alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Chad Michael Murray

Chad Michael Murray (født 24. august 1981 i Buffalo i New York) er en amerikansk modell og skuespiller. Han har blant annet medvirket i TV-serien One Tree Hill, hvor han spiller Lucas Eugene Scott. Han var også med i serien Gilmore Girls, hvor han spilte Tristan som går på Chilton sammen med Rory.

I tillegg har han spilt i filmer som Freaky Friday med Lindsay Lohan og Jamie Lee Curtis, A Cinderella Story med Hilary Duff, House of Wax med Elisha Cuthbert og Paris Hilton og Home of the Brave med Samuel L. Jackson og Jessica Biel. Han har også signert for en rolle i den biografiske filmen Renee med Kat Dennings, hvor han skal spille forfatteren Jamie Tworkowski.

Personlig 
Chad vokste opp i en stor familie med tre brødre, en halvbror og en søster.

Chad Michael Murray giftet seg 16. april 2005 med skuespilleren Sophia Bush, som også spiller i One Tree Hill. Men fem måneder senere ble de separert mulig på grunn av hans utroskap. 4. april 2006 ble han forlovet med Kenzie Dalton, som var statist i TV-serien One Tree Hill.

Filmografi

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Buffalo
Basilica di Sant’Apollinare in Classe

Basilica di Sant'Apollinare in Classe er en basilika ca. 5 km fra Ravenna i Italia som er et enestående eksempel på bysantinsk arkitektur. Basilikaen er ett av åtte steder i Ravenna som UNESCO inkluderte på listen over verdensarven.

Det var biskop Ursicino som fikk bygget basilikaen. Han fikk penger av Giuliano Argentario. Den ble innviet 8. mai 549 av erkebiskop Massimiano og tilegnet den første biskop i Ravenna og Classe (Sant'Apollinare). Relikviene etter Apollinare ble i 856 overført til Basilica di Sant'Apollinare Nuovo (Sankt Apollinares nye basilika) som ligger inne i Ravenna.

Innvendig har basilikaen 24 søyler av gresk marmor. Over søylene er det fresker av noen av erkebiskopene i Ravenna. En mosaikk av sankt Apollinare som står i en grønn eng med tolv lam i preger apsisen. Dette kan tolkes som kristus og de tolv apostlene. Over Apollinare er det et stort kors. På sidene av korset finner vi profeten Elias og Moses.

Det har sannsynligvis vært flere mosaikker som venetianerne fjernet.

Basilikaen ligger i det som en gang var en romersk havneby, Classe. Idag er det flere kilometer til Adriaterhavet, og det er landlig der basilikaen ligger.

Eksterne lenker
 Comune di Ravenna
 Vitruvio
 Bilder  fra Rubens Australia

Apollinare in Classe, Basilica di Sant'
Ravenna Basilica di Sant'Apollinare in Classe
Ravenna
Basilica Minor
Ullerål kirke

Ullerål kirke er en arbeidskirke som ligger i bydelen Ullerål i Hønefoss i Ringerike kommune, Viken fylke. Første byggetrinn ble vigslet og tatt i bruk 25. mars 1984, mens 2. byggetrinn ble vigslet 28. november 2004. Kirken har rektangulær form.

Kirken hadde den første tiden tilhold i underetasjen i 1. byggetrinn og hadde rom for 130 personer. Første etasje ble bygget som barnehage, og tatt i bruk fra januar 1984. Det nye bygget er ei moderne langkirke oppført i rød teglstein og trevirke. Kirken kan nå romme ca. 360 personer, men konstruksjonen gjør at den kan deles av etter behov.

Kirken ligger sentralt plassert i et boligfelt (lokalt kjent som Haldenjordet) på nordsiden av Hønefoss. I umiddelbar nærhet finnes også kommunale serviceboliger for eldre og uføre. Området ellers er preget av eneboliger og en del blokkbebyggelse.

