alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
George Clooney

George Timothy Clooney (født 6. mai 1961 Lexington i Kentucky) er en amerikansk skuespiller, regissør og produsent. 

George Clooney gjorde sin skuespillerdebut på TV i 1978, men fikk ikke sitt store gjennombrudd før han spilte rollen som dr. Douglas Ross på den langvarige dramaserien Akutten fra 1994 til 1999. Mens han arbeidet på denne TV-serien fikk han en rekke ledende roller i filmer som Batman & Robin (1997) og Out of Sight (1998). I 2001 kom hans største kommersielle suksess, Ocean’s Eleven, den første filmen i en lønnsom filmtrilogi.

Clooney gjorde sin debut som regissør i 2002 med den biografiske thrilleren Confessions of a Dangerous Mind og han har siden regissert Good Night, and Good Luck (2005) og Leatherheads (2008). Han vant Oscar for beste mannlige birolle i 2006 for sitt arbeid med thrilleren Syriana (2005) hvis handling er lagt til Midtøsten.

Clooneys humanitære arbeid omfatter hans lange kamp for å finne en løsning for Darfur-konflikten, skaffe midler til befolkningen på Haiti etter jordskjelvet i 2010, ofrene etter tsunamien i 2004 og etter terrorangrepet 11. september 2001. Clooney har dukket opp i reklamer utenfor USA for produkter som Fiat og Nespresso, samt at han lånte bort stemmen sin til flere andre reklamer.  

Clooney ble av Time Magazine kåret til en av de 100 mest innflytelsesrike mennesker i verden, både i 2007, 2008 og 2009. Clooney ble nevnt i South Park-episoden «Smug Alert!» og han ble nevnt i American Dad-episoden «Tears of a Clooney».

Politisk er han kjent som motstander av Donald Trump. Ved presidentvalget i 2016 støttet han Hillary Clinton og i 2020 Joe Biden.

Filmografi

Skuespiller

Regi

Produsent

Manus

Referanser

Eksterne lenker 

 
 

Skuespillere fra USA
Regissører fra USA
Filmprodusenter fra USA
Manusforfattere fra USA
Oscar-vinnere (birolle)
Produsenter som har vunnet Oscar for beste film
BAFTA-vinnere
Skuespillere i Friends
Forkjempere for homofiles rettigheter
Ordre des Arts et des Lettres
Personer fra USA av irsk opphav
Personer fra Lexington i Kentucky
Aktivister fra USA
Filmregissører fra USA
MOWAG Eagle

Eagle er et lettpansret kjøretøy med firehjulstrekk fra sveitsiske MOWAG.  Det er beregnet til bruk som feltvogn, til oppklaring eller lignende.  Av utseende ligner den på AM General sin HMMWV, og er bygget på samme plattform.  Fram til 2004 var 500 eksemplarer solgt.

Eagle har en 6,5 liter V8 dieselmotor på 159 hk fra amerikanske General Motors. Den driver kjøretøyet gjennom en firetrinns Hydramatic automatisk girkasse og en totrinns New Venture fordelingskasse. Dekkdimensjonen er 37/12.50R16.5.  Kjøretøyet kan utstyres med den fjernstyrte våpenstasjonen Protector RWS fra Kongsberg Defence & Aerospace.

Eagle er i bruk i Danmark (36 stykker 1995-96) og i Sveits.

Konkurrenter 
Konkurrenter til Eagle er pansrede varianter av HMMWV, franske Panhard VBL og andre.

Eksterne lenker 
 
 Produsentens beskrivelsesside (engelsk)

Lettpansret kjøretøy
Eagle
Føderalistpartiet

Føderalistpartiet (engelsk: Federalist Party eller Federal Party) var et amerikansk politisk parti som eksisterte i perioden 1792 til 1816, men med noen grupperinger som fortsatte ut i 1820-årene.

