alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hassan IIs moské

Hassan IIs moské er en moské i Casablanca i Marokko, og er verdens høyeste moské. Den ble ferdigstilt i 1993, og var tegnet av den franske arkitekt Michel Pinseau.

Beskrivelse
Moskéen er navngitt etter Marokkos konge Hassan II. Den måler 200 x 100 meter, og står rett ved havet. Minareten er 210 meter høy, og dermed den høyeste er høyst i verden. Den har heis. I moskéen er det en koranskole, hammam, et omfattende bibliotek, et museum for Marokkos historie, og konferanserom. Bønnehallen rommer 25.000 mennesker, der män ber på gulvet og kvinner på de to lektere som løper langs veggene. Ytterligere 80.000 mennesker får plass på torget utenfor moskrén.

Arkitektur 
Moskéen er hovedsakelig bygd av marmor, men har også innslag av granitt og seder. Alt byggemateriale var hentet rundt om i Marokko, med unntaket av 56 lysekroner av italiensk muranoglass. Dørene er av titan for å slippe korrosjon fra havets saltvann som de eksponeres for. De største dørene veier oppimot 10 tonn og er helt elektriske. Taket veier 1.100 tonn og kan åpnes opp på noen minutter, men åpnes bare sjelden. Midten av bønnerommet består delvis av glass som både gir utsmykning og lysinnslippende til rommene der abdest gjennomføres. Disse rommene har fontener utformet som lotusblomster, der den rituelle ablusjon gjennomføres.

Referanser

Eksterne lenker 

Casablanca
Moskeer i Marokko
Etableringer i 1993
Kon-Boot

Kon-Boot er et programvareverktøy som lar brukere omgå Microsoft Windows passord og Apple macOS passord (Linux støtte har blitt utdatert) uten varige eller vedvarende endringer i systemet det blir kjørt på. Det er også det første rapporterte verktøyet som kan omgå Windows 10 online (live) passord og støtte både Windows og macOS-systemer

Historie 
Kon-Bot ble opprinnelig designet som et bevis på konseptet gratis sikkerhetsverktøy, primært for folk som ofte glemmer sine passord. Hoved-ideen var å la brukerne logge seg på måldatamaskinen uten å vite riktig passord og uten å gjøre noen vedvarende endringer i systemet det kjøres på. 

Den første Kon-Book utgivelsen ble kunngjort på DailyDave mailing liste i 2008. Versjon 1.0 (gratisvare) tillot brukere å logge inn på Linux-baserte operativsystemer og omgå autentiseringsprosessen (som gir tilgang til systemet uten å vite passordet). 

I 2009 kunngjorde forfatteren av denne programvaren Kon-Boot for Linux og 32-bit Microsoft Windows-systemer. Denne utgaven ga ekstra støtte for å omgå passord for Windows systemer på alle Windows-operativsystemer fra Windows Server 2008 til Windows 7. Denne versjonen er fremdeles tilgjengelig som freeware.

De nyeste Kon-Boot utgivelsene er tilgjengelig kun som kommersielle produkter og blir fortsatt vedlikeholdt. Gjeldende versjon (3.1) kan omgå passord på følgende operativsystemer:

Teknologi 
Kon-Boot fungerer som en bootkit (dermed skaper den også ofte falske positive varsler i antivirusprogramvare). Den injiserer (skjuler) seg selv i BIOS-minnet. Kon-Boot endrer kjernekoden der og da (runtime), og endrer koden som er ansvarlig for verifisering av brukernes atorisasjonsdata midlertidig mens operativsystemet laster. 

I motsetning til tilbakestillingsverktøy for passord, som CHNTPW, endrer ikke Kon-Boot systemfiler og SAM-filer, alle endringene er midlertidige og forsvinner etter omstart av systemet.

Begrensninger (forebygging) 
Brukere som er bekymret for verktøy som Kon-Boot, bør bruke programvare for kryptering (FileVault, BitLocker, TrueCrypt osv.) da Kon-Boot ikke kan omgå diskkryptering. BIOS-passord og aktivert SecureBoot-funksjon er også et godt forebyggingstiltak.

