alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Halvard Hølleland

Halvard Hølleland (født 18. mars 1985 i Oslo) er en politiker for Arbeiderpartiet og skjønnlitterær forfatter.

Ved regjeringsskiftet 14. oktober 2021 ble Hølleland utnevnt til statssekretær i Kunnskapsdepartementet for kunnskapsminister Tonje Brenna. Han kom da fra stillingen som stabssjef ved byrådslederens kontor i Oslo og nærmeste rådgiver til byrådsleder Raymond Johansen.

Utdannelse 
Hølleland har bachelorgrad i sammenliknende politikk fra Universitetet i Bergen og mastergrad i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. Masteroppgaven handlet om implementering av reformer i offentlig sektor.

Politisk virke 
Fra 2001 til 2006 var Hølleland tillitsvalgt i Elevorganisasjonen og var leder fra 2005 til 2006. Han arbeidet i embetsverket i Kunnskapsdepartementet fra 2009 til daværende partisekretær Raymond Johansen hentet Hølleland til partikontoret til Arbeiderpartiet i 2015. Johansen tok med seg Hølleland til byrådet i Oslo kommune, først som byrådssekretær for Tone Tellevik Dahl, byråd for oppvekst og kunnskap fra 2015 til 2017 og byråd for eldre, helse og arbeid fra 2017 til 2019. I perioden 2019 til 2021 var Hølleland først pressesekretær og deretter stabssjef for byrådsleder Raymond Johansen. Hølleland hadde blant annet ansvaret for byrådslederens kommunikasjon under koronapandemien.

I 2018 hadde Hølleland et vikariat som politisk rådgiver for Arbeiderpartiets daværende nestleder Hadia Tajik.

Forfatterskap 
I 2007 ga Hølleland ut fagboken På vei mot Kunnskapsløftet. 

I 2020 debuterte han som skjønnlitterær forfatter med romanen Faste rammer som gjennomgående fikk god omtale. Boken ble fremhevet av NRK som en av de beste debutbøkene i 2020. Høllelands neste roman, Veien videre, kom i 2022 og fikk også god omtale.

Bibliografi
 2007: På vei mot Kunnskapsløftet (sakprosa), Cappelen Akademisk Forlag
 2020: Faste rammer (roman), Gyldendal
 2022: Veien videre (roman), Gyldendal

Referanser 

Statssekretærer i Regjeringen Støre
Norske foreningspersoner
Norske sakprosaforfattere
Personer fra Oslo
Ap-politikere i Oslo
Fødselsdato ikke oppgitt
Michael Holt

Michael Holt (født 7. august 1978 i Nottingham) er en engelsk profesjonell snookerspiller.

Holt har tre ganger kommet til kvartfinale i en rankingturnering, blant annet i UK Championship og Grand Prix.  I verdensmesterskapet i snooker i 2005 slo han sin gode venn Paul Hunter, som da nylig var diagnostisert med kreft, i første runde. I andre runde møtte han den flerfoldige verdensmesteren Steve Davis, og tapte 13–10 etter å ha ledet 8–2. Før denne turneringen brukte han eBay til å auksjonere bort sponsorplassen på vesten han skulle bruke i turneringen. Auksjonen ble vunnet av «Cabaret», et utested i Nottingham.

Han kvalifiserte seg nesten til verdensmesterskapet i 2004, han ledet 9–5 mot Anthony Hamilton i den siste kvalifiseringskampen. Før han tapte de neste fem partiene og dermed kampen. Holt kvalifiserte seg for turneringen i 2006, men tapte 10–8 i første runde mot Peter Ebdon, som til slutt ble nummer to i turneringen. Etter kampen fikk han applaus av Ebdon på grunn av prestasjonen han gjorde i kampen.

