alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Alfold

Alfold er en landsby og et verdslig sogn i Surrey i England, nær grensen til West Sussex. Alfold er hva som på engelsk betegnes som en spredt bosetning i det grønne beltet rundt London og således adskilt fra andre bosetninger. Greensand Way, en tursti på 174 km, går nord for landsbyen langs Greensand Ridge. Den historiske landsbyen har puber, gapestokk, parkanlegg, og en sognekirke tilhørende den engelske kirke. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen en befolkning på 1 059 innbyggere.

Stedet er ikke nevnt i Domesday Book (1086), antagelig for det var en sørlig utpost av Bramley. Første gang Alfold nevnes som en egen landsby er på 1200-tallet, da den var tilknyttet godset Shalford Manor. Noen av de eldste sporene etter menneskelig aktivitet er funn fra glassproduksjon i Sydney Wood. Det ble senere brent mye kull i sognet, som ble brukt til å lage krutt i Dunsfold, Cranleigh og forskjellige steder i Sussex. Glassindustrien ble avsluttet i 1615 da det ble forbudt å bruke trekull i produksjonen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Alfold Village 
 Stained Glass Windows at St. Nicholas Alfold, Surrey

Landsbyer i Surrey
Vaterlandsparken

Vaterlandsparken er en park langs Akerselva på Vaterland i Oslo, anlagt i 1994 og mye brukt til arrangementer.

Parken
Parken ligger på et flatt område og avgrenses av Brugata i nord (som fortsetter over Vaterlands bru og blir gata Grønland på østsiden), Akerselva i øst, hotell Radisson SAS Plaza, Sonja Henies plass og Oslo Spektrum i syd og en parkeringsplass syd for Lilletorget i vest.

Parken har mange sten- og betongkanter som er laget for å sitte på.

Midt i parken står siden 2004 en statue av den islandske kvinnesakspioneren og sosialarbeideren Ólafía Jóhannesdóttir, utført av Kristinn Pjetursson i 1930, tidligere plassert utenfor Grønland T-banestasjon og senest på Olafiaplassen rett øst for Vaterlands bru. Ved Akerselva overfor sydenden av parken henger skulpturen «Dykkar Installasjon», ofte kalt «Stupere» (seks stupere spent fast i vaiere, som gir inntrykk av at de er på vei mot vannspeilet), utført av Ola Enstad og satt opp i 1990.

Parken er mye brukt til daglig og til mange arrangementer, blant annet norgesmesterkap i skating i august 2005, Oslo gatedans, norsk-pakistanske kulturfestivaler, Latinofestival, dans og musikk i forbindelse med lysvandring langs Akerselva om høsten og annet.

Parken er en del av Akerselva miljøpark.

Historie
Vaterlandsparken ligger i det som var forstaden Vaterland til Christiania, anlagt på 1600-tallet og med bebyggelse også før byen ble flyttet i 1624. Her var tett, nokså lav bebyggelse. Elvegaten og Vognmannsgaten gikk der parken i dag ligger.

Kommunen eksproprierte tomtene på gamle Vaterland i 1959, og deretter ble bebyggelsen revet. Der parken ligger var det tidligere et gammelt næringsbygg tilhørende Bergensfirmaet G.C.Rieber & Co. Da dette ble revet, var det så i noen år parkeringsplass. I Akerselva langs parken var det småbåthavn frem til 1964. I 1993 og 1994 ble det ryddet og mudret i elva med sikte på å åpne for småbåttrafikk opp til Nybrua og kanalbåt i rute fra Vaterlandsparken til byøyene, men dette ble det ikke noe av.

Parken ligger på den såkalte moskétomta. Ved arkitektkonkurransen for Vaterland i 1982 stilte Oslo kommune krav om at bygninger og akser skulle forholde seg til den vendingen mot Mekka som kreves for midtaksen i enhver moské. Skulpturene med stupere og Radisson Plaza har slik vending. Menigheten som hadde tilsagn om å få bygge fikk økonomiske problemer og tomten ble til blant annet Vaterlandsparken.

