alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Helldal skole

Helldal skole var en kommunal barneskole på Helldal i Fana bydel i Bergen kommune. Skolen tok i mot elever fra 1. til 7. trinn. Skolen ble lagt ned i 2010, og elevene ble overført til Sædalen skole.

Historie 
Flere skolebygninger har vært i bruk opp gjennom årene. Men før Helldal krets fikk eget skolebygg var det omgangsskole med Riple krets. Dette startet allerede i 1750. Kretsen fikk sin første skolestue i 1868. Den første bygningen til Helldal skole ble bygget i 1897. I dag er dette bygget rehabilitert og i bruk som grendehus. Bygningen som har vært i bruk fram til i dag ble oppført i 1939, arkitekten var  Øystein Netaas, og påbygd i 1958.  

Helldal skole ble lagt ned etter skoleåret 2009/2010 og de 140 elevene og hele personalet ble flyttet til Sædalen skole. Dette er en nyoppført skole som erstatter Helldal skole og som samtidig skal avlaste Nattland skole. 

Arkivet etter Helldal skole oppbevares ved Bergen Byarkiv. I tillegg kan man finne informasjon om skolen i arkivene etter Helldal skoles foreldrelag og Helldal skoles musikkorps.

Referanser

Eksterne lenker 
 Bergen byleksikon på nett, om Helldal skole
 Helldal skole - oppslagsverket oVe, artikkel av  Lars Bostrøm Johansen, Bergen Byarkiv.

Fana
Barneskoler i Bergen
Tidligere utdanningsinstitusjoner i Vestland
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 2010
Australia under Sommer-OL 1972

Australia under Sommer-OL 1972. 168 sportsutøvere fra Australia, 139 menn og 29 kvinner, deltok i 20 grener under Sommer-OL 1972 i München. Australia ble sjette beste nasjon med åtte gull-, sju sølv- og to bronsemedaljer. Dennis Green var flaggbærer under åpningsseremonien.

Medaljer

Medaljevinnerne

Kilder 
 Resultater og profilside  på sports-reference.com

Nasjoner under Sommer-OL 1972
Australia under de olympiske leker
1972 i Australia
Sport i Oseania i 1972
Roar Hjelmeset

Roar Hjelmeset (født 28. juni 1977 på Vereide i Gloppen) er en norsk tidligere langrennsløper, nå langrennstrener. Fra  mai 2016 til mai 2018 var han trener for Norges landslag i langrenn for kvinner. Han er siden ansatt som trener ved Hovden skigymnas.

Bakgrunn 
Hjelmeset er oppvokst på gården Hjelmeset som del av Skifamilien Hjelmeset. Han er yngst av fire søsken, der hans eldre bror, langrennsløperen Odd-Bjørn, er den mest meritterte. Kusinen, Bodil Hjelmeset, som vokste opp på nabogården like ved Sandane lufthavn, er en av Norges 10. beste spydkastere gjennom tidene (per 2013), og har fem sølvmedaljer fra NM. 

Fra 1993 til 1996 gikk Roar Hjelmeset på idrettsfag ved Firda videregående skole. Han er bosatt på Hovden i Setesdal.

Idrettskarriere 
Roar Hjelmeset har deltatt i ett renn i verdenscupen i langrenn. Det var i klassisk sprint i Drammen 11. mars 2003 hvor han ble nr. 42. hans beste resultat fra NM er 23.-plass på sprinten 6. april 2002 på Vang. Han har også deltatt på Fjellhug/Vereide Hyen ILs stafettlag i NM flere ganger. Etter 2005-sesongen la han opp og ble trener for Hovden skigymnas.

Trenerkarriere 
Roar Hjelmeset gikk i 2008 fra sin trenerrolle ved Hovden skigymnasble til å bli trener for det norske juniorlandslaget i langrenn. Fra sommeren 2011 ble han trener for det norske landslaget i kvinnesprint.

