alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
DeviantART

deviantART er en kunstside på nettet, lansert 7. august 2000. Den er den største av sitt slag, med over seks millioner «deviants» (registrerte brukere) og over 60 millioner «deviations» (kunststykker). Man kan registrere seg og laste opp kunst gratis, som kan være i form av fotografier, litteratur (både prosa og poesi), digital kunst, tradisjonell kunst, og så videre.

Her er det folk fra hele verden som kan se dine bilder/tegninger o.a. og gi dem kommentarer eller velge dem som favoritter. Det går også an å selge eller kjøpe bilder.

Eksterne lenker 
 
 

Kunst
Nettsteder
Etableringer i 2000
Fotonettsteder
QuickTime Player

QuickTime Player er en medieavspiller laget av Apple. Den kan spille av mange mediafilformater og dets eget filformat QuickTime-filmfil, med filetternavnet .mov.

Programmet leveres i to versjoner - begge er tilgjengelig for Apple Macintosh og Windows - QuickTime Player og QuickTime Player Pro. Den første utgaven er gratis og kan brukes til å spille av film, musikk og bilder. Pro-utgaven koster rundt 300,- NOK og har tilleggsfunksjoner som å eksportere filmfiler til et stort utvalg av andre formater .

QuickTime Player 7.0 var den første avspilleren som tok i bruk film-teknologien H.264 (High Definition) og er en forkjemper for MPEG-4-koding av musikk- og filmfiler.

Se også 
iTunes
Apple
Winamp
Windows Media Player

Eksterne lenker 
 Nettside
 Apple Norge

Apple-programvare
Multimedieavspillere
Rocketboom

Rocketboom er en videologg med base i New York City i USA. Ifølge Startsiden.no sitt magasin Neste klikk har den over 30 000 faste seere. Konseptet er en daglig, gjennomsnittlig tre minutters «nyhetssending» bestående av både underholdning og nyheter. Temaer er lokalt stoff, teknologi og internettfenomener, kunst, samt internasjonale nyheter. Ifølge Rocketbooms nettsider baserer videologgen seg på lavkost-produksjon. Staben består ifølge Rocketbooms egen omtale av fire personer, hvor nyhetsoppleseren Amanda Congdon lenge var den mest kjente skikkelsen. I september 2006 kom et nytt anker på veven, britiske Joanne Colan. I tillegg til redaksjonelle bidragsytere har Rocketboom også tilknyttet seg korrespondenter i andre deler av USA, samt i Europa.

Også Norge har vært tema i vloggen. «Memorial day»-utgaven den 27. mai 2005 brakte et innslag om norske soldaters amatørvideoproduksjon i Kosovo, der soldatene hadde laget en musikkvideo som en versjon av The Beach Boys' sang «Kokomo».

Eksterne lenker 
 Rocketboom

Nettsteder
FedEx

FedEx Corporation er et amerikansk selskap som tilbyr bud-, frakt- og logistikktjenester. Selskapet ble grunnlagt i 1971 under navnet Federal Express. Navnet ble endret til FedEx Corporation i 2000.

Bilder

Eksterne lenker
 

Selskaper fra USA
Logistikkselskaper
Etableringer i 1971
Skjegg

Skjegg er hårvekst hos menn som er vanlig å ha rundt munnen, haka og kinna oppover til ørene og nedover halsen. Skjeggvekst begynner vanligvis etter puberteten. Gutter i 14-15 årsalderen begynner å få dunbart og kinnskjegg. Antydninger til slik hårvekst i ansiktet kan også forekomme hos kvinner, særlig etter menopausen, men utvikler seg svært sjelden til skjegg. Kvinner med svært mye testosteron kan også få litt skjegg. På sirkus har det blitt vist frem såkalte «skjeggdamer». All hårvekst, også skjeggvekst, varierer fra person til person og mellom folkegrupper. 

Det lengste skjegget som er kjent hadde norskamerikaneren Hans N. Langseth  som døde i USA i 1927, skjegget hans var 5,33 m langt. Den lengste barten er 339 centimeter lang og tilhører Kalyan Ramji Sainv fra India

Skjeggmotene har som hårmotene ellers, variert stort gjennom tidene. Det er forskjellige måter å ha skjegget på. Skjegg har ulik betydninger og statuser i kulturer og samfunn. Mer om moter også videre drøftes nærmere i artikkelen frisyrer.

