alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Crescencio Perez

Crescencio Perez (født 1895, død 1986) var en slags «røverkonge» som holdt til i det uframkommelige Sierra Maestra i trygg avstand fra politiet i Santiago de Cuba og i byene på slettelandet (Bockman 1984). I Sierra Maestra bodde ellers fattigbønder som livnærte seg på kaffedyrkning og produksjon av trekull (Foss, 2004).

Perez kjente Sierra Mastra-fjellene inn og ut, hadde informanter i byer og landsbyer, kontrollerte selv en rekke små landsbyer i fjellene og hadde en liten styrke på et sted mellom 50 og 100 mann. Svært få av dem kunne lese og skrive, og alle kom fra fattige kår. 

Frank Pais skal høsten 1955 ha oppsøkt Perez og overbevist han om å slutte seg til 26. juli-bevegelsen. Kunnskapene som Perez og hans menn hadde om Sierra Maestra, ble også til uvurderlig nytte for Fidel Castro og de andre overlevende fra Granma. Mye taler for at Perez bistand var avgjørende for den revolusjonære gruppens overlevelse i de første månedene etter Granmas landkjenning 2. desember 1956, og under general Eulogio Cantillos Verano-offensiv. 

Til tross for sin frynsete bakgrunn, ble Perez en av Fidel Castros mest betrodde løytnanter, og sin alder til tross – 65 år i 1956 – viste han seg også å være en dyktig geriljasoldat ifølge Che Guevara

Perez debut som «røverkonge» skal ha oppstått på 20-tallet under det brutale regimet til president Gerardo Machado. Røverbanden livnærte seg på kvegtyveri, smugling og annet tyveri fra storgodsene på slettelandet utenfor Sierra Maestra. Noen av de revolusjonære fant ut at Perez også drev med produksjon av marihuana, og rapporterte dette til Fidel Castro. Svaret de fikk var at de måtte se gjennom fingrene med det. Det var noe man kunne ta opp senere. Akkurat nå var Perez altfor viktig til at man kunne støte han fra seg av den grunn (Bockman 1984).

Dette sier ikke så rent lite om betydningen som Fidel Castro tilla Perez. Som kjent var Fidel Castro svært strikt på disiplinen i geriljabevegelsen og rusmidler var så godt som forbudt (Foss, 2004). Sent i 1957 eller i begynnelsen av 1958 ble Perez utnevnt til comandante.

Referanser og fotnoter

Litteratur 
 Bockman, Larry J. (1984) The Spirit of Moncada: Fidel Castro's Rise to Power, 1953 – 1959, Marine Corps Command and Staff College
 Foss, Clive (2004) «Fidel Castro», DAMM & SØN, ISBN 82-496-0531-4

Cubanske offiserer
Cubas historie
Theodor Abildgaard

Theodor Frederik Scheel Abildgaard (født 29. september 1826, død 22. desember 1884) var en norsk politisk aktivist. Han er kjent som en av lederne i Thranebevegelsen, som var den første norske arbeiderbevegelsen.

Abildgaard kom med i Thranebevegelsen som student og ble snart en av de ledende ved siden av Marcus Thrane. Han representerte Kristiania Arbeiderforening på sentralmøtet i august 1850, hvor han fremla forslag om en ny grunnlov. Abildgård var reformist, ikke idealistisk sosialist som Thrane, og var vesentlig stortingspolitisk interessert. 

Da Thrane etter februarrevolusjonens nederlag hadde tapt troen på de revolusjonære muligheter i Norge, overlot Thrane fra januar 1851 Abildgaard redaksjonen av bevegelsens organ Arbeider-Foreningernes Blad. Ved Abildgaards søndagsskole i 1851 var blant annet Henrik Ibsen en tid lærer. Imidlertid blev Abildgaard etter det nye sentralmøtet («Lilletinget») i juli 1851 sammen med Thrane med flere arrestert for å ha lagt revolusjonære planer. 

Hans rivninger med Thrane førte til brudd i fengslet og Abildgaards utgivelse av en rivaliserende avis. Abildgaard ble av den ekstraordinære kommisjon for arbeidersaken i april 1854 dømt til tre års straffarbeide, en straff Høyesterett i 1854 øket til fire år. Etter fengselsoppholdet bodde han i Oslo, men holdt seg utenfor politikk. En tid var han kasserer ved fattigvesenet, men var syk i flere år.

