alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bud hydrografiske stasjon

Bud hydrografiske stasjon eller formelt Fast hydrografisk stasjon Bud, også kjent som Bud havforskningsstasjon er en av Havforskningsinstituttets åtte faste, nasjonale målestasjoner for kystnære observasjoner. Den ligger på ei øy i Buadjupet 5 km nord for tettstedet Bud ved Hustadvika i Hustadvika, tidligere Fræna kommune, i Møre og Romsdal, vendt ut mot vika og Norskehavet. Den startet målinger i 1946, men hadde opphold 1954–71. Dette er instituttets eneste hydrografiske stasjon mellom Stad og Lofoten. Det måles annenhver uke eller sjeldne, tidvis bare hver måned.

Ved stasjonen er Buadjupet 268 meter dypt, og kyststrømmen her har ganske saltfattig vann i øvre lag. Lengre ned i dypet kommer salt, atlantisk havvann opp fra bunnen med Den norske atlanterhavsstrømmen.

Kaldest er overflatevannet i mars, med 4,8 °C, mens det lavere enn 150 meters dyp er kaldest i april med gjennomsnittlig 7,4 °C på dybde 250 meter. Den varmeste måneden er august med 13,6 °C i overflatevannet, mens bunnvannet på 250 m er varmest i desember med 8,7 °C.

Saltholdigheten i overflaten er størst i mars (33,2 promille), og lavest i september (31,6 promille). På 250 meters dyp er forholdene omvendt – her varierer saliniteten fra laveste verdi i mars (34,7) til høyeste verdi i juni (35,1). Skiktet med konstant salinitet 35 promille ligger altså lavere enn 250 meter her.

Overflatetemperaturen er typisk ca 5-6 °C om vinteren og 11-12 °C om sommeren. Saltholdigheten veksler i overflaten mellom 31 og 34. I lag under 150 meter er temperaturen i juli om lag 11 °C, og i januar 7-8 °C.

Målte temperaturer og saltinnhold ved 1 meter dybde og 150 meter de siste årene fordeler seg slik:

Referanser

Eksterne lenker
 Fast hydrografisk stasjon Bud - Havforskningsinstituttet.

Havforskningsinstituttet
Hustadvika
Ytre Utsira hydrografiske stasjon

Ytre Utsira hydrografiske stasjon eller formelt Fast hydrografisk stasjon Ytre Utsira, også kjent som Ytre Utsira havforskningsstasjon er en av Havforskningsinstituttets åtte faste, nasjonale målestasjoner for kystnære observasjoner. Den ligger på ei øy 6 km vest av Utsira utenfor Karmøy i Rogaland, vendt ut mot Nordsjøen. Den startet målinger i 1942, samtidig med «tvillingstasjonen» Indre Utsira. 

Havet ved stasjonen er om lag 270 meter dypt. Det er store mengder atlantisk sjøvann som renner sørover gjennom Norskerenna her ute, og i dypet nedenfor 200 meter er saltholdigheten konstant like i overkant av 35 promille – den høyeste saliniteten blant alle de 8 stasjonene til Havforskningsinstituttet. Dyphavsvannet følger korteste vei fra dyphavene i Midt-Atlanteren og nord av Skottland, og har derfor stor saltholdighet. Overflatevannet er saltest i januar (33) og minst salt i juni (30,5).

Overflatetemperaturen er typisk ca 5-6°C om vinteren og 6-8°C om sommeren og tidlig høst. I lag omkring bunnen på 250 meter er temperaturen i august om lag 6°C, og i januar drøye 7°C. 

Målte temperaturer og saltinnhold ved 1 meter dybde og 150 meter de siste årene fordeler seg slik:

Referanser

Eksterne lenker
 Fast hydrografisk stasjon Ytre Utsira - Havforskningsinstituttet.

