alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Arne N. Vigeland

Arne Nikolai Vigeland (født 3. juli 1900 på Vigeland i Lindesnes kommune, død 11. oktober 1983) var en norsk skulptør. Han var sønn til Nils og Andrea Nilsen Vigeland. Han flyttet til Oslo omkring 1920 og var ansatt i postverket i 50 år. Han debuterte på høstutstillingen i 1931.

Enkelte arbeider 
 Hjortegruppe på Eidsvolls plass i Oslo, 1958
 Haldensøylen mellom kirken og bybroa i Halden, 1965
 Aamot-statuetten, statuett som deles ut til personer eller institusjoner som har gjort en fremragende innsats i eller for norsk film
 Portrettbyste av Roald Amundsen foran «Gjøa» ved Frammuseet på Bygdøy, 1976
 Statue av Roald Amundsen, ved Amundsens hjem «Uranienborg» på Svartskog i Oppegård kommune. Den ble avduket av kong Olav i 1972.
 Piken og laksen, bybroa i Mandal 1968, senere flyttet til Brogata ved Adolph Tidemands bro
Tre smijernsmotiver i rekkverket på bybroa i Mandal
 Monument over falne ved Valle kirke, Vigeland, Lindesnes 1948
 Portrettbyste av Nils P. Vigeland, gitt av Olav Njerve, Vigeland, Lindesnes 1976
 De første skritt ved Vigmostad skole, gave fra kunstneren til Lindesnes kommune, 1983
 Kråka, ved Kråkebekken i Spangereid, Lindesnes kommune, 1983 (avduket samme dag som De første skritt)
 Elgkalv og jerv ved Omsorgssenteret på Vigeland, Lindesnes, 1990
 Lek ved Gravene, Kristiansand, 1967
 Ka heite du då eller Vigelandsgutten, Vigeland sentrum, Lindesnes, 1998?
 Postrytter, posthusets vegg, Arendal, 1961
 Bryggearbeideren ved Drammen havn, 1975
 Keramisk relieff over Lindesnes kommune, Lindesnes omsorgssenter
 Hjorthind med kalv, Haugesund og Stockholm 1951
 På stripa i 50-årene, ved biblioteket i Kristiansand, 1974. Senere flyttet til Markens gate.
 Råbukk, Nesparken, Moss, 1959
 Råbukk, gave til kong Haakon på hans 80-årsdag  (ukjent sted)
Mor og far, portrettrelieff på foreldrenes gravsted, Valle kirke, Lindesnes

Flere arbeider er å finne i Kristiansand, Drammen og i Lindesnes kommune.

En større samling gipsfigurer ble testamentert til Kristiansand kommune, med betingelser om at samlingen skulle være tilgjengelig for publikum og kunne brukes ved byens skoler. Verkene var lenge lagret og utstilt i Krutthuset på Lagmannsholmen i Kristiansand, men ble i 2011 deponert til Kulturtorvet i Lindesnes. Gipssamlingen er utstilt i Kulturtorvets underetasje sammen med kommunens bygdemuseum. I juni 2014 åpnet en skulpturpark utenfor bygget, slik at det nå er til sammen 22 skulpturer av kunstneren i Lindesnes kommune.

Skulpturparken ved Kulturtorvet i Lindesnes omfatter kunstverkene:
 Første skritt
 Isbjørn
 Såmann
 Henrik Wergeland og Veslebrunen
 Pus vasker seg og mus ser på
 Kronhjort
 Byttet deles
 Rådyrbukk
 Lise
 Ørn på bytte
 Idyll
 Kvinne med kattedyr
 Kvinne med fugl
 Elias Louen (avduket juni 2016)

Referanser

Litteratur 
 Arne N. Vigeland og hans kunst, H. Harsson 1980
Min onkel, kunstneren Arne N. Vigeland, Kasper Simonsen. Glimt fra Lindesnes 2012, Lindesnes historielag.

Norske billedhuggere
Personer fra Lindesnes kommune
Estanislao Esteban Karlic

Estanislao Esteban Karlic (født 7. februar 1926 i Oliva nær Córdoba i Argentina) er en av Den katolske kirkes kardinaler, og emeritert katolsk erkebiskop i Argentina. Han var erkebiskop av Paraná fra 1986 til 2003.