Referanser 

Datasikkerhet
Philippe Gutenkauf

Philippe Gutenkauf (født 11. april 1995 i Ettelbrück) er en luxembourgsk basketballspiller som spiller point guard for den luxembourgske klubben BBC Etzella Ettelbruck.

Idrettskarriere 
Gutenkauf deltok i De europeiske småstatslekene 2019, der Luxembourg kom på andreplass, bak Montenegro.

Referanser

Eksterne lenker 
  Profil hos De europeiske småstatslekene 2019

Luxembourgske basketballspillere
Blåviken

Blåviken er en innsjø i Umeälvens vassdragsområde, nord i Lycksele kommune i Sverige.

Sjøen strekker seg fra Blåvikskojan i nordvest gjennom Mittisundet til tettstedet Rusele i sør. Etter oppdemming av Umeälven nedstrøms ved  flyter Blåviken sammen med det øvrige , som tilsammen utgjør 45 kvadratkilometer.

Den økologiske tilstand i magasinet som helhet er vurdert som dårlig eller utilfredsstillende, vesentlig på grunn av reguleringen.

Referanser

Se også 
Liste over innsjøer i Skandinavia

Innsjøer i Västerbottens län
Reservoarer i Sverige
Lycksele kommune
Fylkesvei 7992

Fylkesvei 7992 går mellom Bjørnengen og Bjørnstad bru i Alta kommune.

Strekningen ble fastlagt 2019, og tilsvarer en delstrekning av den tidligere fylkesvei 26 (Finnmark).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Alta
25. ABC-vernregiment

25 . ABC-vernregiment (russisk: 25-й отдельный полк РХБЗ) er et ABC-vernregiment i 5. armé i Russland. 

Regimentet er forlagt til Sergejevka i Primorskij kraj.

Referanser 

Russisk ABC-vern
Fylkesvei 8002

Fylkesvei 8002 går mellom Tørrfossen og Bjørnstad bru i Alta kommune.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av den tidligere fylkesvei 16 (Finnmark), og en delstrekning av den tidligere fylkesvei 26 (Finnmark).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Alta
Fylkesvei 8040

Fylkesvei 8040 går mellom Tufjord på Rolvsøya og Havøysund i Måsøy kommune.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av de tidligere fylkesvei 151 (Finnmark) og fylkesvei 158 (Finnmark).

Kommuner og knutepunkter

Tufjord

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 
 Snelandia - Finnmark fylkeskommune, Samferdselsavdelinga

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Måsøy
Silje Blakstad

Silje Blakstad (født 11. desember 1990) er en norsk fotballspiller, som siden 2019 har spilt for . Hun spilte tidligere for .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Lillestrøm SK
Fotballspillere for Stabæk Fotball
Lars Christian Aamodt

Lars Christian Aamodt (født i 1964) er generalmajor i Forsvaret med bakgrunn fra Luftforsvaret.

Han er utdannet flyger og har blant annet vært sjef for 338 skvadron og sjef for Operasjonsgruppen ved Ørland hovedflystasjon. Han ble utnevnt til oberst i 2008 og tilsatt som sjef for 137 Luftving, Rygge. I perioden 2012–2013 var han norsk nasjonal styrkesjef i Afghanistan. Han ble brigader og Luftoperativ inspektør i 2014, og siden 2017 har han vært nestkommanderende ved Forsvarets operative hovedkvarter.

I juni 2021 tok han over jobben som sjef for Forsvarets logistikkorganisasjon.

Utdannelse 
Aamodt har Luftkrigsskolen, i 2005 Forsvarets stabsskole II, i 2010 Sjefskurset ved Forsvarets høgskole og i 2013-2014 National Defence University, Washington, USA.