I mai 2016 ble han landslagstrener for det norske kvinnelandslaget i langrenn, etter at Egil Kristiansen trakk seg fra denne stillingen i april.

Se også 
 Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske langrennsløpere
Norske langrennstrenere
Personer fra Gloppen kommune
Fødsler i 1977
Familien Hjelmeset
Karma (sang)

Karma er en sang av det amerikanske progressiv/power metal-bandet Kamelot.

Sangen ble først utgitt på bandets femte studioalbum; Karma fra 2001.

Handlingen er om en rik konge som er gammel og nær døden, og han innser at tilslutt så spiller det ingen rolle hvem du er, man må alle stå til ansvar for det man har gjort, og møte sine synder. Han har erobret og drept, og vet at han må stå til rette for sine gjerninger, og ønsker nå å bytte bort sitt kongerike for en bedre karma.

Albumutgivelser 
Sangen er utgitt på følgende Kamelot-album:
2001: Karma (studioalbum)
2006: Where I Reign (samlealbum)
2006: One Cold Winter's Night (konsertalbum)

Personell 
 Roy Khan – vokal
 Thomas Youngblood – gitar
 Glenn Barry – bassgitar
 Casey Grillo – trommer

Sanger fra 2001
Karma (andre betydninger)

Karma har flere betydninger:

Karma, indisk religiøs filosofi
Karma (album), musikkalbum av Kamelot
Karma (Anita Skorgan), deltaker i Melodi Grand Prix 1985
Karma (Anita Skorgan-album), musikkalbum av Skorgan med titellåta som åpningsspor
Karma (sang), sang av Kamelot
Kevin «Karma» Eriksen, rapartist fra gruppa Warlocks
Karma (bueskytter) - bhutansk bueskytter
Olav Ekeland

Olav Ekeland (født 15. oktober 1910 i Brooklyn, New York, død 23. august 1992) var en norsk prest og teolog. Han var sønn av sjømannsprest, senere prost i Asker og Bærum prosti, John Ekeland og Rachel, født Haakonsen. Familien flyttet i 1918 fra New York til Risør og senere til Kristiansand, Børsa og Laksevåg, der faren virket som prest. Han var gift med Gunvor Margrethe, f. Hilland, og er far til Jon Arild Ekeland, Gunnar Johannes Ekeland, Tor-Johan Ekeland og Olav Rune Ekeland Bastrup.

Utdanning og virke som prest 
Han ble cand.theol. ved det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo i 1939, og ble ordinert til prest i 1941 i Bergen domkirke av biskop Andreas Fleischer. Han virket som sekretær for biskopen i Bjørgvin bispedømme og senere som hjelperest i St. Olavs menighet i Bergen og i Fana med tjenestested i Storetveit. I 1947 ble han hjelpeprest i Borgund med tjenestested i industristedet Langevåg. I 1954 ble han sokneprest i Hjørundfjord og i 1970 sokneprest i Trefoldighet menighet i Arendal og prost i Arendal prosti. Som pensjonist fra 1978 var han aktiv som vikarprest i lengre perioder på bl.a. Svalbard.

Annen virksomhet 
Ekeland hadde tidlig en pasifistisk overbevisning og deltok under andre verdenskrig i det sivile luftvern i Bergen. Ekeland var lokalpolitisk aktiv i skolepolitikk, sosialpolitikk og distriktspolitikk. Han var skolestyreformann og varaordfører i Hjørundfjord da kommunen ble nedlagt og slått sammen med Ørsta i 1964. Etter kommunesammenslåingen var han medlem av Ørsta kommunestyre som representant for Venstre. Han var i flere år timelærer i religion ved Volda lærarhøgskule og ved Volda gymnas. Han var i flere perioder kretstyreformann i Sunnmøre og Aust-Agder kretser av Den norske sjømannsmisjon. Han deltok også aktivt i sosialt arbeid gjennom avholdsorganisasjonen Blå Kors.

