alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Seljordsormen

Seljordsormen er ifølge folketroen en sjø- eller linnorm, det vil si et stort, slangeliknende sjødyr, som holder til i det 13 km lange Seljordsvannet (Seljordsvatn) i Seljord kommune i Telemark. 

Dyret har vært omtalt i lang tid og det foreligger en mengde vitnebeskrivelser om møter med Seljordsormen, særlig fra varme, stille sommerdager. Den eldste skriftlige beretningen om skapningen er fra 1750, da den skal ha velvet en robåt med et flyttelass som tilhørte en mann fra Bø, men også i vår tid påstår enkelte at de har observert ormen i eller ved innsjøen i Skiensvassdraget. Forskjellige ekspedisjoner har gjentatte ganger forgjeves besøkt Seljordsvannet i forsøk på å bevise at Seljordsormen eksisterer.

Seljordsormen, som i nyere tid har fått kjælenavnet «Selma», brukes i dag aktiv i markedesføringa av kommunen overfor turister og besøkende. Ormen har siden 1989 også prydet Seljords kommunevåpen. Det er utformet av Trygve Magnus Barstad.

Enkelte mener at Seljordsormen er av samme art som den skotske Nessie, sjøormen i Loch Ness. Også den enorme kraken kan tolkes som en vannlevende linnorm av denne typen. Andre har tolket Seljordsormen som en sjøhest.

Referanser

Eksterne lenker
 Seljord kommune om sjøromen
 Sjøormer i Norge, deriblant Seljordsormen
 De eldste beskrivelser av sjøormen i Norge
 Sjøormen i Seljord er farlig (NRK-notis)

Kultur i Seljord
Fabelvesen
Kryptozoologi
Folketro
Kultur i Vestfold og Telemark
Overnaturlige vesener
Detlef Michel

Detlef Michel (født 13. oktober 1955 i Berlin) er en tidligere tysk friidrettsutøver og verdensmester i spydkast. Han representerte Øst-Tyskland på 1980-tallet med flere gode resultater i spyd. Høydepunktet i karrieren kom under Friidretts-VM i Helsingfors 1983 da han ble verdensmester med ny verdensrekord på 90,40 meter. Michel vant foran amerikaneren Tom Petranoff.

Michel klarte ikke å kvalifisere seg til OL i 1980 eller 1988, og under Sommer-OL 1984 i Los Angeles ble hans deltagelse stoppet av Øst-Tysklands boikott av lekene. Han la opp som friidrettsutøver i 1990.

EM-resultater 
 1978: nummer 4, med 85,46 meter
 1982: bronse, med 89,32 meter
 1986: sølv, med 81,90 meter

Detlef Michel representerte Berlin sport club. Som aktiv var han 1,84 meter høy og veide 93 kg.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske spydkastere
Verdensmestere i friidrett
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1980
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1980
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Personer fra Berlin
Deltakere under VM i friidrett 1983
Fødsler i 1955
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1986
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1982
Romas Ubartas

Romas Ubartas (født 26. mai 1960 i Panevėžys) er en tidligere litauisk diskoskaster, som inntil 1990 representerte Sovjetunionen.

Den første mesterskapstriumfen kom under EM 1986, da han vant gull med resultatet 67,08 m, seks centimter foran Georgij Kolnotsjenko.

I mai 1988 satte Ubartas ny personlig rekord med 70,06. I slutten av september deltok Ubartas under OL i Seoul, der han tok sølv med 67,48, slått av tyskeren Jürgen Schult.

I 1992 stilte Litauen for første gang siden 1930-årene med egen tropp under OL. Det eneste litauiske gullet i Barcelona vant Romas Ubartas, da han kastet 65,12 m, 18 cm lengre enn Jürgen Schult.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Litauiske diskoskastere
Sovjetiske diskoskastere
Olympiske mestere for Litauen
Olympiske sølvmedaljevinnere for Sovjetunionen
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Sovjetunionen under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Medaljevinnere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Litauen under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Litauen under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Europamestere i friidrett
Dopingsaker i friidrett
Personer fra Panevėžys
Fødsler i 1960
Verdaccio

Verdaccio er en teknikk for underlagsmaling med oljefarger. Der brukes grå-grønne fargetoner for å legge inn skyggevalørene før de egentlige fargene legges på. Verket i grågrønt, kan også bli stående som ferdig i seg selv, og er da et grisaille-beslektet maleri.

