Eiker

Eiker, også Eikerbygda eller Eikerbygdene, er et område i tidligere Buskerud i Viken fylke og et fellesnavn på Nedre og Øvre Eiker. En person fra Eiker kalles eikværing, og dialekten som brukes er Eiker-dialekt.

De vestlige delene av Eikers berggrunn ble dannet i prekambrium (altså fra 700 millioner år tilbake helt fram til 4,5 millioner år siden) Dermed er grunnfjellet blant det aller eldste som fins i Norge, og er for det meste av gneis. I kambrium ble Eiker dekket av vann, som varte gjennom de neste periodene ordovicium og silur. Sjøen var da ikke dypere enn 100-130 meter. Det er det funnet mange fossiler av dyrene som levde i denne perioden, spesielt av trilobitter og snegler.

Landskapet består til dels av den frodige Eikerdalen, som strekker seg fra Modum i nord til Drammen i øst. Gjennom dalen renner Drammenselva. I områdene på hver side av den østlige delen av dalen finnes rike forekomster av orkideer. I sør renner Eikernvassdraget, som domineres av de sammenhengende innsjøene Eikern og Fiskumvannet. På begge sider av den dype og lange Eikern ruver skogskledte høyder som strekker seg opp til rundt 700 moh. Fiskumvannet er, i motsetning til Eikern, svært grunt. Området rundt deltaet der elva Dørja renner ut i Fiskumvannet, er et vernet fuglereservat.

Det fins bevis for at mennesker har levd her siden 8000 f. Kr. Tidlig i vikingtida var Eiker den vestlige delen av kongeriket Vingulmark. Noe senere ble det en del av kongeriket Vestfold. En stor vikingskatt ble funnet på gården Hoen, Hoenskatten.

På Eiker lå også storgårdene Sem og Fossesholm.

I 1624 var Eikers eneste henrettelse ved brenning, Ingrid Engelsdatter.

Opprinnelsen til navnet Eiker er usikker. Både Øvre Eiker (og tidligere Nedre Eiker kommune) har eikeblader i kommunevåpnet, men navnet kan like gjerne ha opphav i gamle variasjoner av ordet åker.

Eiker var tidligere en selvstendig kommune i Buskerud fylke, opprettet som Eger formannskapsdistrikt i 1837.

I 1843 ble en ubebodd del av Eger overført til Skoger formannskapsdistrikt, som samtidig ble en del av Larvik og Jarlsberg amt (Vestfold).

1. juli 1885 ble Eiker kommune delt i Øvre Eiker og Nedre Eiker. Eiker hadde ved delingen 11 531 innbyggere.

1. januar 2020 ble Nedre Eiker slått sammen med Svelvik og Drammen kommuner til nye Drammen kommune.

Eker len 
I Danmark og Norge ble betegnelsen len brukt om den øverste kategorien forvaltningsområder frem til den ble avløst av betegnelsen amt i 1662.

Eiker var eget len i periodene 1388 til midten av 1400-tallet og fra 1602 til 1662. Eker len omfattet foruten Eiker også Modum og Tverrdalene (Eggedal, Sigdal og Krødsherad). Lensherren i Eker holdt til på Sem setegård.

Lensherre i Eker len var:

 1388 – 1442   Benedikt Nikolausson
 1442 – 1446   Torgaut Bengtsson
 1446 – 1448   Gaute Toraldsson Kane
 1603 – 1614   Lorens von Hadelen
 1614 – 1618   Claus von Ahnen
 1618 – 1626   Hartvig Huitfeldt
 1626 – 1640   Ove Gedde
 1640 – 1643   Nils Lange
 1643 – 1646   Vincens Bildt
 1646 – 1647   Hans Lange
 1647 – 1662  var det ikke utnevnt noen lensherre men Hannibal Sehested fungerte som lensherre i Eker.

Eksterne lenker 
 
 Øvre Eiker kommunes nettsted
 Nedre Eiker kommunes nettsted 

Tidligere kommuner i Buskerud
Øvre Eikers historie
Nedre Eiker
Norske kommuner etablert i 1838
Kommuner opphørt i 1885
Vikens geografi