alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Cecilie Stenspil

Cecilie Maria Stenspil (født 22. oktober 1979 i Glostrup i Danmark) er en dansk skuespiller, utdannet fra Skuespillerskolen ved Odense Teater i 2006. Hun er halvt færing.

Cecilie var et eventyrbarn - elev på barneteatret Eventyrteatret, og som barn har hun lagt lagt danske stemmer til forskjellige tegnefilmer og tegnefilmsserier. Utover dette har hun inntalt en rekke lydbøker.

I 2009 fikk hun debut foran kameraet som hovedrolleindehaver i Livvagterne.

Hun har inntalt Lene Kaaberbøls bok Skyggeporten til lydbok.

Hun medvirker i Bryan Rices musikkvideo There For You. 
Cecilie Stenspil fikk 21. desember 2010, på Ove Sprogøes 91 års fødselsdag  Ove Sprogøe Prisen for 2010 på 30.000 kr.

Teater 

 2010 Det Kongelige Teater: My Fair Lady – Eliza Dolittle (Hovedrolle)
 2009 Odense Teater: Breaking the Waves – Bess (Hovedrolle) 
 2007 Odense Teater: Guitaristerne – Kim (Hovedrolle)
 2007 Odense Teater: Troldmanden fra Oz – Dorothy (Hovedrolle)
 2007 Odense Teater: Peter Pan – Wendy (Hovedrolle)
 2006 Odense Teater: Erasmus Montanus – Lisbed
 2006 Odense Teater: Et Juleeventyr – Bella

Filmografi

Filmer 
 2015: Lang historie kort 	
 2019: Kollision

TV-serier 
 1998: Powerpuffjentene – Bellis (dansk stemme)
 2001: Totally Spies! – Alex (dansk stemme)
 2004: Winx Club – Stella (dansk stemme)
 2008: Dinosapien – Lauren (dansk stemme)
 2009: Livvagterne – Jasmina El-Murad
 2013: Badehotellet – Helene Aurland 
 2017: Gidseltagningen – Anne Gornstein
 2019: Straight Forward – Robyn

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Cecilie Stenspils offisielle hjemmeside
 Bryan Rice's musikvideo "There For You"

Danske skuespillere
Personer fra Glostrup
Helga Flatland

Helga Flatland (født 16. september 1984 i Flatdal) er en norsk forfatter.

Flatland er oppvokst i Flatdal i Telemark. Hun har gått på tekstforfatterlinjen på Westerdals School of Communication. Hun har også en bachelorgrad i Nordisk språk og litteratur fra Universitetet i Oslo.

I 2010 debuterte hun med romanen Bli hvis du kan. Reis hvis du må, som ble belønnet med både  Tarjei Vesaas' debutantpris, Ungdommens kritikerpris og Aschehougs debutantstipend. Den ble også nominert til P2-lytternes romanpris. I 2011 kom den frittstående oppfølgeren Alle vil hjem. Ingen vil tilbake, og hun avsluttet trilogien med Det finnes ingen helhet i 2013, som blant annet ble nominert til Bokhandlerprisen. 

Flatland har også bidratt i ulike antologier og tidsskrifter, blant annet med novellen «Et lite stykke Norge» i norske Granta. 

Boka En moderne familie var den tredje mest solgte norske skjønnlitterære bok i 2017.

Bibliografi 
 Bli hvis du kan. Reis hvis du må – roman (2010)
 Alle vil hjem. Ingen vil tilbake – roman (2011)
 Det finnes ingen helhet – roman (2013)
 Bli hvis du kan – romantriologien samlet i pocketutgave (2015 ISBN 9788203358906)
 Vingebelastning – roman (2015)
 Eline får besøk – barnebok, illustrert av Irene Marienborg (2015)
 Eline overnatter – barnebok, illustrert av Irene Marienborg (2016)
 En moderne familie – roman (2017)
 Et liv forbi – roman (2020)
 Etterklang – roman (2022)

