alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Tjøme (tettsted)

Tettstedet Tjøme ligger sentralt på Tjøme i Færder kommune i Vestfold. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og er definert av Statistisk sentralbyrå til å utgjøre den mest tettbygde del av øya Tjøme med utstrekning til Ormelet i sør og til Holtekjær i nord. En liten del av tettstedet ligger på øya Brøtsø, i umiddelbar tilknytning til Røssesund bru.

Tjøme sentrum, midt på øya Tjøme, er det naturlige sentrum i tettstedet. Tjøme kirke er tettstedets midtpunkt. Her lå bygdas kirke allerede i middelalderen, og et eldre navn for området er Kirkebygda, og her lå tidligere Kirkely skole, en av Tjømes grendeskoler. På 1900-tallet kom det en rekke ulike funksjoner som skulle tjene hele daværende Tjøme kommune. Her bygde Tjøme Sparebank sitt hus og her ble kommuneadministrasjonen lokalisert. Seinere kom bensinstasjon og sykehjem. Sentrumsområdet trengte større plass og ble utvidet til Haugsjordene. Tjøme sentrum har i dag bibliotek, tre store dagligvareforretninger, byggevareforretning, samt flere andre forretninger og håndverksbedrifter. Sør for sentrum ligger Tjømehallen og barneskolen Lindhøy skole, like nord for sentrum, på Haug, ligger Tjøme ungdomsskole. Rød gård brukes som golfbane.

Fylkesveiene 308, 380 og 390 går gjennom tettstedet. Fylkesvei 308 er hovedveien på Tjøme, og heter Vestveien fra Tjøme sentrum til Vrengen bro, og Helgrødveien fra Tjøme sentrum til Verdens Ende. fylkesvei 390 heter Østveien, og forbinder de nordøstre delene av tettstedet (Grimestad) med sentrum, mens fylkesvei 380 går gjennom de sørøstre deler (Ormelet) og fortsetter til Hvasser. Fra Tjøme sentrum er det bussforbindelse til og fra Tønsberg hver time, med halvtimesrute i rushtiden. 

Kommuneplanene for Tjøme kommune på slutten av 1900-tallet understreket sterkt ønsket om at alle nye boligfelt i kommunen skulle plasseres med tilknytning til Tjøme sentrum slik at utbyggingen støttet forretningene i kommunen.

Referanser 

Tjømes geografi
Tettsteder i Vestfold og Telemark
Bosetninger i Færder
Israel-lobbyen

Israel-lobbyen er en betegnelse som benyttes, først og fremst i USA, om ulike organisasjoner som påvirker eller forsøker å påvirke andre lands politikk til fordel for Israel. Begrepet benyttes hovedsakelig av kritikere av Israel eller av politikken som føres i forhold til Israel, men også til tider av medlemmer av lobbyen.

Organisasjoner og innflytelse 
American Israel Public Affairs Committee (AIPAC) regnes som den mest innflytelsesrike organisasjonen innenfor Israel-lobbyen i dag. Tidligere medlem av Representantenes hus Paul Findley ga i 1989 ut en bok, They Dare to Speak Out, der han kritiserte Israel-lobbyens makt.

Statsviterne John Mearsheimer og Stephen Walt lanserte i 2006 en undersøkelse der de konkluderte med at Israel-lobbyen hadde stor makt over amerikansk utenrikspolitikk. Det har også blitt hevdet at Israel-lobbyen har stor påvirkning ved valg, blant annet har det vært hevdet at Cynthia McKinney to ganger har tapt primærvalg i Georgia på grunn av lobbyens påvirkning., men det er også gitt andre forklaringer på McKinneys tap.

