alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Andrew Musgrave

Andrew Musgrave (født 6. mars 1990 i Poole i Dorset) er en britisk langrennsløper. Han bor og trener til daglig i Norge.

Musgrave debuterte i verdenscupen i langrenn 29. november 2008, og hans beste individuelle verdenscupplasseringer er tredjeplass på 15 km fristil under verdenscupen i Toblach 16. desember 2017 og andreplass på den avsluttende 15 km jaktstart under verdenscupfinalen i Canada 19. mars 2017. Beste resultat fra mesterskap er en 4.-plass fra VM i Lahtis 2017 foran beste nordmann, Martin Johnsrud Sundby. Musgrave har også flere pallplasseringer i Norgesmesterskap i lagsprint.

Musgrave representerte Storbritannia under vinter-OL 2010, 2014 og 2018.

17. januar 2014 var han raskeste løper på sprint fri teknikk under Norgesmesterskapet på ski 2014, men fordi han ikke er norsk statsborger fikk han ikke NM-medalje. 

Han fullfører studiene ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU), der han er student ved sivilingeniør-/masterprogrammet Produktutvikling og produksjon.

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 46 på 15 kilometer klassisk intervallstart.

Andrew deltar i Ski Classics for Team Næringsbanken.

OL-resultater 
Vancouver 2010
 15 km, fristil: 55.-plass
 30 km dobbel jaktstart: 51.-plass
 Sprint, klassisk: 58.-plass
 Lagsprint, fristil: Fullførte ikke

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Poole
Britiske langrennsløpere
Skotske sportsutøvere
Deltakere under Ski-VM 2009
Deltakere for Storbritannia under Vinter-OL 2010
Langrennsløpere under Vinter-OL 2010
Deltakere under Ski-VM 2011
Deltakere under Ski-VM 2013
Deltakere for Storbritannia under Vinter-OL 2014
Langrennsløpere under Vinter-OL 2014
Deltakere under Ski-VM 2015
Deltakere under Ski-VM 2017
Langrennsløpere under Vinter-OL 2018
Deltakere for Storbritannia under Vinter-OL 2018
Deltakere under Ski-VM 2019
Deltakere under Ski-VM 2021
Deltakere for Storbritannia under Vinter-OL 2022
Langrennsløpere under Vinter-OL 2022
Jaqueline Mourão

Jaqueline Mourão (født 27. desember 1975 i Belo Horizonte i Minas Gerais) er en brasiliansk terrengsyklist og langrennsløper.

Hun debuterte i verdenscupen i langrenn 21. november 2009, og hennes beste individuelle verdenscup-plassering er en 80.-plass i 10 km klassisk fra 2009.

Mourão har deltatt i terrengsykling under Sommer-OL 2004 og 2008, og representerte Brasil under Vinter-OL 2006 og 2010 som langrennsløper. I Vinter-OL 2014 deltok hun både i langrenn og skiskyting.

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 85 på sprinten.