Kilder 
Artikkel om Olav Ekeland i Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater. Forlaget Land og Kirke 1974 side 60-61

Norske lutherske prester

Nordmenn født i USA
Personer fra New York City
Fødsler i 1910
Dødsfall i 1992
Norsk Arkivråd

Norsk Arkivråd er en norsk interesseorganisasjon for arkivfaget som ble etablert i 1961. Organisasjonen har som mål å arbeide for effektiv organisering av arkivarbeidet i offentlige og private organ og bedrifter samt å arbeide for å skape forståelse for arkivarbeidets betydning. 

Norsk Arkivråd er en landsdekkende organisasjon. Medlemmene er fra både privat og offentlig sektor, og er interessert i og arbeider med dokumenthåndtering og arkivfaglige spørsmål. Norsk Arkivråd arbeider for økt kunnskap om dokumenthåndtering og arkivdanning. Organisasjonen har kontakt med fagmiljøer både nasjonalt og internasjonalt og er høringsinstans i arkivrelaterte saker.

Norsk Arkivråd arbeider for en stadig bedre utdanning og opplæring av de som jobber med arkiv og dokumenthåndtering. Organisasjonen tilbyr kurs og seminarer.

Medlemmene kan søke stipend til utdannings- og utviklingsarbeid i arkivfaget. Norsk Arkivråd gir støtte til utvikling av arkivfaglige læremidler, her kan en få støtte til å utgi alt fra artikler til bøker. Fire ganger i året utgis det arkivfaglige tidsskriftet Arkivråd.

Eksterne lenker
Norsk Arkivråds nettsider

Norske yrkesorganisasjoner
Etableringer i 1961
Lindholm slott

Lindholm slott lå i Bare herred ved Børringesjøen (svensk Börringesjöen),  i det sydvestlige Skåne som den gang var en del av Danmark.

Borganlegget 
Borgen har ligget ute i våtmarken omgitt av en ytre vold og en voldgrav. Ringmuren synes knapt mere i landskapet, men har ved arkeologiske undersøkelser vist seg å være oppimot 3,5 m tykk. Muren danner en firkant på 40 x 50 m. I den vestlige muren finnes rester av et porttårn, og i den norodøstlige hjørnet likeledes et senere tilføyet tårn. 

Mitt i borggården finnes restene etter kjernetårnet som måler 10 x 9,7 m med 2,1 m tykke murer. Ved Carl von Linnés besøk under sin skånske reise, skrev han at tårnet tidligere hadde stått til 30 alens høyde, hvilket svarer til ca. 18 m. Sammenlignet med andre liknende danske tårn fra middelalderen gjør høydeangivelsen rimelig.

Mot borggårdens sydmur lå salsbygningen som innvendig målte 7,1 x 34 m. Den har trolig hatt to etasjer. Litt av husets standard kan man fornemme i funnene av fargede glassruter, og med tanke på at huset innimellom har vært kongelige bosted, må man anta at komfort og luksus har vært tilstedeværende. I den stenbelagte borggården har det trolig vært flere mindre hus. En bakerovn som ble funnet nord for salsbygningen, har formentlig vært installert i et bakeri.

Historie 

Myntfunn dokumenterer at Lindholm er oppført omkring 1300.  Byggherren var Erik Menved, og den sterke borgen var et ledd i denne krigerkonges maktpolitikk. 

Lindholm blir i 1339 gitt til kong Magnus Eriksson i forbindelse med kompliserte transaksjoner i det kongeløse Danmark etter Christoffer IIs død. Senere kom Lindholm og hele egnen til den danske krone, og slottet nevnes i den følgende tid som et av de vigtigste i Skåne, ikke minst på grunn av den sterke befestningen.

