alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bitte Monn-Iversen

Bitte Monn-Iversen (født 26. februar 1954 i Oslo) er en norsk film- og TV-produsent. Hun var sentral i overgangen fra fjernsynsteater til moderne TV-drama med serier som Rød snø, Vestavind og Berlinerpoplene.  

Monn-Iversen har produsert en lang rekke krim-, humor- og dramaserier for NRK. Fra 2000 til 2014 var hun hovedansvarlig for alle teateroverføringer som ble sendt på NRK. Hennes serier har vunnet tolv Gullruter og to Amandapriser. Berlinerpoplene er den eneste norske dramaproduksjonen som har vunnet i Prix Italia.

1986 ga hun og Johnny Bergh ut boken «Videoproduksjon : fra idé til ferdig program», som var en norsk versjonering av et svensk originalverk. Boken var den første norske fagboken om videoproduksjon.  

Hun er datter av komponisten Egil Monn-Iversen og skuespilleren Sølvi Wang, og var gift med TV-produsenten Johnny Bergh frem til hans død i 2014.

Utvalgte titler som produsent 
 2014 – Den andre mannen i meg | Hypokonderen 
 2013 – KORK - hele landets orkester
 2012 – Folk og røvere i Kardemommeby (teateroverføring) | Erobreren
 2011 – Taxi
 2009 – Berlinerpoplene (sesong 2)
 2007 – Berlinerpoplene (sesong 1) | Vente på Godot (teateroverføring)
 2006 – Fremtiden kommer bakfra | Terje Vigen (novellefilm) | Hvis jeg faller (novellefilm) | Sejer - Svarte sekunder
 2005 – Vildanden (teateroverføring) | Svevn (teateroverføring)
 2004 – Figaros bryllup (teateroverføring) | Jeppe på Bjerget (teateroverføring)
 2003 – Hvem er Ernest (teateroverføring) | Kjell Universell (novellefilm) | Mia
 2002 – Enigmavariasjoner (teateroverføring)
 2001 – Genanse og verdighet (teateroverføring)
 2000 – Soria Moria
 1998 – Offshore
 1996 – Gåten Knut Hamsun
 1995 – Vestavind (sesong 2)
 1994 – Vestavind (sesong 1)
 1992 – Dødelig kjemi  
 1990 – Kine og Stine | Wenche Myhre - en entertainer
 1989 – Marerittet | Karusell - En musikalsk collage | Jenter
 1988 – Et bilde av Erik Bye
 1986 – Pilen Flyttebyrå
 1985 – Rød snø
 1981 – Septembermordet

Titler - annet 
 2000 – Soria Moria – utvikler
 1987 – På stigende kurs – produksjonsleder
 1985 – Rød snø – innspillingsleder
 1981 – Den grønne heisen – produksjonsleder
 1977 – Toget – regiassistent
 1977 – Helmer og Sigurdson – innspillingsleder
 1977 – Øyeblikket – produksjonssekretær
 1976 – Bør Børson II – klippeassistent
 1975 – Fru Inger til Østråt – produksjonssekretær
 1975 – Skraphandlerne – produksjonsassistent
 1974 – Den siste Fleksnes – produksjonsassistent
 1974 – Bør Børson Jr. – produksjonassistent (som Berit Monn-Iversen)

Referanser

Eksterne lenker 
  
 (sv) Bitte Monn-Iversen i Svensk Filmdatabas

Norske filmprodusenter
Norske TV-personligheter
Personer fra Bærum kommune
Mongolsk tugrik

Mongolsk tugrik er valutaen i den asiatiske staten Mongolia. Den deles inn i 100 mungu (мөнгө). Myntenheten ble innført i 1925.

Det sirkulerer per 2018 mynt i valørene 20, 50, 100, 200 og 500 tugrik og sedler med verdiene 1, 5, 10, 20, 50, 100, 500, 1000, 5000, 10000 og 20000 tugrik.

Betegnelsen tugrik stammer fra mongolsk «dughurik» og har betydningen «rund», som i mynt eller hjul. Det viser til myntformen.

