alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Anopleta

Anopleta er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den ble tidligere regnet som en undergruppe av den store slekten Atheta. Det er beskrevet  arter, tre av dem er funnet i Norge.

Utseende  
Små (gjerne rundt 3 millimeter), brunlige kortvinger. Forføttene har fire ledd, mellom- og bakføttene fem. Som hos mange andre grupper av Athetini må man vanligvis undersøke kjønnsorganene for å bestemme artene med sikkerhet.

Levevis 
Disse små billene lever i skog. De kan finnes på skogbunnen eller i tilkytning til sopp.

Systematisk inndeling / norske arter 
Slekten ble inntil nylig regnet som en underslekt av den meget artsrike slekten Atheta.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Athetini Casey, 1910
 Slekten Anopleta Mulsant & Rey, 1874
 Anopleta corvina (Thomson, 1856)
 Anopleta sodermani (Bernhauer, 1931)
 Anopleta depressicollis (Fauvel, 1872)
 Anopleta janssoni (Bernhauer, 1923) – funnet i Sverige og Finland, ikke i Norge

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Dyr formelt beskrevet i 1874
Hydrosmecta

Hydrosmecta er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, tre av dem er funnet i Norge.

Utseende  
Små (ca. 2 millimeter), slanke, mørke kortvinger. Hodet er rundet, fasettøynene ganske små, antennene forholdsvis lange og tynne. Pronotum er litt bredere enn langt, dekkvingene noe lengre og bredere enn pronotum. Beina er middels lange, forføttene fire-leddete, mellom- og bakføttene fem-leddete.

Levevis 
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. I alle fall noen av disse artene lever på sandete eller grusete elvebredder, sjeldnere ved stillestående vann.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Athetini Casey, 1910
 Slekten Hydrosmecta Thomson, 1858
 Hydrosmecta longula (Heer, 1839)
 Hydrosmecta delicatula (Sharp, 1869)
 Hydrosmecta subitilissima (Kraatz, 1854)
 Hydrosmecta tenella (Mannerheim, 1830) – funnet i Finland, ikke i Norge

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1858
Sjefela

Sjefela (hebraisk: , «Lavlandet», også , Shephelat Yehuda, «Judealavlandet») er et lavland i sørlige-sentrale Israel som strekker seg over 10–15 km bredde mellom Hebron-fjellet og slettene ved kysten. Sjefela var en av regionene som var gitt Judas stamme da det lovede land ble fordelt blant israelittene. Dets grenser er klart markert og omfatter mye kupert terreng. Høydedragene er lave sammenlignet med fjellene i øst, men langt høyere enn sletten som går ut mot kysten. I dag er Sjefela hovedsakelig et jordbruksområde med mange gårder.

Bibelske referanser 
Sjefela er nevnt i den hebraiske Bibelen som beskrivelse av et geografisk sted, og et sted hvor det har stått mange slag. I løpet av Bar Kokhba-opprøret ble de uthulte åsene knyttet sammen for å utgjøre et innviklet bunkersystem i bekjempelsen av romerne.

Geografi 
Et av de vesentlige karaktertrekk er at åsene er dannet av mergeldekket mykt kritt, i motsetning til Judeafjellene som er dannet av hard kritt og dolomitt. Dalene og de lavereliggende strøkene inneholder jordsmonn med høy andel av sand, foruten også lange trakter med fruktbare områder. Sesongmessige sumper kan utvikle seg i løpet av regnsesongen. Den sørlige delen er geologisk gjort av løss mens nord for Ashkelon består den av leire.

Sjefela ligger 120 til 450 meter over havnivået. Området er fruktbart med middelhavstemperatur til steppeklima.

En rekke daler som går øst-vest deler Sjefela opp i distrikter. Fra nord til sør er de: Ajjalondalen, Sorekdalen, Eladalen, Guvrindalen, Lakishdalen, og Adorayimdalen. De byene som i oldtiden ble etablert her voktet bosetningen i innlandet og tok fordel av handelstrafikken som passerte langs denne ruten. Ajjalon var den fremste tilgangskorridoren til Jerusalem langs oppstigningen gjennom byen Bet-Horon.

