alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sydney Greenstreet

Sydney Greenstreet (født 27. desember 1879, Sandwich, Kent, England, død 18. januar 1954) var en engelsk skuespiller.

Han var ett av åtte barn til en lærgrossist. Som attenåring reiste han til Ceylon (Sri Lanka) for å skape seg en fortjeneste som teplantasjeeier, men foretaket gikk konkurs på grunn av tørken. Han vendte da hjem til England, der han blant annet ledet et bryggeri og på fritiden studerte ved en skuespillerskole.

I 1902 scenedebuterte han i rollen som morder i en oppsetning av Sherlock Holmes. To år senere dro han på turné til USA, der han gjorde debut på Broadway. Han turnerte siden rundt i USA med ulike teaterselskap, der han medvirket i alt fra Shakespeare til musikalkomedier, uten å nå noen større framgang.

I 1941, ved 61-årsalder, gjorde han så filmdebut i rollen som Kasper Gutman i Malteserfalken. 

Som en storvoksen mann (han veide nesten 140 kilo) ble han etterhvert en av Hollywoods mest ettertraktede skuespillere, oftest i roller som mystiske, skumle og ondskapsfulle menn.

Greenstreet trakk seg tilbake fra skuespillerlivet i 1950, og døde fire år senere i en alder av 74, av diabetes og Brights sykdom (glomerulonefrit).

Filmografi 
 Malaya (1949) … The Dutchman
 Flamingo Road (1949) … Sheriff Titus Semple
 The Woman in White (1948) … Count Alessandro Fosco
 Ruthless (1948) … Buck Mansfield
 The Velvet Touch (1948) … Capt. Danbury
 The Hucksters (1947) … Evan Llewellyn Evans
 That Way with Women (1947) … James P. Alden
 The Verdict (1946) … Supt. George Edward Grodman
 Devotion (1946) … William Makepeace Thackeray
 Three Strangers (1946) … Jerome K. Arbutny
 Christmas in Connecticut (1945) … Alexander Yardley
 Conflict (1945) … Dr. Mark Hamilton
 Pillow to Post (1945) … Colonel Michael Otley
 Hollywood Canteen (1944) … Himself
 The Conspirators (1944) … Ricardo Quintanilla
 The Mask of Dimitrios (1944) … Mr. Peters
 Between Two Worlds (1944) … Reverend Tim Thompson
 Passage to Marseille (1944) … Major Duval
 Background to Danger (1943) … Colonel Robinson
 Casablanca (1942) … Signor Ferrari
 Across the Pacific (1942) … Dr. Lorenz
 They Died with Their Boots On (1941) … Lt. Gen. Winfield Scott
 Malteserfalken (1941) … Kasper Gutman

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Engelske skuespillere
Personer fra distriktet Dover
Fødsler i 1879
Dødsfall i 1954
Arthur Edeson

Arthur Edeson (født 24. oktober 1891 i New York, død 14. februar 1970 i Agoura Hills i California) var en amerikansk filmfotograf.

Edeson var blant annet sjeffotograf for Frankenstein (1931), Den usynlige mann (1933) og Malteserfalken (1942). Han ble nominert til tre Oscar i løpet av sin filmkarriere.

Priser og nominasjoner 
Oscar:
 Beste kinematografi, for Ciscos elskerinne; 1929.
 Beste kinematografi, for Intet nytt fra Vestfronten; 1930.
 Best svart/hvitt-kinematografi for Casablanca; 1943.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Arthur Edeson hos Film Reference

Filmfotografer fra USA
Personer fra New York City
Fødsler i 1891
Dødsfall i 1970
Essisus

Se Systematisk inndeling

Essisus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Ganske små, spinkle, lysbrune trebukker. Antennene er lange, med en hårdusk på det fjerde leddet.

Levevis 
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia (Queensland).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
 Slekten Essisus Pascoe, 1866
 Essisus dispar Pascoe, 1866
 Essisus vivesi Breuning, 1978

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene (Desmiphorini)
 Cermabycidae.org - Apodasyini

Eksterne lenker 
 Bilde av Essisus dispar
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1866
Tekstkritisk bibelforskning

Tekstkritisk bibelforskning er å anvende tekstkritiske metoder på Bibelens tekster, som på andre antikke tekster. Tekstkritisk bibelforskning bedrives både av kristne og ikke-kristne.