Parken ble innviet i 1994. Parken ble kalt Vaterlunden før navnet Vaterlandsparken ble bestemt.

En fredelig markering mot Verdensbankmøtet i juni 2002 samlet 2000 mennesker, i det som var fryktet å bli et stort slag med politiet.

I juni 2006 åpnet miljøvernminister Helen Bjørnøy Jotunheimstien som går fra Vaterlandsparken til Gjendesheim i Jotunheimen.

Litteratur
Oslo byleksikon
 Sigurd Senje: Akerselva. Oslo, Topografisk Forlag, 2005
 Aftenposten 28. juni 2006 (Jotunheimstien)
 Aftenposten 4. november 2002 (parkens forhistorie)

Eksterne lenker
 Flyfoto av Vaterlandsparken, sett fra nord – se også kartmulighet og Historiske flyfotos

Parker i Oslo
Vaterland
Hamn i Senja

Hamn er et gammelt handelssted og et populært turistmål på øya Senja i Troms og Finnmark. Stedet har en karakteristisk beliggenhet ut mot havgapet og innenfor Bergsfjordens skjærgård. Fylkesvei 86 passerer Hamn. Like vest for stedet ligger Senjens Nikkelverk og noen kilometer østover, på Finnsæter, ligger Senjatrollet og Finnsæter kapell.

Hamns hovedbygning, samt flere av de gamle rorbuene, ble totalskadet av brann i september 2005. Ikke lenge etter startet arbeidet med å gjenreisningen, og en storstilt satsing ble igangsatt for å få stedet på fote igjen. I januar 2007 ødela nok en brann flere rorbuer.

Hamn grunnkrets
Hamn er også en grunnkrets i Senja kommune, som omfatter området langs den ytterste, sørvestlige del av Bergsfjorden, skjærgården innbefattet. Hamn grenser i øst til Strømsnes, og over fjorden i nordøst ligger Bøvær. I sør har grunnkretsen grense mot Torsken sogn og i vest ligger Norskehavet. Areal: 19,2 km². Grunnkretsen fikk folketallet mer enn doblet i løpet av 2008, med økning fra 17 til 36 innbyggere. I 2022 var folketallet 26.

Innbyggertall:

Bosetninger i Senja kommune
Fiskevær i Troms og Finnmark
Berg (Senja)
David Nalbandian

David Nalbandian (født 1. januar 1982 i Unquillo, Provincia de Córdoba) er en argentinsk tennisspiller med armensk og italiensk herkomst.

Tenniskarrieren 
David Nalbandian ble profesjonell i 2000. Hans foreløpig høyeste ATP-ranking i single, nr. 4, oppnådde han i juli 2004.

Nalbandian vant juniortittelen i single i US Open i 1998 etter finaleseier over Roger Federer, og vant doubletittelen for juniorer i Wimbledon i 1999  sammen med landsmannen Guillermo Coria.

Han spilte finale i Wimbledon i 2002, men måtte strekke våpen mot Lleyton Hewitt med 0-3 i sett (1-6, 3-6, 2-6).

Spillestil 
Nalbandian er en typisk baseliner som bygger spillet sitt rundt presise og stabile slag fra grunnlinjen. I likhet med trenden i herretennisen, har han de siste årene utviklet nettspillet sitt, men han bruker som oftest volleyer kun til å sette bort ballene. Nalbandian har sin styrke i presisjonen på grunnslagene og servereturene. Ofte varierer han med slag langs linjen og korte crosser. Backhanden til Nalbandian er kanskje den mest fryktede på ATP-touren, og våpenet hans er det rette backhandslaget ned langs linjen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Argentinske tennisspillere
Deltakere for Argentina under Sommer-OL 2008
Tennisspillere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Argentina under Sommer-OL 2012
Tennisspillere under Sommer-OL 2012
Personer fra provinsen Cordoba
Fødsler i 1982
Franskbrødsopp

Franskbrødsopp, Albatrellus confluens er en sopp i slekten fåresopper. Den som ligner på fåresopp, men har en mer gulbrun grunnfarge sammenlignet med fåresoppen som er mer gråbrun. Porene hos franskbrødsoppen er også større enn hos fåresoppen. Kjøttet er hvitt. Soppen blir ikke grønngul ved oppvarming, slik fåresoppen blir. Den smaker beskt, og er ingen matsopp. Hos franskbrødsoppen vokser fruktlegemene ofte sammen.