Føderalistpartiet kontrollerte de føderale myndighetene fra til 1801. Partiet ble stiftet av finansminister Alexander Hamilton som i løpet av George Washingtons første periode som president, bygget opp et nettverk av støttespillere til sin finanspolitikk. Dette nettverket av støttespillere ble etter hvert til Føderalistpartiet som ønsket en sterk føderal regjering, i motsetning til sine politiske rivaler i Det demokratisk-republikanske parti.

Partiets eneste president var John Adams som først var Washingtons visepresident, før han overtok som president i 1797 og i en periode fram til 1801.

Se også 
 Alexander Hamilton
 Det demokratisk-republikanske parti

Tidligere politiske partier i USA
Føderalisme
Etableringer i 1792
Opphør i 1816
1792 i USA
Rødt Bodø

Rødt Bodø er Rødts lokalforening i Bodø.

Brigt Kristensen har de senere valgene vært den representanten i Bodø som har fått flest "slengere" (stemmer fra personer som stemmer på andre lister) i 2003 fikk han 107 slengere, noe som var mer en noe annen representant for femte gang på rad.

Bodø RVs ledere 
Jostein Greibrokk

Bodø RVs bystyrerepresentanter 
Som Rød Valgallianse
2003-2007 (2 representanter):
Brigt Kristensen (Gruppeleder)
Arulnesan Mariyanayagam (trakk seg etter en intern krangel om finansiering av internasjonalt senter og fungerer nå som en uavhengig representant). De facto permisjon fra november 2006
Jostein Greibrokk, Møtende 17.03.05 til 01.04.06. de facto møtende fra september 2006

2007-2011 (2 representanter):
Svein Olsen
Andreas Tymi Ruud

Valgresultat ved kommunevalg
2015: 10,4 prosent
2011: 6,4 prosent
2007: 5,7 prosent
2003: 4,1 prosent
1999: 5,2 prosent

Eksterne lenker
 Rødt Bodøs nettside

Rødt
Rødt
William de la Pole, 1. hertug av Suffolk

William de la Pole (født 16. oktober 1396 i Cotton i Suffolk, død 2. mai 1450) var første hertug og fjerde jarl av Suffolk. Han var en av de fremste engelske kommandantene i hundreårskrigen. Han var Lord High Admiral, riksadmiral av England, fra 1447 og til 1450. Hans tilnavn var «Jackanapes». I tillegg til hans tittel som jarl av Suffolk, ble han i tillegg gitt titlene som marki av Suffolk (1444), jarl av Pembroke (1447) og hertug av Suffolk (1448). Han var den engelske forhandleren av ekteskapsalliansen mellom Margaret av Anjou og Henrik VI av England, men fikk rett eller galt skylden for tapene av engelske territorier i Frankrike, dårlig regnskapshåndtering, samfunnsmessig uro og generelt alle vanskeligheter under styret til kong Henrik VI. Han ble arrestert med den hensikt å bli henrettet, men kongen lot ham kun bli forvist. På sjøreisen til Calais, ble skipet bordet av en rasende folkemengde som hengte ham.

Han har en framtredende del i William Shakespeares drama Kong Henrik IV – Del I, II (1596-98).

Liv og virke 
Han ble alvorlig såret under beleiringen av Harfleur i 1415, hvor hans far Michael de la Pole, 2. jarl av Suffolk falt. Senere samme år falt hans bror Michael i slaget ved Agincourt, og han tok over jarletittelen. Under beleiringen av Orléans i 1429 ble han medkommandant for de engelske styrkene etter at jarlen av Salisbury falt, men bare få dager etter ble han tatt til fange av franskmennene. Han ble kjøpt fri i 1431.

Etter å ha vendt tilbake til England knyttet han seg til hoffet, og var en nær alliert av kardinal Henry Beaufort. Hans fremste bedrift i denne perioden var å forhandle frem ekteskapet mellom Henrik VI av England og Margaret av Anjou i 1444. Dette førte til at kongen eleverte ham til marki. Han giftet seg selv i samme periode med Alice Chaucer, som var barnebarn av poeten Geoffrey Chaucer.

