alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Pseudohippopsis

Se Systematisk inndeling

Pseudohippopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, tynne, lyst gråbrunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk.

Levevis 
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839 
 Slekten Pseudohippopsis Gestro, 1895 - 9 arter
 Pseudohippopsis albescens Breuning, 1940
 Pseudohippopsis albolateralis Breuning, 1940
 Pseudohippopsis allardi Breuning, 1958
 Pseudohippopsis brunneipes Aurivillius, 1914
 Pseudohippopsis filicornis Gestro, 1895
 Pseudohippopsis filiformis (Olivier, 1795)
 Pseudohippopsis gracilis (Fåhraeus, 1872)
 Pseudohippopsis ituriensis Breuning, 1971
 Pseudohippopsis latifrons Breuning, 1940

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Afrikas insekter
Biller formelt beskrevet i 1895
Ancylonotopsis

Se Systematisk inndeling

Ancylonotopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Ancylonotini er middelsstore trebukker med lange antenner (gjerne betydelig lengre enn kroppen). På farge er de gjerne lyst grå- eller brunaktige med svarte flekker.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
 Slekten Ancylonotopsis Breuning, 1938
 Ancylonotopsis albomarmoratus (Breuning, 1938)
 Ancylonotopsis benjamini (Breuning, 1949)
 Ancylonotopsis duffyi Breuning, 1958
 Ancylonotopsis fuscopictus Breuning, 1970
 Ancylonotopsis fuscosignatus Breuning, 1961
 Ancylonotopsis girardi Breuning & Téocchi, 1977
 Ancylonotopsis nigrovittipennis Breuning & Téocchi, 1977
 Ancylonotopsis parvus Breuning, 1938
 Ancylonotopsis pictoides Breuning, 1974
 Ancylonotopsis pictus Breuning, 1951
 Ancylonotopsis rothkirchi (Breuning, 1956)

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1938
Caciomorpha

Se Systematisk inndeling

Caciomorpha er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, gråbrune trebukker, gjerne med en uregelmessig, lys midtstripe. Antennene er lengre enn kroppen og har en liten, svart hårdusk i spissen av det fjerde leddet. Dekkvingene er litt pæreformede.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Guatemala i nord til Bolivia i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Anisocerini J. Thomson, 1860
 Slekten Caciomorpha J. Thomson, 1864
 Caciomorpha batesi Pascoe, 1858
 Caciomorpha buquetii Guérin-Méneville, 1844
 Caciomorpha genalis Aurivillius, 1908
 Caciomorpha palliata (White, 1855)
 Caciomorpha plagiata Bates, 1875
 Caciomorpha robusta Galileo & Martins, 1998
 Caciomorpha susua (Martins & Galileo, 1996)

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1864
Amblymora

Se Systematisk inndeling

Amblymora er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, brune trebukker. Antennene er knapt så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet, med en kort tann på sidekanten. Dekkvingene er tilsmalnende bakover med markerte "skuldre".

Levevis 
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse 
Bortsett fra et par arter i Malaysia og Filippinene er slekten utbredt på Sulawesi, Molukkene, Ny-Guinea og i Queensland.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
 Slekten Amblymora Pascoe, 1867
 Amblymora baloghi Breuning, 1975
 Amblymora bivittata Breuning, 1939
 Amblymora carinipennis Breuning, 1974
 Amblymora conferta Pascoe, 1867
 Amblymora consputa Pascoe, 1867
 Amblymora demarzi (Breuning, 1963)
 Amblymora densepunctata (Breuning, 1963)
 Amblymora elongata Breuning, 1943
 Amblymora excavata Breuning, 1939
 Amblymora fergussoni Breuning, 1970
 Amblymora fumosa Pascoe, 1867
 Amblymora gebeensis Breuning, 1958
 Amblymora instabilis Pascoe, 1867
 Amblymora keyana Breuning, 1965
 Amblymora marmorata Breuning, 1939
 Amblymora obiensis Breuning, 1956
 Amblymora papuana Breuning, 1939
 Amblymora pseudoconferta Breuning, 1939
 Amblymora rufula Breuning, 1950
 Amblymora samarensis Breuning, 1947
 Amblymora spinipennis Breuning, 1939
 Amblymora strandiella Breuning, 1943
 Amblymora uniformis Jordan, 1894
 Amblymora v-flava Gilmour, 1950
 Underslekten Australamblymora Breuning, 1948
 Amblymora australica Breuning, 1948 
 Underslekten Diallamblymora Breuning, 1948
 Amblymora multiguttata Breuning, 1948

