alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Jan Gunnar Røise

Jan Gunnar Røise (født 24. september 1975) er en norsk skuespiller fra Feiring i Eidsvoll, bosatt i Oslo. For sin rolle i filmen Barn vant han Kanonprisen 2019 i klassen beste mannlige hovedrolle og Amandaprisen 2020 i klassen beste mannlige skuespiller.

Teater 
Han er utdannet ved Statens teaterhøgskole i 2000. Røise har siden vært ansatt ved Nationaltheatret, der han har medvirket i over 40 oppsetninger. Fra høsten 2010 til 2012 var han sammen med Thorbjørn Harr og Mariann Hole kunstnerisk leder ved Torshovteatret med overskriften Komilab. De mottok i 2012 Heddaprisen for særlig kunstnerisk innsats for dette arbeidet.

Filmografi 
 2022 Full dekning
 2022 Rådebank (TV-serie, 1 epiosde)
 2021 Ingenting å le av 2021-2022 Pørni (TV-serie, 8 episoder)
 2019 Tunnelen 2019 Barn 2014 Kraftidioten 2012 Som du ser meg 2012 Lilyhammer 2011 The Thing 
 2011 Knerten i knipe 2010 Knerten gifter seg 2010 En ganske snill mann 2010 En helt vanlig dag på jobben 2009 Julenatt i Blåfjell 2009 Knerten 2008 Den siste revejakta 2008 Lønsj 2007 5 grøss fra vestlandet 2006 Svein og Rotta 2006 Gymnaslærer Pedersen 2005 Thomas Hylland Eriksen og historien om Origamijenta 2005 37 1/2 2004 Hawaii, Oslo 2003 Lille frøken Norge 2003 Salmer fra kjøkkenet 2002 Anolit 2002 Folk flest bor i Kina 2000 De syv dødssyndene Teater 
 2002 Kaptein Sabeltann og jakten på den magiske diamant 2000 Kaptein Sabeltann og den forheksede øya Musikk 
Røise er låtskriver, vokalist, keyboardist og spiller ukulele i bandet Nicolai, som vant Zoom-finalen i 2002. Han er også medlem i den Gullverketbaserte folkemusikkgruppen Spyttmyra tjuvjakt og spellemannslag og har komponert musikk for kortfilmer.

 Priser og nominasjoner 

 Nominert til Komiprisen 2010 i klassen beste mannlige artist, revy og komedie for Stoltentann Nominert til Komiprisen 2011 i klassen beste mannlige artist, revy og komedie for Herr Kolbert, Endelig skjer det, Ti liv Heddaprisen 2012 i klassen særlig kunstnerisk innsats for Komilab-prosjektet (med Thorbjørn Harr og Mariann Hole)
 Nominert til Komiprisen 2012 i klassen beste mannlige artist, revy og komedie for Jåtåkdag - Komilab Kanonprisen 2019 i klassen beste mannlige hovedrolle for Barn Amandaprisen 2020 i klassen beste mannlige skuespiller for Barn Nominert til Amandaprisen 2022 i klassen beste mannlige birolle for Full dekning''

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske skuespillere
Skuespillere ved Nationaltheatret
Skuespillere i Kaptein Sabeltann
Norske sangere
Norske keyboardister
Vinnere av Heddaprisen
Personer fra Eidsvoll kommune
Amandaprisen 2020
Amanda for beste mannlige hovedrolle‎
Vinnere av Kanonprisen
Ray Straw

Raymond Straw (født 22. mai 1933 i Ilkeston, Derbyshire, England, død 12. mai 2001 i Ilkeston, Derbyshire, England) er en tidligere engelsk fotballspiller som spilte for fem engelske fotballklubber.

Biografi 
Ray Straw startet sin fotballkarriere i Ilkeston Town i august 1951. To måneder senere gikk han til Derby County der han debuterte 3. mai 1952 i en ligakamp mot Chelsea. Hans beste sesong for the Rams kom i 1956/57 sesongen da han scoret 37 ligamål for klubben i 3. divisjon (nord). Sommeren 1957 ble han skadet og før han var helt restituert hadde Derbys manager Harry Storer solgt ham til Coventry City. Han spilte for Coventry fram til sommeren 1961 da han gikk til Mansfield Town.  Straw spilte to sesonger for Mansfield før han avsluttet karrieren i Lockhead Leamington.

