alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Eva von Bahr (sminkør)

Eva von Bahr (født 17. desember 1968 i Malmö) er en svensk makeup-artist som har blitt nominert til Oscar for beste sminke og hårstyling to ganger for filmene Hundreåringen som klatret ut gjennom vinduet og forsvant (2013) og En mann ved navn Ove (2015).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fødsler i 1968
Personer fra Malmö
Sminkører
Adele Romanski

Adele Romanski er en amerikansk filmprodusent. Hun vant Oscar for beste film under den 89. Oscar-utdelingen i 2017 for produsentarbeidet på dramafilmen Moonlight.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmprodusenter fra USA
Produsenter som har vunnet Oscar for beste film
Susan Blackmore

Susan Jane Blackmore (født 29. juli 1951) er en britisk psykolog, forsker, forfatter og foreleser om bl.a. parapsykologi og overnaturlige fenomener. Hun er en tilhenger av ideen om memer, lansert av evolusjonsbiologen Richard Dawkins i 1976 i boken The Selfish Gene. Selv er hun  særlig kjent for sin bok The Meme Machine (1999), ugitt på norsk i 2003 under tittelen Memesket.

Susan Blackmore studerte psykologi ved Universitetet i Oxford og tok en doktorgrad i parapsykologi ved Universitetet i Surrey i 1980. Hun underviste ved Universitetet i Bristol til 2001 og har senere drevet forskning om parapsykologi og det paranormale. Hun er en overbevist ateist og skeptiker. Hennes forskning om memetikk resulterte i boken The Meme Machine fra 1999, hvor hun forsvarer memer som replikatorer for kulturell evolusjon.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Web of Stories (2:12), Susan Blackmore, first of 23 parts.
  "Evolution and Memes: The human brain as a selective imitation device": artikkel av Susan Blackmore.

Britiske psykologer
Britiske forfattere
Memetikk
Todd Black

Todd Black er en amerikansk filmprodusent. Han ble nominert til Oscar for beste film under den 89. Oscar-utdelingen i 2017 for produsentarbeidet på dramafilmen Fences. Han ble også nominert til en Producers Guild of America Award for filmen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmprodusenter fra USA
Fødsler i 1960
Eén

Eén (norsk oversettelse: én, stilisert som één) er en nederlandskspråklig TV-kanal i Belgia. Den startet sine sendinger i 1953 og er hovedkanalen til den flamske allmennkringkasteren VRT, som henvender seg til den flamske befolkningen i Belgia. Kanalen har et bredt spekter og sender nyheter, underholdning, serier, filmer og idrett.

Bakgrunn 
Kanalen var frem til 2005 kjent som TV1.

I 2016 hadde den en markedsandel på 32,6 prosent i det flamske tv-markedet – noen som gjorde den til Flanderns største tv-kanal.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Belgiske TV-kanaler
VRT
Den europeiske kringkastingsunion
TV-kanaler etablert i 1953
1953 i Belgia
Walter Janssen

Walter Janssen (født Walter Philipp Janssen 7. februar 1887 i Krefeld, død 1. januar 1976 i München) var en tysk skuespiller og filmregissør.

Filmografi 
 1921 : Den ubeseirede døden
 1923 : Livets karusell
 1950 : Dr. Blanks ukjente jeg (Vom Teufel gejagt)
 1927 : Livets variete (Bara en danserska)
 1970 : Something for Everyone

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Tyske skuespillere
Tyske regissører
Ryōyū Kobayashi

Ryōyū Kobayashi (小林 陵侑, Kobayashi Ryōyū; født 8. november 1996 i Hachimantai i Iwate) er en japansk skihopper som representerer Tsuchiya Home Ski Team. Han er yngre bror av skihopper Junshirō Kobayashi.

Karriere 
Kobayashi debuterte i verdenscupen i skihopping den 24. januar 2016 i Zakopane i 2015/16-sesongen, hvor han endte som beste japaner med en 7.-plass 31,5 poeng bak vinneren; østerrikske Stefan Kraft.

