alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ullernrevyen

Ullernrevyen arrangeres av elever ved Ullern videregående skole, er en av Norges eldste skolerevyer, med sin første premiere i 1936.

I nyere tid har revyen hatt premiere i januar, med rundt ti forestillinger hvert år. Ullernrevyen vant Aftenpostens Revypris i 1999 med revyen Kommunika… hva for noe. Revyen i 2008 bar navnet Et eventyr og ble belønnet med terningkast 5 i Aftenposten. Ullernrevyen 2009 (med tittelen Maktesløs), 2011 (Evangeliet) og 2014 (Humord - en «dødsbra» revy) fikk terningkast 6 i Aftenposten, og trakk mye publikum.

Skolebygningen på Montebello ved Radiumhospitalet ble revet og gjennoppbygget fra 2011 til 2015, og Ullern videregående skole ble flyttet til midlertidige lokaler i Vika. Skolen disponerte i disse årene ikke egne spillelokaler som revyen kunne oppføres i, men Ullernrevyen ble likefullt gjennomført. I 2012 og 2013 ble den oppført på Christiania teater, og flyttet over til Musikkteateret (gamle Frogner Kino) i 2014 og 2015.

Drift av Ullernrevyen 
Ullernrevyen har 3-4 revysjefer som er ansvarlig for driften av revyen, samtidig som de står økonomisk ansvarlig. De velges av revysjefene året før, på bakgrunn av innsats gjennom forrige revy, motivasjon og om de egner seg som revysjefer. Revysjefene begynner arbeidet allerede i mars/april året før premieren. Da settes det opp budsjetter, samtidig som det velges gruppesjefer. Gruppesjefer har ansvar for hver sin gruppe. Gruppene er laget for å koordinere det arbeidet som skal gjøres, og hver gruppe har sine arbeidsoppgaver. Elevene ved skolen kan melde seg inn i hvilken gruppe de vil, og velger sånn sett hvilket område av revyen de vil arbeide med. Likevel låser man seg ikke til å jobbe med kun ett område. All hjelp er nødvendig og alle er velkommne til å komme å hjelpe til med hva de vil.

Gruppene ved Ullernrevyen er

 Dek-rek-gruppen bygger amfi og scene og jobber «backstage» under forestillinger,  de lager også rekvesitter og skaffer materialer
 Blitz og blæst-gruppen styrer lyden og lyset under forestillingene og er ansvarlig for at anleggene rigges opp og ned.
 Sminke & kostyme-gruppen syr kostymer og sminker skuespillere
 PR & Hype-gruppen skaffer sponsorer, selger billetter, henger opp plakater og bannere, deler ut flyers osv.
 Feelgood-gruppen har som oppgave å lage god stemning og sørge for at humøret alltid er på topp. Blant annet er gruppen ansvarlig for å få på plass TV og Nintendo i revysalen som de hardarbeidene revysjelene kan leke seg med mellom slagene, i tilleg lager disse mat til skuespillere, dansere, sangere, gruppe sjefer, revysjefer og alle de hardt arbeidene
 Medieprod ble introdusert i 2013 i forbindelse med revyen Status, og gruppens oppgave er å lage revyens teaser og designe diverse ting som trengs: billetter, logo, programblad, plakater osv.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Teater i Oslo
Humor
Skolerevy
Etableringer i 1936
Olaf Løchen

Strøm Olaf Løchen (født 12. juni 1848 i Kristiania, død 30. juli 1920 i Trondheim) var en norsk jurist og Venstrepolitiker. Han var adjungert borgermester (tilsvarende assisterende rådmann) i Trondhjem 1900–1920.

Han vokste opp i Vang fra 1849 til 1864, og deretter på Lillehammer. 
Løchen tok examen artium i 1867 og ble cand.jur. i 1873. Han etablerte sakførerpraksis i Steinkjer i 1874, men flyttet tre år senere til Trondheim og drev sin praksis der frem til han ble adjungert borgermester i 1900. I 1890-årene var han medlem av bystyret og fattigstyret. Fra 1898 og i over 20 år var han medlem og suppleant for bestyrelsen av Norges Bank i Trondheim. 

