alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Meimad

Meimad (hebraisk מימד, akronym for מדינה יהודית, מדינה דמוקרטית, Medina Jehudit, Medina Demokratit, dvs. «jødisk stat, demokratisk stat») er et venstreorientert israelsk parti, grunnlagt som organisasjon i 1988 av rabbineren Yehuda Amital og som parti i 1999. Partiet er opptatt av å forene jødisk lov, Halakhá, med demokratiske prinsipper, og fremstiller seg som et religiøst, sionistisk alternativ til Det nasjonalreligiøse parti.

Partiet samarbeider ofte med Arbeiderpartiet, og inngikk i 1999 et valgsamarbeid med dette. Med unntak av i religiøse spørsmål står partiet for mange av de samme verdiene som sosialdemokratiske partier. I konflikten mellom Israel og palestinerne har partiet et sentrumsorientert ståsted.

Den tidligere norske overrabbineren, Michael Melchior, har vært leder for Meimad siden 1996, og har siden 1999 representert partiet i Knesset. Han hadde forskjellige funksjoner i regjeringen i perioden 1999–2006.

Under Melchiors ledelse har Meimad beveget seg til venstre, særlig i innenrikspolitikken. Partiet fikk flere bystyremedlemmer i Tel Aviv ved valget i 2003. I Haifa samarbeider Meimad med partiet Meretz-Yachad.

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Israel
Politiske partier etablert i 1988
1980-årene i Israel
Duncan Campbell, 1. Lord Campbell

Duncan Campbell, 1. Lord Campbell (klassisk gælisk: Donnchadh mac Cailein, også kalt Donnchadh na-Adh, engelsk: Duncan the fortunate) av Lochawe (død 1453), var en viktig person i skotsk anliggende i den første halvdel av det femtende århundre. Han var også Justiciar av Argyll. Han var overhode for klanen Campbell i førti år.

Familie 
Duncans fødselsdag er ukjent. Han var sønn av Colin Campbell, lord av Argyll (kalt Colin Iongantach, og 'Colin den gode ridder') og Mariota, datter av John Campbell, arving til landene Ardscotnish og Glen Orchy.  

Adelige skotter
Fødselsår ukjent
Dødsfall i 1453
Anita Westgaard

Anita Westgaard (født 23. mai 1970 i Spydeberg) er en tidligere norsk fotballspiller som spilte for Kolbotn IL fra 1991 til 1997.

Midtstopperen var flere ganger nære en landslagsplass, men tross for sitt gode spill var hun aldri med i troppen.
Hun var også innom Spydeberg IL.

Anita har også vært to ganger Norgesmester i Paddeltennis, 2017/2018.

Referanser 

Norske fotballspillere
Personer fra Spydeberg kommune
Fotballspillere for Kolbotn IL
Fødsler i 1965
Arirangfestivalen

Arirangfestivalen (engelsk: Grand Mass Gymnastics and Artistic Performance Arirang, koreansk: 아리랑 축제) er en festival arrangert på Rungnado 1. mai stadion i Pyongyang i Nord-Korea til ære for sine avdøde ledere og for å feire høydepunkter i landets historie. Navnet er utledet fra den kjente folkesangen Arirang. 

Festivalen varer i to måneder og er best kjent for det enorme mosaikkbildet på stadionens ene langside laget av tusener av ungdommer, som holder opp fargelagte kort på kommando for å lage nye bilder eller bevegelser i bildet. Dette skjer samtidig som hundrevis av nøye koreograferte mennesker danner ulike mønstre samtidig som de beveger seg rundt på stadion. Mellom 60 000 og 100 000 mennesker er involvert i massegymnastikken.

I august 2007 ble Arirangfestivalen notert i Guinness rekordbok som det største arrangementet i sitt slag i verden. De siste årene har Nord-Korea åpnet landet for turister som vil følge en eller flere oppvisninger. Dette gjelder også statsborgere fra USA og Sør-Korea som ellers ikke får komme til landet på turistvisum.

Referanser

Litteratur
 Mass Gymnastics in Korea, Foreign Languages Publishing House, Pyongyang, Nord-Korea, 2002, paperback, 48 s.