Utmerkelser

Referanser 

Norske generalmajorer
Fødsler i 1964
Generaler i Luftforsvaret
Carolina Maira Johansen

Carolina Maira Johansen (født 13. desember 1960 i Santiago, Chile) er en norsk rådgiver og tidligere programleder i NRK. 

Johansen er datter av Inés Vargas, som giftet seg med politikeren Reiulf Steen og flyttet til Norge. Carolina Maira var gift med Ap-politiker Raymond Johansen frem til 2015. De har to sønner. Hun har beholdt etternavnet etter skilsmissen. 

Johansen avbrøt sine medisinstudier i Chile da hun flyttet med sin mor til Norge. I Norge tok hun cand.mag.-grad i språkfag og journalistutdannelse ved Norsk journalisthøgskole. Fra 1997 til 2008 arbeidet hun som journalist for NRK, og var blant annet programleder for programmet Migrapolis.

Kilder 
 Migrapolis 10 år onsdag kl 22.10

NRK-journalister
Norske journalister
Personer fra Oslo
Fødsler i 1960
Personer fra Santiago de Chile
Norgesmesterskapet i boksing 1977

Norgesmesterskapet i boksing 1977 ble arrangert 5.-6. mars på Raufoss.

Kongepokalen ble vunnet av Erling Engh. 
Forbundspokalen ble vunnet av Petter Røh Petersen.
Beste klubb ble SK Ulf-an.

Medaljevinnere

Kilder 
 Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1977/78, s. 268. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-047-0.
 
 «Bokse-NM: Erling Engh erobret kongepokalen», Arbeiderbladet 7. mars 1977, s. 30.

Norgesmesterskapet i boksing
Boksing
Sportsarrangementer i Oppland
Sport i Vestre Toten
Boksing i 1977
Sunnylven prestegård

Sunnylven prestegård i Stranda kommune ligger oppi skråningen nord for Hellesyltfossen, mens kirken er i skråningen på sørsiden.

Den nyklassisistiske hovedbygningen ble tegnet av Ole Landmark og oppført i 1921. På baksiden av denne er et fredet stabbur fra 1600- eller 1700-tallet som ble flyttet til stedet fra den tidligere prestegården rundt 1860.

Kilder 
 Sunnylven prestebustad hos Opplysningsvesenets fond

Eksterne lenker 
 

Prestegårder i Norge
Kulturminner i Stranda
Byggverk i Stranda
Gårder i Møre og Romsdal
Bosetninger i Stranda
Heddal prestegård

Heddal prestegård ligger like sør for Heddal stavkirke. Dagens hovedbygning ble tegnet av Eilif Arneberg og oppført i 1932. Det skal imidlertid ha vært prestegård på stedet siden 1200-tallet.

Prestegårdslåven ble revet i 1990 og erstattet med en ny låve i samme stil. Denne ble innviet som Låvekirken i 1997 og inneholder også kafeteria og billettkontor for stavkirken.

Området nord for låven var ifølge Rikasantikvaren pestkirkegård under Napoleonskrigene.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Heddal prestebolig  hos Opplysningsvesenets fond

Prestegårder i Norge
Kulturminner i Notodden
Gårder i Vestfold og Telemark
Seljord prestegård

Seljord prestegård ligger noen hundre meter nordvest for Seljord kirke, og det ligger et boligfelt mellom kirken og prestegården.

Prestegården bar i sin tid navnet Skornes etter et lokalt fjell og var blant de største gårdene i bygda. På prestegårdstunet står tre fredede bygninger: hovedhuset (fra 1796–1804), drengestuen (fra 1850-årene) og stabburet (fra 1800-tallet). Sistnevnte er skilt ut og solgt sammen med gårdsdriften.

Hovedbygningen er en laftet tømmerbygning i to etasjer med stående panel og valmtak. Den har sitt nåværende preg etter en ombygging i 1906. Karakteristisk nok har et rom i hovedhuset fått navnet Landstadrommet. Salmedikteren Magnus Brostrup Landstad bodde her i deler av oppveksten og var senere prest i Seljord etter faren. Han er også minnet med et minnesmerke ved kirken.

