alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Franz Danzi

Franz Ignaz Danzi (1763–1826) var en tysk cellist, komponist og kapellmester.

Danzi var sønn av den italienske cellisten Innocenz Danzi (rundt 1730 – 1798). Faren gav ham og søstera Franziska den første musikkundervisningen. De fikk også undervisning av Georg Joseph Vogler.

I 1780 ble Danzis første opera, Azakia, uroppført i Mannheim. Året etter flyttet han til München, der han i januar 1784 ble farens etterfølger som solocellist. I 1790 giftet han seg med sopranen og komponisten Maria Margarethe Marchand. Fra 1790 til 1796 var de på en lengre turne i Leipzig, Praha, Venezia og Firenze og feiret store triumfer. De vendte tilbake til München i 1796, der Margarethe Danzi var primadonna ved Münchner Hoftheater og der Franz Danzi i 1798 ble visekapellmester. Da hun døde i 1800, bare 32 år gammel, trakk Danzi seg tilbake fra offentligheten i flere år. Fra 1807 til 1812 var han hoffkapellmester ved det kongelige hoffteater i Stuttgart og fra 1812 og fram til sin død hoffkapellmester ved Badische Staatskapelle Karlsruhe.

Som dirigent var Danzi opptatt med å promotere Mozarts operaer. Han arbeidet også for å gjøre verkene til vennen  Carl Maria von Weber kjent, og påvirket ham kompositorisk. Stilistisk tilhører Danzis egne komposisjoner klassisismen, nærmere bestemt Mannheim-tradisjonen. Han regnes som en foregangsmann for romantikken.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 
 
 

Tyske komponister
Klassisistiske komponister
Romantiske komponister
Cellister
Megaceras stuebeli

Megaceras stuebeli er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
En stor, (ca. 60-80 millimeter), blank, svart hornbille. Hannen har et svært kraftig, i spissen gaffelformet kløvet horn i pannen, pronotum er svært høyt hvelvet med et kraftig, foroverrettet horn på hver side. Pronotum er ganske blankt i midten, på sidene med kraftig, rynket skulptur. For-leggen (protibia) har tre tenner. Hunnen er blank, uten horn. Dekkvingene er glatte og blanke.

Levevis 
Lite er kjent om biologien til disse billene. De fleste av artene er tilsynelatende sjeldne, og lever i løvskog. De voksne billene er nattaktive. Larvene utvikler seg mest sannsynlig i råtne stokker.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Amazonas-provinsen, Brasil.

Systematisk inndeling 
Arten blir noen ganger plassert som en underart av Megaceras jason.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Oryctini Mulsant, 1842
 Slekten Megaceras Hope, 1837
 Megaceras stuebeli Kirsch, 1885

Eksterne lenker 
 Bilder av arten
 Bilde av en hann
 
 

Hornbiller
Brasils insekter
Biller formelt beskrevet i 1885
The Square

The Square er en svensk dramafilm fra 2017 med regi av Ruben Östlund og med Claes Bang, Elisabeth Moss, Dominic West og Terry Notary i hovedrollene. Filmen utspiller seg i kunstverdenen og kretser omkring en kunstinstallasjon i Stockholm med temaet tillit. 

Filmen hadde premiere i hovedkonkurransen ved Filmfestivalen i Cannes 2017, hvor den vant Gullpalmen.

Handlingsrefferat 
Christian arbeider som kurator for X-Royal kunst-museum i Stockholm. Han blir intervjuet av journalisten Anne, men sliter med å forklare hvordan museumet egentlig fungerer. Senere blir han trukket inn i en konfrontasjon i et fotgjengerfelt, og kort tid senere oppdager Christian at smarttelefonen og lommeboken hans er borte - antagelig stjålet i fotgjenger-feltet. Han er i stand til å spore posisjonen til telefonen sin via en datamaskinen, som han og assistenten Michael snart sporer til en stor boligblokk.