Karriere som spiller

Klubblag

Meritter

Som spiller 
 Har sammen med John Bowers klubbrekord for Derby County i antall ligamål i en sesong (37 ligamål i 1956/57).
 Har scoret mål i seks forskjellige divisjoner i The Football League (1. divisjon, 2. divisjon, 3. divisjon, 3. divisjon (nord), 3. divisjon (sør) og 4. divisjon).
 Ble vinner av 3. divisjon (nord) og rykket opp til 2. divisjon sammen med Derby County i 1956/57 sesongen.
 Rykket opp fra 4. divisjon til 3. divisjon sammen med Coventry City i 1958/59 sesongen.
 Rykket opp fra 4. divisjon til 3. divisjon sammen med Mansfield Town i 1962/63 sesongen.

Kilder 
 Mortimer, Gerald (2004): The Who´s Who of DERBY COUNTY.  Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4 
 Rollin, Jack (1998): ROTHMANS BOOK OF FOOTBALL RECORDS.  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7472-1954-0
 Rollin, Glenda & Rollin, Jack (2006): SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2006-07.  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X

Engelske fotballspillere
Fotballspillere for Derby County FC
Fotballspillere for Coventry City FC
Personer fra distriktet Erewash

Fødsler i 1933
Dødsfall i 2001
Flekkerøy Kunstgress

Flekkerøy Kunstgress er hjemmebanen til fotballaget Flekkerøy Idrettslag, best kjent som Fløy. Det offisielle navnet er Color Line banen. Tilskuerrekorden ble satt i oppgjøret mellom Fløy og Fotballklubben Haugesund 22. oktober 2005, hvor 3124 tilskuere så lagene spille 1-1. Stadionanlegget har i tillegg til hovedbanen idrettshall og ytterligere en kunstgressbane.

Fotballstadioner i Norge
Idrettsanlegg i Kristiansand
Horacio Carbonari

Horacio Angel Carbonari (født 2. mai 1973 i Rosario, Argentina) er en tidligere argentinsk fotballspiller som har spilt for to engelske og en argentinsk klubb.

Biografi 
Horacio Carbonari startet sin fotballkarriere i argentinske Rosario Central i 1993, og han spilte for denne klubben fram til 1998 da Derby County kjøpte han for £2 700 000. Hans første kamp for Derby var den 15. august 1998 i en ligakamp mot Blackburn Rovers, mens hans første mål for the Rams kom den 16. november 1998 i en kamp mot Nottingham Forest. På slutten av 2001/02 sesongen ble Carbonari lån ut til Coventry City, og han debuterte for denne klubben 24. mars 2002 da laget spilte 1-1 mot Birmingham City.

Horacio Carbonari returnerte til Derby County i mai 2002, men i januar 2003 ble hans kontrakt med klubben fra Derbyshire kansellert. Måneden etter skrev han under på en kontrakt med hans gamle klubb Rosario Central.

Karriere som spiller

Klubblag

Referanser

Eksterne lenker 
 

Argentinske fotballspillere
Fotballspillere for Rosario Central
Fotballspillere for Coventry City FC
Fotballspillere for Derby County FC
Personer fra Rosario
Fødsler i 1973
Adams County (Nord-Dakota)

Adams County er et fylke i den amerikanske delstaten Nord-Dakota. Det ligger i den sørvestlige delen av staten og grenser mot Hettinger County i nord, Grant County i nordøst, Sioux County i øst, Bowman County i vest og mot Slope County i nordvest. Det har også grense mot delstaten Sør-Dakota i sør.

Adams Countys totale areal er  km² hvorav 2 km² er vann. I 2000 hadde fylket  innbyggere, og administrasjonssenteret ligger i byen Hettinger. Fylket er oppkalt etter USAs sjette president, John Quincy Adams.

Adams County ble opprettet 17. april 1907 og fikk formell status (organisert) 24. april samme år.