Ordet skjegg kommer fra norrønt og betegner noe som stikker fram. Barba er latinsk og betyr også skjegg. Derfor heter skjeggsalonger "Barbershop".

Se også 
 Frisyre
 Bart
 Snurrebart
 Hår

Eksterne lenker 
 
 Dagbladet 2006: Klær skaper folk. Skjegg skaper menn.

Ansiktshår
Anatomi
Ole Martin Moen

Ole Martin Moen (født 28. april 1985) er en norsk fagfilosof. Han er ansatt som professor i etikk ved Oslomet – storbyuniversitetet. 

Moen jobber som fagfilosof og har ph.d.-grad i filosofi fra Universitetet i Oslo fra 2013, med en avhandling om hedonisme. I løpet av doktorgradsstudiet hadde han også opphold ved University of Oxford. 

Moen har publisert artikler i tidsskrifter som Journal of Medical Ethics, Journal of Bentham Studies, Philosophia, Reason Papers og Think. Moen har også deltatt i samfunnsdebatten om temaer som prostitusjon, aktiv dødshjelp, dyrevelferd, skole, monogami og transhumanisme.

Sammen med to andre lærere etablerte han Humanistskolen AS i Oslo. Skolen fikk først avslag på godkjenning fra Kunnskapsdepartementet, men etter at Likestillings- og diskrimineringsombudet (LDO) kom til at departementet hadde avslått i strid med loven, fikk skolen godkjenning.

Politikk 
Han var medlem av kommunestyret i Øvre Eiker 2003-2005, først for Fremskrittspartiet og fra november 2004 for Det Liberale Folkepartiet. Moen har også vært sekretær i Øvre Eiker Fremskrittsparti, nestleder i ungdomsorganisasjonen Liberalistisk Ungdom, leder for Liberalistisk Ungdoms fylkeslag i Oslo, leder for Human-Etisk Studentlag og prosjektmedarbeider i Civita i 2007.

Publikasjoner 
 2015. «The Case for Cryonics». Journal of Medical Ethics 41(8):677-81. DOI:10.1136/medethics-2015-102715
 2015. «Hedonism Before Bentham». Journal of Bentham Studies 17
 2015. «The Ethics of Pedophilia». Nordic Journal of Applied Ethics 9 (1) 2015:111-124. DOI:dx.doi.org/10.5324/eip.v9i1.1718
 2014. «Should We Give Money to Beggars?». Think 13(37):73–76. DOI:10.1017/S1477175613000481
 2014. «Is Prostitution Harmful?». Journal of Medical Ethics 40(2):73–81
 2014. «Prostitution and Harm: A Reply to Anderson and McDougall». Journal of Medical Ethics 40(2): 84–85
 2014. «Prostitution and Sexual Ethics: A Reply to Westin». Journal of Medical Ethics 40(2):88
 2013. «The Unity and Commensurability of Pleasures and Pains». Philosophia 41(2):527–543. DOI:10.1007/s11406-012-9383-4
 2012. «Is Life the Ultimate Value?» A Reassessment of Ayn Rand’s Ethics. Reason Papers 32(2):84–116
 2012. «Cosmetic Surgery». Think 11(31):73–79. DOI: 10.1017/S1477175612000048
 2011. «Innledende essay» i Wilhelm von Humboldt: Statsmaktens grenser, oversatt av Andreas Harald Aure og Øystein Skar. Oslo: Unipub, 8–28
 2011. «Essayskriving»: kort og klart. Kristiansand: Høyskoleforlaget. ISBN 978-82-7634-932-0

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Ole Martin Moens nettsted
  Ansattside hos UiO

Norske filosofer
Personer tilknyttet Civita
FrP-politikere i Buskerud
Personer fra Øvre Eiker kommune
Forsvarets personell- og vernepliktssenter

Forsvarets personell- og vernepliktssenter (FPVS), tidligere Vernepliktsverket, er en fellesorganisasjon i Forsvaret med ansvar for verneplikten, herunder sesjon, fordeling, og innkalling til førstegangstjeneste og repetisjonstjeneste, rulleføring og mobilisering. FPVS har også ansvaret for utskriving til tjeneste i Sivilforsvaret. FPVS holder til på Hamar.

