alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vasaparken (Stockholm)

Vasaparken er en park i bydelen Vasastaden i Stockholm sentrum. I øst avgrenses den av Dalagatan, i nord av Odengatan, i vest av Torsgatan og i sør av sykehusområdet Sabbatsberg.

Bergianska trädgården lå her på 1700-tallet og større deler av 1800-tallet. I 1885 ble den flyttet til sitt nåværende sted ved Frescati, og Vasaparken ble deretter anlagt. 

Under første verdenskrig, da Hjalmar Hammarskjöld ble omdøpt til «Hungerskjöld» pga matmangelen, ble Vasaparken som mange andre av Stockholms parker pløyd opp og brukt som potetåker.

Vasaparken er bl.a. kjent for viktige politiske debatter før valgene på 1950-tallet. Mest kjente er de politiske duellene i Vasaparken mellom Sveriges daværende statsminister Tage Erlander og opposisjonslederen Bertil Ohlin.

Astrid Lindgren bodde lenge på Dalagatan 46 ved Vasaparken, og parken er nevnt i flere av hennes bøker. Etter hennes død ble det ene hjørnet av parken omdøpt til Astrid Lindgrens terrasse. 

De tre terrassehagene i grovhugget granitt og betongoverflater med relieffer ved Torsgatan ble anlagt på 1940-tallet i en unik stil. De fleste trærne i parken er fra tiden da parken ble anlagt, selv om det finnes en drøyt 200-årig lønn og flere nyplantede trær.

Utvikling 
Da Sabbatsbergsområdet kommer til å utbygges med et større antall nye boliger, er en opprustning av Vasaparken påbegynt. I 2004 er terrasser bygget i gatenivå fra Odengatan og Dalagatan der en kan sitte og se ut over parken. 2005 ble det anlagt en kunstgressplen for 7-mannsfotball. Planen er en kunstisbane vinterstid. Skøytebanen ble innviet i desember 2005.

Statuer i parken: Arbetaren av Gottfrid Larsson og Romeo och Julia av Olov Thorwald Olsson.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Parker i Stockholm
Bergen Domkantori

Bergen Domkantori ble stiftet i 1971 av tidligere domkantor i Bergen, Magnar Mangersnes, som  var dirigent og kunstnerisk leder fra starten og frem til koret la ned sin virksomhet i 2012. Koret var lenge et av Norges ledende kor og har vunnet stor anerkjennelse i Norge og utlandet. På repertoaret sto i første rekke kirkemusikalske verker i spekteret fra Palestrina til nyskrevet musikk, men også profan kormusikk, deriblant norske folketoner. Koret ga jevnlig a cappella-konserter og fremførte også større verker for kor, orkester og solister. 

Et satsingsområde for koret var å presentere sjeldent fremført kirkemusikk og det har stått for en lang rekke norske urfremførelser, blant annet av Sverre Bergh, Johan Kvandal, Ketil Hvoslef, Kjell Mørk Karlsen, Glenn Erik Haugland, Marcus Paus, Knut Nystedt og Magnar Åm. 

Koret har gitt ut over 20 egne plater og gjort tallrike opptak for fjernsyn og radio. Bergen Domkantori har hatt samarbeidsprosjekter med blant andre Bergen filharmoniske orkester, Festspillene i Bergen, Valendagene og Borealisfestivalen. Koret har vunnet en rekke priser i inn- og utland. 

Koret vant Spellemannprisen 1979 for albumet Folketoner i glass og ramme i klassen kor-plate, forøvrig den eneste gangen det ble delt ut pris i denne klassen. Kantoriet  ble tildelt Griegprisen i 1985 for sin innspilling av Edvard Griegs siste verk, Fire Salmer, opus 74 og for hans sanger for mannskor, opus 30.

I tillegg til konsertturneer i Norge, har koret gjestet Sverige, Danmark, Island, England, Frankrike, Tyskland, Nederland, Italia, Spania og Slovenia. I oktober 2008 ga koret konserter i bl.a. Thomaskirken i Leipzig og Stadtkirche Wittenberg.

