alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hormon

Et hormon (fra gresk hormoain = å «vekke» eller å «sette i bevegelse») er kjemiske budbringere som kroppen bruker for å sette i gang eller regulere prosesser i kroppen. Hormonene transporteres til sine målceller med blodet. Læren om hormoner heter endokrinologi.

Vannløselige hormoner transporteres hovedsakelig i fri form, mens fettløselige hormoner må binde seg til transportproteiner som produseres i leveren. En liten andel av de fettløselige hormonene transporteres fysisk løst, og det er denne andelen som kan diffundere gjennom kapillærveggen og ut i vevsvæsken og inn til målcellene sine. Det er den frie fraksjonen som utløser hormonets biologiske virkninger.

Hormoner har ulike kjemiske strukturer, og deles blant annet inn i følgende grupper: Peptid- og proteinhormoner, steroidhormoner, aminosyrederivater og fettsyreforbindelser. Peptid- og proteinhormonene er vannløselige, mens steroidhormonene og fettsyreforbindelsene er fettløselige.

Hormonene produseres i endokrine kjertler hormonkjertler og hormonproduserende organer. Noen av de viktigste organene er bukspyttkjertelen hvor insulin og glukagon produseres, nyrene, binyrene og gonadene.

Insulin, adrenalin, testosteron og østrogen er kjente hormoner. Insulin er viktig for regulering av blodsukkeret, mens adrenalin (produsert i binyremargen) er viktig for å regulere hjertets pumpefunksjon. Testosteron og østrogen er sammen med hormonet prgesteron velkjente kjønnshormoner, som produseres i gonadene. Andre hormoner er oxytocin, endorfin og serotonin.

Hormoner er stoffer som lages i bestemte kjertler, en kjertel er en samling av celler som kan lage og skille ut ett eller flere stoffer. Hormonene bringer beskjeder som gjør at kroppens forskjellige organer kan kommunisere med hverandre. Samarbeidet mellom ulike deler av kroppen styres av nervesystemet og hormonene. Når kjertlene får en beskjed, sendes det hormoner ut i blodet.

Hormoner kan brukes som doping. Testosteron og etterlikninger av dette hormonet er i en særstilling i så måte. Erytropietin (EPO) produseres i nyrene, og er også en kjent form for doping.

Se også 
 Hormontilskudd 
 Plantehormoner
 Doping

 
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha
Moderna Museet

Moderna Museet er Sveriges største museum for moderne kunst, og ligger på Skeppsholmen i Stockholm.

Det åpnet den 9. mai 1958 med direktør Otte Sköld som leder. Allerede før det åpnet, hadde museet markert seg som et oppdatert og nyskapende museum, bl.a. gjennom utstillingen av Picassos berømte maleri Guernica, med hele 93 skisser til maleriet, i 1956.

I Pontus Hulténs tid som direktør utover på 1960-tallet befestet museet sitt rykte som en eksperimentell og nyskapende kunstinstitusjon i internasjonal sammenheng. Hultén viste eksperimentell film, dans og arkitektur på lik linje med det nyeste innen europeisk og amerikansk samtidskunst, og bragte helt nye publikumsgrupper til museet.

Museet har en stor samling internasjonal kunst fra 1900-tallet, med sentrale arbeider av bl.a. Pablo Picasso, Andy Warhol, Robert Rauschenberg og Marcel Duchamp, i tillegg til arbeider av kjente nålevende kunstnere.

Museet flyttet inn i nye lokaler på Skeppsholmen, tegnet av den spanske arkitekten Rafael Moneo, i 1998.

Eksterne lenker
 

Museer i Stockholm
Museer etablert i 1958
1958 i Sverige
Kunstmuseer i Sverige
Paula Radcliffe

Paula Jane Radcliffe (født 17. desember, 1973 i Northwich, Cheshire) er en britisk langdistanseløper. Fra 2003 til 2019 hadde hun verdensrekorden på maraton, som ble satt i London Marathon i 2003, med tiden 2.15.25.

Tidlig karriere 
Paula Radcliffe utmerket seg først i terrengløp, hun ble blant annet juniorverdensmester i 1992. Hun gikk glipp av 1994-sesongen på grunn av skader, men gjorde det bra de neste årene, med fjerdeplass både i VM i friidrett 1995 og Sommer-OL 1996. I OL i Sydney i 2000 gikk hun også glipp av medaljer. Hun ledet 10 000-meteren i 24 av 25 runder, men med hennes svake spurtegenskaper måtte hun nøye seg med fjerdeplassen igjen.