Eksterne lenker
 BBC News artikkel fra 2002
 Account by Western visitor
 Det rareste showet  på jorda – Guardian artikkel fra 2005
 North Korea Uncovered  (Nord-Korea Google Earth)

 

Nordkoreansk kultur
Musikkbegivenheter
NOU 1989:14, Aarbakke-utvalget

NOU 1989:14 «Bedrifts- og kapitalbeskatningen – en skisse til reform» er en norsk offentlig utredning (NOU). Utvalget bak utredningen ble ledet av professor Magnus Aarbakke ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo, og det blir gjerne referert til som «Aarbakkeutvalget» eller «Skattereformutvalget».

Aarbakkeutvalget definerer næringsnøytralitet som «Likebehandling mellom næringer i skattepolitikken». Senere har begrepet blitt benyttet på andre politikkområder, ikke bare skattepolitikken.

Aarbakkeutvalget la i NOU 1991:17 fram en egen delutredning om beskatning av formue.

Denne offentlige utredningen er en av tre store offentlige utredninger som har bidratt til omlegging av kapital- og bedriftsbeskatningen med stor betydning både for den personlige beskatningen og næringsbeskatningen. De to andre offentlige utvalgene er Skattekommisjonen (NOU 1984: 22) og Skaugeutvalget (NOU 2003:9).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norges offentlige utredninger
Norges økonomi
Strandarve

Strandarve (Honckenya peploides) er en kyst- og strandplante i nellikfamilien som vokser på karrig mark og i sand, med krypende, lyse røtter og grønne, sukkulente (kjøttfulle) små blader som er spisse ytterst. Høyden er 4–10 cm, og planten er bestanddannende og kan danne lave "tepper" på bakken.

Blomstene hos hunnen er svært små, og hvite. Hannblomstenes kronblad er klart større, inntil 4 mm lange. Strandarve har 3 grifler, og en frøkapsel som ved modning deler seg i tre med krokete spisser.

Strandarve er flerårig og nøysom, den vokser på sandgrunn langs strender på hele kysten. Den binder sanddyner, ofte sammen med strandreddik eller strandrug.

Et viktig kjennetegn er at de hvite blomstene er svært små på hunnblomstene, og sitter innimellom gulgrønne begerblad (4 mm), samt at selve de sukkulente bladene sitter i grupper på stilken slik at de ovenfra ser ut som en firkantet bladstruktur.

Eksterne lenker 
 

 Strandarve

Nellikfamilien
Gule blomster
Stauder
Jan Mayens flora
Det russiske sosialdemokratiske arbeiderparti

Det russiske sosialdemokratiske arbeiderparti (RSDAP, russisk: Российская социал-демократическая рабочая партия Rossijskaja sotsial-demokratitsjeskaja rabotsjaja partija, RSDRP) var et russisk politisk parti. 

Partiet ble dannet i Minsk i dagens Hviterussland i 1898. Navnet på partiet signaliserte at det var et parti for alle folkeslag i det russiske imperiet, ved at de brukte den territorielle benevnelsen rossijskaja og ikke den etniske benevnelsen russkaja. Blant de fremste medlemmene var Julius Martov, Lev Trotskij og Vladimir Lenin. Partiet var fra begynnelsen illegalt.

De russiske sosialdemokratene ble snart delt i to hovedretninger, bolsjeviker og mensjeviker, som etter hvert fungerte mer og mer som to selvstendige og ulike parti. Mensjevikene stod for en linje lik den arbeiderbevegelsen i Vest- og Sentral-Europa representerte, mens bolsjevikene under Lenins ledelse utviklet den moderne kommunismen. Bolsjevikene droppet da også navnet RSDRP(b) i 1918, etter revolusjonen året før, og begynte heller å kalle partiet kommunistisk. Mensjevismen ble forbudt i Sovjet-Russland fra 1920.

Etter at kommunistlederen Mikhail Gorbatsjov opphevet det sovjetiske kommunistpartiets maktmonopol på slutten av 1980-tallet ble det opprettet flere sosialdemokratiske partier i Russland og andre tidligere sovjetrepublikker. Ett av de russiske sosialdemokratiske partiene har den samme Gorbatsjov som framstående medlem, men ingen av dem har blitt store parti i det post-kommunistiske Russland.

Se også
Iskra (avis)

Politiske partier i Russland
Russlands historie
Etableringer i 1898
1898 i Russland
Muhamed Keita

Muhamed Keita (født 2. september 1990) er en norsk fotballspiller som spiller for Gamle Oslo.

Keita spilte i Drafn som ungdom, før han signerte for Strømsgodset, der han ble cupmester i 2010 og seriemester i 2013. Han har deretter spilt hos polske Lech Poznań og nordamerikanske New York Red Bulls. Mens han var under kontrakt med Lech Poznán var han på korte låneopphold i Norge hos Strømsgodset, Stabæk og Vålerenga.