OL-resultater 

Aten 2004
 Terrengsykling: 18.-plass

Torino 2006
 10 km, klassisk: 67.-plass

Beijing 2008
 Terrengsykling: 19.-plass

Vancouver 2010
 10 km, fristil: 67.-plass

Nasjonale mesterskap 
 1.-plass nasjonalt mesterskap i rundbane olympisk format 2008 i Brasil. 
 1.-plass nasjonalt mesterskap i rundbane olympisk format 2006 i Brasil. 
 1.-plass nasjonalt mesterskap i rundbane olympisk format 2005 i Brasil.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Terrengsyklister
Brasilianske langrennsløpere
Brasilianske syklister
Deltagere i både vinter-OL og sommer-OL
Deltakere for Brasil under Sommer-OL 2004
Syklister under Sommer-OL 2004
Deltakere for Brasil under Vinter-OL 2006
Langrennsløpere under Vinter-OL 2006
Deltakere under Ski-VM 2007
Deltakere for Brasil under Sommer-OL 2008
Syklister under Sommer-OL 2008
Deltakere under Ski-VM 2009
Deltakere for Brasil under Vinter-OL 2010
Langrennsløpere under Vinter-OL 2010
Deltakere under Ski-VM 2011
Deltakere under Ski-VM 2013
Deltakere for Brasil under Vinter-OL 2014
Langrennsløpere under Vinter-OL 2014
Skiskyttere under Vinter-OL 2014
Personer fra Belo Horizonte
Deltakere under Ski-VM 2017
Deltakere for Brasil under Vinter-OL 2018
Langrennsløpere under Vinter-OL 2018
Deltakere under Ski-VM 2019
Deltakere under Ski-VM 2021
Deltakere for Brasil under Sommer-OL 2020
Syklister under Sommer-OL 2020
Deltakere for Brasil under Vinter-OL 2022
Langrennsløpere under Vinter-OL 2022
Deltakere under VM i skiskyting 2012
Deltakere under VM i skiskyting 2013
Samiske geografiske navn i Skånland

Samiske geografiske navn i Skånland (knr 1913) angir stedsnavn i Skånland kommune som har en alternativ samisk form. Da stedsnavn kan referere til geografiske områder av noe utstrekning så kan de dekke flere kommuner.

De samiske stedsnavnene kan angis på forskjellig vis der det er etablert former på flere samiske språk. Dette skjer i grenseområder mellom språkene. Det er ni forskjellige former av samisk; sørsamisk, umesamisk, pitesamisk, lulesamisk, nordsamisk, skoltesamisk, enaresamisk, kildinsamisk og tersamisk. Det er også to utdødde former, kemisamisk og akkalasamisk. Bare nordsamisk er tatt med i denne oversikten for Skånland kommune.

Samiske stedsnavn

 Steder knyttet til forskjellig geografisk lokalitet har to oppføringer selv om navnene er like.
 Hver oppføring kan ha flere forskjellige navn.

Eksterne lenker
 Sámi giellatekno: Sett om stadnamn

Tjeldsunds geografi
Skånland
Seyed Sattar Seyd

Seyed Sattar Seyd (født 26. november 1987) er en iransk langrennsløper.

Han har ikke debutert i verdenscupen i langrenn, men har deltatt i en rekke FIS-renn.

Seyd representerte Iran under Vinter-OL 2010.

OL-resultater 

Vancouver 2010
 15 km, fristil: 89.-plass

Referanser

Eksterne lenker 
 

Iranske langrennsløpere
Deltakere for Iran under Vinter-OL 2010
Langrennsløpere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Iran under Vinter-OL 2014
Langrennsløpere under Vinter-OL 2014
Langrennsløpere under Vinter-OL 2018
Deltakere for Iran under Vinter-OL 2018
Deltakere under Ski-VM 2011
Deltakere under Ski-VM 2013
Deltakere under Ski-VM 2015
Deltakere under Ski-VM 2017
Personer fra Teheran
Deltakere under Ski-VM 2021
Øyungen (Oslo)

Øyungen er en innsjø som ligger i den østre grenen av Nordmarksvassdraget i Oslo. Den ligger 283 meter over havet og har et areal på .

Vannet er demmet opp med en stor demning der Skarselva løper ut i sydøst. Maridalen landskapsvernområde strekker seg hit opp med Øyungsdammen og bukta ovenfor som det nordligste hjørnet. På begge sider av denne bukta er det godkjente bålplasser der bål er tillatt hele året.

Øyungen er for øvrig det eneste større vannet i Nordmarka som ikke har veier langs breddene.

Se også 
 Liste over innsjøer i Oslo

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Skiforeningen, markadatabasen om Øyungen
 Skiforeningen, markadatabasen om Øyungsdammen
 Dybdekart, Oslo vann- og kloakkvesen, publisert av NVE

Innsjøer i Oslo
Nordmarksvassdraget
Døgenikt (musikkalbum)

Døgenikt er et musikkalbum utgitt av Beckstrøm i 2008. 

På denne utgivelsen har han med sin «Beckstrøm kvartett».