Han giftet seg i 1874 med sitt søskenbarn, Antonie Løchen fra Inderøy. Antonie og Olaf Løchen fikk to barn, datteren Margit ble gift med arkitekten og maleren Gabriel Kielland. Både han og ektefellen var medstiftere av Norsk Kvinnesaksforening (NKF) i 1884. Ektefellen tok året etter initiativ til etableringen av NKFs første lokallag, Trondhjems Kvinnesaksforening, der hun ble leder og han var styremedlem.

Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1906 for embetsfortjenste. Som hobby drev han med hjortejakt på Hitra.

Referanser 

Rådmenn
Norske advokater
Personer fra Hamar kommune
Personer fra Trondheim kommune
St. Olavs Orden
Fødsler i 1848
Dødsfall i 1920
Medlemmer av Norsk Kvinnesaksforening
Serpukhov

Serpukhov (russisk: Се́рпухов) er en gammel by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved samløpet av elvene Oka og Nara, 99 km sør for Moskva. Innbyggertall: 131 097 (folketelling 2002)

Historie 
Byen Serpukhov ble etablert i 1339 for å beskytte de sørlige rutene inn mot Moskva. To år senere ble det gjort til sete for det mektige fyrstedømmet som ble styrt av Dmitrij Donskojs slektning og nære medarbeider, Vladimir av Serpukhov. Fyrstedømmet varte til 1456, da den siste prinsen flyktet til Litauen. Under den store konfrontasjonen ved Ugra ble byen gjort til et av tre støttepunkt for armeen til Storfyrstedømmet Moskva under Ivan III. 

Ettersom byen ofte var utsatt for angrep, ble det nødvendig å beskytte den med en steinfestning, eller kreml, et arbeid som ble fullført i 1556. Festningen ligger på en bratt ås, hvor den lille elva Serpejka munner ut i elva Nara. Deler av festningen ble imidlertid i løpet av 1800-tallet ødelagt av byens egne innbyggere, som brukte kalksteinen til sine private residenser. Faktisk er det store flertallet av kjellere i nærliggende hus bygget av dette materialet. 

Etter hvert som det russiske riket utvidet seg sørover utviklet byen seg til en handelsby og som et religiøst senter. På 1800-tallet gjorde tekstilindustrien sitt inntog, og i sovjettiden ble det bygget opp ytterligere industri i byen.

Severdigheter 
Inne i byens kreml er det viktigste monumentet Treenighetskatedralen, bygget i 1696 i Moskva-barokk stil. Vysotskijklosteret har en katedral og refektorium fra slutten av 1500-tallet. Et annet viktig kloster er Vladytsjnij, med Kallskatedralen og den teltlignende St. Georgskirken, begge bygget under Boris Godunovs styre. Det sistnevnte klosteret er oppkalt etter ærestittelen til russiske biskoper, ettersom det ble grunnlagt av metropolitt Aleksij i 1360.

Økonomi 
I nyere tid har Serpukhov blitt et lokalt industrielt senter, som i dag blant annet omfatter virksomheter innen maskinbygging, møbel- og klesproduksjon og papirindustri. Ved SeAZ-fabrikken har mikrobilen Lada Oka blitt produsert siden 1980-tallet.
 
Byen har mange skoler og utdanningsinstitusjoner. 

Serpukhov ligger ved den russiske hovedveien M2 (som er en del av E105), som går fra Moskva til Kharkiv i Ukraina, og også ved den ringformede A 108, som går rundt Moskva-området.  Byen ligger også ved toglinjen Moskva-Tula.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Serpukhovs historie og severdigheter (russisk)
 En vandring i Serpukhov (russisk)
 Det ortodokse Serpukhov (russisk)
 Serpukhovregionen  (russisk)
 Uoffisielt nettsted for Serpukhov (russisk)
 Informasjon om Serpukhov (russisk)
 Avis om Serpukhov (russisk)

Byer i Moskva oblast
Etableringer i 1339
Bosetninger etablert i 1330-årene
Gamle Greverud skole

Gamle Greverud skole ble bygget i 1910 og var i bruk frem til 1921. Det var folkeskole for barn i Greverud skolekrets i Oppegård sogn under Nesodden herred i Akershus.