Priser 
 Tarjei Vesaas' debutantpris 2010, for Bli hvis du kan. Reis hvis du må
 Aschehougs debutantstipend 2010, for Bli hvis du kan. Reis hvis du må
 Ungdommens kritikerpris 2010, for Bli hvis du kan. Reis hvis du må
 Amalie Skram-prisen 2015
 Mads Wiel Nygaards legat 2015
 Bokhandlerprisen 2017, for En moderne familie

Nominasjoner 
 P2-lytternes romanpris 2010, for Bli hvis du kan. Reis hvis du må
 Bokhandlerprisen 2013 for Det finnes ingen helhet
 Bokbloggerprisen 2013 for Det finnes ingen helhet
 Bokhandlerprisen 2015 for VIngebelastning
 Bokbloggerprisen 2015 for Vingebelastning
 Årets Bok (ARK) 2015 for Vingebelastning

Referanser

Kilder 
 Presentasjon av Helga Flatland i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 

 Boksamtale med Helga Flatland – lydopptak fra Bergen Offentlige Bibliotek (2017)

Norske romanforfattere
Vinnere av Tarjei Vesaas' debutantpris
Vinnere av Amalie Skram-prisen
Vinnere av Aschehougs debutantstipend
Personer fra Seljord kommune
Fødsler i 1984
Vinnere av Bokhandlerprisen
Lysistrata

Lysistrata (attisk gresk: Λυσιστράτη, «Hær-oppløsning») er et av de bevarte skuespill som ble skrevet av den attiske komedieforfatteren Aristofanes i antikkens Hellas. Blant hans andre kjente stykker er Skyene og Froskene. Lysistrata ble opprinnelig oppført i antikkens Athen i år 411 f.Kr. 

Det er en komisk fortelling om en kvinnes usedvanlige misjon for å få en slutt på Peloponneskrigen. Denne krigen var samtidig med Aristofanes da han skrev sin komedie. Kvinnen Lysistrata overtaler andre greske kvinner til å nekte sine menn seksuell omgang ved å gå til «sexstreik» for å tvinge mennene i Athen og Sparta til forhandlingsbordet og sørge for fred. Denne strategien sørget derimot for å oppflamme en strid mellom kjønnene. 

Skuespillet er bemerkelsesverdig for sin avsløring av de seksuelle forholdene i et mannsdominert samfunn og for tekstens hyppige bruk av tvetydigheter, og for dens bruk av dagligtalens betegnelser på kjønnsorganer. Den dramatiske strukturen representerer en endring fra konvensjonene til den gamle komedie i Athen, en tendens som er typisk for denne forfatterens karriere. Stykket ble produsert det samme året som Thesmophoriazusae, et annet stykke som fokuserte på kjønnsroller, kun to år etter Athens katastrofale nederlag i Den sicilianske ekspedisjon.

Lysistrata har blitt hyppig satt opp også i moderne tid, blant annet på Nasjonalteateret i Oslo. Stykket er oversatt til norsk av blant annet Bjørn Endreson.

Eksterne lenker 
 Detaljert sammendrag av handlingen med analyser (engelsk)
 Utdrag fra manuskriptet Lysistrata tilpasset av Edward Einhorn. (engelsk)
 Essay om kjønn og makt i Lysistrata (engelsk)

Lanternebøkene
Skuespill av Aristofanes
Elen Fossheim Betanzo

Elen Fossheim Betanzo (født 1984) er en norsk forfatter. Hun kommer fra Gausel i Stavanger. Elen Fossheim Betanzo var elev ved Stavanger katedralskole.

Betanzo er utdannet journalist og nordist.

Bibliografi 
 Å skrive kjærlighetsbrev (2008)
 Jonas møter Anton Apekatt (2010)
 Si det! (2010)
 Blackout (2012)
 Og hjertet mitt bare  (2014)
 Nordsjøen  (2017)

Referanser

Kilder 
 Presentasjon av Elen Fossheim Betanzo i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 Presentasjon på Gyldendal Norsk Forlags nettsider

Norske forfattere
Personer fra Stavanger kommune
Roger Bergersen

Roger Bergersen (født 1957) er daglig leder for investeringsstiftelsenForte Narvik . Han er utdannet journalist og bedriftsøkonom, har vært politisk journalist i Oslo, og senere redaktør og direktør for avisen Fremover i et par tiår. 
Roger Bergersen har hatt flere styreverv for mediekonsernet A-pressen (nå Amedia) innen medier og IT, og sitter nå i styrer hvor Forte Narvik er eier. 