Referanser 

Asiatisk valuta
Mongolias økonomi
Flatiron Building

Fuller Building, bedre kjent som Flatiron Building, er en høyblokk ved Madison Square på Manhattan i New York. Bygningen er reist på den smale og kileformede hjørnetomten nord for 23. gate der Broadway møter Fifth Avenue, noe som ga den dens karakteristiske form (og kallenavnet Flatiron – «Strykejernet»).

Flatiron Building sto ferdig i 1902, og var da New Yorks nest høyeste bygning (etter Park Row Building) med sine 87 meter, fordelt på 22 etasjer. Flatiron var også en av de første bygningsstrukturene i New York som ble konstruert rundt et stålskjelett, noe som ga nye muligheter for å bygge i høyden. Bygningen ble tegnet av Daniel Burnham i Beaux-Arts-stil, og fasaden er rikt ornamentert med gotiske og renessanse-inspirerte detaljer. Sjefsingeniør for konstruksjonen var Joachim Gotsche Giæver.

Området rundt Madison Square, øst mot Gramercy Park og noen kvartaler sør mot Union Square er kalt Flatiron District etter den kjente bygningen.

Litteratur

 Zukowsky, John and Saliga, Pauline, "Late Works by Burnham and Sullivan", Art Institute of Chicago Museum Studies. 11.1 (Autumn 1984:70–79)
 Kreitler, Peter Gwillim. Flatiron: A Photographic History of the World's First Steel Frame Skyscraper, 1901–1990. AIA Press 1991. 
 

Byggverk på Manhattan
Byggverk fullført i 1902
Krokstadsenteret

Krokstadsenteret ligger i Nedre Eiker kommune, ca. 15 km utenfor Drammen sentrum, langs Drammenselva på Europavei 134 mot Hokksund. Kongsberg er 20 minutter unna.

Kjøpesentre i Viken
Brooklyn Bridge

Brooklyn Bridge er en av tre broer som binder sammen bydelene Manhattan og Brooklyn i New York. Den strekker seg 1834 meter over East River, og hovedspennet over selve elven er 486 meter, noe som gjorde den til verdens lengste hengebro da den sto ferdig i 24. mai 1883.

Brooklyn Bridge er en av de eldste hengebroer i USA, og var den første bro av denne typen i verden som ble konstruert med stålkabler. Broen tok fjorten år å bygge, og 27 arbeidere mistet livet underveis i byggingen. Den er oppført med karakteristiske spissede bueganger gjennom de to tårnene.

Brooklyn Bridge var et av de store mesterverkene innen ingeniørkunst på 1800-tallet, og er den dag i dag et av New Yorks mest berømte byggverk.

Se også 
 Manhattan Bridge
 Williamsburg Bridge

Eksterne lenker 
 
 Brooklyn Bridge Website
 Historikk og bilder
 360° Interactive panorama from the top of the Brooklyn Bridge
 The Brooklyn Bridge: A Study in Greatness
 

Hengebroer
New York
Veibroer i USA
Broer åpnet i 1883
1883 i USA
BGM-71 TOW

BGM-71 TOW (Tube-launched, Optically tracked, Wire-guided missile) er et USA-produsert panserbrytende Panservernmissilsystem. TOW ble introdusert i 1970, og er det mest brukte panserbrytende missilsystemet i verden.

Systemet baserer seg på en utskytningsenhet med sikte og regneenhet, og et missil som styres fra utskytningsenheten via to kobbertråder som missilet spoler ut bak seg under flukten. Skytteren må følge målet med siktet under hele flukten, og missilet styres til å treffe der siktet til enhver tid peker.

Varianter 
 BGM-71A (Basic TOW) har en diameter på 129mm, og en rekkevidde på 3km. Systemet har ikke termisk sikte, og kan dermed ikke brukes ved redusert sikt eller i mørket.
 BGM-71C (Improved TOW eller ITOW) har som Basic TOW diameter på 129mm, men rekkevidden er økt til 3,75km.
 BGM-71D (TOW 2) har et stridshode på 149mm, og som ITOW rekkevidde på 3,75km. Det har også termisk sikte som gjør det brukbart også i mørke og ved lav sikt.
 BGM-71E (TOW 2A) har samme diameter og rekkevidde som TOW 2, men har også en "standoff probe" for å bedre penetreningsevnen mot reaktivt panser.
 BGM71F (TOW 2B) penetrerer målet fra toppen, der pansringen som regel er tynnest.
 TOW Fire-and-Forget (TOW F&F) er neste generasjons missilsystem, der skytteren kan engasjere et nytt mål med det samme et missil er avfyrt.