Arkeologi 
De arkeologiske undersøkelsene som har blitt gjort i Sjefela har funnet spor av bosetning tilbake til sen bronsealder.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Langfur, Stephen: The Shephelah

Israels geografi
Arkeologiske steder i Israel
Bibelske steder
Total War: Shogun 2

Total War: Shogun 2 er et rundebasert strategispill for Windows utviklet av The Creative Assembly og utgitt av Sega. Spillet er det foreløpig siste spillet i Total War-serien og returnerer til 1500-tallets Japan under Sengoku-perioden. Spillet ble lansert over hele verden 15. mars 2011.

Setting 

Shogun 2 foregår i 1500-tallets føydale Japan, i tiden etter Ōnin-krigen. Landet er splittet mellom rivaliserende klaner ledet av såkalte Daimyo. Spilleren tar kontroll over en av flere klaner og målet er å bli kåret Shogun, hersker over Japan.

Spill 

Spillet er en kombinasjon av rundebasert strategi og sanntidstaktikk som er et kjennemerke av Total War-serien. Spilleren spiller rollen som både klanleder og general. Den rundebaserte delen av spillet foregår på et kart av Japan der hver runde representerer en sesong, slik at det blir fire runder per år i spillet. Spilleren overser her utviklingen av byene og festningene sine, militær og økonomisk vekst, teknologisk fremgang og diplomati. I sanntidsdelen av spillet tar spilleren direkte kontroll over styrkene sine i episke slag som kan inneholde tusenvis av animerte soldater på skjermen om gangen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Offisielt forum
 Shogun 2-fanside

Videospill utviklet av Creative Assembly
Strategivideospill
Rundebaserte spill
Windows-spill
Videospill fra 2011
Videospill utviklet i Storbritannia
Ivarsflottunnelen

Ivarsflottunnelen er en veitunnel på riksvei 13 i Suldal kommune i Rogaland. Den er 1014 meter lang og ble åpnet i 2004. Tunnelen avløste et svært rasfarlig veiparti, som inkluderte de to hånddrevne tunnelene Ivarsflaten I (61 m) og Ivarsflaten II (12 m) fra 1953.

Se også 
Hylstunnelen
Suldalsporten tunnel

Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Rogaland
2004 i Norge
Tunneler åpnet i 2004
Hygropora

Hygropora er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, to av dem er funnet i Norge.

Utseende 
Små, mørke, ganske brede kortvinger. Antennene er nokså korte og blir tykkere mort spissen.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Tachyusini Thomson, 1859
 Slekten Hygropora Kraatz, 1856
 Hygropora cunctans (Erichson, 1837)
 Hygropora longicornis Palm, 1949

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Tegning av Hygropora cunctans: 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1856
Ischnoglossa

Ischnoglossa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, to av dem er funnet i Norge.

Utseende 
Små (ca. 3 millimeter), avlange, brunlige kortvinger. Antennene er nokså korte. Hodet er litt smalere enn pronotum som igjen er litt smalere enn dekkvingene.

Levevis 
I alle fall noen av artene kan finnes under barken på døde trær og ved skader på trær der sevje flyter ut.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Oxypodini Thomson, 1859
 Slekten Ischnoglossa Kraatz, 1856
 Ischnoglossa prolixa (Gravenhorst, 1802)
 Ischnoglossa elegantula (Mannerheim, 1830)

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Ischnoglossa prolixa: 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1856
Parocyusa

Parocyusa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 23 arter, to av dem er funnet i Norge.

Utseende 
Små til middelsstore, slanke, brunlige kortvinger med forholsvis lange antenner. Hodet er fremstrakt, tydelig innsnevret bak.
Pronotum er minst så langt som bredt, noe smalere enn dekkvingene. Beina er ganske lange og slanke.

Levevis 
I alle fall noen av artene lever på sandete eller grusete elvebredder.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Oxypodini Thomson, 1859
 Slekten Parocyusa Bernhauer, 1902
 Parocyusa rubicunda (Erichson, 1837)
 Parocyusa crebrepunctata (A. Strand, 1962)

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Parocyusa rubicunda: 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1902
Gymnusa

Gymnusa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 10 arter, to av dem er funnet i Norge.

Utseende 
Små til middelsstore (4-6 millimeter), ganske brede, mørke kortvinger. Antennene er svært tynne, også maksillepalpene er lange og tynne. Kroppen har kraftig mikroskulptur og virker ganske matt. Ellers kjennes slekten hovedsakelig igjen på munndelenes form.