Sporliste
 «Sofaen din» (Lars Fredrik Beckstrøm)
 «Et eksperiment» (Lars Fredrik Beckstrøm)
 «Mannen med ljåen» (Lars Fredrik Beckstrøm)
 «Farvel» (Lars Fredrik Beckstrøm)
 «Brev» (Lars Fredrik Beckstrøm)
 «Døgenikt» (Lars Fredrik Beckstrøm)
 «Fortuna» (Lars Fredrik Beckstrøm)
 «Søster morfin» (Lars Fredrik Beckstrøm)
 «Verdens rikeste land» (Lars Fredrik Beckstrøm)
 «Hjerte av gull» (Lars Fredrik Beckstrøm)
 «Under løvet» (Lars Fredrik Beckstrøm)

Medvirkende

Beckstrøm kvartett
 Lars Fredrik Beckstrøm - sang, gitar, mandolin, sitar, munnspill, kor, produsent
 Marius Kristiansen - gitarer, perkusjon, kor, miksing, tekniker, produsent
 Tov Ramstad - kontrabass, cello, kor, tekniker, produsent
 Lars Birkelund - trommer, perkusjon, kor, produsent

Øvrige medvirkende
 Skjalg Raaen - gitar, steelgitar 
 Said Dibaj - banjo, sitar, lutt 
 Gøran Grini - piano 
 Frode Haltli - trekkspill
 Øyvind Rauset - fiolin 
 Terje Johannesen - trompet 
 Rolf-Erik Nystrøm - saksofon 
 Solvor Vermeer - sang, kor 
 Eirik Nilssen Brøyn - kor
 Morten Lund - mastering

Eksterne lenker
 Døgenikt

Musikkalbum fra 2008
Beckstrøm-album
Frank Sels

Frank Sels (født 3. desember 1942 i Antwerpen, død 19. desember 1986) var en belgisk tegneserietegner og forfatter. Han er spesielt kjent som opphavsmann til tegneserien Sølvpilen.

Etter kunststudier i Antwerpen og en kortvarig jobb i et trykkeri begynte Sels i 1963 i tegnestudioet til Willy Vandersteen. Der hjalp han Karel Verschuere i arbeidet med Karl May og Den røde ridder. Deretter jobbet han med ulike tegneserier og hadde igjen kontakt med Vandersteen som han brøt med for godt i 1969. Sels arbeidet for Bastei-Verlag hvor han i 1965 skapte tegneserien Sølvpilen og skapte fulltidsarbeid for seg selv og en rekke tegnere. Kort tid etter fylte 44 år, tok Sels sitt eget liv.

 Referanser 

 Litteratur 
 Andreas C. Knigge: Comic Lexikon'', Ullstein Verlag, Frankfurt am Main, Berlin und Wien 1988, ISBN 3-548-36554-X, side 401–402

Eksterne lenker 
 Frank Sels hos lambiek.net (engelsk)

Belgiske tegneserieskapere
Personer fra byen Antwerpen
Jostabær

Jostabær er en plante i ripsfamilien og er en krysning av solbær og stikkelsbær. Den har svarte bær som ligner på solbær.

Navnet er et teleskopord som er sammensatt av Johannisbeere (solbær) og Stachelbeere (stikkelsbær).

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Bær
Ripsfamilien
Tremor

Se også: Tremor (band)
Tremor eller skjelving er ufrivillige, rytmiske muskelbevegelser i én eller flere kroppsdeler hos mennesker og andre jevnvarme dyr (pattedyr og fugler).

Tremor er en tilstand kan opptre isolert i en muskelgruppe. Tilstanden kan opptre når den aktuelle kroppsdelen brukes eller under hvile. Tremor kan påvirke ekstremitetene, hodet og nakken, tungen og strupen individuelt eller samtidig. Skjelvingen oppstår som en refleks ved hypotermi, feber, enkelte forgiftninger (for eksempel kvikksølvforgiftning) og mange ulike emosjonelle belastninger (for eksempel akutt frykt og sorg med mer). Det som skjer er at muskelgrupper rundt vitale organer begynner å skjelve hurtig for å generere varme.