Senere karriere 
I 2002 tok Paula Radcliffe steget opp til maratondistansen, en avgjørelse som umiddelbart gav avkastning med seier i årets London Marathon. Hun vant det samme løpet to ganger til, og satte ny verdensrekord i 2003. Hun har også vunnet Chicago Marathon og New York City Marathon. Av de seks maratonløpene Radcliffe har løpt så langt, har hun vunnet fem, og betraktes av mange som tidenes beste kvinnelige langdistanseløper.

Paula Radcliffe deltok ikke i London Marathon i 2004, men var favoritt til å vinne gullmedaljen i OL i Athen samme år. Hun pådro seg imidlertid en skade i beinet to uker før øvelsen skulle arrangeres, og fikk injisert et homeopatisk middel i beinet. Disse hadde negativ innvirkning på magen, og resulterte i mangel på energi og karbohydrater før løpet startet, og førte til at hun måtte bryte etter 36 km. Fem dager senere startet hun på 10 000 m, men måtte også bryte dette løpet åtte runder før mål.

Hun kom sterkt tilbake i sitt neste maratonløp og vant 2004-utgaven av New York City Marathon på 2 timer, 23 minutter og 10 sekunder. I London Marathon 2005 vant hun på tiden 2.17.42.

Paula Radcliffe har også hatt verdens beste tider på 10, 20 og 30 km landeveisløp, og har vunnet to VM-gull i terrengløp (2001 og 2002). I desember 2003 ble hun europamester i terrengløp for andre gang. Den største prestasjonen på bane er EM-gullet på 10 000 meter i 2002.

Personlige rekorder 

 400 m – 58,9
 800 m – 2.05,22
 1000 m – 2.47,17
 1500 m – 4.05,37
 1 mile – 4.24,94
 3000 m – 8.22,20
 5000 m – 14.29,11
 10 000 m – 30.01,09
 10 km landevei – 30.21 (verdensrekord)
 Halvmaraton – 1.05.40 (verdensrekord)
 Maraton – 2.15.25

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Personer fra Northwich
Britiske langdistanseløpere
Verdensmestere i friidrett
Verdensmestere i terrengløp
Europamestere i friidrett
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Storbritannia under EM i friidrett 2002
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Verdensrekordsettere i friidrett
Deltakere for Storbritannia under VM i friidrett 2005
Steve Cram

Steve Cram (født 14. oktober 1960 i Jarrow) er en tidligere britisk friidrettsutøver. Han var aktiv under den britiske dominansen på mellomdistansene i 1980-årene.

19 år gammel deltok han på 1500 meter i OL i Moskva i 1980, der landsmennene Sebastian Coe og Steve Ovett vant gull på henholdsvis 1500 og 800 meter. Cram endte langt nede på resultatlistene, men høstet gode mesterskapserfaringer.

Det store gjennombruddet i verdenseliten kom i 1982, da han først vant 1500 meter under EM, og like etter tok gull i Samveldelekene. Året etter vant han også samme distanse i det første verdensmesterskapet i friidrett i Helsingfors.

De beste resultatene presterte Cram i 1985-sesongen. I Nice den 16. juli 1985 forbedret han den to år gamle verdensrekorden til landsmannen Steve Ovett på 1500 meter med mer enn et sekund, til 3.29,67. Elleve dager senere, den 27. juli 1985, under Bislett Games i Oslo, satte han en ny verdensrekord på en engelsk mil (1609,3 m), og forbedret den fire år gamle bestenoteringen til Sebastian Coe med ett sekund til 3.46,32.

Han innehadde rekorden på en engelsk mil fra 1985 til 1993, og utkjempet ofte harde dueller med Said Aouita. I tillegg satte han verdensrekord på den uortodokse distansen 2000 meter.

Cram vant aldri OL-gull, men tok sølv på 1500 meter etter tittelforsvareren Coe i Los Angeles i 1984, og han ble nummer fire i Seoul i 1988.
Han fikk revansje over Coe på distansen under EM i Stuttgart i 1986, men måtte strekke våpen for både Coe og skotten Tom McKean på 800 meter. Cram hadde forøvrig beste tid på 800 meter dette året med 1.42,88.

I dag arbeider Cram som TV-kommentator for BBC.