I tidligere kamper har Holt blitt fradømt partier på grunn av banning og er også kjent for at han gav opp det avgjørende partiet (på stillingen 4–4) i en kamp i China Open i 2005 mot Joe Perry. Han skal også en gang i sinne ha slått neven i bordet så hardt at han knakk en knoke.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Engelske snookerspillere
Personer fra Nottingham
Managerzone

Managerzone er et online internettspill. Du er en manager på ditt eget fotball eller hockeylag som du bygger opp fra grunnen av. Du starter med en spillerstall på 18 spillere, men etter hvert kan du kjøpe og selge etter behov. En selvfølge er at spillerne eller trenerne ikke er kjempegode med en gang.

Du kan selv bestemme navn på laget, farge på drakter, velge sponsor, og som manager har du ansvar for økonomien. Du får et startbeløp på 750 000 og kan øke eller minke summen. Hvis du ikke kan betale går du konkurs.

Du starter i 5. divisjon som et vanlig fotballag og kan lede det helt opp i eliteserien. Det spilles vanlig seriesystem, hvor alle i divisjonen spiller 2 ganger mot hverandre og får 3 poeng for seier, 1 poeng for uavgjort og 0 poeng f0r tap. Det som kommer øverst på tabellen, rykker direkte opp til 4. divisjon. De to neste må spille kvalifiseringskamper for å rykke opp. Det er selvfølgelig flere sesonger i ett år.

Eksterne lenker
 Managerzone Website
 MZTactics.com – Player Evaluation Tool

Nettspill
Videospill utviklet i Sverige
Peter H. Merkl

Peter H. Merkl (født 29. januar 1932 i München) er en amerikansk statsviter. 

Merkl er utdannet med mastergrad i internasjonal politikk fra University of Minnesota (1953) og tok i 1958 doktorgraden i statsvitenskap ved University of California, Berkeley. Han var fra 1958 og fram til 2001, da han gikk av for aldersgrensen, professor ved University of California, Santa Barbara. I sin forskning har Merkl særlig konsentrert seg om sammenlignende politikk og har beskjeftiget seg med tysk politikk, fascisme og høyreekstremisme, samt politisk vold og terrorisme. 

Merkl holdt i 1998 Stein Rokkan-forelesningen ved Universitetet i Bergen.

Eksterne lenker 
 Hjemmeside 

Statsvitere fra USA
Fødsler i 1932
Gløgg

Gløgg er en varm drikk som opprinnelig er alkoholholdig, men som nå også finnes i alkoholfrie varianter. Drikken er den skandinaviske versjonen av Storbritannias «mulled wine», Tysklands «glühwein», Estlands «hõõgvein» eller Frankrikes «vin chaud»; Varm krydret vin. Oppskrifter på gløgg varierer sterkt, men den er som regel laget av rødvin, med sukker eller sirup. I Norden drikkes gløgg først og fremst i forbindelse med julehøytiden, og nytes gjerne til pepperkaker eller lussekatter.

Gløgg lages av rødvin, ukrydret brennevin og cognac tilsatt strøsukker og sukkerbiter. De vanligste tilsetningsingrediensene er kanelstang, kardemomme, kryddernellik, stjerneanis, rosiner, appelsinskall og skoldede mandler. Tradisjonell gløgg inneholder cirka 18 % alkohol. Den varmes opp til cirka 67 ℃ (aldri over 70 ℃). Gløgg fås også i dagligvarehandelen uten alkohol, og kan drikkes som den er. Det er også vanlig med ekstrakt som kun tilsettes vann eller vin, og varmes opp.

Historie 
Ordet gløgg stammer fra det svenske uttrykket «glödgat vin» og er fra begynnelsen av 1600-tallet. Glödgat betyr oppvarmet og henspiller på tilvirkningsmetoden, der en sukkertopp dyppes i cognac og antennes. Flammen smelter sukkeret som tilflyter brygget og gir den sødme.

Gløgg ble opprinnelig holdt for å være en sunn og helsebringende drikk. Den stammer fra omkring år 400 e.Kr og ble opprinnelig kalt «ypocras» eller «hipocras», etter Hippocrates (460–377 f.Kr.). De gamle grekerne inntok drikken etter måltidet, fordi den skulle være god for fordøyelsen.

