alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Dakky Kiær

Dagny Caroline «Dakky» Kiær (født 19. august 1892 i Aker, død 21. juli 1980 i Oslo) var en norsk kvinnesaksforkjemper, venstrepolitiker og sosialskoleleder. Hun var leder for Norsk Kvinnesaksforening 1946–1952 og leder for Norske Kvinners Nasjonalråds sosialskole 1946–1953.

Kiær var datter av høyesterettsadvokat Frits Kiær og Julie Caroline Helene Løvenskiold. Faren var ordfører i Aker en periode, mens morfaren, hoffsjef Herman Løvenskiold (1838–1910), eide Ullern gård. Mot foreldrenes vilje tok hun examen artium i Christiania i 1913, fortsatte å studere og tok lærereksamen. 

Høyst uvanlig for sin tid beholdt hun farsnavnet da hun giftet seg i 1915. Hun ble skilt i 1927, etter å ha fått fire barn. I 1931 gjennomgikk hun de sosiale kursene til Norske Kvinners Nasjonalråd (NKN), som var datidens eneste form for sosialarbeiderutdannelse. Hun var knyttet til NKN i ulike sammenhenger de neste 20 årene, som leder for de sosiale kursene, sekretær for NKN, styremedlem og leder for NKNs sosialskole. Hun holdt en rekke foredrag over temaer som Den enslige mor og hennes problemer, Barnetrygd og Kvinnens arbeid og hennes rett til erverv.

Hun var medlem av Oslo bystyre for Venstre 1952–1956, etter å ha vært vararepresentant 1945–1951.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Venstre-politikere i Oslo
Norske kvinnesaksforkjempere
Personer fra Oslo
Ledere av Norsk Kvinnesaksforening
Steffen Larsen

Steffen Larsen (født 1983 i Tromsø) er en norsk karateutøver.

Han har vunnet 11 NM-gull i karate, 3 nordiske mesterskap og en kongepokal. Han har også vunnet det internasjonale karatemesterskapet US Open i Las Vegas og Venezia Open i Italia, og er en av få nordmenn som har vunnet en medalje i karate-EM.

Han har blitt undervist av Norges eneste verdensmester i karate, Stein Rønning. I 1993 meldte Larsen seg inn i Stavanger Karateklubb. I 2001 ble han innkalt på landslagssamling for første gang, og i 2003 deltok han i VM for juniorer i Marseille i Frankrike, i en alder av 20 år. I april 2004 vant han bronsemedalje i junior-EM etter å ha vunnet bronsefinalen med 3-0 over sin spanske motstander. Med dette resultatet ble han første nordmann på syv år til å vinne medalje i et europamesterskap for juniorer. 

I 2012 deltok han i mesterskapet «Norges beste fighter» i Thailand. Etter en dramatisk start i fullkontakt Mixed Martial Arts (MMA)-kamp i et bur, kun 11 dager etter å ha gjennomgått en blindtarmoperasjon, tapte Larsen kun på poeng. Motstanderen måtte trekke seg etter brudd i hånden og skade i leggen.

I 2016 vant Larsen sølv i Norgescupen i kickboksing i Bergen, og i 2017 startet han med brasiliansk jiu-jitsu (BJJ) i Ungarn.