Den 17. oktober 2007 bekjente pave Benedikt XVI at han ville bli kreert til kardinal ved et konsistorium planlagt for 24. november samme år. Ettersom han var over 80 år, ville han, i motsetning til yngre kardinaler, ikke kunne delta ved pavevalg.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
 Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
 Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
 Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
 Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
 Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
 Kardinal Antonio Vico (1847-1829) *1898
 Erkebiskop Filippo Cortesi (1876-1947) *1921
 Erkebiskop Zenobio Lorenzo Guilland (1890-1962) *1935
 Erkebiskop Antonio José Plaza (1909-1987) *1950
 Kardinal Raúl Francisco Primatesta (1919-2006) *1957
 Kardinal Estanislao Esteban Karlic (1890-1962) *1935

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Argentinske katolske biskoper
Argentinske kardinaler
Linjen Rebiba
Personer fra provinsen Cordoba
Mac OS X v10.1

Mac OS X versjon 10.1 «Puma» er den andre versjon av Mac OS X operativsystemet til Apples Macintoshmaskiner. Denne versjonen ble lansert 25. september, 2001. Den ble lansert seks måneder etter første versjon av Mac OS X «Cheetah». Det var en gratis oppdatering for de som hadde Mac OS X 10.0 Cheetah. Fra og med versjon 10.1.2 så ble Mac OS X standard operativsystem på alle nye Mac datamaskiner.

Selv om versjon 10.1 var et mye bedre operativsystem enn sin forgjenger, så ble også dette systemet kritisert:
Systemytelse Selv med forbedret systemytelse, mente mange Mac brukere at ytelsen ikke var god nok til å ha Mac OS X som sitt hovedsystem.
Lite nytt Mange brukere mente at det var for få forbedringer i den nye versjonen. Brukergrensesnittet var omtrent det samme. Det var fortsatt feil som førte til at systemet gikk ned.
Mac OS X som standard operativsystem Kritikerne mente at Mac OS X ikke var modent til å være et standard operativsystem. De mente at Apple bruk av Mac OS 9 som standard system illustrerte dette. Men fra og med versjon 10.1.2 ble Mac OS X det nye standard operativsystemet.

Nye funksjoner 
Apple introduserte mange nye egenskaper som var savnet i den forrige versjonen. Videre ble systemytelsen forbedret.

Raskere 3D (OpenGL 20% raskere)
Image Capture for å hente bilder fra tilkoblete enheter f.eks. kamera
Bedre støtte for CD og DVD brenning
Bedre støtte av printere (200 printers støttet)
Forbedret ytelse i hele systemet
Avspilling av DVD med Apple DVD-spiller
Forbedret AppleScript  Programmering i AppleScript kan nå gjøres mot flere systemkomponenter som PrintCenter og Terminal. Nytt AppleScript studio gjør det mulig for brukere å lage AppleScript applikasjoner ved bruk av et grafisk brukergrensesnitt.
ColorSync 4.0 For håndtering av farger.

Systemkrav 
 Støttetde Maskiner: Power Mac G3, G4, G4 Cube, iMac, PowerBook, or iBook
 Minimum med RAM:  128 MB
 Harddiskplass: 1.5 GB

Oversikt over versjoner

Referanser

Eksterne lenker 
 Apple (2005): Mac OS X 10.1: Chart of available software updates (Lest: 20. juli 2008)
 John Siracusa (2005): Mac OS X 10.1. (Lest 20. juli 2008)
 Apple (2005): Welcome to Mac OS X  (Lest 20. juli 2008)

Mac OS
Liste over ordførere i Mandal

Ordførere i Mandal by

Kilder
 

 
Mandal
Borgarholtsskoli

Borgarholtsskoli er en form for videregående skole på Island, nærmere sagt Grafarvogur, Reykjavík. Skolen tilbyr ulike studieretninger, bl.a. multimedia, ulike språk (dansk, fransk, tysk og engelsk), metall og bil. 
Det er ca. 1400 elever der, men det antallet vokser stadig. Skolen er ment for ungdom mellom 16 og 20 år, og de fleste studieretningene der er fire-årige. Det hender allikevel at noen kurs varer i kun ett år.

Eksterne lenker
  Offisiell hjemmeside (engelsk)

Utdanning på Island
Ange

For fornavnet, se Ange (navn).

Ange er et fransk progrock-band dannet i 1970 av brødrene Francis (keyboard) og Christian (vokalist) Décamps.

Historie
Fra begynnelsen av var Ange inspirert av Genesis og King Crimson, og musikken deres er ganske teatralsk og poetisk. Deres første suksess var en cover av Jacques Brel-sangen Ces Gens-Là, på albumet Le Cimetière des Arlequins.