Da både Humphrey, hertug av Gloucester og kardinal Beaufort døde i 1447 ble Suffolk den fremste adelsmannen bak den svake Henrik VI. Han ble utnevnt til Lord Chamberlain, Lord High Admiral og fikk også andre viktige embeter. I 1448 ble han elevert til hertug.

I løpet av de neste tre årene mistet England nesten alle sine besittelser i Frankrike, og Suffolk kunne ikke unngå å bli holdt til ansvar for dette. 28. januar 1450 ble han arrestert og plassert i Tower of London. Han ble forvist for fem år, men under overfarten til Frankrike ble skipet bordet og han ble drept. Det er uklart hvem som sto bak dette.

En historie som er bevart i et samtidig manuskript forteller at han dagen før han ble tatt til fange av franskmennene i 1429 forførte han Malyne de Cay, etter sigende en nonne og gikk til sengs med henne. Hun ble gravid og fødte en datter, Jane de la Pole.

Referanser 

Suffolk 01
Suffolk 01
Suffolk 2-04
Fødsler i 1396
Dødsfall i 1450
Personer fra distriktet Mid Suffolk
Fylkesvei 848

Fylkesvei 848 (Fv848) går mellom Harstad og Myre i Salangen. Veien gir Ibestad kommune fastlandsforbindelse. Veien (unntatt fergestrekningen) er 51,5 km lang.

Historie
Riksveistrekningen mellom Myre og Sørvika på Andørja ble åpnet i 1994. Ibestadtunnelen mellom øyene Andørja og Rolla ble åpnet i 2000. Før Mjøsundbrua og veien på Andørja ble åpnet, gikk riksvei 848 fra Tennevoll i Lavangen, med ferge fra Myrlandshaug i Gratangen til Hamnvik på Rolla. Fram til Ibestadtunnelen åpnet var det også fergeforbindelse mellom Hamnvik og Sørvika på Andørja.

Veien mellom Hamnvik og Sørrollnes ble bygd på slutten av 1950-tallet. Fergetrafikken mellom Sørrollnes og Harstad begynte i 1966.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Referanser

Eksterne lenker 
 Kartverkets norgeskart
 Vegvesenets vegkart 
 
 Fergeinfo Sørrollnes-Stangnes
 YouTube: På tur på riksvei 848 på Andørja, til Sørvika og Ibestadtunnelen

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Salangen
Veier i Ibestad
Veier i Harstad
Tidligere fergesamband i Troms
Artikler i sjøfart-prosjektet
Design

Design er et internasjonalt begrep som både betegner skaperprosessen av en gjenstand eller et produkt med tanke på formgiving og funksjon, og selve resultatet av denne prosessen. Betegnelsen brukes ofte innen håndverk, industri og  kunstindustri, og den kan deles opp i blant annet klesdesign, møbeldesign, industridesign og grafisk design. Design har tradisjonelt blitt plassert i grenselandet mellom håndverk og kunst. Betydningen av design som konkurransevirkemiddel avspeiles i begrepet strategisk design, som er utviklet etter år 2000.

En designer er en som har design som profesjon. I Norge kan man utdanne seg innen designfag ved flere læresteder, blant andre Arkitektur- og designhøgskolen AHO og NTNU (industriell design), Kunsthøgskolen i Oslo KHIO og Kunst- og designhøgskolen i Bergen KHiB (møbel- og klesdesign), Oslomet (produktdesign) og flere andre læresteder innen andre designretninger. Det er også mulig å gå yrkesrettet videregående skole i utdanningsprogrammet Design og håndverk, der man går to år på skole fulgt av to år i lære i en bedrift.

Designmetodikk er et sett av metoder og tilnærminger man benytter i designprosessen for å utvikle en løsning eller produkt. Slik metodikk undervises ved design- og ingeniørstudier og blir spesielt viktig for tverrfaglige, komplekse prosjekter med mye koordinering, der flere aktører er involvert.

Designloven 
Norge har en egen lov av 14. mars 2003 nr. 15 om beskyttelse av design, ofte kalt designloven. Der er design definert i § 2 nr. 1 som «utseendet til produkt eller en del av et produkt som særlig følger av de karakteriserende trekkene ved linjene, konturene, fargene, formen, strukturen eller materialet til produktet eller produktets ornamentering.»