I Frankrike lagde man for mer enn 400 år siden en egen gløggvariant av varm armagnac eller cognac med sukker (sukkeret ble smeltet i flammen fra brennevinet, som ble antent). Drikken ble tilsatt sitron og vanilje og enten servert varm som den var eller i kaffe. Derfor mener fortsatt mange at ekte julegløgg bør inneholde armagnac eller cognac. Også franskmennene har imidlertid tilsatt stadig mer rødvin i sin gløgg.

Den tyske varianten kalles glühwein og ble populær i Europa på 1800-tallet. Den inneholder gjerne både vann, rødvin, rum, appelsinjuice, svisker, sitron, svart te, sukker, kanel og nellik, men finnes også i en rekke andre (lokale) varianter.

Se også 
 Toddy
 Grog

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Julegløgg hos NRK Mat
 Ekstra god gløgg hos Klikk.no
 Julens beste gløgg hos Apéritif

Alkoholholdige drikker
Juledrikke
Jul i Norge
Jul i Danmark
Anita Thallaug

Anita Thallaug (født 14. februar 1938 i Bærum kommune) er en skuespiller og sanger. Hun har blant annet spilt i musikaler, filmer og egne tv-forestillinger. Under navnet Vesla Rolfsen debuterte hun syv år gammel på teateret Edderkoppen i Oslo i en barnrevy av Leif Juster der hun sang Bach/Gounods «Ave Maria». Som Vesla Rolfsen spilte hun også inn plater som «Det gjør Vesla så gjerne» og «Gid så stor du har blitt» (1949).

Bakgrunn 
Hun opptrådte ofte i NRK, særlig i barneprogram. Thallaug ga stemme til Alice i den første norske versjonen av Disneys Alice i Underlandet (1951). Gjennom hele oppveksten hadde hun ballett-, sang- og pianoopplæring og var med i flere barnerevyer.

Thallaug voksendebuterte under eget navn i filmen I moralens navn (1954). I 1957 var hun den første norske skuespiller som viste seg naken på film, filmet på behørig avstand som blondinen i den amerikanske Blondine i fare (Blonde In Bondage). Filmen har en viss kultstatus i USA og ble utgitt på DVD i 2003.

Av et titalls singler 1958–66, ble «Velg April» («April Love», 1958) og «Elisabeth Serenade» (ca. 1961) hiter i radio. Hun lagde en norsk versjon av Monica Zetterlunds «Sakta vi går gjennom stan» («Sakte vi går gjennom by'n»).

Thallaug sang Norges bidrag til Eurovision Song Contest i 1963, «Solhverv». Låten fikk null poeng og Norge endte på firedelt sisteplass sammen med Sverige, Finland og Nederland. Anita Thallaug ga i 1978 ut selvbiografien Veien mot nord. I 1998 kom soloplata Me and my Friends!.

Personlige problemer, som hun skrev om i selvbiografien Veien mot nord (1978), gjorde at hun mer eller mindre trakk seg tilbake på midten av 1960-tallet. Hun bosatte seg i Porsangers kommunesenter, Lakselv i Finnmark og opptrådte lokalt, særlig i radio- og kirkekonserter, og dukket innimellom opp i tv. 

Fra 1988 har hun vært bosatt på Østlandet og har opptrådt i flere tv-programmer og teateroppsetninger. I 1998 feiret hun 60-årsdagen med albumet Me, And My Friends, der hun synger jazz med Halvard Kausland, Steinar Brenna kvintett og Holmestrand Storband.

Anita Thallaug er lillesøster til operasangeren Edith Thallaug.