Kirkebygget 

Ullerål kirke bærer preg av tradisjonell kirkearkitektur i en moderne «innpakning». Kirken er oppført i rød teglstein og har sadeltak. Taket og de utvendige takdetaljene er dekket med altaskifer og kobberplater. Oppføringen av byggetrinn 2 hadde en kostnadsramme på 27,1 millioner kroner, hvorav 2,1 millioner var samlet inn av menigheten på forhånd.

Innvendig har kirken høy himling uten tradisjonelle takstoler. Over alterpartiet i kirkens østre del er det store vindusflater helt øverst i taket. Likeledes er det store vindusflater i vestgavlen av bygget. Byggets oppvarming består i det alt vesentlige av fjernvarme. Også innvendig består kirkens vegger av rød teglstein, mens taket har en kombinasjon av hvitmalte flater og trehvitt listverk. Gulvet i kirkerommet er flislagt med lys grå flis, og i taket henger fire lysekroner.

I kirkebygget er det også fasiliteter for andre formål, blant annet er det ungdomslokaler og en stor festsal i underetasjen. Kirkerommet er godt tilrettelagt for musikk, spesielt hva akustikk angår med en etterklang på 1,6-1,7 sekunder. Orgelet er et digitalt orgel med 48 stemmer og er levert fra Johannus orgelfabrikk i Nederland. Ellers har kirken flere kontorer og møterom og er godt utstyrt med nødvendige sanitæranlegg.

Kirken er rikt dekorert innvendig, blant annet med arbeider av den kjente billedkunstneren Ståle Kyllingstad. Utsmykkingen av fondveggen er utført i børstet, rustfritt stål, og er et arbeid av Halvor Bodin. I stedet for å gjengi en tradisjonell fortelling fra Bibelhistorien, skal det gi assosiasjoner til planteblader, røtter, tre, spirer, vekst og vann, altså alt som spirer og gror. Det blå er ment å symbolisere vann som er sentralt for både det som gror, og for dåpen. Over alt dette står det sterkeste av alle symboler, korset. Korset er en del av byggets konstruksjon og er som et vindu med blått glass. Alle messehaglene er laget av Saave Skaar.

Annet 
Kirken ligger i Ullerål menighet i Ringerike prosti og tilhører Tunsberg bispedømme.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Ullerål menighet

Kirker i Ringerike
Kirker i Ringerike prosti
Norderhov
Norske kirker fra 1984
Elisabet Fidjestøl
Victor Danielsen

Victor Danielsen (født 28. mars 1894 i Søldarfjørður,  død 2. februar 1961 i Fuglafjørður) var en færøysk misjonær og bibeloversetter. Danielsens bibeloversettelse ble utgitt 19. mars 1949 etter ca. 20 års arbeid, og var den første noensinne på færøysk. 

Han tok lærerutdannelse i Tórshavn i 1914, og arbeidet som lærer i Søldarfjørður et års tid før han viet seg til et kall som indremisjonær i den færøyske Brøðrasamkoman. I 1930 ble han av menigheten utfordret til å lage en færøysk bibeloversettelse. Hans oversettelse ble en indirekte oversettelse, basert på andre nordiske bibeloversettelser. Det nye testemente forelå i 1937, og hele Bibelen i 1949.

Danielsen skrev 27 salmer, gjendiktet mer enn 800 salmer og sanger, og skrev to oppbyggelsesromaner på færøysk.

Victor Danielsen var sønn av sysselmann Daniel Jacob Danielsen og hustru Anna Malena Weihe. Han giftet seg i 1920 med Henrikke Malene Olsen. Han ble morfar til lagtingsmann Jógvan á Lakjuni.

Referanser

Eksterne lenker 
 Biblian.fo – Danielsens Bibel (færøysk)
 stamps.fo biografi ved frimerkeutgivelse

Færøyske forfattere
Bibeloversettere
oversettere
Personer fra Søldarfjørður
Portal:Færøyene/artikler
Fødsler i 1894
Dødsfall i 1961
Norges Døveforbund

Norges Døveforbund (NDF) er en interesseorganisasjon som arbeider for å oppnå full likestilling og deltakelse for døve og hørselshemmede i samfunnet. NDF er også en språkpolitisk organisasjon som arbeider for å styrke norsk tegnspråks status på alle områder i samfunnet. 