Utgivelser 
Skandinavia (Bergen Digital, 1987)
Underet (Bergen Digital, 1989)
Julekvad (Bergen Digital, 1992)
Bach/Schönberg/Valen (Bergen Digital, 2005)
Frå ottesang til elveleik (Bergen Digital, 2005)
Du måtte nesten rope det (Bergen Digital, 2006)
Jubilate Deo (Bergen Digital, 2007)
La livets kilde rinne (Bergen Digital, 2007)
Bibelske bilder (Bergen Digital, 2009)

Kor i Bergen
Vinnere av Spellemannprisen
Kevin Eriksen

Kevin «Karma» Eriksen (født 22. oktober 1975 i Oslo) er en norsk rapper og breakdancer. Han er mest kjent under artistnavnet «Karma» i rappegruppa Warlocks, men han er også soloartisten «Kevin». Eriksen er medlem i breakdancegruppa Atomic B-Boys.

Liv og virke 
Kevin Eriksen er oppvokst på Vestli i Oslo. Han var tidlig interessert i både rap, breakdance og graffiti, og kan kategoriseres som en ekte «B-boy». Kevin Eriksen startet rappegruppa «Warlocks of Mayhem», senere bare «Warlocks», sammen med sin tvillingbror, André «Tech Rock» Eriksen, kameratene Håkon «Hawk» Lund, Jan Erik «Small MC» Nøkleby og Kenneth «Kennybong» Engen i 1992. (Nøkleby og Engen sluttet kort tid etter og startet sin egen gruppe Valuable Scamps.) Warlocks har hovedsakelig rappet på engelsk, men har også levert et album med norsk lyrikk. Kevin Eriksen og Warlocks vant Alarmprisen i 2002 i klassen hiphop/rap for albumet «Afterlife». Kevin Eriksen begynte deretter på en solokarriere under artistnavnet «Kevin», med låter på norsk. I 2004 spilte han på hiphop-festivalen «Interstate», og arrangøren presenterte Kevin slik: «Kevin fra Warlocks drar i gang ett sett med hardslående låter og skildringer fra Oslo Øst», og refererte trolig trolig til Kevins låt, «Østkanthistorie». «Østkanthistorie» er eneste norske låt til filmen «UNO» fra 2004.

Kevin Eriksen og tvillingbroren er også medlemmer av kjente breakdancecrews som Atomic B-Boys og «Nasty 9». Nasty 9 ble Skandinaviske mestere i breakdance i 2000. Kevin Eriksen ble nummer 4 i NM i «B Boy One on One» i 1997. Guttene kan sies å ha vært foregangsfigurer i det norske hiphop-miljøet. I et intervju med NRK uttaler Kevin at dansen er det viktigste for ham. I «Norwegian HipHop Awards» 2005, ble Eriksen-brødrene kåret til «Årets bboys».

Kevin Eriksen studerte idrettsfag ved Bjerke videregående skole fra 1991 til 1994.

Diskografi for «Kevin» 
 «Tommy tycker om mej» (Tommy Tee), Gjesteopptreden på låt nummer 10: «100 Aar» m/ Son of Light, A-Lee, Diaz, Noora og Jørg-1, og låt nummer 15: «Penger pt.2» m/ Thomasz (2004)
 «Back to Work» – the Official TP mixtape vol.1., Samledisk med flere artister (2004)
 «UNO» – soundtrack til filmen, låt nummer 4: «Østkanthistorie» (2004)

Meritter

Individuelle seiere  
Norwegian HipHop Awards: Årets bboys 2005 (sammen med tvillingbror «Tech Rock»)

Seiere med Atomic B-Boys 
 Battle Of The Year 1995
 Battle Of The Year 1996
 Battle Of The Year 1997
 NM i «B Boy Crew» 1997
 «B Boy Rumble», Rockefeller i Oslo 1999, delt tittel i «Crew battles» med gruppen Floor Knights

Seiere med Nasty 9  
Scandinavian BOTY 2000

Se også 
 Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole

Referanser

Eksterne lenker 
 Warlocks hjemmeside
 Teeproductions: Om Walocks
 Norske B Boy Battles (av DJ4Joy)

Norske rappere
Norske dansere
Personer fra Oslo
Norske tvillinger
Fødsler i 1975
Magnar Mangersnes

Magnar Mangersnes (født 31. oktober 1938) er en norsk organist og kordirigent. 