Meritter 
 .-plass Ungarsk mester 2018, Shobu Ippon, Eger, Ungarn
 .-plass SKDUN World Championship 2017, Eger, Ungarn
 .-plass Budapest Open 2017, World Karate Federation (WKF), Budapest, Ungarn
 .-plass WTKO European Championship 2016, WTKO, Amsterdam, Holland
 .-plass Kickboksing Norgescup 2016, WAKO, Bergen, Norge
 .-plass Norgesmester 2016, WKF, Oslo, Norge
 .-plass HMK Kongepokal 2015, Trondheim, Norge
 .-plass Norgesmester Shobu Ippon, Trondheim, Norge
 .-plass Norgesmester 2015, WKF, Trondheim, Norge
 .-plass Regionsmester 2015, WKF, Bjølsen, Norge 
 .-plass Gøteborg Open 2014, WKF, Gøteborg, Sverige
 .-plass Norgesmester 2014, WKF, Bergen, Norge
 .-plass Regionmester 2014, WKF, Halden, Norge
 .-plass Ishøj Cup 2014, WKF, København, Danmark
 .-plass Regionsmester 2013, WKF, Sarpsborg, Norge
 .-plass Gothenburg Open 2013, WKF, Gøteborg, Sverige
 .-plass Ishøj Cup 2013, WKF, Danmark
 .-plass Swedish Open 2012
 .-plass Banzai Cup, Berlin 2012
 .-plass NM 2012
 .-plass Nordisk 2012
 .-plass Lag-NM Stavanger 2011
.-plass New York Open 2010
 .-plass Tsjekkia Open 2009
 .-plass Nordisk 2009
.-plass Nordisk 2008
.-plass NM 2008
 .-plass Venezia Open 2007
 .-plass NM 2007
 .-plass NM 2005
 .-plass Junior-EM 2004
 .-plass US Open 2004

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske karateka
Personer fra Stavanger kommune
Norgesmestere
Kongepokalvinnere i kampsport
Italia under Sommer-OL 2004

Italia under Sommer-OL 2004. 373 sportsutøvere, 236 menn og 137 kvinner fra Italia deltok i 30 sporter under Sommer-OL 2004 i Athen. Italia ble åttende beste nasjon med ti gull-, elleve sølv- og elleve bronsemedaljer. Turneren Jury Chechi var landets flaggbærer under åpningsseremonien.

Medaljer

Medaljevinnerne

Eksterne lenker 
 Resultater og profilside  på sports-reference.com

Nasjoner under Sommer-OL 2004
Italia under de olympiske leker
Sport i Italia i 2004
Rune Velta

Rune Velta (født 19. juli 1989 i Bærum) er en norsk tidligere skihopper som representerer Lommedalen IL. Under Ski-VM i Falun 2015 ble han verdensmester i både normalbakke og laghopp stor bakke.

Biografi 
Rune Velta er født og oppvokst på Bærums verk i Bærum. Lommedalen IL har vært hans klubb gjennom karrieren, og han trente med Kollenhopp før han ble landslagshopper. Velta har fått kallenavnet «Hauken fra Lommedalen»  etter at han tok VM-gull i normalbakken i Falun i 2015.

Internasjonal debut 
Han debuterte internasjonalt i FIS-cupen i Heddal 11. desember 2007. I kontinentalcupen ble han sammenlagt nummer 59 i 2009/10-sesongen. Han debuterte  i verdenscupen med en 43.-plass i Oslo 14. mars 2010. Hans beste individuelle plassering i verdenscupen er en 2.-plass fra Willingen i 2015.

Rune Velta var på Akershus' lag som ble norgesmester i lagkonkurranse i Vikersund i 2010, og igjen i Steinkjer i 2011. Han vant det uoffisielle åpningsrennet i den ombygde Holmenkollbakken 3. mars 2010, og satte bakkerekord med 141 meter.

Sølv i VM i skiflygning 
Velta fikk sitt internasjonale gjennombrudd da han tok sølvmedalje i verdensmesterskapet i skiflyging i Vikersundbakken 25. februar 2012. Under laghoppingen dagen etter satte han personlig rekord med et hopp på 243 m.

VM-konge 2015 
Under Ski-VM 2015 i Falun vant han normalbakkerennet. Han ledet etter første omgang og forsvarte plasseringen som siste hopper i andre omgang, tross gode hopp fra sølvvinner Severin Freund og bronsevinner Stefan Kraft.

Dagen etter at han sikret seg VM-gullet i normalbakken, kunne Velta igjen juble over en ny VM-medalje da han tok sølv i mixed lagkonkurranse. Velta hoppet på lag med Anders Bardal, Line Jahr og Maren Lundby. Det norske laget måtte se seg slått av Tyskland som var kun 2,3 poeng foran Norge etter åtte hopp.