Organisasjonen ble stiftet 18. mai 1918, i Trondheim offentlige skole for døve. Ved stiftelsen fikk den navnet Norske Døves Landsforbund. I 1977 ble navnet endret til Norges Døveforbund. NDF har 2276 medlemmer (per 31.12.2019), et fylkeslag og 18 lokalforeninger. I perioden 2019-22 er Niels Kristensen forbundsleder. 

NDF har opprettet stiftelsene Døves Media, Teater Manu og Ål Folkehøyskole og kurssenter for døve.

Medlem hos 
 WFD - World Federation of the Deaf
 EUD - European Union of the Deaf
 DNR - Døves nordiske råd

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Norges Døveforbunds Ungdom

Norske helseorganisasjoner
Døvhet
Tegnspråk
Organisasjoner etablert i 1918
1918 i Norge
Bert Jansch

Herbert Jansch, kjent som Bert Jansch, (født 3. november 1943, død 5. oktober 2011) er en skotsk folkemusiker og en av grunnleggerne av bandet Pentangle. 

Han er født i Glasgow, og spesielt tidlig i karrieren ble han karakterisert som en britisk Bob Dylan. Dette er imidlertid villedende, da Janschs arbeide alltid har vært instrumentbasert, mens Dylans musikk primært er basert på tekstene. 

Jansch regnes gjerne som en av tidenes fremste akustiske gitarister, og har øvd innflytelse på artister som Johnny Marr, Bernard Butler, Led Zeppelin og Neil Young. I Norge har gitarister som Lillebjørn Nilsen og Finn Kalvik spesielt latt seg inspirere av hans fingerspill. 

Selv var Jansch på 60-tallet sterkt inspirert av gitaristen Davey Graham og folkesangere som Anne Briggs.

Diskografi (utvalg) 

 Bert Jansch 1965
 It Don't Bother Me 1966 	
 Bert And John 1966
 Jack Orion 1966 	
 Nicola 1967 	
 Birthday Blues 1968 	
 Stepping Stones 1969
 Lucky Thirteen 1969
 Rosemary Lane 1971
 Moonshine 1972
 Box Of Love 1972
 L. A. Turnaround 1974
 Santa Barbara Honeymoon 1975
 Poor Mouth 1976 	
 A Rare Conundrum 1977 	
 Avocet 1980
 Thirteen Down 1980
 From The Outside 1985	
 Strolling Down The Highway 1986
 Ornament Tree 1990
 Three Chord Trick 1993
 When the Circus Comes to Town 1995
 Young Man Blues 1998
 Toy Balloon 1998
 Crimson Moon 2000
 Edge Of A Dream 2002

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Skotske gitarister
Personer fra Glasgow
Tang

Tang kan referere til

 Tang (kniv), håndtaksfeste for knivbladet
 Tang (redskap)
 Tang (symbol)
 Tang og tare, omfatter i dagligtale alle større havalger
 Fucales, en systematisk gruppe av alger
 Tang-dynastiet i Kinas historie
 Fylket Tang i byprefekturet Baoding i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. 
 Saft-drikken i pulverform Tang
Avrenning

Avrenning. Nedbør som renner ut i vassdragene og derfra ut i havet. Hydrologisk avdeling i NVE har utarbeidet avrenningskart som viser årlige middelverdier for avrenning for hele Norge i perioden 1961 til 1990. Kartet viser hvor stor del av nedbøren som renner ut i vassdragene. Resten vil fordampe fra landoverflaten. 

Hydrologi
Hønensteinen

Hønensteinen var en runestein som ble funnet en gang før 1817 på gården Hønen i Norderhov på Ringerike (nå synonymt med gården Ringvoll), like ved Norderhov kirke. Steinen gikk dessverre tapt en gang etter 1825. Runene er av samme type som dem på Dynnasteinen, noe som daterer innskriften til ca. 1040.