Han var ansatt som domkantor ved Bergen Domkirke fra 1971 til 2008.  Han stiftet Bergen Domkantori i 1971 og var korets dirigent og kunstneriske leder frem koret la ned virksomheten i 2012.  I tillegg dirigerte han Bergen Oratoriekor. Mangersnes tok initiativ til og var kunstnerisk leder for de årlige Kirkemusikkdagene og for Orgelfestuken i Bergen Domkirke fra 1997. Bachformidlingen har en spesiell plass i Mangersnes’ profil. Til dato har han oppført 160 Bachkantater med ulike ensembler.

Mangersnes har examen artium fra Bergen katedralskole, eksamen fra Bergen lærerskole i 1962, organist- og kantoreksamen fra Bergen Musikkonservatorium i 1966, samt flere studieopphold i utlandet.

Mangersnes ble etterfulgt av Kjetil Almenning som domkantor ved Bergen Domkirke.

Utmerkelser 
 1979 - Spellemannprisen med LP - platen "Folketoner i glass og ramme". Utgitt på Kirkelig kulturverksted
 1985 – Griegprisen, som utdeles årlig på Troldhaugen
 1993 – Bergen kommunes Kunstnerpris
 2000 – St. Olavs Orden, Ridder av første klasse
 2003 – Korprisen (Norges korforbunds pris)
 2007 – Bergen kommunes Ærespris
 2007 – Æresmedlem i Fonoko (Foreningen norske kordirigenter)

Plater 
 Skandinavia (Bergen Digital, 1987). Med Bergen Domkantori.
 Underet (Bergen Digital, 1989). Med Bergen Domkantori. Johan Kvandal
 Julekvad (Bergen Digital, 1992). Med Bergen Domkantori.
 Bach/Schönberg/Valen (Bergen Digital, 2005). Med Bergen Domkantori.
 Frå ottesang til Elveleik (Bergen Digital, 2005). Med Bergen Domkantori. Eivind Groven
 Du måtte nesten rope det (Bergen Digital, 2006). Med Bergen Domkantori.
 Jubilate Deo (Bergen Digital, 2007). Med Bergen Domkantori. Kjell Mørk Karlsen
 La livets kilde rinne (Bergen Digital, 2007). Med Bergen Domkantori.
 Bibelske bilder (Bergen Digital, 2009). Med Bergen Domkantori.

Referanser

Eksterne lenker 
 BT.no: Festspillene ber for Mangersnes
 Ballade.no Med alvor og nyfikne 
 Vårt Land Musikk som teologi

Norske organister
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Fødsler i 1938
Audun Kayser

Audun Kayser (født 29. april 1946 i Bergen) er en norsk pianist. Han er utdannet ved Hochschule für Musik i Wien, i Paris (Yvonne Lefebure) og Master Class med Geza Anda. I 1969 debuterte han som pianist i Universitetets Aula i Oslo. Han har vært amanuensis i klaverspill ved Norges musikkhøgskole fra 1973 og intendant ved Edvard Griegs hjem Troldhaugen fra 1978 til 1990. Fra 1990 er han ansatt ved Griegakademiet ved Universitetet i Bergen som førsteamanuensis i klaver; og fra 2007 professor samme sted innenfor spesialiteten Lied-akkompagnement. Han har laget en rekke innspillinger som solist med orkester, akkompagnatør og solopianist, bl.a. Bach: Goldbergvariasjoner, Kjerulfs samlede klaverstykker og Griegs klaverkonsert i a-moll med Bergen Filharmoniske Orkester. Griegprisen i 2010.

Plater 
 Bach / Goldberg-variations   (Bergen Digital, 1998).

Referanser

Eksterne lenker 

 Kort biografi på bach-cantatas.com

Norske klassiske pianister
Norske musikkprofessorer
Professorer ved Universitetet i Bergen
Personer fra Bergen kommune
Jordfarger

Jordfarger er pigmenter utvunnet av stein- eller jordforekomster. Noen blir tørket og malt til jevn finhet og brukt direkte, andre kokes eller brennes for å oppnå fargen en vil ha. De mest kjente er oker i forskjellige sjatteringer mellom gult og orange/rødt (brent leire med varierende innhold av jernoksid),Terra de Siena (jord fra nær byen Siena i Italia som fåes både brent(mørk rødbrun) og rå(lysere mørkbrun, rødskjær), Umbra, (som også var italiensk jord) brent(brun) og rå(brun) – og Grønn jord som er nettopp det. Flere og sjeldnere varianter finnes også, eksempelvis grønn umbra.