De tre andre medlemmene var i de første årene (vanligvis regnet som deres beste år), var Jean-Michel Brézovar på gitar, Gérard Jelsch på trommer, og Daniel Haas på bass og akustisk gitar.

I 1995, gjorde de sin farvelturné. Christian Décamps ga ut et par album som "Christian Décamps et Fils", før han tok navnet  "Ange" in 1999 (han hadde med seg det samme bandet som fra soloalbumene; dette inkluderte blant andre hans sønn, Tristan), med albumet La voiture à eau.

Keyboard
Keyboardlyden av den første epoken i Anges eksistens kan minne om en mellotron, lyden av et viscountorgel kjørt gjennom et hammondorgel, modifisert med romklang. En ordentlig mellotron ble imidlertid brukt på albumet Guet-Apens i 1978.

Diskografi

Christian and Francis Décamps' æra
 Caricatures (1972)
 Le Cimetière des arlequins (1973)
 Au-delà du délire (1974)
 Émile Jacotey (1975)
 Par les fils de Mandrin (1976)
 Tome VI : Live 1977 (1977)
 En concert : Live 1970-1971 (1977)
 Get-apens (1978)
 Vu d'un chien (1980)
 Moteur (1981)
 La Gare de Troye (1983)
 Fou (1984)
 Egna (1986)
 Tout feu tout flamme... C'est pour de rire (1987)
 A propos de... (1982)
 Sève qui peut (1987)
 Vagabondages (Samleplate) (1989)
 Les larmes du Dalaï Lama (1992)
 Mémo (Samleplate) (1994)
 Un p'tit tour et puis s'en vont : Live 1995 (1995)
 Tome 87 (Live) (2002)
 Ange en concert : Par les fils de Mandrin (Millésimé 77) (2004)

Christian and Tristan Décamps' æra
 La Voiture à eau (1999)
 Rêve partie : Live 2000 (2000)
 Culinaire lingus (2001)
 ? (2005)

Bibliografi
Ange, le livre des légendes, med undertittelen L'anthologie définitive sur le groupe mythique du rock français, av Thierry Busson, Xavier Chatagnon og Bruno Versmisse, 292 sider, Éclipse éditions, 1995. ISBN 2-911494-00-8

Eksterne lenker
 

Franske musikkgrupper
Hilde Katrine Eriksen

Hilde Katrine Eriksen (født 1963, Stonglandseidet, Senja) er redaktør i Nordnorsk Magasin og Nordkalottforlaget. Hun overtok som redaktør i 2005 etter Jann Oskar Granheim. Eriksen er datter av Hans Kristian Eriksen som startet Nordnorsk Magasin i 1978. Fra 2006 til 2010 var hun også  prosjektleder for Ordkalotten, Tromsø internasjonale litteraturfestival.

Norske redaktører
Personer fra Tranøy kommune
Personer fra Tromsø kommune
Haugenstua

Haugenstua er en drabantby i bydel Stovner i Groruddalen i Oslo, plassert i dalbunnen mellom strøkene Høybråten og Stovner. Området er preget av store boligblokker og en del næringsbygg. Området har to skoler, Haugenstua skole, som ligger i Smiuvegen og Stig skole i Garver Ytteborgs vei.

Boligbebyggelsen på Haugenstua består i hovedsak av Haugenstua borettslag. Dette borettslaget består av ti syv-etasjers blokker, med totalt 882 4-, 3- og 1-roms leiligheter. Det stod innflytningsklart i 1968/69. Garver Ytteborgs vei løper parallelt med Østre Aker vei nord for borettslaget, mens Ole Brumms vei løper langs Hovedbanen syd for den.

Kristoffer Robins vei ligger på nordsiden av Østre Aker vei og leder til strøket Smedstua. Ved boligblokkene på Haugenstua er det etablert parsellhage for beboerne.

Haugenstua holdeplass for jernbane, med tilgang fra Haugenstuveien, blir benyttet av ca. 1 million reisende hvert år.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Skulpturvandring på Smedstua & Haugenstua

Strøk i Oslo
Bydel Stovner
Statsforvalteren i Rogaland

Statsforvalteren i Rogaland et norsk statlig embete, som utfører statsforvalterens oppgaver overfor kommunene i Rogaland. Embetet ble etablert i 1662, da Stavanger amt ble opprettet. Embetet skiftet navn 1. januar 2021 fra Fylkesmannen i Rogaland til Statsforvalteren i Rogaland. Statsforvalteren har sete i Stavanger og har 190 ansatte.