Kilder 
 
 Seljord prestebustad  hos Opplysningsvesenets fond

Eksterne lenker 
 

Prestegårder i Norge
Kulturminner i Seljord
Gårder i Vestfold og Telemark
Vegusdal stavkirke

Vegusdal stavkirke stod på den gamle kirkegården i Vegusdal (Birkenes kommune), ved Vegusdal gård (gnr. 135).

På grunnlag av bevarte portalplanker dateres kirken til første halvdel av 1200-tallet. Presten (Endride Jofrœysson prestr j Veikolfsdale) er første gang omtalt i 1348, sognet (Veikundals sookn) i 1430 og kirken (ueggusz Dalle kircke) i 1564. Kirken ble også brukt for Mykland, som først i 1682 fikk egen kirke. Vegusdalkirken var opprinnelig anneks til Evje og hadde tidlig på 1600-tallet tjeneste hver åttende søndag. Den ble etterhvert avløst av en laftet kirke på samme sted som stod inntil kirkestedet ble flyttet til Engesland i 1867. Det hersker imidlertid en viss uenighet om når laftekirken ble oppført. Det vanligste er å datere nybyggingen til 1720 basert på en visitasmelding fra 1851. I «Vegusdal: Gards- og ættesoge» fortelles det imidlertid om en muntlig tradisjon som sier at laftekirken var 315 år da den ble revet, hvilket skulle tidfeste byggingen til 1550-tallet.

Lite synes kjent om stavkirkens beskaffenhet, og det meste av omtalen fokuserer på de bevarte portalplankene, som befinner seg i Oldsaksamlingen. Portalen er motivmessig beslektet med Hylestadportalen, idet venstre planke illustrerer historien om Sigurd Fåvnesbane (fra Volsungesaga). Den høyre planken har for det meste plantemotiver, men med et par dyreskikkelser innimellom.

Portalen ble overført til laftekirken som avløste stavkirken. Da så laftekirken ble revet i 1868, ble portalen overført til Oldsaksamlingen. I 1974 ble det oppført et kapell på den gamle kirkegården.

Referanser

Litteratur 
 Jan Brendalsmmo og Jan-Erik G. Eriksson: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Aust-Agder fylke (Riksantikvaren, 2016), s. 33.
 
 
 Aanund Aamlid: «Kyrkjebygg i Vegusdal», i Paul Setane: Vegusdal: Gards- og ættesoge (Vegusdal sogenemnd, 1995), s. 15.
 Oppslag utenfor Vegusdal kapell

Eksterne lenker 

Revne stavkirker
Kirker i Birkenes
Tidligere kirker i Agder
Kulturminner i Birkenes
Fylkesvei 7786

Fylkesvei 7786 går mellom Borkenes og Borkenes ferjekai på Hinnøya.

Fergestrekningen mellom Borkenes og Hokland på Kveøya, som ble trafikkert av MF «Kveøy», ble avløst av Kveøyforbindelsen med Kveøybrua, som ble åpnet 25. september 2010. Fergekaiene ble revet sommeren 2011.

Strekningen ble fastlagt 2019, og tilsvarer en delstrekning av den tidligere fylkesvei 105 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Tidligere fergesamband i Troms
Veier i Kvæfjord
Artikler i sjøfart-prosjektet
Evje stavkirke

Evje stavkirke stod ca. 20–25 meter øst for dagens Evje kirke. Den er første gang omtalt som «ecclesia de Uio» i 1327 i de pavelige nuntiers regnskapsbøker. Lite er kjent om bygningens utseende, men i 1662 ble det gitt ordre om å rive svalgangene og kle veggene med bord. Evje fikk ny kirke i 1833. En muntlig tradisjon fra den gang vil ha det til at kirken som ble revet, var 166 år gammel, altså fra 1667. Muligens betyr det at ombyggingen var så omfattende at resultatet ble ansett som en ny kirke.

Lite er kjent også om inventaret i stavkirken. En altertavle fra 1820 er imidlertid bevart på Norsk Folkemuseum.