Levevis 
Disse artene lever på fuktige steder, som myrer, sumper og bredden av ferskvann. Der kan de finnes mellom mose og råtnende plantedeler.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Gymnusini Heer, 1839
 Slekten Gymnusa Gravenhorst, 1806
 Gymnusa absens (Scudder, 1900)
 Gymnusa anatolica  Korge, 1971
 Gymnusa antiqua A.M.Łomnicki, 1894
 Gymnusa atra Casey, 1911
 Gymnusa brevicollis (Paykull, 1800)
 Gymnusa campbelli Klimaszewski, 1979
 Gymnusa grandiceps Casey, 1915
 Gymnusa inexspectata Klimaszewski, 1979
 Gymnusa konopackii Klimaszewski, 1979
 Gymnusa lindrothi Klimaszewski & Langor, 2011
 Gymnusa miyashitai Naomi, 1994
 Gymnusa pseudovariegata Klimaszewski, 1979
 Gymnusa smetanai Klimaszewski, 1979
 Gymnusa variegata Kiesenwetter, 1845

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Gymnusa på Tree of life:

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Gymnusa atra: 
 Bilde av Gymnusa brevicollis: 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1806
Holobus

Holobus er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, to av dem er funnet i Norge.

Utseende 
Ganske små, korte og trinne kortvinger, kroppen fint hårete. Kroppen er nærmest dråpeformet og ganske blank. Antennene er temmelig korte, de tre ytterste leddene er større enn de løvrige og danner en løs klubbe.
Beina er tynne.

Systematisk inndeling / norske arter 
Slekten blir noen ganger regnet som en undergruppe av slekten Oligota.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Hypocyphtini Laporte de Castelnau, 1835
 Slekten Holobus Solier, 1849 - I Norge:
 Holobus apicatus (Erichson, 1837)
 Holobus flavicornis (Boisduval & Lacordaire, 1835)
 Øvrige arter:
 Holobus abruptus (Casey, 1911)
 Holobus albidicornis (Bernhauer, 1923)
 Holobus antennatus (Bernhauer, 1907)
 Holobus araucanus (Pace, 2000)
 Holobus barbadorum (J.H. Frank, 1972)
 Holobus bruchi (Bernhauer, 1927)
 Holobus cadaverinus (Bierig, 1934)
 Holobus caribae (J.H. Frank, 1972)
 Holobus chrysopygus (Kraatz, 1859)
 Holobus claviger (Casey, 1893)
 Holobus ecuadorensis (Pace, 2008)
 Holobus expolitus (Pace, 1990)
 Holobus fageli (S.A. Williams, 1979)
 Holobus formiceticola (S.A. Williams, 1979)
 Holobus formosae (Bernhauer, 1922)
 Holobus gabonicola (Pace, 2009)
 Holobus glaberrimus (Cameron, 1936)
 Holobus guadeloupae (J.H. Frank, 1972)
 Holobus guyanensis Pace, 2014
 Holobus haitianus (J.H. Frank, 1972)
 Holobus humboldti (J.H. Frank, 1972)
 Holobus hypocyptinus (Bernhauer, 1923)
 Holobus hystrix (Pace, 1985)
 Holobus ignoratus Assing, 1998
 Holobus infumatus (Cameron, 1936)
 Holobus ingrami S.A. Williams, 1986
 Holobus kashmiricus (Cameron, 1945)
 Holobus kiambuensis (Pace, 1994)
 Holobus klimaszewskii (Pace, 2006)
 Holobus kurama (Nakane, 1963)
 Holobus laevigatus (Sharp, 1887)
 Holobus laevipennis (Sharp, 1883)
 Holobus laxatus (Cameron, 1922)
 Holobus lustrans (Casey, 1911)
 Holobus luteicornis (Bierig, 1934)
 Holobus malaisei (Scheerpeltz, 1965)
 Holobus minutus (Cameron, 1931)
 Holobus multicarinatus (J.H. Frank, 1972)
 Holobus namibiensis (Pace, 2006)
 Holobus neoguineensis (Pace, 2009)
 Holobus novus (Bernhauer, 1929)
 Holobus nugator (Casey, 1893)
 Holobus oviformis (Casey, 1893)
 Holobus pallescens (Casey, 1911)
 Holobus pallidicornis (Cameron, 1928)
 Holobus peruvianus Pace, 2015
 Holobus pygmaeus Solier, 1849
 Holobus rougemontianus (Pace, 1993)
 Holobus ruficauda (Scheerpeltz, 1967)
 Holobus sichuanensis Pace, 2010
 Holobus smithi (Cameron, 1922)
 Holobus testaceorufus (Bernhauer, 1923)
 Holobus vancouveri Klimaszewski, 2002
 Holobus yasumatsui (Kistner, 1969)
 Holobus yunnanensis (Pace, 1998)
 Holobus zonatus (Bierig, 1934)

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Holobus flaviornis: 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1849
Phytosus

Phytosus er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet arter, to av dem er funnet i Norge.