Keita er kantspiller, og ble tatt opp i Strømsgodsets A-stall foran 2008-sesongen. Han debuterte for Godset 14. april 2008 i bortekampen mot Brann, en kamp som endte 1–1. Keita fikk sitt første seriemål mot Stabæk 26. april 2009, etter et frispark. Han fikk sitt gjennombrudd i 2009. Han scoret blant annet to av målene da SIF slo Fredrikstad FK 4–1, og endte sesongen med fem mål.

Han ble signert av New York Red Bulls i 2017, men ble frigitt igjen 3. februar 2018.

I april 2019 vendte han hjem til Strømsgodset, og signerte en ettårskontrakt med klubben.

I januar 2020 signerte han for den saudiarabiske klubben Ohod FC, men han ble frigitt samme året.

I 2021 startet han å spille for Gamle Oslo.

Muhamed Keita har kamper for G18, U21 og U23-landslaget til Norge.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Spillerprofil på 90minut.pl

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Ski- og Ballklubben Drafn
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Fotballspillere for Lech Poznań
Fotballspillere for Stabæk Fotball
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for New York Red Bulls
Norske fotballspillere i Polen
Norske fotballspillere i USA
Nordmenn av gambisk opphav
Fødsler i 1990
Personer fra Banjul
Ortofoni

Ortofoni er lydrett skrivemåte, det vil si at skriftspråket i stor grad tilsvarer uttalen av et språk. En bokstav i skriftspråket skal representere ett fonem i talespråket. En motsatt normeringsmåte er etymologisk skriftspråksnormering.

Fordelen med ortofon språksnormering er at det blir lettere for talerne av språket å lese og skrive det. Ulempene er at det som regel fins mange ulike måter å snakke et språk på (hovedsakelig på grunn av dialekter), slik at det å finne en felles ortofon skriftnorm er vanskelig eller umulig. Endringer i talemålet gjør også at skriftspråket enten må endres ofte eller bli mindre ortofont med tida.

Den danske språkforskeren Rasmus Rask la fram en ortofon tilnærmingsmåte til skriftspråksnormering der han mente at forholdet mellom språklyder og bokstaver skulle være en til en. Den norske læreren Knud Knudsen tok utgangspunkt i denne læra da han utvikla bokmålet ut fra talemålet til «de dannede» i Norge. En forløper til Knudsen var Christian Kølle.

Norsk språkråd lanserer med jevne mellomrom norvagiserte stavemåter av utenlandske ord som har blitt tatt opp i språket. Selv om slik norvagisering har foregått lenge (for eksempel med ord som ekspedisjon (expedition) og sjalu (jaloux) fra henholdsvis engelsk og fransk) skjer det ikke uten oppstyr når Språkrådet lanserer nye stavemåter. Det vakte oppsikt da de i 1996 tillot å skrive sørvis i stedet for service og gaid i stedet for guide.

Et eksempel på et språk med svært lydrett skrivemåte er det finske språket. Det er derfor enkelt å uttale finsk når man først har lært hvordan bokstavene uttales. På norsk varierer for eksempel uttalen av U og O fra ord til ord, men på finsk uttales disse bokstavene alltid på samme måte, slik som man på norsk uttaler dem i ordet ungdom (ongdåm). Ortofoni er også grunnen til at finske navn med lang lyd, som Saara og Noora, skrives med to vokaler.

Se også 
Rettskrivinga av 1917

Referanser

Eksterne lenker 
 jardar.nvg.org: Språkbegreper
 Lånte fjører eller bunad? Om norsk skrivemåte av importord Utgreiing for Kulturdepartementet og Norsk språkråd – August 1997

Skrift
Språk

es:Ortografía fonética
Hittegods

Hittegods er løsøre som blir funnet og beholdt etter at eieren ufrivillig har kommet bort fra eiendelen. Hittegodsloven fastsetter regelverket knyttet til blant annet tilbakelevering og finnerlønn. Finneren har krav på godtgjørelse før eiendelen leveres tilbake. Ved uenigheter kan politiet avgjøre størrelsen på beløpet, som regel med hjemmel i hittegodslovens §9.