Han driver fra tidligere også sitt eget rådgivningsfirma, Dialog Nord AS, fra Narvik.

Han er formannskapsmedlem i Narvik og leder av Narvik Arbeiderparti.

Roger Bergersen er æresmedlem i Narvik Atletklubb, og har fått Norges Bryteforbunds utmerkelse "Store diplom".

Referanser

Eksterne lenker 
 www.fremover.no/lokale_nyheter/article5393423.ece
 http://www.nfk.no/Filnedlasting.aspx?MId1=4547&FilId=19097

Lokalpolitikere i Narvik
Ap-politikere i Nordland
Norske redaktører
Personer fra Narvik kommune
Fødsler i 1957
Notre-Damekatedralen i Tournai

Notre-Damekatedralen i Tournai ble bygget mellom 1146 og 1325. En liten kirke ble bygget på samme sted på 300-tallet. Den gamle kirken har flere ganger blitt erstattet av nye og større gudshus. Katedralen er især kjennetegnet av et meget stort romansk midtskip. Koret som ble gjenoppbygget på 1200-tallet er gjennomført i gotisk stil. Katedralen  er oppført på UNESCOs verdensarvsliste.

Tournai er den eneste byen i Belgia som har vært okkupert av engelskmennene, mellom 1513 og 1518, under kong Henrik VIIIs tid. I 1513 erobret Henrik VIII Tournai etter tre dagers beleiring og utnevnte sin venn Thomas Wolsey til biskop i Tournai. Byen forble engelsk i fem år.

Bildegalleri

Eksterne lenker
 UNESCO World Heritage Centre - Notre-Dame Cathedral in Tournai

Verdensarven i Belgia
Kirker i Belgia
Arkitektur i 1250-årene
Religiøse byggverk fra 1200-tallet
Mariakirker
Katolske kirker i Belgia
Johann Christoph Schwedler

Johann Christoph Schwedler (født 21. desember 1672, død 12. januar 1730) var en tysk prest og salmedikter. Han var en dyktig predikant, og grunnla også et barnehjem. Han var venn av Nikolaus Ludwig von Zinzendorf. Han skrev en rekke bøker. En av hans salmer er med i Norsk Salmebok.

Eksterne lenker
  Kort biografi i cyberhymnal.org

Tyske salmediktere
Tyske prester
Fødsler i 1672
Dødsfall i 1730
Sankt Jacobs kirkegård

Sankt Jacobs kirkegård eller Markekirkegården i Bergen ligger like nord for Stadsporten og Assistentkirkegården, mellom Kong Oscars gate og Domkirkehjemmet. Kirkegården ble opprinnelig benyttet av fattige fra hele Bergen og regnes for å være byens eldste fattigkirkegård. Kirkegården soknet til Bergen domkirke og kirkegården ble nedlagt som gravplass i 1920.

Historie 
Sankt Jacobs kirkegård ble opprettet i 1629 som en følge av en pest som rammet store deler av landet dette året. Bergen hadde på denne tiden rundt – innbyggere og 3171 personer mistet livet i epidemien. På denne tiden var det vanlig at folk ble begravet i merkede graver like ved kirkene. På fattigkirkegårdene regner en med at rundt 60–70 % av de døde ble lagt i umerkede graver. Mot betaling fikk de rikeste begrave sine inne i kirkene. Etter 1805 forsvant etter hvert skikken med å gravlegge de døde i kirkene. På Sankt Jacobs kirkegård finner man derfor gravminner fra mange av Bergens mest velstående borgere. Av kjente bergensere finner man blant andre:
 Kjøpmann Hans Tank (1742–1804) og Maria Kramer Tank (1740–1801) 
 Stiftamtmann Wilhelm Frimann Koren Christie (1778–1849)
 Kjøpmann Johan Ludwig Mowinckel (1787–1862)
 Kunstmaler I.C. Dahl (1788–1857). Levningene ble overført fra Dresden i 1934. Gravmonumentet som er utført av Per Palle Storm ble bekostet av Det Nyttige Selskab og avduket i 1991.