Bruk i Norge 
I Norge brukes TOW av Hæren, både av infanteriet med den vanlige utskytningsenheten og av kavaleriet på NM-142 rakettpanserjager.  Det norske forsvaret oppgir kostnadene i 1996-kroner som 1,1 millioner for avfyringsenheten og 98 629,- for missilet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

TOW
Missiler brukt av Norges forsvar
Durin IV

Durin IV var en Dvergekonge av Durins folk i J.R.R. Tolkiens Midgard. Han ble med Gil-galad og Elendil i den siste allianse mellom alver og menn (eng.: Last Alliance). Han overlevde slaget og Barad-dûrs nederlag og vendte tilbake til Khazad-dûm.

Dverger i Tolkiens verden
Øystein Hauge

Øystein Hauge (født 10. desember 1956 på Vegårshei) er en norsk forfatter og poet. Han er siden 1982 bosatt i Hustadvika i Romsdal.

Fra 1982 til 2005 var han tilsatt i Justisdepartementet som rådgiver for militærnekterne i Norge, så fra 2005 til 2019 seniorrådgiver i Kriminalomsorgen. Hauge arbeider i dag som litteraturkritiker og poet (medlem Norsk kritikerlag, Den norske Forfatterforening og Norsk Forfattersentrum). Han har vært programansvarlig for Bjørnsonfestivalen i Molde, styremedlem i Bjørnstjerne Bjørnson-Akademiet, leder av Fondsstyret i Norsk Forfattersentrum og medlem av Internasjonalt utvalg i Den norske Forfatterforening - for å nevne noen av de faglige engasjementene hans innenfor litteraturfeltet. 

Øystein Hauge har gjennom en årrekke holdt kurs i skrivekunst og har under litteraturfestivaler ledet et femtitalls scenesamtaler med andre forfattere (Jan Kjærstad, Vigdis Hjorth, Jan Erik Vold, Herbjørg Wassmo, Kolbein Falkeid, Dag Solstad, Leif GW Persson, Ketil Bjørnstad, Anne Karin Elstad bl.a.). 

«Sidan Bondeheimen blei bygd i 1913 har han vore ein heim for forfattarar og skodespelarar som har vitja hovudstaden. I eit omfattande kulturprosjekt er no forfattarar, skodespelarar og andre stamgjester synleggjort i romma på hotellet som er eigd av Bondeungdomslaget". Det er Nynorsk Kultursentrum som skriver om kunstnerene som har fått sitt eget rom ved hotellet. Øystein Hauge er i kulturprosjektet gitt rom 608. 

Hauge har sammen med Madlen Behrendt tegnet og utformet kommunevåpenet «Plogen og fisken» som fra 2020 ble tatt i bruk av Hustadvika kommune.

Bibliografi 
 Hundre vegar heim (boksingel Flamme forlag) (2021)
 Oktobersong – lyrikk (Borken) (2021)
 Predikanten – lyrikk (Tiden) (2011)
 Stilleben – lyrikk (Tiden) (2010) ISBN 978-82-10-05095-4
 Fotografi av to som dansar – lyrikk (Tiden) (2005)
 Radiodikt – lyrikk (Tiden) (2003)  
 Bare – lyrikk (Tiden) (2002)  
 Grønt – lyrikk (Tiden) (2000) 
Drømmen om Korea (koreanske eventyr. Gjendiktning, Hollym forlag, Seoul (1993)
 Forfatterliv og røre – anekdotesamling (Det Norske Samlaget/De norske Bokklubbene) (1991)
 Messe og maskespel – aforismer, fragment (Møre forlag). (1989)

Forfatteren er representert i en rekke diktantologier - nasjonalt og internasjonalt - og har siden 2005 også arbeidet med ulike lydperformance-prosjekt (representert i bl.a. lydinstallasjon Museet for Samtidskunst (Roskilde, 2005).