26. februar tok Velta sin tredje mesterskapsmedalje på rad, da han ble nummer tre i stor bakke under VM i Falun. Velta uttalte at nerver ødela litt i første omgang da han landet på 126,5 meter. Det holdt til en foreløpig 8.-plass. Velta slo imidlertid tilbake i sitt andre hopp og klatret opp på pallen, bak Gregor Schlierenzauer og vinneren Severin Freund.

Etter sesongen 2014/2015 ble Velta kåret til «Årets stjerneskudd» av internasjonale hoppfans i avstemning arrangert av FIS. Nordmannen stakk av med over halvparten av stemmene.

Formsvikt 
Da sesongen 2015/2016 skulle settes i gang var Velta helt ute av form. Han ble ikke funnet god nok for det norske laget til hoppuka, og måtte derfor konkurrere i kontintentalcupen. Han bestemte seg for å legge opp i 2016.

Resultater verdenscup

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske skihoppere
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2014
Skihoppere under Vinter-OL 2014
Deltakere under Ski-VM 2015
Verdensmestere i skihopping
Personer fra Bærum kommune
Norgesmestere i skihopp
Nord-Marianenes herrelandslag i fotball

Nord-Marianenes herrelandslag i fotball representerer Nord-Marianene i fotball på herresiden. Laget er underlagt landets fotballorganisasjon, Papua New Guinea Football Association, som er assosiert medlem av OFC.

De er medlem av East Asian Football Federation (EAFF). I desember 2006 tok EAFF opp Nord-Marianene som midlertidig medlem, og ga dem fullt medlemskap i september 2008.

Frem til 2009 hadde førstelaget kun spilt mot naboer  - i Østasiamesterskapet 2008 og den årlige Marianas Cup. Kvalifiseringsprosessen for det Øst-Asiatiske mesterskapet i 2010 ble endret fra forrige mesterskap, som betød at laget møtte lag fra lenger bort.

I juli 2009 ble AFCs 'Executive Committee'' enige om å godta Nord-Marianenes fotballforbund, Northern Mariana Islands Football Association (NMIFA) som assosiert medlem av Asian Football Confederation, etter at NMIFA trakk seg fra Oceania Football Confederation (OFC) i juni 2009.

Den 19. juni 2010 spilte Nord-Marianene 1-1 mot deres nabo Guam i 2010 Marianas Cup. Kampen endte uavgjort, fordi det var for lite lys til å fortsette med ekstraomganger. Joe Miller scoret for Nord-Marianene i det 68. minutt, og Jason Cunliffe utlignet i det 89. minutt.

Managere
 Jeff "Ziggy" Korytoski (2007)
 Jason Higgins (2007)
 Nicolas Swaim (2008)
 Sugao Kambe (2009)
 Kiyoshi Sekiguchi (2010)

Spillere og rekorder
Lagets toppscorer er Joe Miller, med 3 mål. Den spilleren med flest landskamper er David Duenas, som har spilt 6 kamper.

Den største seieren de har greid er 13–0 mot  i juni 1998. Deres største tap er 9-0 mot , den 1. april 2007.

Referanser

Eksterne lenker
 NMIFA – Offisiell hjemmeside
 East Asian Football Federation – Northern Mariana Islands FA Information

Fotball på Nord-Marianene
Herrelandslag i fotball
Idrettslag på Nord-Marianene
Salif Keïta

Salif Keïta (født 25. august 1949 i Djoliba) er en internasjonalt kjent malisk singer/songwriter av afropop-musikk.

