alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Baltostigini

Baltostigini er en utdødd gruppe av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae)..

Utseende 
Små, spinkle, mørke perlebiller. Antennene er ganske lange med en del kraftige børstehår.

Levevis 
Artene levde trolig på skogbunnen i tropisk skog.

Utbredelse  
Slekten er bare kjent fra baltisk og ukrainsk rav fra eocen-tiden, ca. 40 millioner år før nåtid.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
 Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
 Gruppe Mastigitae Fleming, 1821
 Stammen †Baltostigini  Jałoszyński & Brunke, 2018 
 Slekten †Baltostigus Jałoszyński, 2016  -  fire fossile arter fra baltisk rav
 †Baltostigus antennatus Jałoszyński, 2016
 †Baltostigus horribilis Jałoszyński, 2016
 †Baltostigus striatipennis  Jałoszyński, Brunke & Yamamoto, 2018
 †Baltostigus substriatus  Jałoszyński & Prekovsky, 2019

Referanser

Eksterne lenker 
 

Perlebiller
Kortvinger
Biller formelt beskrevet i 2016
Fossile insekter
Lilibet Mountbatten-Windsor

Prinsesse Lilibet «Lili» Diana Mountbatten-Windsor (født 4. juni 2021) er en britisk prinsesse og datter av prins Harry, hertug av Sussex, og Meghan, hertuginne av Sussex. Hun er det ellevte oldebarnet til dronning Elizabeth II og er, etter at Elizabeth døde, den syvende i arvefølgen til den britiske tronen. 

Hun ble født på Santa Barbara Cottage Hospital i Santa Barbara i USA. Hun er oppkalt etter sin oldemor på farssiden, dronning Elizabeth II, hvis familiære kallenavn er Lilibet, og farmor, Diana, prinsesse av Wales. Hennes kallenavn er «Lili». Hun har både amerikansk og britisk statsborgerskap.

Titulering
Som barnebarn av den britiske monarken kong Charles lll er hun teknisk sett prinsesse av Storbritannia med tiltaleformen hennes kongelige høyhet. Hennes fulle tittel er derfor Hennes Kongelige Høyhet Prinsesse Lilibet av Sussex. På tidspunktet for hennes fødsel, var hun ikke prinsesse.

 4. juni 2021–7. september 2022: Frøken Lilibet Diana Mountbatten-Windsor
 7. september 2022–: Hennes Kongelige Høyhet, Prinsesse Lilibet av Sussex

Referanser 

Familien Mountbatten-Windsor
ABM-media AS

ABM-media AS er et norsk foretak som har som formål å utgi frie og uavhengige fagblader for arkiv-, bibliotek- og museumsfeltene.

ABM-media AS ble etablert 8. november 2006. Per 2021 eies foretaket av OsloMet - storbyuniversitetet (45 % av aksjene), Norges museumsforbund (45 %) og Arkivforbundet (10 %). Foretaket driver sin virksomhet fra OsloMet.

Styreleder er Bård Frydenlund og daglig leder er Lars Egeland.

Utgivelser 
Selskapet utgir (per 2021) foruten bøker om emnene arkiv, bibliotek og museum, tidsskriftene Bok og bibliotek og Museumsnytt. Det heldigitale Tidsskriftet Arkiv blir også driftet av ABM-media AS.

Referanser 

Norske forlag
Etableringer i 2006
Australias U23-herrelandslag i fotball

Australias U23-herrelandslag i fotball er det australske fotballandslaget for menn under 23 år. De konkurrerer for Australia under internasjonale konkurranser som sommer-OL og andre U-23 landslagsturneringer.

De er kvalifisert til Sommer-OL 2020.

Referanser

Eksterne lenker
 

Australske landslag
Landslag i sjumannsrugby
Fotball i Australia
Geir Knutson (politiker)

Geir Knutson (født 21. august 1953 i Oslo) er en norsk politiker (Ap). Han vokste opp i Minnesund i Eidsvoll kommune. Knutson ble valgt som fylkesrådsleder da Nordland i 1999 ble den første fylkeskommunen som innførte parlamentarisk styringsform. Han var i vervet fra oktober 1999 til desember 2006. Han ble første gang valgt inn som representant til fylkestinget i Nordland i 1983 og satt, med unntak av en periode (1991 – 1995), fram til valget i 2007. Han har vært vararepresentant til Stortinget (1985-1989) og har en periode som bystyremedlem i Bodø (2015 – 2019).