Formålet med metoden
Tekstkritikk som metode innebærer at man ikke tar stilling til om innholdet er sant eller ikke. Hensikten er ikke å avgjøre graden av sannhet i teksten, men å komme så nær den opprinnelige tekst (autografen) som mulig. Metoden forutsetter at en slik opprinnelig tekst har eksistert og at vi er i stand til å arbeide oss så nær den som mulig ved hjelp av de tekstvitnene som er tilgjengelig.

Ulike tekstvitner 
I likhet med mange andre antikke tekster finnes de bibelske tekstene i mange ulike håndskrifter i form av avskrifter, og noen originaltekst finnes ikke bevart. Mange avskrifter inneholder i tillegg feilskrivninger og feiloversettelser. Det legges derfor ned mye krefter i å finne en så «opprinnelig» tekst som resten bibelforskningen kan benytte.
Til det nye testamente er det laget en eklektisk tekstutgave av Det nye testamente, Novum Testamentum Graece (Nestle/Aland), slik at bibelforskere i svært liten grad behøver å bedrive tekstkritikk. Til Det gamle testamente stiller det seg noe annerledes ettersom den hebraiske tekstutgaven som benyttes, Biblia Hebraica Stuttgartensia, baserer seg på den masoretiske teksten i ett manuskript, Codex Leningradensis.

Tekstkritisk metode
Metoden forutsetter kunnskap om hvordan tekstene ble overlevert, hvilke litterære trekk tekstene besitter og hvilken teologi de uttrykker. Det skjelnes mellom ytre og indre kritikk:

1. Alternativer: Registrering av ulike lesemåtene og oversettelse av hver enkelt

2. Ytre kritikk (de ulike tekstvitner)
a. Antall, alder og egenart, dvs. tekstvitnene veies og telles ikke.
b. Innbyrdes slektskap
c. Oversettelsens vekt og egenart

3. Indre kritikk
a. Vanskeligere lesemåter er mer sannsynlig (lat. lectio difficilior potior).
b. Kortere lesemåte er mer sannsynlig (lat. lectio brevior lectio potior)
c. Harmonisering med parallelltekster er ofte sekundære.
d. Forfatterens vokabular og stil, konteksten.
e. Foretrukket lesemåte kan forklare tilblivelsen av andre.

Se også 
Textus Receptus
Pseudepigrafi
Liberalteologi
Religionskritikk
 The European Society for Textual Scholarship.
 Society for Textual Scholarship.

Bibelen
Teologi
Filologi
Guillermo Coria

Guillermo Sebastián Coria (født 13. januar, 1982 i Rufino, Argentina),  er en spansk,  profesjonell tennisspiller fra Argentina. Han ble oppkalt etter tennislegenden Guillermo Vilas.

Karriere

Grand Slam singel finaler

Finaletap (1)

ATP Masters Series singel finaler

Seirer (2)

Finaletap (5)

Titler (9)

Singel titler (9)

Finaletap (11)

Prestasjoner

Se også 
 Guillermo Coria saksøker vitaminprodusent etter dopingavsløring

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Official Guillermo Coria Fanlisting
 Guillermo Coria: The Prince of Tennis
 Myspace.com/GuillermoCoria

Argentinske tennisspillere
Personer fra provinsen Santa Fe
Målselv fjellandsby

Målselv fjellandsby er et alpinanlegg som ligger i Målselv kommune i Troms.

Skisenteret tilbyr 13 km alpinløyper fordelt på 14 ulike nedfarter og preparert langrennsløype, i tillegg til overnatting, kafe og pub.

Eksterne lenker
 Målselv fjellandsbys nettsider

Alpinanlegg i Norge
Idrettsanlegg i Troms og Finnmark‎
Byggverk i Målselv
Sport i Målselv
Lough Ramor

Lough Ramor er en innsjø (på engelsk lough) i County Cavan i Irland. Landsbyen Virginia ligger ved innsjøen. 

Området har hatt bosetting i minst 4000 år, og man har funnet spor etter tidlige kristne kirkebygg blant annet på en liten øy i innsjøen. 