Bygningshistorie
Innbyggertallet i Oppegård var i denne perioden i kraftig vekst, og man så tidlig at skolen på Greverud ikke hadde kapasitet til å ta imot de store barnekullene man ventet i tiden fremover. Da Oppegård i 1915 ble utskilt som egen kommune fra Nesodden gikk det nye kommunestyret raskt i gang med å planlegge nye skoler. Allerede i 1921 var nye Greverud skole oppført. Herredsstyret vedtok den 17. juli 1922 å bygge om Gamle Greverud skole til lærerbolig. Den gamle skolen ble revet samme år, og av materialene ble Greverud lærerbolig oppført på omtrent samme sted i 1924.

Byggverk i Nordre Follo
Akershus' historie
Jari Kainulainen

Jari Kainulainen (født 29. april 1970) er en finsk bassist som spiller i det Tyske Progressive Powermetal bandet Masterplan 

Han har tidligere spilt i Stratovarius og Evergrey. 

Jari Kainulainen bor nå i Norge. Han spiller på en seksstrenget Ibanez bass.

Diskografi

Symfonia 
 In Paradisum (2011)

Stratovarius 
 Dreamspace (1994)
 Fourth Dimension (1995)
 Episode (1996)
 Visions (1997)
 Destiny (1998)
 Infinite (2000)
 Elements, Pt. 1 (2003)
 Elements, Pt. 2 (2003)
 Stratovarius (2005)

Evergrey  
 Torn (2008)

Kotipelto 
 Waiting for the Dawn (2002)
 Coldness (2004)

Mess 
 Mess EP (2006)

Warmen 
 Unknown Soldier (2000)

Eksterne lenker  
 
 

Finske bassister
Personer fra Helsingfors
Kirsten Schøyen

Kirsten Schøyen (født 23. januar 1946) er en tidligere norsk kanalvert. Hun var ansatt i NRK fra 1965 til 2010 med et opphold i perioden 1970–1980. Schøyen er fra Larvik, men er i dag bosatt i Sandvika.

Siste dag i NRK 
Klokken 00.35 natt til 21. august 2010 takket Schøyen stødig for følget for siste gang:
– Til slutt i vår jubileumssending takker jeg for meg med norsk komedie fra marinen. I filmen Operasjon sjøsprøyt møter vi mange kjente skuespillere som muntert mannskap fra 1964.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske kanalverter i NRK
Personer fra Larvik kommune
Bjarne Støtvig

Bjarne Støtvig (født 24. juni 1898 i Botne, død 8. januar 1982) var en norsk politiker (Høyre). Han var sønn av gårdbruker Anders Støtvig (1854–1932) og dennes hustru Marie Halvordine Hanssen (1858–1954). Støtvig fikk sin utdanning ved Treiders handelsgymnas, Oslo, i 1920. Han drev egen klesforretning i Larvik 1930–1965. I periodene 1954–1955 og 1955–1957 var han medlem av Larvik formannskap. Han var ordinært bystyremedlem 1945–1963.

Stortingsrepresentant 

 Vararepresentant nr. 1 for kjøpstedene i Vestfold fylke (Holmestrand, Horten, Larvik, Sandefjord, Stavern, Tønsberg) (Høyre) 1945–1949
 Representant nr. 4 for kjøpstedene i Vestfold fylke (Holmestrand, Horten, Larvik, Sandefjord, Stavern, Tønsberg) (Høyre) 1950–1953
 Representant nr. 6 for Vestfold (Høyre/Bondepartiet) 1958–1961
 Representant nr. 4 for Vestfold (Høyre) 1961–1965

Stortingskomiteer 

 Formann Administrasjonskomiteen 23. januar 1950–10. januar 1954, 27. august 1958– 30. september 1961, 13. oktober 1961–30. september 1965
 Medlem Den forberedende fullmaktskomite 29. mai 1961–30. september 1961, 19. juni 1965–30. september 1965
 Medlem Fullmaktskomiteen 1. oktober 1961–30. september 1965