Utdanning og yrkesbakgrunn

Han tok sin grunnutdanning som lærer ved Elverum Lærerhøgskole i 1975 og etterutdanning i spesialpedagogikk i Lillehammer (1978) og Bodø (1985), samt samfunnsfag i Bodø (1980). Før den politiske karrieren arbeidet han for det meste som lærer i Bodø og Fauske. Etter den politiske karrieren har han hatt lederjobber i Nordland fylkeskommune, bl.a. et halvt år som etatssjef.

Politisk karriere

Den partipolitiske karrieren startet i 1979 som en del av ledelsen i AUF i Nordland. Fra 1990 til 1991 var han nestleder i Nordland Arbeiderparti og leder fra 1991-1993. Som leder i fylkespartiet var han også medlem av Arbeiderpartiets landsstyre. Han var også Arbeiderpartiets representant i Distriktskommisjonen (2003 – 2004) og Regjeringens Forsvarspolitiske utvalg (2006 – 2007).

Som fylkesrådsleder i Nordland innehadde han bl.a. verv som leder av Barentsregionrådet (2000 – 2003), Nordkallotrådet (2005 – 2006) og Landsdelsutvalget for Nord-Norge og Nord-Trøndelag (2003 – 2006).

Etter den politiske karrieren ble han styreleder i Nordland Røde Kors i seks år fra 2007 – 2013.

Referanser 

Ap-politikere i Nordland
Personer fra Eidsvoll kommune
Torpedovegg

En torpedovegg er den delen av karosseriet på en bil som skiller motorrommet og førerhuset. Torpedoveggen er enten en bærende del av karosseriet (monocoque) eller en separat komponent, ofte laget av en stålpressing. Den kan fortsette inn i førerhuset som gulvpanel, og kantene kan utgjøre en del av dørstolpene.

I luftfart isolerer torpedoveggen motoren fra de andre delene til skroget. På enmotors fly skiller den motorrommet fra førerkabinen.

Etymologi 
Det er uklart hvordan torpedoveggen har fått sitt norske navn. Navnet kommer muligens fra en spesiell karosseritype kalt torpedo som eksisterte fra 1908 til midten av 1930-årene, og som skilte seg ut ved at den hadde strømlinjeformet panser. Motordeksel heter cowl på engelsk, og har blitt oversatt til «torpedo» på norsk. Torpedoveggen befinner seg altså på enden av panseret eller motordekselet.

Se også 
 Brannmur (på bygninger)
 Skott (på skip)

Luftfartøykomponenter
Brad McCrimmon

Byron Brad McCrimmon (født 29. mars 1959 i Saskatchewan, død 7. september 2011 utenfor Jaroslavl, Russland) var en canadisk ishockeyspiller og -trener. Han spilte for Boston Bruins, Philadelphia Flyers, Calgary Flames, Detroit Red Wings, Hartford Whalers og Phoenix Coyotes og spilte 1 222 NHL-kamper mellom 1979 og 1997. I løpet av sin NHL-karriere scoret han totalt 81 mål og 322 assists. Han vant Stanley Cup med Calgary Flames i 1989, som han også var kaptein. Etter sin aktive spillerkarriere ble han trener. Han var assistenttrener for New York Islanders, Calgary Flames Atlanta Thrashers og Detroit Red Wings. I mai 2011 signerte McCrimmon en kontrakt som hovedtrener for KHL-laget Lokomotiv Jaroslavl.