Begrepsbruk 
Kritikere av begrepet «Israel-lobbyen», mener at det i flere sammenhenger brukes retorisk på en måte som minner om konspirasjonsteorier liknende Sions vises protokoller, slik for eksempel Haavard Koppang ble anklaget for da han skrev en kritisk kronikk i 2006. Samtidig omtaler AIPAC seg selv som «Den amerikanske pro-Israel lobbyen», og grunngir behovet for denne lobbyen med allmenne demokratiteoretiske betraktninger der lobbyvirksomhet anses som en positiv og til tider nødvendig komponent av demokratiet. Det er også pro-arabiske lobbygrupper som er aktive i USA, selv om disse ikke kan oppvise den samme styrken som Israel-lobbyen.

I blant brukes begrepet den sionistiske eller den pro-sionistiske lobbyen. Andre, deriblant den israelske historikeren Avi Shlaim, benytter seg av begrepet den jødiske lobbyen.

Innflytelse 
Det er stor uenighet rundt hvor stor makt Israel-lobbyen har. Noam Chomsky har eksempelvis gått mot Mearsheimer og Walts påstander med den begrunnelsen at den politikken USA fører i Midtøsten ville de ført uavhengig av Israels vilje. Statsviteren Eliot A. Cohen har hevdet at, dersom Israel-lobbyen var så mektig som kritikerne hevder, ville ikke hans jødiske sønn vært sendt til å krige i Irak. Alan Dershowitz, på sin side, mener at påstander om en mektig Israel-lobby bare er en fortsettelse av århundrers forsøk på å trekke jøders lojalitet i tvil.

Utenfor USA 
Begrepet er ikke like mye brukt utenfor USA, men organisasjoner som American Jewish Committee, Anti-Defamation League og Simon Wiesenthal-senteret driver med lobby-virksomhet utenfor USA. 

Blant annet da fylkestinget i Sør-Trøndelag vedtok boikott av Israel, ble dette vedtaket anklaget for å være anti-semittisk og derfor uakseptabelt, og da Haavard Koppang skrev en kritikk av Israel-lobbyen skrev Simon Wiesenthal-senteret et brev til Handelshøyskolen BI der de ba om at Koppangs ansettelsesforhold ved instituttet burde vurderes.

Referanser

Se også 
 Sionisme

Israel
USAs politikk
Lobbyvirksomhet
Baylor County

Baylor County er et fylke i den amerikanske delstaten Texas. Det ligger i de sentrale delene av staten. Det grenser mot Wilbarger County i nord, Archer County i øst, Throckmorton County i sør, Knox County i vest og mot Foard County i nordvest.

Baylor Countys totale areal er 2 334 km² hvorav 78 km² er vann. I 2000 hadde fylket 3 843 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Seymour. Fylket har fått sitt navn etter Henry Weidner Baylor, som var feltskjær (kirurg) under Den meksikansk-amerikanske krig.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fylker i Texas
Fylker i USA etablert i 1858
1858 i Texas
Mentz Schulerud

Mentz Schulerud (født 19. oktober 1915 i Oslo, død 18. mai 2003) var en norsk skribent, kulturarbeider og kåsør.

Han ble cand.mag. i 1941, og arbeidet som hjelpelærer ved Oslo tekniske skole og ved Universitetet i Oslo, før han i 1946 ble ansatt i NRK. Han var teatersjef ved Oslo Nye Teater 1962–1967 og redaktør for det litterære tidsskriftet Vinduet 1959–1963. Han var styreleder i Norsk Teaterlederforening, Kunstnerforeningen, Riksmålsvernet og Logens venner, og hadde også verv i Riksmålsforbundet og Det Norske Studentersamfund.

Æresbevisninger og priser 
Schulerud var ridder av St. Olavs Orden. I 1983 ble han utnevnt til statsstipendiat. Han mottok St. Hallvard-medaljen i 1989. I 1996 ble han tildelt æresprisen «Bypatrioten» av Oslo Byes Vel. Han fikk også Bryggeriforeningens Ølhundpris og Kunstnerforeningens Purpurneseorden, og var æresmedlem av Filologisk forening.