Referanser

Eksterne lenker 

Kremleordenen
An tÚdarás um Bóithre Náisiúnta

An tÚdarás um Bóithre Náisiúnta (engelsk: National Roads Authority) er en statlig etat i Irland som har ansvar for landets nasjonale veinett. Etaten ble opprettet gjennom veiloven av 1993 og trådte i virksomhet 1. januar 1994.

Kommunene beholdt ansvaret for lokale og regionale veier, samt andre oppgaver som å fastsette fartsgrenser. Veietaten er samtidig ansvarlig for planlegging og utbygging av nasjonale hovedveier samt fastsetting av trygghetsstandarder. Etaten spiller også en rolle innen det miljømessige og arkeologiske aspektet ved veiutbygging.

Republikken Irlands myndigheter
Veier i Republikken Irland
Port Harcourt

Port Harcourt (igbo: Ụ́gwụ́ Ọ́chá) er hovedstaden i delstaten Rivers State i Nigeria. Den ligger langs elven Bonny og er lokalisert i Nigerdeltaet. I henhold til folketelling av 2006 hadde Port Harcourt en befolkning på 1 382 592. Havnen, som første stavelse i navnet indikerer, ble bygget i 1912, og fikk sitt offisielle navn i august 1913 da Nigerias guvernør, Frederick Lugard, kalt den for Port Harcourt til ære for Lewis Vernon Harcourt, daværende britiske kolonisekretær.

Området som ble Port Harcourt i 1912 var tidligere landbruksområde for det igbotalende ikwerrefolket. Koloniadministrasjonen i Nigeria opprettet havnen for å eksportere kull fra kullgruvene i Enugu, 243 km nord for havnen, og knyttet til den britiskbygde jernbanen Eastern Line.

I 1956 ble det oppdaget petroleum (råolje) i kommersielle kvantiteter i Oloibiri, og Port Harcourts vekst og økonomi ble vendt til utskiping av petroleum. Første frakt av nigeriansk olje fra havnen skjedde i 1958. På grunn av den nigerianske oljeindustrien ble Port Harcourt ytterligere utbygd med veier og boligblokker. Oljefirmaer som fortsatt har kontor i Port Harcourt er blant annet Royal Dutch Shell og Chevron. Byen har Nigerias største oljeraffineri, som er et av landets viktigste handelsvarer og den største eksportartikkelen.

Port Harcourts hovedflyplass er Port Harcourt International Airport, lokalisert i utkanten av byen ved forstaden Omagwa. Den har blitt kåret til klodens verste flyplass, grunnet sin «mangel på sitteplasser, dårlig service, elendig luftkondisjonering og beskyldninger om at de ansatte skal være korrupte.» Nigerias flyvåpen, Nigerian Air Force (NAF), har base på den andre flyplassen i området.

Den fremste institusjonen for utdannelse er Universitetet i Port Harcourt som håndtrer opp til 40 000 studenter.

Referanser

Eksterne lenker
 The Expat's Guide to Port Harcourt
 Wikimapia
 Foto fra Nigeria: Port Harcourt by og Rivers State, og petroleumsindustrien der
 Offisiell nettside til myndighetene i River State

Byer i Nigeria
Arr (anatomi)

Arr kan også ha andre betydninger.

Arr kan komme fra sår etter skade, infeksjon eller kirurgiske inngrep.
Arrdannelse eller keloiddannelse som det kalles er overdreven nydannelse av bindevev/reparasjonsvev etter sår i huden. Et arr blir alltid svakere enn vevet omkring fordi det ikke består av normale hudceller, men av bindevev. Og bindevev har ikke hudens normale egenskaper, bl.a. har det ingen elastisitet.