Død 
I september 2011 var McCrimmon om bord i et passasjerfly som styrtet i byen Jaroslavl klokken 16:05 MSK under en flyvning mellom Yaroslavl-Tunoshna lufthavn (IAR) og Minsk-1 internasjonale lufthavn (MHP). Hans lag Lokomotiv Jaroslavl var på vei til en bortekamp i Minsk. Etter å ha tatt av fra flyplassen, klarte ikke flyet å nå en tilstrekkelig høy høyde og krasjet i en ledning før det krasjet inn i Volga-elven.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Canadiske ishockeyspillere
Ishockeyspillere for Boston Bruins
Ishockeyspillere for Philadelphia Flyers
Ishockeyspillere for Calgary Flames
Ishockeyspillere for Hartford Whalers
Ishockeyspillere for Phoenix Coyotes
Personer fra Saskatchewan
Omkomne i luftfartsulykker
José Tamborini

José Pascual Tamborini (født 22. februar 1886 i Buenos Aires, Argentina død 25. september 1955, i Buenos Aires) var en argentinsk lege, politiker og presidentkandidat. Han var innenriksminister i Argentina fra 5. august 1925 til 12. oktober 1928. Tamborini stilte som motkandidaten mot Juan Domingo Perón under valget i 1946.

Argentinske politikere
Personer fra Buenos Aires
MTK Budapest FC

MTK Budapest FC er en fotballklubb fra Ungarn. Klubben ble stiftet i 1888. Med 23 seriemesterskap og 12 cuptitler er klubben en av de mest suksessfulle i Ungarn.

Klubben har skiftet navn flere ganger. I perioden fra 1996 til 2004 het den for eksempel MTK Hungaria FC.

Titler 

 Ungarske mesterskap (23)
 Ungarsk cup (12)

Eksterne lenker 
 

Sport i Budapest
Idrettslag etablert i 1888
Fotballag i Ungarn
1880-årene i Ungarn
Sport i Europa i 1888
Újpest FC

Újpest FC er en ungarsk fotballklubb fra Újpest-distriktet i landets hovedstad Budapest. Klubben spiller sine hjemmekamper på Szusza Ferenc Stadion med plass til 13 501 tilskuere. Újpest FC ble stiftet i 1885, og er med sine  20 nasjonale serietitler og åtte cuptitler en av landets mestvinnende og lengst eksisterende klubber.

Historie 
Újpest ble grunnlagt 16. juni 1885 av skolelærer János Goll under navnet Újpesti Torna Egylet. Klubbfargene ble lilla og hvit, og disse har formet klubbens drakter siden.

Navneendringer 
 1885: Újpesti TE (Újpesti Torna Egylet)
 1926: Újpest FC (Újpest Football Club)
 1945: Újpesti TE
 1950: Bp. Dózsa SE (Budapesti Dózsa Sport Egyesület)
 1956: Újpesti TE 
 1957: Ú. Dózsa SC (Újpesti Dózsa Sport Club)
 1991: Újpesti TE
 1998: Újpest FC

Resultater

Nasjonalt 
 Nemzeti Bajnokság I: 
 Vinner (20): 1929–30, 1930–31, 1932–33, 1934–35, 1938–39, 1945 vår, 1945–46, 1946–47, 1959–60, 1969, 1970 vår, 1970–71, 1971–72, 1972–73, 1973–74, 1974–75, 1977–78, 1978–79, 1989–90, 1997–98
 Nemzeti Bajnokság II:
 Vinner (2): 1904, 1911–12
 Cup (Magyar Kupa):
 Vinner (11): 1969, 1970, 1975, 1982, 1983, 1987, 1992, 2002, 2014, 2018, 2021
 Supercup (Szuperkupa): 
 Vinner (3): 1992, 2002, 2014

Internasjonalt 
 Mitropa Cup:
 Vinner (2): 1929, 1939
 Finalist (1): 1967
 Coupe de Nations 1930: 
 Vinner (1): mot Slavia Praha 3–0
 Messebycupen i fotball:
 Finalist (1): 1968–69 mot Newcastle United 0–3 og 2–3
 Mesterligaen i fotball:
 Semifinalist (1): 1973–74 mot Bayern München 1–1 og 0–3
 Cupvinnercupen i fotball:
 Semifinalist (1): 1961–62 mot Fiorentina 0–1 og 0–2

Eksterne lenker 
 

Idrettslag etablert i 1885
Fotballag i Ungarn
Sport i Budapest
1880-årene i Ungarn
Sport i Europa i 1885
Cristián Cuturrufo

Christian Alejandro Cuturrufo Contador (født 27. juni 1972 i Coquimbo i Chile, sød 19. mars 2021 i Santiago de Chile) var en chilensk musiker og kulturmanager (gastor cultural), og en av sitt lands mest prominent jazztrompetister. 