Delegasjoner 
 Varamedlem Stortingets gruppe av Den interparlamentariske union (IU) 1. oktober 1961–30. september 1965

Eksterne lenker 
 
  Bjarne Støtvig i Lokalhistoriewiki

Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter 1950–1953
Stortingsrepresentanter 1958–1961
Stortingsrepresentanter 1961–1965
Stortingsrepresentanter for Vestfold
Stortingsrepresentanter for kjøpstedene i Vestfold
Lokalpolitikere i Larvik
Høyre-politikere i Vestfold
Personer fra Holmestrand kommune
Personer fra Larvik kommune
Izabel Varosa

Izabel Varosa var en japansk rockegruppe, grunnlagt av de to gitaristene, KAZUI og Chihiro i 2004. I januar 2005 ble de en del av plateselskapet Applause Records, som styres av Versailles' vokalist, Kamijo. 

I august 2006, mindre enn to uker før deres første fulle album skulle utgis, forlot tre av medlemmene gruppa, noe som førte til at ugivelsen ble kansellert, og Izabel Varosa sluttet all aktivitet.

Medlemmer 
KAZUI

Tidligere medlemmer 
HIKARU (vokal)
千尋 [Chihiro] (gitar)
淮魅 [Emiy] (bass)
楓舞 [Fu-ma] (trommer)

Diskografi

Mini-album 
氷上の美学 [Hikami no bigaku] (9. juni, 2005)
Justice (30. juli, 2006)

Singler 
Imitation Mercy / Seasonal Wind (2005)
「叫」※kyo [Sakebu kyo] (14. mars, 2005)
月光 [Gekkou] (13. oktober, 2005)
Juliet (25. juni) 2006)

Eksterne lenker 
IZABEL VAROSA official website

Japanske rockegrupper
Msta

Msta (russisk: Мста) er ei elv i Tver oblast og Novgorod oblast i Russland. Elva starter fra innsjøen Mstino i Valdajhøydene nord for byen Vysjnij Volotsjok, og munner ut i innsjøen Ilmen. 

Msta var lenge en del av en viktig vannvei for handelen mellom Østersjøen og det sentralrussiske innlandet. Men med byggingen av Volga-Østersjøkanalen og jernbanen mellom Moskva og St. Petersburg på 1800-tallet forsvant også handelstrafikken over Msta. Den største byen langs Msta er Borovitsji.

Msta er berømt for strykene på en 30 kilometer lang strekning mellom Opetsjenskij Posad og Borovitsji, og er en populær raftingrute. Da vannveien over Msta var i drift var losing av handelsbåter gjennom strykene en viktig inntektskilde for innbyggerne i Borovitsji. 

De viktigste sideelvene til Msta er Berezajka og Uver.

Referanser 

Elver i Novgorod oblast
Elver i Tver oblast
Kjøpmann

Kjøpmann er i sin videste forstand en betegnelse på en person som bedriver handel, og begrepet er mest brukt i historiske sammenhenger. Bruken av begrepet har variert med tid, sted og sammenheng.

I eldre kontekst, særlig med referanse til tidlig moderne tid, middelalderen og tidligere, men ofte også inn på 1800-tallet, er kjøpmann (tysk Kaufmann, engelsk merchant) å forstå som et bredt og generelt synonym til «forretningsmann» eller «handelsmann» og kan omfatte nær sagt all handelsvirksomhet drevet i et omfang av en viss størrelse, typisk engros. I historisk språkbruk ble det ofte skilt mellom kremmere og høkere, som drev handel i mindre omfang, og kjøpmenn, som drev en mer omfattende handelsvirksomhet, ikke sjelden som grossist. Kjøpmenn i denne tradisjonelle betydningen hadde hvertfall fra middelalderen av som regel (handels)borgerskap i byer og kjøpsteder. I bl.a. dansk-norsk språkbruk ble betegnelsen grosserer fra slutten av tidlig moderne tid brukt om en kjøpmann som drev grossistvirksomhet. I andre land, f.eks. Tyskland, holdt man noe lenger på det tradisjonelle kjøpmannsbegrepet, og der var begrepet kjøpmann helt til inn på 1900-tallet som regel forbeholdt personer som drev en mer omfattende handelsvirksomhet, typisk med handelsborgerskap og rett til å drive engroshandel, til forskjell fra mindre handelsfolk.

