Nesna prestegjeld

Nesna prestegjeld var et prestegjeld i Nord-Helgeland prosti i Nordland.

Mellom 1589 og 1738 var Nesna et sokn underlagt Alstahaug prestegjeld. Ved reskript 12. desember 1738 ble det et selvstendig prestegjeld, kalt henholdsvis Nesna og Ytre Ranen prestegjeld. Prestegjeldet var inndelt i Nesna sogn og Dønnes sogn, og omfattet også Sjona og deler av Leirfjord.

Ved kongelig resolusjon den 19. november 1824 ble gårdene Våg, Skei, Åker, Bø, Stavseng, Åkerøya og Stavsengvika (tidligere underlagt tinglagene i Alstahaug og Herøy og Dønna sokn) tilhørende Nesna tinglag. 

En kongelig resolusjon den 13. mars 1882 ga tillatelse til å bygge en hjelpekirkegård for Dønna sokn på gården Dønnes.

Ved kongelig resolusjon den 10. juni 1887 ble det gitt tillatelse til å bygge et kapell på Bardal der det skulle holdes 4 gudstjenester årlig. Dette ble utvidet til 6 gudstjenester årlig ved kongelig resolusjon av 2. mai 1903.

Det ble tillatt å vigsle et bedehus oppført på Husby i Dønna sokn til kirkelige forretninger ved kongelig resolusjon 16. januar 1905. Husby kapell skulle ha minst 4 gudstjenester årlig, og kapellet fikk eget kirketilsyn.

Ved kongelig resolusjon av 18. oktober 1918 ble borgerleiet Bardal overført fra Hemnes sokn og prestegjeld til Nesna sokn. 

Ved kongelig resolusjon av 18. mai 1962 ble Dønna sokn utskilt fra Nesna prestegjeld og Nordvik sokn fra Herøy prestegjeld for sammen å utgjøre det nye Dønna prestegjeld. 

Bardal kapelldistrikt ble overført til Alstahaug prestegjeld i 1979.

Prostiet ble faset ut i forbindelse med omstruktureringene i Den norske kirke på 2000-tallet.

Kirker i Nesna sogn og prestegjeld
Aslak Bolts jordebok fra 1432 omtaler «Nesna fjordung» (Nesna fjerding). Dette kan bety at det stod en trekirke på gården Nesna. Den eldste kilde som nevner Nesna kirke, er Trondhjems Reformats fra 1589. Kirken var da bygd for 106 bønder og 20 husmenn, samt kvinner, barn og eldre.

I 1723 ble kirketårnet ødelagt av et lynnedslag. Kirken var generelt i en dårlig forfatning, og beskrives av biskop Nannestad i en visitas-protokoll fra 1750 som «den sletteste og mest fordærvede kirkebygning i Trondhjems Stift». Det var en korskirke, bestående av tjærebredd tømmer. Taket var dekt av blåteglstein, men flere av steinene var falt ned.

I 1767 ble det bygd en ny og større trekirke i Nesna, innviet av biskop Ernst Gunnerus den 6. september 1767. En svensk kirkebygger ved navn Marstrøm ledet byggearbeidet. En av kirkebyggerne, Anders Pedersen fra Buvika i Sjona, skar i denne forbindelse ut to løver av tre. I 1996 ble en av løvene sendt til Bodø for reparasjon. 

Kirken hadde lukkede stoler med reserverte plasser for folk fra de rikeste gårdene. Interiøret var malt av Paul Kolseth fra Nord-Møre. Et maleri av kirken fra 1870-årene, malt av Johan Anton Sandnes, viser at kirken var rødmalt. Det var en korskirke med løk-kuppel, omgitt av et steingjerde.

Den nåværende Nesna kirke ble bygd i 1880.

Residerende kapellaner 1573−1737

Sogneprester 1737−idag

1 Huskapellan 1717−1742.

Klokkere (kirkesangere) 1783−1950

Litteratur 
 Øyvind Jenssen: Nesna Sogn fram til år 1800, Bygdebok for Nesna, bind 1, Rønnes Trykk AS, Mosjøen, Nesna kommune, 1996, ISBN 82-994038-0-4
 Øyvind Jenssen: Nesna 1800−1920. Fra prestegjeld til kommune, Bygdebok for Nesna, bind 2, Rønnes Trykk AS, Mosjøen, Nesna kommune, 1998, ISBN 82-994038-1-2

Eksterne lenker 
 Prestegjeld og sogn i Nordland

Nord-Helgeland prosti
Prestegjeld i Sør-Hålogaland bispedømme
Nesnas historie
Etableringer i 1738
Opphør i 2004