Referanser

Litteratur 
 Jan Brendalsmmo og Jan-Erik G. Eriksson: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Aust-Agder fylke (Riksantikvaren, 2016), s. 52.

Eksterne lenker 
 

Revne stavkirker
Kirker i Evje og Hornnes
Tidligere kirker i Agder
Kulturminner i Evje og Hornnes
Fylkesvei 7785

Fylkesvei 7785 går mellom Øynes lengst nord på Kveøya og Salen på Hinnøya.

Fergestrekningen mellom Borkenes og Hokland, som ble trafikkert av MF «Kveøy», ble avløst av Kveøyforbindelsen med Kveøybrua, som ble åpnet 25. september 2010. Fergekaiene ble revet sommeren 2011.

Strekningen ble fastlagt 2019, og tilsvarer en delstrekning av den tidligere fylkesvei 105 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Endepunkt Øynes
 Leitebukta
Haug
Skår
Gardløs
Vebostad

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Tidligere fergesamband i Troms
Veier i Kvæfjord
Artikler i sjøfart-prosjektet
Flå stavkirke

Flå stavkirke stod på Ve (gnr. 9), på østsiden av Hallingdalselva, mens dagens Flå kirke ble oppført ved Vold (gnr. 25) på vestsiden i 1858.

Det er få skriftlige skriftlige vitnesbyrd som kan bidra til en presis datering av kirken, men Lorentz Dietrichson daterer kirken til nokså nær 1200 på grunnlag av ornamentikken. Det synes som om Flå hadde egen prest og prestegård i middelalderen, men det antas at det kan ha vært slutt på dette i senmiddelalderen, siden det kun finnes én henvisning til prest (i 1499) og denne ikke er navngitt. Etter reformasjonen var kirken anneks til Nes. Den ble som andre solgt på auksjon i 1723, og ved en besiktigelse i 1740 er den omtalt som Wees. Kirken havnet på kommunens hender i 1816.

Stavkirken var opprinnelig en midtmastkirke med rektangulært skip og smalere kor med apsis. Den hadde takrytter på mønet og var omgitt av en svalgang. I 1685 ble apsis og korets østvegg samt svalgangen rundt disse revet, og koret ble forlenget østover. Koret ble revet i 1707, og kirken ble ombygget til korskirke og fikk nytt kor. Ny kirke ble så oppført på et nytt sted i 1858 på grunn av problemer med det gamle kirkestedet: Elven gravde seg innover på kirkegården og skapte problemer i 1665, 1675 og 1685. Den tidligere kirketomten er pløyd opp til åker.

Bare skipet var i stavverk da kirken ble revet, og utseendet og beskaffenheten er kjent fra oppmålinger og skisser tegnet av Georg Bull, som begrenset seg til denne delen og utelot senere, sekundære bygningsdeler. Skipet var ca. 6,55 m langt og 5,25  m bredt. Kirken skal ha vært svært trang og hadde veggfaste benker samt pulpiturer, ifølge Bulls oppmåling. Andre detaljer er tolket ut av regnskaper og besiktigelsesrapporter.

Gjenstander fra stavkirken 
Vestportalen fra stavkirken er bevart i Oldsaksamlingen. Den føyer seg inn i Sogn-Valdres-tradisjonen og har ranke- og dyreornamentikk. En eldre altertavle er tapt, mens et alterbilde fra 1736 ble overført til den nye kirken. Prekestol og døpefont er gått tapt. En messehagel fra 1653 er å finne i Hallingdal Museum.

Referanser

Litteratur 
 Sigrid og Håkon Christie: Flå kirke i «Norges kirker»
 Jan Brendalsmmo og Jan-Erik G. Eriksson: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Buskerud fylke (Riksantikvaren, 2015), s. 21.