Liv og virke 
Salif Keïta er albino og ble utstøtt og foraktet, selv hans egen far nektet å snakke med ham på årevis, og moren måtte gjemme ham unna overtroiske mandinkaer som ønsket livet av ham; mandinkaene ser det som et tegn på en truende ulykke om de støter på en albino. I tillegg er han som etterkommer av Malirikets grunnlegger, Sundjata Keïta, av kongelig byrd, og i det maliske kastesystemet er det bare den sosialt lavtstående jeli-kasten som kan leve av musikken, så Keïtas beslutning om å bli musiker møtte stor motstand i familien.

Keïta forlot hjemmet i Djoliba i 1967 og slo seg ned i den maliske hovedstaden Bamako, der han ble med i den store statsstøttede gruppa Rail Band. I 1973 gikk han over til Kanté Manfilas gruppe Les Ambassadeurs. På midten av 1970-årene flyktet han og bandet fra den politiske uroen i Mali og til Abidjan i  Elfenbenskysten, og endret bandnavnet til Les Ambassadeurs Internationales. De slo gjennom internasjonalt, og i 1977 mottok Keïta Guineas nasjonale orden fra presidenten Sékou Touré. For å nå et mer internasjonalt publikum, flyttet Keïta til Paris i 1984.

Keïtas musikk kombinerer tradisjonelle vestafrikanske musikkstiler med innflytelse fra Europa og Nord-Amerika. Han anvender instrumenter som balafon, djembe, gitar, Kora, orgel, saksofon, synthesizer og annet.

Diskografi 

 1982: Seydou Bathili
 1987: Soro
 1989: Ko-Yan
 1991: Amen
 1993: L’Enfant Lion (med Steve Hillage)
 1994: The Mansa of Mali … A Retrospective

 1994: Folon … The Past
 1994: 69–80 (med Les Ambassadeurs)
 1997: Sosie
 1999: Papa
 2001: The Golden Voice – The Best of Salif Keïta

 2002: Moffou
 2004: Remixes From Moffou
 2005: M’bemba
 2009: La Différence
 2012: Talé

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 [ allmusic - Salif Keita]
 Diskografi
 Opiyo Oloya Interviews Salif Keita, rootsworld.com
 Konsertbilder av Salif Keita, volubilis.net

Maliske musikere
Personer fra Bamako
Fødsler i 1949
Turkaromia

Turkaromia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Ganske store, nokså robuste, langbeinte, ensfarget mørke trebukker med litt bronseaktig, metallisk glans. Antennene er omtrent så lange som kroppen, tynne. Pronotum er sekskantet. Dekkvingene er jevnbrede, hver dekkvinge med en fin lengderibbe. Beina er slanke og svarte.

Levevis 
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sentral-Asia (Kasakhstan, Usbekistan, Tadsjikistan og Xinjiang-provinsen i Kina).

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
 Slekten Turkaromia Danilevsky, 1993
 Turkaromia gromenkoi Danilevsky, 2000
 Turkaromia pruinosa (Reitter, 1903)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter

Eksterne lenker 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1993
Den franske minnemedaljen

Den franske minnemedaljen (fransk: Médaille commémorative française) er en fransk, militær utmerkelse som tildeles for deltagelse i utenlandsoperasjoner. Medaljen er innstiftet ved dekret datert 9. oktober 1995 etter initiativ fra forsvarsminister François Léotard. Den ble gitt tilbakevirkende kraft for utenlandsoperasjoner tilbake til 1. mars 1991. Medaljen kan tildeles franske borgere så vel som utlendinger og den kan gis både militære og sivile. 

Den franske minnemedaljen har funksjon tilsvarende operasjons- og kampanjemedaljer i andre land, som FN-medaljen eller den norske Forsvarets operasjonsmedalje.

Utforming

Den franske minnemedaljen er gjort i bronse og har en diameter på 30 mm. Den bærer på advers republikkens kvinnelige personifikasjon en face omgitt av innskriften «RÉPUBLIQUE FRANÇAISE». Reversen er utformet med et stilisert globusmønster med et opprett sverd omgitt av en krans. Over motivet er innskriften «MÉDAILLE COMMÉMORATIVE FRANÇAISE» satt.