Hos noen kan tremor også være et symptom på en underliggende lidelse, som for eksempel de to nevrologiske lidelsene essensiell tremor og Parkinsons sykdom, eller som følge av hypertyreose, kronisk alkoholisme, narkomani eller noe annet.

Typer 
Tremor deles gjerne inn i tre typer; hviletremor, postural tremor og intensjonstremor.

 Hviletremor forekommer mens musklene er avslappet, som for eksempel hos pasienter med Parkinsons sykdom og noen typer essensiell tremor.
 Postural tremor opptrer typisk ved essensiell tremor av typene godartet essensiell tremor og familiær essensiell tremor. Dette er en type tremor som øker ved påvirkninger som fysisk trøtthet, anspenthet, kulde og emosjonelle belastninger.
 Intensjonstremor opptrer under bevegelse av ekstremitetene og øker på etter hvert som bevegelsen nærmer seg et målpunktet. Dette er blant annet vanlig for pasienter med multippel sklerose.

Se også 
 Essensiell tremor
 Multippel sklerose
 Parkinsons sykdom

Referanser 

Medisinske symptomer
Sykdommer i nervesystemet
Inkatha Freedom Party

Inkatha Freedom Party (IFP) er et politisk parti i Sør-Afrika. Siden den ble grunnlagt i 1975 har den vært ledet av Mangosuthu Buthelezi. Partiet har stått sterkest i zulu-stammens hovedområde, delstaten KwaZulu-Natal helt øst i Sør-Afrika. 

Historisk har det stått nær ANC under kampen mot apartheid, også siden Buthelezi opprinnelig kom fra ANCs ungdomsorganisasjon. Etter 1994 har IFP ofte vært i konflikt med ANC og også inngått koalisjoner med partiet Democratic Alliance. I nasjonale valg har IFP kontinuerlig mistet betydning fra 10,5% av stemmene i 1994 til 2,40% i 2014. Også i KwaZulu-Natal er den bare andre største parti etter ANC.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Sør-Afrika
Politiske partier etablert i 1975
1970-årene i Sør-Afrika
Democratic Alliance

Democratic Alliance (DA) er et politisk parti i Sør-Afrika grunnlagt i 2000. Det er det største opposisjonspartiet i nasjonalforsamlingen og regjerende parti i delstaten Western Cape.  Partiets leder er Mmusi Maimane som avløste Helen Zille i 2015. Zille leder fortsatt partiets regjering av delstaten Western Cape (siden mai 2009) og Maimane leder DA i nasjonalforsamlingen. Western Cape er den eneste delstaten som ikke ledes av ANC.Partiet ligger politisk i sentrum/høyre og er tuftet på liberalistisk/liberalsosialistisk filosofi. Nedslagsfeltet må samtidig kalles ganske bredt, ettersom det har tatt opp i seg flere ulike mindre partier fra ulike politiske spektre mens det vokste. Partiet har over flere år vært det ledende partiet for den hvite minoriteten i Sør-Afrika, men har over de siste ti årene vokst kratig ved å henvende seg til den svarte urbane middelklassen. Et prosjekt for partiet er derfor å hente inn ledere og kandidater fra denne, som kan utfordre ANC.

DA hadde en del forgjengere under skiftende navn, bl.a. Democratic Party. I apartheidtiden var den i opposisjon mot det regjerende Nasjonalistpartiet og et samlingsparti for liberale anti-apartheid krefter. En av de ledende partimedlemmene fra denne tiden var Helen Suzman som i løpet av mange år var den eneste opposisjonspolitikeren i nasjonalforsamlingen. Som parlamentariker hadde hun rett til og brukte sin rett til å besøke politiske fanger som Nelson Mandela, eller protestere på brudd som apartheidstaten sto for.

Valgresultater 
Tabell over valgresultater i valg til nasjonalforsamlingen for Democratic Alliance, og forgjengerpartiet Democratic Party, siden 1994. Neste valg vil vil være i 2019, ettersom nasjonalforsmalingen blir valgt for femårs-sykluser.