I 1823 ble steinen avtegnet og beskrevet av antikvar Lorentz Diderik Klüwer. Han beskriver funnstedet som en svær gravhaug som skal ha ligget i området mellom Tanberggårdene og Hønen. Steinen hadde ligget rett under markoverflaten, og den var to alen lang, åtte tommer bred og fire tommer tykk. Runene var risset inn langs den ene sidekanten, de var svakt inntegnet, men Klüver fikk laget en god avtegning. Dessverre er Klüwers rapport, som lå oppbevart ved Bergen Museum, kommet bort en gang på 1830-tallet. Heldigvis fikk Wilhelm F.K. Christie anledning til å ta en avskrift av Klüvers manus før det forsvant. Ut fra dette har Sophus Bugge tolket innskriften til:

Ùt ok vitt ok þurfa
þerru ok àts 
Vinlandi à isa
i òbugd at kòmu
auð mà illt vega
[at] deyi àr

Bugges oversettelse var:

De kom udi (i Havet) og over store Strækninger og trængende til Klæde at tørre sig paa og til Mad bort imod Vinland op paa Ise i Ubygden. Ondt kan tage Lykken bort, saa man dør tidlig.

Sophus Bugges tolkning vakte oppsikt, og ansporte blant annet Fridtjof Nansen til å spekulere på norrøn bosetning i Vinland. Andre var ikke fullt så entusiastiske, og trakk fram de viktige kildekritiske argumentene mot å stole for mye på teksten. Og i 1951 presenterte Magnus Olsen sin tolkning av innskriften, også etter Christies manuskript:

utuk uit urba þiruu(k) as uin ka(lt) a isa inbuk þa þk(ua)mn auþmilt uika tani ar

På norrønt skulle dette bli, ifølge Olsen: 

Ut ok vitt ok þurfa
þerri ok àts
vindkalda à ìsa 
i òbygd at koma.
Auð mà illt vega,
at deyi àr

Oversatt til moderne norsk skulle dette bli:Ut (mot vest) og fjernt (over havet) og trengende til håndklede og mat kom de inn (til land) opp på vindkalde iser, (fram) i ubygd. Ondt at man skal dø tidlig - kan ta lykken bort.''

Med «ubygd» mener Olsen at man heller burde tolke det som østkysten av Grønland.

Billedkunstneren Harald Vibe (1877–1965) skrev en artikkel om denne steinen, på side 30 i det lokalhistoriske tidsskriftet Heftet Ringerike i 1954. Innskriften har gjentagne ganger blitt trukket fram i forbindelse med problematikken omkring kontakten med Vinland, men den anses generelt som sterkt omdiskutert.

Litteratur 
  

Kulturminner i Ringerike
Norderhov
Runesteiner i Norge
Norrøn tid i Norge
Timeglass

Timeglass har flere betydninger:

 Som en enkel tidsmåler
  «Glass» er en tidsangivelse til sjøs, avledet av «timeglass».
  Som navn på et bumerke
Stand-up-komedie

Stand-up-komedie (fra engelsk: stand-up comedy, direkte oversatt: stå-opp komedie) er en form for scenekomikk med enkle virkemidler hvor komikeren møter publikum alene og kun utstyrt med en mikrofon. Det eneste hjelpemiddelet er komikerens kunnskap og vidd.

Ståoppkomikerens scene er ofte pubmiljøer, og hun eller han må ha motet og rappkjeften til å møte et til dels småberuset publikum. Formen er ofte personlig og utleverende. Ofte er komikken rettet mot aktuelle personer enten fra politikken eller fra kjendislivet. Vitsene som blir fremført, er ofte under beltestedet.

Standup som scenekunst er i vekst i Norge, og mange steder finnes det nå egne standupklubber, blant annet i Oslo, Bergen og Stavanger.

Historie
Standupkomediens røtter strekker seg tilbake til 1700- og 1800-tallet, til britiske music hall-tradisjoner, ettersom det kan argumenteres at enhver som reiser seg opp og holder en vittig tale er en komiker-som-står-opp. Den amerikanske forfatteren Mark Twain (1835–1910) har blitt kalt en mester i faget. På midten av 1950-tallet fikk sjangeren en renessanse i USA gjennom komikere som Lenny Bruce, Mort Sahl og andre.