Stipend, priser o.a. 
 Hustadvika kommunes kulturpris (2022) 
 Andersson Rysst-fondet (2002)
Vegårshei kommunes kulturpris (2010)
 Sørlandets litteraturpris 2012 for diktsamlinga Predikanten.
 Statens Kunstnerstipend (reisestipend)
Den norske Forfatterforening (reisestipend)
Forfatterforbundet (arbeidsstipend)
Norsk Kritikerlag (reisestipend)
 Dansk-Norsk Samarbeidsfond (reisestipend)
 Sasakawafondet (reisestipend Japan)
 Årets diktsamling 2005 (leserkåring Dagbladet for samlinga Fotografi av to som dansar)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Forfatteren i samtale med Harald Overå, fra «Poesitid» på NRK P2
Forfatterens egen nettside: Litteraturnett

Norske lyrikere
Personer fra Vegårshei kommune
Sørlandets litteraturpris
Fødsler i 1956
Europavei 20 (Sverige)

Europavei 20 (Sverige) er en svensk stamvei som går mellom Öresund ved Malmö og Stockholm. Veien er del av europavei 20.

Knutepunkter

Stockholm kommune
 Stockholm-Tallinn (10 timer, 1 tur/dag) → 
Endepunkt Frihamnen
 Stockholm-Värtan
 Motorvei Stockholm (Värtan)–Eskilstuna (Slagsta) (115 km)

 Norra länken (4 km tunnel)
  Stockholm-Norrtull, felles trasé til Södertälje 

  Stockholm-Fredhäll → 
 Fredhällstunneln (210 m)
 Essingebron (Mälaren, 470 m)
 Gröndalsbron (Mälaren, ca. 400 m)
   Stockholm Nyboda
  Stockholm Västertorp
Botkyrka kommune
  Fittja
  Hallunda
Södertälje kommune
  Moraberg
  Södertälje kanal (ca. 500 m)
  Södertälje Saltskog
Nykvarn kommune

Strängnäs kommune
  Mariefred
  Strängnäs
Eskilstuna kommune
  Årby
  Slagsta
  Eskilstuna Marielund
  Mostugan, felles trasé til Kungsör

Kungsör kommune
 Torpunga
 Kungsör
 Runna
Arboga kommune
 Marieborg
  Vibyholm, felles trasé til Adolfsberg (motorvei 87 km)
 Arboga Jäder

Örebro kommune
  Örebro Norrplan, felles trasé til 
 Örebro Adolfsberg (→), felles trasé til Arboga
 Marieberg
Kumla kommune
 Byrsta
 Brändåsen
 Stenbråten
Laxå kommune
 Laxå

Gullspång kommune
 Hova
Mariestad kommune
 Hasselrör, felles trasé til Haggården
 Mariestad Krontorp
 Krontorp
 Haggården
Götene kommune
 Loftsgården (motorvei 12 km)
 Götene
 Lundsbrunn
Skara kommune
 Vilan
 Skara Munkatorp
Vara kommune
 Skatofta
 Vara
Essunga kommune
 Jonslund
Vårgårda kommune
 Mellomgården
 Vårgårda, felles trasé til Hjultorp
 Hjultorp  (motorvei 15 km)

Alingsås kommune
  Alingsås  (motorvei 9 km)
 Ingared 
Lerum kommune
 Motorvei Nääs–Malmö (Limhamn) (320 km)
 Jerikotunneln (110 m)
Partille kommune
Göteborg kommune

 Arm E20.10 Göteborg Ånäsmotet → til E45 og E6 via  Marieholmstunneln
  Göteborg Olskroksmotet, felles trasé til Malmö
   Kallebäck → til 

Kungsbacka kommune
  Kungsbacka
Varberg kommune
 Värötunneln (265 m)
  Varberg N
  Varberg C
Falkenberg kommune
  Falkenberg C
  Falkenberg S
Halmstad kommune
  Halmstad N → 
  Halmstad Ö
  Halmstad S
Laholm kommune
  Laholm