Utseende 
Små, slanke, brunlige kortvinger. Antennene er tememlig korte, hodet stort og bredt. Pronotum er minst så langt som bredt, nærmest hjerteformet. Dekkvingene er ganske korte. Beina er korte og kraftige, leggene (tibiae) med en rad av utstående pigger som hjelper dem til å grave.

Levevis 
Artene lever på sandstrender, der de graver i sanden. De kan være truet av ferdsel og tråkk på strendene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Phytosini 
 Slekten Phytosus Curtis, 1838
 Phytosus andalusiaensis Haghebaert, 1993
 Phytosus balticus Kraatz, 1859
 Phytosus caribeanus Haghebaert, 1993
 Phytosus fenyesi Bernhauer, 1915
 Phytosus holtzi Bernhauer, 1935
 Phytosus nigriventris (Chevrolat, 1843)
 Phytosus schatzmayri Bernhauer, 1941
 Phytosus spinifer Curtis, 1838

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Phytosus på Tree of life: 
 Bilde av Phytosus balticus: 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1838
Skifergass

Skifergass er naturgass som utvinnes direkte fra bergarten, og ikke fra formasjoner av sand eller kalkstein, slik vi kjenner det fra offshorevirksomheten. Gassen er tørr, og frigjøres på molekylnivå fra steinen. Det er ikke så viktig hvor brønnene settes, så lenge de settes i skiferen som inneholder gass. Det viktigste er at en kan sprekke opp bergarten, slik at det blir størst mulig overflate som metanet kan frigjøres fra. Jo større overflate, desto mer produktiv brønn. Skifergass formes i finkornet skifer, og for å produsere gassen brukes hydraulisk oppsprekking (hydraulisk frakturering), og boring av horisontale brønner er viktig. I USA skilles det mellom tre former for ukonvensjonell gass; Tight gas, skifergass (shale gas) og coal bed methane (CBM).

Miljø- og klimabelastningen ved utvinning av disse ikke-konvensjonelle reservene vil variere mye fra sted til sted og i hvilken form ressursen forefinnes. Generelt vil det også være slik at gass er mindre klimabelastende enn olje og tjære, men lokale variasjoner så som behov for rensing og oppgradering og transportavstander, kan fort endre bildet.

I 2013 ble det funnet mulig skifergass i nedre Adventdalen.

Se også
 Oljeskifer

Referanser

Eksterne lenker
  «Klondyke for skifergass» - Aftenposten
  «Skifergass blir redningen» - Teknisk Ukeblad

Naturgass
Petroleum
John Tejada

John Tejada (født 21. april 1974 i Wien, Østerrike) er en artist, musikk-produsent, DJ, og eier av plateselskapet Palette Recordings. 

Hans østerrikske far var komponist og dirigent for et orkester i Wien. Han møtte Johns mor, en sopran-sanger av meksikansk-amerikansk bakgrunn, mens hun studerte ved universitetet i Wien på denne tiden. Tejada har spilt inn musikk under en rekke forskjellige kallenavn som inkluderer Mr. Hazeltine og Lucid Dream samt flere andre navn. Han er samarbeidspartner med flere musikere som f.eks. Divine Styler og Arian Leviste. Han har hatt opptredener i flere land, blant disse er USA, Frankrike, Storbritannia, Tyskland, Russland og flere andre land i Europa.

Referanser

Eksterne lenker 
 Palette Recordings, Tejadas plateselskap
 
 John Tejada hos Discogs

Østerrikske musikere
Østerrikske sangere
Fødsler i 1974
Le Havre AC

Le Havre Athletic Club Football Association, også kjent som Le HAC, HAC, eller kun Le Havre) er en fransk fotballklubb basert i byen Le Havre i regionen Normandie. Klubben ble grunnlagt i 1872, og er dermed en av Frankrikes eldste fotballklubber. Lagets draktfarger er mørkeblå med en lyseblå vertikal stripe på skjorten, mens bortedraktene er gule med svarte detaljer skjorten og hvite underdeler. Le Havre spiller for øyeblikket i landets nest høyeste avdeling Ligue 2, og spiller sine hjemmekamper på Stade Jules Deschaseaux.