Han døde av covid-19 den 19. mars 2021 i Santiago.

Diskografi
2000 - Puro jazz (Big Sur)
2002 - Latin jazz (Big Sur)
2003 - Recién salido del horno (Big Sur)
2004 - Jazz de salón (Autoedición)
2005 - Villancicos (Perseguidor Records)
2006 - Cristián Cuturrufo y la Latin Funk (Autoedición)
2007 - Swing nacional (Fondart)
2010 - Cutu! (Autoedición)
2016 - The Chilean Project live at the Blue Note (Pez)
2019 - Socos

Referanser

Chilenske musikere
Jazzmusikere
Trompetister
Personer fra Coquimbo
Dødsfall relatert til covid-19 i Chile
Framlingham Castle

Framlingham Castle er et slott i Suffolk i England. Slottet ble bygget i 1148, og ødelagt av Henry II av England.

Eksterne lenker 

Slott i England
Sylvain Ducange

Sylvain Ducange (født 5. april 1963 i Port-au-Prince i Haiti, død 8. juni 2021 i Mirebalais) var en haitisk katolsk prelat som var hjelpebiskop i erkebispedømmet Port-au-Prince fra 2016 til sin død i 2021.

Liv og virke

Bakgrunn
Ducange tok grunnskolen i Lascahobas og avsluttet ved Collège Dominique Savio i Pétion-Ville. I 1985 trådte han inn i salesianerordenen i Jarabacoa i Den dominikanske republikk. Så underviste han ved Collège Dominique Savio fra 1986 til 1987 før han returnerte til Den dominikanske republikk for å studere ved Madre y Maestra i Santo Domingo. Deretter ledet han grunnskolen Fondacion Saint-Vincent i Cap-Haïtien i to år. Fra 1991 til 1994 studerte han ved Institut d'études théologiques i Brussel.

Prest
Han ble presteviet i Port-au-Prince den 8. juli 1995. 

Ducange returnerte til  Europa i 1996 for å studere ved Salesianernes universitet i Roma. Fra januar 2010 til januar 2016 var han provinsialsuperior for salesianerne i Haiti.

Biskop
Pave Frans utnevnte ham til titularbiskop av Novae og hjelpebiskop i Port-au-Prince den 4. juni 2016. Han ble bispeviet 27. august 2016 av Louis Kébreau, erkebiskop-emeritus av Cap-Haïtien. Medkonsekrerende var erkebiskop Guire Poulard av Port-au-Prince og biskop Quesnel Alphonse av Fort-Liberté.

Ducange døde på Hôpital universitaire i Mirebalais av covid-19 den 8. juni 2021 i en alder av 58 år.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
 Pave Pius X (1835-1914) *1884
 Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
 Pave Pius XII (1835-1958) *1917 
 Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937
 Kardinal Bernardin Gantin (1922-2008) *1957
 Erkebiskop Louis Kébreau (1938-) *1987
 Biskop Sylvain Ducange

Referanser

Haitiske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Haitiske medlemmer av katolske ordener
Salesianere
Personer fra Port-au-Prince
Personer fra Haiti Centre
Dødsfall relatert til covid-19 i Haiti
Katolske biskoper ofre for covidpandemien‎
Norgesmesterskapet i innebandy

Norgesmesterskapet i innebandy har blitt arrangert i regi av Norges Bandyforbund siden 1993.

Det ble spilt uoffisielle norgesmesterskap i innebandy i perioden 1990–1992. Fra 1993 er mesterskapene offisielle.

Vinnerne har mottatt kongepokalen hvert år siden 1996 (kvinner) og 1997 (menn).

