alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
John Barron

John Barron (født i Texas, USA) er en amerikansk hundekjører fra Helmville, Montana, USA.

Biografi 
Barron flyttet med familien sin til Alaska da han var en ung gutt, og han begynte med hundekjøring i 1978. Året etter deltok i hundesledeløpet Iditarod der han ble nummer 37. Totalt har John Barron deltatt 27 ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering er nummer 11 som han ble i 1986.

I 1994 deltok Barron i Yukon Quest, og i det hundesledeløpet endte han som nummer 11.

Han flyttet til Montana i 2000 sammen med konen Kathleen, og i tillegg til hundekjøring og hundeoppdrett arbeider han med hesteoppdrett.

John Barron er far til Jason Barron og svigerfar til Harmony Barron.

Plasseringer i Iditarod

Eksterne lenker 
 
 Biografiside fra Cabela

Hundekjørere fra USA
Fødselsår ikke oppgitt
Morten Pedersen

Morten Pedersen (født 12. april 1972) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han spilt for en rekke klubber i Norge og Europa, den siste klubben han spilte i var Tromsø IL. Fra 2008 til og med 2010 var han trener for Tromsdalen Fotball. Nå er han toppspillerutvikler i TIL.

Pedersen (som gjerne kalles «MP») startet karrieren i Storsteinnes IL på 80-tallet. I 1990 gikk han til Brøndby IF, hvor han kun fikk spille én kamp. Klubben ble da trent av Morten Olsen. I 1992 ble han kjøpt av Tromsø IL, hvor han etablerte seg som venstrekant/venstreback. Etter det kjøpte Brann ham i mars 1996, og der spilte han seg til fast på laget som spilte mot Liverpool og PSV Eindhoven i Cupvinnercupen. Deretter bar det til tysk Bundesliga og Borussia Mönchengladbach i 1997/98-sesongen, men der fikk han lite spilletid. Rosenborg kjøpte ham året etter, da han ble sett på som den ideelle erstatter for André Bergdølmo, og han fikk spille fast under Trond Sollied. Da det ble  mindre spilletid etter at Nils Arne Eggen kom tilbake, dro han på lån til VIF. Året etter kjøpte Trond Sollied han til den belgiske toppklubben AA Gent, der han fikk spille fast på et lag som gjorde det svært godt i serien.  

Så bestemte «MP» seg for en retur til norsk fotball, og signerte for Tromsø IL i 2003. Han var en viktig spiller i den forrykende vårsesongen i 2005.

Den 27. august 2007 kunngjorde Pedersen at han la opp som fotballspiller. Grunnen var en nakkeskade han pådro seg i kampen mot Start i den 25. serierunden 2006.

Pedersen står oppført med 201 tippeligakamper og har skåret 14 tippeligamål. Samt 15 U21 landskamper og ett mål. Var i landslagsdiskusjon flere ganger på slutten av 90-tallet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Morten Pedersen på TILs nettsider

Norske fotballtrenere
Norske fotballspillere i Danmark
Norske fotballspillere i Tyskland
Norske fotballspillere i Belgia
Fotballspillere for Brøndby IF
Fotballspillere for Tromsø IL
Fotballspillere for SK Brann
Fotballspillere for Borussia VfL 1900 Mönchengladbach
Fotballspillere for Rosenborg BK
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for AA Gent
Kobbskartunnelen

Kobbskartunnelen, frem til april 2016 Kobbskarettunnelen, er en veitunnel i Sørfold kommune i Nordland. Tunnelen er en del av europavei 6 mellom Kobbvatnet og Sildhopen. Den ble åpnet i 1986 og er 4500 meter lang, og er den lengste av tunnelene på europavei 6 mellom Fauske og Innhavet i Nordland.

I Kobbskartunnelen og Middagsfjelltunnelen er det forbud for syklister, som alternativt kan benytte seg av busstilbud langs europaveien eller sykle fylkesvei 7500 via Bonåsjøen. Forbudet skyldes faren for gass i tunnel.

Referanser 

Veitunneler i Sørfold
Tunneler åpnet i 1986
Tunneler på E6 (Norge)
1986 i Norge
Intel 8008

Intel 8008 (kodenavn: 1201) var en mikroprosessor som ble lansert av Intel i april 1972. 8008 ble bestilt av Computer Terminal Corporation for å brukes i Datapoint 2200 som var en programmerbar terminal. Brikken ble dog ikke brukt i terminalen fordi den ble levert for sent og ikke oppfylte CTCs ytelseskrav. En avtale mellom Intel og CTC tillot Intel å selge brikken til andre kunder.