Havforskningsinstituttet
Nordsjøen
Utsira
Indre Utsira hydrografiske stasjon

Indre Utsira hydrografiske stasjon eller formelt Fast hydrografisk stasjon Indre Utsira, også kjent som Indre Utsira havforskningsstasjon er en av Havforskningsinstituttets åtte faste, nasjonale målestasjoner for kystnære observasjoner. Den ligger på ei øy 6 øst av Utsira utenfor Karmøy i Rogaland, vendt inn mot Sirafjorden og Karmøylandet. Den startet målinger i 1942, samtidig med «tvillingstasjonen» Ytre Utsira på østsida.

Havet ved stasjonen er om lag 140 meter dypt. Det er ganske store mengder atlantisk sjøvann som renner sørover gjennom Norskerenna utenfor Utsira og som også innenfor tilfører saltholdig vann. Men i sundet mot Karmøy er det samtidig mer kystvann, som dog ikke  er så saltfattig som kystvannet ved stasjonene på f.eks Lista eller i Sognesjøen.

Overflatetemperaturen er typisk ca 4-6°C om vinteren og 13°C om sommeren (juli). I lag omkring bunnen på 135 meter er temperaturen i juli om lag 6,3°C, og i januar 7,5°C. 

Målte temperaturer og saltinnhold ved 1 meter dybde og 150 meter de siste årene fordeler seg slik:

Referanser

Eksterne lenker
 Fast hydrografisk stasjon Indre Utsira - Havforskningsinstituttet.

Havforskningsinstituttet
Nordsjøen
Utsira
Store Sandungen (Asker)

Store Sandungen er en innsjø som ligger 319 moh. nord i Asker kommune i Viken. Vannet er det største i Vestmarka, og ligger sentralt i dette området. Vannet har avløp mot vest til Asdøltjern og Liervassdraget, men er regulert med en 200 meter lang betongdam ved utløpet i den vestre bukta. Dammen ble bygd i 1955, og vannet ble brukt som drikkevannskilde for Asker til 2007. Vannet har også tidligere vært regulert, da som kraftkilde til møller langs elva nedover. Store Sandungen er nå frigitt til friluftsformål.

Referanser

Eksterne lenker 
Skiforeningen, markadatabasen om Store Sandungen (Vestmarka)

Liervassdraget
Innsjøer i Asker
Vestmarka (Oslomarka)
Drikkevannsreservoarer i Norge
Forskningsstasjon Flødevigen

Forskningsstasjon Flødevigen, også kjent som Statens biologiske forskningsstasjon Flødevigen eller Flødevigen forskningsstasjon er en av Havforskningsinstituttets tre nasjonale forskningsstasjoner for oseaniske observasjoner. Den ligger i Flødevigen ved His på øya Hisøy nær sentrum av Arendal i Aust-Agder, vendt mot Skagerrak. Denne første norske havforskningsstasjonen startet målinger i 1882 og er en av Europas eldste oseaniske målestasjoner.

Dette var også den første stasjonen hvor man gjorde forsøk med oppdrett av fisk og skalldyr i Norge. De første torskelarvene ble klekket i 1884, og i 1887 ble det for første gang oppdrettet torskeyngel i fangenskap. Initiativtakeren til Flødevigen, Gunder Mathiesen Dannevig, klekket hummer for første gang i 1885.

Det forskes også mye på kystressurser og marin forvaltning, herunder kystfiske og oppdrett, plankton og algevekst, samt bestandsutviklingen og forvaltningen av hummer, ål, torsk, brisling, reke, sild, tobis og annen industrifisk i både Skagerrak og Nordsjøen. I tillegg leder Flødevigen det internasjonale forskningsprosjektet MAR-ECO langs Den midtatlantiske ryggen.

Anlegget har laboratorier og store sjøtanker på hnhv 2 000 og 4 000 m³. Siden 2009 er bygningsfasilitetene på 3 000 kvm under utvidelse for å takle veksten i internasjonale forskningsoppdrag.

Flødevigen er en forskningsstasjon som først og fremst koordinerer og gjennomfører havforskning, men den gjør også hydrografiske målinger av temperatur og saltinnhold (salinitet) på samme måte som de åtte kyststasjonene langs norskekysten. Utenfor stasjonen skråner sokkelen ned i Norskerenna, og det er inntil 700 meter dypt utenfor kysten av Agder i dette området, men de faste målingene gjøres dog bare ned til 19, og etterhvert 75 meters dybde utenfor stasjonen. Målingene startet i 1919.