Jordfarger blir brukt som kunstnerfarger til oljemaling, akrylmaling eller akvarellmaling. De brukes også som pigment for innvendig og utvendig maling av hus, med linolje, alkydolje, klister eller kalk som bindemiddel. Jordfarger med jernoksid som hovedbestanddel er lysekte og egner seg derfor godt til utendørs maling. De vanligste jordfargene til husmaling var gule og røde pigmenter med stort innhold av jernoksider, markedsført som mørk, lys eller gul oker, engelsk rødt, dodenkop og falurødt (importert fra Sverige). Mange av jordfargene blir også brukt som brekkfarger ved maling av spesielt hvite husfasader.

Røde jernoksidpigmenter ble fra 1737 til 1815 (med avbrudd) levert som biprodukt fra produksjonen av alun ved Alunverket i Grønlia ved Christiania.

Alle farger og sjatteringer kan i dag fremstilles kunstig, men blir i så fall ofte markedsført med tradisjonelt navn.

Kunstnermateriell
Kunstteknikker
Bygningsvern
Bygningsmaterialer
Vestmarkabanen

Vestmarkabanen (Paradisbanen) var en jernbanestrekning som gikk mellom Skotterud og Vestmarka i Eidskog kommune i Hedmark. Strekningen var 14,3 km lang og ble åpnet 15. oktober 1918. Banen var den første jernbanestrekningen i Norge som mistet persontrafikken. Persontrafikken ble nedlagt alt 30. januar 1931. Godstrafikken mellom Buåa og Vestmarka ble nedlagt 15. februar 1961, og banen ble helt nedlagt 1. juni 1965.

Linjekart

|}

Litteratur

Eksterne lenker 
 Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase – Vestmarkabanen
 Nesbysamlingene om Vestmarkabanen
 Vestmarkabanen i openstreetmap.org
 Skinnelangs: Vestmarkabanen

Nedlagte jernbanestrekninger i Norge
Jernbanestrekninger i Innlandet
Byggverk i Eidskog
Jernbanestrekninger åpnet i 1918
1918 i Norge
Jernbanestrekninger nedlagt i 1965
Hedmarks samferdselshistorie
Samferdsel i Eidskog
Eidskogs historie
Fasade

Fasade (fra fransk: façade, «ansikt utad», forside) har flere betydninger. Ordet er av samme latinske rot som franske og engelske face og brukes om «ansikt utad» også i arkitekturen.

Fasaden er enten den siden av et hus som vender mot gaten (inne i et kvartal) eller den siden hvor hovedinngangen befinner seg. Det blir nesten alltid lagt mest arbeide i fasadeutformingen som blir laget slik at det er klart både hva som er fasade, og i arkitektonisk formspråk hva bygningen er og dens betydning.

Fasadeutformingen har variert etter de rådende stilarter i kunsthistorien.

I overført betydning brukes ordet ofte som spesiell betegnelse for den mest representative side. Uttrykket kan også brukes om personer med flere personlige sider der noen ikke vises i offentlighet.

Referanser

Litteratur
Ahlstrand, Jan Torsten. (1976): Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, ISBN 91-44-02852-0

Bygningsdetaljer
Ord og uttrykk
Hartsfield–Jackson Atlanta internasjonale lufthavn

Hartsfield–Jackson Atlanta internasjonale lufthavn  er en av verdens største flyplasser målt i antall passasjerer. I 2008 hadde flyplassen 90 millioner passasjerer. ATL ligger 11 kilometer fra Central Business District i Atlanta.

Delta Air Lines er største operatør ved lufthavnen.

Eksterne lenker 
 Lufthavnens hjemmesider (engelsk)
 
 Flightstats: destinations
 Track a flight
 

Flyplasser i Georgia (USA)
Atlanta
Clayton County (Georgia)
Fulton County (Georgia)
Flyplasser åpnet i 1926
1926 i USA
1920-årene i Georgia (USA)
Kommunestyrevalg i Rana

Kommunestyrevalg i Rana er en oversikt over kommunestyrevalg og folkeavstemninger i Rana kommune etter kommunereformen i 1964.