Privatrett
Fylkesdirektør

En fylkesdirektør (tidl. fylkesrådsmann) er den øverste administrative sjefen i en fylkeskommune. Fylkesrådmannen har det overordnede ansvaret for å iverksette fylkestingets vedtak og gjennomføre den daglige driften av fylkeskommunen. Den politisk valgte lederen i fylkeskommunen kalles fylkesordfører og er fylkesrådmannens sjef.

Fylkesrådmann fylkeskommunens administrative leder, mens statsforvalteren (kalt fylkesmann inntil 2021) er statens representant i fylket.

Se også 
 Rådmann

Lederyrker
Offentlig forvaltning
Skinnarbu

Skinnarbu befinner seg ved inngangsporten til Hardangervidda, ved Møsvatn i Tinn kommune vest for Rjukan, 1000 moh. Erlend Follegg er hovedeier etter at han overtok Skinnarbu i 2015.

Skinnarbu ligger ved fylkesvei 37 mellom Rauland og Rjukan og er et populært sted å gå på ski for folk som bor i Tinn. Her ligger Skinnarbu Nasjonalparkhotell med 300 senger og fra Skinnarbu Landhandel, like nedenfor hotellet, går MB «Fjellvåken II» turer på Møsvatn om sommeren. Ved Skinnarbu Nasjonalparkhotell ligger Skinnarbu Skisenter og Hardangervidda nasjonalparksenter. 
Skinnarbu har mange oppmerkede turløyper. Det er planlagt et større hyttefelt i nærhet til hotellet og nasjonalparksenteret, med forventet oppstart i 2019.

Byggverk i Tinn
Alpinanlegg i Norge
Ingvar Lundberg

Ingvar Lundberg (født 1934, død 24. april 2012) var en svensk professor i psykologi. Han var særlig opptatt av utviklingspsykologi og var knyttet til Umeå universitet fram til 1995. Deretter var han ved Göteborgs universitet hvor han var engasjert i et forskningsprogram om kommunikasjonshinder og sosial tilpasning. 

Hans forskning er først og fremst innrettet mot leseinnlæring. Hva er de kognitive, språklige og sosiale forutsetningene for en god leseutvikling? Kan man forebygge lesevansker? Hva er egentlig dysleksi? Hvordan henger regnevansker og lesevansker sammen? 

Lundberg var medlem av en rekke akademier og lærde selskap, bl.a. Academia Europaea og Rodin Academy. Han var æresdoktor i pedagogikk ved Åbo Akademi.

Bibliografi 

 T. Høien og I. Lundberg: Dysleksi. Ad Notam Gyldendal  4. utgave 2000 ISBN 9788205280564 
 Dyslexia and Literacy: A Tribute to Ingvar Lundberg ISBN 1861563167

Eksterne lenker 
 NFI om Ingvar Lundberg
 Lunchakademin i Sveriges Radio - intervju

Svenske psykologer
Svenske sakprosaforfattere
Fødselsdato ikke oppgitt
Fødsler i 1934
Dødsfall i 2012
Ateneum

Ateneum er Finlands nasjonalgalleri. Kunstmuseet ligger ved jernbanetorget i Helsingfors, dets bygning er tegnet av arkitekt Theodor Höijer og ble ferdigstilt i 1887. 

Bygningen inneholder i dag kunstmuseet Ateneum, Billedkunstens sentralarkiv (Kuvataiteen keskusarkisto) og Konstmuseenes utviklingsenhet (Taidemuseoalan Kehittämisyksikkö Kehys). Alle disse er enheter av Statens kunstmuseum (Valtion taidemuseo). Kunstmuseet omfatter også samtidskunstmuseet Kiasma og kunstmuseet Sinebrychoff.

Bygningen 
Ateneums fasade er dekorert med skulpturer og relieff. Over hovedinngangen, i andre etasjes nivå, finnes byster av tre kjente kunstnere fra antikken: Bramante, Rafael og Fidias. Over dem igjen står fire kariatyder som bærer pedimentet. De fire symboliserer de fyre klassiske kunstartene arkitektur, maleri, skulptur og musikk. Fasadens høydepunkt er pedimentet, der Kunstens gudinne velsigner verk fra de ulike kunstartene. Disse skulpturene og relieffene er skapt av Carl Sjöstrand. Mellom vinduene i andre etasje finnes flere relieffer av finske og utenlandske kunstnere; utført av Ville Vallgren. 

Under pedimentet står skrevet med gullbokstaver Concordia res parvae crescunt (I samklang spirer den lille); dette antas å henspille på den lange kampen for å få etablert et kunstakademi. Det finske kunstakademiet Kuvataideakatemia hadde tidligere tilhold i bygningen, sammen med Konstindustriella högskolan (Taideteollinen korkeakoulu).