I 1395 brukte Margrethe 1. slottet til fredsforhandlinger med den avsatte kongen av Sverige Albrecht av Mecklenburg, som var blitt tvunget til å oppgi tronen til fordel for henne. Fredsforhandlingene varte i 16 dager og var så velbesøkt, at noen av deltakerne måtte overnatte i telt. Før forhandlingene hadde kong Albrecht og sønnen Erik sittet i fangenskap på Lindholm i nesten syv år, etter at han i 1389 hadde tapt slaget ved Falköping. Margrethe var under fangenskapet de facto regent av Sverige.   

Admiral Jens Holgersen Ulfstand hadde fra 1486 Lindholm slott i forlening, men i løpet av det 15. århundre mistet slottet sin betydning, og ble i det 16. århundre revet ned blant annet for å skaffe byggemateriale til Malmøhus. Borgstedet skal ha tjent som jaktslott frem til Christian IVs tid.   

Tett på slottsruinen på en halvøy i Børringesjøens nordlige del, ligger den såkalte Dronning Margrethe Vold, som er restene av en forhistorisk borg.

Referanser

Eksterne lenker 
 Nordisk familjebok
 Om Lindholmen

Historiske steder
Tidligere danske slott
Skånelandene
Svedala kommune
Ruiner i Skåne
Barychelidae

Barychelinae
 Sasoninae
 Trichopelmatinae

Barychelidae er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører den forholdsvis primitive gruppen Mygalomorphae.

Utseende 
Små til middelsstore (5–20 mm), kraftige, gjerne mørke edderkopper med kraftige bein. Kroppen er fint hårkledt. Øynene sitter samlet i det lite område oppe på forkroppen.

Levevis 
Disse edderkoppene lever, i likhet med mange andre Mygalomorphae, i utgravde ganger som vanligvis er lukket med et hengslet lokk av silke. Disse gangene kan ligge på litt uvanlig steder, som i fjæra eller gravd ut i råtten ved. Noen av artene kan lage lyd ved stridulering, men disse lydene er knapt hørbare for mennesker.

Utbredelse 
Familien er utbredt over hele Jorden unntatt i Nord-Amerika, Europa og det nordlige Asia. Den er godt representert på øyer som Madagaskar og Ny-Caledonia.

Systematisk inndeling 

 Klasse edderkoppdyr, Arachnida
 Orden edderkopper, Araneae
 Underorden Opisthothelae 
 Gruppe mygalomorfe edderkopper, Mygalomorphae
 Gruppe Bipectina
 Overfamilie Barycheloidea
 Familie Barychelidae 
 Underfamilie Barychelinae
 Atrophothele Pocock, 1903 — Sokotra
 Aurecocrypta Raven, 1994 — Australia
 Barycheloides Raven, 1994 — Ny-Caledonia
 Barychelus Simon, 1889 — Ny-Caledonia
 Cyphonisia Simon, 1889 — Afrika
 Cyrtogrammomma Pocock, 1895 — Guyana
 Diplothele O. P-Cambridge, 1890 — India
 Encyocrypta Simon, 1889 — Ny-Caledonia
 Fijocrypta Raven, 1994 — Fiji
 Idioctis L. Koch, 1874 — Madagaskar, Oseania, Australia, Seychellene
 Idiommata Ausserer, 1871 — Australia
 Idiophthalma O. P.-Cambridge, 1877 — Sør-Amerika
 Mandjelia Raven, 1994 — Australia
 Monodontium Kulczynski, 1908 — Ny-Guinea
 Moruga Raven, 1994 — Australia
 Natgeogia Raven, 1994 — Ny-Caledonia
 Nihoa Raven & Churchill, 1992 — Oseania
 Orstom Raven, 1994 — Ny-Caledonia
 Ozicrypta Raven, 1994 — Australia
 Pisenor Simon, 1889 — Afrika
 Plagiobothrus Karsch, 1891 — Sri Lanka
 Questocrypta Raven, 1994 — Ny-Caledonia
 Rhianodes Raven, 1985 — Southeast Asia
 Seqocrypta Raven, 1994 — Australia
 Strophaeus Ausserer, 1875 — Peru, Brasil
 Synothele Simon, 1908 — Australia
 Tigidia Simon, 1892 — Madagaskar, Mauritius
 Trittame L. Koch, 1874 — Australia
 Tungari Raven, 1994 — Australia
 Zophorame Raven, 1990 — Australia
 Zophoryctes Simon, 1902 — Madagaskar
 Underfamilie Sasoninae
 Cosmopelma Simon, 1889 — Brasil, Venezuela
 Neodiplothele Mello-Leitão, 1917 — Brasil
 Paracenobiopelma Feio, 1952 — Brasil
 Sason Simon, 1887 — Australasia
 Underfamilie Trichopelmatinae Raven 1985
 Psalistops Simon, 1889 — Sentral- til Sør-Amerika
 Trichopelma Simon, 1888 — Karibia, Sør-Amerika
 Usikker plassering
 Ammonius Thorell, 1899 — Kamerun
 Eubrachycercus Pocock, 1897 — Somalia
 Reichlingia Rudloff, 2001 — Belize
 Sasonichus Pocock, 1900 — India
 Sipalolasma Simon, 1892 — Sørøst-Asia, Afrika
 Thalerommata Ausserer, 1875 — Colombia, Mexico
 Troglothele Fage, 1929 — Cuba