Teknikken er kjent for at den gir gode resultater til hudtoner. Den var populær i renessansen, og Leonardo da Vinci brukte teknikken til bl.a. Mona Lisa. Den grønne fargen som ansees best egnet er kromoksidgrønn (mest kjent som smaragdgrønn). Denne kan kombineres med blyhvitt og elfenbenssvart for å få fram skyggetonene. Fra gammelt ble forskjellige kopperoksider (verdigris) benyttet.

En videreutvikling går ut på å kombinere med partier som farges rødbrune, som «komplementært» til gult og blått. I begge fall legges figurene inn et par gråtoner mørkere eller lysere enn det tilsiktede resultatet (chiaroscuro-teknikk).

Fargene som laseres på et slikt underlag vil framstå med større intensitet enn om maleriet legges på vanlig hvit gesso.

Eksterne lenker 
 WetCanvas!: Michael Georges: Underpainting - A primer for the new painter

Italienske ord og uttrykk
Malerkunst
Renessansen
Magnus Lagabøtes bylov

Magnus Lagabøtes bylov ble lovvedtatt for Bergen i 1276 i kong Magnus Lagabøtes styretid. Det kom også egne redaksjoner av byloven for Oslo, Trondheim og Tønsberg omtrent på samme tid, uten at det vites nøyaktig årstall for når disse ble vedtatt. Byloven tok utgangspunkt i Magnus Lagabøtes landslov vedtatt i 1274 og Bjarkøyretten – Trondheims gamle bylov som kom på plass utover 1100-tallet. Audun Hugleiksson var medvirkende ved utformingen av loven.

Magnus Lagabøtes bylov hadde egne regler og forordninger som gjaldt kaupstadene jamført med landsloven. De lovene som gjaldt landsbygda ble utelatt. Lands- og Byloven var utvilsomt mer kjent og utbredt enn alle andre verdslige åndsverk i Norge i seinmiddelalderen.

Lovene ble overlevert muntlig under streng justis. Rett skulle være rett. I dag finnes Byloven i 25 håndskrifter, for det meste som utfyllende tillegg til Landsloven.

Ifølge byloven ble byen styrt av bymøtet eller bytinget der alle byens «husfaste menn» møttes tre ganger om året. I tillegg skulle det være et råd, vanligvis tolv menn. Rådet ble ledet av en gjeldker, senere kalt byfogd.

Se også
 Magnus Lagabøtes landslov

Referanser

Litteratur

Norsk rettshistorie
Bergens historie
Oslos historie
Trondheims historie
Tønsbergs historie
Skogsøysundbroa

Skogsøysundbroa er ei trebjelkebro som ligger i mellom fastlandet og Skogsøy i Mandal kommune, Vest-Agder. Broa er 8 meter lang og 2 meter høy.

Veier i Lindesnes
Veibroer i Agder
Bjelkebroer
Rolf Skår

Rolf Skår (født 13. mai 1941 i Karmøy) er en norsk informatiker, kjent for en rekke pioneerprosjekt innen IT-bransjen.

Skår studerte til siv.ing. i kybernetikk ved NTH (1966) og arbeidet for Forsvarets forskningsinstitutt 1966–1967, I 1967 etablerte han, sammen med to kolleger, Norsk Data. Skår hadde opphold ved Massachusetts Institute of Technology (1968–1969) og virket en del i prosjekt ved CERN i Genève 1973–1974. I Norsk Data var han viseadministrerende direktør 1974–1976 og administrerende direktør 1978–1989. Han var administrerende direktør i NTNF 1990–1992, administrerende direktør i Norconsult 1993–1997 og deleier og styreformann i Mogul Media (1995). Han ble administrerende direktør i Norsk romsenter 1997–2006. I perioden 2006–2008 var han tilknyttet Europeisk institutt for rompolitikk i Wien. Skår har også vært leder i Polyteknisk Forening (1993–1995).