I nyere tid, på 18–1900-tallet, er kjøpmann på norsk også brukt som betegnelse på en person som er innehaver av en virksomhet som selger varer til forbrukere, historisk også betegnet butikkjøpmann til forskjell fra kjøpmenn i betydningen grosserer. Næringsvirksomheten til en kjøpmann i denne betydningen foregår vanligvis fra en eller flere butikker som har en selvstendig beliggenhet eller er en del av et kjøpesenter. En kjøpmann kan selge et mer eller mindre bredt utvalg av varer. Kolonialkjøpmann er en som selger mest matvarer, mens en landhandel gjerne har et bredere utvalg. I tidligere tider ble uttrykket krambod brukt om butikk med en varehandel som omtrent tilsvarer en landhandel. Kjøpmannens virksomhet kan være organisert i enkeltmannsforetak uten ansvarsbegrensning, som aksjeselskap eller på annen måte. Kjøpmann i denne nyere betydningen vil på engelsk, i motsetning til den eldre betydningen nevnt over, gjerne betegnes som shopkeeper e.l. snarere enn merchant. Siden slutten av 1900-tallet har betegnelsen kjøpmann blitt mindre vanlig.

Se også
Handelsmann

Referanser

Merkantile yrker
Weston Underwood (Derbyshire)

Weston Underwood er en rural landsby og et verdslig sogn i distriktet Amber Valley i grevskapet Derbyshire i England. Den ligger omkring åtte km fra Derby. I nærheten ligger Mugginton, herregården Kedleston Hall og vannreservoaret Carsington Water. I henhold til folketellingen i 2011 bor det 374 innbyggere i landsbyen og sognet.

Historie 
Stedet er omtalt i Domesday Book for året 1086 som Westune. Dagens samfunn består av nye hus som er bygget i løpet av de siste tiårene.

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 

 A guide to Weston Underwood (and Mugginton)
 Weston Underwood (Parish Council)

Landsbyer i Derbyshire
Domesday Book
Wanja Lundby-Wedin

Wanja Elisabeth Lundby-Wedin (født 19. oktober 1952 i Enskede i Stockholm) var leder for Landsorganisationen i Sverige (LO) fra 2007 til 2012.

Hun arbeidet tidligere som helsefagarbeider på Danderyds sykehus, hvor hun også fikk sitt første verv i fagbevegelsen som hovedtillitsvalgt i 1972.  I 1981 ble hun ansatt i Kommunals (det svenske kommuneforbundets) Stockholmsavdeling og i 1987 begynte hun på det sentrale forbundskontoret.  I 1994 begynte hun i LO og ble valgt til første kvinnelige leder i LO i Sverige i år 2000.

I 2007 ble hun valgt som President for Den europeiske faglige samorganisasjon på organisasjonens kongress i Sevilla.

Referanser 

Svenske fagforeningspersoner
Personer i arbeiderbevegelsen
Personer fra Stockholm
VM-medaljører i kombinert

VM-medaljører i kombinert er en oversikt over medaljevinnerne i kombinert under Verdensmesterskapet på ski, nordiske grener som er arrangert av FIS fra og med 1925. Inkludert er det ekstra arrangementet i lagkonkurranse – Ski-VM 1984 i Rovaniemi. Oversikten inkluderer ikke medaljevinnere fra de olympiske vinterleker mellom 1924 og 1980, selv om OL-rennene i den perioden også ble regnet som verdensmesterskap.