Referanser

Eksterne lenker 
 
Atlas of Historical County Boundaries

Fylker i Nord-Dakota
Fylker i USA etablert i 1907
1907 i Nord-Dakota
Simon Dyson

Simon Dyson (født 21. desember 1977) er en engelsk golfspiller på Europatouren.

Dysons karriere skjøt fart i 1999 da han tok annenplassen i det engelske amatørmesterskapet og vant det finske amatørmesterskapet. Samme år var han med på det britisk-irske laget i Walker Cup, før han ble profesjonell i september. I 2000 toppet han Order of Merit på Asiatouren etter å ha vunnet tre turneringer, og ble også kåret til Rookie of the Year. Dette året spilte han også noen få turneringer på Europatouren.

Siden 2001 har Dyson hovedsakelig spilt på Europatouren, og har vært blant de 100 beste på tourens Order of Merit fire ganger. I mars 2006 vant han sin første tittel på Europatouren, i Enjoy Jakarta HSBC Indonesia Open, og fulgte dette opp med en seier i KLM Open etter omspill.

Meritter

Seire på Europatouren 
 2011: Irish Open, KLM Open
 2009: KLM Open, Alfred Dunhill Links Championship
 2006: Enjoy Jakarta HSBC Indonesia Open, KLM Open

Eksterne lenker 
 
 
 Profil på EuropeanTour.com

Engelske golfspillere
Personer fra York
Paul Broadhurst

Paul Broadhurst (født 14. august 1965) er en engelsk golfspiller, opprinnelig fra Atherstone i Warwickshire.

Broadhurst ble beste amatør i The Open Championship i 1988, og fikk spille på Europatouren i 1989. Allerede den første sesongen tok han sin første seier, i Credit Lyonnais Cannes Open, og han ble kåret til Rookie of the Year.  Flere seire på Europatouren fulgte i 1991, 1993 og 1995.

Broadhursts høyeste plassering på Europatourens Order of Merit er 9. plass i 1996. Han fikk en alvorlig skade i høyre hånd under andrerunden i Dubai Desert Classic i 2000 og var ute av stand til å konkurrere resten av den sesongen. Han slet også i 2001- og 2002-sesongene, men klatret til 89. plass på Order of Merit i 2003, og gjenvant dermed full spillerett på Europatouren. I 2005 tok han sin femte seier på Europatouren, og den første på ti år, i Portuguese Open, og året etter forsvarte han tittelen. I 2006 kom han inn blant de 50 beste på verdensrankingen i golf.

Meritter

Seire på Europatouren 
 2006: Portuguese Open
 2005: Portuguese Open
 1995: Peugeot Open de France
 1993: Benson and Hedges International Open
 1991: European Pro-Celebrity
 1989: Credit Lyonnais Cannes Open

Eksterne lenker 
 
 Profil på EuropeanTour.com

Engelske golfspillere
Personer fra Atherstone
Fødsler i 1965
LO Stat

LO Stat er et av de to kartellene i LO. Det ble opprettet 13. september 1939 under navnet Statstjenestemannskartellet, men endret navn 1. januar 1996. De første medlemsforbundene var Norsk Postforbund, Norsk Lokomotivmannsforbund, Norsk Kommuneforbund, Norsk Telegraf og Telefonforbund og Norsk Jernbaneforbund.

Kartellet er en hovedsammenslutning av LO-forbund som organiserer arbeidstakere i staten og i virksomheter knyttet til Arbeidsgiverforeningen Spekter, og ledes av Egil André Aas som ble valgt til leder i 2016 etter Tone Rønoldtangen. LO Stat har i dag 17 medlemsforbund med ca. 100 000 medlemmer (2021). Norsk Tjenestemannslag er det største forbundet i LO Stat. Det ledes av John Leirvaag.

Medlemsforbundene i LO Stat pr. 1. juli 2021 er: CREO - forbundet for kunst og kultur, EL & IT Forbundet, Fagforbundet, Fellesforbundet (FF), Forbundet for Ledelse og Teknikk (FLT), Fellesorganisasjonen (FO), Handel og Kontor i Norge, Industri Energi, Norsk Arbeidsmandsforbund (NAF), Norsk Fengsels- og Friomsorgsforbund (NFF), Norsk Jernbaneforbund (NJF), Norsk Lokomotivmannsforbund (NLF), Norsk Manuellterapeutforening, Norges offisers- og spesialistforbund (NOF), Norsk Sjøoffisersforbund, Norsk Tjenestemannslag (NTL), Skolenes Landsforbund (SL). Norsk Transportarbeiderforbund var medlem som eget forbund fram til 2019 da forbundet bl nedlagt og gikk inn i Fellesforbundet.