Familie 
Han var sønn av Mentz Schulerud (1877–1931) og Aagot Schulerud (1875–1957). Han var bror av Anne-Cath. Vestly og, gjennom sin datter Ingrid Schulerud, svigerfar til Jens Stoltenberg. Han er dessuten far til den svenske cellisten Hege Waldeland.

Bøker 
 Fra krambod til magasin (1947)
 Ole Bull (1960)
 Norsk kunstnerliv (1960)
 Wergelandsveien (1960)
 Nordmenn i København (1963)
 Piberne og Pigerne i Vika (1963)
 Kongeriget Norges Herligheder (1967)
 Hafslund gods – Fra Otte Bildt til M. G. Rosenkrantz (1974)
 Kongevei og fantesti (1974)
 På Grand i 100 år. 1874 – 1974. (1974) 
 Barn i Oslo (1981)
 Iduns epler (1982)
 Akershus i dikterens speil (1991)

 O, vidste du bare! (1954), hørespill

Referanser 

Norske teatersjefer
Norske sakprosaforfattere
Statsstipendiater
Norske litteraturhistorikere og litteraturkritikere
Riksmålstematikk
St. Olavs Orden
St. Hallvard-medaljen
Personer fra Oslo
Personer begravet på Vestre gravlund
Fødsler i 1915
Dødsfall i 2003
Lytterprisen
US Airways

US Airways  (IATA-kode US, ICAO-kode AWE) var et amerikansk flyselskap som i 2015 ble fusjonert med American Airlines. Selskapet ble etablert i 1939 og hadde hovedkontor i Tempe i Arizona. Det var det sjuende største flyselskapet i USA med en flåte på 338 fly som fløy til 193 destinasjoner i Nord-Amerika, Mellom-Amerika, Karibia, og Europa.

US Airways hadde opprinnelig hovedtyngden av rutenettverket i østre USA, med hovedbaser i Charlotte, Pittsburgh og Philadelphia. I 2005 ble selskapet fusjonert med America West Airlines som hadde et omfattende rutetilbud i vest.

US Airways opererte ruten Oslo–Philadelphia i sommersesongene 2009 og 2010, og var sammen med Continental et av to amerikanske flyselskaper som hadde direkteflygninger mellom Norge og USA.

Ulykker 
US Airways Flight 1549 traff en flokk kanadagjess etter avgang fra La Guardia i New York. Fuglene fløy inn i motorene på airbusmaskinen og forårsaket så store skader at begge motorene stanset og flyet mistet all motorkraft. Flyet måtte nødlande på Hudsonelva.

Eksterne lenker 
  
 US Airways flåtedetaljer

Tidligere flyselskaper fra USA
Flyselskaper etablert i 1939
Star Alliance
Flyselskaper nedlagt i 2015
Næringsliv i Arizona
Neiden

Neiden (skoltesamisk: Njauddâm, nordsamisk: Njávdán, finsk: Näätämö) er ei bygd i Sør-Varanger kommune i Finnmark med om lag 250 innbyggere.

Geografi, befolkning, bebyggelse og annet

Bygda ligger ved Neidenelva som er kjent for sitt Käpälä-fiske (laksefiske med kastenot). Fra Neiden er det veiforbindelse til Kirkenes, Varangerbotn samt til Finland. 

Store deler av befolkningen er av skoltesamisk (østsamisk) eller kvensk opprinnelse. 

I bygda ligger det 10 kvadratmeter store russisk-ortodokse Sankt Georgs kapell,  bygget i 1565 av den hellige Trifon, samt Neiden kapell, som  er tegnet i dragestil av Karl Norum i 1902.

Neiden er et sjekkpunkt i Finnmarksløpet.

Vernet område

Den gamle østsamiske boplassen Skoltebyen (skoltesamisk: Sääʹmsijdd; kvensk: Kolttakylä) er et vernet område som inneholder flere tufter, bygninger og annet som er eldre enn 100 år og dermed automatisk vernet. Disse er blant annet den russisk-ortodokse kirka og kirkegården, rester av ei røykbadstue og mange tufter etter gammer. I tillegg er det en del steder som har vært i bruk til religiøse seremonier som for eksempel dåp.