Anatomi
Huden
Aljaksandr Kutsjynski

Aljaksandr Kutsjynski (Аляксандр Кучынскі) (født 27. oktober 1979 i Minsk) er en hviterussisk, tidligere profesjonell syklist.

Aljaksandr Kutsjynski begynte sin karriere i 2004 hos det italienske sykkellaget Amore e Vita. I sitt første år vant han Giro d'Abruzzo, en etappe av Slovenia rundt og det franske endagsrittet Châteauroux-Classic de l'Indre. Året etter tok han hjem sammenlagtseieren i Boucles de la Mayenne og ble hviterussisk landeveismester. I 2006 syklet Kutsjynski for det italienske kontinentallaget Ceramica Flaminia. I dette året ble han nr. 2 på en etappe av Giro del Trentino og han vant Memorial Oleg Dyachenko.

Resultater 

2004
 Châteauroux Classic de l'Indre
2005
 Hviterussisk mester i landeveisritt
2007
 Five Rings of Moscow
2009
 2.-plass, Gent-Wevelgem
2010
  Hviterussisk mester i landeveisritt
2011
 Hviterussisk mester i landeveisritt

Lag 
 Amore & Vita-Beretta (2004–2005)
 Ceramica Flaminia (2006)
 Liquigas (2007–2010)
 Katjusja (2011–)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Hviterussiske syklister
Deltakere for Belarus under Sommer-OL 2008
Syklister under Sommer-OL 2008
Personer fra Minsk
Fødsler i 1979
Subkultur

En subkultur er en kultur som eksisterer innenfor en annen, større kultur, og som kjennetegnes ved en rekke separate stiltrekk, overbevisninger og lignende. En subkultur som på et eller flere områder er i opposisjon til vertskulturen kan kalles en motkultur.

Subkulturer kan skille seg ut fra vertskulturen gjennom alder, rase, etnisitet, klasse og/eller kjønn. Trekkene som skiller ut en subkultur kan være estetiske, religiøse, politiske, seksuelle, eller en kombinasjon av flere av disse. Medlemmer av en subkultur vil gjerne symbolisere sin tilhørighet gjennom en distinkt og symbolsk stil. Derfor vil studiet av subkulturer ofte dreie seg om studier av symbolikk knyttet til klær, musikk og visuelle trekk hos medlemmene av subkulturen, og også hvordan disse symbolene tolkes av medlemmer av vertskulturen.

Subkulturer i vesten i dag kretser ofte omkring for eksempel musikkgenrer eller politiske ideologier.

Eksempler på subkulturer 
goth
Hippie
naturisme/nudisme
mods
furry
otaku/weeaboos (japan-elskere)
raggare

Musikkorienterte subkulturer 
swing
hiphop
synth
punk
rocker
indiepop
raver
emo
metalheads

Aktivitetsorienterte subkulturer 
demoscener
hacker
speider
studentikos subkultur
rånere

Kriminelle subkulturer 
mafia
graffitiartister
narkokultur
hooligans
visse motorsykkelklubber

Seksuelt orienterede subkulturer 
den homoseksuelle bevegelse
sadomasochister
swingerklubber

Politiske subkulturer 
straight edge
skinheads
hippier
Blitzere
Bare på jobb

Bare på jobb er en lavbudsjettfilm i sjangeren drama-komedie.

Handling 
Filmen handler om Robert Reiakvam, en energisk, men talentløs dokumentarfilmskaper. Han er ingen suksess, og hans ønske er å få anerkjennelse for sitt arbeid. Ved en tilfeldighet får han ideen om å lage en dokumentar om torpedo-miljøet.

Han kommer i kontakt med tre torpedoer som blir giret på prosjektet. De overbeviser Robert om en ny vinkling på filmen som ingen før har laget film om; torpedoer har ingen arbeidsrettigheter slik andre arbeidstakere har, og det er jo urettferdig; de er jo tross alt «bare på jobb». De har ingen sykelønnsordning, får ingen pensjonspoeng, ingen bilgodtgjørelse – og har sjelden tid til lunsjpause. Dessuten jobber de på akkord – «no cure, no pay».