På grunn av de sterke kyststrømmene her er det kaldt vann med lav saltholdighet i øvre lag, dette vannet har sitt opphav i Østersjøen og elveutløpene langs kysten av Østlandet, og renner vestover. Området får derimot atlantisk fra vest nede i Norskerenna, dette er mer saltholdig havvann i de dypere vannlagene under 150 meters dybde.

Ved stasjonen måles temperatur og salinitet i 1, 5, 19 og 75 meters dybde hver dag. Overflatetemperaturen er typisk ca 3-6 °C om vinteren (snitt 4,9 °C i januar) og 16-17 °C om sommeren (snitt 16,8 °C i juli), mens temperaturen i 75 meters dybde er høyere enn i overflaten om vinteren (6-9 °C) og lavere enn i overflaten om sommeren (8-11 °C).

Saltholdigheten veksler i overflaten mellom 10 og 25 promille i november. I dypere lag på 75 meter er saltholdigheten om lag 33,5 - 34,0 i november.

Målte temperaturer og saltinnhold ved 1 meter dybde og 75 meter de siste årene fordeler seg slik, fordelt med data for 15. januar og 15. juli (tall i kursiv er gjennomsnittstemperaturer for en lengre periode:

Referanser

Eksterne lenker
 Forskningsstasjon Flødevigen – Havforskningsinstituttet.

Forskningsstasjoner
Havforskningsinstituttet
Skagerrak
Arendal
Etableringer i 1882
Artikler i sjøfart-prosjektet
Operasjon Oleander

Operasjon Oleander er den største tyske offensive aksjonen mot den norske sivilbefolkning i Norge under andre verdenskrig.

Aksjonens omfang

Aksjonen startet pinsehelgen, 26. mai 1944 og varte ut i en hel uke i begge Trøndelags-fylkene. Gestapo hadde mange SS soldater og 8 medlemmer av Rinnanbanden var med og en av lederne til Gestapo. Gestapo beordret og sende ut tre båter fra Trondheim med Fosenhalvøya som mål. Båten som nådde Leksvik het "Lydia".

Berørte kommuner var: Leksvik, Rissa, Stjørna, Bjugn, Ørland og Åfjord.

Det var ca 60 personer som ble arrestert. De fleste fra Stjørna der motstandskampen på Fosenhalvøya var stor.
De som ble arrestert ble sendt til Vollan fangeleir, Grini fangeleir og Falstad fangeleir.

Ifølge historien var det mange motstandsfolk tyskerne aldri fikk tak i. De fleste flyktet over til Sverige eller holdt seg i skjul fra omverdenen til freden kom i mai 1945. Det var også andre personer som ble arrestert før Operasjon Oleander ble iverksatt. Flere ble tatt og satt i fengsel til krigen var over. Noen av dem var Kåre Nesset og Halvdan Gjelvold begge fra Ørland. Aksjonen ble satt i gang dagen etter at Johan Moan fra Leksvik klarte å rømme fra Rinnanbandens hovedbase Bandeklosteret etter nesten dødelig tortur.

Årsakene til aksjonen

Forløpet til Operasjon Oleander strekker seg over lang tid gjennom flere år. Motstandskampen mot Tyskland var stor i Norge, i den forbindelse var det mange patrioter som jobbet mot tyske interesser. Flere av dem hadde sendere, stasjonert på Fosenhalvøya etter endt opplæring i England. Andre hjalp flyktninger og andre utsatte med å rømme over til Sverige, eller holdt ulovlig våpenlagre. Rinnanbanden og angiveren Karl Ludvig Adding hadde klart å spore opp flere av motstandsgruppene og fått kjennskap til sabotasjene mot tyskerne gjennom sin virksomhet. På denne måten ble store nettverk rullet opp og kjent for tyskerne.