De første versjonene av 8008 hadde en frekvens på 0,5MHz. Dette ble senere økt til 0,8MHz. Selv om prosessoren var litt tregere enn 4-bits 4004 og 4040, så prosesserte den 8 biter om gangen og kunne aksessere mye mer RAM. Denne gjorde at den faktisk var tre til fire ganger så rask som 4-bits-brikkene.

8008s instruksjonssett, som også ble brukt i Intels følgende CICS-prosessorer, var hovedsakelig bygd på CTCs design.

Brikken ble bygd med 18 pinner i en DIP-pakke. Den hadde en enkel 8-bits buss og trengte en vesentlig mengde eksterne logiske kretser for å virke. 14-bits adressen, som kunne aksessere 16KB minne, måtte bli koblet sammen av disse kretsene til et eksternt minneadresseregister. 8008 kunne aksessere 8 innporter og 24 utporter.

For styreenheter og dataterminaler var dette akseptabelt, men det var for innviklet til at brikken kunne brukes til andre funksjoner. Noen tidligere datamaskiner var basert på den, men de fleste brukte etterfølgeren 8080 i stedet, siden den var forbedret på en rekke punkter.

8008-familien er også referert til som MSC-8.

Designere 
Marcian "Ted" Hoff, Stan Mazor, Hal Feeney og Federico Faggin

Eksterne lenker 
 En kortfattet oversikt over utvikling av mikroprosessorene
 MCS-8 brukermanual med 8008s datablad (1972)

Intel-produkter
IT-relaterte introduksjoner i 1972
Banak fort

Banak fort er et militært anlegg i Porsanger kommune i Finnmark, like utenfor Lakselv.

Fortet ligger vest for Lakselv lufthavn, Banak 

Befestningen består av et fjellanlegg med  to kanonstillinger og fire observasjonsposter. Fortet ble ferdig i 1967, i 1987 ble det gitt mobiliseringsstatus. Fortet er i dag nedlagt, inngangene sveiset igjen og området for det meste ryddet for etterlatenskaper fra den operative perioden.

Referanser 

Fort i Norge
Festningsverk i Troms og Finnmark
Byggverk i Porsanger
Porsangers historie
Porsangmoen

Porsangmoen er en militærleir som ligger i Porsanger kommune, knapt 15 kilometer fra Lakselv, i retning Skoganvarre og Karasjok. Porsangmoen er standkvarter for Finnmark landforsvar. Sammen med Hálkavárre utgjør Porsangmoen et av Forsvarets store skyte- og øvingsfelt.

Historie
Distriktskommando Finnmark ble etablert på Skoganvarre (8 km Sør for Porsangmoen) fra begynnelsen av april 1945. Skoganvarre egnet seg ikke til en større militærleir. Sjefen oberst Arne Dagfin Dahl ba ingeniørsjefen om å rekognosere for en ny leir ved Ikkasvannene. Ingeniørsjefen anbefalte å bygge leiren lenger ned for å utnytte trykket fra vannene. Oberst Arne Dagfin Dahl godkjente anbefalingen, tegnet inn skytefeltgrensene på et kart og sendte dette til regjeringen i London. Rettssaken etter denne grunnervervelse var ferdig behandlet i 1986.

Avdelinger
 Finnmark landforsvar 1. oktober 1946 til 10. september 1955. Gjenopprettet fra 2019.
 HV-17
 Porsanger bataljon
 Forsvarets logistikkorganisasjon
 Cyberforsvaret
 Forsvarsbygg

Tidligere avdelinger
 Garnisonen i Porsanger (GP)
 Infanteriets øvingsavdeling i Finnmark (IØF) fra 1. april 1954 til 31. desember 1963.
 Standkvarter for Garnisonen i Porsanger fra 1. januar 1964. med ett stående geværkompani.
 Etappevis økning til en infanteribataljon
 Stridsvogntropp fra 7. juli 1972, nedlagt 1. april 1984 - 31. mars 1986.
 Middelstungt feltartilleribatteri fra 1. august 1972.

Skytefelt 
Det tilhørende skytefeltet, Porsangmoen og Halkavarre er et av landets fire største skytefeltskytefelt på 207 km². Feltet er utviklet som skytefelt for alle hærens våpen og skarpvåpenøvinger for Luftforsvaret. Feltet benyttes av alle forsvarsgrener, med Hæren og Porsangerbataljonen som den største brukeren. Halkavarre er ett av få felt som kan utøve samvirketrening med flystøtte.

