Lokalpolitikere i Bolsøy
Ap-ordførere i Møre og Romsdal
Personer fra Molde kommune
Betfage

Betfage (arameisk: בית פגי, «umodne fikners hus») var et kristent sted i oldtidens Israel, nevnt som stedet hvor Jesus sendte disiplene å finne et esel og en fole som han skulle bruke til å ri inn i Jerusalem på.

Evangeliene Matteus, Markus og Lukas nevner stedet som ikke langt fra Betania.

Eusebius av Cæsarea i Onomasticon  har lokalisert Betfage på Oljeberget øst for Jerusalem. Det var sannsynligvis langs vegen fra Jerusalem til Jeriko, omgitt av en form for mur og begrenset av den bibelske sabbatens dagsreise fra Jerusalem, hvilket er 2000 cubit. Det sannsynlige stedet er i dag omgitt av katolikker og det er en fransiskanerkirke (se bilde) på der på hva som i dag heter Kefr et Tur.

Referanser 

Bibelske steder
Matteusevangeliet
Markusevangeliet
Lukasevangeliet
Scopusfjellet

Scopusfjellet (hebraisk: , Har HaTsofim, «Speiderfjellet»; gresk: σκοπός, arabisk: جبل المشارف‎, Ǧabal al-Mašārif, «Utsiktfjellet») er en liten fjelltopp på 826 meter over havnivået i nordøstlige Jerusalem og nord på Oljebergets rygg. Det er den nest høyeste av fjellryggens tre topper. Fjellet ligger innenfor kommunegrensene av byen Jerusalem. Fjellet ble FN-beskyttet jødisk enklave innenfor det jordanokkuperte området fram til seksdagerskrigen 1967.

Med utsyn over Jerusalem har Scopusfjellet hatt viktig strategisk betydning som en base for å angripe byen helt siden oldtiden. En romersk legion kamperte her i 66 e.Kr. Det samme skjedde på nytt i år 70 da fjellet ble brukt som base for å beleire byen av 12., 15. og 5. legioner (10. legions posisjon var på Oljeberget). Korsfarere benyttet fjellet som base for tilsvarende formål i 1099.

Referanser

Galleri

Eksterne lenker 
 
  Mount Scopus - The Hebrew University
  Jerusalem Photos Portal - Mount Scopus

Fjell i Jerusalem
Fjell under 1000 meter
The Times Literary Supplement

The Times Literary Supplement (forkortet TLS) er et ukentlig britisk litteraturtidsskrift som blir publisert i London av News International.

Tidsskriftet ble først utgitt i 1902 som et bilag til The Times, men ble fra 1914 gitt ut som et selvstendig tidsskrift. I dag samarbeider disse to mediene. Nett-versjonen av TLS blir utgitt av The Times, og redaksjonen har kontor i Times House i Pennington Street.

Blant medarbeiderne har det vært berømte forfattere, som f.eks. T.S. Eliot, Henry James og Virginia Woolf. Frem til 7. juni 1974 ble litteraturkritikkene imidlertid publisert anonymt. Før hans forfatterkarriere var Martin Amis medlem av redaksjonen. Philip Larkins dikt «Aubade» ble først utgitt i juleutgaven 1977 av TLS. Selv om tidsskriftet lenge ble antatt for å være et av de ledende litteraturkritiske publikasjonene i verden, var det ikke ufeilbarlig. Blant annet ble James Joyce fullstendig ignorert.

TLS har også funnet innpass i engelsk litteratur, både i dårlig og i god. En av de mest kryptiske omtalene av tidsskriftet fant man i Samuel Becketts roman Molloy (1953), hvor han skrev:

Redaktører 
 Bruce Richmond, fra 1905
 D. L. Murray, fra 1938
 Stanley Morison, fra 1945
 Alan Pryce-Jones, fra 1948
 Arthur Crook, fra 1959
 John Gross, fra 1974
 Jeremy Treglown, fra 1981
 Ferdinand Mount, fra 1991
 Peter Stothard, fra 2003

Se også
The New York Review of Books
London Review of Books

Eksterne lenker
 

Engelske tidsskrifter
Publikasjoner etablert i 1902
1902 i Storbritannia
Stardalen

Stardalen er en dal i Jølster kommune i Sogn og Fjordane. Dalen ligger nordøst for kommunesenteret Skei.

Geografi 
Stardalen ligger opptil Jostedalsbreen, med brearmene Befringsbreen og breen ved Kaldakari i umiddelbar nærhet. Gjennom dalen renner Stardalselva. Lyngstadfossen ligger også i Stardalen.

Næringsliv 
I Stardalen finnes de to kraftverkene Befring kraftverk og Veiteberg kraftverk.

Samferdsel 
Av veier finnes fylkesvei 453 mellom Klakegg og Fonn, som går gjennom dalen.

Kjente personer fra Stardalen 
 Ottar Befring (født 1939) – offiser, bonde, Ap-politiker og embetsmann.
 Edvard Befring (født 1936) – pedagog og professor i spesialpedagogikk.

Eksterne lenker 
 stardalen.no – Bygda under breen
 Tortnegrøegga - video fra offpist i Stardalen

Daler i Vestland
Sunnfjords geografi
Vernebriller

Vernebriller er briller beregnet for mekanisk beskyttelse av øynene. Vernebriller med korrektive linser finnes også, men synskorreksjon er ikke hovedhensikten med denne type briller. 