Referanser 

Thranittbevegelsen
Norske aktivister
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Hapoel Tel-Aviv

Hapoel Tel Aviv er en israelsk fotballklubb som ble opprettet i 1923.

Supportere 
Klubbens supporterne "De røde djevlene av Israel" og blir politisk assosiert med den sosialistiske ideologien. Fansen er også kjent for å være svært antirasistisk, samtidig som de er opptatt av å bekjempe politibrutalitet. Kjente bannere er: "100% anti maccabi", "Der hvor politiet er, er det ingen fans"

Meritter

Førstelag
 Championships (11): 1934, 1935, 1940, 1943, 56/57, 65/66, 68/69, 80/81, 85/86, 87/88, 99/00
 Nasjonal Cup(9): 1928, 1934, 1937, 1938, 1939, 60/61, 71/72, 05/06, 06/07
 Toto Cup(1):01/02
 Asiatiske klubbChampionship (1): 1969
 Store Europeiske oppnåelser: 1/4 finale UEFA-cupen. [2001/2002]

Spillerstall 
<....>

Stadion 
Hapoels stadion er Bloomfield Stadium i Tel Aviv og er bygget på deres gamle bane "Bassa"(myren). Dagens stadion ble bygget i 1962, men måtte oppgraderes i henhold til UEFA-reglementer i 2001. Kapasiteten er på rundt  delt i 13 forskjellige felter. Den harde kjerne av fans holder seg til felt 5. Stadionet deles også med deres bitre fiender Maccabi Tel-Aviv ettersom stadion eies av Tel-Aviv by.

Eksterne lenker
 Official Site
 Ultras Hapoel Tel Aviv
 Red Fans
 Shedim – Forum

Fotballag i Israel
Sport i Tel Aviv‎
Fotballag etablert i 1923
Blod, Snått & Juling

Blod, Snått & Juling var et norsk amatørband fra Bryne som utviklet seg til å bli det kjente bandet  Kaizers Orchestra.

Ungdomsband 
Blod, Snått & Juling hadde sin begynnelse rundt 1990 da det ble startet av to barndomskamerater i midten av tenårene, Janove Ottesen og Geir Zahl. Bandet var mer å betrakte som et øvingslokale hvor to tenåringer og to gitarer kjempet med akkordene.

Janove og Geir gjorde mange opptak på kassettspilleren med rare tekster på norsk, og etterhvert en del snodige låter. Etter en lengre pause da Geir var ett år i USA, gjorde Blod, Snått & Juling sin første studioinnspilling i 1994 med sangen Ein glad tunnel. Deretter ble ni sanger spilt inn på to dager, hvor Janove og Geir sto for alle instrumentene. Resultatet ble ganske skeivt, delvis fordi sangene var rare, og delvis fordi de to guttene ikke hadde erfaring med innspilling, og dermed ikke forstod at opptakene kunne gjøres på nytt. Hele opplaget på 50 kassetter ble solgt ut med sanger som Livredde, Märtha Louise og På pøbben.

Mer erfaring 
Etter at Janove hadde oppholdt seg et år i Frankrike i 1994–1995 var det nytt prosjekt på gang, denne gang mer seriøst. Seks sanger ble innspilt i skikkelig studio på Sandnes, tre av dem med fullt band (Frode Efteland på trommer og Terje Winterstø Røthing på elektrisk gitar). 

Nok en gang ble det gitt ut en kassett. Tittelen var Sympatiske fisk og opplaget 100 eksemplarer. Sangene het blant annet Kadavers, Månemann og Ut av kroppen opplevelse, og fikk hederlig omtale i Jærbladet. Janove og Geir gjorde også sporadiske konsertopptredener på denne tiden.

Nedtur 
Høsten 1995 flyttet Janove og Geir til Bergen for å studere. Mange nye sanger ble lagd, fremdeles med norske tekster, nå mer preget av popmusikk og med koringer. Sommeren 1996 ble det gjort enda en innspilling med tanke på kassettmarkedet. Seks nye sanger med fullt band (Frode og Terje, pluss Gaute Tengsareid på bass).

Denne innspillingen ble en nedtur. Blod, Snått & Juling var ikke fornøyde og opptakene ble aldri offentliggjort. Høsten 1996 forsvant Janove inn i militæret, der han på Evenes flystasjon utenfor Harstad, holdt vakt, spilte gitar og la seg klokka ni om kvelden. Geir ble igjen i Bergen. Blod, Snått & Juling ble lagt på is.