En annen side av saken var flyktningetraffikken fra Ørland og innover Stjørnfjorden til Rødsjøen. Tyskerne fattet mistanke om transporten med rømte jugoslaviske partisanfanger fra Austråttleiren over til Sverige og ville stoppe det. Det var ett av leddene til Operasjon Oleander, men de fant ikke beviser mot sivilbefolkningen. Lokalbefolkningen som hjalp til i dette nødarbeidet holdt alle kort for seg selv til freden kom. Året før, i april 1943, hadde tyske offiserer sendt en håndtlanger etter dem: en mann i skiløypa inn mot Stjørna for å finne spor. Dette ble oppdaget i tide av gode norske hjelpere med hjelp fra jugoslaviske partisaner, og dramatikken i Serberhytta endte med henrettelse av provokatøren. Guttene avverget på denne måten en dramatisk situasjon for folket som bodde oppe i Rødsjøen.

Kilder

Asbjørn Øksendal:  Operasjon Oleander. Gestapo i Trondheim og Leksvikaffaeren 1942-44 Nordenfjelske forlag (1968)

Eksterne lenker
Historien om Operasjon Oleander

Tyske operasjoner i Norge under andre verdenskrig
Armah

Armah (c.614) var en konge av Aksum. Han er først og fremst kjent gjennom mynter preget under hans styre. Det har blitt holdt frem at han kan ha vært identisk med Ashama ibn Abjar, som ga opphold til muslimske utvandrere rundt 615-6 i Axum.

Etiopias historie
Strømtangen fyr (Kragerø)

Strømtangen fyr er et landfast fyr ved innløpet til Kragerøfjorden. Fyret har 4. ordens linseapparat og er bygget inn i fyrbygningen i tre.

Fyrstasjonen ble bygget samtidig med Stavseng fyr lenger inne i fjorden og danner en overettlinje med denne. Fyret er en typisk representant for små trefyr og er fredet etter lov om kulturminne.

Se også
Norske fyr

Eksterne lenker
  
  
 

Samferdsel i Kragerø
Kulturminner i Kragerø
Fyr i Vestfold og Telemark
Fredete byggverk i Vestfold og Telemark
Byggverk i Kragerø
Byggverk fullført i 1874
1874 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Eddie Adams

Edward Thomas Adams (født 12. juni 1933 i New Kensington i Pennsylvania i USA, død 19. september 2004) var en amerikansk fotograf, fotojournalist og vinner av Pulitzerprisen. Han var kjent for sine portrettfotografier av kjendiser og politikere og sin fotografiske dekning av 13 kriger.

Under Koreakrigen var Adams innrullert i United States Marine Corps som krigsfotograf, og han hadde bl.a. som oppgave å fotografere hele den koreanske, demilitariserte sonene etter krigens slutt. Det var likevel hans arbeid for Associated Press under Vietnamkrigen som gjorde ham verdenskjent da han tok en av Vietnamkrigens mest kjente bilder. Det viser general Nguyễn Ngọc Loan fra den sørvietnamesiske politistyrken i det han henretter en FNL-fange, Nguyễn Văn Lém på åpen gate i Saigon under Slaget om Saigon den 1. februar 1968.

I 1969 vant han Pulitzerprisen «for Spot News Photography i tillegg til World Press Photo-pris for bildet, titulert 'General Nguyen Ngoc Loan executing a Viet Cong prisoner in Saigon'). Han beklaget senere den voldsomme oppmerksomheten bildet hadde fått, og beklaget personlig overfor general Nguyễn og hans familie den uopprettelige skaden bildet hadde forårsaket. Da general Nguyễn døde i 1998, hyldet Adams ham som en «helt» i «en rettferdig sak».