Finaler for kvinner

Finaler for menn

Noter

Kilder 
 Norges Bandyforbund: Statistikk NM innebandy 
 Norgesmesterskap innebandy 

Innebandyturneringer i Norge
Innebandy
Repeterende arrangementer etablert i 1993
Goniacerini

Goniacerini er en gruppe av små, rødlige eller brunlige biller, der mange av artene er knyttet til maur. De ble før gjerne regnet som en egen familie, men nyere fylogenetiske undersøkelser tyder på at de bør regnes som en undergruppe av kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små (0,5 – 6 mm), rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er ofte mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse 
Gruppen inneholder noen forholdsvis artsrike slekter i Sør-Amerika og en rekke slekter i Afrika, der de fleste bare omfatter én art hver.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Goniaceritae
 Gruppen Goniacerini Reitter, 1882
 Slekten Adrocerus Raffray, 1890 - én art
 Slekten Basilewskydiella Leleup, 1978 - én art, Afrika
 Slekten Bredoella Jeannel, 1950 - én art, Sentral-Afrika
 Slekten Debeckeria Leleup, 1976 - én art, Tanzania
 Slekten Enneameron Comellini, 1990 - én art, neotropisk
 Slekten Goniaceroides Raffray, 1918 - én art
 Slekten Goniacerus Motschulsky, 1855 - 27 arter, neotropisk
 Slekten Goniastes Westwood, 1870 - 9 arter, neotropisk
 Slekten Heptameron  Comellini, 1979 - én art, neotropisk
 Slekten Ipsimodes Jeannel, 1951 - tre arter, Sentral-Afrika
 Slekten Ipsimus Reitter, 1885 - to arter
 Slekten Kistneriella Leleup, 1971 - én art, Afrika
 Slekten Leleupites Jeannel, 1950 - én art, Sentral-Afrika
 Slekten Listriophorus Schaufuss, 1872 - 8 arter
 Slekten Microgmocerus Leleup, 1974 - én art, Afrika
 Slekten Notogmocerus Leleup, 1978 - én art, Afrika
 Slekten Ogmoceridius Leleup, 1982 - én art, Tanzania
 Slekten Ogmocerodes Jeannel, 1949 - 19 arter, Sentral-Afrika
 Slekten Ogmoceropsis  Jeannel, 1960 - én art, Sentral-Afrika
 Slekten Ogmocerus Raffray, 1882 - 9 arter
 Slekten Paragoniastes  Comellini, 1979 - fire arter, neotropisk
 Slekten Parasimus Jeannel, 1949 - fire arter, Vest-Afrika
 Slekten Vadonites  Jeannel, 1953 - én art, Kamerun
 Slekten Xenogmocerodes Leleup, 1978 - én art, Afrika

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1882
Bythinini

Bythinini er en gruppe av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
Små (0,5 – 6 mm), rødaktige eller gulaktige biller, bakkroppen er mye bredere enn forkroppen. Disse artene er nokså tettbygde. Hodet er omtrent så langt som bredt, ofte med påfallende groper eller utvekster. Fasettøynene er vanligvis små og noe utstående, hos noen arter mangler de helt. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede. Det nest-innerste leddet er mer eller mindre kuleformet og kan ha påfallende utvekster. Palpene (munnfølerne) er ofte lange med et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten, ofte med påfallende groper eller furer. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. Dennegruppen omfatter også en god del arter som lever i huler.