I Junior-VM på ski 2016 i Râșnov tok han først individuell bronsemedalje i normalbakken, før han dagen eter tok lagbronse med Masamitsu Ito, Yuken Iwasa og Naoki Nakamura.

Kobayashi endte på pallen for første gang i verdenscupåpningen i Wisła 18. november 2018, og vant sitt første verdenscuprenn i Ruka 24. november. Han vant hoppuka 2018/19, og ble med det andre japaner etter Kazuyoshi Funaki i 1997/98 som vant hoppuka, og ble også den tredje hopperen som vant alle de fire rennene i en og samme hoppuke, etter Sven Hannawald i 2001/02 og Kamil Stoch i 2017/18.

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok han gull i normalbakke og sølv i stor bakke.

Verdenscup

Plassering

Individuelle seire

Individuelle deltakelser

Referanser

Eksterne lenker 
 

Japanske skihoppere
Olympiske mestere for Japan
Olympiske sølvmedaljevinnere for Japan
Olympiske medaljevinnere i skihopping
Deltakere under Ski-VM 2017
Deltakere for Japan under Vinter-OL 2018
Skihoppere under Vinter-OL 2018
Deltakere under Ski-VM 2019
Deltakere under Ski-VM 2021
Deltakere for Japan under Vinter-OL 2022
Skihoppere under Vinter-OL 2022
Medaljevinnere under Vinter-OL 2022
Galante eventyr

Galante eventyr (originaltittel: La bella mugnaia) er en italiensk romantisk komedie fra 1953 regissert av Mario Camerini.

Medvirkende 
Sophia Loren: Carmela
Marcello Mastroianni: Luca
Vittorio De Sica: don Teofilo
Paolo Stoppa: Gardunia
Yvonne Sanson: donna Dolores
Mario Passante: capitano dei gendarmi
Carlo Sposito: Pasqualino
Virgilio Riento: Salvatore
Elsa Vazzoler: Concettina
Angela Lavagna: Assunta

Referanser

Eksterne lenker
 

Italienske filmkomedier
Italienskspråklige filmer
Filmer fra 1955
Romantiske komedier
Jet Age

Jet Age er et musikkalbum med Kåre & The Cavemen. Albumet ble utgitt i 1997 og har senere blitt gjenutgitt etter at bandet endret navnet til Euroboys.

Sporliste
 «Enter the Dragon» (Lalo Schifrin)
 «Monkeyface» (Kåre & The Cavemen)
 «Inspector'71» (Kåre & The Cavemen)
 «Rubber City Revolution» (Kåre & The Cavemen)
 «Grenoble Village Olympique» (Kåre & The Cavemen)
 «Point of No Return» (Kåre & The Cavemen)
 «Girlfriend In Tacoma» (Kåre & The Cavemen)
 «Satan's Little Helper» (Kåre & The Cavemen)
 «Mr. Wild Guitar» (Kåre & The Cavemen)
 «Do You Know the Way to Monterey?» (Kåre & The Cavemen)
 «Hong Kong Cockfight» (Kåre & The Cavemen)
 «Orgone Valley» (Kåre & The Cavemen)
 «Hava Negilah» (Trad. arr. Kåre & The Cavemen)
 «Spiral Slider» (2015), (Kåre & The Cavemen)
 «Siamese Island» (Kåre & The Cavemen)
 «Jet Age» (Kåre & The Cavemen)

Medvirkende

Kåre & The Cavemen
 Kåre João Pedersen - sang, trommer, arrangement, coverdesign, låtskriver, miksing, produsent
 Knut Schreiner - gitar, arrangement, coverdesign, låtskriver, miksing, produsent
 Dag F. Gravem - bassgitar, arrangement, coverdesign, låtskriver, miksing, produsent 
 Anders Møller - trommer/perkusjon, arrangement, coverdesign, låtskriver, miksing, produsent