Også utenlandske avdelinger bruker skytefeltet, for blant annet å trene på løsning av oppdrag og overlevelse i arktisk vintermiljø.

Infrastruktur
Ved reetableringen av Finnmark Landforsvar ble det i 2019 bestemt å investere 1,5 milliarder kroner i ny infrastruktur. I dette inngår blant annet en ny mannskapskaserne, nytt renseanlegg, nye internveier, veksted, garasjer og  72 nye leiligheter for befal. Leiligheter og kaserne er planlagt ferdig til årsskiftet 2022-23.

Referanser

Forsvaret i Troms og Finnmark
Byggverk i Porsanger
Norske militærleirer
Nanna With

Nanna With (født  30. mai 1874 på Andenes, død 22. februar 1965 i Oslo) var en norsk musiker og forfatter, kjent som Norges første kvinnelige redaktør da hun 31 år gammel ledet Vesteraalens Avis.

Liv og virke

Bakgrunn 
Hun var datter av Richard With og flyttet med familien til Risøyhamn året etter at hun ble født. Der vokste hun opp og bodde til hun og seks søsken flyttet til Bergen (1889) der hun gikk på Fru Griegs skole. Hun studerte så musikk og sang i Paris og Berlin.

Karriere
Hun virket som musikklærerinne før hun i 1905 vendte tilbake til Stokmarknes som redaktør i Vesteraalens Avis, og således ble Norges første kvinnelige redaktør. Samme sted etablerte hun Vesteraalens Kvindesaksforening (1907).

Etter en tid i Tyskland (1908) bosatte hun seg  i Kristiania, der hun etablerte avisen Hver 14de dag, som blant annet oppdaget Johan Falkberget. Avisen ble senere solgt oftere og endret navn til Hver 8de dag inntil den ble solgt (1918). Hun beholdt dog Nanna With Forlag, som utga et godtselgende biografisk leksikon, samt den første norskskrevne tegneserien Kari, Per og Søren på bytur (1912–1914), med tekst av henne selv. Illustratør var Gunnar Tandberg, som på det tidspunktet var fast ansatt i gullsmedfirmaet N.M. Thune. Fra 1912 hadde de den første ruten på trykk i magasinet For Hus og Hjem, og i 1913 utga de det som trolig var både Norges første lengre tegneserie og Norges første tegneseriesamling, Kari, Per og Søren paa Bytur. I 1913 utga With og Tandberg også samlingen «Kari, Per og Søren paa besøk i hovedstaden og paa reise til Amerika».

Hun var også frilansjournalist for blant annet Aftenposten.

Sammen med Agathe Backer-Grøndahl og Thorvald Lammers etablerte hun Oslo Musiklærerforening (1905) og ble dens første leder. Videre ledet hun Norsk Yrkeskvinneforening og satt sentralt i Norske Kvinners Sanitetsforening, der hun angivelig var den som tok til orde for etableringen av «Maiblomsten». Hun etablerte kvinneavdelingen i Frisinnede Venstre, hvorfra hun meldte seg ut (1927) og etablerte Oslo Kvinneparti. 

With var sentral i Nordlendingenes Forening, der hun var leder og også sentral i etableringen av Nordnorsk student- og elevhjem (1960), hvor man i dag finner en byste av With.

Utmerkelser 
 Petter Dass-medaljen (1912) 
 Kongens fortjenstmedalje i gull
 Æresmedlem i Norges Musiklærerforbund

Utgivelser 
 Illustrert Biografisk Leksikon over kjendte norske mænd og kvinder, With & Co, 1916

Referanser

Eksterne lenker 
 «Hun var landets første kvinnelige redaktør - nå hedres hun på hjemplassen», NRK 24. august 2013

Personer fra Andøy kommune
Norske pedagoger
Journalister i norske lokalaviser
Norske redaktører
Norske kvinnesaksforkjempere
Kongens fortjenstmedalje i gull
Medlemmer av Norsk Kvinnesaksforening
Herbie – Full tank

Herbie – full tank er en amerikansk familiefilm og filmkomedie fra 2005. Den ble laget av Walt Disney Productions, basert på figurer skapt av Gordon Buford. Filmen er en oppfølger til Herbie drar til Monte Carlo fra 1977, og Herbie gir seg aldri fra 1980.