Folkeavstemninger

Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EU 1994

Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EF 1972

 Norges offisielle statistikk A 522: Folkeavstemningen om EF, hefte I, sidene 26-27 Statistisk sentralbyrå, Oslo, 1972, ISBN 8253702086

Kommunestyrevalg

2015

2011

2007

2003

1999

1995

1991

1987

1983

1979

1975

1971

1967

1963

Kilder
Statistisk sentralbyrå
Mikrofilmarkivet, Rana kommune

Rana
Politikk i Rana
Jojo

En jojo (gjennom engelsk fra fransk, opphav fra et filippinsk språk) er et leketøy som består av to trinser, holdt sammen med en kort aksel som en hyssing er festet til.

En kan få trinsene og akslingen til å gå opp og ned langs snora mens de roterer.

Typer 

Per idag finnes det fire forskjellige typer jojoer. Imperial, butterfly og offstring,freehand.

Imperial er som de gamle jojoene, og brukes til noe som kalles looping. Dette er den tradisjonelle måten å bruke jojo på, ved at man «skyter» den frem og tilbake.

Butterfly er en nyere type som er formet noe liknende en sommerfugl. Det er fordi den brukes til stringtriks som er ganske nytt. Butterflyjojoer er tyngre en imperial fordi de er designet for å spinne (å snurre på enden av tråden) lengre. 
 
Offstring er en butterflytype, bare med videre gummikanter for at den lettere skal kunne tas imot. I offstring er nemlig ikke jojoen festet til tråden.

Freehand er når en stringtrickjojo med butterfly har en counterweight eller en motvekt i den ene enden i stede for å sette tråen på fingeren. Freehand gir litt variasjon fordi du kan gjøre ting som å slippe motvekten.

I tillegg kan Astrojax sies å være en slags jojo med tre kuler på en tråd.

Konkurranser 

Det er egne jojo konkurranser over hele verden, og for profesjonelle finnes det idag fem offisielle grener man kan delta i.
Disse er kalt 1A, 2A, 3A, 4A og 5A.

I 1A bruker man en butterfly-jojo og gjør spinn og string triks.

I 2A bruker man to imperial-jojo'er, en i hver hånd, som man gjør looping triks med.

I 3A er det en butterfly-jojo i hver hånd som man kombinerer når man utfører string triks.

I 4A har man offstring-jojo som man kaster i luften og gjør triks med.

Mens 5A bruker noe som kalles counterweight, som er en butterfly jojo, men med en motvekt i andre enden av tråden istedenfor å feste snoren på fingeren. På denne måten gjør man triks som involverer begge ender.

Eksterne lenker 
 

Leketøy
Lokaltog i Oslo-området

Lokaltog i Oslo-området omfatter åtte lokaltogstrekninger rundt Oslo som trafikkeres av Vy. Av disse strekningene er det tre korte strekninger hvor togene stopper på alle stasjonene, mens de fem andre har et stoppmønster der de kjører forbi en del mindre stasjoner. Vy har samarbeid med Ruter innenfor Ruters takstområde.

Strekningene er siden 2012 nummerert med prefikset L, ettefulgt av et siffer som indikerer hvilken hovedkorridor de følger og eventuelt et siffer til som er et løpenummer. De korteste strekningene har kun det første sifferet, mens de lengre også har et løpenummer. Drammenbanen (med Sørlandsbanen og Spikkestadbanen) i sørvest til Gardermobanen (med Hovedbanen og Kongsvingerbanen) i nordøst er korridor nummer 1, Østfoldbanen er nummer 2 og Gjøvikbanen er nummer 3.

Endringer fra 11. desember 2022 
Fra 11. desember 2022 endrer Bane NOR definisjonsgrensen mellom lokaltog og regiontog, og fra den datoen vil derfor kun L1 og L2 bli regnet som lokaltog. L3, L12, L13, L14, L21 og L22 blir omdefinert til regiontog. Samtidig endrer de også fra L til R i numrene, mens L3 bytter nummer fullstendig til R31.