Skår er ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (2010) og er æresmedlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi.

Utgivelser 
 Norsk datahistorie i Teknisk Ukeblad (1989). Med Olav Wicken
 History of the Nordic Computer Industry, IFIP conf. on History of Nordic Computing (NTNU), 16.–18. juni 2003. s.179–190. Med Christian Gram, Tero Laaksonen, Tomas Ohlin, Harold W. Lawson og Ole Stangegaard

Referanser 

Norske informatikere
Nordmenn i databransjen
Personer tilknyttet CERN
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Medlemmer av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Æresmedlemmer av Norges Tekniske Vitenskapsakademi
Personer fra Karmøy kommune
Cui bono

Cui bono («Hvis gavn?» eller mao. «hvem er dette godt for?») er et latinsk idiom som brukes for å antyde at det finnes et skjult motiv, eller for å indikere at den ansvarlige part ikke er den det ser ut til å være.

Vanligvis brukes uttrykket for å antyde at en person eller gruppe som er skyldige i en forbrytelse kan finnes blant dem som tjener på forbrytelsen. Parten som tjener på dette er ikke alltid åpenlys, den skyldige kan ha forsøkt å henlede oppmerksomheten på en syndebukk.

Den romerske advokaten og statsmannen Marcus Tullius Cicero tilskrev opphavet til uttrykket cui bono'' til den romerske konsulen  Lucius Cassius Longinus Ravilla. I forsvarstalen Cicero framførte i 80 f.Kr. for Roscius fra Ameria, lyktes det ham å få han frikjent for fedremord hvor han var regnet som skyldig, ved å vise til hvem som ville tjene økonomisk på at Roscio ble henrettet.

Referanser 

Latinske ord og uttrykk
Strafferett
Wetle Holtan

Wetle Holtan (født 8. november 1970 i Siljan, død 8. november 2015)    var en norsk forfatter som debuterte med diktsamlingen Høsten er et påskudd i 1996. Holtan vant Ibsenprisen i 2003 for skuespillet De som lever. Hans skuespill er oversatt til engelsk, fransk, russisk, portugisisk og ungarsk. 
Holtan var også trommeslager, og har blant annet spilt med band som Capricorn, Rockers,Beale Street Rockers ,  Midnight Choir og Utopian Fields.

Bibliografi 
 Høsten er et påskudd – dikt (1996)
 Det er mange veier til et rom – dikt (1998)
 De som lever – skuespill (2003)
 Dikteren – skuespill (2004)
 Løgnen – skuespill (2005)
 Menneskelige ønsker / Jegerne – skuespill (2006)
 Så fort anledningen bryr seg – skuespill (2007)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dramatikere
Norske lyrikere
Personer fra Skien kommune
Ibsenprisen
Thomas Hysing

Thomas Hysing (født 15. mai 1917, død 31. mars 2010) var en norsk sivilingeniør, kjent for flere innovative prosjekt i den tidlige informasjonsteknologi.

Etter utdannelse til siv.ing. ved NTH arbeidet han ved  Elektrisk Bureau en tid.  Han
hadde opphold hos IBM i New York som ga tidlige impulser, og ble engasjert ved Sentralinstitutt for industriell forskning, der han under et lengre opphold ved University of Cambridge (1949)  fikk innsyn i
en av de absolutt tidligste datamaskiner, :en:EDSAC.  Inspirert av denne, ledet Hysing
byggingen av NUSSE som var en av Norges første selvbygde datamaskiner (1950–54).
Deretter etablerte han ESSI/Autokon som utviklet verdensledende CAD/CAM, basert
på erfaringene fra NUSSE, for skipsbygging (1960).