Samlingene 
Samlingene omfatter ca. 20 000 arbeider, og er for en stor del bygget på donasjoner, hvorav en gave fra samleren H.F. Antell regnes som den viktigste. 

Blant kunstnere som er representert i museet kan nevnes Hans Norsbo, Hugo Simberg, Pekka Halonen, Albert Edelfelt, Ferdinand von Wright (blant annet Stridande tjädertuppar), Magnus von Wright, Marcus Collin, Akseli Gallen-Kallela (blant annet triptyket Aino), Werner Holmberg, Helene Schjerfbeck (blant annet med Rekonvalesenten og flere selvportrett) og Eero Järnefelt (blant annet med Trälar under penningen), Johan Jakob Tikkanen. Skulptøren Johannes Takanen er også representert.

Eksterne lenker 
 

Museer i Helsingfors
Museer etablert i 1887
1887 i Finland
Byggverk fullført i 1887
Byggverk i Helsingfors
Kunstmuseer i Finland
Tronstad Gård

Tronstad er en gård sør på Hurumlandet i Asker kommune i Viken, tidligere i Hurum kommune i Buskerud. Gården ligger 3 km vest for Tofte og 2 km nord for Ersvika.   

Gården er første gang nevnt i 1393. Adelsfamilien Bolt eide gården fra 1390-tallet fram til midten av 1400-tallet. Den kom siden i Peder Hanssøn Litles eie. Dattera hans Margrethe gifta seg med den danske adelsmannen Anders Huitfeldt i 1582.   

Familien Huitfeldt brukte Tronstad som adelig setegård fram til 1807, og samla et stort jordegods rundt gården. Anders Huitfeldt bodde imidlertid aldri her. Det gjorde først sønnen hans, Jacob Huitfeldt (1585-1632). Jacobs sønn, Tønne Huitfeldt (1625-1677), arva gården, men bodde bare her i kortere perioder. Det samme gjelder sønnen hans, Iver Huitfeldt (1665-1710). Etter Ivers død i slaget i Køgebukt i 1710 bodde enka hans, Kirsten Røyem, på Tronstad fram til sin død i 1750. Hennes barnebarn Tønne Huitfeldt (1742-1800) og Kirsten Huitfeldt (1738-1808) ble de siste Huitfeldtene som bodde på gården.  

I 1807 ble gården solgt til Ole Farup (1778-1844). Ved skiftet etter ham i 1846 ble gården delt i tre, og Huitfeldtenes gamle gård ble utskilt som den østre delen. Farups etterkommere eide denne fram til 1899, da de solgte til forretningsmannen Anthon B. Nilsen fra Svelvik. Han solgte den videre i 1907 til Fredrik Liltvet, etter å ha skilt ut det meste av skogen. Sønnen hans, Trygve Liltvet, solgte gården til Erling Blichfeldt i 1950, og etterkommerne hans eier gården i dag.  

Hurum historielag har siden 1991 hatt bygdesamling og lokalhistorisk museum i gårdens låve, som er Hurums største. Det drives også noe gårdsturisme på gården.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Tronstad gårds hjemmesider

Gårder i Asker
Museer i Asker
Grunnkretser i Asker kommune
Setegårder i Norge
Kverneland Group

Kverneland Group er et internasjonalt selskap som utvikler, produserer og distribuerer landbruksredskaper, elektroniske løsninger og digitale tjenester til bondesamfunnet. Kverneland Group tilbyr en rekke jord- og såutstyr, fôr- og balleutstyr, spredning, sprøyting, elektroniske løsninger og digitale gårdstjenester for landbrukstraktorer og redskaper.

Selskapets historie

Kverneland Group ble etablert av Ole Gabriel Kverneland  i 1879. Det ble et aksjeselskap i 1894 og var på 1920-tallet blitt Norges største leverandør av landbruksprodukter, spesielt innen ploger. Kverneland forble en familieeid virksomhet frem til selskapet ble notert på Oslo Børs i 1983. Siden midten av 1990-tallet har Kverneland Group ekspandert gjennom oppkjøp av andre produsenter av landbruksredskaper.

Merker kjøpt opp av Kverneland Group inkluderer Underhaug ballepakkere, Taarup Maskinfabrik skiveklippere og høyverktøy, Maletti rotorharver, Maschinenfabrik Accord såmaskiner, Dutch Greenland Group gjødselspredere og gressproduktmaskineri og RAU marksprøyter. I 2008 ble merkenavnene Taarup, Accord og RAU avviklet og erstattet av Kverneland-navnet i hele produktspekteret.