Det formelle vernet av boplassen blei vedtatt for å sikre dens historiske og religiøse betydning, samt sørge for landskapsvern av området. Stedet er østsamenes viktigste kulturminne og det viktigste stedet i det som er igjen av østsamisk kultur i Norge. Vernet omfatter ikke laksefiske i Neidenelva.

Geologi
Berggrunnen tilhører Øst-Finnmarks grunnfjellsområde. Nordvest for Neiden finnes Neidengranitten som ble dannet for omtrent 2500 millioner år siden. Den er lite deformert og skjærer gjennom den eldre gneisen. Granitten finnes også rundt Jarfjord.

Se også 
 Äʹvv skoltesamisk museum
Skoltesamer
Kvener
Aksel Konrad Mikkola
Neidenelva
Okkupasjonsmaktens fangeleirer i Norge

Referanser

Eksterne lenker
 Miljøstatus i Norge: Skoltebyen Neiden
 Skoltesamisk kultur over grenser
 Skoltebyen og St. Georgs kapell i Neiden på Sandalsand

Finnmarksløpet
Bygder og grender i Troms og Finnmark
Bosetninger i Sør-Varanger
Fredede kulturmiljøer
Harriet Nordlund

Gerd Harriet Linnéa  Nordlund (født 20. september 1954 i Jokkmokk) er en svensk skuespiller, dramaturg, regissør og teaterleder.  

Hun er utdannet ved Statens scenskola i Stockholm (1973–76). Som skuespiller har hun medvirket i TV-serien Långtradarchaufförens berättelse (1975) samt filmene Önskas (1991), Hästen och tranan (1997), og Larmar och gör sig till (1997).

Nordlund har skrevet og instruert en rekke teater-oppsetninger.
I hjembygda ledet hun verdens første samiske teater, Dálvadis (1971–1985), der de første is- og snøscenene ble tatt i bruk. Hun har siden vært ved Folkteatret Gävle, Orionteatern og Turteatern i Stockholm, ved Uppsala Stadsteater, Gottsunda Teatern, Norrbottensteatern, Stockholms Stadsteater, og Samiska Teatern i Luleå. I Norge er hun kjent fra Hålogaland Teater, og Beaivváš Sámi Teahter  i Kautokeino (teatersjef 2002–06) der hennes seneste oppsetning var joike-operaen Skuolfi (2005). Hun har vært i representantskapet ved Festspillene i Nord-Norge.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske skuespillere
Svenske regissører
Dramaturger
Personer fra Jokkmokk kommun
Fødsler i 1954
Bergerlinna

Bergerlinna er navnet på bruksbanen som gikk fra Dal stasjon til Berger Bruk ved Hurdalssjøen. 

Banen ble ferdigstilt til Hovedbanens åpning i 1854. Trekkraften var hester. Skinnene ble lagt på langsgående stokker, samme metode som også hovedbanen ble bygget med, men som der ble skiftet ut på 1860-tallet. Bergerlinna beholdt denne sportypen hele tiden, og det er fremdeles mulig å finne igjen stokkene på enkelte deler av traseen i dag. I 1895 ble banen nedlagt. 

På Berger ved Hurdalssjøen var det både sagbruk og glassverk. Begge deler er i dag revet og arealene dyrket opp. Traseen til Bergerlinna ligger likevel igjen som en overgrodd skjæring i landskapet mellom jordene nærmest Hurdalssjøen, mens den nederste delen mot Dal er gjort om til grusveg.