De skriver et truende anonymt brev, hvor de krever tilbakelevering av telefonen og lommeboken som kan leveres ved en butikk i nærheten. Christian kaster en kopi av brevet til alle leilighetene i bygget om natten. Flere dager senere blir en pakke til Christian deponert ved butikken, som inneholder telefonen og den helt urørte lommeboken. Dagen etter å ha hentet pakken som inneholder telefonen og lommeboken, får Christian beskjed om at en ny pakke har kommet til ham ved den samme butikken. Han blir mistenksom og sender Michael for å hente den nye pakken. I butikken blir Michael konfrontert av en ung arabisk gutt som påstår at foreldrene hans tror at gutten er en tyv på grunn av brevet hans.

Senere besøker den unge gutten også Christians hjem, og konfronterer ham på trappen utenfor leiligheten. Christian forsøker å få ham til å gå sin vei, men gutten begynner i stedet å banke på dørene og skrike om hjelp. Etter at gutten faller ned en trapp, hører Christian gutten rope etter hjelp - selv om ingen kommer ham til unnsetning. Midt i alle disse problemene, må Christian også administrere promoteringen av en ny utstilling sentrert om et kunstverk kalt «The Square» produsert av Lola Arias som snart skal stilles ut ved museumet hans.

Reklamebyrået som museet ansetter for å promotere The Square, uttaler at de må utnytte sosiale medier mye bedre. Men reklamen de produserer går snart viralt, og når raskt 300 000 visninger på Youtube. Men dette får også ekstremt fiendtlig respons fra media, en rekke religiøse ledere og allmennheten. Museet arrangerer deretter en pressekonferanse, hvor Christian opplyser at han skal ha brutt regelverket og går av som konservator - etter en gjensidig avtale med resten av styret ved museumet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske dramafilmer
Filmer fra 2017
Ludwig August Lebrun

Ludwig August Lebrun (1752–1790) var en tysk oboist og komponist.

Liv og virke 
Lebruns far, som sannsynligvis var av belgisk avstamming, var oboist, og det finnes dokumentarisk belegg for at han arbeidet ved hoffet i Mannheim fra 1764. Samme år opptrådte den tolvårige Ludwig August Lebrun med hofforkesteret til kurfyrst Karl Theodor av Bayern. Fra 1767 var han fullverdig orkestermedlem.

Sommeren 1778 giftet Lebrun seg med Franziska Dorothea Danzi, en av sin tids mest kjente og feirede sangerinner. De to hadde gjesteopptredener ved flere kjente operahus i Europa og kunne glede seg over entusiastisk mottakelse i Milano, Paris, London, Wien, Praha, Napoli, München og Berlin. De var berømte for et perfekt vokalt og instrumentalt samspill, og en rekke komponister æret dem ved å skrive arier med obligat obo, eksempelvis Ignaz Holzbauer i Günther von Schwarzburg (1777), Antonio Salieri i L’Europa riconosciuta (1778) og Georg Joseph Vogler i Castore e Polluce (1787).

Den engelske musikkviteren Charles Burney skrev om paret opptredener: «Franziska Danzi and the excellent oboist Lebrun usually travel together, and it seems as though she has listened to nothing other than his instrument, for when they perform together in thirds and sixths one cannot hear which is the upper or the lower voice!» En annen samtidig kilde skrev at Lebrun «trollbandt med sitt gudelignende obo[spill]».

Verk 
 Ballettene «Armida» og «Adèle de Ponthieu»
 Konserter for obo og orkester nr. 1 d-moll, nr. 2 g-moll, nr. 3 C-dur, nr. 4 B-dur, nr. 5 C-dur, nr. 6 F-dur
 Konsert for klarinett og orkester i B-dur
 Duetter for fiolin og bratsj
 Duetter og trioer for fløyte

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 
 
 

Oboister
Klassisistiske komponister
Tyske komponister
Johan Frederik Vinsnes

Johan Frederik Vinsnes (født 28. mars 1866 i Bygland, død 31. mai 1932) var en norsk forfatter. Han var sønn til presten Svend Winsnes og sønnesønn til Hanna Winsnes. Johan Frederiki Vinsnes utdannet seg til farmasøyt i 1892 og var i mange år fra 1912 apoteker i Oslo. Vinsnes debuterte i 1895.