Fra slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet kom bølgen til Norden, kanskje først til Sverige med komikertevlinger som TV-programmet «Släng dig i brunnen» (1991–) som sies å ha vært en avgjørende faktor for å ha frambrakt en generasjon svenske komikere. Utover 1990-tallet kom det også en rekke norske standupkomikere med kommersiell appell. Mange av disse kunne også dra suksessen over i TV-mediet med egne humorprogrammer. Noen norske standupkomikere er organisert i firmaet Stand Up Norge.

Se også
 Standupklubb
 Teatersport
 Humor
 Vits
 Sketsj
 Monolog
 Revy
 Kabaret
 Roast
 Reis deg komikerklubb

Humor
Scenekunst
Entry Point North

Entry Point North er den felles nordiske skolen for utdanning innen flysikringstjeneste som ligger på Sturup lufthavn utenfor Malmö. Skolen er et samarbeid mellom norske Avinor, danske Naviair og det svenske Luftfartsverket og ble åpnet offisielt i mars 2006. Skolen skal utdanne flygeledere, lufttrafikktjenestefullmektiger og AFIS-personell.

Eksterne lenker
 Entry Point North

Fagskoler
Etableringer i 2006
Al Shean

Al Shean (født 12. mai 1868 i Dornum i Ostfriesland i Tyskland, død 12. august 1949 i New York City) var scenenavnet til den amerikanske komikeren Albert Schönberg.

Liv og virke 
Schönbergs far var tryllekunstner. Hans søster Minnie Schönberg giftet seg med Simon «Frenchie» Marx og deres barn ble siden kjent som de berømte Brødrene Marx.

Etter å ha skapt et navn for seg selv i vaudeville slo Shean seg sammen med Edward Gallagher og dannet duoen Gallagher & Shean. Selv om duoen hadde en viss suksess hadde de to mindre hell med å samarbeide og være venner, men jobbet sammen i løpet av 1910-tallet og 1920-tallet i vaudeville og på Broadway. De er mest kjent for deres kjenningsmelodi «Mister Gallagher and Mister Shean» som ble en slager i 1922. Sangen var skrevet for dem av Bryan Foy, sønn av Eddie Foy.

De hadde deres første opptreden sammen på turnen «The Rose Maid» i 1912, men kranglet og gikk fra hverandre to år etter. De kom sammen igjen i 1920 etter overtalelser fra Sheans søster Minnie Marx, og holdt da sammen til 1925.

Sheans sønn, også kalt for Al Shean, arbeidet i showene «The Rocky» og «Bullwinkle».

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Shean, Al
Shean, Al
Personer fra Landkreis Aurich
Herøy kirke (Nordland)

Herøy kirke (Helgelandskatedralen) er en stenkirke på øya Sør-Herøy i kommunen Herøy i Nordland, på Helgeland. Bygget er fra 1100-tallet og den største av de såkalte «triangelkirkene» i området med romansk utforming; de andre er Dønnes kirke og Alstahaug kirke. Til forskjell fra disse, har Herøy kirke apsis (halvrundet hvelvet tak), og ikke løkkuppel.

Funn fra jernalder antyder at kirkens område har vært tidligere gudehov.
I eldre tid var her leidang tilknyttet, der båter og bønder ble samlet til forsvarsmessig aktivitet.  En tid var Herøy maktsentrum i Hålogaland og kirken kan da ha vært den viktigste i Nordlandene.

Funn i og rundt kirka 

Et krusifiks fra 1300-tallet er ved Historisk museum i Bergen.
Den største lysekronen ble i 1655 gitt av Margrethe Pedersdatter og Jesper Hansen, og en mindre i 1715 av Rasmus Angell. Presten og dikteren Petter Dass var født ved Nord-Herøy Gård, og mest sannsynlig døpt i kirken. Petter Dass gav kirkesølv, alterkalk, disk og brødeske til sin barndomskirke. Altertavlen og prekestol fra 1764-65 er malt av Gottfried Ezechiel.