Adams skrev senere i Time:

Utmerkelser 
I tillegg til Pulitzerprisen, mottok Adams over 500 andre utmerkelser, inkludert Georg Polk Award for pressefotografi i 1968, 1977 og 1978 og en rekke utmerkelser fra bla. World Press Photo, NPPA, Overseas Press Club.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Review of An Unlikely Weapon in Arts of War on the Web, June 26, 2009
  Voice autobiography of his Pulitzer photograph, the execution
  Interview for PBS
   Eddie Adams Photographs
  Eddie Adams Workshop
  An Unlikely Weapon: The Eddie Adams Story
  Dolph Briscoe Center for American History – Photojournalism
  The Price of a Picture: BBC Story on Recent Sale of Adams Photograph

Fotografer fra USA
Fotojournalister
Journalister fra USA
Pulitzerpris-vinnere
Personer fra Westmoreland County i Pennsylvania
Personer fra USA under Vietnamkrigen
Nanna Stenersen

Inga Kristine Stenersen (født 26. januar 1914 i Oslo, død 22. juni 1977) var en norsk skuespiller. I 1933 debuterte hun på Carl Johan Teatret og var senere tilknyttet Centralteatret samt Oslo Nye Teater. Stenersen spilte med glans i revyer, komedier og operetter. Hun viste seg også som klok menneskekjenner i alvorligere roller, men huskes best for sin innsasts i norske filmer.

Teaterroller 
 Tolvskillingsoperaen – Polly Peachum
 Nitouche – Tittelrollen
 Alle Finn Bøs sommerlystspill

Filmer (i utvalg) 
  (dansk)
 
  (svensk)

Referanser

Kilder 
 Nanna Stenersen i Store norske leksikon

Eksterne lenker 
 

Norske skuespillere
Personer fra Oslo
Fødsler i 1914
Dødsfall i 1977
Knut Wester

Knut Gustav Wester (født 1. september 1940) er en norsk nevrokirurg og professor. Han er cand.med fra Universitetet i Oslo, og forsvarte sin doktorgrad samme sted. Fra 1986 har han vært ansatt ved Haukeland universitetssykehus, fra 1989 kombinert med et professorat ved Universitetet i Bergen.

I 2002 startet hans et etiopisk utdanningsprogram i nevrokirurgi hvor det fram til 2020 er utdannet 38 spesialister som er en tidobling av spesialistantallet siden programmets start.
  
I 2010 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats for nevrokirurgien i Norge og Etiopia.

Referanser

Eksterne lenker  
 

Norske nevrokirurger
Norske medisinprofessorer
Professorer ved Universitetet i Bergen
Kongens fortjenstmedalje i gull
Karl Blossfeldt

Karl Blossfeldt (født 13. juni 1865 i Schielo i Tyskland, død 9. desember 1932 i Berlin) var en Tysk fotograf, skulptør, lærer og kunstner som jobbet i Berlin i Tyskland. Han er best kjent for sine nærbilder av planter.

Biografi 
Blossfeldt jobbet som lærling i en kunstsmie i Mägdesprung mellom 1881 og 1883, samtidig med at han studerte kunst ved Hochschule für Bildende Künste i Berlin mellom 1884 og 1890. I perioden 1890 til 1896 deltok han i et prosjekt i Italia ledet av Moritz Meurer, der han samlet plantemateriell til bruk i tegneundervisning. I denne perioden begynte Blossfeldt å fotografere planter systematisk. 

I 1898 begynte han som lærer ved undervisningsavdelingen til Kunstindustrimuseet i Berlin (Unterrichtsanstalt des Berliner Kunstgewerbemuseums), og fortsatte å jobbe der som professor fra 1921 til 1930. I 1926 hadde han sin første utstilling ved Nierendorf Galleri i Berlin, og utga boken Urformen der Kunst i 1928. Boken ble veldig godt mottatt, både blant kritikere og publikum. Blossfeldt døde av testikkelkreft den 9. desember 1932.

Bilder

Museumssamlinger 
 Pinakothek der Moderne,  München. (75 bilder på nett. Besøkt 2. november 2017)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Website Karl-Blossfeldt-Archiv (parts of this page are in English)
 The Portfolio
 Blossfeldt's Urformen der Kunst
 Masters of Photography article
 Fine Rare Prints Antique Prints

Tyske fotografer
Tyske kunstnere
Personer fra Landkreis Harz
Halvor Bjellaanes

Halvor Bjellaanes (født 19. juni 1925 i Mo, død 7. oktober 2010 i Bærum) var en norsk offiser, banksjef og stortingsrepresentant for Venstre.