Øvrige
 Rolf-Erik Nystrøm - saksofon/blåsearrangement 
 Vidar Bråten - trombone
 Per Gjermund Storrø - trompet/flygelhorn, blåsearrangement på Do You Know the Way to Monterey?
 Aase Helminsen - vokal på Point of No Return
 Yellow Lipton Singers - vokal på Mr. Wild Guitar
 Martha Kjørven
 Hanne Østerhus
 Julie Rosén
 Tore Ylwizaker - Fender-Rhodes/piano på Enter the Dragon, Do You Know the Way to Monterey? og Hava Negilah
 Pål Klaastad - tekniker, miksing 
 Avril Mackintosh - miksing, mastering 
 Natalie Heath - miksing 
 Geoff Pesche - mastering
 Bernard Blatch - artwork 
 Stian Andersen - fotograf 
 Nina Ruud - fotograf
 Joe Bone - art direction 
 Andreas Leine Jakobsen - reissue-produsent
 Erik Jansen - reissue-produsent 
 Christian Obermayer - remastering 
 Peder Bernhardt - design (2015)
 Maria Løvoll Henriksen - reissue-albumnotater

Eksterne lenker
 Jet Age

Debutalbum fra 1997
Euroboys-album
Norske debutalbum
Round 2-album
Kirsten Wleügel Knutssøn

Kirsten Wleügel Knutssøn (født 30. april 1890 i Trondheim, død 30. mars 1970 i Bodø) var en norsk arkitekt.

Utdannelse 
Kirsten Wleügel studerte arkitektur (bygningskunst) ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt. Hun ble uteksaminert som arkitekt i 1910. I årene 1910-1912 var hun hospitant ved Norges Tekniske Høyskole.

Karriere 
Som nyutdannet arkitekt var Kirsten Wleügel i 1911-1913 ansatt som assistent for arkitekt Johan Osness. Som assistent for Osness deltok hun blant annet i arbeidet med Nordenfjeldske Blindeskole (senere kalt Dalen offentlige blindeskole), som ble oppført i 1912. I 1976 flyttet Dronning Mauds Minne Høgskole for barnehagelærerutdanning til i den tidligere blindeskolen.

I årene 1913-1915 var hun assistent for arkitekt Olaf Nordhagen. Nordhagen var også professor i bygningskunst ved NTHs arkitektutdannelse. Som assistent for Nordhagen deltok hun i arbeidet med Bergen Offentlige Bibliotek; Nordhagen hadde vunnet arkitektkonkurransen om biblioteket i 1906, og bygget ble oppført i 1917.

I 1915 fikk hun ansettelse ved Stadsarkitektkontoret i Trondheim kommune, som ble ledet av arkitekt Sverre Pedersen. Der arbeidet hun med boligbygging og byplanregulering. Blant annet var hun ansvarlig for byggingen av kommunale boliger på Rosenborg. Hun var medlem av Trondhjems bygningskommisjon i perioden 1913-1919, og ble værende ved Stadsarkitektkontoret til 1926.

Etterhvert flyttet hun til Bodø. I 1940 deltok hun i gjenoppbyggingsarbeidet der.

I årene etter 2. verdenskrig var Kirsten Wleügel Knutssøn engasjert i restaureringen av flere kirker i Nord-Norge, som arkitekt og som fargekonsulent.

Verv 
Etter at hun flyttet til Bodø var Kirsten Wleügel Knutssøn engasjert i bevaring av kulturminner. En periode var hun styreleder for Nordland fylkesmuseum. Hun var også medlem av Tromsø Museums råd, formann i Fasaderådet i Bodø, og leder i byggekomiteen for Bodø domkirke.

Familie 
Hun var datter av Severin Segelcke Wleügel (1852-1920) og Johanne Margarethe Thinn (1865-1934). I 1939 giftet hun seg med byingeniør Carl Knutssøn.