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene (Desmiphorini)
 Cermabycidae.org - Apodasyini

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1867
Auxa

Se Systematisk inndeling

Auxa er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Stort sett middelsstore, avlange, grå- eller brunaktige trebukker.

Utbredelse 
Slekten er endemisk for Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
 Slekten Auxa Pascoe, 1860
 Auxa armata (Coquerel, 1851)
 Auxa basirufipennis Breuning, 1980
 Auxa bimaculipennis Breuning, 1957
 Auxa divaricata (Coquerel, 1851)
 Auxa dorsata (Fairmaire, 1902)
 Auxa fuscolineata Breuning, 1957
 Auxa gibbicollis Fairmaire, 1902
 Auxa griveaudi Breuning, 1980
 Auxa lineolata Fairmaire, 1897
 Auxa longidens Breuning, 1957
 Auxa mediofasciata Breuning, 1940
 Auxa mimodivaricata Breuning, 1980
 Auxa nigritarsis Breuning, 1957
 Auxa obliquata Breuning, 1939
 Auxa paragibbicollis Breuning, 1975
 Auxa parvidens Fairmaire, 1897
 Auxa pauliani Breuning, 1957
 Auxa perroti Breuning, 1957
 Auxa pulchra Breuning, 1966
 Auxa rufoflava Breuning, 1970
 Auxa scriptidorsis Fairmaire, 1897
 Auxa sericea Breuning, 1957
 Auxa subdivaricata Breuning, 1957
 Auxa subobliquata Breuning, 1957
 Auxa subtruncata Breuning, 1966
 Auxa unicolor Breuning, 1940
 Auxa vadoni Breuning, 1957

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog over slekter, Gamle verden

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1860
Chreomisis

Se Systematisk inndeling

Chreomisis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Små, gul- eller rødaktige trebukker. Kroppen er forholdsvis kort og bred.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Java og Borneo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Astathini J. Thomson, 1864
 Slekten Chreomisis Breuning, 1956
 Chreomisis flava Breuning, 1956
 Chreomisis rufula Breuning, 1956

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1956
Asemolea

Se Systematisk inndeling

Asemolea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, vanligvis ensfarget gråbrunlige trebukker.

Utbredelse 
Bortsett fra én art i Brasil er alle artene utbredt i Mellom-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Calliini J. Thomson, 1864
 Slekten Asemolea Bates, 1881
 Asemolea crassicornis Bates, 1881
 Asemolea flava Martins & Galileo, 2006
 Asemolea macaranduba Galileo & Martins, 1998
 Asemolea minuta (Bates, 1872)
 Asemolea purpuricollis Bates, 1885
 Asemolea setosa Bates, 1881

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1881
Parapythais

Se Systematisk inndeling

Parapythais er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, tettbygd, kanelbrun trebukk. Antennene er kraftige og noe lengre enn kroppen. Kroppsformen er ganske bred, dekkvingene har markerte, utstående "skuldre" og er bredest foran, med en skrå, opphøyd ribbe fra skuldrene til sømmen. Beina er temmelig korte og kraftige.

