Dypbergart

Dypbergart eller plutonske bergarter, er en av de tre hovedgruppene av magmatiske bergarter, de andre er gangbergart, og dagbergart. Størkningsbergarter dannes ved at magma størkner, og kan derfor også kalles en magmatisk bergart.
En dypbergart dannes ved at magma størkner under jordoverflaten i store kammer, det kan ta titusener av år før all smeltemassen størkner. Hos dypbergartene har magmaet størknet nede i dypet (jordens indre) under høy temperatur og stort trykk. Avkjøling har skjedd langsomt over lang tid, derfor ligger krystallene i samme mønster (krystallstruktur) og de har omtrent samme størrelse. Krystallstrukturen er også velutviklet av samme grunn, og kløven er som regel god i alle retninger.

Eksempel på dypbergarter er gabbro, anortositt, peridotitt, og den meget vanlige granitt. Granitt har store mineralkorn, som skyldes at den har størknet så langsomt i dypet at krystallene har hatt tid til å vokse seg store. Dypbergartene er ofte grovkornete fordi de størkner sakte.

Den vanligste mineralogiske grupperingen av dypbergartene skjer ved Streckeisens klassifikasjonssystem (QAPF). QAPF-diagrammet etter Streckeisen brukes særlig for fanerittiske dypbergarter, men også for intrusive gang- og vulkanske dagbergarter dersom det mineralogiske innholdet har blitt fastslått.

Liste over dypbergarter

De vanligste dypbergartene, med tillegg av viktige typer i Norge, er:

 Granitt - som på overflaten størkner som ryolitt
Ekeritt - som er alkalifeltspat-rik granitt
Iddefjordsgranitt - som er en grå-rød, dioritt-rik granitt
Drammensgranitt - som er rød, hematittholdig granitt
Grimstadgranitt - som er rød, biotittholdig granitt
Charnockitt - som er pyroksenholdig granitt
Enderbitt - som er tonalitt-rik charnockitt
 Farsunditt - som er monzogranitt-rik charnockitt
 Oppdalitt - som er granodioritt-rik charnockitt
 Mangeritt - som er monzonitt-rik charnockitt
 Jotunitt - som er monzonitt- og diorittitt-rik charnockitt
 Tonalitt - som er en lys, granitt-liknende bergart der plagioklas utgjør mer enn 90% av feltspaten 
Trondhjemitt - lys, biotittførende tonalitt
 Dioritt - som på overflaten størkner som andesitt
 Anortositt som inneholder mer enn 90 % plagioklas og kan føre ilmenitt
 Gabbro - som er en dypbergart dominert av plagioklasfeltspat og pyroksen, og på overflaten størkner som basalt
Essexitt - som er en nefelinholdig gabbro
 Oslo-essexitt - som er en nefelin-løs gabbro
 Hyperitt - som er augitt- og pyroksenholdig gabbro
 Evjitt - som er hornblendeholdig gabbro og kan føre nikkel
 Bojitt - som er augitt- og hornblendeholdig gabbro
 Noritt - som er en mørk, gabbroid dypbergart der nesten all pyroksenen er ortopyroksen
Pegmatitt - som også kan være en gangbergart
 Monzonitt - som på overflaten størkner som latitt
 Mangeritt - som er pyroksenholdig monzonitt
 Larvikitt - som er monzonittisk til syenittisk, med augitt, amfibol og biotitt. Meget populær fasadestein.
 Syenitt - som på overflaten størkner som trakytt
Grorudsyenitt - som er en rosa syenitt
Nordmarkitt - rødlig alkalifeltspatsyenitt til syenitt som hovedsakelig består av mikroperthitt. Biotitt, hornblende, ægirin og arfvedsonitt er vanlige mørke mineraler
 Nefelinsyenitt som er nefelin-rik syenitt
 Foyaitt - som er en variant av nefelinsyenitt
 Lardalitt - som er en variant av nefelinsyenitt
 Foidolitt - som inneholder minst 60 % feltspatoider
Urtitt - som er en variant av foidolitt
Ijolitt - som er en variant av foidolitt
Melteigitt - som er en variant av foidolitt
 Peridotitt - som er en mørk mantelbergart
 Dunitt - peridotitt med minst 90% olivin
 Serpentinitt - som er serpentinholdig dunitt

Granitt er svært vanlig i det svekonorvegiske grunnfjellskjoldet, ikke minst på Sørlandet, på begge sider av Oslofjorden og i Sør-Varanger. Gabbro er svært vanlig både i havbunnen og flere steder i det norske skyvedekket, særlig i Jotunheimen, spredt i Nordland og i Vest-Finnmark. Tonalitt finnes i Alpene og på sentrale Finnmarksvidda og i Tana, mens varianten trondheimitt opptrer i Trondheimsfeltet. Anortositt opptrer ved Tromsø, Bergen, Jotunheimen og Egersund. Nefelinsyenitt er meget vanlig i Alta og flere steder i Oslofeltet.

Referanser

Magmatiske bergarter