Innsjøer i Republikken Irland
Cavan
Ad hoc

Ad hoc er uttrykk hentet fra latin, og betyr ordrett «til dette», og underforstått «til dette formål». Uttrykket benyttes for å beskrive noe som ikke skjer på prinsipielt eller generelt grunnlag. En ad-hoc-løsning betegner en noe som er tenkt som en midlertidig løsning, og noen ganger som en improvisert løsning.

Ad hoc-organisasjoner, komiteer eller kommisjoner kan opprettes for å løse en spesiell oppgave. Giverlandsgruppen for Palestina er organisert som "Ad Hoc Liaison Committee" , og offentlige undersøkelseskommisjoner anses som ad hoc komiteer.

Termen brukes også om militær-enheter skapt til spesielle formål, eller data-nettverk der det ikke finnes noen etablert infrastruktur, men der hver node videresender informasjon fra de andre nodene som er innen rekkevidde.

Se også
 Adhockrati
 Ad hoc-hypotese

Referanser

Latinske ord og uttrykk
Kaliumpermanganat

Kaliumpermanganat (KMnO4) er et salt som blant annet brukes til behandling av hissig og væskende eksem.

Kaliumpermanganat er lett oppløselig i vann grunnet kaliumionet. Det har en sterk farge og ett gram kan farge en liter vann kraftig magenta. Det er sterkt oksiderende, og sammen med et metall som magnesium brenner blandingen med en lys og varm flamme. Blandet med sukker og litt vann dannes varme til vannet har fordampet, og sammen med glyserin er blandingen selvantennende. Blandet med rødt Fosfor er det meget eksplosivt. Saltet virker uttørrende på huden og har ingen spesiell lukt.

Bruk
I laboratorier brukes kaliumpermanganat som et oksiderende stoff i visse kjemiske reaksjoner. Det brukes også i desinfisering av vann i avløp.

Når kaliumpermanganat blandes med svovelsyre kan det dannes litt ozon. Det dannes også Mn2O7 (mangan(VII)oksid), som er en svært ustabil oksiderende væske. En meget utspedd oppløsning med saltet kan brukes som munnskyllemiddel for å drepe bakterier i munnen. Når man varmer opp kaliumpermangant dannes oksygen (O2).

Farer
Kaliumpermanganat er oksiderende og må ikke oppbevares sammen med brennbare stoffer. Saltet er skadelig for miljøet, spesielt for vannlevende organismer, og irriterer hud og øyne. Ved kontakt med saltsyre dannes det giftig klorgass, og ved kontakt med konsentrert svovelsyre dannes det sterkt oksiderende stoffer som ozon og Mn2O7. 
Ved hudkontakt skal huden skylles med vann. Flekken som oppstår, forsvinner etter omtrent to døgn. Ved kontakt med klær dannes det en flekk bestående av brunsvart mangandioksid (MnO2) som kan fjernes med eddiksyre.

Kaliumforbindelser
Manganforbindelser
Oksygenforbindelser
ATC D08A
Norman Bethune

Henry Norman Bethune (født 3. mars 1890 i Gravenhurst i Ontario i Canada, død 12. november 1939 i Huangshikou i Hebei-provinsen i Kina) var en kanadisk lege og internasjonalist som var førende i operativ behandling av tuberkulose, og som virket som kirurg under den spanske borgerkrig (1936–1937) og etterpå i Republikken Kina (1938–1939) i kommunistkontrollerte områder. Hans kinesiske navn var 白求恩 (pinyin: Bái Qiúēn).

Liv og virke 
Etter mange års virke i hjemlandet som lungekirurg bestemte Bethune seg for å gi sin støtte til den annen spanske republikks kamp mot generalissimus Francos kuppregime.

Lege i Spania 
I Spania satte han i gang oppbyggingen av er blodoverføringstjeneste for frontområdet. Slikt utstyr i de frontnære områder var noe nytt for militær sanitetstjeneste. Lignende sanitetsgrupper ble senere vanlige, særlig etter Koreakrigen (og som amerikanerne frem til 1997 kalte Mobile Army Surgical Hospital, M.A.S.H.). 

Bethunes arbeid førte til lignende innovasjoner på blodtransportens område. 