Utbredelse 
Arten lever i det sørøstlige Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Compsosomatini J. Thomson, 1857
 Slekten Parapythais Monné, 1980
 Parapythais melzeri Monné, 1980

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bilde av arten 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1980
Brasils insekter
Tlepolemus

Se Systematisk inndeling

Tlepolemus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Nokså små trebukker, brunsvarte med lyse tverrbånd. Oversiden er kledt med fine, lange, oppstående hår.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Crossotini J. Thomson, 1864
 Slekten Tlepolemus J. Thomson, 1864
 Tlepolemus pilosus (Thunberg, 1787)
 Tlepolemus puerulus Thomson, 1864

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bilde av Tlepolemus pilosus 
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1864
Leptocyrtinus

Se Systematisk inndeling

Leptocyrtinus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Cyrtinini er små (opptil 10 millimeter) og nokså spinkle trebukker med antenner som er omtrent så lange som kroppen. På farge er de mer eller mindre brunlige. Kroppsformen er avlang, pronotum er sylindrisk til tønneformet, ofte lengre enn bredt, uten pigg på sidene. Denne gruppen omfatter sannsynligvis de aller minste medlemmene av familien trebukker, med kroppslengde mellom 1,5-2 millimeter.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Vanuatu, Tonga og Samoa.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Cyrtinini J. Thomson, 1864
 Slekten Leptocyrtinus Aurivillius, 1928
 Leptocyrtinus albosetosus Breuning, 1943
 Leptocyrtinus hebridarum Breuning, 1943
 Leptocyrtinus nitidus (Aurivillius, 1926)
 Leptocyrtinus similis Breuning, 1948
 Leptocyrtinus uniformis Breuning, 1943

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden 
 Longicorn ID - Cyrtinini

Eksterne lenker 
 

Lamiinae
Vanuatus fauna
Tonga
Samoas fauna
Biller formelt beskrevet i 1928
Blabia

Se Systematisk inndeling

Blabia er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, brune trebukker. Pronotum har en liten pigg midt på hver sidekant, dekkvingene har en pigg ved bakhjørnet.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Desmiphorini J. Thomson, 1860 eller Apodasyini
 Slekten Blabia Thomson, 1868
 Blabia alboseta Galileo, Santos-Silva & Bezark, 2016
 Blabia antonkozlovi Santos-Silva & Nascimento, 2019
 Blabia banga Galileo & Martins, 1998
 Blabia bicolor Martins & Galileo, 2005
 Blabia bicuspis (Bates, 1866)
 Blabia bituberosa (Breuning, 1940)
 Blabia colobotheoides Thomson, 1864
 Blabia costaricensis Breuning, 1943
 Blabia cristulata Martins & Galileo, 1995
 Blabia epicharis Martins & Galileo, 1995
 Blabia exotica Martins & Galileo, 1995
 Blabia ferina Martins & Galileo, 1995
 Blabia galba Martins & Galileo, 1995
 Blabia gemma Martins & Galileo, 1995
 Blabia incompta Martins & Galileo, 1995
 Blabia intricata Martins & Galileo, 1995
 Blabia longipennis Galileo & Martins, 2003
 Blabia magdalena Martins & Galileo, 1995
 Blabia masoni (Aurivillius, 1927)
 Blabia meinerti (Aurivillius, 1900)
 Blabia morrisi Wappes, Galileo & Santos-Silva, 2017
 Blabia oculifera Martins & Galileo, 1995
 Blabia piscoides (Thomson, 1868)
 Blabia rendira Galileo & Martins, 1998
 Blabia similis (Breuning, 1940)
 Blabia spinella Martins & Galileo, 1995
 Blabia strandiella Breuning, 1943
 Blabia truncata Breuning, 1940

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1868
Atimiola

Se Systematisk inndeling

Atimiola er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, matt brune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen og ganske tynne. Pronotum har en tann midt på hver sidekant, dekkvingene er parallellsidige, middels brede.

Utbredelse 
Slekten finnes i Mellom-Amerika og på Hispaniola.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Desmiphorini J. Thomson, 1860
 Slekten Atimiola Bates, 1880
 Atimiola guttulata Bates, 1880
 Atimiola rickstanleyi Lingafelter & Nearns, 2007

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1880
Eduardo Sepúlveda

Eduardo Sepúlveda (født 13. juni 1991) er en argentinsk syklist som sykler for Androni Giocattoli-Sidermec.