Skip, våpenhus og tårn ble endret ved påbygging i 1880. Døpefont i tre tilkom i 1913, utført av Andreas Nilsskog, med motiver fra Jesu liv og Norrøn mytologi. Total restaurering ble gjennomført  mellom 1956 og 1968, med nytt orgel bygget av Brødrene Torkilsens Orgelbyggeri (15 stemmer, to manualer med elektrisk traktur).
Under restaureringen ble også en større myntbeholdning avdekket, fra kong Sverres tid, i tillegg til Maren Falchs grav (mor til Petter Dass).  Det nå restaurerte steinalter med fem innhogde kors var frem til da, dørhelle.

De tre middelalderkirkene feiret sitt jubileum i 1999.

Herøy kirke er også en kulturarena for ulike konserter og oppsetninger. Reidar Moursund har i flere omganger komponert kirkespill som "Vaart daglige brød", som omhandler Sandsundværulykken.

Kirken ble høsten 2015 brannsikret med sprinkelanlegg og nytt elektrisk anlegg; ny belysning og nytt lydsystem fulgte også med.

Kilder
 Nilsen og Smørvik: med hederlig Ziir. Herøy menighetsråd, 1999.
 
 

Kirker i Herøy i Nordland
Kirker i Nord-Helgeland prosti
Norske middelalderkirker i stein
Kulturminner i Herøy (Nordland)
Religiøse bygninger fra 1100-tallet
Niels Stockfleth Darre Eckhoff
ER

ER, Er, eR og er kan bety:

ER
 IATA-koden for flyselskapet Astar Air Cargo
 ER, en amerikansk TV-serie, på norsk: Akutten
 Forkortelse for Eesti Raadio
 Forkortelse for Endoplasmatisk retikulum

Er
Er (bibelsk person), bibelsk person, bror til Onan
 Kjemisk symbol for grunnstoffet erbium

eR

er
Presens av verbet «å være», altså eksistens.
Musikkalbum av Nils Petter Molvær
Åsbygda

Se Åsbygda (Stange) for Åsbygda i Stange kommune

Åsbygda er ei bygd i Ringerike kommune i Viken. Bygda, som er navngitt etter åsen som reiser seg mot Nordmarka, ligger i nordvest-skråningen opp mot marka, øst for Randselva og Knestangåsen ved Viul, og strekker seg langs elva og begge sider av fylkesvei 241 fra Damåsbekken ved Bølgen til kommunegrensen mot Jevnaker. Bygda preges av små og mellomstore gårdsbruk og villaer.

Åsbygda sokner til Haug kirke i Haug prestegjeld, men adressene har av praktiske årsaker postnummer 3520 Jevnaker. Den gamle barneskolen i bygda, Åsbygda skole (tidligere også kalt Kyta skole etter plassen der skolen står), ble nedlagt fra skoleslutt i juni 2007. Skolebygget har siden september samme år fungert som barnehage. Elevene ble overflyttet til Vang skole i nabobygden Haugsbygd. Ungdomsskoletrinnet sokner til Haugsbygd ungdomsskole. Honerud gård (gnr. 108) har lange tradisjoner med gi vanskeligstilt ungdom et praktisk tilbud. I senere år har Ringerike kommune hatt en forsterket enhet der fra ungdomsskolene ved Hov og Haugsbygd. Åsbyda hadde tidligere også flere kolonialbutikker, men alle har blitt nedlagt.

Gjennom bygda går også den gamle bergenske kongeveien, og en kort strekning (avvikende fra fylkesveien) mellom tidligere Åsbygda skole og fylkesgrensen (lokalt kalt «Delet») har fått navnet Gamleveien og er, bortsett fra det asfalterte dekket, ganske så identisk med den opprinnelig smale og bølgende kongeveien. Området langs Gamleveien benevnes som Almgrenda, etter den gamle storgården Alm (gnr. 117). Alm er i dag blant annet vert for Ringerike Steinerskole (en fådelt skole) og Camphill Landsbystiftelse Solborg (et leve- og arbeidsfellesskap både for mennesker med psykisk utviklingshemning og medarbeidere). Likeledes går pilegrimsleden, den såkalte ringeriksleden, gjennom bygda.