Anita Thallaug som deltaker i Melodi Grand Prix 
{|class="wikitable"
!År
!Tittel
!Plassering i den nasjonale finalen
!Plassering i den internasjonale finalen
|-
|1962
|Mormors spilledåse
|Nr. 5
|
|-
|1962
|Våre skal dagene være
|Nr. 4
|
|-
|1963
|Drømmekjolen
|Nr. 4
|
|-
|1963
|Adjø
|Nr. 5
|
|-
|1963
|Solhverv
|Nr. 1(ikke framført av Thallaug, framført av Jan Høiland)
|Nr. 13
|-
|1966
|Ung og forelsket
|Nr. 3
|
|-
|1966
|Vims
|Nr. 5
|
|}

 Soloalbum 
 Me, and My Friends (1998)
 Filmografi 
 1990: Den spanske flue (TV) Fru Meisel
 1964: Klokker i måneskinn Mannekeng, 'Direktørens historie'
 1962: Operasjon Løvsprett Søster Bitten
 1957: Blondin i fara (svensk film) Mona Mace
 1954: I moralens navn''

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Omtale i Norsk pop- og rockleksikon fra 2005

Norske sangere
Norske skuespillere
Deltakere i Melodi Grand Prix
Deltakere i Eurovision Song Contest
Personer fra Bærum kommune
Jon Eberson Group

Jon Eberson Group (etablert 1981 i Oslo, oppløst 1987) var en godtselgende og prisbelønt norsk jazzrock-gruppe ledet av gitaristen og komponisten Jon Eberson. Sentrale medlemmer i gruppen var vokalisten Sidsel Endresen, Geir Holmsen på bass, Atle Bakken på tangentinstrumenter og Bjørn Jenssen på trommer.

I november 1981 utkom deres første utgivelse Jive Talking med egne komposisjoner der  Endresens først skrev tekst, hvorpå Eberson laget musikk. Den ble innspilt på ni dager, og melodien Jive Talking var egentlig skrevet til Radka Toneff fire år tidligere, med tittelen Jay Talking og en annen tekst skrevet av Fran Landesman.  Albumet lå 26 uker på VG-lista, og i uke 5 i 1982 lå det på førsteplass på lista. Den samme uken hadde lista for første gang hadde tre norske artister på topp; de andre var Casino Steel/Gary Holton og Trond Granlund. Tilsammen solgte den vel 60 000 eksemplarer, og gruppen vant også Spellemannprisen 1981 for denne utgivelsen.

I september 1982 ga gruppen ut albumet Polarities. Platen gikk rett inn på sjetteplass på VG-lista, men falt ut av lista etter 15 uker. Til sammen ble det solgt 30 000 eksemplarer av Polarities. Gruppen turnerte også i Vest-Tyskland. I mars 1983 ga gruppen ut albumet City Vision, der også koret Grex Vocalis bidro. For den mottok Eberson og Endresen bransjeprisen under Spellemannprisen 1984, i klassen «Opphavsmann». I 1985 utkom deres fjerde album Stories, med syv tekster over en diktsyklus. Den solgte drøyt 5 000 eksemplarer. Gruppa ble likevel nominert til klassen Årets Spellemann ved Spellemannprisen 1985, men tapte for A-ha og deres Hunting High and Low.

I 1987 kom albumet "Pigs and poetry", denne gang under artistnavnet Jon Eberson/Sidsel Endresen. Bandet på dette albumet inkluderte Paolo Vinaccia på trommer, som også produserte albumet, Bjørn Kjellemyr på bass og Nils Petter Molvær på trompet. 

I 1990 kom samleplaten Jive Talking, Visions and Other Stories med de beste innspillingene fra Jon Eberson og Sidsel Endresens samarbeid i Jon Eberson Group.

I 2000 ga en trio med navnet Jon Eberson Group ut platen Dreams That Went Astray ; foruten Eberson bestod trioen av Bugge Wesseltoft på piano og Tom Erik Antonsen på bass.

Jon Eberson Group ga ut plata Comfort Call i 2010, med Jon Ebersonpå gitar, Hilde Marie Kjersem som vokalist, Sigurd Hole på bass og strykere fra Det Norske Kammerorkester. Musikken på dette albumet skiller seg sterkt fra lydbildet og stilen til på uygivelsene fra 1980-tallet. Eberson turnerte i 2011 sammen med Finn Sletten på trommer, Hedvig Mollestad Thomassen på gitar og strykere under ledelse av Frode Larsen fra Kringkastingsorkestret; denne versjonen av Jon Eberson Group ga også ut plate i 2011.