Referanser

Eksterne lenker
 LO Stat - hjemmeside

Se også
Landsorganisasjonen i Norge
Statstjenestemannskarellet - Store norske leksikon

Landsorganisasjonen i Norge
John Senden

John Senden (født 20. april 1971) er en australsk golfspiller. Han er født i Brisbane i Queensland og ble profesjonell i 1992.

Senden har spilt golf over hele verden. Han var fast spiller på PGA Tour of Australasia og har tilbrakt tid som spiller i Asia. I Europa vant han to ganger på Challenge-touren i 1998 og var medlem av Europatouren fra 1999 til 2001. I 2002 ble han medlem av den amerikanske PGA-touren, der han tok sin første seier 16. juli 2006 i John Deere Classic.

Eksterne lenker 
 
 Profil på EuropeanTour.com

Australske golfspillere
Personer fra Brisbane
Fødsler i 1971
El 1

El 1 er et elektrisk lokomotiv som var i tjeneste hos NSB fra 1922 til 1973.

Teknisk beskrivelse 

Lokomotivtypen er slektning med det tyske type E 71 og det svenske Oc. Det har to 2-akslede boggier der en motor i hver driver en blindaksel som via kobbelstenger er forbundet med hver av de fire drivhjulene i hver boggi. I 1991 gjorde maskinen sine siste turer i godstog på Rjukanbanen. 

Foran hvert førerrom er elektromotorene plassert under et «panser». Mellom førerrommene er effektbryter, transformator og reguleringsutstyr plassert. De to elektromotorene yter tilsammen 940 hk. Transformatoren kan yte 600 kVA kontinuerlig. Lokomotivet veier 62 tonn, og toppfarten er 70 km/t.

Anskaffelse og drift 

Loktypen var NSBs første elektriske loktype og ble anskaffet for Oslo V–Brakerøya (rett før Drammen) som ble høytidelig åpnet for elektrisk drift 27. november 1922. Allerede fra 18. juni ble lokene brukt mellom Oslo V og Asker.På grunn av manglende nye bruer over Drammenselven kunne de elektriske lokene kjøres kun fram til Brakerøya stasjon, der lettere damplok (f.eks. type 21) overtok togene den siste biten inn til Drammens stasjon. Fra 6. mai 1930 kunne de elektriske lokene kjøre helt fram til Drammen stasjon.

Etter hvert som elektrfisering av det vestlige banene skred fram, ble bruken av El 1 utvidet tilsvarende: Drammen–Kongsberg i 1929, Kongsberg–Hjuksebø og Notodden–Borgestad i 1936, Nordagutu–Lunde i 1942, Lunde–Neslandsvatn i 1943, Marnardal–Sira og Skien G–Eikonrød i 1944, Kristiansand–Marnardal i 1946, Neslandsvatn–Nealug i 1948, Nelaug–Kristiansand og Borgestad–Brevik i 1949, Sira–Egersund i 1950, Egersund–Stavanger i 1956 (dvs. hele Sørlandsbanen mellom Oslo og Stavanger fullført elektrisk), Eidanger–Larvik i 1956, Larvik–Drammen og Skoppum–Horten i 1957 og til slutt Hokksund–Hønefoss i 1959.  

Med elektrifiseringen av Sørlandsbanen kom også de første lokene av type El 8 og fra 1950-tallet også El 11. Disse nyere loktypene ble foretrukket mer og mer i de viktigste persontogene. Bruken av El 1 ble derfor mer og mer godstog, og etterhvert heller ikke de tyngste godstogene da El 13 fra 1960-tallet kom på det vestlige nettet. Likevel kunne El 1 finnes i noen lokale persontog nesten helt til slutten av driftstiden, f.eks. Notodden–Hjuksebø og Larvik–Eidanger. Loktypen var godt egnet til skifting og ble derfor mye brukt i det som kalles arbeidende godstog som satt ut og inn godsvogner på de mange stasjonene som fram til 1973 hadde stykkgodsekspedision (avløst av Linjegods). Driftsbasene for El 1 var Oslo V, Drammen, Kristiansand og Stavanger.