Cram ble i nyttårslisten for 2015 utnevnt til kommandør (CBE) av Order of the British Empire.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra South Tyneside
Britiske mellomdistanseløpere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Storbritannia
Verdensmestere i friidrett
Europamestere i friidrett
Gullmedaljevinnere under samveldelekene for England
Verdensrekordsettere i friidrett
Order of the British Empire (CBE)
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1980
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1980
Deltakere for England under Samveldelekene 1982
Friidrettsutøvere under Samveldelekene 1982
Deltakere for Storbritannia under VM i friidrett 1983
Medaljevinnere under Sommer-OL 1984
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1984
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1984
Deltakere for England under Samveldelekene 1986
Friidrettsutøvere under Samveldelekene 1986
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Maximilian Heinrich av Bayern

Maximilian Heinrich av Bayern (født 8. desember 1621 i München, død 5. juni 1688 i Bonn) var fra 1650 til sin død i 1688 erkebiskop av Köln. Han var også biskop av Hildesheim, Liège og Münster.

Liv 
Maximilian Heinrich var fjerde barn av hertug Albrecht VI av Bayern-Leuchtenberg og Mechtildis av Leuchtenberg.

Han kom som koadjutor til Köln for å støtte sin onkel Ferdinand av Bayern. Etter onkelens død ble han erkebiskop av Köln og biskop av Hildesheim og Lüttich.

Maximilian Heinrich gjaldt som menneskesky. Han trakk seg i 1673 tilbake til klosteret St. Pantaleon i Köln. I 1683 ble han valgt til biskop av Münster, men ble ikke bekreftet i stillingen av paven.

Han døde 5. juni 1688 i Bonn og ble bisatt i Trekongerkapellet i Kölnerdomen.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
 Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
 Pave Julius II (1443-1513) *1481
 Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
 Pave Leo X (1475-1521) *1513
 Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
 Kardinal Antonio Sanseverino (1477-1543) *1531
 Kardinal Giovanni Michele Saraceni (1498-1568) *1536
 Pave Pius V (1504-1572) * 1556
 Kardinal Iñigo Avalos de Aragón (ca 1535-1600) *1566
 Kardinal Scipione Gonzaga (1542-1593) *1585
 Patriark Fabio Biondi (Blondus de Montealto) (1588-1618) *1588
 Kardinal Maffeo Barberini (1568-1644) *1604
 Kardinal Cosimo de Torres (1584-1642) *1621
 Kardinal Francesco Maria Brancaccio (1592-1675) *1627
 Biskop Bishop Miguel Juan Balaguer Camarasa (1597-1673) *1635
 Biskop Fabio Chigi (1599-1667) *1635
 Erkebiskop Maximilian Heinrich av Bayern (1621-1688) *1651

Referanser

Tyske katolske biskoper
Erkebiskoper av Köln
Personer fra München
Linjen d'Estouteville
Carl Friedrich Goerdeler

Carl Friedrich Goerdeler (født 31. juli 1884 i Schneidemühl (Posen), død 2. februar 1945 i Berlin) var en tysk jurist og konservativ politiker som deltok i 20. juli-attentatet mot Hitler i 1944. Han ble for dette dømt til døden og henrettet.

Liv og virke

Bakgrunn 
Han ble født i en prøyssisk embetsmannsfamilie som sønn av en dommer og studerte jus i Tübingen og Königsberg.

Krig og politisk karriere 
I første verdenskrig tjenestegjorde han som offiser og fikk etterhvert kapteins grad. Han ble tildelt Jernkorset i 1919.

Etter krigen ble han medlem av det høyrekonservative tysknasjonale folkepartiet (DNVP), og var mellom 1920 og 1930 2. borgermester i Königsberg. Han ble valgt til overborgermester i Leipzig i 1930. Som en dyktig organisator var han flere ganger i 1920-årene nevnt som aktuell kandidat til å bli rikskansler, og 1931/1932 og 1934/1935 var han rikskommissær for prisovervåkning.

Antinasizme 
Goerdeler var motstander av nasjonalsosialismen, og spesielt kirkepolitikken og raseideologien. Han engasjerte seg i aktiv opposisjon i første del av tredveårene. Da et monument i Leipzig for den tyskjødiske komponisten Felix Mendelssohn ble ødelagt av nasjonalsosialistene i 1936 mens Goerdeler var på utenlandsreise, engasjerte han seg for å få det gjenoppbygget, men da dette ikke lyktes ham, trakk han seg som overborgermester.

I hemmelighet samlet han konservative politikere som var motstandere av nasjonalsosialismen. De utviklet en fremtidig konstitusjon og en liste over hvem som skulle sitte i en fremtidig regjering. Goerdeler ble imidlertid kritisert av noen for sin motstand mot å drepe Hitler, for sitt ønske om å gjeninnføre monarki og sin sterke antikommunisme.