Eksterne lenker 
 
 Arkivverket: Prestegjeld og sogn i Buskerud

Revne stavkirker
Tidligere kirker i Viken
Kirker i Flå
Kulturminner i Flå
Komnes stavkirke

Komnes stavkirke lå like sør for dagens Komnes kirke, der det nå er kirkegård. Dette er på grunn fra gården Komnes (gnr. 29), som ligger i skråningen nedenfor kirkegården på sørsiden.

Sognet (Kaupmanzness) er omtalt i Biskop Eysteins jordebok, og Jens Nilssøn omtaler i sine visitasskildringer (1595) Kopmannes som anneks til Efteløt (Sandsværs hovedkirke). Ut fra en innskrift på en gammel kalk antar Nicolay Nicolaysen at kirken var viet til Andreas. 

Kirken ble ikke systematisk oppmålt før den ble revet, men Christian Christie utarbeidet måleskisser og en kort beskrivelse i 1860, og mye av vår kunnskap om kirken bygger på disse samt skildringer i forbindelse med regnskaper og besiktigelser i tidligere tider. Kirken var ifølge Lorentz Dietrichson en enkel, enskipet kirke med rektangulært skip og lavere/smalere kor, og den hadde ikke mye av utskjæringer. I en besiktigelsesrapport fra 1673 er den beskrevet å være «af Bindingsverk» (dvs. stavverk) og ha hjørnestolper av eik samt svalgang. Koret ble senere gjort like bredt som skipet, så det fremstod som en forlengelse av det. Kirken ble revet i 1881.

Inventargjenstander fra stavkirken 
En antemensale fra 1200-tallet er bevart i Oldsaksamlingen. Ellers er sentrale etterreformatoriske inventargjenstander overført til Efteløt kirke etter å ha ligget på loftet i nye Komnes kirke. Dette gjelder altertavlen (trolig fra 1787), døpefonten (fra 1639), prekestolen og en klokkerbenk. To benkevanger med dør, to middelalderkister o.a. er overført til Lågdalsmuseet på Kongsberg.

Referanser

Litteratur 
 Sigrid og Håkon Christie: Komnes kirke i «Norges kirker»
 
 Jan Brendalsmmo og Jan-Erik G. Eriksson: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Buskerud fylke (Riksantikvaren, 2015), s. 7.

Eksterne lenker 
 
 Arkivverket: Prestegjeld og sogn i Buskerud

Revne stavkirker
Tidligere kirker i Viken
Kulturminner i Kongsberg
Chile under VM i friidrett 1983

Chile deltok under VM i friidrett 1983 (utendørs) fra 7. til 14. august 1983 i Helsingfors i Finland, og tok ingen medaljer under mesterskapet.

Resultater (ufullstendig)

Menn
Bane- og landeveisøvelser

Referanser

Eksterne lenker 
 1st IAAF World Championships in Athletics Helsinki 07/14-Aug-83 hos iaaf.org

Chile under VM i friidrett
Nasjoner under VM i friidrett 1983
1980-årene i Chile
Sport i Sør-Amerika i 1983
Fylkesvei 7854

Fylkesvei 7854 går mellom Laksfjord og Sandneset i Senja kommune.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 227 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Kveik

Kveik er en betegnelse på en familie av domestisert ølgjær som har vært i bruk i norsk gårdsbrygging i generasjoner.

Historikk 
I eldre tider brygget alle norske bønder maltøl av sitt eget korn. Gjæren til bryggingen hadde bøndene selv, og tok vare på den fra brygg til brygg. Hvis noen fikk surt øl, eller opplevde at gjæren på annen måte ble dårlig eller døde, fikk man ny gjær fra naboene. Etter hvert som landbruket ble modernisert og det ble mulig å kjøpe øl, døde gårdsbryggingen ut i mye av Norge, og gjæren med den. Der bryggingen overlevde var det mange som gikk over til å bruke brødgjær kjøpt i butikken i stedet.