Via Dolorosa 
I middelalderen ble stedet der kirkegården ligger kalt «Jerusalem». Herfra og opp til Kalfartoppen skal det være 1200 skritt, det samme som lengden på Via Dolorosa (Smertens vei) og avstanden fra Jerusalem til Golgata. Gjentagelsen av Kristi vandring med korset oppover til toppen av Calvarieberget er antatt å ha gitt navn til Kalfaret. «Calvaria» er det latinske navnet på Golgata (hodeskalle).

Sankt Michaelis kirke 
På område lå det 1500-tallet et kapell viet Sankt Jacob. I 1654 ble det bygget et nytt kapell som fikk navnet Sankt Michaelis kirke, selv om kirken kun fungerte som gravkapell, da det bare ble holdt likprekner her. Kirken folfalt med tiden og på slutten av 1780-årene ble kirken kjøpt av Werner Hosewinckel Christie, som brukte materialene til sin «papirkirke», Hop kirke, ved Wernersholm. Hop kirke var en åttekantet kirke som ble oppført med et eksperimentelt byggemateriale, papirmasse blandet med sinksulfat og kalk. Etter Christies død forfalt kirken og den ble revet da Michael Krohn overtok Hop i 1829.

Eksterne lenker 
 Bergen byleksikon på nett, om St. Jakobs kirkegård
 Bergenskartet - St. Jacobs kirkegård for fattige
 St. Jakob kirkegård hos Gravplassmyndigheten i Bergen
 Kart over St. Jakob kirkegård hos Gravplassmyndigheten i Bergen

Gravlunder i Bergen
Kulturminner i Bergen
Bergenhus
Valginae

Valginae er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster. Det finnes én art i Nord-Europa, men den er ikke funnet i Norge.

Utseende 
Nokså små (den nordeuropeiske arten 6-10 millimeter) skarabider. Det er tydelig forskjell på kjønnene. Pronotum har to lengdekjøler, dekkvingene dekker ikke hele bakkroppen.

Levevis 
Larven utvikler seg i morken ved. De voksne billene kan finnes på blomster, ofte flere sammen.

Systematisk inndeling 

Denne underfamilien blir av og til ført til familien Cetoniidae sammen med Cetoniinae og Trichiinae.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilie Valginae Mulsant, 1842
 Stamme Microvalgini
 slekten Ischnovalgus Kolbe, 1897
 slekten Microvalgus Kraatz, 1883
 slekten Stenovalgus Kolbe, 1892
 Stamme Valgini Mulsant, 1842
 slekten  Acanthovalgus Kraatz, 1895
 slekten  Bivalgus Paulian, 1961
 slekten  Chaetovalgus Moser, 1914
 slekten  Charitovalgus Kolbe, 1904
 slekten  Chromovalgus Kolbe, 1897
 slekten  Comythovalgus Kolbe, 1897
 slekten  Cosmovalgus Kolbe, 1897
 slekten  Dasyvalgoides Endrödi, 1952
 slekten  Dasyvalgus Kolbe, 1904
 slekten  Euryvalgus Moser, 1908 
 slekten  Excisivalgus Endrödi, 1952
 slekten  Heterovalgus Krikken, 1978
 slekten  Homovalgus Kolbe, 1897 - vanligvis synonymisert med Valgus
 slekten  Hoplitovalgus Kolbe, 1904 
 slekten  Hybovalgus Kolbe, 1904 
 slekten  Idiovalgus Arrow, 1910
 slekten  Lepivalgus Moser, 1914
 slekten  Lobovalgus Kolbe, 1897
 slekten  Mimovalgus Arrow, 1944
 slekten  Oedipovalgus Kolbe, 1897
 slekten  Oreoderus Burmeister, 1842
 slekten  Oreovalgus Kolbe, 1904 - 2 arter
 slekten  Podovalgus Arrow, 1910
 slekten  Pygovalgus Kolbe, 1884
 slekten  Sphinctovalgus Kolbe, 1904
 slekten  Tibiovalgus Kolbe, 1904
 slekten  Valgoides Fairmaire, 1899
 slekten  Valgus Scriba, 1790 – 19 arter, i Europa:
 Valgus hemipterus (Linnaeus, 1758) – finnes i Danmark, ikke i Norge
 slekten  Xenoreoderus Arrow, 1910
 slekten  Yanovalgus Nomura, 1952