Arbeider (utvalg) 
 Hospitalskirken, Trondheim; restaurering av sakristiet (1929)
 Haldens gt. 23, 25, 27 og 29; bolighus på Rosenborg, Trondheim (1932)
 Halsa kirke, Meløy (1960)
 Rørstad kirke; leder av restaureringsarbeider (1961-1963)
 Gildeskål gamle kirke; leder for restaureringsarbeidet (ferdigstilt 1962)
 Lysestaker, Gildeskål gamle kirke (1962)
 Moskenes kirke; restaurering (1964)
 Stamsund kirke; fargekonsulent (1967)
 Faner for Dalen offentlige blindeskole og Berg skole, Trondheim

Referanser

Eksterne lenker 
 Om Kirsten Wleügel Knutssøn i Norsk kunstnerleksikon

Norske arkitekter
Personer fra Trondheim kommune
Personer fra Bodø kommune
Kristóf Deák

Kristof Deák (født 7. juni 1982) er en ungarsk filmregissør og filmklipper. Han vant Oscar for beste kortfilm under den 89. Oscar-utdelingen i 2017 for arbeidet på kortfilmen Mindenki.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ungarske regissører
Filmklippere
Oscar-vinnere (kortfilm)
Fødsler i 1982
Personer fra Budapest
Dimitri Tiomkin

Dimitri Zinovievich Tiomkin (russisk: Дмитрий Зиновьевич Тёмкин, født 10. mai 1894, død 11. november 1979) var en russisk-amerikansk dirigent og komponist av filmmusikk. Han hadde sin musikkutdannelse fra Russland, men ble best kjent for å sette musikk til filmer i western-sjangeren, blant dem filmen Oppgjør i O.K. Corral. Han ble nominert til Oscar 22 ganger og vant fire ganger, en for beste sang («The Ballad of High Noon») og tre for beste originalmusikk.

Tiomkins filmmusikk i Sheriffen ble kåret til tidenes 10. beste filmlydspor fra USA av det amerikanske filminstituttet.

Filmografi (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Dimitri Tiomkin hos soundtrackguide.net

Komponister fra USA
Oscar-vinnere (musikk)
Personer fra Krementsjuk
Jørgen Strand Larsen

Jørgen Strand Larsen (født 6. februar 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Celta Vigo.

Karriere

Sarpsborg 08 
Larsen gikk til Sarpsborg 08 i 2015, og debuterte på G16-laget der i april 2015, i Telenor CupØst-Norge, der han scoret ett mål. Fra 2016 spilte han også på Sarpsborg 08 2 i 3.-divisjon, der de kom på andreplass i 2016. Han debuterte for elitelaget til Sarpsborg 08 i april 2017, i cupen 2017, der han scoret tre mål. Den 21. mai 2017 debuterte han også i Eliteserien, da Sarpsborg vant 2-0 hjemme mot Vålerenga. 

Han endte med totalt 54 cup- og seriekamper for Sarpsborg, og scoret til sammen 10 mål - 6 i serien og 4 i cupen. Sarpsborg fikk bronse i Eliteserien 2017.

Milan Primavera (lån) 
Den 28. august 2017 skrev han under en låneavtale med AC Milan til 30. juni 2018. Han var der først og fremst tiltenkt en rolle i Milans ungdomsakademi og Primavera-lag (U19).

Groningen 
Den 9. september 2020 signerte han for FC Groningen i Eredivisie i Nederland.

Landslaget 
Han ble tatt ut i Norges G17-landslagets EM-tropp til U-17 EM i Kroatia 2017.

Han ble tatt ut i Norges tropp til U19-EM 2019 i Armenia.

Den 6. september 2019  fikk han sin første U21-landskamp for Norge mot Kypros.

Den 16. november 2020 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for  mot . Han ble tatt ut i landslagstroppen etter den opprinnelige troppen ble satt i karantene.

Den 18. november 2020 fikk han sin første landskamp for  mot .

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Talentet: Jørgen Strand Larsen - Sarpsborg vgtv.no

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Fotballspillere for Kvik Halden FK
Fotballspillere for Sarpsborg 08 FF
Fotballspillere for FC Groningen
Fotballspillere for Celta de Vigo
Norske fotballspillere i Nederland
Norske fotballspillere i Spania
Fødsler i 2000
Anastasia (Romerriket)

Anastasia eller Anastasia av Sirmium er en katolsk helgen, og har siden middelalderen vært en av kirkens mest populære helgener. Det finennes bare legendarisk kildemateriale om henne, men han kan ha levd fra rundt 280, og skal ha dødd martyrdød i Sirmium i dagens Serbia i 304.