Tabell over valgresultater valg til kommunestyrene siden kommunereformen i Sør Arika i 1995. Neste valgår er i 2016.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Sør-Afrika
Liberale partier
Politiske partier etablert i 2000
2000 i Sør-Afrika
Vardåsen skisenter

Vardåsen skisenter, på østsiden av Vardåsen, er det eneste større alpinanlegget i Asker. Foruten en bred nedfart på 600 meter med tallerkenheis, har det også en liten barnebakke med tautrekk. I 2013 ble anlegget kraftig oppgradert, og fikk nye snøkanoner med egen vannforsyning fra Bondivann. Skisenteret har en kafe med enkel servering, som drives av de lokale idrettslagene Frisk Asker og Asker Skiklubb. Det eies av kommunen, men driften er satt bort til et privat driftsselskap. 

Vardåsen skisenter åpnet i 1968, og ga den voksende alpingruppen til Asker Skiklubb bedre treningsmuligheter. Flere norske alpinister på nasjonalt toppnivå har trent i Vardåsen. Blant disse er Karine Hesle, Stine Lise Hattestad, Tom Stiansen og Espen Lysdahl. 

Skisenteret kan nås med buss fra Asker stasjon til endestoppet Barlindbekken, hvorfra det er 300 meter å gå til bakken. Det kan også nås fra Gullhella stasjon på Spikkestadlinjen, hvorfra det er 600 meter å gå opp til bakken på en turvei gjennom skogen. Det er parkeringsplass i Trettestykket, 200 meter fra bakken.

Kilder

Eksterne lenker 
 Asker kommunes nettside om skisenteret
 Værvarsel for Vardåsen skisenter fra Yr
 Kartverkets faktaark om Vardåsen skisenter

Idrettsanlegg i Asker
Alpinanlegg i Norge
Øivind Vogt

Øivind Vogt (født 11. januar 1987 i Oslo) er en norsk komiker, kjent fra flere programmer på norsk TV. Han studerte ved tekstforfatterutdanningen på Westerdals. Øivind Vogt er sønn av skuespiller Nils Vogt og har bakgrunn fra Oslos skolerevymiljø.

Vogt hadde spalten «Vogt i fokus» i programserien Showman på TV 2 Zebra, som ble ledet av Håvard Lilleheie. Senere begynte han å arbeide som manusforfatter tilknyttet NRKs underholdningsavdeling. I perioden januar til mars 2012 var han sammen med Hasse Hope paneldeltaker i TV-programmet tweet4tweet på NRK3 med Jenny Skavlan som programleder. Han deltok i programmet Brille 26. mars 2012. Vogt debuterte som skuespiller i komedien Å begrave en hund som hadde premiere i juni 2013.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske komikere
Personer fra Oslo
Emil Forselius

Emil Forselius (født 23. november 1974 i Västervik, død 2. mars 2010 på Södermalm i Stockholm) var en svensk skuespiller som ble belønnet med en Guldbagge for birollen som skinheaden Lasse i filmen Tic Tac.

Emil Forselius bodde på Hasselakollektivet mellom 1991 og 1992, og han ble uteksaminert fra Teaterhögskolan i Stockholm i 2002.

Forselius ble funnet død av sin mor i hans leilighet 2. mars 2010. Dødsårsaken var selvmord som følge av en langvarig depresjon. Forselius etterlot seg en sønn og samboer.

Filmografi, i utvalg 
 1997 – Tic Tac
 1997 – Den siste kontrakten
 1998 – Beck – Hvite netter (TV)
 2000 – Järngänget
 2000 – Naken
 2001 – Sprängaren
 2002 – Stora teatern (TV-serie)
 2003 – Belinder auktioner
 2003 – Deadline Torp (Film, NRK)
 2006 – Hombres (TV-serie)
 2007 – Himmelblå (TV-serie, NRK)
 2010 – Wallander – Skytteren

Referanser

Eksterne lenker 
 Emil Forselius hjemmeside 
 

Svenske skuespillere
Personer fra Västervik
Fødsler i 1974
Dødsfall i 2010
Jernbane i Ukraina