Bibliografi
Eventyr og stemninger (1895)
En flygtning (1897)
Blind (1898)
Kvad (1898)
Wurm skuespill (1904) 
Bisp og bispinde (1906) 
Overrettssagføreren (1907)
Speilet (1908)
Johannes og Helena (1909)
Regnbuen (1910)
Et gatekryds (1914)
Broremand (1915)
Dans (1917)
Skala (1918)
Flugten (1920)
Stortinget brænder (1921)
Lille Benedikte (1924)
Lys og skygge 1925

Referanser

Kilder

Kristian Elster: Illustreret norsk litteraturhistorie 2: Fra Wergelandstiden til vore dage. Gyldendal 1924 side 741-744

Norske forfattere
Personer fra Oslo
Personer fra Bygland kommune
Aegus (s.str.) currani

Aegus (s.str.) currani er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En stor (44-62 millimeter), avlang, noe flat, halvmatt svart hjortebille. Dersom kroppslengden legges til grunn er dette den største arten i slekten Aegus. Arten utmerker seg særlig ved hannens lange og slanke mandibler (kjever). Hannen har stort, bredt hode og lange, slanke, sigdformede kjever, disse er nesten så lange som hode + pronotum og har et par store tenner i den indre delen, flere ganske små i den ytre. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, fint og tett punktert. Pannen har et to-tannet fremspring i midten. Hodet er ikke utvidet bak fasettøynene. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, innsnevret ved roten, halvblankt, fint og spredt punktert, langs ytterkanten med en bord av tette, korte, rødbrune hår. Dekkvingene er litt hvelvede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Liksom pronotum er de kantet med rødbrune hår, men denne borden er noe bredere her. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt. Små hanner har tettere og kraftigere punktering enn de store, og ligner slik mer på hunnene.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Filippinene (Luzon).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
 Aegus (s.str.) currani Felsche, 1912

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Lucanidae du Monde - nettside om arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1912
Filippinenes insekter
Sophie Dedekam

Sophie Hedvig Dedekam (født 1. april 1820 i Arendal, død 1. juni 1894 i Ottestad) var en norsk komponist og dagbokforfatter. Hun skrev melodier til dikt av blant andre Jørgen Moe, H.C. Andersen, Johan Sebastian Welhaven og Bjørnstjerne Bjørnson.

Liv og virke

Bakgrunn
Hun ble født i Arendal, som den eldste av seks søsken. Foreldrene var Morten Smith Dedekam, som ble Arendals første ordfører, og Margrethe Sophie Dedekam, født Ebbell. Grandnevøen Henrik Harboe beskrev barndomshjemmet hennes som «et sjeldent lyst og lykkelig hjem med jevn velstand, men aldri overflod»  

Ved siden av å være en musikalsk begavelse, var hun utstyrt med et usedvanlig intellekt, og var svært skrivefør, noe hennes etterlatte brev og dagbøker viser. 

Hennes mor døde i 1854, og da faren døde i 1861, etterlot han seg ikke mye penger. Sophie Dedekam, som var ugift, var da alene, og hadde ikke mye å leve av. Hun fikk publisert rundt 40 av sine sanger og melodier, men det ga ikke store inntekter, så hun bodde resten av livet hos ulike slektninger, spesielt hos sine gifte søstre.

Musikken
Moren var meget musikalsk, og hun underviste Sophie i pianospill. Noen musikkundervisning utover dette fikk hun visstnok ikke, men hun utviklet en stor og vakker stemme «med et dramatisk foredrag», og hun spilte klaver. Som komponist var hun autodidakt.

I dagbøkene og brevene hennes, der hun levende beskrev det hun opplevde, var den skapende siden ved henne selv nesten usynlig, så det å komponere har antagelig inngått som en selvfølgelig del av hennes musikalske liv, uten å ha noen dominerende plass.  Sangmelodiene hun skrev er naturlig formet, sangbare og iørefallende. Når hun skrev melodier til eksisterende tekster, viser melodiene at hun har lagt stor vekt på tekstens innhold.

En av hennes melodier, skrevet rundt 1840, er inkludert som salme nummer 772 i Norsk salmebok 2013: «Nå lukker solen sitt øye». Tekst av Ernst Christian Richardt (1891). Melodien er i bruk i hele Norden.