Goerdeler var tiltenkt som ny rikskansler av kuppmakerne bak 20. juli-attentatet. Allerede 17. juli 1944 ble det imidlertid utstedt en arrestordre på ham. Han klarte å flykte, men ble fanget 12. august samme år etter å ha blitt forrådt av en krovert. Han ble dømt til døden av Volksgerichtshof og den 2. februar 1945 ble han hengt i Plötzensee-fengslet i Berlin. Han ble i tiden i fengsel sterkt mislikt av de andre fangene fordi han navnga en rekke av de andre konspiratørene uten at Gestapo trengte brukte tortur.

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på minnested for den tyske motstandsbevegelsen

Personer fra Piła fylke
Tyske politikere
tyske borgermestere
Tyske arméoffiserer
Tyskere fra første verdenskrig
Tyskere fra andre verdenskrig
Mottakere av Jernkorset (1914)
Opposisjonelle under det tredje rike
Personer med bånd til Kreisau-kretsen
Deltakere i 20. juli-attentatet
Tyskere dømt for forbrytelser mot det tyske nazi-regimet
Henrettede tyskere
Personer henrettet ved hengning
Tysk militærpersonell (Hæren i Keiserrike)
Ivar Hoff

Ivar Hoff (født 24. februar 1948 i Sør-Odal) er en norsk fotballtrener og fotballjournalist.

Etter oppvekst i Sander, der han spilte for Sander IL, hadde han  sin aktive spillerkarriere i Strømmen Idrettsforening, Skeid Fotball og Lillestrøm SK. Samtidig med at broren Joar Hoff tidvis var trener i samme klubb, var Ivar oppmann 1971–1973 og 1976–1977 i Lillestrøm Sportsklubb inntil Joe Hooley ble trener. Han har trent Mjøndalen IF i tre perioder (1978, 1981–1982 og 1986 med Boye Skistad). Han kun en gang trent Sportsklubben Brann til nedrykket i 1979. Med Jan Birkelund trente han Skeid Fotball til nedrykk fra 1. divisjon i 1980. Han trente Aurskog IL (nå Aurskog-Finstadbru Sportsklubb) i 1975 og 1984, samt Eik IF i siste halvdel av 1985-sesongen.

Han var visepresident i Norges Fotballforbund 1987, men ble med resten av det Eldar Hansen-ledete styret avsatt etter seks måneder. Tilbake i Lillestrøm Sportsklubb 
var han styremedlem 1987–1991 og trener 1991–1993. Deretter trente han Raufoss Fotball i 1995 og 1996, og trakk seg så fra trenerskapet i Ham-Kam etter bare fire måneder (1997).

Han er kanskje mest kjent for arbeidet som hjelper for NRK radiosporten med Arve Fuglum og Harald Bredeli i 1995 og siden 1998 som ekspertkommentator med dem i TV 2. 

Utover dette har han ledet  sponsorfirmaet Multi Management med Grete Waitz, Tore Ryen og Rolf Nereng. I 2008 var han ansatt i salgs- og mediearbeidet for Hydro Aluminium.

Utgivelser 
 På offensiven med Lillestrøm (Tiden, 1977).  erindringsbok.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballtrenere
Norske forretningsfolk
Norske fotballspillere
Fotballtrenere for Brann
Fotballtrenere for Hamarkameratene
Fotballspillere for Strømmen IF
Fotballspillere for Lillestrøm SK
Fotballtrenere for Lillestrøm SK
Norske forfattere av erindringsbøker
Ekspertkommentatorer (sport)
Personer fra Sør-Odal kommune
Jernbanetorget stasjon

Jernbanetorget stasjon er en t-banestasjon ved Oslo sentralstasjon i Oslo sentrum. Den ligger mellom Stortinget stasjon i vest og Grønland stasjon i øst. Stasjonen ble opprettet som endestasjon for de østre t-banelinjer da t-banenettet ble opprettet på 1960-tallet og fram til Stortinget stasjon ble bygget. 

Alle fem t-banelinjer stopper på Jernbanetorget, noe som gir 24 avganger i timen mesteparten av dagen. Stasjonen ligger 0,5 km fra Stortinget og 5,2 meter under havet.