Enerett og rettsvern for design kan oppnås for en tidsperiode ved designregistrering hos Patentstyret. Registrering kan nektes blant annet av design som inneholder offentlig våpen eller tegn, statsflagg og lignende.

Designloven avløste den tidligere lov av 29. mai 1970 nr. 33 om mønster, og den nye loven har sammenheng med Norges forpliktelser etter EØS-avtalen.

Eksterne lenker
 Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av designer
 Design og håndverk – Interiørkonsulent
 Design og håndverk – Utstillingsdesigner
 Designloven
 Søknad om design til Patentstyret – elektronisk skjema i Altinn
 Design  Design Web Portal (English)
 Botanisk Design Fagskolestudie for blomsterdekoratører på Vea – Statens fagskole for gartnere og blomsterdekoratører på Moelv i Hedmark

 Digital bokkopi av Det 20. århundrets design (Schibsted, 1999)

Kultur
 
Immaterialrett
Heraldikk
Storhertugdømmet Hessen

Storhertugdømmet Hessen (Großherzogtum Hessen, også Hessen-Darmstadt) var en stat som eksisterte i Tyskland frem til 1919.

Historie
Staten Hessen-Darmstadt går tilbake til delingen av Hessen etter landgreve Phillipp I av Hessens død i året 1567. Av linjene Hessen-Darmstadt, Hessen-Kassel, Hessen-Marburg og Hessen-Rheinfels døde begge de siste ut innen 1604. Arve- og konfesjonsstriden om Hessen-Marburg bragte Hessen-Darmstadt og Hessen-Kassel i et langvarig og bittert motsetningsforhold som fortsatte under tredveårskrigen. Som reaksjon på Moritz den Lærdes påtvungne konfesjonsskifte ved det hessiske universitetet i Marburg grunnla Hessen-Darmstadt i 1607 det lutherske Universität Giessen.

I 1622 ble Hessen-Homburg skilt ut fra Hessen-Darmstadt.

Med riksdeputasjonshovedbeslutningen av 1803 kunne Hessen-Darmstadt underlegge seg enkelte områder, og ble i forbindelse med grunnleggelsen av Rhinforbundet opphøyet til storhertugdømme. I 1815/16 kom ytterligere områder til, bl.a. Worms, Alzey, Bingen og Mainz, som ble betegnet som Rhinhessen. 1815 sluttet storhertugdømmet Hessen-Darmstadt seg til det tyske forbund, og 1871 ble Hessen-Darmstadt en forbundsstat i Tyskland. 

Under marsrevolusjonen 1848 ble den kjente liberaleren Heinrich von Gagern kortvarig statsminister i storhertugdømmet. Han representerte de rhinhessiske områdene i Frankfurtparlamentet, som han tidvis var president for.

Etter første verdenskrig måtte storhertugen abdisere, og Hessen-Darmstadt ble til Folkestaten Hessen.

Landgrever 
1518–1567 – Philipp I., der Großmütige
1568–1596 – Georg I.
1596–1626 – Ludwig V.
1626–1661 – Georg II.
1661–1678 – Ludwig VI.
1678 – Ludwig VII.
1678–1739 – Ernst Ludwig
1739–1768 – Ludwig VIII.
1768–6. april 1790 – Ludwig IX.
6. april 1790–6. april 1830 – Ludwig X (fra 14. august 1806 som storhertug Ludwig I)

Storhertuger 
6. april 1790–6. april 1830 – Storhertug Ludvig I.
6. april 1830–16. juni 1848 – Storhertug Ludvig II
16. juni 1848–13. juni 1877 – Storhertug Ludvig III
13. juni 1877–13. mars 1892 – Storhertug Ludvig IV
13. mars 1892–Novemberrevolusjonen 1918 –  Storhertug Ernst Ludwig

1937 døde ved en flyulykke nær Oostende storhertuginne Eleonore, arvestorhertug Georg Donatus, arvestorhertuginne Caecilie og deres barn Ludwig og Alexander.