Handling
Etter en lang karriere som racerbil havner til slutt folkevognen Herbie hos bilopphuggeren. Når «Maggie Peyton» (Lindsay Lohan) uteksamineres fra universitetet bestemmer hennes far (Michael Keaton) seg for å gi henne en bil. Han kjører henne til bilopphuggeren der hun etterhvert bestemmer seg for Herbie. «Maggie» stiller opp i en kappkjøring mot racerbilføreren «Trip Murphy» (Matt Dillon).

Andre filmer om Herbie
På to hjul i svingen (The Love bug) (1969)
Full speed igjen med Herbie (Herbie Rides Again) (1974)
Herbie drar til Monte Carlo (Herbie Goes to Monte Carlo) (1977)
Herbie gir seg aldri (Herbie Goes Bananas) (1980)

Rolleliste

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 2005
Actionkomedier fra USA
Familiefilmer
Disney-filmer
Bilfilmer
Engelskspråklige filmer
Oppfølgerfilmer
Axel Revold

Axel Julius Revold (født 24. desember 1887 i Ålesund, død 11. april 1962 i Bærum) var en norsk maler.

Kunstnerisk bakgrunn og arbeid
Axel Revold utdannet seg ved Statens Tegneskole i Kristiania fra 1906 til 1908) som elev under Henrik Sørensen. Han gikk deretter i lære hos Henri Matisse i Paris fra 1908 til 1910. Revold debuterte på Høstutstillingen i 1910. 

Inspirert av naturen i Nord-Norge, kombinert med kubisme, ble han oppfattet som modernist. Axel Revold var med å innlede, og lede, den såkalte freskoepoken i norsk kunst sammen med Per Krohg og Alf Rolfsen. Freskene i «Frescohallen» i Bergen børs ble malt i tidsrommet fra 1921 til 1923.

I 1927 var han en av kunstnerne og arkitektene som etter invitasjon fra Arno Berg, daværende byantikvar i Oslo, utarbeidet forslag til hvordan hovedstadens bygningsmasse kunne bli mer fargerik og innbydende. Initiativet til dette byutviklingsprosjektet kom fra kunstneren Henrik Sørensen.

Senere, med Per Krohg, malte han trappeveggene i Universitetsbiblioteket i Oslo i 1933, og i 1950 bidro han med fresker til Oslo rådhus. 

Revold var professor på Statens kunstakademi fra 1925 til 1946, og drev under andre verdenskrig undervisning i Det Illegale Akademi. Ellers drev han egen malerskole med John Savio blant elevene. Revolds «Fiskevær i Lofoten» ble trykket på norske femkronerssedler fra 1955 til 1963. Han var initiativtager til kunstnerhuset i Svolvær.

Slekt og familie
Axel Revold var sønn av kjøpmannen Julius Revold (1855–1927) og Johanne Hjelpsten (1854–1907). De bodde i Narvik fra 1900 til 1906. 

Fra 1915 til 1928 var Axel gift med Ingrid Müller (1897–1959, se Müller (slekt)). Sammen fikk de Reidar Revold (1918–1973) som ble kunsthistoriker, og Sven Revold (1919–1988) som danset og malte. 

I sitt andre ekteskap fra 1929 var han gift med Irmelin Nansen (1900–1977), datteren til Eva Nansen og polarhelten Fridtjof Nansen (se for øvrig slekten Heiberg). Irmelin og Axel fikk datteren Dagny Hald (1936–2001) som ble keramiker og grafiker, og sønnen Helge Revold (født 1931) som ble kunstmaler. Både kona Irmelin og sønnen Sven (fra Axel Revolds første ekteskap) gikk på Axel Revolds tegneskole på slutten av 1930-tallet.

Verv og premier 
 ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden 1946 og  kommandør 1955
 Kongens fortjenstmedalje i gull
 kommandør av Dannebrogordenen, Finlands Vita Ros' orden og den svenske Nordstjärneorden
 ridder av den franske Æreslegionen og Officer de l'instruction publique.