Høsten 1997 flyttet Janove til Bergen igjen, og begynte på en musikklærerutdanning på Høyskolen på Landås. Etter å ha plukket opp et par tips om overgangakkorder og lignende på skolen ble han plutselig veldig kreativ. Dette resulterte i flere sanger. Kaizers Orchestra var forestående.

Diskografi
Ein glad tunnel (1994)
Sympatiske fisk (1995)

Norske musikkgrupper
Band etablert i 1990
NM for janitsjarkorps

Norgesmesterskapet for janitsjarkorps arrangeres siste helga før påskeferien hvert år i Olavshallen i Trondheim. Mesterskapet er åpent for alle amatørkorps med janitsjarbesetning som er medlem i Norges Musikkorps Forbund (NMF).

Konkurransen er delt inn i divisjoner etter nivå, og man plasseres inn i en divisjon ut fra tidligere resultater. Det arrangeres hver høst kvalifiseringskonkurranse til ledige plasser i divisjonene. Det ble i 2006 konkurrert i totalt 5 divisjoner (Elitedivisjon + 4 nummererte divisjoner). Grunnet stor interesse for mesterskapet ble det utvidet til 6 divisjoner i 2007.

Divisjonene
Kilde: Gjennomføringsmodell NM Janitsjar 2013 (pdf)

Elitedivisjonen
10 konkurrerende korps
1 vinner får kongepokal annethvert år (kongepokal tildeles vinneren av NM for brassband de andre årene.
2 rykker ned til 1. divisjon

1. divisjon
12 konkurrerende korps
1 vinner rykker opp til elitedivisjonen
3 rykker ned til 2. divisjon

2.-5. divisjon
16 konkurrerende korps
2 korps rykker opp til divisjonen over
4 (2. div) til 7 (5. divisjon) korps rykker ned én divisjon

6. divisjon
16 konkurrerende korps
2 korps rykker opp til 5. divisjon
Uklart hvor mange som rykker ned til 7. divisjon

7. divisjon
Inntil 20 konkurrerende korps (6 i 2013)
2 korps rykker opp til 6. divisjon

Bedømming
Det benyttes åpen bedømming, altså at dommerne er kjent med hvilket korps som spiller og får se opptredenen i alle divisjoner i NM for janitsjarkorps. Innføringen av dette har vært et stridsspørsmål med meget sterke meninger for og imot både åpen og lukket bedømming. Som dommere har vært brukt både nasjonale og internasjonale storheter innen korpsbevegelsen og profesjonelle musikere uten korpsbakgrunn.

Norgesmestere
Elitedivisjonen ble opprettet i 1993. inntil da var vinner av 1. divisjon Norgesmester.
Årene 2020 og 2021 ble norgesmesterskapet ikke arrangert på grunn av covid-19-pandemien.

Elitedivisjon

1. divisjon
1992 Dragefjellets Musikkorps (95,5 poeng), dir. Lars Kristian Brynildsen
1991 Sinsen Musikkorps (96 poeng), dir. Holger Gulbrandsen
1990 Lillestrøm Musikkorps (95 poeng), dir. Christer Johannesen
1989 Vestre Aker Musikkorps (94,1 poeng), dir. Ingar Bergby
1988 NM ikke arrangert
1987 Dragefjellets Musikkorps (94 poeng), dir. Lars Kristian Brynildsen
1986 Os Musikkforening (92,7 poeng), dir. Karl Ole Midtbø
1985 NM ikke arrangert 
1984 Stabekk Janitsjarorkester (93,3 poeng), dir. Terje Wiik Mikkelsen
1983 Dragefjellets Musikkorps (94,5 poeng) dir. Per Hannevold
1982 Sarpsborg Ungdomskorps (90,4 poeng) dir. Steinar Haakenstad
1981 Dragefjellets Musikkorps (96,5 poeng), dir. Ragnar Maalen

Eksterne lenker 
 NMFs side om NM for Janitsjarkorps
 
 nmjanitsjar.no - Resultater fra tidligere mesterskap

Korpsmusikk
Janitsjarkorps
Musikkonkurranser
Repeterende arrangementer etablert i 1981
Zahle

Zahle (Zahlé, Zahla eller Zahleh; arabisk زحلة) er Libanons tredje største by. Den ligger sentralt i Bekaa-dalen, tett ved hovedveien fra Beirut til Damaskus, og har (2006) mellom 150 000 og 200 000. De fleste av innbyggerne er kristne.