Utgivelser 
 On the Use of Numerical Methods in the Design and Manufacture of Ships,  Proceedings of the First International Congress of the International Federation of Automatic Control. Moskva, 1960.
 A system for computer plate preparation. Numerical methods applied to shipbuilding (1963).  Med Trygve Reenskaug

Utmerkelser 
 NTNF's ærespris 1972
 Rosing-prisen 2003 (hederspris)

Eksterne lenker 
 Pappaen til Nusse er borte

Norske informatikere
Norske sivilingeniører
Nordmenn i databransjen
Fødsler i 1917
Dødsfall i 2010
Lycksele

‎
Lycksele (sørsamisk Liksjoe, umesamisk Liksjuo) er en by i Västerbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Den er kommunesenter i Lycksele kommune. I 2010 hadde tettstedet Lycksele  innbyggere.

Historie
Fram til 1600-tallet var det ingen større bebyggelser i det sørlige Lappland. Området ble benyttet til beiteområde for rein av skogssamer, men hadde ingen fastboende. I takt med at den svenske statsmakten ønsket å styrke sin posisjon, oppsto behovet for faste møtesteder. På disse møtestedene ble det oppført kirker og markedsplasser, hvor samer og handelsmenn kunne møte nybyggerne. Det ble også krevet inn skatt herfra.

Lycksele ble i 1607 valgt ut til offisiell kirke- og markedsplass i Lappland av Karl IX, og feiret derfor i 2007 sitt 400-årsjubileum.

I 1926 ble Lycksele handelssted, og ble tilknyttet jernbanen mellom Hällnäs og Storuman. Lycksele fikk bystatus i 1946 som det første stedet i Lappland. Byen har også blitt kalt for «Lappstockholm».

Etter jernbanens ankomst utviklet Lycksele seg til en typisk småby med mindre industrier og viktige offentlige institusjoner som sykehus, gymnas og tingrett.

Etter en befolkningstopp på 1970-tallet har byen innbyggertall blitt mindre, men reduksjonen er bremset opp takket være en ekspanderende gruveindustri.

Mosjøen er norsk vennskapsby.

Byens inndeling
I Lycksele finner man bydelene Lugnet, Palmsunda, Södermalm, Forsdala, Villaryd, Nydala, Norrmalm, Norräng og Furuvik.

Næringsliv og offentlig virksomhet

I Lycksele finnes det et sykehus som ble anlagt på 1960-tallet. I kommunen arbeider ca. 30% innen helse og omsorg, noe som er mer enn gjennomsnittet ellers i landet. Andre store næringer som gir arbeidsplasser er handel, kommunikasjon, produksjon og utvinning.

Kommunikasjon

Lycksele har flyplass med daglige avganger til Stockholm Arlanda.

Kjente personer fra Lycksele
Noen kjente svensker med tilknytning til Lycksele, er:
 Svante Grundberg
 Lotta Engberg
 Kent Larsen
 Johan Norberg (musiker)
 Per "Ruskträsk" Johansson (saxofonist)
 Sandra Dahlberg
 Per Elofsson
 Sara Nordenstam
 Roger Pontare

Referanser 

 
Byer grunnlagt i 1946
1946 i Sverige
Lars Moldestad

Lars Moldestad (født 16. november 1965) er en norsk tidligere fotballspiller. Han var med i to cupfinaler for Brann i 1987 og 1988. Han var styreleder i Brann fra sommeren 2010 og ut 2013.

Karriereoversikt

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Brann

Norske fotballspillere
Fotballspillere for SK Brann
Fotballspillere for Fana Fotball
Fødsler i 1965
Trond Nordeide

Trond Nordeide (født 18. april 1964) er en tidligere norsk fotballspiller. Han spilte for Brann fra 1983 til 1989 og i 1993–1994. I perioden 1990–1992 spilte han for Strømsgodset. Nordeide var tapende cupfinalist med Brann i 1987 og 1988. Han ble cupmester med Strømsgodset i 1991 og scoret ett av målene i finalen.

Nordeide er nå trener for fotballaget Gneist gutter 15-1.