Utgivelser
1981: Jive Talking
1982: Polarities
1983: City Vision
1985: Stories
1990: Jive Talking, Visions and Other Stories, CBS
2000: Dreams That Went Astray, Jazzland
2011: Comfort Call
2011: Course sand and the Names we Wrote

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske jazzgrupper
Norske popgrupper
Vinnere av Spellemannprisen
Calle Hellevang-Larsen

Carl Fredrik «Calle» Hellevang-Larsen (født 18. august 1977 i Bergen) er en norsk komiker, TV-personlighet og skuespiller som har vært med i TV-programmer som I kveld med Ylvis, Mandagsklubben, Praktisk info med Jon Almaas (TV Norge), Kongen Befaler, humortrioen Raske Menn og er Trixter i Snøfall julekalenderen. Han er sønn av tidligere fotballspiller i Brann, Frode Larsen. 

Hellevang Larsen er utdannet marintelegrafist fra Sjøforsvaret, og Fjernsynsproduksjon fra Universitetet i Bergen. I 2003 startet han Raske Menn sammen med Øyvind Rafto og Anders Hoff.

Priser og utmerkelser 
 Vinner av Ikke lov å le på hytta 2022, VGTV
 Komiprisen 2016, Årets humorprogram, NRK1 – I kveld med Ylvis.
 Komiprisen 2010, Årets morsomste – publikumsprisen, NRK1 –  Raske Menn.
 Beste TV-nykommer 2007, Se & Hør –  Raske Menn.
 Komiprisen 2005, beste nykommer, NRK1 –  Raske Menn.

Filmografi 
 2019: Angry Birds 2 - Chuck
 2016: Angry Birds – Chuck
 2013: Turbo – Speedy
 2011: Hopp – Knut
 2006: Elias og Kongeskipet – Papparazzibåt
 2005: Kalde Føtter - Lasse

TV

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske komikere
Norske skuespillere
Personer fra Bergen kommune
Beretta 87 Target

Beretta 87 Target er en italiensk semi-automatisk pistol.

Pistolen ble introdusert av den italienske våpenprodusenten Beretta i år 2000. Den er i kaliber .22 Long Rifle og er tiltenkt sportsskyting og treningsformål.

Design 
Pistolen har fester til utstyr (kikkertsikte, rødpunktsikte, laser eller annet) på Weaverskinne oppå løpet, samt feste til tilleggsutstyr i spor under løpet. Rammen er av spesialbehandlet zirkonium-aluminium for stor styrke og lavere vekt. Sikringen er dobbeltsidig for både høyre og links skyttere. Den har fullt justerbart baksikte og mulighet for å bytte forsikte i forskjellige bredder.

Se også 
Beretta 80-serien

Eksterne lenker 
 Beretta 87 Target (italiensk)
 Beretta 87 Target (engelsk)

87 Target
Pistoler
Skytevåpen i kaliber .22 Long Rifle
Italienske skytevåpen
Valverde del Fresno

Valverde del Fresno er en kommune i provinsen Cáceres i Extremadura i Spania. Ifølge tall fra 2006 (INE) har kommunen 2576 innbyggere.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Extremadura
Cáceres (provins)
Haltenbanken

Haltenbanken er en del av den norske kontinentalsokkelen utenfor Midt-Norge eller Trøndelag. Haltenbanken er tidligere kjent som fiskebanke, men er i dag mest kjent for store olje- og gassfunn. Virksomheten på Haltenbanken administreres fra Kristiansund. 

Ilandføring av gass fra Heidrunfeltet på Haltenbanken skjer på Tjeldbergodden på Nordmøre.

Fiskebanker
Norskehavet
Trøndelags geografi
Dm3

Dm og Dm3 er et elektrisk malmlokomotiv bygget av ASEA for Statens Järnvägar i Sverige mellom 1953 og 1971. Ved sin introduksjon var dette verdens største elektriske lokomotiv. Lokomotivet trekker malmtog på henholdsvis Malmbanan og Ofotbanen fra gruvene i Kiruna til havnene i både Luleå og Narvik. 