Statsforvalteren skal bidra til at Stortingets og Regjeringens retningslinjer blir fulgt opp. Dette skjer ved at statsforvalteren utfører forvaltningsoppgaver på vegne av departementene, og ved at statsforvalteren overvåker kommunenes virksomhet og er klageinstans for mange typer kommunale vedtak.

Organisasjon 
Statsforvalteren i Rogaland er organisert i fem fagavdelinger og to staber:
 helse-, sosial- og barnevernsavdeling
 landbruksavdeling
 miljøvernavdeling
 samfunnsavdeling
 utdanningsavdeling
 administrativ stab
 beredskapsstab

Liste over embetsinnehavere 
Lista nedenfor omfatter også amtmenn i Stavanger amt. Begrepene fylke og fylkesmann erstattet amt og amtmann 1. januar 1919.

Referanser

Kilder 

 Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste, www.nsd.uib.no
 Fylkesmannboka, regjeringen.no
 Store norske leksikon - Fylkesmenn og amtmenn (stiftamtmenn) siden 1671
 World statesmen, worldstatesmen.org

Rogaland
Myndigheter i Rogaland
Liste over Nord-Trøndelags fylkesmenn

Liste over Nord-Trøndelags fylkesmenn begynner i 1805, idet Nordre Trondhjems amt ble opprettet ved en kongelig resolusjon av 24. september 1804 som fastslo at Trondhjems amt skulle deles i Nordre og Søndre Trondhjems amt. Amtene skiftet 1. januar 1919 navn til fylke, og fylket fikk navnet Nord-Trøndelag fylke. Embetet ble avviklet ved utgangen av 2017; i og med at Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018.

Fylkesmannen er regjeringens representant i sitt fylke. Han skal bidra til at Stortingets og regjeringens vedtak og retningslinjer blir fulgt opp. Dette skjer for det første ved at fylkesmannen utfører forvaltningsoppgaver på vegne av departementene, og for det andre ved at fylkesmannen overvåker kommunenes virksomhet og er klageinstans for mange typer kommunale vedtak.

Fra Verdal, via Inderøy til Steinkjer 
Den første amtmann i Nordre Trondhjems amt, Caspar Conrad Rafn, bodde i Verdal, slik det var bestemt i den kongelige resolusjonen. Rafns etterfølger Christen Elster bosatte seg likevel på Inderøy, og i 1818 kjøpte staten den tidligere kapellangården Sund gård i Inderøy. Dette innledet en nesten åtti år lang tilknytning til Inderøy. Elster bodde ikke selv på Sund, men hans fire etterfølgere bodde og holdt kontor der. Da Ole Anton Qvam tiltrådte i 1894 bodde han på Gjævran gård i Egge (nå i Steinkjer), og tok embetet med seg dit. Sund gård ble solgt i 1900. 

Fylkesmannsboligen i Steinkjer, «Eggeli», ble tegnet av trondheimsarkitekten Axel Guldahl og bygget i 1919 under ledelse av Halvor Bachke Guldahl; Guldahl hadde tidligere bodd i villaen Ølvisheim, og hatt kontorene der. Arbeidet med å flytte embetslokalene fra en landlig beliggende embetsgård og inn i bymessige strøk kan sees som en del av en større urbaniseringsprosess i samfunnet. Eggeli var både fylkesmannsbolig og kontor fram til 1945. Bygningen var deretter embetsbolig for fylkesmennene fram til 1986. Etter dette falt ordningen med tjenestebolig vekk.

Fylkesmannens kontor var fra 1948 og fram til 1962 i Føinumgården i Elvegata 1 i Steinkjer sentrum. Fra 1962 flyttet embetet inn i fylkeskommunens nybygde kontorbygg i Ogndalsvegen 2, også i sentrum. Statens hus i Steinkjer sto ferdig i 1988, i sørenden av sentrum, og huser både fylkesmannen, Politikammeret og flere andre regionale statsetater.

Trøndelagsfylkene ble slått sammen til Trøndelag fylke fra 1. januar 2018, etter vedtak i Stortinget den 8. juni 2016. Dette er i tråd med lokale vedtak: Den 27. april 2016 møttes begge fylkestingene på Stiklestad og vedtok en søknad om sammenslåing av de to fylkene som et ledd i regionreformen. Det nye fylkesmannsembetet for Trøndelag har sete på Steinkjer.