Referanser

Eksterne lenker 
 Spillerprofil Brann.
 Spillerprofil Strømsgodset .

Norske fotballspillere
Norgesmestere i fotball
Fotballspillere for SK Brann
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Fødsler i 1964
Bjørn Gulden

Bjørn Gulden (født 4. juni 1965) er en norsk næringslivsleder og tidligere fotballspiller, og blant annet proff i tyske Nürnberg. Siden 2013 har han vært direktør (CEO) for den tyske sportsklærprodusenten Puma, og ta over i samme rolle for Adidas fra januar 2023.

Han vokste opp i Hallingdal og er sønn av den tidligere landslagsspilleren i fotball og håndball, Arild Gulden, og far til fotballspilleren Henrik Gulden. I sine yngre år spilte Bjørn Gulden for klubbene Geilo og Gol, før han gikk til Strømsgodset i 1983. I 1984 ble han proff i Nürnberg. I 1986 og 1987 spilte han for Bryne og ble cupmester i 1987. Guldens karriere ble forkortet på grunn av skader. 

Etter karrieren har han arbeidet innen sportsutstyr- og tekstilbransjen, og han ble i 2013 sjef for den tyske sportsklærprodusenten Puma. I november 2022 ble det kjent at Gulden blir CEO for Adidas fra januar 2023.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere i Tyskland
Fotballspillere for Bryne FK
Fotballspillere for 1. FC Nürnberg
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Norske næringslivsledere
Puma (selskap)
Norgesmestere i fotball
Fødsler i 1965
Norske konsernsjefer
Agent bak Jernteppet

Agent bak Jernteppet (originaltittel: The Amateur) er en kanadisk kriminal-thriller fra 1981 regissert av Charles Jarrott. Hovedrollen spilles av John Savage.

Handling 
En ung CIA-funksjonær reiser til Østblokken for å hevne mordet på sin venninne som ble drept av KGB-støttede terrorister under et bankran i Tyskland. Han oppdager imidlertid at drapet på venninnen er koblet sammen med en rekke andre omstendigheter, og snart befinner han seg i et nettverk av intriger.

I rollene 
 John Savage ....  Charles Heller 
 Christopher Plummer ....  Professor Lakos 
 Marthe Keller ....  Elisabeth 
 Arthur Hill ....  Brewer 
 Nicholas Campbell ....  Schraeger 
 George Coe ....  Rutledge 
 John Marley ....  Molton

Eksterne lenker 
 

Canadiske thrillerfilmer
Filmer fra 1981
Filmer om den kalde krigen
Engelskspråklige filmer
Atle Torvanger

Atle Ulrik Torvanger (født 23. juni 1963) er en norsk tidligere fotballspiller. Han var tapende cupfinalist for Brann i 1988, der han scoret ett av Branns mål i den første av to finaler mot Rosenborg. Både før og etter at han var i Brann, spilte han for Sogndal.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil hos Brann

Norske fotballspillere
Fotballspillere for SK Brann
Fotballspillere for Sogndal Fotball
Fødsler i 1963
Ariya Jutanugarn

Ariya Jutanugarn (født 23. november 1995) er en thailandsk profesjonell golfspiller på LPGA-touren. Hun ble i 2007 den yngste til å kvalifisere seg til en turnering på LPGA-touren, og i 2016 den første thailandske golfspiller til å vinne en majorturnering da hun vant Ricoh Women's British Open.

Karriere 
I 2007, som elleveåring, kvalifiserte Jutanugarn seg til Honda LPGA Thailand, en turnering på LPGA-touren. Hun ble profesjonell i 2012, og debuterte i 2013 på Ladies European Tour (LET), der hun allerede i debutsesongen vant Lalla Meryem Cup.

I mai 2016 vant hun sin første seier på LPGA-touren, Yokohama Tire LPGA Classic. Hun vant også de to påfølgende turneringene på touren, Kingsmill Championship og LPGA Volvik Championship. Sesongens fjerde seier kom da hun vant Women's British Open i juli. Jutanugarn ble dermed den første thailandske golfer til å vinne en majorturnering.