Medaljen har samme grunnleggende utforming uavhengig av operasjon, men utstyres med en båndspenne som spesifiserer operasjonsområdet medaljen er tildelt for tjeneste i. Følgende båndspenner med innskrift er autorisert:

 Ex-Yougoslavie for deltagelse i operasjoner i det tidligere Jugoslavia  
 Haïti for operasjonsdeltagelse i Haiti 
 Albanie for operasjonsdeltagelse i Albania 
 Timor-Oriental for operasjonsdeltagelse i Øst-Timor 
 Afghanistan for operasjonsdeltagelse i Afghanistan 
 Asie du Sud-Est for operasjonsdeltagelse i Sørøst-Asia

Medaljebåndet er har tre blå og fire røde striper og smale grønne kantstriper.

Tildeling
Medaljen tildeles deltagere i regjeringsbestemte operasjoner utenfor fransk territorium. Både militære og sivile deltagere i slike operasjoner kan tildeles medaljen. Forsvarsministeren avgjør hvilke utenlandsoperasjoner medaljen skal tildeles for og hvilke tjenestetid som kvalifiserer for tildeling. Personell som blir drept eller skadet, eller som utmerker seg i tjenesten, tildeles medaljen uavhengig av minste tjenestetid.

Den franske minnemedaljen kan også tildeles personell fra andre land, når dette er i overensstemmelse med reglementet i landet mottageren tilhører.

Norske innehavere
Den franske minnemedaljen er tildelt brigader Tom Georg Guttormsen for tjeneste i ISAF i Afghanistan og Ingrid Hernes for tjeneste i det tidligere Jugoslavia.

Referanser

Litteratur
Battini, Jean og Witold Zaniewicki: Guide pratique des décorations françaises actuelles, 3. reviderte utgave, Charles Lavauzelle, 2010, s. 223–225

Franske militære utmerkelser
Utmerkelser etablert i 1995
John Cameron (1872–1935)

John Cameron (født 13. april 1872 i Ayr i Skottland, død 20. april 1935 i Glasgow i Skottland) var en skotsk fotballspiller og manager. Han spilte forward for Queen's Park, Everton og Skottland. I 1899 ble han spiller-manager i Tottenham Hotspur og ledet laget frem til FA-cupen i 1901. Som et resultat av dette ble de det første laget utenfor den engelske Football League til å vinne FA-Cupen.

Referanser

Eksterne lenker 

Skotske fotballspillere
Skotske fotballtrenere
Fotballspillere for Queen's Park FC
Fotballspillere for Everton FC
Fotballspillere for Tottenham Hotspur FC
Fotballtrenere for Tottenham Hotspur FC
Fotballtrenere for Dresdner SC
Fotballtrenere for Ayr United FC
Personer fra South Ayrshire
Andrea Riccardi

Andrea Riccardi (født 16. januar 1950 i Roma) er en italiensk historiker. Han er grunnlegger av den katolske legmannsbevegelsen Comunità di Sant'Egidio.

Riccardi er professor i samtidshistorie ved Università degli Studi Roma Tre, og har undervist ved
La Sapienza i Roma og ved Universitetet i Bari.. Riccardi var minister uten portefølje for internasjonalt samarbeid og integrasjon i Mario Montis regjering.

I 2009 ble Riccardi tildelt Karlsprisen for sin innsats for fred, solidaritet og menneskeverd. Han har også mottatt

Referanser

Eksterne lenker 
 

Italienske historikere
Italienske professorer
Karlsprisen
Personer fra Roma
Fødsler i 1950
Pavane

For Øystein Wiiks album med samme navn, se Pavane (album)
«» er også en roman fra 1976 av Ketil Bjørnstad.

Pavane (pavan, paven, pavin, pavian, pavine eller pavyn; italiensk pavana, padovana; tysk Paduana) er en langsom prosesjonsdans av spansk-italiensk opprinnelse som var svært vanlig i Europa på 1500- og 1600-tallet. Som selskapsdans gikk den av moten tidlig på 1600-tallet, men ble brukt som bestanddel i instrumentalsuiter – gjerne i kombinasjon med en galliard – til midten av 1600-tallet da disse satsene ble erstattet av de nyere allemande og courante.