Strekninger t.om. 10. desember 2022 
 L1  (Spikkestad – Røyken) - Asker – Sandvika - Stabekk - Lysaker - Skøyen - Oslo S – Bryn - Grorud - Lørenskog - Strømmen - Lillestrøm — 31 stasjoner — 82,2 km
 L12 Kongsberg – Hokksund - Mjøndalen - Drammen – Asker - Sandvika - Lysaker - Skøyen - Oslo S – Lillestrøm - Oslo Lufthavn – Eidsvoll Verk - Eidsvoll  — 18 stasjoner — 167,3 km
 L13 (Kongsberg - Hokksund - Mjøndalen -) Drammen – Lier - Asker - Sandvika - Lysaker - Skøyen - Oslo S – Lillestrøm - Kløfta - Jessheim – Dal — 18 stasjoner — 110,0 km
 L14 Asker – Sandvika - Lysaker - Skøyen - Oslo S – Lillestrøm - Fetsund - Sørumsand - Årnes - Skarnes - Kongsvinger — 20 stasjoner — 124,1 km
 L2  Stabekk – Lysaker - Skøyen – Oslo S – Hauketo - Holmlia - Kolbotn - Greverud - Oppegård - Vevelstad - Ski – 19 stasjoner – 33,3 km
 L21 Stabekk – Lysaker - Skøyen – Oslo S – Holmlia - Ski - Ås - Vestby - Sonsveien - Moss — 13 stasjoner – 69,1 km
 L22 Skøyen – Oslo S – Kolbotn (- Vevelstad) - Ski - Kråkstad - Tomter - Knapstad - Spydeberg - Askim - Mysen (– Rakkestad)— 18 stasjoner — 58,7 km
 L3  Oslo S – Kjelsås - Movatn - Nittedal – Hakadal (- Roa - Gran - Jaren) — 23 stasjoner — 71,92 km
Det er 111 stasjoner i lokaltognettet.

Strekninger fra 11. desember 2022 

  (Spikkestad – Røyken) - Asker – Sandvika - Stabekk - Lysaker - Skøyen - Oslo S – Bryn - Grorud - Lørenskog - Strømmen - Lillestrøm — 31 stasjoner — 82,2 km
  (Stabekk –) Lysaker - Skøyen – Oslo S – Hauketo - Holmlia - Kolbotn - Greverud - Oppegård - Vevelstad - Ski – 19 stasjoner – 33,3 km

Tog 
Følgende materielltyper brukes:
Type 69 (L2)
Type 72 (L1)

Referanser 

Kollektivtransport i Innlandet
Kollektivtransport i Oslo
Kollektivtransport i Viken
Jernbane i Innlandet
Jernbane i Oslo
Jernbane i Viken
Arne Arnesen (politiker)

Arne Arnesen (født 28. juli 1847  i Uskedalen i Kvinnherad  som sønn av landhandler Jens Arnesen og Sella Gjertsdatter Myklebust, død 9. juni 1908) var stortingsrepresentant for Venstre fra Kristiansund og Sunnmøre.

Som voksen etablerte Arnesen seg som skipshandler med eget handelshus (Arnesens skipshandel), og var i  tillegg væreier i Kristiansund. Han var bestyrer av Norges Banks avdeling i Kristiansund. Ved bybrannen i Ålesund i 1902 organiserte han den første hjelpesendingen dit. Året før Norsk Selskab til Skibbrudnes Redning (NSSR) ble etablert i 1891, hadde han tatt initiativet til et lokalt basert redningsselskap for Kristiansund og Mørekysten.

Politiker 
Som handelsmann og væreier var Arnesen spesielt interessert i fiskeripolitikken.Han var i flere år ordfører og varaordfører i Kristiansund. Han ble valgt som suppleant (varamann) for Venstre i flere stortingsperioder. Møtte som representant for Venstre første gang i 1900. og som suppleant (vara)i 1906. Ble forespurt om å være fiskeriminister, men takket nei til denne stillingen. Stemte for unionsoppløsningen, og for republikk ved kongevalget i 1905. Arnesen var ordfører i Kristiansund og innehadde flere tillitsverv i byen, blant annet bestyrer av Norges Banks avdeling.Døde ved ankomst i Kristiania 1908,etter å ha vært innkalt til stortinget.

Medaljer 
Innehaver av 7. juni-medaljen.