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021 ble hun nummer 43.

Søsteren Moriya (født 1994) spiller også på LPGA-touren, og ble Rookie of the Year (Årets nykommer) på touren i 2013.

Meritter

Seire på LPGA-touren 
 2016 Yokohama Tire LPGA Classic, Kingsmill Championship, LPGA Volvik Championship, Ricoh Women's British Open

Seire på Ladies European Tour 
 2016 Ricoh Women's British Open
 2013 Lalla Meryem Cup

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på lpgatour.com
 Profil på ladieseuropeantour.com

Thailandske golfspillere
Golfspillere under Sommer-OL 2016
Deltakere for Thailand under Sommer-OL 2016
Deltakere for Thailand under Sommer-OL 2020
Golfspillere under Sommer-OL 2020
Fødsler i 1995
Kenneth Nysæther

Kenneth Nysæther (født 17. februar 1970 i Drammen) er en tidligere norsk fotballspiller som har spilt for Lillestrøm, Vålerenga, Strømsgodset, nederlandske Fortuna Sittard, Hamarkameratene og Skjetten SK. Han ble seriemester for Lillestrøm i 1989 og norgesmester for Strømsgodset i 1991.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Godset.no – Kenneth Nysæthers spillerprofil hos Strømsgodset
 HamKam.no – Kenneth Nysæthers spillerprofil hos Hamarkameratene

Norske fotballspillere
Norgesmestere i fotball
Fotballspillere for Lillestrøm SK
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Fotballspillere for Fortuna Sittard
Fotballspillere for HamKam
Fotballspillere for Skjetten SK
Norske fotballspillere i Nederland
Personer fra Drammen kommune
Fødsler i 1970
American Warrior

American Warrior (også kjent som American Ninja) er en amerikansk kampsport- og actionfilm fra 1985 regissert av Sam Firstenberg. Filmen handler Joe, en ung amerikansk soldat som redder kommandantens datter når en militær konvoi overfalles av ninjaer på Filippinene. Det viser seg at kommandanten står i ledetog med mafiaen og at Joe med sin inngripen spolerte en våpensending til Sør-Amerika. Hovedrollen spilles av Michael Dudikoff.

Den fikk fire oppfølgere, utgitt i perioden 1987-1993. Dudikoff spiller hovedrollen i to av dem.

Om filmen 
American Ninja ble ikke satt opp på norske kinoer, men den ble utgitt på video av Mayco i 1986 under tittelen American Warrior.

Handlingsreferat 
Menig soldat Joe Armstrong (spilt av Michael Dudikoff) blir innkalt til det amerikanske militæret av en dommer, som et alternativ til fengsel. Joe ender med å kjempe mot Black Star Order of Ninjas når han er stasjonert på Filippinene. Han redder Patricia Hickock (spilt av Judie Aronson) datter av oberst William Hickock, Joe's kommandør, fra et kidnappingsforsøk. Når korporal Curtis Jackson utfører gjøremål ved militærbasen, provoserer han Joe til en slåsskamp. Men Jackson har lite å stille opp med mot Joes kampsport-egenskaper. Kort tid senere oppdager Jackson at Joe sliter med hukommelsestap. Joe husker veldig lite av fortiden sin, bortsett fra at han mestrer en rekke forskjellige kampsporter.

Den korrupte sersjant Rinaldo, som står på lønningslisten til den kriminelle Victor Ortega, forsøker å få Joe av veien. Rinaldo fører ham til et forlatt lager, tilsynelatende med formål å levere forsyninger. Black Star-ninjaene tar Joe i bakhold, men han beseirer dem alle. Joes lastebil blir stjålet, men han jager etter dem på en motorsykkel. Lastebil-sjåføren kjører Joe av veien, tror Joe er død, og sjåføren tar med lastebilen til Ortega. Joe gjemmer seg imidlertid under lastebilen, og blir brakt til hjertet av Ortegas operasjon - som omfatter treningsleiren til Black Star Ninja.