Eksterne lenker 
 
 Foto av Ozicrypta sp. fra Australia

Edderkopper
Edderkoppdyr formelt beskrevet i 1889
Dyr formelt beskrevet av Eugène Simon
Børringe kloster

Børringe kloster var et kloster ved Børringesjøen i nærheten av Skurup i Skåne. Selve høyden som klosteret lå på var en gang omkranset av vann. I kong Valdemar IIs jordebok Liber Census Daniæ fra 1231 kalles eiendommen for Byrdingø. På denne øya ble det på 1100-tallet anlagt et nonnekloster av benediktinerordenen. Antakelig ble det grunnlagt av en konge, da området tilhørte den danske kongens jaktmarker. Klostret var viet til jomfru Maria og hun og Jesusbarnet ble avbildet på klostrets segl. Senere gikk klosteret over til birgittinerordenen og ble da både munke- og nonnekloster. Priorinnen styrte klosteret, og prioren som ofte var en lokal adelsmann som betalte for privilegiet, representerte klosteret på de verdslige områder. Klosterkomplekset ble på 1300-tallet ombygget flere ganger i gotisk stil.

Eiere 

På begynnelsen av 1500-tallet var Søren Norby lensherre over klosteret, men byttet i 1518 dette mot Visby slott og len. Ved reformasjonen opphørte klosterinstitusjonene i de nordiske landene, og kongen gav familien Brahe bruksretten til klosteret, mot at nonnene ble forsørget. Etter lensmannen Axel Brahe overtok Knud Giedde, og i 1582 overtok fru Gørvel Fadersdatter, enke etter riksråd Lave Brahe. Hun rev klosterkirken ned, og bygget en ny kirke i sognet. Hun overlot flere av sine store jordeiendommer til Frederik II og Christian IV, og hun døde på Børringe i 1605. Godset ble siden lagt sammen med Malmøhus len og ble forlent først til Sivert Grubbe på Hofdal og Torup, og deretter til den mektige familien Thott på Eriksholm. Når Tage Ottesen Thott merket at det nærmet seg slutten på livet hans, skyndte han seg fra Eriksholm til Børringe for å dø på sin forlening. Det ble ansett for høfligere mot kongen enn om han hadde dødt på sitt eget gods.  

I 1658 ble Skåne svensk, og i 1688 ble de siste restene av klosteret revet ned. Et stykke fra det som i dag er Börringekloster slott, ligger restene av den forhistoriske borgen kalt Dronning Margrethes vold.

