Wilfred Parke

Løytnant Wilfred Parke' RN (1889–1912) var en britisk flyger som var den første piloten i stand til å gjøre en observert utflating etter et spinn.

Familie 
Parke var sønn av Alfred Watlington Parke, Rektor i Uplyme og Hilda Fort. Han var sønnesønn av Charles Joseph Parke i Henbury i Dorset, en tidligere sheriff i fylket, og var en grandnevø av General William Parke, så vel som å være tipp-tipp-oldebarn av pastor Charles Wicksted Ethelston, som ledet Peterloo-opptøyene og undertegnet arrestordre på agitatorene.

Karriere 
Parke be fungerende løytnant i Royal Navy i september 1905, ble forfremmet til sekondløytnant i 1908 og løytnant i 1910. Han fik sin første flytime på flyskolen på Brooklands søndag 11. april 1911. På den tiden var dobbelt-kontroll nesten ukjent, og Parke var eneste person i flyet, han hadde fått beskjed om å prøve å takse. Til overraskelse for alle, han ga gass, og gjorde serie av korte hopp, klarte å lande med hell. Den følgende onsdag gjorde Parke sitt tredje forsøk, lykkes i å fly en halv-sirkel i stiv kuling, landet med mindre skader på understellet. Den følgende mandag han lykkes han, tok testen for sin pilotlisens i en Bristol Boxkite, og fikk Royal Aero Clubs flylisens nr.7 tildelt under et RAeC møte, hvor også det ble tildelt lisenser marineflygerne C. R. Samson og Arthur Longmore.

I oktober 1911 ble han ansatt som demonstratør og instruktør ved Claude Grahame-Whites flyskole på Hendon, og kunne utføre dette når han ikke var engasjert med marinens oppgaver. I mai 1912 ble han engasjert ved HMS «Actaeon» (en del av Royal Navy's torpedoskole HMS «Vernon») som offiser i Marine-avdelingen av R. F. C.

I august 1912 var han pilot i en Avro G Cabin biplan som hadde blitt påmeldt til den britiske militære flykonkurransen på Larkhill Aerodrome på Salisbury Plain.
Om morgenen den 25. august hadde han gjennomført en tre-timers utholdenhetsprøve, ledsaget av løytnant Le Breton, R. F. C., og da de nærmet seg flyplassen for å lande fløy de i en høyde på ca. 200 meter gikk Parke inn en spiral, stengte for gassen uten å slå av motoren. Etter å ha gjennofrt en halv sirkel, rettet Parke flyets nese opp og muligens brukte vingebøying for kontroll, og samtidig gikk flyet inn i et spinn.

Parke forsøkte å flate ut fra spinnet ved å øke motorturtallet, trekke tilbake stikka, men ingen effekt. Flyet gikk ned til 150 meter og observatørene så for seg et fatalt havari. Parke ble deaktivert av sentrifugalkreftene, men tenkte fortsatt en måte å komme ut av det. I et forsøk på å nøytralisere kreftene svingte han mot høyre, så rett ror, og flyet flatet ut femti meter over bakken. Med flyet nå under kontroll, klatret Parke, gjorde et nytt ladigsforsøk og landet trygt.

Den britiske piloten Fred Raynham hadde allerede gjort en vellykket utflating fra et spinn, men denne hendelsen ble ikke observert.

Til tross for oppdagelsen av "Parke' s teknikk, " også kjent som Parke Dykk, lærte ikke piloter denne prosedyre før begynnelsen av første verdenskrig.

Død 
Parke ble drept et par måneder senere, den 15. desember 1912 da hans Handley Page monoplan som han fløy fra Hendon til Oxford havarerte på Wembley, også hans passasjer, Alfred Hardwick, leder av Handley Page omkom. Ulykken var forårsaket av tap av motorkraft som førte redusert hastighet, som ble forsterket av vinden som ble forstyrret av den lokale topografien, spesielt tilstedeværelsen et skogsområde på en åskam.

Det er et glassmaleri dedikert til hans minne i Uplyme Parish Church.

Referanser 

Fødsler i 1889
Dødsfall i 1912
Britiske flyvere