Forvaltningsinndeling 
Storhertugdømmet bestod av tre provinser:
 Starkenburg, sete: Darmstadt (området til høyre for Rhinen og sør for Main)
 Rheinhessen, sete: Mainz (området til venstre for Rhinen)
 Oberhessen, sete: Gießen (området nord for Main, skilt fra de øvrige områdene av byen Frankfurt am Main)

Eksterne lenker 
 Das Großherzogtum Hessen 1806–1918
 Der Volksstaat Hessen im Überblick
 Abbildung der Fahnen Hessen-Darmstadts
 Geschichte und Karte Hessen Darmstadt 1789

Hessen-Darmstadt
Hessens historie
Darmstadt
Historiske stater og riker i Europa
Tidligere fyrstedømmer
Stater og territorier etablert i 1806
Stater og territorier opphørt i 1918
Yeovil Town FC

Yeovil Town Football Club er en engelsk fotballklubb som spiller i National League. Byen Yeovil ligger i den engelske regionen Sørvest-England, omtrent sju mil sør for Bristol.

Klubben ble stiftet i 1895, og rykket opp til The Football League i 2003. «The Glovers», som er kallenavnet til Yeovil Town, spiller hjemmekampene sine på Huish Park i Yeovil, en bane de har brukt siden rundt 1990. Før de spilte de på Huish Ground, en bane som var beryktet for en betydelig sideveis skråning  (kalt The sloping pitch eller The Yeovil slope). 

Klubben var kjent som den klubben utenfor ligaen som hadde slått flest ligaklubber ut av FA-cupen. Fra 1945 til klubben selv ble ligaklubb i 2003 hadde den slått i alt 20 ligaklubber ut av FA-cupen. Dette er fortsatt mer enn noen annen klubb utenfor ligaen har klart. Mest berømt er bragden fra 1949 da de slo Sunderland AFC med 2–1 etter ekstraomganger.

I 2012/13 sesongen rykket Yeovil Town opp til championship for første gang i historien.
De ble nr. 4 i League One og spilte playoff-semifinaler mot Sheffield United (2-1 sammenlagt) før de slo Brentford 2-1 på Wembley i playoff-finalen foran 42 000 tilskuere.

Eksterne lenker 
 

Fotballag i England
South Somerset
Fotballag etablert i 1895
1895 i England
Sport i Storbritannia i 1895
Swansea City AFC

Swansea City Association Football Club er en walisisk fotballklubb som spiller i Championship i England. Klubben ble stiftet i 1912, og ble valgt inn i The Football League i 1920. «The Swans», som er kallenavnet til Swansea City, spiller hjemmekampene sine på Liberty Stadium i Swansea. Byen Swansea ligger i det sørlige Wales, omtrent sju mil vest for den walisiske hovedstaden Cardiff. Swansea og erkerivalene Cardiff City FC er de eneste walisiske klubbene som har spilt fotball på det øverste nivået i England. Swansea spilte sin første sesong på øverste nivå sesongen 1981-82 etter tre opprykk på fire sesonger. Klubben endte på sjetteplass, men rykket ned igjen sesongen etter.

Swansea City kom på tredjeplass i The Championship sesongen 2010/11, og nådde kvalifiseringsfinalen der de møtte Nottingham Forest. Den første kampen endte 0-0, selv om de måtte spille med ti mann etter en utvisning for Swansea Citys Neil Taylor i det første minuttet av første omgang. Returkampen hjemme på Liberty Stadium vant de 3-1, og dermed ble Swansea City klare for spill i den øverste divisjonen i det engelske ligasystemet.

I sesongen 2012/13 vant Swansea Ligacupen i England med Michael Laudrup som trener. Ett år senere, i februar 2014 ble Laudrup sparket som trener og Garry Monk tok over som midlertidig hovedtrener. Monk ble ansatt permanent som manager i mai 2014.