Arne Arnesen ble begravet i Kristiansund. Det ble holdt minnetale i  Stortinget over ham.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Venstre
Stortingsrepresentanter for Kristiansund
Stortingsrepresentanter 1904–1906
Stortingsrepresentanter 1907–1909
Venstre-ordførere i Møre og Romsdal
Ordførere i Kristiansund
Personer fra Kvinnherad kommune
Kattuglen

Gymnassamfunnet Kattuglen, bedre kjent som Ugla, er Oslo katedralskoles eldste elevlag, med tradisjoner lengre enn 160 år tilbake. Ifølge Kattuglens vedtekter er elevlagets oppgave å opprettholde og styrke det spesielle samholdet mellom elevene. Elevlaget avholder arrangementer både i og utenfor skoletiden der målet er å bedre læringsmiljøet og skape vennskap på tvers av klasser og trinn.

Allerede i 1844 fantes det en forening for skolens øverste klassetrinn, men av en mer eksklusiv og privat karakter. Det første egentlige samfunnet ble startet i 1846 og her kunne alle elever bli medlemmer, slik som i dag. Dette samfunnet hadde en sterk litterær karakter og diskusjoner, debatt og foredrag ble holdt på hvert møte. Samfunnets viktigste rolle den gang var å gi elevene et forum der de kunne si hva de virkelig mente, uten at rektor eller ledelsen skulle høre om det. Dette elevlaget ble stiftet under navnet «Oslo Katedralskoles Gymnasiesamfunn Kattuglen».

Siden den gang har Ugla forandret karakter og ansees i dag som et festorgan ved skolen. Likevel var Ugla helt frem til 1990-tallet skolens paraplyorganisasjon, en posisjon elevrådet har tatt over i dag.  Et medlemskap i Ugla var en forutsetning for å kunne være med på noen av de andre elevlagene ved skolen. Pengene fra medlemskontingenten for Ugla ble brukt som finansiering til alle tenkelige elevaktiviteter.

I dag er de fleste elevlagene selvstendige, og Uglas oppgave er derfor forandret. Fokuset er satt på elevmassen som en helhet. Til tross for at de fleste arrangementer i regi av elevlaget er myntet på det sosiale, driver Ugla fremdeles med virksomhet som skal fremme elevenes interesse for aktuelle temaer. Diskusjoner med kjente foredragsholdere er et eksempel på slik virksomhet.

Kjente personer som har vært medlemmer av Ugla
 Kong Harald
 Dag Frøland
 Jens Stoltenberg
 Erik Solheim

Elevorganisasjoner i Norge
Oslo katedralskole
Thomas Henschien

Thomas Henschien (født 17. mai 1969) er en norsk økonom, journalist og bedriftsleder. Han har vært ankermann og utenriksreporter i TV 2 Nyhetene. 

Henschien begynte som reporter i TV 2 i 1998, men jobbet frem til 2006 primært som programleder på TV 2 Nyhetene. I en periode var han del av utenriksredaksjonen, og dekket blant annet Irak-invasjonen i 2003. Han har bakgrunn som befal i marinen, og brukte to år på økonomistudier før han reiste til USA og tok en bachelorgrad i TV-journalistikk. Før han kom til TV 2 hadde han jobbet som reporter i flere år, blant annet for NBC i USA, og lokal-TV i Haugesund. Fra 2006 til 2011 var han redaksjonssjef for TV 2 Nyhetskanalen, og arbeidet med utvikling, drift og daglig ledelse av kanalen. 

Henschien sluttet i TV2 i 2011, og gikk da til sjefsjobb for mobil-teknologiselskapet Appy / ComCom. I 2013 overtok han som administrerende direktør i bemannings- og rekrutteringsselskapet On Off Bemanning AS, som han eier og driver med selskapsgründer Dyveke Vibe, Chess-gründer Svein Johnsen. og bemanningskonsernet Otiga Group. 

TV 2-journalister
Akt (andre betydninger)

Akt har flere betydninger:
Akt er en sjanger i billedkunsten
Akt (drama) er en del av en forestilling.
Akt (dokument) er en saksdokumenter i en rettssak.
Akt (enhet) er et lengdemål.
Agder Kollektivtrafikk bruker forkortelsen AKT