Vernepliktsverket, senere FPVS, etterfulgte det tidligere Generalkrigskommissariatet.

Oppgaver 
 Gjennomføre sesjon.
 Fordeler/selekterer til førstegangstjeneste og repetisjonstjeneste.
 Rullefører og mobiliserer personell i krise og krig.
 Drive forebyggende arbeid og kontrolltiltak for å hindre brudd på narkotika- og dopinglovgivningen blant ansatte i Forsvaret.
 Disponere personell til internasjonal tjeneste og har ansvar for personellet som tjenestegjør i faste stillinger i utlandet.
 Ha forvaltningsansvar for forsvarsattachéer, militærrådgivere og sivilt personell som tjenestegjør ved attachekontorene i utlandet.
 Støtte Forsvarets operative hovedkvarter ved krisehåndtering dersom det skjer ulykker eller alvorlige hendelser i utlandet med personell involvert.
 Ha ansvar for Forsvarets lønnsregnskap.
 Ha ansvar for lønn-, reise- og flytteprosesser i Forsvaret.
 Ivareta arbeidsgiveransvaret for personell i utenlandstjeneste.

Referanser

Eksterne lenker 
FPVS Fosvaret.no 

Norges forsvar
Verneplikt i Norge
Hamar
Pringles

Pringles er et potetgull-merke som produseres av det amerikanske selskapet Procter & Gamble.

Merket ble introdusert i 1968 og ble lansert på det norske markedet høsten 1998.

Pringles er kjent for innpakningen, som består av et papprør med et plastlokk på toppen. Det er også kjent for logoen; en tegnet mann med stor bart.

Potetløvene er laget i lik størrelse og i form av en sal, som gjør dem lette å stable i røret.

Pringles som selges på det norske markedet er som regel produsert i Kutno i Polen. Det produseres også Pringles i Jackson (Tennessee, USA), Mechelen (Belgia), Johor (Malaysia), og i Fujian (Kina).

Eksterne lenker 
 

Snacks
Kellogg’s
Introduksjoner i 1968
Potetgull
Procter & Gamble

Procter & Gamble Co. () er et amerikansk, multinasjonalt konsern som produserer og markedsfører et bredt utvalg av forbrukervarer. Selskapet ble etablert i 1837 og har hovedkontor i Cincinnati i Ohio og omkring 127 000 ansatte.

Flere av varemerkene som markedsføres av Procter & Gamble har en samlet omsetning på over USD 1 milliard årlig og er blant verdens største og mest kjente forbrukerprodukter. Disse er:
 Always er et varemerke for tamponger, bind, truseinnlegg og hygieneprodukter for kvinner.  
 Ariel er et merke for vaskepulver og flytende vaskemidler for klær. 
 Actonel er en type risedronat som brukes i behandling av osteoporose. Legemiddelselskapet Sanofi-Aventis, verdens 4. største, er Procter & Gambles partner i markedsføringen av dette produktet. 
 Bounty betegner tørkepapir som selges i USA, Canada og Storbritannia 
 Braun er et merke for småelektriske apparater som barbermaskiner, kaffetraktere, brødristere og blendere. 
 Crest er et tannkremmerke.  
 Dawn er et vaskemiddel for oppvaskmaskiner.
 Downy/Lenor er et merke for tøymyknere. 
 Duracell er en merkevare innen batterier og lommelykter.
 Fusion er et merke for våtbarbering for menn og det P&G-merket som raskest har nådd USD 1 milliard i årlig salg.
 Gain er et merke av tøyvaskemidler og -myknere. 
 Gillette er et merke for markedsføring av produkter innenfor våtbarbering.
 Head & Shoulders er et shampoomerke.
 High Endurance er en deodorant som ligger til Old Spice. 
 Ivory er en såpe.
 Nice 'n Easy er en type hårfarge.
 Olay er et merke for hudpleieprodukter. 
 Olestra er en kalori-fri fetterstatning foreløpig kun godkjent for det amerikanske markedet.
 Oral-B er et merke for markedsføring av tannbørster. 
 Pampers er et merke for engangsbleier. 
 Pantene er et merke for hårpleieprodukter.
 Prilosec OTC er en type syrepumpehemmer/mot bl.a. f.eks magesår som markedsføres i USA og med navnet Losec i andre land i samarbeid med AstraZeneca.
 Puffs er en type ansiktsservietter.
 Secret er en deodorant.
 Tide er tøyvaskemidler.
 Vicks er et merke for OTC-medikamenter (reseptfrie).
 Wella betegner hårpleieprodukter (shampoo, stylingprodukter, hårfarge). 
 Whisper er et merke for truseinnlegg.
 Yes – oppvaskmiddel