Fylkesmennene

Kilder og fotnoter

Eksterne lenker 

 Offisielt nettsted for Fylkesmannen i Nord-Trøndelag

 
Nord-Trøndelag, fylkesmann i
Etableringer i 1805
Opphør i 2018
1805 i Norge
2018 i Norge
Internasjonalisme

Internasjonalisme er en politisk retning som går inn for et større økonomisk og politisk samarbeide med den hensikt at dette skal være til alles fordel. Idegrunnlaget er at alles langsiktige interesser anses å være bedre tjent med samarbeide enn ved at hvert land forfølger sine kortsiktige egeninteresser. 

Motsetningen til internasjonalisme er isolasjonisme, det vil si at man søker å unngå for nære bånd til andre land. Japan er en av nasjonene som drev med isolasjonisme, og det var kun lov med et handelsskip fra Holland i året.

I industriland er det mange internasjonalister som ser for seg et mindre USA-preget FN. Og at FN må forbli internasjonalt suveren.

Hovedsaker er:
 FNs suverenitet.
 Internasjonal samhørighet.
 Medmeneskelighet uansett hudfarge, seksualitet og ikke minst nasjon.
 En felles styrt og flerkulturell verden.

Diplomati
Håkon Banken

Håkon Banken (født 19. januar 1949, død 18. mars 2018) var en artist og trubadur fra Hof i Solør i Hedmark. Han er kjent for tekster om harde oppvekstvilkår, livet på landet, depresjon og ungdomstid. 

Han vokste opp i pinsemenigheten og opptrådte først på bedehuset. Hans popularitet vokste fra debututgivelsen i 1977 og gjennom hele åttitallet. Musikken ble etterhvert også populær i de store dansebandmiljøene i Malung og andre deler av Sverige. Han solgte mer enn en halv million plater og kassetter og var øverst på Norsktoppen i flere uker.

Arne Bendiksens talentspeider oppdaget Banken gjennom en kassett innspilt på psykiatrisk avdeling ved Hamar, og de fikk solgt musikken som kassetter på bensinstasjoner. Den danske artisten Jodle Birge kontaktet Bendiksen og ba om å få spille inn og synge noen av Bankens sanger på musikalsporet som han fikk oversendt. Dansken fikk en stor radiohit i Danmark med Bankens «Rigtige venner» i 1986 og spilte den inn på engelsk i Nashville og senere av andre i flere versjoner på flere språk.

Diskografi 
 Takk for livet (1977)
 Hvordan tror du verden ser på meg (1978)
 Jeg vil glemme! (1979)
 Hvem skal dømme? (1980)
 Barnatro (1981)
 Rosen (1982)
 Håkon Banken (1984)
 Håkon Bankens beste (1984)
 Rik, men fattig millionær (1984)
 Min barndoms jul (1986)
 Ingen plåtcab til himmelen (1987)
 Farvel Broder Aage (1988)
 Perleporten (1989)
 Sikkert som Banken (1991)
 Takk for livet-Bankens beste (2000)
 Flickan från Gästis (2001)

Kjente sanger 
 «Tømmer og Luksus»
 «Det var kun en drøm»
 «På Flisa»
 «Du eller ingen»
 «Härliga Värmland»
 «Brevet til mamma»
 «Rosen»
 «Bilhandler Th. Svendsen»
 «Den stora dagen»
 «Riktige venner»
 «Hvem skal dømme»
 «Svinesundsvisa»
 «Soldatens kortstokk»
 «Syng meg hjem igjen»
 «Pappas Lille Gull»
 «Pappa kan jeg kalle henne mamma»

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske sangere
Trubadurer
Vølneberg skole

Vølneberg skole ligger i Lillestrøm kommune, langs Egnerveien mellom Lørenfallet og Ingiersmyr. Skolen ble bygget 1864, bare fire år etter loven om faste skoler.

Vølneberg skole var i bruk frem til 1923. I senere tid har den blitt restaurert av det lokale historielaget.

Vølneberg gamle skole ble i 2015 tildelt Olavsrosa «for godt vern av eit førstegenerasjons fastskolebygg i eit miljø med også andregenerasjons skolebygg bevart, og for god formidling av skolehistorie».