Ortega betaler Black Star Order for å stjele våpen fra militæret, som han deretter selger videre til høystbydende på en svartebørs. Joe blir oppdaget av ninjaene, men han kommer seg unna ved hjelp av Ortegas personlige tjener Shinyuki. Joe kommer seg tilbake til den amerikanske militærbasen, hvor han umiddelbart blir arrestert av militærpolitiet under Rinaldos falske anklager om at Joe hjelper ninjaene. Joe forsøker deretter å returnere til Ortegas herskapshus og Black Star-treningsleiren, hvor han blir gjenforent med Shinyuki, og de planlegger et overraskelsesangrep mot hele Black Star-leiren.

Rolleliste 
 Michael Dudikoff – menig Joe Armstrong
 Steve James – korporal Curtis Jackson
 Judie Aronson – Patricia Hickock
 Guich Koock – Oberst William T. Hickock
 John Fujioka – Shinyuki
 Don Stewart – Victor Ortega
 John LaMotta – MSG Rinaldo 
 Tadashi Yamashita – Black Star Ninja
 Phil Brock – menig Charley Madison
 David Vlok

Referanser

Eksterne lenker 
 

Actionfilmer fra USA
Kampsportfilmer fra USA
Filmer fra 1985
Engelskspråklige filmer
Filmer lagt til Filippinene
Atlantic City (film)

Atlantic City er et fransk-canadisk romantisk krimdrama fra 1980 regissert av Louis Malle. Hovedrollene spilles av Burt Lancaster og Susan Sarandon.

Handling 
Kansas City på slutten av 1970-tallet er et temmelig loslitt spille- og forlystelsessted som nå er i ferd med rives ned til fordel for hamburgerkjedenes neonskilt. Her bor Lou, som lever på en falsk illusjon om sin stolte fortid. I samme bygning bor også den vakre Sally (Susan Sarandon) som i motsetning til Lou søker et nytt liv i byen. Men hennes ambisjonen ødelegges når hennes fortid dukker opp med et stjålet parti kokain. Lou ser sin sjanse til endelig å bli den betydningfulle gangsteren han feilaktig har utgitt seg for å være.

Om filmen 
Den ble belønnet med Gulløven under filmfestivalen i Venezia.

I rollene 
(utvalg)
 Burt Lancaster ....  Lou Pascal 
 Susan Sarandon ....  Sally Matthews 
 Michel Piccoli ....  Joseph 
 Hollis McLaren ....  Chrissie 
 Robert Joy ....  Dave Matthews 
 Moses Znaimer ....  Felix 
 Robert Goulet ....  Singer in hospital
 Al Waxman ....  Alfie
 Kate Reid ....  Grace Pinza

Eksterne lenker 
 

Canadiske dramafilmer
Franske kriminalfilmer
Franske dramakomedier
Filmer fra 1980
Engelskspråklige filmer
Gulløven-vinnere
Canadiske krimserier
Gjelleråsmarka

Gjelleråsmarka er et lite skogsområde på grensen mellom bydel Stovner i Oslo og Nittedal nord i Groruddalen. Marka ligger avgrenset av Trondheimsveien i nord, bebyggelsen på Gjelleråsen i vest og E6 i øst. Gjelleråsmarka har skogsvei- og løypeforbindelse med Lillomarka, og regnes som del av Oslomarka. 

Oldtidsveien, Den Trondhjemske Kongevei, går gjennom Gjelleråsmarka fra Fossum/Stovner og kommer ned rett ved den tidligere skytebanen på Lahaugmoen.

Marka har et lett turterreng og oppkjørte lysløyper om vinteren. På Oslosiden ligger Lia skisenter og Liastua, som er åpen for lett servering på søndager.

Eksterne lenker 
 Skiforeningens presentasjon av Gjelleråsmarka i Markadatabasen
 Skiforeningen, Markadatabasen om Oldtidsveien over Gjelleråsen

Marka
Nittedals geografi
Bydel Stovner
Skoger i Norge