Zahle er administrasjonssete for distriktet Zahle i guvernementet Bekaa.

Bildegalleri

Eksterne lenker
 Zahleh - Maallaqa - Taanayel

Byer i Libanon
Neverdal

Neverdal er en bygd i Meløy kommune i Nordland og har om lag 800 innbyggere. Stedet ligger ved fylkesvei 17 om lag 7 km sør øst for Ørnes. Neverdal ligger mellom Ørnes som er kommunesenteret, og Glomfjord som er kommunens industristed i Meløy. 

Bygda har kommunens største korps, eget idrettslag, båtforening og velforening.

Næringsliv 
Neverdal hadde en Jokerbutikk som ble nedlagt i januar 2020, men ble gjenåpnet kort tid etter, da som Snarkjøp og med nye eiere. Bygda har også en kafé/pub (Svengen kafé og pub), barnehage og privat barneskole, samt ei båtforening med 66 båtplasser. Noen av kvinnene i bygda har startet eget utsalgsted av husflidsartikler, stedet heter Krambua. 

Et statlig støttet avlingsprosjekt ble startet i Neverdal senhøsten 1984.

Skole 
Neverdal skole, som var bygdas kommunale skole, ble nedlagt etter vinterferien i 2019. Elevene ble da flyttet til nye Spildra skole i Ørnes, som stod ferdig i mars 2019. Privatskolen Neverdal EnSpire skole ble startet som en direkte reaksjon på at den offentlige skolen i Neverdal skulle nedlegges, og har vært i drift siden skolestart august 2018.

Organisasjonsliv 
Lag og foreninger i bygda drifter en egen hjemmeside for å profilere bygda og som en infotavle til innbyggerne.

Neverdalsturneringa (fotballturnering) blir arrangert hver år i første helgen i mai på kunstgressbanen som idrettslaget disponerer. Normalt er det påmeldt 50-55 lag med spillere i aldersgruppen fra 6 år til 14 år, og turneringen varer fra fredag ettermiddag til søndag kveld.  Denne turneringen er Idrettslagets hovedinntektskilde, og sørger for at det finnes penger til de andre aktivitetene som idrettslaget arrangerer.

Pinsemenigheten Sion Neverdals kirke ligger midt i bygda. Menigheten driver menighetsarbeid i Meløy, Rødøy og Gildeskål kommuner.

Historie 
Neverdal har bunkersanlegg fra krigens dager samt kanonstillinger på Neverdalsneset. Det var en fangeleir her under krigen og der døde 33 fanger av russisk og ukrainsk opprinnelse. Leiren huset ca 120 fanger på det meste. Elevene på nå nedlagte Neverdal skole skrev boka Nært på Neverdal i krigsårene 40-45. Elevene skrev også boka Stedsnavn på Neverdal.

Eksterne lenker
 http://www.neverdal.info/

Bosetninger i Meløy
Liggetralle

Liggetralle  er et hjelpemiddel for personer som har problemer med å sitte, og som heller ikke kan gå over lengre avstander. En liggetralle er laget som en rullestol med liggebenk i stedet for sete. Liggetrallen brukes til forflytning av personer som lider av sittehemning. Redusert sitteevne er den mest typiske funksjonshemning som rammer personer med rygglidelser. Personer med alvorlige og omfattende ryggproblemer har gjerne nedsatt både sitte- og bevegelsesevne. Liggetralle må iblant også benyttes av personer med alvorlig trykkskade hvor totalavlastning av setepartiet er helt nødvendig i rehabiliteringsprosessen.

Finansiering 
Liggetralle er et forflytningshjelpemiddel og vil som regel ble finansiert for brukeren gjennom hjelpemiddelsentralen i det enkelte fylket. Hjelpemiddelsentralene hører inn under NAV.

Liggetraller og universell utforming 
Ryggforeningen i Norge har i en rekke tilfeller påpekt at liggetraller må tas i betraktning ved gjennomføring og lov- og forskriftsarbeidet rundt universell utforming.