Menn

Normalbakke/10 km individuelt 
Distansen på langrennet var 18 km i 1925 og 1927. I 1926, 1929 og 1930 var distansen 17 km. Fra 1931 til og med 1950 var distansen 18 km og mellom 1954 og 2007 ble det gått 15 km. 
Fra og med 2009 er distansen på langrennet 10 km. Gunder-metoden ble i VM første gang benyttet for øvelsen i Ski-VM 1985.

Lagkonkurranse, normalbakke/4 × 5 km stafett 
Konkurranseformen var 3 × 10 km i 1982, 1984 og 1985. Fra 1987 til og med 1993 var det 3 × 5 km. Fra og med 1995 benyttes 4 × 5 km.
Gunder-metoden har alltid blitt benyttet, og lagkonkurransen i Ski-VM 1982 var første gang Gunder-metoden ble brukt i VM.

1)Ekstra Ski-VM i Rovaniemi, Finland ettersom lagkonkurransen ikke var på programmet i OL i Sarajevo.

Stor bakke/10 km individuelt 
Fra 1999 til 2007 var distansen på langrennet 7,5 km og øvelsen ble betegnet som sprintøvelse. Fra og med 2009 er langrennsdistansen 10 km.

Lagsprint, stor bakke/2 × 7,5 km parstafett 
Øvelsen ble første gang arrangert under Ski-VM 2013 i Val di Fiemme.

Lagkonkurranse, stor bakke/4 × 5 km stafett 
Øvelsen ble kun arrangert i Ski-VM 2011 i Oslo.

Normalbakke/10 km fellesstart 
Øvelsen ble kun arrangert i Ski-VM 2009 i Liberec i Tsjekkia.

Kvinner

Normalbakke/5 km individuelt 
Øvelsen sto første gang på programmet under Ski-VM 2021 i Oberstdorf i Tyskland.

Medaljefordeling

Mestvinnende utøvere
Tabellen for mannlige utøvere gir oversikt over utøvere med minst 2 VM-gull, inkludert Ski-VM 1984, men ikke medaljer vunnet under de olympiske vinterleker mellom 1924 og 1980, selv om OL-rennene i den perioden også ble regnet som verdensmesterskap. 
Kvinnenes tabell inneholder foreløpig samtlige medaljevinnere.

Oppdatert per ski-VM 2021 i Oberstdorf

Nasjonsvis
Oppdatert per ski-VM 2021 i Oberstdorf
Kursiv skrift angir nasjoner som ikke lenger eksisterer

 * – Vest-Tyskland og Øst-Tyskland stilte med separate lag i VM fra og med 1954, men med samlet lag i OL til og med 1964.

Se også
OL-medaljører i kombinert
Verdenscupen i kombinert

Kilder
Resultater hos FIS-ski.com
Resultater hos The-sports.org
Resultater, menn hos skisport.365
Resultater, kvinner hos skisport.365

Kombinert under ski-VM
Lister over sportsutøvere
Eastern Michigan University

Eastern Michigan University er et delstatseid universitet i Ypsilanti i delstaten Michigan, USA. Det ble grunnlagt i 1849 som den aller første høyskole (Normal School) utenfor de opprinnelige tretten koloniene.

Ved Eastern Michigan var det i 2006 immatrikulert 22 821 studenter, og skolepengene det samme året var på US$ 6 935 årlig for delstatens egne studenter (90% av studentmassen). Av studentene går nesten 5 000 på høyere grads studier (Master, Ph.D). Det var studenter fra 74 land i 2007.

Det høyeste undervisnings- og eksamensnivået strekker seg helt til doktorgrad. fagfokuset er på utpregede liberal arts-studier med bred samfunnsappell – lærerstudier, helserelaterte studier, språk, humaniora og tekniske fag.

Doktorgrad tidleles i skoleledelse, teknologifag og psykologi.

Sherzer-observatoriet er et astronomisk forskningssenter som ble herjet av brann i 1987, da det gamle Mellishteleskopet fra 1903 ble totalskadd.

Det moderne Bruce T. Halle University har et automatisert, datastyrt boksøkerutstyr som har kapasitet til å finne inntil én million bøker.