Vernebrillene beskytter øynene mot væske, gass, splinter eller andre objekter som kan være skadelige å få i øynene. Vernebriller er gjerne laget av hard plast. Vernebriller finnes i varianter for en rekke ulike formål, som for eksempel arbeid, laboratoriumbruk eller idrett. Vernebriller for dyr finnes også.

Laboratoriebriller er en type vernebriller som også har beskyttelse på sidene, samt over og under.

Ved visse risikofylte virksomheter kan bruk av verneutstyr slik som vernebriller være påkrevet. Øyet er blant de organer som oftest skades i arbeidsulykker, årlig har det forekommet rundt  arbeidsrelaterte øyeskader i Norge, og bruk av vernebriller er et effektivt virkemiddel for å forbygge slike skader.

Se også 
 Ballistiske briller

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Forskrift om konstruksjon, utforming og produksjon av personlig verneutstyr (PVU). Forskrift til arbeidsmiljøloven. (arbeidstilsynet.no)

Verneutstyr
Briller
John Pringle

John Pringle (født 10. april 1707, død 18. januar 1782) var en britisk lege.

Pringle ble utdannet ved Saint Andrews, ved Edinburgh University og i Leiden i Nederland. I 1730 mottok han en doktorgrad ved sistnevnte universitet, der han ble en god venn av Gerard van Swieten og Albrecht von Haller. Han bosatte seg i Edinburgh først som lege, men mellom 1733  og 1744 var han også ansatt som professor i moralfilosofi ved Edinburgh University. Han mottok den vitenskapelige utmerkelsen Copleymedaljen i 1752.

I 1742 begynte Pringle som lege for en jarl som kommanderte den britiske hæren som på dette tidspunktet var utstasjonert i nærheten av Flandern. På tidspunktet for slaget ved Dettingen i Bayern i juni 1743 da den britiske hæren slo leir ved Aschaffenburg i Bayern. Pringle var ansvarlig for en avtale med Duc de Noailles, den franske kommandanten, som gjaldt militære sykehus på begge sidene som skulle ansees som nøytralt, immune helligdommer for de syke og sårede, og burde være gjensidig beskyttet.

Referanser

Eksterne lenker 
 ClanPringle.org.uk

Skotter
Britiske leger
Presidenter i Royal Society
Mottakere av Copleymedaljen
Alumni fra Universitetet i Leiden
Fødsler i 1707
Dødsfall i 1782
Personer fra Scottish Borders
Klebe Sportsklubb

Klebe Sportsklubb (stiftet i 1978) er et idrettslag fra Klepp i Rogaland.

Historikk
Klubben ble stiftet i 1978 og har sitt utspring i Klepp Kristelige Ungdomsforening. Sommeren 1978 trente en gjeng ungdommer fra ungdomsforeningen, som tidligere hadde spilt i Klepp Idrettslag, sammen på Klepp Stadion. De spilte én kamp den høsten, mot Tananger Kristelige Ungdomslag, og derav ble klubben stiftet.

Idretter

Fotball
A-laget i fotball for menn rykket i 2011 ned fra 4. divisjon, og har siden 2012-sesongen spilt i 5. divisjon.

Tabellen 2011

Tabellen 2012

Tabellen 2013

Tabellen 2014

Tabell 2015

Referanser

Eksterne lenker
 

Idrettslag i Rogaland
Idrettslag etablert i 1978
Fotballag i Rogaland
Fotballag etablert i 1978
Sport i Klepp
Hambach-festen

Hambach-festen var en tysk, politisk massemønstring som ble avviklet fra 27. mai til 30. mai 1832. Den foregikk ved Hambach slott i nærheten av Neustadt an der Weinstraße. Hambacherfesten var den største politiske demonstrasjon i Tyskland, frem til da.

Bakgrunn 
Rheinkreis var av Wienerkongressen innlemmet i kongeriket Bayern, som i 1818 vedtok en ny grunnlov. I mai 1832 inviterte avisene til feiring av grunnlovsdagen 26. mai. Journalistene Johann Georg August Wirth (1789-1848) fra München og Philipp Jakob Siebenpfeiffer (1789-1845) fra Pfalz, så sitt snitt til å invitere til Nationalfest der Deutschen, en tysk nasjonalfest, i dagene etter. De ønsket å feire sin nystiftede forening Vaterlandsverein zur Unterstützung der freien Presse (Fedrelandsforeningen til understøttelse av den frie presse).

Demonstrasjonens forløp og etterspill 
Arrangørene hadde regnet med ca. 1 000 besøkende, men til slutt møtte i følge politiet 30 000 mennesker fra alle samfunnslag. Siebenpfeiffer anslo selv at 60 000 mennesker var samlet under møtet. Det var arbeidere, studenter og parlamentsmedlemmer, også fra andre land som Frankrike og Polen. Talene som ble holdt, priste den nasjonale enhet, pressefrihet, og til og med en føderal republikk i et konføderativt Europa.

Myndighetene slo hardt ned på Wirth, Siebenpfeiffer og 11 andre arrangører, som ble dømt til fengselsstraffer. Et armekorps på 8 500 mann ble stasjonert i Pfalz, for å sikre seg mot gjentakelser.

Demonstrasjonen må ses i sammenheng med andre hendelser på denne tiden: Vormärz (1815), Wartburgfesten (1817), revolusjonen i 1830, novemberoppstanden (1830–1831), Gaibacherfesten (1832) og marsrevolusjonen (1848).

Referanser 

Tysklands historie (1814–1871)
Rhinprovinsen