Liv og virke

Bakgrunn
Ifølge en legende ble hun først inn i en velstående familie i 281. Hun ble barnedøpt, og ble i endre alder giftet bort til en hedensk mann. Men legenden sier hun beholdt sin kyskhet gjennom å lure mannen.

Helgenvita
Da hun arvet foreldrenes formue, begynte hun å dele ut pengene til de fattige, noe mannen hennes ikke likte, og satte henne i husarrest med minimalt med mat. Rett før hun holdt på å sulte i hjel, druknet mannen hennes, og hun ble satt fri. Hun solgte så alt hun eide og dro sammen med andre kristne for å hjelpe forfulgte kristne i det område som idag er Kroatia, hvor hun ble arrestert. Sammen med rundt en annen kristen og 130 andre ble hun så forlatt drivende i et lekk skip, men skipet kom seg på mirakuløst vis til havn og alle overlevde. 

Deretter ble hun tatt til øya Palmeria hvor hun ble naglet til bakken gjennom hender og føtter, liggende i korsform. Deretter ble hun satt fyr på og begravd levende. Andre legender har et annet hendelsesforløp, men en lignende henrettelse.

En kirke i Roma, Basilica di Sant’Anastasia al Palatino, er oppkalt etter henne. På 400-tallet kom hun med i Den romerske kanon, en nattverdbønn, der hun blir anropt sammen med andre kvinnelige helgener. Kulten stammer sannsynligvis fra dagens Serbia og spredde seg derfra til resten av kirken. Herfra skal også relikvier fra henne ha blitt bragt til Konstantinopel på 400-tallet, før de ble brakt til St Anastasia-katedralen i Zadar i Kroatia rundt år 800. I denne katedralen skal de fremdeles være. 

Hun har minnedag på 25. desember i vestkirken og 22. desember i østkirken. I kunsten fremstilles hun med salvekrukke mens hun salver likene av martyrer. Hn akan også sees bundet til pæler eller holdene på en saks.

Referanser

Eksterne lenker

Biografi på katolsk.no

Helgener
Personer fra Serbia
Dødsfall i 304
Jessikka Aro

Jessika Aro er en finsk journalist som jobber for Finlands public-service kringkaster Yle. I september 2014 påbegynte hun en journalistisk granskning av nettroll. I mars 2016 ble hun belønnet med Bonniers journalistpris for sin artikkelserie.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Finske journalister
NOU 2017: 6, Barnefamilieutvalget

NOU 2017: 6  «Offentlig støtte til barnefamiliene» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalgt som ble oppnevnt ved kongelig resolusjon 19. juni 2015 og som avga sin innstilling til Barne- og likestillingsdepartementet 6. mars 2017. Utvalget ble bedt om å gå gjennom det offentlige tjenestetilbudet og overføringsordningene til familier med barn under 18 år. Det ble ledet av Anne Lise Ellingsæter og ble referert til som «Barnefamilieutvalget». Det må ikke forveksles med Barnefamilieutvalget som ble oppnevnt i 1995 og som ble ledet av Svein Longva.

Utvalgets anbefalinger 
 fjerne kontantstøtten 
 innføre gratis barnehage (dissens i utvalget)
 behovsprøve barnetrygden

Se også
 NOU 1996:13, Barnefamilieutvalget

Referanser
<div class="references-small" style="-moz-column-count:1; column-count:1">

Norges offentlige utredninger
Alice Huyler Ramsey

Alice Huyler Ramsey (født 11. november 1886, død 10. september 1983) var den første kvinne til å kjøre bil på tvers av USA fra kyst til kyst.

Biografi 
Ramsey ble født Alice Taylor Huyler, datter av John Edwin Huyler, en trelastforhandler og Ada Mumford Farr. Hun gikk på Vassar College fra 1903-1905.