Den 7. juli 2008 ble Dr. Susan Martin innsatt som EMU's 22. president. Hun er den første kvinnelige president i EMU's historie.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Universiteter i Michigan
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1849
1849 i USA
Washtenaw County
Fysikalsk kjemi

Fysikalsk kjemi er et vitenskapelig felt som befinner seg i overgangen mellom kjemi og fysikk. Fysikalsk kjemi beskjeftiger seg især med kjemisk termodynamikk, kjemisk kinetikk, kvantekjemi,  statistisk mekanikk og spektroskopi.

Fysikalsk kjemi er også et viktig redskap innenfor materialvitenskap.

Josiah Willard Gibbs kalles ofte den fysikalske kjemiens grunnlegger, ettersom mange viktige fysiokjemiske konsept som fri energi, kjemisk potensial og Gibbs faseregel ble utviklet i hans artikkel On the Equilibrium of Heterogeneous Substances fra 1876.

Viktige bidragsytere til fysikalsk kjemi
 Svante Arrhenius
 Ernst Otto Beckmann
 Richard Bernstein
 Edmund John Bowen
 Peter Debye
 Manfred Eigen
 Richard R. Ernst
 William Giauque
 Josiah Willard Gibbs
 Fritz Haber
 Dudley R. Herschbach
 Gerhard Herzberg
 Jaroslav Heyrovský
 Cyril Hinshelwood
 Jacobus Henricus van 't Hoff
 Roald Hoffmann
 Erich Hückel
 Friedrich Kohlrausch
 Irving Langmuir
 Yuan T. Lee
 Gilbert N. Lewis
 Frederick Lindemann
 Rudolph A. Marcus
 Robert Mulliken
 Walther Nernst
 Lars Onsager
 Wilhelm Ostwald
 Linus Pauling
 John Charles Polanyi
 Michael Polanyi
 Stuart A. Rice
 E. Bright Wilson
 Richard N. Zare
 Ahmed Zewail

Se også
Bindingsentalpi

 
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha
Emporia State University

Emporia State University er et delstatseid universitet i Kansas i USA. Det har hovedcampus i byen Emporia. Grunnleggelsen var i 1863.

Det var i 2006 immatrikulert i alt 6 473 studenter ved Emporia, opp til doktorgradsnivå. Skolepengene pr år var samtidig US$ 3 586 for studenter fra Kansas.

Eksterne lenker
 

Universiteter i Kansas
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1863
1863 i USA
Lyon County (Kansas)
Stavangerrenessansen

Stavangerrenessansen er navnet på den kulturelle oppblomstringen i Stavanger første halvdel av 1600-tallet.

Bakgrunnen for stavangerrenessansen var at man etter reformasjonen ikke hadde fått endret dekoren i kirkene fra den tidligere katolske innredningen. Men på begynnelsen av 1600-tallet var reformasjonen godt innført og man ville redekorere og bygge nye kirker i en mer luthersk stil.

Den første representanten for stavangerrenessansen var den nordtyske maleren Peter Reimers. Andre sentrale kunstnere i stavangerrenessansen var maleren Gottfried Hendtzschel, Andrew Smith, Thomas og Lauritz Snekker. Stavangerrenessansen representerer en unik periode i norsk kirkekunst.

Litteratur
Gundhus,Grethe; «I Guds og Bevaringens navn Fortellingen om tre altertavler og et øksemord», Kulturminner – en ressurs i tiden.  Oslo 2005
Kloster, Robert; Stavangerrenessansen i Rogalands kirker, Stavanger Museum, Stavanger, 1936.

Barokken
Kultur i Stavanger
Stavangers historie
Kunsthistoriske perioder
Keegan og sjiraffen

Keegan og sjiraffen er en norsk barnebok skrevet av Alf Kjetil Walgermo og illustrert av Kim Lid, utgitt på Damm forlag 2007. 

Boken handler om den lille gutten Keegan og faren hans, som er lidenskapelig Liverpool-supporter. Keegan selv er imidlertid ikke så glad i fotball. Han er mer opptatt av sjiraffen som plutselig har dukket opp i hagen. 

Norske barnebøker
Bøker fra 2007