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om skarabider s. 270-279.
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr

Eksterne lenker 
 

Gullbasser
Dyr formelt beskrevet i 1842
Paul Brand

Paul Brand (født 16. november 1941 i Solothurn i Sveits) er en maler, grafiker og billedhugger. Han er også professor ved NTNU. Brand kom til Norge i 1964 og er å anse som en norsk kunstner. Han har utdannelse innen visuell kommunikasjon fra hjemlandet, og var ferdig utdannet i 1963. Hans første jobber var i reklamebyråer. 

Brands gjennombrudd som kunstner kom i 1969 med aluminiumsskulpturen  «Vekst». Den var oppsatt i 1969 utenfor «Ind-Eks huset.» men ble etter kort tid flyttet til gamle Hydro Aluminium, i sentrum av Holmestrand. Han har også undervist ved Statens kunstakademi. Brand har hatt mange separatutstillinger, både i inn- og utland

Referanser

Eksterne lenker  

Professorer ved NTNU
Norske malere
Norske grafikere
Norske billedhuggere
Personer fra kanton Solothurn
Fødsler i 1941
Johann Heinrich Schröder

Johann Heinrich Schröder (født 4. oktober 1666, død 30. juni 1699) var en tysk prest og salmedikter. Han fikk utdannelsen sin fra universitetet i Leipzig, ble der dypt grepet av August Hermann Francke og ble inspirert av pietismen. Schröders salmer har vært med i mange salmebøker, fra Luppius-salmeboken i 1695, via Geistreiches Gesangbuch (1697) Freylinghausen’s Gesangbuch (1704) og Landstad til Norsk Salmebok hvor han har med to salmer. Salmen «Jesu! hilf siegen» ble fordømt som kiliastisk på grunn av de to siste versene, og disse er vanligvis ikke med når salmen blir trykket.

Referanser

Litteratur 
 Anne Kristin Aasmundtveit, Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 55-56

Eksterne lenker
  Biografi på bach-cantatas.org

Tyske salmediktere
Tyske prester
Tyske pietister
Meleagros fra Gadara

Meleagros (gresk: Μελέαγρος; engelsk Meleager, fransk: Méléagre; 100-tallet f.Kr.) var en gresk dikter og samler av epigrammer. Han skrev en del satirisk poesi som er gått tapt, og en del sensuell poesi hvorav 134 epigrammer er bevart. Han satte sammen tallrike epigrammer av forskjellige diktere i en antologi kjent som Laurbærkransen, og selv om denne også har gått tapt, utgjør disse tekstene det opprinnelige grunnlaget for Anthologia Graeca (Den greske antologi, også kalt for Den palatiniske antologi).

Liv og virke 
Meleagros var sønn av Eukrates, født i byen Gadara (det nåværende Umm Qais) i Nord-Jordan) som den gang var et delvis hellenistisk samfunn i det nordlige Palestina, identifisert som Ramot i Gilead i Det gamle testamente. Han fikk sin utdannelse i Tyr og tilbrakte sitt senere liv på øya Kos i Egeerhavet, hvor han døde i høy alder. Skoliaisten i det palatinske manuskriptet av Anthologia Graeca legger hans blomstringstid til tiden under Selevkos VI Epifanes (95–93 f.Kr.) i Selevkid-dynastiet. Antologien inkluderte ikke dikt av epikureeren Filodemos av Gadara (ca 110— ca 30 f.Kr.),<ref>[https://www.academia.edu/35388559/Philodemus_of_Gadara_c_110_c_30_B_C_E_ Sonya Wurster: Philodemus of Gadara]</ref> som senere redaktører tilføyde 34 epigrammer av.