Se også
 Jernbanen i Norge

Eksterne lenker 
 Jernbane.net side om Bergerlinna

Nedlagte jernbanestrekninger i Norge
Jernbanestrekninger i Viken
Akershus' samferdselshistorie
NSB type 1

NSB type 1 var et såkalt tanklokomotiv med akselrekkefølge 1B, dvs. med en fast løpeaksel og to drivaksler. Lokomotivene, nr. 13, 14 og 18 var de første på Kongsvingerbanen, som var den første av de normalsporte jernbanene som tradisjonelt regnes som statsbaner. Lokomotivene ble bygget av Robert Stephenson i 1861. I 1915 og 1916 ble de utrangert. Lokomotivtypene er blant de minste av de som ble brukt til å trekke vanlige tog. To av lokomotivene tilhørte formelt Kongsvingerbanen hele tiden, mens den første, nr. 13, ble overført til Smaalensbanen i 1885 for bruk i lokaltogene mellom Kristiania og Bekkelaget/Ljan. Lok av denne typen ble brukt ved anleggene av Gudbrandsdalsbanen og Ofotbanen.

Litteratur

Eksterne lenker 
 Type 1 – NJK Materielldatabasen

01
01
Sverre Reiten

Sverre Reiten (født  14. desember 1891 i Grytten i Romsdal, død 12. juli 1965 i Torvikbukt på Nordmøre) var en norsk folkehøgskolerektor og politiker (KrF) som var stortingsrepresentant fra 1945 til 1949. Han var også fylkesordfører i Møre og Romsdal og ordfører i Øre.

Han var sønn av gårdbruker Ole Reiten og hustru Ane Bakke. Han gikk middelskolen og lærerskolen i Volda, og tok deretter artium i Oslo. Han gikk også kurs i tegning og hagebruk. I 1917 ble han ansatt som lærer ved den nyopprettede Nordmøre ungdomsskole, en kristen folkehøgskole i Torvikbukt. Skolen ble etablert av personer med tilknytting til Norsk Luthersk Misjonssamband, og siden eid av en rekke kristne organisasjoner. Reiten fungerte som skolens bestyrer fra daværende bestyrer Olav Grytli ble avsatt av okkupasjonsmakten i 1942 og frem til frigjøringen i mai 1945. I 1949 ble Reiten igjen konstituert og i 1952 ansatt som bestyrer, noe han var frem til han avgikk med pensjon i 1961. Han eide også en gård i Øre fra 1925 til 1958.

Ved siden av skolearbeidet var Reiten involvert i avholdssak og kristne organisasjoner. Fra 1932 til 1946 var han formann i Nordmøre krets av Norsk Luthersk Misjonssamband. I 1945 var han med på å stifte Møre og Romsdal KrF, og satt i det første fylkesstyret. Ved Kristelig Folkepartis nasjonale gjennombrudd i stortingsvalget det året, ble Reiten valgt inn på Stortinget fra Møre og Romsdal. Han satt i Stortingets helsekomité. Han stilte ikke til gjenvalg i 1949, men var 1. vararepresentant fra 1954 til 1961. Reiten satt i herredsstyret i Øre før krigen og fungerte som ordfører fra frigjøringen i mai 1945 og ut året. Han var senere ordfører i Øre fra 1952 til 1957 og i samme periode fylkesordfører i Møre og Romsdal. 

Sverre Reiten giftet seg i 1926 med Karen Hamnes. Stortingsrepresentant Steinar Reiten er deres barnebarn.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra KrF
Stortingsrepresentanter for Møre og Romsdal
Stortingsrepresentanter 1945–1949
Fylkesordførere i Møre og Romsdal
KrF-ordførere i Møre og Romsdal
Ordførere i Øre i Møre og Romsdal
Norske skoleledere
Personer fra Rauma kommune
Fylkesordførere fra KrF
Metrostandard