I 1908 kjøpte hennes mann en ny Maxwell runabout til henne. Hun var en ivrig sjåfør, og i september 1908 kjørte den ene av de tre Maxwells som ble registrert i årets American Automobile Association's (AAA) Montauk Point utholdenhetsløp, som en av bare to kvinner som deltok. En av de andre Maxwell-sjåfører var Carl Kelsey, som kjørte for å gi Maxwell-Briscoe publisitet. Det var etter dette løpet at Kelsey foreslo at hun skulle forsøke å kjøre tvers over USA for Maxwell-Briscoe. Selskapet ville gi henne en 1909 touring car for turen, og ville også hjelpe til med de delene som måtte trenges. Planen var opprinnelig ment som et publisitets stunt for Maxwell-Briscoe, og ville også vise seg å være en del av Maxwells pågående strategi for spesiell markedsføring rettet mot kvinner. På den tiden ble ikke kvinner ofte oppfordret til å kjøre bil.

Den 9. juni 1909 startet den 22 år gamle husmor og mor fra Hackensack, New Jersey, og begynte på den 3 800 kilometer lange reisen fra Hell Gate på Manhattan, New York til San Francisco, California i en grønn Maxwell 30. På hennes 59-dagers tur ble hun ble ledsaget av to eldre svigersøstre og en venninne, ingen av dem kunne kjøre bil. De kom frem med stor festivitas 7. august, selv om det var tre uker senere enn opprinnelig planlagt.

Gruppen brukte kart fra American Automobile Association under reisen. Bare 244 av de 5 767 kilometer gruppen kjørte var asfaltert. I løpet av turen skiftet Ramsey 11 dekk, renset tennplugger, reparerte en ødelagt bremsepedal og måtte sove i bilen da den ble sittende fast i gjørme. Kvinnene navigerte for det meste ved hjelp av telefonstolper. Fulgte stolper med flere ledninger i håp om at det ville føre frem til en by.

Langs veien krysset de sporet av en menneskejeger i Nebraska, Ramsey fikk lus i et hotell i Wyoming, og i Nevada ble de omringet av dansende indianere som var utstyrt med pil og bue for en sammenkomst. I San Francisco ventet en folkemengde på dem utenfor St. James Hotel. Ramsey ble utrop av AAA i 1960 som «Woman Motorist of the Century». I sine senere år bodde hun i West Covina, California hvor hun i 1961 skrev og publiserte historien om sin reise. Mellom 1909 og 1975 kjørte Ramsey over hele landet mer enn 30 ganger.

Ramsey ble gift med kongressmann John R. Ramsey fra Hackensack, New Jersey, den 10. januar 1906 i Hackensack, NJ. De fikk to barn, John Rathbone Ramsey, Jr. (1907-2000) og Alice Valleau Ramsey (1910-2015 ), som giftet seg med Robert Stewart Bruns (1906-1981).

Ramsey døde 10. september 1983, i Covina, California.

17. oktober 2000 ble hun den første kvinnen som ble innlemmet i Automotive Hall of Fame.

Referanser 

Personer fra USA
Personer fra Hackensack
Personer fra Rochester
Den første wienerskole

Den første wienerskole er et begrep som, spesielt i engelsk musikkvitenskap, brukes om de tre klassisistiske komponistene Wolfgang Amadeus Mozart, Joseph Haydn og Ludwig van Beethoven, – i blant også om Franz Schubert. Alle virket i Wien i tiårene før og etter år 1800.

Begrepet ble skapt som et motstykke til Den andre wienerskole som var aktive tidlig på 1900-tallet, og som til forskjell fra den første wienerskolen var en reell «skole» i den forstand at det var en sirkel samarbeidende komponister som utgjorde en bevegelse. Selv om Mozart, Haydn og Beethoven kjente hverandre, var de ikke involvert i formelle felles anstrengelser som en kjenner fra 1900-tallets bevegelser.

Et fellestrekk er at komponistene i både den første og den andre wienerskole var opptatt av form og oppbygning: den første av sonatesatsform og symfoniform, den andre av tolvtonemusikk.