Robert presenterer opplegget til filmfondet, men får avslag på søknaden. Dette liker torpedoene dårlig, og tilbyr seg å «ordne» støtten fra filmfondet for ham. Men Robert får panikk og nekter å være med på et slikt opplegg. Etterhvert tilbyr torpedoene seg å «finansiere» filmen for ham. Han tar gledelig imot pengene, som han oppfatter som en gave. Men det dreier seg selvsagt om et lån. Dermed blir Robert etterhvert en ufrivillig del av handlingen i sin egen film.

Eksterne lenker 

Filmer fra 2004
Norske filmer fra 2000-årene
Norske dramakomedier
Norskspråklige filmer
Vadheim

Vadheim er et tettsted i Høyanger kommune i Vestland. Fylkesvei 55 ender her og møter E39. Vadheim var fergested for kryssing av Sognefjorden inntil veien til Lavik (dagens E39) ble åpnet i 1960.

Kjente personer fra Vadheim 
 Even Hovland, fotballspiller

Eksterne lenker 
 NRKs fylkesleksikon om Vadheim (Allkunne.no)
 NRKs fylkesleksikon om E39 i området (Allkunne.no)
 NRKs fylkesleksikon om veien fra Hølyanger til Vadehim (Allkunne.no)

Bosetninger i Høyanger
Tidligere tettsteder i Vestland
Tidligere fergesteder i Sogn og Fjordane
Artikler i sjøfart-prosjektet
Ingvild Bryn

Ingvild Bryn (født 18. mars 1961 på Voss) er en norsk journalist og programleder i NRK. Hun er særlig kjent som nyhetsanker i Dagsrevyen, Dagsrevyen 21, Kveldsnytt og NRK Nyheter

Bakgrunn 
Ingvild Bryn jobbet i lokalavisa Horda Tidend et år etter Voss gymnas. Hun er cand.mag. med nordisk grunnfag, media og kommunikasjon ved Høgskulen i Volda og statsvitenskap ved Universitetet i Oslo. 

Bryn begynte i NRK i 1984. Først jobbet hun et år i NRK Hordaland. Deretter jobbet hun i NRK Dagsnytt radio. I 1990–1992 var hun korrespondent i Stockholm. Hun ble programleder i Dagsrevyen i 1992. Mellom 1995 og 1999 var hun korrespondent i USA. Hun har hatt en rekke ulike oppdrag for NRK. Sammen med Morten Harket var hun vert for Eurovision Song Contest 1996.

Hun har sittet i styret for Mediemållaget og sitter i styret for adopsjon- og fadderskapsforeningen Verdens Barn.
Hun er gift med Svein Gjerdåker. Paret har to adopterte barn.

Utmerkelser 
 Kringkastingsprisen 1998
 Alf Helleviks mediepris 2004
 Storegutprisen 2012

Referanser

Eksterne lenker 
 

NRK-korrespondenter
Programledere for NRK
Programledere for Eurovision Song Contest
Personer fra Voss kommune
NRK-journalister
Norske journalister
Nynorskforkjempere
Kenneth Di Vita Jensen

Kenneth Di Vita Jensen (født 22. juli 1990) er en norsk fotballspiller, som spiller i angrep for . Han kommer opprinnelig fra  fra Hole kommune i Buskerud, hvor han også bor.

Karriere 
29. oktober 2006 ble Jensen tatt opp i A-stallen til  og debuterte på Norges G16-landslag samme år. Han scoret tre mål i debuten og fikk til sammen syv kamper på G16-landslaget, samt én kamp for G17-landslaget.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Spillerprofil på Hønefoss Ballklubbs nettsider

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Fredrikstad FK
Fotballspillere for Hønefoss BK
Fotballspillere for Jevnaker IF
Fotballspillere for KFUM-Kameratene Oslo
Fotballspillere for Moss FK
Fotballspillere for Ullensaker/Kisa IL
Fotballspillere for Ullern Fotball
Nordmenn med opphav fra USA
Operasjon Tordensky

Operasjon Tordensky (originaltittel: Thunderball) er en James Bond-film fra 1965. Handlingen er basert på en bok  med samme navn av Ian Fleming og var den fjerde av filmene om agenten. I 1983 ble Thunderball filmatisert enda en gang, nå  under tittelen Never Say Never Again, men også denne gang med Sean Connery som James Bond. Det var Kevin McClory som stod bak denne versjonen.