Bygda fikk hard medfart under andre verdenskrig, da kampene på Ringerike raste igjennom bygda. Flere hus ble brent ned til grunnen og mange liv gikk tapt. Mange rømte inn over Nordmarka.

Norderhovs geografi
Bosetninger i Ringerike
Rzeszów

Rzeszów () er en by med distriktsnivåstatus i sørøstlige Polen, og er hovedstad i det subkarpatiske voivodskap. Den er regionens industrielle, akademiske og kulturelle sentrum.

Det ligger en internasjonal lufthavn Rzeszow-Jasionka Airport 10 km nord fra bysentrum. Byen er sentrum for en teknologisk park Podkarpacki Park Naukowo-Technologiczny som er fokusert på nye teknologier. 

Det finnes 2 store statlige universiteter i byen: Politechnika Rzeszowska (Rzeszów University of Technology) og Uniwersytet Rzeszowski (Universitetet i Rzeszów).

Vennskapsbyer  
  Bielefeld
  Buffalo
  Ivano-Frankivsk
  Klagenfurt
  Košice 
  Lamia
  Lviv 
  Lutsk 
  Nyíregyháza

Bildegalleri

Eksterne lenker 
 

Voivodskapshovedsteder i Polen
Byer i det subkarpatiske voivodskap
Galicia (Sentral-Europa)
Orion

Orion (gresk: Ὠρίων, uttales med trykk på i) var i gresk mytologi en halvgud som levde som jeger. Han sies enten å ha vært sønn av Poseidon, eller å ha oppstått av en oksehud etter at Poseidon og Hermes hadde urinert der den lå nedgravd. Orion var veldig sterk, og det sies at han gikk og bar på en stor klubbe av rent jern. I antikken knyttes Orion til området Boiotia, men ellers kan forestillinger om en slik halvguddommelig jeger spores helt tilbake til gamle greske jegersamfunn.

Det fortelles flere beretninger om ham og hvordan han til sist omkom. Ifølge en av disse var han hensynsløs mot dyr og ble til sist stukket i hjel av en kjempeskorpion. Ifølge andre fortellinger ble han drept av Artemis, enda en annen historie forteller at ble han drept av Apollon etter at han hadde forført hans kjæreste. 

Stjernebildet Orion er oppkalt etter ham. Ifølge den romerske dikteren Ovid var det Zeus som plasserte ham og hunden Seirios (Sirius, «hundestjernen») på himmelen.

En historie om Orion 
En vårdag var Orion ute og jaktet i skogen. Da hoppet det en liten fugl fram på stien og ba Orion om at han ikke skulle ta eggene fra redet hans, men Orion tråkket i stedet på redet med eggene i så de ble knust, bare for å vise hvordan det gikk med dem som la seg i hans vei. Da fløy fuglen til Ostara, vårens gudinne, og ba om å bli forvandlet til et dyr som kunne løpe fra og lure Orion. Hun forvandlet fuglen til haren Lepus.

Lepus møtte en dag Pleiadene. Han advarte dem mot Orion og hundene hans, Procyon og Seirios, som nærmet seg. Pleiadene, som danset rundt sin hellige okse Taurus, rakk så vidt å løse båndene på oksen før Orion kom og satte etter den. Da begynte haren Lepus å løpe rundt og imellom beina til Orion, og så begynte hundene hans å løpe etter haren, helt til Orion snublet i en av dem. Han falt i bakken med et smell, og haren og hundene løp av gårde innover i skogen.

Orion ble en så stor plage for alle dyrene i skogen at Gaia, jordens mor, sendte Skorpionen, som kløp Orion i en tå, så han døde av giften. 

Personer fra gresk mytologi