Utbredelse 
Gruppen har nokså mange arter i det sørlige Europa, med forekommer også i Afrika, Asia og Nord-Amerika.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Goniaceritae
 Gruppen Bythinini Raffray, 1890
 Understammen Bythinina Raffray, 1890
 Slekten Bryaxis Kugelann, 1794 -ca. 375 arter,  i Norge:
 Bryaxis puncticollis (Denny, 1825)
 Bryaxis bulbifer (Reichenbach, 1816)
 Bryaxis curtisii (Leach, 1817)
 Slekten Bythinus Leach, 1817 - 35 arter, mest Sør-Europa
 Slekten Glyphobythus Raffray, 1904 - 9 arter
 Slekten Linderia Saulcy, 1863 - 11 arter
 Slekten Machaerodes Brendel, 1890 - én art, Nord-Amerika
 Slekten Typhlobythus Jeannel, 1926 - én art, Frankrike
 Understammen Machaeritina Jeannel, 1950 - lever i huler
 Slekten Antrobythus Besuchet, 1985 - to arter, sørvest-Europa
 Slekten Bathybythus Besuchet, 1974 - én art, Spania
 Slekten Bythoxenites Jeannel, 1958 - 10 arter, Japan
 Slekten Bythoxenus Motschulsky, 1860 - to arter, Middelhavsområdet
 Slekten Decatocerus Saulcy, 1871 - 6 arter, Spania
 Slekten Leptobythus Jeannel, 1955 - én art, Mallorca
 Slekten Machaerites Miller, 1855 - 14 arter, Balkan
 Slekten Prionobythus Jeannel, 1921 - to arter, Spania
 Slekten Spelaeobythus Löbl, 1965 - én art, Europa
 Slekten Speleochus Park, 1951 - 8 arter, Nord-Amerika
 Slekten Tychobythinus Ganglbauer, 1896 - ca. 100 arter, Europa og Asia
 Understammen Xenobythina Jeannel, 1950
 Slekten Pselaptrichus Brendel, 1889 - 39 arter
 Slekten Xenobythus Peyerimhoff, 1901 - én art, franske Alper

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller. Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1890
Caroline Glomnes

Caroline Glomnes, også kjent som Caroline Glomnes Johansen, (født 26. mars 1987) er en norsk skuespiller og manusforfatter. Hun er kjent fra roller som Kathrine Grieg i Folkevalgt (2017), Birgitte Bugge i Heksejakt (2020) og Anna Nystøl i realityshowparodien Nissene i bingen (2021). 

Hun er utdannet ved Musikkteaterlinjen ved Balletakademin i Göteborg. Hun har også vært med i en rekke sceneoppsetninger i Danmark, Sverige og Norge, blant annet Les Misérables, A Chorus Line, Wicked, Evita og Det perfekte liv.

Glomnes står også bak podcasten Sektpodden, sammen med Andreas Preus Efskin.

Film og TV (utvalg)

Skuespiller 
2014–2016: Hotel Cæsar – Camilla Holmen
 2016: One Second (kortfilm) – Miriam
 2016: Meglerne (TV-serie, sesong 2) – Linda
 2017: Neste sommer (TV-serie) 
 2017: Folkevalgt (TV-serie) – Kathrine Grieg
 2018: Rosahettene (TV-film) – Camilla
 2018: Oslo Zoo (TV-serie) – Mie
 2018: 22 July (TV-serie) – rektor
 2018: Snart middag (kortfilm) – kvinne
 2019: Benjamin Falck & Dødsdolken – Jenny Wang
 2019: Jul i Blodfjell (TV-serie, sesong 2)
 2020: Aldri Voksen (TV-serie) – Linnea
 2020: Heksejakt (TV-serie) – Birgitte Bugge
 2021: Bortført (TV-serie) – Ingrid Nystrøm
 2021: Nissene i bingen (TV-serie) – Anna

Manusforfatter 
 2019–2020: Neste sommer – fire episoder

 2020: Fjols til fjells – to episoder

Familie 
Hun er søster til eventyrer og foredragsholder Teodor Glomnes Johansen (f. 1991) og søskenbarn til journalist Lars Molteberg Glomnes. Etternavnet stammer fra gården Glomnes i Oppstryn i Stryn kommune.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  ''kaptein-sabeltann.fandom

Norske skuespillere
Skuespillere i Hotel Cæsar
Glomnes (etternavn)

Glomnes er et etternavn i Norge som stammer fra gården Glomnes i Oppstryn i Stryn kommune. Per juni 2021 hadde  personer i Norge etternavnet Glomnes.

Kjente personer 
 Mathias Glomnes, (1869-1956), skytterkonge 1906 
 Sverre Glomnes (1904-1988), skytterkonge 1933 (sønn av Mathias)

 Lars Molteberg Glomnes (f. 1982), journalist (søskenbarn til Caroline og Teodor)
 Teodor Glomnes Johansen (f. 1991), eventyrer og foredragsholder (bror til Caroline)
 Caroline Glomnes (f. 1987), skuespiller (søster til Teodor)

 Torbjørn Glomnes (f. 1953), fotballtrener

Referanser