Metrostandard er en kvalitetsstandard for T-banestrekninger og -stasjoner i Oslo. Standarden ble innført av Oslo Sporveier, nå Ruter/Sporveien T-banen, for å klassifisere selskapets T-banelinjer. Det mest tydelige tegnet på metrostandard er (den gule) strømskinnen som går parallelt med togskinnene 15 cm over bakken. Alle strekninger tilfredsstiller mer eller mindre kravene til metrostandard i dag, med unntak av Holmenkollbanen. I tillegg krever mange gamle stasjoner i systemet oppgradering før de fullt og helt oppfyller metrostandardkravene. Lambertseterbanen var stengt sommeren 2010 nettopp for en slik oppgradering, og samme bane var også stengt sommeren 2011 for samme formål. Lambertseterbanen ble også stengt for oppgradering i 2013.

Krav
Metrostandard innebærer blant annet:
 Høyere framføringshastighet, kapasitet og punktlighet
 Plattformer lange nok til 6-vognstog (MX3000, tilsvarer 108 meter)
 Planskilte krysninger (ingen planoverganger)
 Barrierefri tilgjengelighet, jfr. universell utforming
 Strømskinne i stedet for luftledning
 Moderne spor, signal- og sikringsanlegg
 Opprusting av stasjoner inkl. informasjonssystem
 Et mer «tidsriktig» design

Gjeldende standard
Etter oppgraderingen av Holmenkollbanen og Kolsåsbanen rundt 2010, er det ikke lenger noen linjer med luftledning. Holmenkollbanen bærer imidlertid fremdeles preg av å være en over hundre år gammel bergbane, og mangler blant annet universell utforming, planskilte krysninger og plattformer lange nok til 6-vognstog.

Utenlands
Københavns metro har kun plattformer lange nok til 3-vognstog, og blir iblant kalt "lett metro"/"light metro". Det finnes 24 andre "lett metro"-system i Europa.
Frankfurts undergrunnsbane og Rotterdams metro har luftledning og noen veikryss i plan.
Amsterdams metro, Lausannes metro og Madrids metro har noen linjer som er bybane, og ikke har metrostandard.

Referanser

Oslo T-bane
Claudio Magris

Claudio Magris (født 10. april 1939 i Trieste) er en italiensk forfatter og oversetter. Han studerte germanistikk i Torino, og har fra 1978 vært professor i moderne tyskspråklig litteratur ved universitetet i Trieste. Han er dessuten virksom som essayist og skriver kommentarer i den italienske avisen Corriere della Sera og andre europeiske aviser. Hans forskning fokuserer på sentraleuropeisk kultur, som han ansees som en av de fremste eksperter på i Italia. 
Han er medlem av en rekke europeiske akademier, og fra 1994 til 1996 var han italiensk senator.

Verk 
I årenes løp har Magris skrevet en lang rekke essayer, romaner og bøker om historie og kultur. Særlig hans romaner har vunnet en rekke internasjonale priser, og han nevnes tidvis som en kandidat til Nobelprisen i litteratur.

Hans første bok handler om den habsburgske mytos i moderne østerriksk litteratur. Han har skrevet essayer om blant annet Hoffmann, Roth, Ibsen, Svevo, Musil, Hesse og Borges

Hans noveller og teaterproduksjoner omfatter på norsk:
 Donau (1991), original Danubio (1986), oversatt av Kjell Risvik.
 Et annet hav (1992), original Un altro mare (1991), oversatt av Kjell Risvik.
 Sabelen i kosakkens grav (1993), original Illazioni su una sciabola (1984), oversatt av Kjell Risvik.
 Mikrokosmos (1999), original Microcosmi (1997), oversatt av Tor Fotland.
 I blinde (2009), original Alla cieca (2005), oversatt av Kjell Risvik.

Dessuten finnes:
 Dietro le parole (1978)
 Itaca e oltre (1982)
 Stadelmann (1988)
 Microcosmi (1997), mottok Premio Strega 1998
 La mostra (2001)
 L'infinito viaggiare (2005)

Hans mest kjente verk og litterære gjennombrudd er Donau, en litterær reise langs Donau med vekt på Donauområdets multikulturelle historie.