Referanser

Eksterne lenker
 Vølneberg Gml. Skole  – Blaker og Sørum Historelag

Skoler i Lillestrøm
Olavsrosa
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1864
Lørenfallet

Lørenfallet er et tettsted i Lillestrøm kommune i Viken. Tettstedet hadde  innbyggere per 1. januar , og ligger langs riksvei 171 omtrent seks kilometer nord for kommunesenteret Sørumsand. Lørenfallet har butikker, fotballbaner, veikro, bensinstasjon, sandvolleyballbane, frisørsalonger, solarium, barneskole og barnehage.

Historikk 
Tettstedet ble etablert i 1880-årene og var kommunesenter i Sørum på begynnelsen av 1900-tallet. Sørum kirke er en av de eldste kirkene i Norge.

Navnet 
Stedet fikk navnet etter et stort leirras i 1794. Kanten av raset er fremdeles synlig rundt store deler av bygda. Grunnen rundt Lørenfallet består av en god del kvikkleire, som gjør at bakken «beveger» seg. Derfor kan Lørenfallet i prinsippet bli hardt rammet hvis et jordskjelv skulle inntreffe. Hull i bakken og småras kan oppstå, da spesielt om våren.

Idrett 
Lørenfallet er tilholdssted for Sørum IL. Idrettslaget har en rekke grupper, som fotball, friidrett, allidrett, ski, sykkel, Stomperudarrangementer mm. Idrettslagets fotballag for herrer fram til 2010 lå i 7. divisjon. André Bergdølmo, som tidligere har spilt for Rosenborg og på s landslag, har også spilt for Sørum IL. Fotballgruppa har i dag (per 2016) 3 barnelag,  og et Old Boys-lag.

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 
 Lørenfallet og omegn vel: Bebyggelsen i Lørenfallet
 Lørenfallet og omegn vel: Bedrifter i tettstedet Lørenfallet
 Sørum idrettslag

Bosetninger i Lillestrøm
Tettsteder i Viken
NOU 2000:14, Mjøs-utvalget

NOU 2000: 14 «Frihet med ansvar. Om høgre utdanning og forskning i Norge» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt av Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet 30. april 1998 og som avla sin innstilling 8. mai 2000. Utvalget ble ledet av Ole Danbolt Mjøs, og det blir gjerne referert til som «Mjøs-utvalget» eller «Utvalget for høgre utdanning».

Utvalget la grunnlag for Kvalitetsreformen som blant annet innebar at gradene cand.mag.-grad og hovedfag, med titlene cand.mag. og cand.philol./cand.scient., ble erstattet av bachelorgrad på 3–3½ år og mastergrad på 5 år. Det foreslo også å innføre bokstavkarakterer (Det europeiske system for merittoverføring og -akkumulering). Endringene var begrunnet med behovet for å tilpasse norsk utdannelse til utenlandske studiesystemer.

For universitetene og høyskolene førte Mjøsutvalgets arbeid til at det ble innført en ny finansieringsmodell. Utdanningsinstitusjoner fikk nå deler av de offentlige tilskuddene knyttet opp imot produksjon av studiepoeng. Tanken bak dette var at universitetene og høyskolene nå måtte konkurrere om å tiltrekke seg studenter, og samtidig følge opp studentene bedre slik at de kom seg igjennom studiene.

Mjøsutvalget kom også med flere anbefalinger for forskning. De foreslo blant annet at bevilgningene til grunnforskning skulle økes til et nivå som minst tilsvarte gjennomsnittlig OECD-standard i løpet av en femårsperiode.

En annen konsekvens av Mjøsutvalgets innstilling var at det ble lettere for høyskoler å bli omgjort til universiteter. Dette skjedde senere med Universitetet i Agder, Universitetet for miljø- og biovitenskap og Universitetet i Stavanger.

Utvalget hadde 18 medlemmer, blant dem Mjøs, Gro Brækken, Ole Henrik Magga, Victor Norman, Kari Kjenndalen, Gerd-Liv Valla og Tora Aasland.

Se også 
 Regjeringsoppnevnte utvalg innen høyere utdanning
 Høyere utdanning i Norge
 NOU 2003:25, Ryssdal-utvalget
 NOU 2008: 3, Stjernø-utvalget

Eksterne lenker 
 regjeringen.no: NOU 2000:14 Om høgre utdanning og forskning i Norge
 Mjøsutvalget vil ha studenter i fokus  i Universitas

Høyere utdanning i Norge
Norges offentlige utredninger