Eksterne lenker
 

Industriselskaper fra USA
1837 i Ohio
Hårpleie
Selskaper etablert i 1837
Cincinnati
Cincinnati

Cincinnati er en amerikansk by i delstaten Ohio. Byen ligger ved bredden av elven Ohio og er administrasjonssenter for Hamilton County. I 2000 hadde Cincinnati 331 285 innbyggere, noe som gjør den til delstatens tredje største by. Combs-Hehl Bridge over Ohio forbinder byen med Campbell County i Kentucky.

Byen er hjemsted for det amerikanske fotballaget Cincinnati Bengals som spiller i National Football League.

Cincinnati betjenes av Cincinnati/Northern Kentucky internasjonale lufthavn i nabostaten Kentucky.

Eksterne lenker 
 

Byer i Hamilton County i Ohio
Byer ved Ohio
Bosetninger etablert i 1788
1788 i Nordvest-territoriet
 
Byer i Ohio
Iveco

Iveco er en italiensk produsent av lastebiler og dieselmotorer, stiftet i 1974. Virksomheten er eid av Fiat-gruppen.  Navnet er en forkortelse for Industrial VEhicles COrporation, og var opprinnelig en sammenslutning av nyttebildivisjonene til Fiat og Lancia, i tillegg til lastebilprodusentene Magirus-Deutz, O.M. og Unic.

Selskapet produserer omkring  nyttekjøretøy og  dieselmotorer årlig.

Historie 

Selskapene som inngikk i Iveco hadde lang historie, og selv etter sammenslutning produserte de lastebiler med eget merke i flere år. I 1983 kom TurboStar-serien, og med den en egen Iveco-identitet. I 1986 inngikk de en avtale med Ford i Storbritannia om Ford Cargo-serien av distribusjonsbiler.

På 1990-tallet kom en rekke serier. Fra lett til tung het de EuroCargo, EuroTech, EuroStar og EuroTrakker.

Iveco kjøpte spanske Pegaso og britiske Seddon Atkinson av spanske Enasa i 1991. I desember 2000 ble Daily nummer 1 million ferdigstilt.

I 90-årene ble Iveco-biler bygget i Kina, Tyrkia, India, Australia, Russland, Argentina og Brasil.

Iveco og Renault slo seg sammen om bussproduksjon gjennom selskapet Irisbus. i 2003 kjøpte Iveco ut Renault, men Irisbus produserer fremdeles busser for Iveco, nå under navnet Iveco Bus.

Modeller 
 Daily
 Eurocargo
 Trakker
 Stralis
 LMV (Light Multipurpose Vehicle)
 Massif

Eksterne lenker 
  (engelsk, italiensk)
 Bilnorge.no sin historie om merket

 
Selskaper etablert i 1974
Lastebilprodusenter
Finnemarka

Finnemarka er et skogområde på rundt 430 kvadratkilometer som ligger i Viken fylke. Finnemarka er avgrenset av Tyrifjorden i nord, Lierdalen i øst og bebyggelsen langs Drammenselva i vest og sør. Finnemarka er delt mellom kommunene Modum, Lier, Drammen og Øvre Eiker. Den sørøstre delen av Finnemarka kalles også Drammensmarka. Finnemarka er oppkalt etter finnene som bosatte seg i område på 1600-tallet.

Det høyeste punktet er Brennåsen (703,5 moh.), nord i Finnemarka. Berggrunnen består av drammensgranitt.