Utforming, innganger og overganger 
Utsmykningen er utført av Odd Tandberg. Stasjonen ble påbegynt flere tiår før Oslo S ble påbegynt, designet er ikke koordinert. T-banen har fire hovedutganger:
 Sørøst. Denne hovedutgangen har igjen to utganger: én inn mot Oslo S-komplekset, og én ut mot den nordlige delen av selve Jernbanetorget.

 Nordøst. Nord for Biskop Gunnerus' gate på Vaterland. Like ved Oslo City.
 Nordvest. Nord for Biskop Gunnerus' gate, vest for Fred. Olsens gate. Like ved Hotel Royal Christiania. Overgang Jernbanetorget holdeplass (trikk og buss).
 Sørvest. Sør for Biskop Gunnerus' gate, vest for Fred. Olsens gate. Like ved Europarådets plass. Overgang Jernbanetorget holdeplass (trikk og buss).

Alle byens trikkelinjer stopper på Jernbanetorget holdeplass i Fred. Olsens gate (linje 12, 13 og 19) og i Biskop Gunnerus' gate (linje 11, 17 og 18).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Sporveien.no - Kart over trikkelinjene rundt Jernbanetorget og innganger til T-banen

Furusetbanen
Grorudbanen
Lambertseterbanen
Østensjøbanen
Fellestunnelen
Jernbanetorget, Oslo
Jernbanestasjoner åpnet i 1966 i Norge
T-banestasjoner i Oslo
Peer Qvam
Antonius von Steichele

Antonius von Steichele (født 22. januar 1816 i Mertingen, død 9. oktober 1889 i München) var erkebiskop av München og Freising fra 1878 til sin død. Han ble presteviet i Augsburg den 28. august 1838.

Referanser 

Tyske katolske biskoper
Personer fra Landkreis Donau-Ries
Grønland stasjon

| sted = Vaterland / Grønland
| kommune = 
| linje = Fellestunnelen
| avstand = 1,0
| høyde = -7
| koordinater = 
| reisende = 10.600 (pr dag, 2010, kun t-bane)
| tog = 
| trikk = 
| buss = Oslo Bussterminal like ved
}}
Grønland stasjon er første T-banestasjon på østre side av Akerselva. Stasjonen ligger i Vaterland / Grønlandsområdet mellom Jernbanetorget stasjon i vest og Tøyen stasjon i øst.

Stasjonen ble på 1960-tallet bygget med et kjøpesenter som en del av stasjonsområdet. Her lå blant annet byens første langåpne matvarebutikk. Grønland er en av de mindre stasjonene i fellestunnelen. Selv om området ligger nær Oslo sentrum, er området hovedsakelig et boligområde.

8. september 2009 offentliggjorde Aftenposten at jernbaneverket hadde skissert planer vedrørende ny Oslotunnel. I disse planene ble det foreslått bl.a en egen stasjon kun for lokaltog under bakken, under Galleri Oslo-bygget, og en "etasje" under Grønland stasjon. Hvis disse planene blir gjennomført, får Grønland stasjon rollen som overgangstasjon for lokaltog til og fra t-bane for reisende østfra, og antall reisende på Grønland stasjon kan stige betraktelig.

{{#ifexpr: <20160403|
|
}}

{{#ifexpr: <20160403|
}}

Eksterne lenker 

Furusetbanen
Grorudbanen
Lambertseterbanen
Østensjøbanen
Fellestunnelen
Jernbanestasjoner åpnet i 1966 i Norge
Grønland (Oslo)
T-banestasjoner i Oslo
Peer Qvam
Brynseng stasjon

Brynseng stasjon er en stasjon på T-banen i Oslo. Lambertseterbanen forlater Østensjøbanen og Furusetbanen ved Brynseng. Stasjonen har fire spor, to av dem for tog på Lambertseterbanen og de to andre for Østensjøbanen og Furusetbanen. Like ved T-banen så ligger Bryn stasjon

Eksterne lenker 
 

{{#ifexpr: <20160403|

|

}}

Furusetbanen
Lambertseterbanen
Østensjøbanen
Jernbanestasjoner åpnet i 1966 i Norge
T-banestasjoner i Oslo
Bydel Gamle Oslo
Høyenhall stasjon

| linje2 = 
| linje3 = 
| linje4 = ja
| linje5 = 
| linje6 = 
| sted = Høyenhall
| kommune = 
| linje = Lambertseterbanen
| avstand = 5,2
| høyde = 130,6
| koordinater = 
| overgang = 
| tog = 
| trikk = 
| buss = 23
}}
Høyenhall stasjon er første stasjon som Lambertseterbanen ikke deler med noen andre baner. Høyenhall er nærmeste stasjon til Bryn senter.