Utmerkelser 

 2009 – Friedenspreis des Deutschen Buchhandels
 2006 – Fyrsten av Asturias' pris for litteratur
 2005 – Österreichischer Staatspreis für Europäische Literatur
 2001 – Erasmus-prisen
 Bjørnsonordenen

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Italienske forfattere
Italienskspråklige forfattere
Italienske professorer
Germanister
Italienske politikere
Personer fra Trieste
Friedenspreis des Deutschen Buchhandels
Meiringen

Meiringen er en by og kommune i Sveits.

Meiringen er blant annet er kjent som åsted for den fiktive detektiven Sherlock Holmes' død og som opphavsstedet for marengs.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Sveits
Bern (kanton)
Hans Åge Yndestad

Hans Åge Yndestad (født 24. juli 1980) er en norsk fotballspiller. Han var forsvarsspiller i Tromsø. Han kom til Tromsø i 2002, etter å ha spilt for klubbene Ulfstind og Skarp. Etter 2012-sesongen trappet Yndestad ned og gikk tilbake til moderklubben Skarp. Før 2014-sesongen signerte han under på en kontrakt med Finnsnes.

Karriere som spiller

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Tromsø IL
Ferjesambandet Ranavik–Skjersholmane

Ranavik–Skjersholmane er et fergesamband på fylkesvei 500 mellom Kvinnherad og Stord kommuner. Strekningen betjenes av Fjord1 med opptil 23 daglige avganger i hver retning. Overfarten fra Ranavik til Skjersholmane tar 40 minutter. En tur i døgnet går til Jektevik på Stord og Hodnanes på Tysnes istedenfor til Skjersholmane.

Historie
Sambandet ble etablert i 1957 og ble trafikert av MF «Folgefonn». Frem til 2003 gikk dette sambandet mellom Leirvik på Stord, Ranavik på Halsnøy og Sunde i Kvinnherad. Stoppet på Halsnøy var de første årene på Sæbøvik, og ble flyttet til den nye fergekaien på Ranavik i 1970. Sommeren 1983 ble anløpet på Stord flyttet fra Leirvik til Skjersholmane. I mai 2008 åpnet Halsnøytunnelen og Sunde ble sløyfet. Overfarten mellom Sunde og Ranavik tok 15 minutter.

Referanser

Kilder
 

Fergesamband i Vestland
HSD
Samferdsel i Stord
Samferdsel i Kvinnherad
Artikler i sjøfart-prosjektet
Stjørdalsøl

Stjørdalsøl er et maltøl brygget etter svært gamle tradisjoner i områdene rundt Stjørdal i Nord-Trøndelag. Lignende gårdsøl har vært brygget i hele Norge sør for polarsirkelen siden førhistorisk tid, men bryggingen har med tiden dødd ut de fleste steder i Norge. Stjørdalen er ett av stedene som har holdt tradisjonen ved like. Opprinnelig var det bøndene som brygget til eget bruk av eget korn, men i dag er det mange av bryggerne som kjøper kornet. En særegenhet ved stjørdalsølet er at bryggerne selv lager maltet i såkalte såinnhus.

Stjørdalsøl brygges tradisjonelt som hjemmebrygg, men er nå også kommersielt tilgjengelig. Klostergården håndbryggeri har i samarbeid med Alstadberg tradisjonsbryggeri brygget Alstadberger - et stjørdalsøl. Ølet er tilgjengelig på Vinmonopolet. Hans Rotmo har utgitt en sang om ølet, «Stjørdalsøl».

Eksterne lenker 
 Stjørdalsøl: Behind the Smoke, a Traditional Beer Style Thrives in Norway, artikkel i BeerAdvocate Magazine.
 Oppskrift på Stjørdalsøl på tradisjoner.no
 Tekst for sangen Stjørdalsøl hos Rotmomusikken

Norsk øl
Stjørdal