Le Havre ble opprinnelig etablert som en friidrett- og rugbyklubb, men fikk sin fotballdebut da den deltok i Frankrikes første nasjonale eliteserie i fotball i 1899. Le Havre ble da også den første klubben utenfor Paris som vant serien, og gjenopptok bragden den påfølgende sesongen. Le Havre har enda til gode å vinne den nåværende eliteserien Ligue 1, men har deltatt i denne serien hele 24 sesonger, hvor den siste var i 2008/09-sesongen. Klubbens hittil største sportslige bragd var da de vant Coupe de France (den franske cupen) i 1959.

I 2012 åpnet klubbens nye stadion, Stade Océane. Den rommer 25 278 mennesker, rundt 9 000 mer enn den gamle banen hadde plass til. Stadionet er spesielt spektakulært på grunn av det blå lyset som lyser fra veggene om natten.

Kjente spillere med en fortid i klubben 
Se også :Kategori:Le Havre-spillere.

  Ibrahim Ba
  Pascal Chimbonda
  Lassana Diarra
  Florent Sinama-Pongolle
  Anthony Le Tallec
  Paul Pogba
  Riyad Mahrez
 Benjamin Mendy

Meritter 
 Ligue 2: (5) 1938, 1959, 1985, 1991, 2008
 Coupe de France: (1) 1959
 USFSA Championnat: (3) 1899, 1900, 1919
 Trophée des champions (1): 1959

Referanser

Eksterne lenker 
 
 http://www.stadiumguide.com/le-havre-opens-new-stade-oceane/ - Nytt stadion
 Hac-foot.com – Klubbens offisielle nettsider
 Spillerstall - Transfermarkt

Fotballag i Frankrike
Idrettslag etablert i 1872
Haute-Normandie
1870-årene i Frankrike
Le Havre
Sport i Normandie
Sveriges Arkitekter

Sveriges Arkitekter er intresseorganisasjon for Sveriges arkitekter, interiørarkitekter, landskapsarkitekter og planeringsarkitekter. 

Sveriges Arkitekter ble stiftet 1. juli 2002. Samtidig ble de tidligere organisasjonene Svenska Arkitekters Riksförbund (SAR), Svenska Inredningsarkitekters Riksförbund (SIR), Landskapsarkitekternas Riksförbund (LAR) (som før 1970 het Föreningen Svenska Trädgårds- och Landskapsarkitekter) og Fysiska Planerares Riksförbund (FPR) samt fagforeningen ArkitektFörbundet oppløst.

Medlem i Sveriges Arkitekter forkortes MSA. Medlemmer av de spesifikke yrkesgruppene som oppfyller visse krav kan benytte titlene arkitekt SAR/MSA, arkitekt SIR/MSA, landskapsarkitekt LAR/MSA respektive planeringsarkitekt FPR/MSA.

Forbundet er med i Sveriges akademikers centralorganisation.

Sveriges Arkitekter deler årlig ut blant annet Kasper Salin-prisen og Sienaprisen

Eksterne lenker
 Sveriges Arkitekter

Svenske fagforbund
Svenske organisasjoner
Organisasjoner etablert i 2002
Arkitektur i 2002
2002 i Sverige
Cyphea

Cyphea er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet arter, to av dem er funnet i Norge.

Utseende  
Små, brunlige, forholdsvis brede kortvinger. Antennene er forholdsvis korte, hodet kort, bredt og firkantet med små fasettøyne. Pronotum er mye bredere enn langt, bakkanten er buet utbuktet. Dekkvingene er ganske korte, knapt lengre enn pronotum, bakkanten litt innbuktet innenfor bakhjørnene.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Homalotini Heer, 1839
 Slekten Cyphea Fauvel, 1863
 Cyphea curtula (Erichson, 1837)
 Cyphea latiuscula Sjöberg, 1934
 Cyphea wallisi Fenyes, 1921

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Cyphea curtula: 

Småkortvinger
Dyr formelt beskrevet i 1863