Stasjonen ble sommeren og høsten 2011 oppgradert til metrostandard. Den ble gjenåpnet 14. august 2011.

Denne er en av de minste stasjonene på Lambertseterbanen og har en svak kontur av C-kurve. Fra stasjonen er det mulig å se ned til Brynseng stasjon som er 600 meter unna. Under stasjonen ble det bygget transformatorstasjoner.

Det er også to busstopp som ligger rett ved stasjonsområdet.

{{#ifexpr: <20160403|
|

}}

Referanser

Eksterne lenker 

Lambertseterbanen
Jernbanestasjoner åpnet i 1966 i Norge
T-banestasjoner i Oslo
John-Anker Zwart

John-Anker Henrik Zwart (født 12. juli 1962) er en nederlandsk lege, født i Leiden i Nederland, men oppvokst i Fredrikstad. Han er broren til Harald Zwart.

Utdannelse, stilling, verv 
Zwart er utdannet ved universitetet i Leiden, og har doktorgrad fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim, der han nå er professor II i nevrologi. Siden 2011 er han leder av FORMI (Formidlingsenheten for muskel- og skjelettlidelser), som er underlagt FiU-avdelingen ved Klinikk for kirurgi og nevrofag, Oslo universitetssykehus. For tiden (2015) er han overlege og forskningsleder ved samme klinikk.

Forskning 
Zwart har publisert en rekke vitenskapelige artikler, og blant annet bidratt til forståelsen av hodepine og ryggsmerter.

Referanser

Eksterne lenker  

 
 FORMI, Formidlingsenheten for muskel- og skjelettlidelser, Oslo universitetssykehus [besøkt januar 2015]

Nederlandske leger
Norske medisinprofessorer
Personer fra Leiden
Personer fra Fredrikstad kommune
Fødsler i 1962
Ryen stasjon

| linje2 = 
| linje3 = 
| linje4 = ja
| linje5 = 
| linje6 = 
| sted = Ryen
| kommune = 
| linje = Lambertseterbanen
| avstand = 6,7
| høyde = 124
| koordinater = 
| overgang = 
| tog = 
| trikk = 
| buss = 23 Simensbråten - Lysaker70 Nationaltheateret - Skullerud T71A Jernbanetorget - Bjørndal(Rush)515 Ryen T - Ski Stasjon4N Jernbanetorget - Bergkrystallen70N Jernbanetoget - Bjørndal
}}
Ryen stasjon er en t-banestasjon på Lambertseterbanen i Oslo. Ved Ryen stasjon har også t-banen sine østlige vognhaller. Stasjonen ble bygget om og oppgradet til full metrostandard i 2013. Den ble gjenåpnet 3. september 2013.

Hit går linje 1 og 4 og andre linjer som går til Ryen på kvelden når de skal parkeres. Du kan også ta linje 5 til Carl Berners plass herfra klokka 15:29 (Man-Fre)

Eksterne lenker 
 

{{#ifexpr: <20160403|
|

}}

Lambertseterbanen
Bydel Nordstrand
Jernbanestasjoner åpnet i 1966 i Norge
T-banestasjoner i Oslo
Bydel Østensjø
Karlsrud stasjon

| linje2 = 
| linje3 = 
| linje4 = ja
| linje5 = 
| linje6 = 
| sted = Karlsrud på Lambertseter
| kommune = 
| linje = Lambertseterbanen
| avstand = 8,6
| høyde = 160 
| koordinater = 
| overgang = 
| tog = 
| trikk = 
| buss =74 
|rehabilitert=2013}}
Karlsrud stasjon ligger i den nordlige delen av drabantbyområdet Lambertseter. Stasjonen ligger mellom Brattlikollen stasjon og Lambertseter stasjon. 

Stasjonen ble oppgradert til metrostandard og gjenåpnet 4. september 2013. Den har et spesielt utseende og har trevegger bygget på stasjonen for å skjerme beboerne som bor rett ved. Den har et leskur og belysning.

Stasjonen ligger i gangavstand til Karlsrud skole (grunnskole og ungdomsskole) og Lambertseter videregående skole.

Galleri 

{{#ifexpr: <20160403|
|

}}

Eksterne lenker 

Lambertseterbanen
Lambertseter
Jernbanestasjoner åpnet i 1957
Jernbanestasjoner åpnet i 1966 i Norge
1957 i Norge
T-banestasjoner i Oslo