Se også 
 Rullestol

Referanser

Eksterne lenker
 Sitteproblemer
 
Handikap
Helse
Kjøretøyer
Medisinsk utstyr
Raiju

Raiju («tordendyr») er en demon fra japansk mytologi. Kroppen dens består av enten lyn eller ild, og kan ta form av en ulv, en katt, en tanuki, en tiger, en pangolin, en drage, en flaggermus, en rotte, en ekorn, en tapir, en hund, en villsvin, en neshorn, en elefant, en sjǿdyr (som oftest sjǿpattedyr som for eksempel en delfin), en bjørn, en ape, et piggsvin, en grevling, en mungo, et insekt, en edderkopp, en skolopender, en hjort, en kanin, en rev eller en snømus. Den kan også sveve rundt som et kuleformet lyn eller en ildkule. Ropet dens høres ut som torden.

Raiju er følgesvennen til Raiden, den shintoistiske lynguden. Selv om demonen stort sett er rolig og harmløs, blir den opphisset i tordenvær, og hopper rundt i trær, marker og bygninger (det sies at trær som er truffet av lynet, har blitt klort opp av Raijus klør).

Raiju har det også med å sove i folks navler. Dette får Raiden til å skyte piler på Raiju for å vekke ham, og dermed skade de menneskene Raiju hviler på. Overtroiske mennesker sover derfor ofte på magen når det er dårlig vær. Noen legender hevder at Raiju bare legger seg i navlene til folk som sover utendørs.

Flere skapninger i anime og manga er inspirert av Raiju, som for eksempel Raikou og Raichu fra Pokémon, og tordenkortet fra Cardcaptor Sakura. Demonen figurerer også i PS2-spillet Shin Megami Tensei: Lucifer's Call.

Japansk mytologi
Overnaturlige vesener
Jezzine

Jezzine er en viktig by i fjellene i det sørlige Libanon. Den har en vakker beliggenhet og utmerkes ved en foss med et 40 m fritt vannfall, og attraksjoner som Antoniusklosteret og Serail.

Jezzine er administrasjonssete for distriktet Jezzine i guvernementet Sør-Libanon. 

Byer i Libanon
Eduardo Mondlane

Eduardo Chivambo Mondlane (født 20. juli 1920 i Gazaprovinsen, Mosambik, død 3. februar 1969 i Dar-es-Salaam, Tanzania) var en av grunnleggerne og den første presidenten til FRELIMO–partiet i Mosambik, som kjempet for Mosambiks uavhengighet fra kolonimakten Portugal. Han regnes av noen som Mosambiks uavhengighets far, og hans dødsdag markeres som De Mosambikiske Heltenes Dag (o Dia dos Heróis Moçambicanos).

Han var den fjerde av eksten sønner av en høvding i den bantu-språklige shangaan-stammen. Han arbeidet som gjeter til han var 12 år. Han gikk på flere forskjellige grunnskoler før han startet på en sveitsisk presbyteriansk skole. Siden han ikke kunne gå på videregående skole i Mosambik, startet han ved kirkens skole i Lemana i Transvaal i Sør-Afrika. Han startet på Witwatersrand Universitet i Johannesburg, men ble utvist fra Sør-Afrika etter bare ett år i 1949 etter apartheid-regjeringens oppkomst. I 1951, i en alder av 31 år, begynte han på Oberlin College i Oberlin i Ohio i USA og fullførte i 1953 en eksamen i antropologi og sosiologi. Han fortsatte sine studier ved Northwestern University i Evanston, Illinois. Mondlane fikk doktorgrad i sosiologi fra universitetet og giftet seg med Janet Rae Johnson, en kvinne fra Indiana som da bodde i en drabantby av Chicago.

I 1961 besøkte Mondlane Mosambik, på invitasjon fra den sveitsiske misjonen. Han hadde da kontakt med nasjonalister fra forskjellige grupperinger, og ble overbevist om at tiden var inne for å etablere en mosambikisk frigjøringsbevegelse. Tre ulike frigjøringsbevegelser ble dannet på den tiden, med sete i forskjellige land. Mondlane forsøkte å forene de tre bevegelsene, og sammen med Tanzanias president Julius Nyerere lyktes han med det. Frente de Libertação de Moçambique (FRELIMO) ble etablert i Dar-es-Salaam 25. juni 1962, og Mondlane ble valgt til bevegelsens første president. Hovedkvarteret til FRELIMO ble lagt til Dar-es-Salaam i 1963. Støttet både av vesten og Sovjetunionen startet FRELIMO en geriljakrig i 1964 for å skaffe Mosambik uavhengighet fra Portugal. 