Etter å ha gått landsgymnas i Orkdal tok Bjellaanes juridisk utdannelse ved Universitetet i Oslo, der han avla embetseksamen i 1950.

Han arbeidet fra 1951 til 1956 i Forsvaret, der han var løytnant i luftvernartilleriet og som kaptein i forsvarsstaben, før han i 1956 gikk over i banksektoren. Han var banksjef først i Korgen Sparebank fra 1957 og deretter i Vefsn Sparebank fra 1960. I 1968 ble han banksjef i Arendal sparebank. Bjellaanes ledet an i fusjonene av sparebanker på Sørlandet, først ved dannelsen av Aust-Agder Sparebank i 1973 og deretter ved etableringen av Sparebanken Sør i 1984. Han var administrerende direktør i begge disse sparebankene.

Bjellaanes var i årene 1978 til 1982 formann i Sparebankforeningen i Norge. På internasjonalt plan var han aktiv i International Savings Banks Institute i Genève, der han først var medlem av rådet (1983–1985) og deretter av styret (1985–1989).

Bjellaanes var politisk aktiv i Venstre, først på lokalplan, der han 1959–1960 var medlem av Korgen formannskap og 1961–1963 medlem av Vefsn formannskap, og senere på riksplan. Bjellaanes var i perioden 1965 til 1969 innvalgt på Stortinget fra Nordland. Han var nestleder i justiskomiteen.

Bjellaanes ble i 1987 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Venstre
Stortingsrepresentanter for Nordland
Lokalpolitikere i Korgen
Lokalpolitikere i Vefsn
Venstre-politikere i Nordland
Norske bankfolk
Norske offiserer
Norske jurister
St. Olavs Orden
Personer fra Rana kommune
Grains (album)

Grains er et musikkalbum med Ruben S. Gjertsen, utgitt i 2009. Dette er hans første plate.

Sporliste

 «Fluente»
 «Contradiction»
 «Duo»
 «Trembling»
 «Grains»

Debutalbum fra 2009
Norske musikkalbum
Huasca de Ocampo

Huasca de Ocampo er en landsby og en kommune i delstaten Hidalgo i Mexico. Den befinner seg i fjellene Sierra de Pachuca, 34 kilometer fra Pachuca og 16 kilometer fra Mineral del Monte, rundt 2100 meter over havet. Kommunen har 17 182 innbyggere (2010).

Landsbyen het opprinnelig Huascazaloya på nahuatl. Tillegget «de Ocampo» er til ære for Melchor Ocampo, som bodde der i en kort periode på midten av 1800-tallet.

Huasca de Ocampo ble i 2001 en av de tre første landsbyene som fikk status som «Pueblo Mágico», på grunn av den godt bevarte arkitekturen fra kolonitida og de naturskjønne omgivelsene. Blant kommunens turistattraksjoner er tradisjonelle hus og herregårder (haciendas), de såkalte basaltprismene, en canyon og flere fosser.

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Huasca de Ocampos hjemmeside
 Huasca de Ocampo hos Pueblos México

Byer i Hidalgo
Kommuner i Hidalgo
Pueblos Mágicos
Petter Amundsen

Petter Amundsen (født 1962) er en norsk organist og omtales ofte som amatørkryptograf. 

Amundsen er kjent for hypoteser om William Shakespeare, blant annet at Francis Bacon, sammen med sin nevø Henry Neville og det hemmelige brorskapet rosenkorsordenen er den egentlige forfatter av Shakespeares verker, hvilket fikk bred omtale i et program på NRK.

Amundsen stilte som kandidat (andre plass på liste) til Stortingsvalget 2017 i Akershus og Oslo for partiet Alliansen. Han meldte seg ut av partiet før valget i 2017 på grunn av det han mener er rasisme i partiet, og han stemte selv Høyre. Amundsen har før dette også stilt som kandidat for Miljøpartiet De Grønne.