Historie 
Området rundt Swansea har tradisjonelt vært et område hvor rugby har vært populært, og til tross for tidligere forsøk på å starte en fotballklubb under navnet Swansea Villa, var det ingen etablerte fotballklubber i området før stiftelsen av Swansea Town AFC, som fant sted sommeren 1912. Som for mange andre klubber i Sør-Wales, ble Swansea City AFC en del av Southern Leagues andre-divisjon det påfølgende året. J.W. Thorpe ble klubbens første styreleder. Et område eid av Swansea Gaslight Co., kalt Vetch Field (norsk bokmål: Vikkesletta; norsk navn ikke offisielt) på grunn av vegetasjonen som vokste der, ble leid ut til klubben og brukt som hjemmebane.

Klubbens første profesjonelle kamp var 1–1-oppgjøret mot Cardiff City 7. september 1912 på Vetch Field. I løpet av sin første sesong av Welsh Cup vant Swansea City cupen, som første lag fra Sør-Wales.

Meritter

Spillerstall 
Oppdatert 27. september 2022.

Utlånte spillere

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Jack Army Norway - Norsk Supporterklubb

Fotballag i Wales
Swansea
Fotballag etablert i 1912
Wales
Sport i Storbritannia i 1912
Scunthorpe United FC

Scunthorpe United Football Club er en engelsk fotballklubb som spiller i National League. Klubben ble stiftet i 1899, den gang med navnet Brumby Hall. Klubben ble valgt inn i The Football League i 1950. «The Iron», som er kallenavnet til Scunthorpe United, spiller hjemmekampene sine på Glanford Park i Scunthorpe. Byen Scunthorpe ligger aller lengst sør i den engelske regionen Yorkshire og Humber, omtrent sju mil øst for Sheffield.

Både Kevin Keegan og Ray Clemence startet sine karrierer som fotballspillere for Scunthorpe på 1960-tallet, før de ble hentet til Liverpool F.C.. Ray Clemence er for tiden en av klubbens visepresidenter sammen med Ian Botham, som i en årrekke var kaptein for det britiske cricketlandslaget, og som også spilte fotball for klubben i perioder på 1980-tallet, og sammen med tidligere engelsk landslagstrener Graham Taylor.

14. april 2007 sikret de opprykket til The Championship gjennom seieren 2–0 over Huddersfield, men oppholdet der ble kortvarig, og de rykket ned igjen året etter. Men etter seier 3–2 i playoff-finalen mot Millwall 24. mai 2009 rykket de på ny opp til The Championship på første forsøk etter nedrykket.

Det ble to sesonger på rad for laget i det nest øverste selskap. 30. mai 2011 ble det klart at klubben måtte belage seg på spill i League 1 igjen etter nederlag mot Nottingham Forest.

Meritter 
 League One gull: 1957-58, 2006-07
 League One Play-off vinner: 2008-09
 League Two andreplass: 2004-05
 League Two Play-off vinner: 1998-99
 Football League Trophy, tapende finalist: 2008-09

Tidligere sesonger

Rekorder 
 Høyeste tilskuertall (Glanford Park): 9 077, 22. september 2010, Scunthorpe – Manchester United 2-5 (Ligacupen 2010-11)
 Høyeste tilskuertall (Old Showground): 23 935, 30. januar 1954, Scunthorpe – Portsmouth 1-1 (FA-cupen 4. runde)
 Høyest mottatt overgangssum: Gary Hooper fra Scunthorpe → Celtic, sommeren 2010. Pris: £2 400 000.
 Høyest betalt overgangssum: Rob Jones fra Hibernian → Scunthorpe, sommeren 2009. Pris: £700 000.

 Høyest endt ligaplassering: 4.-plass i andredivisjon (1961/1962)
 Høyest tilksuersnitt i seriesammenheng: 12 377 i andredivisjon (1958/1959)
 Lengst deltakese i FA-cupen: 5. runde (1957/1958)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Klubbens offisielle nettsider

Fotballag i England
Lincolnshire
Fotballag etablert i 1899
Sport i England i 1899
Brentford FC

Brentford Football Club er en engelsk fotballklubb som spiller i Premier League. Klubben ble stiftet i 1889, og ble valgt inn i The Football League i 1920. «The Bees», som er kallenavnet til Brentford, spiller hjemmekampene sine på Brentford Community Stadium i Brentford. Brentford er et sted i bydelen Hounslow som ligger i det vestlige London.