Jernbanen i Ukraina drives av det nasjonale, statseide jernbaneselskapet Ukrzaliznytsia (ukrainsk: Укрзалізниця, «Ukrainske statsbaner»), som har sitt hovedkvarter i Kyiv. Selskapet styrer all jernbanedrift i landet unntatt private industribaner, lokale militære jernbaner og kommunale metrosystemer. Ukraina hadde per 2008 et jernbanenettverk på 21 655 km, hvorav 9 729 km var elektrifisert. All jernbane har bredspor (1 524 mm). Den samlede lengden gjør at Ukraina har verdens 13. største jernbanenettverk. Jernbaneselskapet er i dag landets største statseide selskap, med 375 900 sysselsatte.

Ukrzaliznytsia ble opprettet 24. september 1991, etter at landet ble selvstendig fra Sovjetunionen. Vedtaket ble utarbeidet av Ukrainas Verhovna Rada. Ifølge vedtaket skulle alle eiendeler (jernbaneinfrastruktur) innenfor Ukrainas grenser tilhøre landet. Følgelig er mesteparten av dagens jernbaneinfrastruktur i Ukraina arvet fra Sovjetunionen.

Jernbanenettverket er delt inn i seks geografiske regioner: Donetsk, Lviv, Odessa, nord, nordvest og Nær-Dnepr. I alle disse regionene opererer hver sin underavdeling:
 Sørvestlige jernbane 
 Transdnepr jernbane
 Donetsk jernbane
 Lviv jernbane
 Odessa jernbane
 Sørlige jernbane

Alle elektrifiserte jernbanestrekninger holder 25 kV 50 Hz AC eller 3 kV DC. Hovedlinjene trafikkeres av fjerntog med plassreservasjon og forstadstog uten plassreservasjon, i tillegg til tung godstrafikk. Ukraina har også tre smalsporede baner med sporvidden 750 mm. Den ukrainske jernbanen betjener 1 684 mindre stasjoner og 126 større stasjoner.

Drift

Innenlandstrafikk 
Trafikken på nettet går hovedsakelig i nord-sør retning, og de viktigste traséene går fra Kharkiv til Krim, fra Russland via Kyiv og Zmerinka til Odessa og Tsjop, samt fra Jahodyn til Kyiv. Det pågår arbeid for å styrke trafikken i øst-vest retning og modernisere skinnene og rullende materiell.

Internasjonal trafikk 
På grensestasjonen i Tsjop (til Ungarn og Slovakia) og Jahodyn (til Polen) finnes det boggibytteanlegg hvor boggier (hjul) kan byttes slik togene kan kjøre på en annen sporvidde. Grensestasjonen i byen Przemyśl i Polen er forbindet til Ukrainas store nettverk av bredspor. Mellom Berlin og hovedstaden Kyiv går det et daglig tog med sittevogner i hver retning. Dette toget kjører til følgende stasjoner: Kharkiv, Odessa, Donetsk, Simferopol og Lviv. Fra Wien finnes det også en forbindelse til Kiyiv.

Jernbaneforbindelser til naboland 
Ukraina har jernbaneforbindelser til følgende land:
 Samme sporvidde – 1 524 mm
  Belarus 
  Russland - har sporvidde på 1 520 mm, men forskjellen er så liten at samme rullende materiell kan benyttes
  Moldova
 Sporbrudd – 1 524 mm / 1 435 mm
  Romania
  Ungarn
  Slovakia
  Polen - finnes også en normalsporet godsbane som krysser grensen (120 km)

Se også 
 Transport i Ukraina

Referanser

Eksterne lenker 
 
   Ukrzaliznytsias offisielle nettside
  Nyttig toginformasjon
  Reise med tog i Ukraina
Ukrzaliznytsia

Ukrzaliznytsia () eller Ukrainske jernbaner () er et statseid aksjeselskap for jernbanetransport i Ukraina, et monopol som kontrollerer det store flertallet av jernbanetransporten i landet. Selskapet har et samlet banenett på 19 787 km, hvorav 9 319 km er elektrifisert. Selskapets togmateriell har en sporvidde på 1520 mm (russisk sporvidde).