Båstad kommune
  Östra Karup
Ängelholm kommune
  Hjärnarp → til 
  Ängelholm
 
  Strövelstorp
Helsingborg kommune
  felles trasé til Helsingborg Södra
   Helsingborg Södra
Landskrona kommune
  Landskrona
  
Lomma kommune
  Flädie, → til Lund
  Lomma Arm E6.01
Sidetrasé Inre Ringvägen E6.01
Malmö kommune
  felles trasé til Trelleborg 
 
   → 
  → Trelleborg

 Øresundsbroen (7 845 m) →  Danmark

Alternative veier
Det finnes alternative veier for å reise fra et sted langs veien til et annet.
 Helsingborg–Stockholm: E4 via Jönköping. 140 km kortere, motorveg nesten hele veien.
 Göteborg–Stockholm: Riksväg 40 til Jönköping, deretter E4 til Stockholm. Cirka 10 km kortere, nesten en time mindre kjøretid, motorvei cirka 90% av strekningen og resten 2+1-vei med midtdeler og 100 km/t.

Se også
Europavei 20
Europavei 20 (Danmark)

Eksterne lenker
 European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR)

Europaveier i Sverige
Skåne län
Hallands län
Västra Götalands län
Örebro län
Västmanlands län
Södermanlands län
Stockholms län
Catherine Ndereba

Catherine Ndereba (født 31. juli 1972) er en kenyansk maratonløper.

7. oktober 2001 satte hun verdensrekord på maraton med tiden 2:18.47. Tiden ble oppnådd i Chicago maraton. En uke tidligere, den 30. september, hadde Naoko Takahashi fra Japan løpt maraton på 2:19:46 i Berlin Maraton, og ble med det første første kvinne i historien som løp maraton under 2:20.

Catherine Ndereba vant både Chicago maraton og Boston maraton i 2000 og 2001.

I VM i friidrett 2003 vant hun gull på maratondistansen, mens det ble sølv under VM 2005 i Helsingfors. Under VM 2007 i Osaka tok hun et nytt VM-gull.

Hun har også to OL-sølv, fra OL 2004 i Athen og Friidrett under OL 2008 i Beijing.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Nyeri
Kenyanske langdistanseløpere
Kenyanske maratonløpere
Verdensmestere i friidrett
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Kenya under Sommer-OL 2004
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Kenya under Sommer-OL 2008
Deltakere for Kenya under VM i friidrett 2007
Verdensrekordsettere i friidrett
Talsu fylke

Talsu fylke var en forvaltningsenhet vest i Latvia. Det ble avskaffet i 2009. Administrativt sentrum var Talsi med 12.391 innbyggere. Fylket dekket 4,1% av arealet i Latvia.  

Fylker i Latvia
Dorthe Skappel

Dorthe Skappel (født Anna Dorothea Riseng; 18. desember 1962) er en norsk programleder og tidligere modell. Hun er best kjent for å lede TV 2s underholdningsmagasin God kveld Norge og som programleder for den årlige TV-prisutdelingen, Gullruten. 

Utover høsten 2009 var hun med i konkurransen Camp Senkveld i programmet Senkveld med Thomas og Harald på TV 2.

Liv og virke 
Skappels familie viste stor interesse for kunst og underholdning, og hun var selv aktiv i teater som ung. Hun gikk deretter over til en karriere som modell.

Etter flere år som internasjonal modell, sendte hun inn en video av seg selv til flere fjernsynskanaler for å komme på fjernsyn. Hun fikk først jobb i TVNorge, før hun kom til TV 2 på midten av 1990-tallet.

Skappel har ledet lørdagsmagasinet God kveld, Norge! på TV 2 uavbrutt siden premieren høsten 1997. Hun har gjennom dette programmet fått mye oppmerksomhet på grunn av hendelser under intervjuer med kjendiser. Hun var også programleder for den TV-sendte prisutdelingen innen norsk fjernsyn, Gullruten, fra 1999 til 2012. 