Referanser

Kilder 
 
 

Norske komponister
Personer fra Arendal kommune
Allotopus rosenbergi

Allotopus rosenbergi er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En stor (42-82 millimeter lang), avlang, halvblank, gyllent farget hjortebille. Hannens kjever er forstørrede, ganske lange og smale, rette med fint sagtakket innerside, spissen litt oppoverkrummet. Pannen er dypt, U-formet innbuktet i midten. På hodets sider er det en liten tann over hvert antennefeste og en tann under hvert fasettøye. Pronotum har seks, oftest ganske utydelige, mørke flekker og er rundet med litt utstående bakhjørner. Dekkvingene er jevnbrede uten punktrader, oftest med en mer eller mindre tydelig, mørk lengdestripe på sidene. Fargen skiller denne slekten fra de fleste andre hjortebiller. Et annet særtrekk er at de har uvanlig tynt panser og dermed virker mykere enn andre medlemmer i familien. Hunne skiller seg fra hannen på mye mindre kroppsstørrelse, ikke forstørret hode eller forstørrede kjever, og på at hode og pronotum er tett punktert. Fra den nærtstående Allotopus moellenkampi skiller arten seg mest påfallende på at hannens kjever oftest er lengre, og de mørke flekkene på pronotum mindre tydelige.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse 
Arten lever på Java.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Allotopini Maes, 1992
 Slekten Allotopus Albers, 1894
 Allotopus rosenbergi (Snellen van Vollenhoven, 1872)

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Lucanidae du Monde - nettside om arten
 
 

Hjortebiller
Dyr formelt beskrevet i 1872
Javas insekter
Allotopus moellenkampi

Allotopus moellenkampi er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En stor (38-78 millimeter lang), avlang, halvblank, gyllent farget hjortebille. Hannens kjever er forstørrede, ganske lange og smale, rette med fint sagtakket innerside, spissen litt oppoverkrummet. Pannen er dypt, U-formet innbuktet i midten. På hodets sider er det en liten tann over hvert antennefeste. Pronotum har seks, oftest ganske tydelige, mørke flekker og er rundet med litt utstående bakhjørner. Dekkvingene er jevnbrede uten punktrader. Fargen skiller denne slekten fra de fleste andre hjortebiller. Et annet særtrekk er at de har uvanlig tynt panser og dermed virker mykere enn andre medlemmer i familien. Hunnen skiller seg fra hannen på mye mindre kroppsstørrelse, ikke forstørret hode eller forstørrede kjever, og på at hode og pronotum er tett punktert. Dessuten er fargen gjerne betydelig mørkere enn hos hannen, noen ganger nesten svart. Fra den nærtstående Allotopus rosenebergii skiller arten seg mest påfallende på at hannens kjever oftest er kortere, og de mørke flekkene på pronotum mer tydelige.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse 
Arten lever fra Myanmar i vest til Borneo i øst.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Allotopini Maes, 1992
 Slekten Allotopus Albers, 1894
 Allotopus moellenkampi (Fruhstorfer, 1894)
 Allotopus moellenkampi babai Mizunuma, 1994 - Myanmar og Thailand
 Allotopus moellenkampi fruhstorferi Nagel, 1925 - Borneo
 Allotopus moellenkampi moellenkampi (Fruhstorfer, 1894) - Sumatra
 Allotopus moellenkampi moseri Möllenkamp, 1906 - Vest-Malaysia

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Lucanidae du Monde - nettside om arten
 
 

Hjortebiller
Dyr formelt beskrevet i 1894
Sørøst-Asias insekter
Mesotopus tarandus

Mesotopus tarandus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En stor (hannen 60-87 millimeter), kraftig, svært blankt svart hjortebille. Hannens kjever er ikke svært lange, men krumme og kraftige, på undersiden med en stripe av oransje bestøvning. Disse billen er påfallende blanke (som blankpussede sko). Hannen har et to-grenet framspring i pannen på hver side av dette en liten, butt tann, for øvrig er hodet ganske flatt. Pronotum er avrundet med litt utstående bakhjørner. Dekkvingene er noe hvelvede og rundede, blanke uten synlig punktering. På beina har forkanten av for-lårene og bakkanten av midt-lårene striper av korte, oransje hår. Leggene har skarpe tenner på utsiden. Hunnen har få spesielle kjennetegn og kjennes lettest på størrelsen: påfallende større enn andre afrikanske hjortebille-hunner.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse 
Arten finnes over mye av Vest- og Sentral-Afrika, i tropiske, fuktige områder. Østligst er den funnet i Uganda, vestligst i Guinea, sørligst i den Den demokratiske republikken Kongo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Allotopini Maes, 1992
 Slekten MesotopusBurmeister, 1845
 Mesotopus tarandus (Swederus, 1787)