En del skribenter regner Meleagros blant kynikerne. I likhet med sin sambygding filosofen Menippos fra Gadara og andre, men Meleagros var den første som gjorde dette i noen større grad. Hans samling besto av epigrammer av førtiseks greske poeter fra ulike tidsaldre. Han kalte verket Laurbærkransen (gresk: Στέφανος), ut fra den gjengse sammenligning av smådikt med blomster; og i introduksjonen til sitt verk knyttet han navnene til ulike blomster, som ertebusk og urteplante, som emblemer til flere poeters navn, listet i alfabetisk orden etter første linje i hvert epigram. Selve Laurbærkransen har ikke overlevd tidens tann, men dens tekst utgjør grunnlaget for Den greske antologi.

 Poesi 
Meleagros' poesi handler om personlige erfaringer og følelser, ofte om kjærlighet og dens utilfredshet. Han beskriver typisk seg selv ikke som noen aktiv og engasjert elsker, men en som ble påvirket av en kvinnes eller unggutts skjønnhet. Det følgende er et eksempel:Klokken tolv om ettermiddagen
midt på gaten -Alexis!

Sommeren hadde alt, men brakte fruktentil sin vågelige slutt:
Og sommerens sol og denne guttens skuegjorde sitt med meg!Epigrammenes innhold er rike og skiftende, bestående av virkelige og fingerte gravskrifter, personlige hylningsdikt, votivdikt, stemningsbilder, spott og lidenskapelige eller ømme kjærlighetserklæringer. Et lyder slik:Maktesløs ligger jeg her, så tramp på meg, trå på min nakke.Tung er, jeg vet det, din fot, grusomste guddom som fins!Grip dine brennende piler og skyt, jeg dem.Aldri tenner du mere min sjel. Aske, kun aske den er. Referanser 

 Litteratur 
 Whigham, Peter & Jay, Peter (1975): The Poems of Meleager. Anvil Press Poetry. ISBN 0856460001
 Clack, Jerry (1992): Meleager: The Poems.'' Bolchazy-Carducci. ISBN 9780865162549

Antikke greske epigramdiktere
VM i curling for menn 2011

Verdensmesterskapet i curling 2011 for herrer var det 53. VM i curling for herrer gjennom tidene. Mesterskapet ble arrangert av World Curling Federation, og avviklet i Evraz Place i Regina, Saskatchewan, Canada i perioden 2. – 10. april 2011. Byen Regina var VM-vert for tredje gang – de to første gangene var i 1973 og 1983.

De tolv deltagende lagene spilte først et grunnspill, alle-mot-alle, som gir elleve kamper til hvert lag. De fire beste lagene etter grunnspillet gikk videre til sluttspillet om medaljene, som blir avgjort som et Page playoff.

Canada, med skip Jeff Stoughton ble verdensmestere ved å slå Skottland 6-5 i finalen. Sverige tok bronse etter 7-6 over Norge i bronsefinalen.

Lag 
Mesterskapet hadde deltagelse av 12 lag: Åtte fra Europa, to fra Amerika og to fra Asia/Oseania. Følgende lag ble kvalifisert til sluttrunden:

Spillere

Resultater

Grunnspill 
De 12 lagene spilte en enkeltturnering alle-mot-alle, som gir 11 kamper til hvert lag. De to beste lagene i grunnspillet gikk videre til playoff 1/2, mens nr. 3 og 4 gikk videre til playoff 3/4.

Grunnspilltabell  

 Tie-break om 4.-plassen 8. april kl 21:30.

Sluttspill 
De fire beste lagene fra grunnspillet spilte i sluttspillet om medaljene, som ble avviklet som et Page playoff med bronsekamp.