Stedsopprinnelse 
På Vestlandet, fra Hardanger i sør til Sunnmøre i nord, har de tradisjonelle gjærstammene likevel overlevd, og er fortsatt i bruk den dag i dag (2021). De har ofte blitt overlevert fra far til sønn, sammen med kunnskapen om malting og brygging. Alle stammene som har vært innsamlet og analysert, har vist seg å tilhøre arten Saccharomyces cerevisiae (altså vanlig ølgjær), og å være nærmere beslektet med hverandre enn med noen annen type gjær. Gjæren som har overlevd på Vestlandet danner altså en egen undergren av ølgjærens familietre, og det er gjær som tilhører denne familien som kalles kveik. Det er ikke funnet kveik andre steder enn i Norge.

Genetikk 
Genetisk analyse viser at kveik tilhører den store gruppen av ølgjær som kalles "Beer 1", og som omfatter mye av ølgjæren fra Tyskland, Belgia, Storbritannia, og USA. Kveik ser ut til å være en hybrid av en stamfar fra denne familien og en ukjent gjær, antagelig en villgjær.

Genetisk analyse viser også at kveik ikke er en villgjær, men en gjær som er domestisert, altså at den har tilpasset seg bruk i ølbrygging.

Særtrekk 
Kveik skiller seg på flere måter fra den ølgjæren man kjenner fra andre land:
 Kveik kan gjære på mye høyere temperatur. Vanlig ølgjær gir normalt dårlige resultater over ca. 25 ℃, mens kveik kan gjære opp til 43 ℃ uten å gi usmak.
 Kveik gjærer ut ølet fortere enn vanlig ølgjær, og ølet trenger kortere modning etterpå før det kan drikkes.
 Kveik kan tørkes uten å dø.
 Kveik produserer andre aromaer enn vanlig ølgjær. Aromaen er ofte i retning av tropisk frukt, og består ofte av fettsyreestere.

Etymologi 
Gjæren kalles kveik fordi dette er det vanligste dialektordet for gjær i områdene kveik kommer fra. Mange av bryggerne har omtalt sin egen gjær som "kveik", mens butikkgjæren har blitt kalt "gjær". Ordet kveik i betydningen "gjær" går tilbake til norrønt, og kommer av "kvikk" i betydningen "frisk, livlig."

Internasjonal utbredelse 
I senere år har kveik spredt seg fra tradisjonsbryggerne på Vestlandet til moderne hjemmebryggere og kommersielle bryggere både i resten av Norge og i hele verden. Kveik selges nå kommersielt av laboratorier i USA, Canada, Storbritannia, Polen og andre land. Det brygges kommersielt med kveik over store deler av verden, og interessen for gjærtypen har blitt ganske intens. I USA arrangeres det ølfestivaler med øl brygget på kveik.

Referanser 

Ølbrygging
Sekksporesopper
Fylkesvei 7853

Fylkesvei 7853 går mellom Vangsvik og Rubbestad i Senja kommune.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 227 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Fylkesvei 7916

Fylkesvei 7916 går mellom Skåningsbukt og Kristoffervalen på øya Vanna i Karlsøy kommune.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av en delstrekning av den tidligere fylkesvei 305 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 
 Hurtigbåter - Troms fylkestrafikk

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Karlsøy
Norgesmesterskapet i boksing 1974

Norgesmesterskapet i boksing 1974 ble arrangert 10. mars i Trondheim.

Kongepokalen ble vunnet av Jan Arne Pedersen. 
Forbundspokalen ble vunnet av Bjørn Kleveland.
Beste klubb ble Sentrum Bokseklubb.

Medaljevinnere

Kilder 
 Einar Munthe-Kaas (red.) Sportsboken 1974, s. 256. Dreyer Bok. ISBN 82-7096-013-6.
 
 Egil Røyving (2000): Klar... boks! Erindringer om norsk boksing gjennom et århundre, s. 391. Oslo: Norges Bokseforbund.
 «Sentrum ble beste klubb i bokse-NM», Arbeiderbladet 11. mars 1974, s. 15.

Norgesmesterskapet i boksing
Boksing
Sportsarrangementer i Trøndelag
Sport i Trondheim
Boksing i 1974