Pi

Den matematiske konstanten  (symbol:  (minuskel pi), gresk bokstav) er definert som forholdet mellom omkretsen og diameteren til en sirkel: . Ofte brukes 3,14 eller brøken 22/7 som en rimelig tilnærming til  for hverdags bruk, for eksempel i skolen. Den nøyaktige verdien har uendelig mange ikke-sykliske desimaler, dermed er  et irrasjonalt tall eller mer spesifikt et transcendentalt tall.

Man bruker tallet , som forklart over, når man skal regne omkrets og areal av sirkler eller ellipser.  brukes også når man skal finne volum- og overflateverdi av kjegler, sylindre og kuler. Også i trigonometrien er  en grunnleggende konstant.

En numerisk tilnærming til pi, er:  ≅ 3,1415926535 8979323846 2643383279 5028841971 6939937510 5820974944 5923078164 0628620899 8628034825 3421170679 (100 desimaler).

I 2022 ble  kalkulert til 100 billioner desimaler av Google, noe som tok i overkant av fem måneder.

Pi-dagen markeres den 14. mars (amerikansk datering: 3.14).

Historie 
 har gjennom historien blitt beregnet på ulikt vis:

Den tysk-nederlandske matematikkprofessoren Ludolph van Ceulen brukte store deler av sitt liv på å kalkulere 35 desimaler. De ble inngravert på hans gravstein i Leiden i Nederland i 1610.

I 1761 beviste Johann Heinrich Lambert at  er irrasjonalt tall. Transcendensen til tallet ble bevist i 1882 av Ferdinand von Lindemann.

Beregning

Behovet for nøyaktighet av  
Siden  er et  irrasjonalt tall er det ikke grenser for hvor nøyaktig man kan beregne , men er det egentlig nødvendig? – NASA bruker i sine baneberegninger for interplanetære reiser 16 signifikante sifre. Det viser seg at 39 signifikante siffer er tilstrekkelig til å beregne de fleste kosmologiske konstanter, siden du da kan beregne omkretsen av universet med en nøyaktighet på ett atom. Hvis man tar hensyn til avrundingsfeil vil noen få hundre siffer være nok til alle tenkelige vitenskapelige formål. π er nok er matematikkens mest kjente konstant som historisk har vært vanskelig å beregne med høy presisjon, men det har også visse praktiske fordeler, slik som at beregningsalgoritmer for  brukes til å teste superdatamaskiner, testing av numeriske algoritmer og i ren matematikk der man trenger data for å evaluere forutsigbarheten i .

Algoritmer for beregning av  
Det finnes flere måter å beregne en tilnærming til konstanten. En metode som ikke konvergerer særlig raskt (trenger 152 trinn før det beregnede tallet kan avrundes til 3,14) og som ofte blir kalt Leibniz' formel er

eller som en tilnærming

I det ovenstående er  angitt til 72 desimaler.

I begynnelsen av 1900-tallet fant den unge matematikeren Srinivasa Aiyangar Ramanujan fra India mange nye formler for . Noen var forbløffende korte og elegante, dype og raskt konvergerende etter få trinn. Spesielt denne er berømt:

Der  er fakultet av ; dvs. , , , , , osv.

Første iterasjon med  gir 6 desimalers nøyaktighet, andre gir 14 desimaler, tredje gir 22 desimaler …
 
Et annet eksempel på en formel for  som ikke konvergerer særlig raskt er denne:

Formler der  opptrer

Geometri 
 forekommer i mange geometriske formler for sirkler, sfærer og andre runde objekter.

Analyse 
Tallet  er tett forbundet med de komplekse tallene, noe som følger av de trigonometriske funksjonenes forekomst i Eulers formel for den komplekse eksponentialfunksjonen,

Et spesialtilfelle er Eulers likhet,

som ble kalt "den merkeligste formelen innen matematikken" av Richard Feynman fordi den knytter sammen fem av de viktigste tallene: , ,  som er basisen for de naturlige logaritmene, den imaginære enheten  som de komplekse tallene defineres ut fra og . Videre følger for eksempel av residysatsen for kurveintegraler at

Arealet av en kvart enhetssirkel gis ved:

Øvrig matematikk 
 En integralformel, (se normalfordeling):

 Baselproblemet, først løst av Euler (se også Riemanns zeta-funksjon):

Generelt er  et rasjonelt multiplum av  for det positive heltallet .

 Gammafunksjonen utregnet ved ½:

 Stirlings formel:

 Egenskapen av Eulers phi-funksjon (se også Fareysekvens):

Omtrentlige verdier av π 

 2 desimalers nøyaktighet, er en av de Diofantiske approksimasjoner
 6 desimalers nøyaktighet, funnet av en den kinesiske matematiker og astronom Zu Chongzhi rundt år 450 e.kr. Det tok ca 1000 år å finne den neste rasjonelle approksimasjonen med flere desimaler .
 8 desimalers nøyaktighet, en av mange approksimasjoner funnet av Srinivasa Ramanujan

på avveier 
I 1897 var kongressen i delstaten Indiana, i USA, i ferd med å vedta en lov som bl.a. kunne tolkes som en avrunding av  til 3,2 i stedet for 3,14. Kongressen ble dog stoppet av en professor som tilfeldigvis var til stede før det endelige vedtaket.

Nordmannen Andreas Dahl Uthaug utga i 1916 en bok om et eget norsk , som var nøyaktig 3,125.

Bruk (utvalg) 

 utregning av størrelsen på fallskjermen som er nødvendig til å lande en rover på Mars
 utregning av hvor mange rektangulære kamerabilder er nødvendig for å kartlegge overflaten av en planet
 få et romskip til å bremse til akkurat riktig tid når det skal gå inn i den fastlagte banen rund en planet

Fotnoter 
 Tidsangivelsen kan være omstridt, det er her tatt utgangspunkt i tidsangivelsen slik den fremkommer i Nevi'im og ikke når Nevi'im er skrevet ned.

Referanser

Diverse 
 David Blatner: The Joy of Pi, Walker & Company (1997), ISBN 0-8027-1332-7.
 I 1998 debuterte Darren Arnofsky med en film med navnet pi som handlet om en matematiker som arbeidet med nettopp tallet .

Eksterne lenker 
  Norsk side om 
   med fire millioner desimaler
  Pi-memory

Transcendentale tall
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha
Matematiske konstanter