Handling 
Spenningen topper seg på havets bunn når agent James Bond (Sean Connery) setter en skruppløs forbryter som tar millioner som gisler i et høyt spill om verdens undergang i atomkrigens ragnarokk!

Skuespillere 

Sean Connery som James Bond
 Claudine Auger:    Domino Derval (Augers replikker ble dubbet Nikkie van der Zyl)
 Paul Stassino som major François Derval / Angelo Palazzi
 Adolfo Celi som Emilio Largo (stemmen dubbet av Robert Rietti).
Rik van Nutter     =     Felix Leiter
 Luciana Paluzzi     =     Fiona Volpe
 Martine Beswick     =     Paula
 Guy Doleman     =     Count Lippe
 Molly Peters     =     Patricia (stemmen dubbet av Barbara Jefford)
 Bernard Lee     =     «M»
 Desmond Llewelyn     =     «Q»

Fakta 
Etter noen omfattende runder i rettsapparatet ble det klart at filmskaper Kevin McClory også hadde eierrett til flere av denne filmens ingredienser, ingredienser som 007-begrepet, SPECTRE, Ernst Stavro Blofeld etc. Det har resultert i en rekke planer fra McClorys side på å filmatisere James Bond på egen hånd, men kun en av dem ble noe av, og ble sågar en suksess, nemlig Never Say Never Again (Aldri si aldri) fra 1983 med Sean Connery i hovedrollen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske actionfilmer
James Bond-filmer
Filmer fra 1965
Engelskspråklige filmer
Filmer lagt til Karibia
Filmer om atomvåpen
Fridthjof Bergheim

Fridthjof Bergheim (født 1. juni 1903 på Breim i Gloppen kommune, død 5. mai 1972) var en norsk friidrettsutøver og turner. Han flyttet til Ålesund i 1920 ble medlem av turnforeningen der og friidrettsklubben Ålesund IF i 1921. 

Han deltok i sitt første landsturnstevne i 1922. Han var allsidig innen friidrett og drev mangekamp, med høydehopp og hekkeløp som to av siden beste øvelser. Han fikk også en landskamp for Norges friidrettslandslag.

 Hans beste resultater i friidrett er 
 110 m hekk på 16,9 sek,fra 1929 
 Høydehopp med 1,88 m fra 1931, og tre bronsemedaljer fra NM, i 1927, 1928 og 1933
 Stavsprang med 3,11 m fra 1926
 Tresteg med 13,80 m fra 1929
 Tikamp med 5 031 poeng fra 1926

Han ble norgesmester i enmannsturn i 1927 og 1928. 

Blant hans øvrige meritter kan nevnes: Kretsmester i enmannsturn, høyde og stav 1923; Kretsmester i enmannsturn og tikamp 1924; Kretsmester i enmannsturn, tresteg og stafett 1925; Sølv i turn-NM 1926; Kretsmester i enmannsturn og stav 1927; Deltok i turnlandskamp mot Danmark 1927; Kretsmester i enmannsturn og høyde 1928; Kretsmester i enmannsturn, høyde, stav og tresteg 1929; Sølv i turn-NM 1930; Kretsmester turn 1931; Deltok i friidrettslandskamp mot Sverige 1931.

I 1931 mottok Bergheim Egebergs Ærespris for sine allsidige prestasjoner. I 1934 begynte han på Statens Gymnastikkskole. Dette ble da hans siste aktive år i Ålesund. Hans resultater i tresteg og tikamp fra hhv 1929 og 1926 var pr 2006 fremdeles blant de 10 beste i Sunnmøres friidrettshistorie.