Eksterne lenker 
 Nordisk familjebok 
 https://archive.is/20121224183845/http://www.algonet.se/~sylve_a/borringe.htm Om Börringekloster

Skåne län
Skånelandene
Tidligere danske klostre
Birgittinerordenen
Den store røde flekken

Den store røde flekken er et stort rød- eller brunfarget antisyklonisk stormsystem i planeten Jupiters atmosfære. Systemet ligger ved den 22. breddegraden sør for Jupiters ekvator, og har pågått i minst 340 år. Stormen er så stor at to jordkloder kan få plass der, og den kan observeres fra jorden med relativt små teleskop. Den ble trolig først observert av Cassini, som beskrev den i 1665.

Man har kjent til andre lignende, mindre flekker i flere tiår. Infrarøde observasjoner og rotasjonsretningen tyder på at den røde flekken er en høytrykksregion hvor skytopper er betydelig høyere og kaldere enn de omgivende regionene. Det kan ha vært lignende strukturer på Saturn og Neptun. Man kjenner ikke til hvordan slike strukturer kan bestå over så lang tid. Flekken antas av mange forskere å være borte om minst 50–100 år ettersom den har begynt å bli mindre.

Eksterne lenker 
  Jupitersimuleringer
 Oval BA, eller "Røde Flekken Jr.", oppstår
 Enorme stormer nær ved å bli slått sammen

Jupiter
Artikler i astronomiprosjektet
Eirik Mæland

Eirik Vespestad Mæland (født 15. februar 1989) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistenttrener for .

Den 28. juni 2022 ble det klart at han ikke ville forlenge sin kontrakt med . Mælands nåværede avtale gjelder ut sesongen 2022.

Den 13. desember 2022 ble han ansatt som ny assistenttrener for .

Han er fra Bømlo

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske fotballtrenere
Fotballspillere for FK Haugesund
Fotballtrenere for Kongsvinger IL
Personer fra Bømlo kommune
Fødsler i 1989
Gjenhør med 20 glade år!

Gjenhør med 20 glade år! er en samleplate utgitt av Kjell Vidars i 2002.

Sporliste

 «Veien hjem til Hadeland» (J. Christer Ericsson/Håvard Hovik), (Kjell Vidars går igjen)
 «En favn med røde roser» (Benny Borg), (Kjell Vidars 7)
 «Puff, den lille dragen» (Peter Yarrow/Lenny Lipton/Philip Kruse), (Kjell Vidars 8)
 «Highway Queen» (Jim Hamilton/H. Holm/Kjell Bjørklund), (Kjell Vidars 8)
 «Hvem blir den neste» (Per Gunnar Jensen), (Kjell Vidars … igjen)
 «Herlige fredag» (Ole Vidar Lien), (Kjell Vidars går igjen)
 «Plukk en rose i din have» (Benny Borg), (Kjell Vidars 9)
 «Livet går videre» (Benny Borg), (Kjell Vidars 7)
 «Skateboard» (Stefan Klinkhammer/Frank Farian/Philip Kruse), (Kjell Vidars 8)
 «Hvorfor» (Anderson/Carl Christian Bøyesen), (Kjell Vidars 8)
 «Arven» (Per Gunnar Jensen), (Rett hjem)
 «Legenden om sorte bjørnen» (J.P. Richardson/Philip Kruse), (Kjell Vidars 8)
 «Alle behøver en venn i blant» (Bengt Sundström/Fredrik Friis), (Kjell Vidars spiller Gluntan)
 «Der bjørkene suser» (D. Mericante/Arne Riis), (Kjell Vidars 5)
 «Hei vi er tilbake» (Benny Borg), (Hei, vi er tilbake)
 «Du må ha det riktig godt» – Ka' du ha' det rigtig godt (Ole Bredahl/Bente Frithioff/Thøger Olesen/Åge Haugan), (Hei, vi er tilbake)
 «Septemberbarn» (Mats Paulson/Philip Kruse), (Kjell Vidars går igjen)
 «Rock'n'roll Is King» (Jeff Lynne), (Hei, vi er tilbake)
 «Dere som står meg så nær» (Ole Vidar Lien), (Hjula i gang)
 «Farvel til sommeren» (Lasse Berghagen/Gunnar Jørstad), (Hjula i gang)
 «Per ugle» – Per Uggla (Rune Wallebom/Philip Kruse), (Kjell Vidars 5)