Den sentrale delen av marka er vernet som Finnemarka naturreservat.

Vassdragene i Finnemarka ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag.

Historie 
Finnemarka har fått navn etter skogfinnene som slo seg ned i området på midten av 1600-tallet. Opprinnelig var navnet på et område rundt skogsvannet Glitre, som ligger 358 meter over havet. De fleste av bosetningene til skogfinnene lå nord og vest for Glitre. Ifølge gamle beskrivelser skal det ha vært bosetting her lenge før skogfinnene slo seg ned på 1600-tallet. Skogfinnene er en etnisk gruppe som stammer fra finner, se drev med svedjebruk.

Ved folketelling (manntall) fra 1666, Titus Bülches manntall ført i penn av sogneprest Herman Paulsson, var det 18 mannlige beboere hvor minst 10 av disse var skogfinner.

I 1686 ble det foretatt manntall av alle slags Finner over hele Norge. Finnemanntallet fra Spone i Modum viser at 33 voksne og barn bodde fast på glitreplassene. Disse plassene leide de av enke etter fogden David Sinclair, Matrone Maren Andersdaatter.

I 1923 var 10 plasser fremdeles bebodd:

 Borkebu
 Damhagan
 Dammen
 Glitre
 Svarvestolen
 Støa
 Vestre Jøslia
 Østre Jøslia
Vestre Bottolvs
 Østre Bottolvs

Og 13 fraflyttede boplasser:

 Bråtane
 Dunderdal
 Engernæs
 Gørbu
 Høgda
 Svenskeløkka
 Marirbråtan
 Mørk-bråtan
 Nygård
 Semsbråtan
 Talje-hallen
 Vestre Nokkebråtan
 Østre Nokkebråtan

Området rundt Glitre fikk skole på midten av 1850-tallet. Den ble nedlagt i 1946, på grunn av fraflytting var det nesten ikke barn igjen.

DNT Drammen og Omegn eier nå turisthytta Svarvstolen (Svarve er å dreie), Peder Olsen som bodde her livnærte seg bla a ved å dreie treprodukter som han solgte til naboer og bygdefolk. 

9. april 1940 styrtet et britisk rekognoseringsfly i Finnemarka etter kamp med tyske jagerfly.

Natt til den 25. juli landet det en meteoritt et sted i Finnemarka. Saken fikk mye medieomtale i Norge og i utenlandske medier.

Se også 
 Mark
 Meteoritt

Referanser

Eksterne lenker 
 Turforslag til Drammensmarka og Finnemarka på DNT og NRKs nettsted ut.no 
 Finnemarka hos Kjentmannsmerket 
 Kart og fiskeinformasjon på Finnemarka.com
 «Finnemarka» på Lokalhistoriewiki

Øvre Eikers geografi
Drammens geografi
Verneområder i Lier
Modums geografi
Skoger i Norge
Fontainebleau

Fontainebleau (fra fontaine belle eau) er en liten by med 15 600 innbyggere (1. januar 2004) i departementet Seine-et-Marne i Frankrike. Her tilbakekalte kong Ludvig XIV av Frankrike Ediktet i Nantes i 1685, her ble pave Pius VII holdt som fange av keiser Napoleon I 1812–1814, og her overgav keiseren seg i april 1814. Fra 1949 til 1966 var stedets slott NATO-hovedkvarter.

De viktigste turistattraksjoner er:
 Det kongelige slott Fontainebleau, bygd på 1500-tallet av Henrik II av Frankrike og Katharina de' Medici.
 Skogen Fontainebleau ca. 50 km sør for Paris. Området er kjent for sine fine forhold for buldring.
 Gravmælene til G. I. Gurdjiev og Katherine Mansfield på kirkegården i Avon.

Utdanning 
 École nationale supérieure des mines de Paris
 INSEAD

Se også
Barbizon-skolen

Referanser

Eksterne lenker
 

Kommuner i Seine-et-Marne
Byer i Île-de-France
Fontainebleau slott

Fontainebleau slott (fransk: Château de Fontainebleau) i Fontainebleau i Seine-et-Marne, ca. 55 km sør for Paris, er et betydelig kongelig slott bygd fra 1528 til 1540, under kong Frans I (konge 1515-47). 