Bevarte lokomotiver 

To lok er bevart, Nr 2001 og 2011, begge hos Norsk Jernbanemuseum.

Referanser 

01
Lokomotivtyper hos Norges Statsbaner
Grefsen stadion

Grefsen stadion ligger i grenseområdet mellom Grefsen og Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo, og er hjemmebane for Kjelsås Fotball.

Historie 
Grefsen stadion ble innviet i 1930. Stadionet var opprinnelig drevet av et aksjeselskap som ble etablert i 1920 med aksjonærene Kjelsås Idrettslag, Nydalens Skiklub, Grefsen Idrettslag og Aker kommune. I 1965 overtok Oslo kommune hele anlegget. I 2002 ble det lagt kunstgress.

Under en illegal fotballkamp i 1944 mellom Skeid og Vålerengen skal det ha vært 5–6000 tilskuere til stede på Grefsen stadion. Publikumsrekorden i nyere tid er 3293 i kampen mellom Kjelsås og Kongsvinger i 1998 (kvalifisering til eliteserien).

Galleri

Se også 
 Grefsen stadion holdeplass

Referanser

Eksterne lenker 
 

Idrettsanlegg i Oslo
Bydel Nordre Aker
Byggverk fullført i 1930
Fotballstadioner i Oslo
Chartreskatedralen

Chartreskatedralen (fransk: Cathédrale Notre-Dame de Chartres) ligger i Chartres 80 km sørvest for Paris og anses for å være et av de flotteste gotiske byggverk i Frankrike. 

Byggingen av katedralen startet i 1145, men 10. juni 1194 brant nesten hele katedralen, (utenom den vestre delen av fasaden), samt store deler av byen. Størstedelen av den nåværende bygningen ble oppført i perioden 1194 til 1220. Dette er grunnen til at det bare er den vestre fasaden som er i tidlig-gotisk utførelse, og den er meget spesiell på grunn av de asymmetriske tårnspirene. Det sørlige tårnet ble bygd på 1200-tallet, mens det nordre først ble oppført tidlig på 1500-tallet. 

Katedralen er av særlig interesse fordi den er bevart bortimot intakt og uten endringer gjennom århundrene. Glassmaleriene i katedralen er for det meste autentiske fra tidlig 1200-tall. De dekker totalt over 2 600 kvm, og for å oppnå maksimalt med vindusflate har katedralen store strebebuer som bærer konstruksjonen. 

Chartreskatedralen var en av de første katedralene som sentrerte seg om dyrkelsen av jomfru Maria. Katedralen skal være i besittelse av Sancta Camisa, den hellige tunikaen som jomfru Maria angivelig hadde på seg mens hun gikk gravid med Jesus. Mange pilegrimer kommer for å se relikviet, angivelig en gave fra Karl den skallede i 876. Karls bestefar, Karl den store, skulle ha fått tunikaen som gave fra keiserinne Irene, og på 1900-tallet ble det funnet pollen fra Palestina i det første århundre i kledet.

Chartreskatedralen ble innskrevet på UNESCOs verdensarvliste i 1979.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 kunsthistorie.com Bilder fra Chartres
 Katedralen i Chartres (svensk)

Verdensarven i Frankrike
Katedraler i Frankrike
Basilica Minor
Kirker fra 1250
Katolske kirker i Frankrike
Eure-et-Loir
Byggverk i Centre-Val de Loire
Mariakirker
Øvre Årdal

Øvre Årdal er et tettsted og industristed i Årdal kommune innerst i Sognefjorden i Sogn og Fjordane. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger ved den nordøstre enden av Årdalsvatnet, tolv kilometer fra Årdalstangen.

Det produseres aluminium ved Norsk Hydros produksjonsanlegg i Øvre Årdal.