Den 6. juni 1937 forlot Bethune Spania og ankom den 18. juni Montréal i Canada. De følgende syv månedene var han med på en solidaritetskampanje for den spanske annen republikk og reiste rundt i Canada og USA. 

Uroet av nyhetene om Japans intensiverte angrep på kinesisk territorium bestemte han seg for å bistå kinesiske, kommunistiske stridskrefter, reiste av sted og kom frem til dem mot slutten av februar 1938.

Lege i Kina 

Den kinesiske sanitetstjeneste var i enda dårligere forfatning enn den spanske hadde vært i. Det manglet utstyr og fagfolk. De sårede fikk ikke behandling, men måtte ofte fraktes i dagevis bak fronten før de fikk legehjelp. 

Bethune begynte med reorganiseringen av saniteten. Etter hvert fikk han i stand mobile kirurgiske feltlasaretter. Det var ytterst vanskelig å få til et system for blodtransport, noe som blant annet skyldtes blokader. Under en operasjon pådro han seg en snittskade og ble blodforgiftet. Som følge av den døde han den 12. november 1939 i Huangshikou (黄石口乡) i kommunen Tang (唐县) i prefekturet Baoding i provinsen Hebei.

Ettermæle 
Hans arbeid og utrettelige innsats i Kina gjorde dypt inntrykk også på Mao Zedong, som senere skrev essayet Til minne om Norman Bethune  (紀念白求恩,  Jinian Bai Qiu'en), som handlet om Bethunes tid i Kina. Mao skrev innledningsvis: «Som uselvisk internasjonalist er Doktor Bethune et forbilde for alle mennesker».

Referanser

Litteratur 
 Ted Allan, Sydney Gordon, Arzt auf drei Kontinenten, Verlag Volk u. Welt, 1954, ISBN B-0000-BFRC-T
 tyskspråklig kort biografi
 Bethune Memorial House National Historic Site
 Poster

Eksterne lenker 
 

Canadiske leger
Personer fra Muskoka District
Embassy Row

Embassy Row er det uformelle navnet på et område av Washington, D.C. med et høyt antall av byens ambassader.  Washingtons Embassy Row ligger langs Massachusetts Avenue og dens sidegater mellom  Thomas Circle og Ward Circle, skjønt det fleste av ambassadene ligger i sektoren mellom Scott Circle og Wisconsin Avenue.

Også Den norske ambassade i Washington ligger i Embassy Row ved Massachusetts Avenue, ved siden av Pavestolens apostoliske nuntiatur og tvers ovenfor adkomstveien til United States Naval Observatory med den amerikanske visepresidentens residens.

Området ble Washingtons fremste ambassadeområde allerede før 1900. Området var allerede preget av sine mange herskapshus der byens sosiale og politiske elite bodde. Segmentet mellom  Scott Circle og Sheridan Circle fikk tilnavnet Millionaires' Row.

Den første ambassaden i Embassy Row var den britiske ambassade, rett nedenfor United States Naval Observatory. 

Massachusetts Avenue begynte å miste sin eliteglans i 1920-årene, og under depresjonen foralt noen av nabolagene øst for Scott Circle. Mange lokale rikfolk solgte da unna for å flytte til de nye toppområdet for eliten, 6th Street NW. Men mange av de storslagne ambassadene i området ble bygget etter annen verdenskrig; det ble ansett som nasjonal prestisje å ha en staselig ambassade til supermakten USA. De relativt billige store herregårdene i området var ofte svært egnede, og noen land nøyde seg med slike bygg, eventuelt med et påbygg bakenfor.

Stater representert på Embassy Row (2008) 
Alle de nevnte lands ambassader ligger til Massachusetts Avenue, unntatt der en sidegate er oppgitt. 

Mange andre ambassader ligger i to tilgrensende nabolag. 

Mange ligger særlig langs eller tett ved New Hampshire Avenue NW (nord for of Dupont Circle) Her er ambassadene for Argentina,  Botswana,  Eritrea, Grenada, Hviterussland, Jamaica, Den demokratiske republikken Kongo, Namibia, Nicaragua, Rwanda, Slovenia og Zimbabwe; ambassadene til Saudi-Arabia og Qatar er også ved New Hampshire, men legger sør, ved Watergatekomplekset.