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri
 Bilder av Mesotopus tarandus
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1787
Vest-Afrikas insekter
Sentral-Afrikas insekter
Mesotopus regius

{{Taksoboks
| navn   = '| bilde           =
| bildetekst      =
| norsknavn       = 
| vitenskapsnavn  =Mesotopus regius
| autor= (Möllenkamp
| autorår= 1896)
| synonymer = Mesostopus tarandus f. regius
| regnum = Dyreriket
| phylum = Leddyr
| classis = Insekter
| ordo = Biller
| familia = Hornbiller
| genus = Mesotopus
}}Mesotopus regius er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

 Utseende 
En stor (hannen 60-87 millimeter), kraftig, svært blankt svart hjortebille. Hannens kjever er nokså lange, krumme og kraftige, på undersiden med en stripe av oransje bestøvning. Den skiller seg fra Mesotopus tarandus (i snever forstand) ved at hannens kjever er lengre og slankere. Disse billen er påfallende blanke (som blankpussede sko). Hannen har et to-grenet framspring i pannen på hver side av dette en liten, butt tann, for øvrig er hodet ganske flatt. Pronotum er avrundet med litt utstående bakhjørner. Dekkvingene er noe hvelvede og rundede, blanke uten synlig punktering. På beina har forkanten av for-lårene og bakkanten av midt-lårene striper av korte, oransje hår. Leggene har skarpe tenner på utsiden. Hunnen har få spesielle kjennetegn og kjennes lettest på størrelsen: påfallende større enn andre afrikanske hjortebille-hunner.

 Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

 Utbredelse 
Arten finnes over mye av Vest- og Sentral-Afrika, i tropiske, fuktige områder. Østligst er den funnet i Uganda, vestligst i Guinea, sørligst i den Den demokratiske republikken Kongo.

 Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Allotopini Maes, 1992
 Slekten Mesotopus Burmeister, 1845
 Mesotopus regius' (Möllenkamp, 1896)Mesotopus tarandus og M. regius'' er enten selvstendige arter, eller bare former (morfer) av en og samme art. De to kan ikke være underarter av samme art da de har tilnærmet identiske utbredelser.

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri
 Bilder av Mesotopus regius
 

Hjortebiller
Dyr formelt beskrevet i 1896
Vest-Afrikas insekter
Sentral-Afrikas insekter
Aegus (s.str.) celebensis

Aegus (s.str.) celebensis er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En liten (15-20 millimeter), avlang, noe flat, halvblankt svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og lange, nokså slanke, sigdformede kjever som har én spiss tann på innersiden ved roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er nokså matt, tett og ganske kraftig punktert. Pannen er ganske dypt, U-formet innskåret i midten. Hodet er ikke utvidet bak fasettøynene. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, innsnevret ved roten, halvblankt, kraftig og svært tett punktert. Dekkvingene er litt hvelvede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt, pornotum rundet.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Sulawesi.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
 Aegus (s.str.) celebensis De Lisle, 1967

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Lucanidae du Monde - nettside om arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1967
Sulawesis insekter
Aegus (s.str.) misoolensis

Aegus (s.str.) misoolensis er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En liten (15-20 millimeter), avlang, noe flat, blankt brunsvart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og lange, nokså kraftige, sigdformede kjever som har én butt tann på innersiden ved roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode of pronotum er blanke, tett og ganske grovt punkterte. Pannen er U-formet innskåret i midten, men et par tenner i midten av innbuktningen. Hodet er ikke utvidet bak fasettøynene. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, innsnevret ved roten, halvblankt, kraftig og svært tett punktert. Dekkvingene er litt hvelvede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt, pornotum rundet.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Molukkene (Misool) og Ny-Guinea.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
 Aegus (s.str.) misoolensis De Lisle, 1967

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Lucanidae du Monde - nettside om arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1967
Molukkenes insekter
Ny-Guineas insekter