I 2007 deltok hun i TV-programmet Isdans på TV 2, og kom på fjerdeplass. 4. mai 2007 ble Skappel utsatt for et uhell da hun falt med hodet og ansiktet i isen under en generalprøve. Hun ble sendt til sykehus kraftig forslått, men hadde ikke pådratt seg alvorlig skade. Programmet ble lagt ned etter én sesong.
Høsten 2018 var hun deltaker i Skal vi danse på TV2.

Hun er gift med ungdomskjæresten, Jon Skappel, og har to døtre (Maria og Marthe).

Hun med i 6 sesong av Farmen kjendis.

Bibliografi 
 Skappelstrikk , Cappelen Damm (2014)
 Mer Skappelstrikk, Cappelen Damm (2015)
 Klart du kan Skappelstrikk , Cappelen Damm (2016)
 SKAPPEL - med kjærlighet for strikk, Cappelen Damm (2018)

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Dagbladet Magasinet: Og TV 2 skapte kvinnen – portrettintervju 2007
  Presentasjon på Cappelen Damms nettsider

Norske modeller
Programledere for TV 2
Farmen-deltakere
Jessica Simpson

Jessica Ann Simpson (født 10. juli 1980 i Abilene i Texas) er en amerikansk popsanger og skuespiller. 

Simpson har syv Billboard Top 40 hits, og har fått tre gullplater og to multi-platinaplater . Hennes største hit var debutsingelen I Wanna Love You Forever fra debutalbumet Sweet Kisses (1999). Den nådde opp på tredjeplass på singellisten i USA og Norge. 

Simpson er storesøsteren til sangeren Ashlee Simpson, og var tidligere gift med Nick Lachey kjent fra popgruppen 98 Degrees. Sammen deltok de i på MTVs reality-TV-serie Newlyweds. Hun lanserte i 2007 sin egen kolleksjon;  «Jessica Simpson Collection», som i 2010 solgte for 4,5 milliarder kroner. Kolleksjonen innbefatter klesplagg, sko, vesker, smykker, jeans og parfyme. Hun er kreativ leder av selskapet sammen med sin mor, og har vært med i utviklingen av produktene siden starten.

I 2008 gikk Simpson inn på countrymarkedet med musikkalbumet Do You Know.

Filmografi 
 The Dukes of Hazzard (2005)
 Employee of the Month (2006)
 Blonde Ambition (2007)
 The Love Guru (2008)
 Private Valentine: Blonde & Dangerous (2008)

Diskografi 
 Sweet Kisses (1999)
 Irresistible (2001)
 This Is the Remix (2002, kun USA)
 In This Skin (2003, 2004)
 Rejoyce: The Christmas Album (2004) 
 A Public Affair (2006)
 Do You Know (2008)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Sangere fra USA
Skuespillere fra USA
Personer fra Abilene
Daugavpils fylke

Daugavpils fylke var en forvaltningsenhet sør i Latvia, med grense mot Litauen (91,5 km lang) og Hviterussland (49,5 km lang). Det ble avskaffet i 2009. Administrativt sentrum var Daugavpils med 114.829 innbyggere (2000). Elva Daugava renner gjennom fylket.

Fylker i Latvia
Eivind Reiten

Eivind Kristofer Reiten (født 2. april 1953 på Otrøya i Romsdal) er en norsk næringslivsleder og tidligere politiker (Sp). Reiten gjorde politisk karriere som statssekretær, fiskeriminister og olje- og energiminister i 1980-årene før han var direktør og senere konsernsjef i Norsk Hydro.

Liv og virke 
Reiten vokste opp i en småbruker- og fiskerfamilie. Hans far, Kristofer Reiten, var dessuten ordfører i Midsund kommune. Han er utdannet sosialøkonom ved Universitetet i Oslo.

Han har hatt en rekke politiske verv og var blant annet statssekretær og fiskeriminister for Senterpartiet på midten av 1980-tallet. Han arbeidet deretter en periode i Hydro før han returnerte til politikken som olje- og energiminister i årene 1989–1990. Reiten blir særlig knyttet til energiloven av 1990, som liberaliserte det norske kraftmarkedet, og til de omfattende omstillingene i de statlige virksomhetene Posten Norge og Telenor, hvor Reiten var styreleder.