I 2015 fant det sted en fusjon mellom et statlig byrå og et statseid foretak, og som resultat av fusjonen ble de ukrainske jernbaner et statseid, offentlig aksjeselskap. I 2018 ble aksjeselskapet privatisert, men den ukrainske staten eier fortsatt alle aksjene i selskapet. Ministerkabinettet i Ukraina utnevner selskapets administrerende direktør.

Historikk 
Etter at Ukraina erklærte sin uavhengighet i 1991, dukket spørsmålet opp om å organisere gods- og passasjertransport over hele landet. Den 14. desember 1991 opprettet Ministerrådet Statens administrasjon for jernbanetransport i Ukraina.

Året 2002 markerte begynnelsen på utviklingen av høyhastighetsbanen. Den 11. juli 2002 ble Capital Express-toget lansert på ruten Kyiv—Kharkiv. Ekspressreisetiden var 5 timer 45 minutter, noe som er nesten dobbelt så raskt som et vanlig tog. I 2003 ble et lignende tog lansert på ruten Kyiv—Dnipro. I 2006 var det 12 ruter med disse togene.

På tampen av Euro-2012 lanserte Ukrzaliznytsia Intercity-tog. Til dette ble 10 Hyundai Rotem-tog og 2 Škoda Vagonka-tog kjøpt inn.

I 2015 ble Ukrzaliznytsia et offentlig aksjeselskap. I 2018 ble selskapet, etter et vedtak i Ministerkabinettet i Ukraina, transformert fra offentlig til privat, men 100% av aksjene tilhører staten.

Under den russiske invasjonen av Ukraina i 2022 fortsatte Ukrzaliznytsia å operere for å evakuere og redde millioner av mennesker. Jernbaneforbindelsene mellom Ukraina og Russland ble i 2022 sprengt av den ukrainske hæren for å hindre den russiske hæren å bruke dem.

Administrativ struktur 
Jernbanene er delt inn i seks territorielle jernbaneselskaper. Inndelingen er fullstendig administrativ. Navnene på regionale jernbaner er rent historiske, arvet fra Det russiske imperiet og Østerrike-Ungarn.

Noen deler av sporene er i okkupert territorium og brukes ikke

Rullende materiell

Statistisk data 

 Antall godsvogner – 85 200 enheter
 Antall passasjervogner – 4 320 enheter
 Antall forbrenningslokomotiver - 1 944 enheter
 Antall elektriske lokomotiver - 1 627 enheter 
 Antall dieselmotorvogner - 301 enheter
 Antall elektriske motorvogner - 346 enheter

Galerei

Se også 

 Jernbane i Ukraina
 Jernbane i Polen

Referanser 

Jernbaneselskaper
Ukrainske selskaper
Etableringer i 1991
Trengereidtunnelen

Trengereidtunnelen er en veitunnel på  mellom Bergen og Vaksdal kommuner i Vestland fylke. Tunnelen er 1773 meter og har to kjørebaner. Den åpnet i 1994.

Tunnelen har sitt vestre utløp like før rundkjøringa på Trengereid hvor  møter  fra Hardanger.

Tidligere, på store innfartsdager til Bergen, ble den gamle strekningen utenfor tunnelen åpnet slik at trafikken østfra ble ledet utenom tunnelen via Vaksdalsvegen fra et normalt stengt veikryss mellom Stavenestunnelen og Trengereidtunnelen. Dette ble gjort for å hindre at de store trafikkmengdene fra Voss og fra Kvamskogen skulle blokkere hverandre på strekningen mellom  rundkjøringa på Trengereid og  rundkjøringa i Indre Arna hvor Hardangervegen fortsetter på  mot Nesttun.

Trafikkutvikling 
Årsdøgntrafikken i tunnelen har økt de fleste år siden åpningen i år 2010.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser 

Arna
Veier i Vaksdal
Tunneler på E16
Veitunneler i Bergen
Tunneler åpnet i 1994