På 1700-tallet fikk pavanen en etterblomstring i form av tombeaux.

Komponister som skrev pavaner:
Joan Ambrosio Dalza (som den første, Venezia 1508)
Pierre Attaingnant (ca. 1494-1552)
Claude Gervaise (ca. 1510-etter 1558)
Anthony Holborne (ca. 1545-1602)
William Byrd (1543–1623)
Thomas Morley (ca. 1557–1602)
Jan Pieterszoon Sweelinck (1562–1621)
John Dowland (ca. 1563-1626)
Orlando Gibbons (1583–1625)
Johann Hermann Schein (1586–1630)
Samuel Scheidt (1587–1654)
Jacob van Eyck (ca. 1590-1657)

Senere bruk 
Langt senere komponister har anvendt pavanens karakteristiske rytme, en daktyl med betoningen lang-kort-kort. Eksempler er 2. sats av  Ludwig van Beethovens Symfoni nr. 7 op. 92 eller 2. sats av Franz Schuberts Strykekvartett i d-moll D 810. Også Wanderer-rytmen som Schubert anvendte i mange av sine komposisjoner har pavanelignende trekk, eksempelvis lieden  Der Wanderer D 493 og Wanderer-Fantasie for klaver D 760). 

Senere eksempler fra kunst- og underholdningsmusikken:

 Maurice Ravel, Pavane pour une infante défunte
 Gabriel Fauré, Pavane (1887)
 Jon Lord, Pavane (fra albumet Sarabande, 1976)
 Jethro Tull/Ian Anderson, Pavane (fra  The Christmas Album, 2002), basert på Faurés Pavane
 Jan Akkerman, Pavane

Referanser 

Hoffdans
Europeisk Russland

Europeisk Russland (også kjent som Vest-Russland og Sentral-Russland) er den vestlige delen av Russland som ligger i Europa. Det er omtrent 3 960 000 kvadratkilometer stort, og dekker 40 % av Europas areal. I ren geografisk forstand (men ikke geopolitisk eller historisk) dekker det dermed nesten hele Øst-Europa. Topografisk er nesten hele området en del av den østeuropeiske slette. Østgrensen går ved Uralfjellene og grensen til Kasakhstan (en del av sistnevnte er også inne i Europa ettersom grensen går ved Uralelva, men er naturlig nok ikke Russland).

Rundt 78 % av den russiske befolkningen (om lag 110 000 000 av i alt 141 000 000 mennesker) bor i Europeisk Russland, på tross av at det ikke dekker mer enn 25 % av Russlands areal. De gjenværende 75 % av landets areal (der mindre enn 25 % av befolkningen bor) kalles Sibir.

Russlands geografi
Villancico

Villancico er en spansk betegnelse på en sangform, i moderne dagligtale julesanger.

Opprinnelig, fra 1200-tallet,  dreide det seg om sanger som ble sunget til bestemte fester. Senere fikk ordet den mer snevre betydningen julesang.

Som en forgjenger til villancicos regnes allmuens (villanos) verdslige dansesanger. Da kirkenss innflytelse over den folkelige tradisjonen tiltok, tilpasset den disse sangene til sitt bruk. Senere ble det laget nye kirkelige villancicos. Den viktigste samlingen kom i 1582 med tittelen Piae cantiones med latinsk tekst. Mange av sangene ble oversatt og ble svært populære.

I renessansen ble villancicos ofte komponert for tre eller fire stemmer eller var en sang til vihuela-akkompagnement.