Aluminiumsverket til Hydro Aluminium er en hjørnesteinsbedrift i Øvre Årdal. Her ligger Farnes kirke fra 1970, Årdal vidaregåande skule og barne- og ungdomsskolen Farnes skule.

Galleri

Kjente øvringer
Henrik Furebotn, fotballspiller for Sogndal Fotball
Einar Sæbø, fotballspiller
Per Hillestad, trommeslager i Lava
Håkon Høgemo, norsk musiker
Odd Einar Nordheim, norsk musiker
Rebecca Brun Steinheim, håndballspiller
Hege Bakken Wahlquist, håndballspiller
Bjørn Solberg, skytterkonge for Farnes Skyttarlag
Eirik Lereng, fotballspiller for Sogndal Fotball

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tettsteder i Vestland
Bosetninger i Årdal
Bjørn Olsson

Bjørn Vestrum Olsson (født 10. august 1975 i Asker) er en norsk tidligere høydehopper og kroppsbygger. Han representerte Asker Skiklubb og IK Tjalve. Olsson har siden utdannet seg som massør og har begynt med sporten håndbak.

Biografi 
Olsson er født og oppvokst i Asker. Han var tidlig aktiv innen idrett, og valgte etter hvert friidrett og høydehopp. Han vokste opp i samme klubb som treningskameraten, spydkasteren Pål Arne Fagernes. Olsson ble nummer 11 i høydehopp under junior-VM 1994<ref>{{Kilde www
 |utgiver=friidrett.no 
 |url=http://www.friidrett.no/friidrett/statistikk/internasjonal/mo.htm 
 |tittel=Norske utøvere i internasjonale mesterskap – O 
 |besøksdato=21. desember 2014 
 |url-status=død 
 |arkivurl=https://web.archive.org/web/20070930203251/http://www.friidrett.no/friidrett/statistikk/internasjonal/mo.htm 
 |arkivdato=2007-09-30 
}}</ref>, og vant det året også bronsemedalje i senior-NM på Jessheim med 2,21 meter. Resultat er gjeldende norsk rekord for junior U-19 per 1. januar 2016. Han satte sin personlige rekord på 2,23 under et stevne på Sofiemyr på Kolbotn den 28. juli 1996. Dette plasserer ham på delt 4.-plass på statistikken over norsk høydehoppere gjennom alle tider. Tidenes to beste norske høydehoppere, Steinar Hoen og Håkon Särnblom også var på sitt beste disse årene. 

Olsson la om treningen, bygget mer muskler og satset på diskoskast. Han kastet 54,70 meter under et stevne i Porsgrunn 31. mai 1997. Resultatet plasserer Olsson som nummer 33 blant Norges beste kastere gjennom alle tider.

I 1998 var Olsson borte fra konkurranser i friidrett, men returnerte til høydehopp og vant sin eneste NM-tittel under NM i friidrett 1999 på Byrkjelo med 2,21 meter. Han tok sølv under på Marienlyst stadion i Drammen i 2001, da med resultatet 2,14 meter.

Senere begynte han med kroppsbygging og vant NM i 2006. Han ble også nummer nr. syv i VM i 2006 og 2007 før han la opp. Han opptrådte i NRK-serien Amigo, og fikk en rolle i Uti vår hage''
Olsson etablerte seg som massør, og ble blant annet massør for Norges kvinnelandslag i håndball. Olsson tok opp sporten håndbak, og vant nordisk mesterskap.

Referanser 

Norske høydehoppere
Norske diskoskastere
Norske kroppsbyggere
Norgesmestere i friidrett
Norske håndbakutøvere
Massører
Personer fra Asker kommune
Friidrettsutøvere for IK Tjalve
Jan Olav Husbyn

Jan Olav Husbyn (født 6. oktober 1976) er en norsk tidligere høydehopper som representerte Stjørdal FIK.

Hans personlige rekord var 2,21 meter, noe som plasserer ham på 9.-plass på statistikken gjennom alle tider. Rekorden ble satt 18. juli 1997 i Overhalla.