En bombe ble plantet i en bok og sendt til ham i FRELIMOs sekretariat i 1969. Den eksploderte og drepte ham. Etter oppdagelsen av Gladios «stay-behind» hemmelige hær i 1990-årene, ble det oppdaget at den portugisiske grenen av Gladio hadde myrdet ham .

Mosambiks første universitet, grunnlagt i Maputo i 1963, heter nå Universidade Eduardo Mondlane.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mosambikiske politikere
Personer fra Gaza i Mosambik
Korsets Seier

Korsets Seier er et helgebilag fra avisen Dagen som utgis hver fredag. 

I september 2019 ble avisen kjøpt opp av Dagen, og ble fra da av distribuert som et bilag til avisen hver fredag.
  
Før oppkjøpet var Filadelfiaforlaget AS konsernnavnet for selskapet Korsets Seier Publikasjoner AS. Hovedproduktet var da ukeavisen Korsets Seier, men også månedsbladet LivsGlede, samt tidsskriftet Lederskap.

Historie 
Metodistpresten Thomas Ball Barratt hadde under sin amerikatur i 1906 en sterk åndelig (kristen) opplevelse. Etter hjemkomst til Norge begynte en serie med vekkelsesmøter i Kristiania, våren 1907. Barratt måtte til sist bryte med metodistene og ble grunnlegger av den norske pinsebevegelsen. Allerede i 1904 hadde Barratt startet avisen Byposten, mens han var prest i metodistkirken. I 1910 skiftet avisen navn til Korsets Seier. 

Tidsskriftet var lenge pinsebevegelsens hovedorgan i Norge.

I 2019 ble avisen kjøpt opp av Dagen.

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

Referanser 
<div class="references-small">

</div class="references-small">

Eksterne lenker 
  
 Pinsebevegelsen i Norge

Aviser i Oslo
Norske kristne tidsskrifter
Pinsebevegelsen i Norge
Publikasjoner etablert i 1904
1904 i Norge
Dortmunder

Dortmunder er en lys, undergjæra øltype, en anelse mørkere enn pilsner. Den ble utvikla i den tyske byen Dortmund, og er en av de klassiske, moderne ølstilene som brygges i mange land, men ikke nødvendigvis med betegnelsen dortmunder på etiketten. I Tyskland kalles den ofte blond, men også øl som går under betegnelsen export kan være dortmunderøl. I Nederland og Belgia brukes forkortelsen dort.

Dortmunder er mindre humlet enn pilsner, men har mer humle og mindre maltsmak enn münchener. Alkoholstyrken er mellom 4 og 5 %.

Øltyper
Tysk øl
Dortmund
Ain Ebel

Ain Ebel (arabisk عين إبل) er en landsby i distriktet Bint Jbeil i det sørlige Libanon.

Religion 
Innbyggerne er katolikker tilhørende for det meste den maronittiske eller den melkittiske kirke.

Næringsveier 
Landsbyen produserer oliven, mandler, kastanjer, valnøtter, pecannøtter, druer,<ref name=":0">{{Kilde www|url=http://www.ansamed.info/ansamed/en/news/sections/generalnews/2012/02/01/visualizza_new.html_72829932.html|tittel=Lebanon: Ain Ebel, school for children of all religions - General news - ANSAMed.it|besøksdato=2021-01-31|forfattere=|dato=|verk=www.ansamed.info|forlag=|sitat=Ain Ebel is located a few kilometres from Beint Jbail, where the Israeli army was brought to a halt in the summer of 2006. Ain Ebel was besieged for 16 days. Every day, she continues, I waited for the children at the school's entrance with a smile on my face. I did that to calm the youngest students and to make them want to play, forgetting those moments." Students visit the school from 19 nearby villages. The area is mainly agricultural, with olives, almonds, grapevines, chestnuts and walnut groves.}}</ref> fiken, granatepler og epler.

Et Fair Trade-prosjekt i landsbyen produserer johannesbrød-melasse og småkaker.

 Undervisning 
Landsbyen har to katolske skoler (Saints-Cœurs og Saint Joseph'') og en offentlig skole.

Kjente personer 
Den mest fremstående personen fra Ain Ebel er den avdøde maronittisk-katolske patriark kardinal Antoine Khoraiche.

Historie

Beleiringen i 2006 
Sommeren 2006 ble landsbyen beleiret av Israel. Beleiringen varte i 16 dager.

Referanser

Bosetninger i Libanon