Den første wienerskole kan ses på som wienerklassisisme i snever forstand, men i norsk og tysk musikktradisjon er wienerklassisismen blitt en innarbeidet betegnelse for musikkens klassisisme i sin helhet, også om komponister som knapt satte sin fot i Wien. Bakgrunnen er nok at miljøet i Wien var spesielt dominerende i den aktuelle perioden.

Kilder og noter 

Klassisistisk musikk
Vaniljeslekten

Vanilla er en slekt i orkidéfamilien. Slekten omfatter rundt 110 arter. Den vokser i tropiske områder i Amerika, Asia, Ny-Guinea og i Vest-Afrika. Frukten fra vaniljeplantene brukes til å lage vanilje.

Vaniljeplantene er klatreplanter som slynger seg rundt tynne trestammer. De kan bli over 35 m lange.

Eksterne lenker

Orkidéfamilien
Arter formelt beskrevet i 1754
Anna Kielland

Anna Marie Vilhelmine Kielland (født 25. februar 1862 i Christiania, død 15. juni 1924 i Nice) var eier i Norsk Telegrambyrå fra mannen Tycho Kielland døde i 1904 fram til 1918. I denne perioden sto hennes særs lojale direktør Peter Helgevold for den daglige ledelsen av byrået.

Anna Kielland var datter av kongelig fullmektig og frimerkeforvalter Johan Christian Schlytter, og ble gift med Kielland 22 år gammel. Da han i 1888 tok over NTB var det med Schlytters penger i ryggen. Svigerfaren ble medeier. På denne tiden var det knapt plass for kvinner i forretningsliv og presseverden, så Anna Kielland entret ikke NTB-soga før mannen døde. Da tok hun til gjengjeld styringen, og hadde en svært sentral rolle i avgjørende år.

Mannen Kielland hadde tatt sitt eget liv, etterlatt seg et NTB i økonomisk misere og en hengemyr av personlig gjeld. Det var på ingen måte gitt at hans enke skulle klare å ta over boet, langt mindre drive det fram til sunn økonomi. Fru Anna Kielland tok imidlertid de grep som måtte til og utviste et særs aktivt eierskap.

Først sikret hun seg rett til å føre videre de utenriksavtalene byrået var helt avhengige av; med Wollf i Berlin og Ritzaus Bureau i København. Dernest kuttet hun kostnader og fikk økonomien på fote. For å spare tok hun selv på seg arbeidet med bokføring og kasse for en relativt beskjeden lønn. 

En grunn til at hun lyktes var at hun kunne støtte seg på Helgevold: Med tittel direktør fikk han ansvar for ledelse og administrasjon i NTB. Han var mer eierlojal, mer arbeidsom og mer nøysom enn de fleste, en «jernflittig» leder for byråvirksomheten i hovedstaden.

Anna Kielland eide nå NTB sammen med Johan Christian Schlytters andre arving, broren Wilhelm Manthey Schlytter. Da hennes effektive, krevende stil hadde brakt NTB på fote viste hun seg imidlertid like krevende som eier. Etter hvert slo hun seg til i Nice og Roma, og tok ut anseelige summer fra NTB-driften. I den norske hovedstaden hadde Helgevold en nær uløselig oppgave, mellom avisenes krav om bedre nyhetstjenester og eierkravet om høyt utbytte.

Både Anna Kielland og Helgevold prøvde nok å motsette seg avisenes planer om å ta over NTB, men konsekvensen av hennes pengekrav og hans eierlojalitet ble nok heller en styrking av avisenes besluttsomhet. Da norsk presse i 1918 innledet sluttforhandlingene var de fast bestemt på «at kjøpe eller dræpe NTB»...

Selv i denne situasjonen sørget fru Kielland for å komme godt ut av det. Hun sikret seg 300 000 kroner for byrået, en svimlende sum på denne tiden. Sliteren Helgevold måtte nøye seg med en underordnet, administrativ stilling i det «nye» aviseide byrået der han jobbet sine siste år under den nye lederen Per Wendelbo.

Kilder
 Helge Giverholt: Nyhetsformidling i Norge : 1867 - 1967, NTB Oslo 1967

NTB