Uwe Rösler med fortid som spiller og manager i Norge var trener for laget i to og en halv sesong. Han førte laget til midt på tabellen i 2011-12 og til 3.-plass i sesongen 2012-13. De vant en dramatisk semifinale over to kamper mot Swindon Town som ble avgjort på straffesparkkonkurranse, men tapte finalen på Wembley mot Yeovil. I 2013-14 gikk Rösler til Wigan Athletic midt i sesongen og hans assistent, Mark Warburton overtok som hovedtrener. Laget kom på andreplass i serien og rykket direkte opp til Championship. Det var 21 år siden laget sist spilte på andre nivå i ligaen.

Spillerstall 
Oppdatert 1. september 2022

Utlånte spillere

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Klubbens offisielle nettsider

Fotballag i England
Hounslow
Fotballag etablert i 1889
Sport i London
Sport i England i 1889
Blackpool FC

Blackpool Football Club er en engelsk fotballklubb. Klubben ble stiftet i 1887, og ble valgt inn i The Football League i 1896. «The Seasiders», som er kallenavnet til Blackpool, spiller hjemmekampene sine på Bloomfield Road i Blackpool. Byen Blackpool ligger i den engelske regionen Nordvest-England, omtrent seks mil nord for Liverpool.

Blackpools hittil siste sesong i toppdivisjonen var i 1970/71, inntil klubben rykket opp via playoff i sesongen 2009/10. De slo Cardiff City 3–2 i finalen på Wembley, etter å ha vært under med både 0–1 og 1–2. Ved begge anledningene klarte Blackpool å score minutter etterpå, før de avgjorde ved Brett Ormerod på overtid i første omgang.

Spillerstall 
Oppdatert 11. september 2022

Utlånte spillere

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Klubbens norske supporterklubb

Fotballag i England
Lancashire
Fotballag etablert i 1887
Sport i England i 1887
Tjelle-skredet

«Tjelle-skredet» var et fjellskred som fant sted den 22. februar 1756. 15 million kubikkmeter stein raste ut fra Tjellafjellet ved Tjelle i tidligere Nesset kommune i Møre og Romsdal fylke.  Dette er antakeligvis det største steinraset i Norge, og det sies å være et av Nord-Europas største steinskred målt i volum rasmasse. Under rasulykken i Loen i 1936 raste det, til sammenligning, en million kubikkmeter rasmasse.

Raset ved Tjelle laget tre bølger som nådde opptil «50 skritt» (~35 m) over normalt flomål og som gikk «200 skritt» (~150 m) innover land, der de slo inn på andre siden av Langfjorden og videre inn i  Eresfjorden.  Ifølge Norges Geotekniske Institutt merket man 25 km unna (på Veøy i Molde) seg at bølgen slo «20 skritt» (~15 m) høyere enn normalt flomål.

32 mennesker omkom i raset og de tre påfølgende flodbølgene.

Det finnes en oppslagstavle i området hvor skredet gikk som forbireisende kan lese. Her er det også satt ut benk for å nyte naturen rundt om i rasets østlige del. Det har nå blitt satt opp en bauta med informasjon om raset. Den 22. februar 2006 var det 250 år siden raset gikk, noe som ble markert med en samling på Tjellefonna der flere hundre mennesker møtte opp.

Referanser

Se også 
Norske katastrofer og store ulykker

Eksterne lenker 
 Fjellskredprosjektet ved Fylkesmannen i Møre og Romsdal
 Nye Molde sykehus: Vurdering av oppskyllingshøyder 18. mai 2005
 Bygda vår Tjelle

Møre og Romsdals geologi
Nesset
Ras i Norge
Hendelser i 1756
1750-årene i Norge