International Drive NW, nord for Observatory Hill i Cleveland Park, er den andre tilgrensende diplomatenklaven med legasjonene for Antigua og Barbuda, Bangladesh, Bahrain, Brunei Darussalam, Egypt, Etiopia, Ghana, Israel, Jordan, Malaysia, Nigeria, Singapore, Slovakia, Swaziland og Østerrike. Folkerepublikken Kina bygger (2007) sin nye ambassader i dette området.

I tillegg er det mange ambassader to til tre kvartaler fra Massachusetts Avenue i tverrgatene. 

Ambassader er dessuten i andre deler av Washington, ofte tett ved hverandre.

Eksterne lenker
 Liste: Addresses of foreign embassies and consulates in the U.S.
 Washington Embassy Row tour on embassy.org

Bydeler i Washington, D.C.
Senecaene

Senecaene er en irokesisk stamme med tradisjonelt hjemsted i det nordøstlige USA, fortrinnsvis i delstaten New York. Senecaene var blant de fem (senere seks) irokesiske indianerstammer som sammen utgjorde irokeserføderasjonen som ble dannet i 1142.

Senecaene var de vestligste i føderasjonen. De kalte seg selv Onodowohgah, «åskammens folk».  

Katolsk- og franskorienterte deler av senecaene brøt etterhvert ut, trakk vestover og inn i den nåværende delstaten Ohio, og ble, sammen med andre stammegrupper,  kjent under navnet mingoer, skjønt dem med sterkest seneca-identitet gjerne ble kalt ohiosenecaer.

Seneca Nation of Indians hadde per 1. mars 2008 7526 medlemmer. Det fullstendige antallet seneca-indianere er om lag tolv tusen, de fleste på indianerreservater vest i delstaten New York. Andre bor i Oklahoma eller i nærheten av Brantford i Ontario. Om lag femti personer taler seneca flytende.

Eksterne lenker
 

Indianerstammer
Nordamerikanske indianerstammer
Urfolk i USA
Urfolk i Canada
Urfolk i New York
Urfolk i Ohio
Urfolk i Oklahoma
Irokesiske folk
Thomas Klauser

Thomas Klauser (født 9. juni 1964 i Reit im Winkl) er en tidligere skihopper som først representerte Vest-Tyskland og senere Tyskland.

Klauser ble tysk mester seks ganger – i 1988 vant han i normalbakken, mens han ble storbakkemester i 1980, 1981, 1985, 1986 og 1988. Under OL 1988 i Calgary kom han på fjerdeplass i storbakkerennet. I lagkonkurransen, som stod på det olympiske programmet for første gang, kom det tyske laget på sjetteplass.

Klausers beste VM-resultat var en femteplass i storbakken i 1987 i Oberstdorf. Fra VM i skiflyging har han som beste en sjetteplass fra 1986 i Kulm.

Klauser oppnådde fem pallplasseringer i verdenscupen i løpet av karrieren.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske skihoppere
Deltakere under Ski-VM 1985
Deltakere under Ski-VM 1987
Deltakere for Vest-Tyskland under Vinter-OL 1988
Skihoppere under Vinter-OL 1988
Deltakere under Ski-VM 1989
Fødsler i 1964
Lalli Knutsen

Alfhild Hermana «Lalli» Knutsen (født 19. juni 1906 i Grimstad, død 12. desember 1980) var en norsk populærforfatter. Hun begynte i kontorjobb etter å ha gått på Oslo handelsgymnasium. Sin første novelle fikk hun trykt i 1924. Knutsen arbeidet senere som kriminalreporter i fem år, og var sjefskonsulent og forlagssekretær i Nasjonalforlaget.

Hennes første bok var Men en dag går veien videre (1937). I de neste par årene skrev hun flere romaner som handlet om den vanskelige situasjonen skilte kvinner ofte kom i mellomkrigstiden, særlig om de hadde vært husmødre i mange år og ikke hadde noen utdannelse. Mest anerkjennelse har Knutsen høstet for Ann Kristine til Mære (1953). Året etter skrev hun Farlig blod, i 1955 Villandsbrødrene og i 1957 Min elsker og min herre. Flere av disse bøkene er oversatt til nederlandsk, tysk og fransk.