Han returnerte til Hydro i 1991, hvor han arbeidet i aluminiumsdivisjonen. Reiten ble generaldirektør i Norsk Hydro i 2001. Som generaldirektør i Hydro delte han selskapet i tre. Det som tidligere var gjødseldivisjonen ble til det selvstendige selskapet Yara, den tidligere olje- og gassdivisjonen fusjonerte med Statoil, mens hovedvirksomheten i Hydro er aluminiumsproduksjon. Reiten fratrådte stillingen som generaldirektør 30. mars 2009 og ble etterfulgt av Svein Richard Brandtzæg. Samtidig tiltrådte han som styreleder i industriselskapet Norske Skog.

Aksjonærene i Hydro fikk god avkastning på pengene under Reitens ledelse og han var en populær leder om enn kritisert for sin høye lønn.

Reiten var fra 1. til 4. oktober 2007 styreleder for oljeselskapet Statoil. Han gikk av etter mistanker om at Saga Petroleum, som ble fusjonert inn i Hydro i 1999, hadde vært involvert i korrupsjon i Libya på begynnelsen av tiåret. Hydro hadde ikke rapportert om denne hendelsen under fusjonsforhandlingene med Statoil, som umiddelbart satte igang undersøkelser da det fikk rede på forholdet. 

Reiten er gift og har to barn.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske olje- og energiministre
Norske fiskeriministre
Sp-statsråder
Statsråder i Regjeringen Willoch
Statsråder i Regjeringen Syse
Statssekretærer fra Sp
Statssekretærer i Regjeringen Willoch
Norske samfunnsøkonomer
Norske konsernsjefer
Personer tilknyttet Norsk Hydro
Personer tilknyttet Norske Skog
Personer fra Midsund kommune
Medlemmer av Norges Tekniske Vitenskapsakademi
Bifur

Bifur er en dverg fra J.R.R. Tolkien bok Hobbiten. Han var en av de 12 dvergene i følget til Thorin Eikenskjold. De dro sammen med Bilbo Lommelun og Gandalv Grå til Erebor for å vinne tilbake dvergenes tapte gull som Smaug voktet. Han kom til Lommekroken sammen med sine fettere, Bofur og Bombur, og med Thorin selv.

Navnet Bifur har Tolkien henta fra det norrøne diktet Voluspå, hvor Durin lister opp navn på dvergene som ble skapt av Ymes kropp

Referanser 

Dverger i Tolkiens verden

pl:Bifur
pt:Bifur
Grad fahrenheit

Grad fahrenheit (symbol: ℉) er en måleenhet for temperatur. Enheten brukes for å uttrykke temperatur på fahrenheitskalaen, og er oppkalt etter den nederlandsk-tysk-polske fysikeren Daniel Gabriel Fahrenheit (1686–1736). Skalaen var i vanlig bruk over hele verden frem til 1960-årene, da de fleste land gikk over til celsiusskalaen som del av en omfattende standardisering. Fahrenheit brukes fremdeles i enkelte land som USA og Bahamas. 

På fahrenheitskalaen er frysepunktet for vann 32 ℉ (grader fahrenheit), og kokepunktet for vann er 212 ℉. Dermed er det akkurat 180 grader mellom de to punktene. Det verserer ulike teorier om hvordan Fahrenheit valgte skalaens fikspunkter, og en av dem er at nullpunktet 0 ℉ (−17,8 ℃) er det kaldeste man kan få ved å blande riktige mengder koksalt og knust is, mens 100 °F (37,8 ℃) er like over gjennomsnittlig kroppstemperatur hos mennesker (37 ℃) og kan ha vært Fahrenheits egen kroppstemperatur under intense arbeidsdager.

Minus 40 ℉ tilsvarer −40 ℃, og er det eneste punktet på temperaturskalaen som er lik hos begge.

Antenningspunktet til papir er 451 ℉ (233 ℃). Dette er bakgrunnen for at den amerikanske forfatteren Ray Bradbury kalte en av sine romaner Fahrenheit 451.

Omregningstabell mellom de forskjellige enhetene

Temperaturskalaer