Medaljer i norske mesterskap 
 Gull i 2001
 Sølv i 1997
 Bronse i 2000

Kilder 
 Medaljevinnere i norske seniormesterskap – høyde (Friidrett.no)
 Statistikk, høyde menn gjennom alle tider (Friidrett.no)

Norske høydehoppere
Norgesmestere i friidrett
Andreas Aune Viken

Andreas Aune Viken (født 29. mars 1982) er en norsk tidligere høydehopper som representerte Fredrikstad IF.

Hans personlige rekord er 2,10 meter, noe som plasserer ham på delt 36.-plass i norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden ble satt 30. juni 2002 i Lillehammer. Han har i senere tid tatt sølv i NM-stafett i roing 4x500m (concept 2, bedriftsklasse).

Medaljer i norske mesterskap 
 Gull i 2005
 Sølv i 2002, 2003, 2004, 2006, 2007

Kilder 
 Medaljevinnere i norske seniormesterskap – høyde (Friidrett.no)
 Statistikk, høyde menn gjennom alle tider (Friidrett.no)

Norske høydehoppere
Norgesmestere i friidrett
Arjan Bos

Arjan Bos (født 6. april 1976) er en norsk tidligere lengdehopper som representerte IK Tjalve.

Medaljer i norske mesterskap

Lengde 
 Gull i 2001
 Sølv i 1999, 2002
 Bronse i 1998, 2000, 2004

Tresteg 
 Sølv i 2001, 2004
 Bronse i 2003

Høyde 
 Gull i 2000

Kilder 
 Statistikk (Friidrett.no)

Norske lengdehoppere
Norske tresteghoppere
Norske høydehoppere
Norgesmestere i friidrett
Friidrettsutøvere for IK Tjalve
Jack russell-terrier

Jack Russell-terrier (FCI #345) tilhører gruppen av små terriere og stammer fra England der den ble brukt som jakthund (hihund). Jack Russell-terrieren skulle følge jegeren til fots, og derfor avlet man fram hunder med korte ben. I dag kan rasen variere en del i utseende og størrelse.

Opprinnelse og alder 
Jack Russell-terrier oppsto på 1800-tallet og er et resultat av pastor John Russells arbeider. Han avlet fram en stamme av foxterriere for sine egne behov, nemlig en hund som orket å bli med hans foxhounder på revejakt, og var liten og tøff nok til å krype inn i revehiet og jage ut reven. Det utviklet seg to parallelle varianter, en litt større og en litt mindre. Den største er nå kjent som Parson russell-terrier.

Lynne og væremåte 
En Jack Russell-terrier er en stor hund i en liten kropp; den er uredd og utholdende. En Jack Russell-terrier er en fin selskapshund, men den trenger mye mosjon og hjernetrim for å ha det bra. Dette er en intelligent hund som raskt tar til seg lærdom, men den kan også være sta slik at eieren bør være tålmodig og oppfinnsom når hunden skal lære nye triks. 

Da en Jack Russell-terrier gjerne tar lederrollen bør man raskt etablere rangordningen i familien slik at problemer unngås senere. Som med de fleste andre hunder skal man bygge opp gjensidig respekt ved hjelp av omtanke og kjærlighet. En Jack Russell-terrier lærer meget godt ved hjelp av ros. Når Jack Russell-terrieren har fått mosjon og hjernetrim kan den fint innta rollen som sofagris. En Jack Russell-terrier er en våken, sjarmerende, nysgjerrig og glad hund, og den vil gjerne være med på alt. 

En Jack Russell-terrier kan bli 12-18 år gammel, og rasen har få rasetypiske sykdommer.

Eksterne lenker 
 

Britiske hunderaser
Terriere
Lake County (Minnesota)

Lake County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger nord i staten og grenser mot Cook County i øst og mot St. Louis County i vest. Det har også grense mot delstaten Wisconsin (vanngrense) i sør og Canada i nord.

Lake Countys totale areal er 7 746 km² hvorav 2 309 km² er vann. I 2000 hadde fylket 11 058 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Two Harbors som også er fylkets største by. 

Fylket ble grunnlagt i 1855 og har fått sitt navn etter Øvresjøen.

Eksterne lenker 
 

Fylker i Minnesota
Fylker i USA etablert i 1856
1856 i Minnesotaterritoriet