Lokomotivene ble produsert mellom 1953 og 1971 som et todelt lokomotiv med litra Dm, men for å øke den hardt pressede kapasiteten bestilte SJ 19 mellomdeler for å montere inn mellom de eksisterende Dm–lokomotivene. Mellomdelene ble konstruert som en vanlig seksjon av Dm, men uten førerhytte og løpeaksel. Mellomdelen fikk litraet Dm3 og i tiden hos SJ hadde hele lokomotivkombinasjonen litra Dm+Dm3+Dm, men når disse ble overført til MTAB fikk hele kombinasjonen litra Dm3. Det todelte lokomotivet bestående av to Dm fikk samtidig litra Dm2. Ettersom Ofotbanen tilhører Norge fikk Dm–lokomotivene en norsk utgave hos NSB i El 12

På slutten av 1990-tallet ble det funnet en erstatter til Dm3 i IORE, som har tatt over mye av trafikken, men kapasitetsproblemer har gjort at Dm3 fortsetter å trekke malmtog. Disse lokomotivene har samtidig blitt modernisert ytterligere gjennom forbedrede førerhytter, utskiftning av både det mekaniske og det elektriske systemet samt at de har fått navn etter gruver i Kiruna. I 2004 gav MTAB bort Dm3 nummer 976-977-978 i brun fargesammensetting til interesseorganisajonen Malmbanans Vänner, som også har et tilsvarende El 12 i sitt eie. Maskinen gjorde sine siste turer på Malmbanan i 2013.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Dm / Dm3 – NJK Materielldatabasen
 Dm/Dm3 – Jernbane.net
  Järnväg.net > Lokguide > Dm/Dm3

Elektriske lokomotiver i Sverige
Ananias

Ananias (eller Hananias) og hans kone Safira levde i Damaskus og var ifølge Apostlenes gjerninger en del av den tidlige kristne kirke. Han regnes som en av de sytti disipler.

Bibelens historie 
Apostlenes gjerninger kapittel 4 slutter med utsagnet om at alle de kristne hadde eiendommer, men som de alle delte på: 

32 «Hele mengden av troende var ett i hjerte og sinn, og ingen regnet det de eide som sitt eget; de hadde alt felles.»

Barnabas, et medlem av kirken, solgte en åker han eide og ga pengene til apostlene. Det var etter dette at Ananias og Sappfira bestemte seg for å selge en eiendom og gjøre den samme donasjonen, men de skulle holde noen penger for seg selv. De skulle allikevel si at de gav hele pengesummen de fikk for eiendommen. 
I Apostlenes gjerninger kapittel 5, vers 2-6 står det: 

«3Da sa Peter: «Ananias, hvorfor har Satan fylt ditt hjerte, så du kan lyve for Den hellige ånd og stikke til side noe av det du fikk for jordstykket ditt? 4 Kunne du ikke ha beholdt det? Det var jo ditt. Og bestemte du ikke selv over pengene du solgte det for? Hvordan kunne du bestemme deg for dette i ditt hjerte? Det er ikke mennesker, men Gud du har løyet for.  5 Da Ananias hørte det, falt han om og døde. Og alle som hørte det, ble grepet av stor frykt.  6 Noen unge menn kom og svøpte inn den døde. Så bar de ham bort og gravla ham.»

Ifølge Bibelen gjenomskuer altså Peter løgnen, og Ananias dør etter konfrontasjonen. Det samme skjer med kona da hun forteller den samme løgnen. Det blir også beskrevet at de andre kristne «blir grepet av frykt».

Tradisjon

Dorotheus betegner Hananias som biskop av Damaskus. Han skal så ha misjonert i Eleutheropolis. Her ble han arrestert av guvernør Lucian. Han nektet å frembære ofre for de hedenske guder og ble deretter tortrurert og så steinet ihjel outenfor byen. Hans bein ble senere bragt til Konstantinopel.

I det angivelige Ananias' hus i Damaskus er det nå innredet kirkerom. Den ligger seks meter under gateplan, og går for å være en av kristenhetens eldste sakralbygg.