Verker av Axel Revold (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 «Axel Revold» i Norsk biografisk leksikon

Norske malere
Norske kunstprofessorer
Personer fra Ålesund kommune
Personer fra Narvik kommune
St. Olavs Orden
Kongens fortjenstmedalje i gull
Dannebrogordenen
Nordstjerneordenen
Finlands hvite roses orden
Æreslegionen
Palmes académiques (Frankrike)
Ibestadtunnelen

Ibestadtunnelen er en undersjøisk veitunnel mellom øyene Andørja og Rolla i Ibestad kommune i Troms. Tunnelen går mellom Sørvika på Andørja og Hamnvik på Rolla. Sammen med Mjøsundbrua knytter den Rolla til fastlandet. Ibestadtunnelen er  meter lang, og dypeste punkt er 112 meter under havet. Tunnelen ble åpnet den 2. desember 2000. Den er en del av fylkesvei 848. Største stigning i tunnelen er 9,9 %  (Vegdirektoratet oppgir 10 %). Tunnelen har i gjennomsnitt en trafikk på 600 kjøretøy i døgnet (tall for 2021).

Et annet navn på veiforbindelsen mellom Andørja og Rolla er Bygdeforbindelsen, etter navnet på sundet Bygda.

Ibestadtunnelen har tidligere vært plaget av at asfaltstøv og salt sjøvann som siver inn i tunnelen har gjort tunnelen glatt. Ibestadtunnelen var den eneste av de undersjøiske veitunnelene i Norge som ikke hadde ventilasjon.

I 2022 ble Ibestadtunnelen oppgradert i tråd med tunnelsikkerhetsforskriften for fylkesveger. Det er montert vann- og frostsikring, ny LED-belysning, DAB og nødnett, mekanisk ventilasjon (vifter) og det er blitt tillatt å sykle gjennom tunnelen etter oppgraderinga.

Se også
Svarthammartunnelen
Mjøsundbrua
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilde av nordøst-innslaget.

Veitunneler i Troms og Finnmark
Undersjøiske tunneler i Nord-Norge
Veier i Ibestad
2000 i Norge
Tunneler åpnet i 2000
Nappstraumtunnelen

Nappstraumtunnelen er en undersjøisk veitunnel mellom Vestvågøya og Flakstadøya i Lofoten. Tunnelen går under Nappstraumen mellom Flesa på Vestvågøya og Napp på Flakstadøya. Nappstraumtunnelen er  meter lang, og dypeste punkt er 63 meter under havet. Største stigning i tunnelen er 8 %. Tunnelen ble åpnet den 11. juli 1990, og er en del av europavei 10. Den erstattet fergesambandet mellom Lilleeidet og Napp, som ble satt i drift i 1956. Tunnelen var nedbetalt i 2003 og veien ble da bompengefri.

I likhet med mange andre tunneler i Norge er Nappstraumtunnelen noe plaget med kondens. Kondensen kan føre til farlige situasjoner fordi bilrutene plutselig dugger når en kjører inn i tunnelen.

Trafikkutvikling 
Årsdøgntrafikken i tunnelen siden 2008.

Se også 
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilde av nordøst-innslaget.
 Statens vegvesen veikart

Veitunneler i Nordland
Undersjøiske tunneler i Nord-Norge
Veitunneler på europavei 10
Veier i Vestvågøy
Veier i Flakstad
1990 i Norge
Tunneler åpnet i 1990
Toppentunnelen

Toppentunnelen er en  meter lang veitunnel på Grytøya i Harstad kommune i Troms. Den går under fjellet Toppen mellom Hallevika ved Vadskinn og Sørvikneset ved Dale, på sørvestsiden av øya. Tunnelen ble åpnet 12. juli 1996 og er en del av fylkesvei 7756. Tunnelen har ett kjørefelt med møteplasser.

Toppentunnelen ga bygdene Grøtavær, Alvestad og Dale veiforbindelse mot Bjørnrå. Da tunnelen ble åpnet ble fergestrekningen mellom Alvestad på Grytøya og Stornes på Hinnøya nedlagt. Den svært rasfarlige veistrekningen mellom Dale og Alvestad, ble erstattet med Liantunnelen i 2010. Veien som tidligere ble stengt av ras og rasfare i flere perioder hvert år, ble erstattet med tunell. Når veien var stengt, gikk ferga mellom Stornes og Bjørnrå ekstraturer til Alvestad.

Se også 
 Liantunnelen
 Veitunneler i Norge

Referanser 

Tunneler åpnet i 1996
Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Harstad
1996 i Norge
Edvard Ruud

Edvard Ruud (født 6. november 1907 på Elgsnes utenfor Harstad, død 5. august 2001) var en norsk lyriker, folkeminne-og folkemusikksamler fra Nord-Norge.

Ruud besørget opptak og lagring av flere hundre gamle folkesanger gjennom NRK, og også hos Tromsø Museum. Han var også medvirkende på en rekke plate- og CD-utgivelser med folkemusikk. Han ble statsstipendiat i 1974.