Medvirkende

Kjell Vidars
 Kjell Bjørklund - sang, gitarer
 Ole Vidar Lien - sang, bass, produsent 
 Arne Støen - orgel, trekkspill, piano, synthesizer
 Øivind Lysenstøen - sang, gitarer 
 Øystein Hvalby - trommer
 Terje Eriksen - sang, keyboard
 Asbjørn Furulund - sang, gitar
 Øyvind Myhre - vokal, keyboard, trekkspill, munnspill
 Jan Tore Iversen - trommer

Øvrige
 Leif Hemmingsen - produsent
 Anita Skorgan - kor 
 George Keller - kordirigent 
 Håvard Bratvold - orkesterarrangement
 Pete Knutsen - produsent
 Rune Nordal - tekniker
 Rolf Kjernet - tekniker
 Per Sveinson - tekniker
 Tore Tambs Lyche - tekniker
 Christian Wille - tekniker
 Torkild Andvord/Gran Foto - fotograf
 Svein Boye Andersen - fotograf
 Terje Engh - fotograf
 Trygve Sundbø - fotograf
 Tomas Siqveland - tekniker 
 Tom Friberg - layout

Eksterne lenker
 Gjenhør med 20 glade år!

Musikkalbum fra 2002
Kjell Vidars-album
Norske samlealbum
John Elliott

John «Jack» Elliot (født 12. oktober 1901, død 3. juli 1945) var en britisk bokser som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Elliot vant en olympisk sølvmedalje i boksing under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass i vektklassen mellomvekt (72,6 kg). Det var tjuetre boksere fra femten nasjoner som stilte i denne vektklassen som ble avviklet i perioden 16. til 20. juli 1924.  Elliot beseiret canadiske Leslie Black i semifinalen men tapte i finalen til sin landsmann Harry Mallin.

OL-medaljer 
 1924  Paris -  Sølv i boksing, mellomvekt  Storbritannia

Eksterne lenker 
 

Britiske boksere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1924
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1924
Boksere under Sommer-OL 1924
Personer fra Kalimantan Timur
Olympiske medaljevinnere i boksing
CV9040

CV9040 eller Strf 9040/Stridsfordon 9040 er en svensk stormpanservogn bestykket med 40 mm maskinkanon.  Den er utviklet av BAE Systems Hägglunds som en variant av kjøretøyserien CV90 og er i tjeneste med den svenske hæren.

Historie
CV90 Mk0 ble opprinnelig konstruert på åttitallet for det svenske forsvaret. FMV stilte i 1986 sju prioriterte krav der de fire viktigste var: Mobilitet, panservern, luftvern og beskyttelse. Dette resulterte i CV9040 som ble levert i perioden 1993-2003 fra Hägglunds.

Varianter
CV9040A Basisvarianten.
CV9040B Endret høyderettingssystem, ny programvare, nytt reservesikte med videokamera, endrede elektriske og hydrauliske systemer, sikkerhetsbelter og hjuloppheng.  Kom i 1999.
CV9040C Ekstra pansring, minebeskyttelse og klimaanlegg.  Kom i 2002..
CV9040C+ Med CAN-buss og forbedret varmefølsomt sikte.  Kom i 2005.

Se også
 CV90

Referanser

Eksterne lenker
 Fo¨rsvarets materielverk: Strf 90 - Stridsfordon 90

Stormpanservogner
Hägglunds
Sveriges forsvar