Ananias' minnedag feires den 25. januar, samme dag som apostelen Paulus' omvendelse.

Referanser

Litteratur 
 

Bibelske personer
Syriske biskoper
De sytti disipler
Apostlenes gjerninger
Nytestamentlige helgener
Finstad skole (Eidsvoll)

Finstad skole var en barneskole på Finstad i Eidsvoll kommune, Akershus. Skolen hadde før nedleggelse ca. 90 elever i 1. til 7. trinn, og 16 ansatte. Skolen ble nedlagt etter skoleåret 2014/15.

Se også 
 Liste over skoler i Eidsvoll

Eksterne lenker
 Hjemmeside

Skoler i Eidsvoll
Barneskoler i Viken
Råholt skole

Råholt skole er en barneskole på Råholt i søndre del av Eidsvoll kommune, Akershus. Skolen har ca. 350 elever i 1. til 7. trinn.

 Rektor er Kristin Stakkerud.(2009)

Bilder

Se også 
 Liste over skoler i Eidsvoll

Eksterne lenker
 Råholt skole

Skoler i Eidsvoll
Barneskoler i Viken
Mark Allen

Mark Allen (født 22. februar 1986 i Antrim) er en nordirsk profesjonell snookerspiller. Han har klatret raskt på verdensrangeringen og er inne i topp seksten i verden etter tre sesonger.

Før han ble profesjonell vant Allen både det europeiske og verdensmesterskapet for amatører, i tillegg til flere titler for juniorer i Nord-Irland. Det første året som profesjonell kom han til sekstenedels-finalene i både UK Championship og Welsh Open. Han spilte seg også frem til siste kvalifiseringsrunde til verdensmesterskapet i snooker, men tapte for Andy Hicks.

I mars 2007 kvalifiserte han seg til verdensmesterskapet for første gang, etter å ha spilt tre kvalifiseringskamper. Den 24. april slo han tidligere verdensmester Ken Doherty 10–7 i første runde, men tapte for Matthew Stevens 9–13 i andre runde. Allen kvalifiserte seg til verdenmesterskapet også i 2008, men tapte 9–10 for syvdobbelte verdensmester Stephen Hendry.

Senere i 2007 kom han for første gang til semifinalen i en rankingturnering. Dette skjedde på hjemmebane under Northern Ireland Trophy, semifinalen tapte han 3–6 for Fergal O'Brien. Han har også kommet til semifinalen i Bahrain Championship i 2008 og i VM i 2009. Da han kom til semifinalen i VM slo han blant annet regjerende mester Ronnie O'Sullivan, før han tapte for John Higgins.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Player profile on Global Snooker

Nordirske snookerspillere
Personer fra Belfast
Fødsler i 1986
Arvid Bryne

Arvid Bryne (født 1. september 1938) er en norsk journalist og forfatter.

Bryne har mellomfag i historie, fransk og norsk fra Universitetet i Oslo. Han var programsekretær i NRK og journalist i Associated Press før han i 1970 begynte i Dagbladet. Fra 1981 til 1985 var han korrespondent for avisa i USA, og fra 1986 til 1997 var han utenriksredaktør.

Han har utgitt flere bøker, blant annet Du skulle latt meg få dø, mor: et nærbilde av Gunnar, narkoman fra 1978 og Ronald Reagan: fra triumf til katastrofe fra 1987. I 2001 kom biografien Hildringstimer. Et portrett av Erik Bye og i 2007 intervjuboka Vi sloss for Norge om frontkjemperen Bjørn Østring og Milorgmannen Svein Blindheim. Han har gitt ut bok om Oliver H. Langeland og kritiserer den behandlingen Langeland fikk etter krigen.

I februar 2015 ble Bryne tildelt Litauens fortjenstorden for på begynnelsen av 1990-årene å ha hjulpet litauerne med å arrangere deres første diplomatiske reise mot vesten.

Verk 
 Krig og sannhet. Langelandsaken og landssvikeroppgjøret. Fagbokforlaget, 2013. ISBN 9788232103782

Referanser 

Norske sakprosaforfattere
Journalister i Dagbladet