Litteratur 
 Samuel G. Armistead: Kharjas and Villancicos. In: Journal of Arabic Literature, Volume 34, Numbers 1-2, 2003, pp. 3-19(17) Sammendrag

Musikalske former
Spansk litteratur
Renessansemusikk
Julemusikk
Jul i Spania
ZE:A

ZE:A (Engelsk: Children of Empire, Koreansk: 제국의 아이들) er en popgruppe fra Sør-Korea som er etablert av Star Empire Entertainment. Gruppen debuterte 7. januar 2010 med tittel sangen Mazeltov fra deres første album Nativity.

Historie

Før 2010 
Først kjent som Children of Empire gjennom selskapets reality serie Empire Kids, ble ZE:A introdusert. I året 2009 ble Star Empire Entertainment hardt rammet av finanskrisen og tapet av trioen V.O.S kostet dyrt. ZE:A skulle debutere i oktober 2009, men istedenfor ble flere måneder brukt til å reise rundt om i Sør-Korea å holde konserter på reisebussen for å tjene penger. I flere måneder sov de i telt og levde på minimum. Etter hvert, fikk ZE:A sitt eget reality show kalt Empire Kids Returns som var en oppfølger til den tidligere serien Empire Kids. EKR fokuserte kun på ZE:A, deres trening og framgang.

2010 -
Den 7. januar 2010 debuterte ZE:A på musikk showet Music Bank med sangen Nativity. Umiddelbart mottok de store reaksjoner og havnet #1 på både album og artist- charten på Daum samme dag.

April 2010 kom de tilbake med comeback sangen All Day Long (하루종일), skrevet og komponert av en av Sør-Koreas hotteste musikkskapere, Brave Sounds. All Day Long var en av tre sangene som var på deres nye mini-album Leap for Detonation. 

9. juli 2010, kom ZE:A nok en gang tilbake med tittel sangen Level Up.

Etter å ha blitt godt kjent, ikke bare i Sør-Korea, men rundt om i Asia, gikk ZE:A sommeren 2010 ut på Asia Tour som blant annet gikk til Malaysia, Singapore, Japan og Taiwan. Alle konsertene ble utsolgt og de inngikk avtaler med blant annet et japansk plateselskap og signerte forskjellige reklamekontrakter.

Vinteren 2010 ble ZE:A's thailandske reklame for drikken YOYO vist rundt om på TV, samt flere japanske reklamer. 

22. desember 2010 slapp ZE:A ut sin første japanske album Love☆Letter hvor sangene er på japansk, engelsk og koreansk.

I januar 2011 planlegger ZE:A en comeback i hjemlandet Sør-Korea.

Medlemmer 
• Kevin (Kim Ji-yeob, 김지엽)
Født: 23. februar 1988

• KwangHee (Hwang Kwang-hee 황광희)
Født: 25. august 1988

•SiWan (Yim Si-wan 임시완)
Født: 1. desember 1988

• JunYoung (Moon Jun-young 문준영)
Født: 9. februar 1989

• TaeHun (Kim Tae-hun 김태헌)
Født: 18. juni 1989

• HeeChul (Jung Hee-chul 정희철)
Født: 9. desember 1989 

• MinWoo (Ha Min-woo 하민우)
Født: 6. september 1990 

• HyungSik (Park Hyung-sik 박형식)
Født: 16. november 1991 

• DongJoon (Kim Dong-joon 김동준)
Født: 11. februar 1992

Eksterne lenker 
 
 

Sørkoreanske guttegrupper
Band etablert i 2010
2010 i Sør-Korea
Våge barneskule

Våge skule er en barneskole som ligger til på tettstedet Finnås i Bømlo kommune, Hordaland. Skolen er 7-delt barneskole og her går det 100 elever. Skolen ligger 2 kilometer sør for Kulleseidkanalen. Våge skule har en årlig, fairplay cup i juni.

Barneskoler i Vestland
Skoler i Bømlo
Vålehallen

Vålehallen er en idrettshall som ligger i Våle i Tønsberg kommune.

Hallen ble åpnet 23. oktober 2003.

Idrettshaller i Norge
Sport i Tønsberg
Byggverk i Tønsberg