I 2010 dannet Kverneland Group et langsiktig joint venture med Gallignani s.p.a. med en ny serie rundballepresser (fast og variabelt kammer), pakkere og en ny serie trommelklippere. I 2011 åpnet Kverneland Group et nytt monteringsanlegg i Daqing, Kina. I 2012 kjøpte Kubota Corporation, Kverneland Group. Kverneland Group ble avnotert fra Oslo Børs i mai 2012.

Selskapets hovedkontor ligger i Klepp, i tettstedet Kvernaland. Kverneland Group sysselsetter omtrent 2550 personer over hele verden, de fleste av dem i Europa. Kverneland Group eier redskapsmerkene Kverneland og Vicon.

Kverneland Groups fabrikker er lokalisert i Norge, Danmark, Tyskland, Frankrike, Nederland, Italia, Russland og Kina. Konsernet har egne salgsselskaper i 17 land og eksporterer til ytterligere 60 land.

Referanser

Eksterne lenker
 Kverneland Group hjemmesider Besøkt 17. mars 2021.

Landbruksselskaper
Norske industriselskaper
Klepp
Etableringer i 1879
1879 i Norge
Villøk

Villøk (Allium oleraceum) er viltvoksende plante i løkfamilien. Den er utbredt på tørre åpne marker i Nord-Europa og vestlige deler av Asia. Det er rapportert noen få funn andre steder, for eksempel i Nord-Amerika i USA (Illinois). Villøk finnes på tørre bakker og enger med skrinn jord, hvor trær og busker ikke får dominere. Den sprer seg villig og danner nye planter ved å spre frø fra små kapsler som dannes i blomsten. I Norge er den hovedsakelig utbredt langs kysten, og inn i fjordene, men finnes også andre steder. Den er ikke like kystbundet som strandløk. Tidligere ble planten brukt som smaktilsetning i mat.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

 Field garlic (engelskspråklig)

Løkfamilien
Hvite blomster
Gule blomster
Trikinose

Trikinose er en infeksjon av en art i trikinslekten (Trichinella). Trikiner er en slekt, som er en liten gruppe av en stor gruppe kalt rundorm rekken (rundormer). Alle artene i trikinslekten er parasitter, der Trichinella spiralis er vanligst. Parasitten smittes igjennom inntak av infisert kjøtt, som er for dårlig varmebehandlet. Idag er hovedtyngden av funn gjort i kjøtt fra isbjørn og gris. Griser blir smittet ved at de kan spise mus eller rotter de kommer over i grisehuset, eller der de går ute.  Alle dyr som skal slaktes i Norge må testes for trikinose når de slaktes. Ved at det tas vevsprøve fra mellomgulvet, som er muskelen som skiller bukhulen og brysthulen, som deretter blir studert i mikroskop for parasitten. Slike tester ble innført under den andre verdenskrig, da tyske soldater ble syke av kjøtt som inneholdt trikinose.

Det første symptomet på smitte av parasitten, er stort sett en voldsom diaré etter to dager etter smitte. Senere kan den forårsake  smerter i muskler og ledd, og litt feber. Men den kan også føre til hevelser i ansiktet og skader på nyrene. Sykdommen kan også i sjeldne ganger føre til dødsfall. Døden skjer da mellom tre til seks uker etter man er smittet. Alle sykdomssymptomer gir seg etter fra fire til seks måneder. Etter dette merker man stort sett ingen ting. Og er man først smittet, har man sykdommen så lenge parasitten lever, som kan dreie seg om 30 år.

Parasitten er størst utbredt i noen provinser i Kina, Balkan og i Øst-Europa. I Norge og de fleste andre land i den vestlige verden forekommer det svært sjelden utbrudd hos mennesker eller husdyr, til tross for at parasitten jevnlig påvises hos vilt som villsvin eller bjørn.

Kjøtt fra infisert dyr som varmebehandles til kjernetemperatur på 68 grader anses som trygt å spise.

Eksterne lenker
trichinella.org

Episoder av podcasten «This week in parasitism»
TWiP 1: Introduction to Parasitism
TWiP 2: General parasitism
TWiP 3: Trichinella spiralis
TWiP 4: Trichinella life cycle
TWiP 5: The nurse cell

parasitter