TV- og filmproduksjon 
I 2009 kom TV-serien Shakespeares skjulte koder ut. Serien besto av fire episoder og omhandler det samme som boken. Her ble seerne med Amundsen til øya Oak Island. Den britiske Shakespeare-eksperten Stanley Wells kalte Amundsens teori for en «intellektuell lek». Den 13. april 2012 hadde ytterligere en film om Petter Amundsens hypoteser, Shakespeares skjulte sannhet, premiere i en rekke norske byer.

Utgivelser 
I et samarbeid med forfatter Erlend Loe ga Amundsen i 2006 ut boken Organisten. I boken står det om Amundsens kodefunn, teknikker og fremgangsmåter. 

I 2012 ble det utgitt e-bok skrevet av Amundsen, Oak Island and the Treasure Map in Shakespeare.

2015 - Slank.iSofa. Hvordan bli slank og sunn uten mas.

2017 - Jakten på Selandergården, en vandring i Tordivelen flyr i skumringens rike.

Referanser

Eksterne lenker 
 Aftenposten: «Derfor er jeg kristen» besøkt 12.10.2018
 Dagbladet: «Hevder han har funnet løsningen på Shakespeare-gåten» besøkt 20.06.2013
 NRK: «Organisten» besøkt 20.06.2013
 NRK: «Ein fantastisk historie» besøkt 20.06.2013
 NRK: «Skeptiske til Shakespeare-teori» besøkt 20.06.2013

Norske organister
Konspirasjonsteorier
Fødsler i 1962
Kunta Kinte

Kunta Kinte (født 1750 i Juffure i Gambia, død 1810 i Spotsylvania County i Virginia i USA) er en av hovedpersonene i boken Røtter, som i 1977 også ble en TV-serie, og stamfar til forfatteren Alex Haley. Han blir fanget av slavehandlere 1767 og ble skipet til USA for å arbeide som slave på en plantasje. Boken Røtter har fått tittelen sin etter at Alex Haley fulgte Kunta Kinte og hans etterkommere i flere slektsledd.

Slektstreet 
 Kunta Kinte / Toby Waller (hans amerikanske slavenavn som han aldri selv benyttet)
 Kizzy Waller/Lea, datter til Kunta Kinte og Bell Waller, senere solgt til Tom Lea
 Chicken George Lea, sønn av Kizzy og slaveeieren Tom Lea
 Tom Lea/Murray, sønn av Hane-George og Matilda MacGregor
 Cynthia Murray, datter av Tom og Irene Holt/Murray
 Bertha Palmer, datter av Cynthia og Will Palmer
 Alex Haley, sønn til Bertha og Simon Alexander Haley

Noen har to etternavn siden de tilhørte flere ulike slaveeiere.

Eksterne lenker 
 Kunta Kinte – the Alex Haley foundation

Gambiere
Personer fra North Bank Division
Kassittisk

Kassittisk var et språk som ble talt av kassittene i det nordlige Mesopotamia fra omkring det 18. frem til det 14. århundre f. Kr. Fra det 16. århundre, ble Babylon regjert av konger av kassittisk opprinnelse, frem til det 12. århundre da de ble styrtet av elamittene.

Kassittene i den babylonske staten benyttet for det meste det akkadiske språket. Restene etter det kassittiske språket er sparsommelige. En kort kassittisk-akkadisk ordbok inneholder ord om landbruk og tekniske ting, navn på farger, etc., lister over egennavn, navn på guder og navn på hester. Mangelen på kassittiske tekster gjør det for øyeblikket umulig å rekonstruere den kassittiske grammatikken.

Det genetiske slektskapet til det kassittiske språket er uklart. Det var verken semittisk, sumerisk eller indoeuropeisk, og slektskapet med elamittisk er tvilsomt.

Morfemene er ikke kjent. Ordene buri (leder) og burna (beskyttet) har trolig samme rot.

Litteratur
Ancilotti, A. La lingua dei Cassiti. Milan, 1980
Balkan, K. Kassitenstudien. I. Die Sprache der Kassiten. New Haven, 1954
Jaritz, K. Die kassitische Sprachreste // Anthropos, vol. 52, 1957

Kassitter
Isolerte språk
Agglutinerende språk