Slottet var en av de første betydelige manifestasjonene av renessansen i Frankrike, og ble utført av arkitekten Gilles le Breton til erstatning for et eldre slott fra 1100-tallet. Italienske manieristiske malere som Francesco Primaticcio og Niccolò dell'Abbate dekorerte slottet. Arbeidene her ble grunnlaget for Fontainebleauskolen, som var kjernen i den franske manierismen.

Slottet ble videreutviklet under Henrik II (konge 1547-59) og hans dronning Katharina de' Medici som engasjerte arkitektene Philibert Delorme og Jean Bullant. 
Henrik IV (konge 1559-1610) tilføyde plassen Cour de Princes. 

Flere franske konger er født her, og den svenske dronning Christina av Sverige bodde her i flere år etter sin abdikasjon i 1654. Tsar Peter den store og dansk-norske kong Christian VII var også gjester her. 
 
Ludvig XIV av Frankrike oppholdt seg her da han 18. oktober 1685 tilbakekalte Ediktet i Nantes, og fratok de protestantiske hugenottene sine rettigheter.

Napoléon brukte slottet som base for sitt styre, trolig for å distansere seg fra det gamle regimet med dets tilknytning til Versailles.

Med amerikansk støtte og på initiativ fra den amerikanske generalen John J. Pershing ble det i 1921 og 1923 etablert to skoletilbud i lokalene til slottet: Conservatoire américain de Fontainebleau underviser i musikk, mens École des Beaux-Arts à Fontainebleau opprinnelig underviste i både arkitektur, malerkunst og skulptur. Etterhvert har kunstskolen konsentrert seg om arkitektur. Fra 1949 til 1966 var slottet NATOs hovedkvarter; som følge av at Charles de Gaulle i 1966 trakk Frankrike ut av NATOs militære samarbeid måtte NATO forlate slottet.  

Slottet ble i 1981 oppført på UNESCOs liste over Verdensarven.

Parken 
Det som kalles «parken» er i realiteten et skogområde på ca. 280 km², tidligere brukt som kongelig jaktterreng. I dag er området vernet som nasjonalpark. Parken er populær som arena for buldring.

Treet bredasal (Sorbus latifolia, i asalslekten) er endemisk for parken.

Eksterne lenker
 Offisielt nettsted (engelsk)
 fontainebleauschools.org

Slott i Frankrike
NATO
Verdensarven i Frankrike
Palasser i Frankrike
Seine-et-Marne
Byggverk i Île-de-France
Maarud Potetgull

Maarud Potetgull er et varemerke for potetgull som produseres av det norske selskapet Maarud AS. Potetgull lages av potetsortene Bruse og Saturna.

Borgarting lagmannsrett avgjorde i 2016 at Maarud ikke hadde enerett på navnet potetgull.

Næringsinnhold

Se også
Maarud

Referanser

Eksterne lenker 
 Hjemmeside 

Snacks
Potetgull
Mondelēz International

Mondelēz International Inc., tidligere Kraft Foods, er et amerikansk matvarekonsern med hovedkvarter i Illinois. Selskapet ble grunnlagt i 1903 og er et uavhengig selskap notert på New York-børsen, og ble en del av Dow Jones Industrial Average. Kraft Foods var tidligere en del av Altria Group (tidligere kjent som Philip Morris), som også var majoritetseier i Kraft Foods frem til 31. januar 2007, hvor aksjonærene fikk aksjer direkte i Kraft Foods.

Mondelēz International er en sentral markedsaktør innen sjokolade, kjeks, sukkervarer, kaffe og pulverdrikker

Selskapets markedsvisjon er å «skape små, gode øyeblikk». Det har en årlig omsetning på ca 35 milliarder dollar og er aktiv i 165 land. Mondelēz International er medlem av Standard & Poors 500, NASDAQ-100 og Dow Jones Sustainability Index

Etymologi 
Mondelēz International fikk navnet som forslag fra sine ansatte i 2012, og er en kombinasjon av ord som betyr ”verden” og ”deilig” på romanske språk.