9.April 2011 kl 05:30 (norsk tid)

9.April 2011 kl 20:30 (norsk tid) 

10. april 2011 kl 01:00 (norsk tid) 

10.April 2011 kl 20:00 (norsk tid)

11.April 2011 kl 01:00 (norsk tid)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 World Curling Federation (offisiell hjemmeside)  
 WCF News – Regina, Canada to host 2011 Ford World Men’s Championship (26. november 2009)  

 

VM i curling
Internasjonale mesterskap i 2011
Internasjonale mesterskap i Canada
Sport i Regina‎
Sport i Canada i 2011
Curling i 2011
Curling i Canada
Dingsrudtjern

Dingsrudtjern (eller Dingsrudtjenn) er et vann øst for Floen nord for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Viken.

Kilder 
Kommunens kartgrunnlag

Innsjøer i Aurskog-Høland
Heinrich Eduard Jacob

Heinrich Eduard Jacob (født 7. oktober 1889, død 25. oktober 1967) var en tysk-amerikansk journalist og forfatter. 

Han var født i en jødisk familie i Berlin og ble delvis oppfostret i Wien. Jacob arbeidet i to tiår som jornualist og biograf før nasjonalsosialistene kom til makten i Tyskland. På slutten av 1930-tallet ble han internert i konsentrasjonsleiren Dachau og deretter i Buchenwald, og ble sluppet fri takket være bestrebelsene til sin kone Dora, og emigrerte til USA. 

Der fortsatte han å utgi bøker og bidrag til aviser før han vendte tilbake til Europa etter andre verdenskrig. Dårlig helse grunnet oppholdene i konsentrasjonsleirene plaget ham i hans senere liv, men han fortsatte å skrive frem til slutten av 1950-tallet. 

Han skrev også under pseudonymene Henry E. Jacob og Eric Jens Petersen.

Referanser 

Personer fra Berlin
Tyske forfattere
Tyske journalister
Migranter fra Nazi-Tyskland til USA
Fanger i Dachau
Luciano Leggio

Luciano Leggio (født 6. januar 1925 i Corleone på Sicilia, død 16. november 1993 i Nuoro på Sardinia) var en ledende kriminell figur i den sicilianske mafiaen (Cosa nostra). Han var don (leder) av mafiafamilien Corleonesi, som var dominerende i Corleone. Noen kilder staver hans navn «Liggio», som resulterte i feilstavelser i rettsdokumenter på 1960–tallet.

Samtidig som han fikk Corleonesi-familien til å bli den dominerende mafiafamilien på Sicilia, gjorde han seg bemerket at han meget lenge unngikk å bli dømt for de mange kriminelle handlingene som ble utført, inkludert mord. Han ble fengslet for livstid i 1974.

Referanser 

Personer fra Storbyområdet Palermo
Italiensk mafiosi
Cosa nostra
Italienere dømt for forbrytelser
Personer dømt for drap
Dødsfall under fengselsopphold
Augosoma

Augosoma er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne slekten hører til de mest spektakulære hornbillene.

Utseende 
Meget store (40-100 millimeter), blankt svarte eller mørkbrune biller.
Hannen har et langt, krumt horn på hodet, dette er utvidet på innsiden litt før spissen, dessuten et langt hotn på pronotum som er gaffeldelt i spissen, ved roten av dette to kortere pigger. Hos store eksemplarer kan hornene bli lenger enn resten av kroppen.
Som vanlig hos hornbiller mangler disse hornene hos hunnen.

Levevis 
Larvene lever i døde plantedeler (for eksempel råtnende palmeblader). De gjelder for å være forholdsvis enkle å ale opp i fangenskap. Augosoma centaurus er regnet som et alvorlig skadedyr i kokosnøtt-plantasjer i Sentral-Afrika.

Utbredelse 
Slekten finnes i tropisk Vest-Afrika (Kamerun, Gabon, Den sentralafrikanske republikk).

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Dynastini MacLeay, 1819
 Slekten Augosoma Burmeister, 1841
 Augosoma centaurus (Fabricius, 1775)
 Augosoma hippocrates Milani, 1995

Eksterne lenker 
 Bilder av Augosoma centaurus
 Informasjon om arten
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1841