Bibliografi 
 Tankar eg tenkte som eit minne til deg, dikt, 1979
 Det mørke landet, eventyrsamling, 1980
 Tankar i ord : dikt i utval, 1981
 Dei finaste band, Elias Blix og hans Barndomsminne frå Nordland, 1983 (sm.m. Karl Erik Harr) 
 Tankar og ord frå landet i nord, dikt, 1998
 Hav og himmel i Hålogaland, dikt, 1999
 Dikt frå Elgsnes, 2000

Utmerkelser 
 Blixprisen 1980
 Harstad Sparebanks kulturpris 1987
 Petter Dass-medaljen 1991

Referanser

Litteratur og kilder 
 Arne Ivar Hanssen. Edvard Ruud. I: Årbok for Senja, 2001
 Hans Kristian Eriksen. Intervju med Ruud. I: Norsknorsk magasin, nr 5, 1999 
 elgsnes.no Bilder fra Ruuds begravelse, og Karl Erik Harrs tale i begravelsen

Norske lyrikere
Personer fra Harstad kommune
Statsstipendiater
Norske folkemusikksamlere
Norske folkeminnesamlere
Nynorskforkjempere
Fødsler i 1907
Dødsfall i 2001
Georg Fredrik Fasting

Georg Fredrik Fasting (født 7. juni 1903 i Spydeberg, død 11. februar 1987 i Trondheim) var en norsk arkitekt. Han tegnet den berømte norske røde telefonkiosken, som det finnes 100 av i Norge.

Fasting tok examen artium ved Bergen katedralskole i 1923 og studerte ved NTH i Trondheim årene 1924-1928. Etter studiene var han arkitektassistent for Leif Grung (mellom 1928-29), Thorolf Hals Frølich (1929–32) og Sigurd Lunde (1932–36). Fra 1936 til 1950 hadde Fasting eget arkitektkontor. Etter krigen mister Fasting retten til å inneha foreningsverv i Norske arkitekters landsforbund i 1 år, fram til 1. januar 1947. Tilsvarende straff ble gitt til arkitekter som under krigen hadde utført arbeid, direkte eller indirekte, for tyskerne eller Nasjonal Samling. Årene 1949-66 var han fylkesarkitekt i Nord-Trøndelag og mellom 1966-73 i Hordaland. Fasting har tegnet boligbygg, forretningsgårder, reguleringsplaner, skoler og sykehus.

Bygninger (utvalgte) 
 Egen villa (1937), Olderhaugen på Fjøsanger, Bergen.
 Vanførehjemmet (1938), behandlingsbygg for opptrening og omskolering, nå Undervisningssenteret ved Haukeland universitetssykehus, Bergen
 Forretnings- og leiegården Wigandgården (1939–1940), Bergen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 archinform.net om Georg Fredrik Fasting (engelsk) 
 Riksantikvaren om fredning av Fastings telefonkiosker
 RIKS
 Spydeberg kommune
 Vanførehjemmet i landverneplan for helsesektoren

Norske arkitekter
Personer fra Bergen kommune
Personer fra Spydeberg kommune
Fødsler i 1903
Dødsfall i 1987
Professor Balthazar

Professor Balthazar er tittelen på  og hovedpersonen i en animert, jugoslavisk barne-TV-serie skapt av den kroatiske animatøren Zlatko Grgic i Zagreb Films studio. 

Serien handler om en gammel professor og oppfinner som løser ulike problemer og hjelper sine venner i den lille byen de bor i,  ved hjelp av en universalmaskin som lager fantastiske dråper. Tegnestilen er barnevennlig og humoristisk påvirket av datidens vitsetegninger og psykedeliske flower power-design.  Det ble laget 59 episoder av tegnefilmserien i perioden fra 1967 til 1974, hver med en spilletid på fra 5 til 10 minutter. 

Filmene ble vist de påfølgende år i en rekke europeiske land, både i det tidligere Jugoslavia, Danmark, Finland, Nederland, Norge, Portugal og Sverige. Professor Balthazar ble også vist i Iran og på barnekanalen Nickelodeon i USA på 1980-tallet. En dataanimert versjon var planlagt å komme på slutten av 1990-tallet. NRK sendte serien i reprise på NRK Super fra våren 2011.

Eksterne lenker 

Kroatia
Animerte barneserier
Jugoslavisk kultur
TV-serier fra 1960-årene
TV-serier fra 1970-årene