Se også 
Liste over kjente personer fra Gloppen kommune

Referanser 

Norske mangekjempere
Norske turnere
Vinnere av Egebergs Ærespris
Personer fra Gloppen kommune
Fødsler i 1903
Dødsfall i 1972
Kongepokalvinnere i gymnastikk og turn
Marshall Allman

Marshall Allman (født 5. april 1984 i Austin i Texas) er en amerikansk skuespiller. Han er mest kjent for sin rolle som LJ (Lincoln Burrows Jr)i Prison Break. Han er 1.70m høy og startet å spille skuespill da han var 15 år gammel. 

Da Marshall Allman vokste opp, holdt han på med kunst og fotball. Etter at han gikk ut fra Austin High School i 2002, valgte han å fortsette med skuespill i Los Angeles i stedet for å studere kunst i New York. Marshall giftet seg med Jamie Brown 17. juni 2006.

Eksterne lenker 
  

Skuespillere fra USA
Personer fra Austin
Fødsler i 1984
Johannes Gerhardus Strijdom

Johannes Gerhardus Strijdom (født 14. juli 1893, død 24. august 1958) var statsminister i Unionen Sør-Afrika fra 30. november 1954 til 24. august 1958.

Han ble født på familiegården i Klipfontein og utdannet seg til advokat. Han ble medlem av parlamentet i 1929 for Waterberg. Han ble valgt til leder for Nasjonalistpartiet 30. november 1954 og ble statsminister i Sør-Afrika. Strijdoms ekstreme politikk resulterte i at fargede ble fratatt sin stemmerett og i «forræderrettssaken» til 156 aktivister, inkludert Nelson Mandela som var involvert i frihetsmanifestet.

Strijdoms regjering hadde også diplomatiske forbindelser med Sovjetunionen. Etter en kort periode i embetet døde han 24. august 1958 i Cape Town.

Der er fremdeles forskjellige monumenter av ham i Sør-Afrika. En byste plassert sentralt i Pretoria kollapset i 2001 og skadet to personer. Hans hus i Nylstroom (nå Modimolle) er nå museum. Deler av den kollapsede bysten finnes også der.

Referanser 

Sørafrikanske statsministre
Personer fra Eastern Cape
Johan Haanes

Johan Clausen Haanes (født 30. april 1912 i Drammen, død 21. mars 2000 i Oslo) var en norsk idrettsutøver med mange norgesmesterskap i tennis.

Karriere 
Haanes ble norsk mester i tennis hele 39 ganger, og hadde 54 seire i landskamper for Norge. Han var også en god skihopper, friidrettsutøver og bandyspiller og fikk Egebergs Ærespris i 1937.

Haanes var med å stifte idrettsklubben Njård i Oslo i 1924 og representerte denne klubben i resten av sin karriere. I perioden 1955–58 var han president i Norges Tennisforbund. Sammen med sin bror Reidar, gav Haanes i 1937 ut boken Tennis for alle.

Under det tyske angrepet på Norge i 1940 deltok Haanes i en skipatrulje i Valdres. Senere under krigen tok han del i idrettsfronten som nektet å delta i idrettsstevner i NS-regi. Haanes satt i to perioder fengslet i Grini fangeleir. Hans bok 1001 tenniskamp, utgitt i 1942, ble forbudt av okkupasjonsmakten.

NM-rekken 
 Utendørs: 
 Herrer single: 14 stk. 1933-1940, 1946, 1947, 1949, 1951-1953
 Herrer double: 6 stk. 1935, 1938, 1940, 1946, 1948, 1950 
 Mixed double: 2 stk. 1932, 1933 
 Innendørs: 
 Herrer single: 8 stk. 1933, 1934, 1936, 1939, 1940, 1947, 1948, 1951
 Herrer double: 7 stk. 1935, 1936, 1940, 1946, 1948, 1949, 1953 
 Mixed double: 2 stk. 1936, 1953

Referanser

Bibliografi

Eksterne lenker 
 

Norske tennisspillere
Norske friidrettsutøvere
Norske skihoppere
Norske bandyspillere
Vinnere av Egebergs Ærespris
Kongepokalvinnere i tennis
Norsk militært personell under andre verdenskrig
Personer fra Drammen kommune
Fødsler i 1912
Dødsfall i 2000