De mest populære av Lalli Knutsens bøker var nok likevel de åtte kriminalromanene hun skrev sammen med sin mann kriminalreporteren Fridtjof Knutsen. Deres helt, førstebetjent Nils Nygaard, slo svært godt an på 1940-tallet. Hennes mer seriøse forfatterskap kom etter hvert i skyggen av krim-bøkene.

I 1951 skrev også Lalli Knutsen sine første Knut Gribb-fortellinger som Peter Pan – et navn hun tidligere hadde brukt i Mystikk og Forlagshusets kriminalbok-serier. Fra 1952 ble hun også en uhyre flittig skribent i
Romantikk, der hun kom til å lage cirka 100 hovedfortellinger. Drøye halvparten av dem ble skrevet under psevdonymene Ranja og Laila Evans – men Lalli Knutsen utviste nesten en like stor fantasi som Kristen Gundelach når det gjaldt variasjon i forfatternavn: Rosemary Cluney, Gunvor Bry, Irene Doole, Hank Harvey, Sandra Grey, Terje Lang, Hank Hawk, Stella Stark, Piet van Hejn og Arne Teige. Sannsynligvis er vel også en del av Knut Gribb-fortellingene et samarbeid mellom Lalli og Fridtjof Knutsen – muligens skrev han noen av dem alene.

Sammen med sin mann oversatte hun også flere bøker, blant annet de kristne romanene The Robe og The Great Fisherman av amerikaneren Lloyd C. Douglas. På norsk fikk de titlene ...men jeg så ham dø og Jeg kjenner ham ikke.

Referanser 

Norske krimforfattere
Personer fra Grimstad kommune
Gaza (by)

{{Infoboks geografi
| navn = Gaza
| lokalt navn = غزة
| senter = 
| status = Under administrasjon av
| guvernement = Gaza
| region = Gazastripen
| grunnlagt = 15. århundre f.Kr.
| befolkning = 606700
| befolkningsår = 2014<ref>Palestinian Territories Citypopulation.de</ref>
| areal = 74.102
| posisjonskart = Palestina
| breddegrad = 31.5166
| lengdegrad = 34.45
}}

Gaza (arabisk: غزة – Ġazzah; hebraisk: עזה – Azzah'') er den største byen på Gazastripen og den største byen i De palestinske selvstyreområdene. Den har ca. 600 000 innbyggere.

Gaza er en havneby ved Middelhavet, strategisk plassert ved den historiske handelsruten mellom Egypt og Syria. Byen har vært bebodd siden 3000 før Kristus. Den var fra 1200-tallet før Kristus en av filisternes viktigste byer og er nevnt i Bibelen. Byens senere historie er stort sett sammenfallende med det øvrige Palestinas fram til 1948, da den ble okkupert av Egypt under den arabisk-israelske krig i 1948 og ble en del av Gazastripen.

Demografi 
Majoriteten av befolkningen i Gaza i dag er muslimer. Et lite mindretall av befolkningen, ca. 3500 mennesker, er kristne, hvorav de fleste tilhører den gresk-ortodokse kirken. Ifølge en folketelling i 1997 av det palestinske statistiske sentralbyrået (PCBS), hadde Gaza by og tilstøtende al-Shati-leiren en befolkning på 353 115 innbyggere, hvorav 50,9% var menn og 49,1% kvinner. Gaza har en svært ung befolkning, med over halvparten av dem under 14 år (50,3%) og 25,7% var mellom 15 og 29 år. Ca 13,6% var i alderen 30 til 44, 7,7% fra alderen 45 til 65 og 3,9% var over fylte 64. 

En massiv tilførsel av palestinske flyktninger økte Gazas befolkning etter den arabisk-israelske krigen i 1948. Innen 1967 hadde befolkningen hadde økt til om lag seks ganger sitt antall i 1948. I 1997 var 51,8% av Gazas innbyggere flyktninger eller deres etterkommere. Byens befolkning har fortsatt å øke siden den gang, til 409.680 i 2006, og er den største byen i de palestinske territoriene. Fødselsraten er ekstremt høy og det store flertallet der lever i fattigdom, og må stole på mat fra FN for å overleve.

Vennskapsbyer 
  Dunkerque, Frankrike
  Torino, Italia
  Barcelona, Spania
  Cascais, Portugal
  Tromsø, Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer på Gazastripen
Bibelske steder