Mondelēz International i Norden 
Konsernet er representert i Norden ved datterselskapet Kraft Foods Nordic, som gjennom oppkjøp av flere nordiske næringsmiddelbedrifter eier merkenavn som Freia i Norge; Marabou, Estrella og Gevalia i Sverige og Karat i Danmark.
Det har fabrikker i Oslo (Freia), Stockholm (Marabou) og Gävle (Gevalia).

I Norge holder Mondelēz International til i Freiafabrikken på Rodeløkka i Oslo. Lokalet fungerer fortsatt som produksjonsfabrikk, i tillegg til å omfatte en fredet kunsthage, Freiaparken, og arrangementslokalet Freiasalen, med tolv originale malerier av Edvard Munch

Freia 

Freia ble grunnlagt i 1889, og tre år senere flyttet selskapet inn i lokaler på Rodeløkka. Selskapet var da kjøpt opp av Johan Throne Holst, som etablerte Freia Chocolade Fabrik. I 1993 ble Freia kjøpt av Kraft Foods. Mondelēz International ble skilt ut av Kraft Foods i 2012, og Freia eies i dag av dem.

Kjente merkevarer i Norge 
 Daim
 Kvikk Lunsj
 V6
 Stimorol
 Philadelphia
 Regia
 O'boy
 Oreo
 M
 Non Stop
 Freia Melkesjokolade
 Firkløver
 Krokanrull
 Smil
 Twist
 Japp
 Kong Haakon
 Monolit

Referanser

Eksterne lenker
 
 Selskapets nettsted i USA
 Nordisk nettsted

 
Etableringer i 1903
Siddis

Siddis betegner den stedegne dialekten og personer som identifiserer seg med å være fra Stavanger.

Den første gangen en kan vise at ordet er brukt, er i en avisartikkel fra 1927. Ordet skal ikke ha kommet i vanlig bruk før omkring 1950. 

En er noenlunde samstemte om at ordet kommer fra det engelske «citizen» eller borger. I 1924 ble også ordet «Stavanger-Cittissen» brukt i samme betydning som ordet siddis. Reidar Kvammen skrev i 1949 at ordet kom fra det engelske «citizen». Trygve M Haldorsen fortalte i 1951 at ordet "sitizen" ble brukt av sjømenn fra Stavanger, da han var i USA i 1904. Karsten Skadberg i 1975, Reidar Frafjord i 2002,  Arne Kvitrud i 2010 og Erling Sømme Kielland i 2015 mente likeledes at ordet kunne ha opphav i «citizen». Noen har også ment at ordet kommer fra «iddis», som var merkelappene på hermetikkbokser fra Stavanger.  

Andreas Jacobsen (Ajax) karakteriserte en siddis som:
«Ein ekta siddis e den så e med å tjene Stavanger i gavne. Hvis någen ble høge på perå av det, fortjene di ikkje navne.»

Avhengig av hvem som bruker det, kan definisjonen, og dermed hvem som er en «siddis» variere. Opprinnelig beskrev «siddis» en person fra Stavanger sentrum, eller området innenfor bygrensen fra før 1965. Den 1. januar 1965 ble tidligere Madla kommune og størstedelen av Hetland kommune slått sammen til en større Stavanger kommune.  Etter hvert har ordet «siddis» blitt knyttet opp til folk som bor eller kommer fra hele Stavanger kommune. 

Ifølge Carl Bang er det seks krav til å kalle seg siddis: 
 være født innenfor de gamle bygrensene for Stavanger fra 1965,
 oppholdt seg i Stavanger det meste av livet,
 finnes i alle samfunnslag,
 mestre byens dialekt,
 være usnobbet og liketil,
 ha hjertelag. 

Ettersom Stavanger universitetssjukehus fødeavdeling ligger utenfor bygrensen fra 1965, vil en slik definisjon føre til at det etterhvert ikke er noen siddiser igjen, siden mennesker fra Stavanger ikke fødes i det som Bang definerer som Stavanger.

Noter

Se også 
 Liste over kjente siddiser
 Siddishallen, en ishall i Stavanger
 Siddis Sportsklubb (også kjent som FC Show)

Kultur i Stavanger