Seire
2015
 Classic Sud Ardèche
 Tour du Doubs
2016
 4. etappe, Tour de San Luis

Referanser

Eksterne lenker 
 

Argentinske syklister
Deltakere for Argentina under Sommer-OL 2016
Syklister under Sommer-OL 2016
Deltakere for Argentina under Sommer-OL 2020
Syklister under Sommer-OL 2020
Fødsler i 1991
Nordfjordbekkan kraftverk

Nordfjordbekkan kraftverk er et vannkraftverk ved Nordsjona i Rana kommune i Nordland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 150 meter i Nordfjordbekken.

Installert effekt er 250 kW fra en Turgo turbin. Årsproduksjon er 0,6 GWh.

Kraftverket eies og drives av lokal grunneier.

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Minikraftverk i Nordland
Kraftverk i Rana
Kraftverk etablert i 2007
Mahatma Gandhi Road (Ernakulam)

Mahatma Gandhi Road, også kjent som M. G. Road, er hovedpulsåren så vel som den kommersielle hovedgaten i Ernakulam i Kochi i delstaten Kerala i India. Veien går i nord-sørlig retning og begynner ved Mattencherry bridge og Thevara Corner i sør, og ender ved Madhava Pharmavy Corner i nord, der den krysser  Banerji Road. Gaten var tidligere en del av NH 47A (Old Highway) og ble senere overført til Corporation Cochin. Gaten var tidligere kjent som Seventy Feet Road. Den totale lengden på veien er fire km.

Langs gaten ligger flere kjente forretninger, sykehus, banker, hoteller og kjøpesentra. Cochin Shipyard ligger også ved gaten.

Referanser 

Kerala
Château-d’Œx

Château d'Œx (uttales:fr|ʃɑto dɛ) er en kommune i kantonen Vaud i Sveits.

Historie 
Château d'Œx er først nevnt i 1115 som Oit, Oyz, Oix og Oyez.

Ballongfestivalen 

Festival international des montgolfières har blitt arrangert den siste uken i januar hvert år siden 1979. Opp til ett hundre varmluftsballongentusiaster samles til festivalen.

Breitling Orbiter 3, den første varmluftsballong til å fly jorden rundt, tok av fra Château d'Œx den 1. mars 1999.

Et museum viet montgolfier-ballonger ligger i sentrum av byen.

Referanser

Vintersportssteder i Sveits
Luftsport
Platycerus oregonensis

Platycerus oregonensis er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.

Utseende 
En middelsstor (11-15 millimeter), avlang, blankt svart hjortebille, dekkvingene gjerne med litt blålig metallglans. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og nokså tett punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Kjevene er ikke like store som hos mange andre hjortebiller men fortsatt påfallende, hos hannene omtrent så lange som hodet og dermed større enn hos de fleste andre Platycerus-artene, hannens kjever er noe sigdformede og oppoverbøyde.  Dekkvingene har fine lengdestriper .

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av mange ulike løvtrær, de voksne billene besøker av og til blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika, fra California i sør til Britisk Columbia i nord .

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Hjortbiller, Lucanidae
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
 Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
 Platycerus oregonensis Westwood, 1844

Referanser

Kilder 
 Generic Guide to New World Scarab Beetles - Platycerus oregonensis

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Dyr formelt beskrevet i 1844
Canadas insekter
USAs insekter
Platycerus marginalis

Platycerus marginalis er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.

Utseende 
En nokså liten, avlang, blankt svart hjortebille, vanligvis uten metallglans. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og nokså tett punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Arten kan kjennes på at pronotum har lysere ytterkant. Dekkvingene har fine lengdestriper .

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av mange ulike løvtrær, de voksne billene besøker av og til blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika, fra California i sør til Britisk Columbia i nord og Wyoming og New Mexico i øst .

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Hjortbiller, Lucanidae
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
 Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
 Platycerus marginalis Casey, 1897

Referanser

Kilder 
 Generic Guide to New World Scarab Beetles - Platycerus marginalis

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1897
Canadas insekter
USAs insekter
La Prairie

La Prairie er en forstad på sydsiden av Montreal, i det sørvestlige Québec i Canada, hvor elvene Saint-Jacques og Saint Lawrence møtes i Roussillon. Etter folketellingen i 2011 var  det 23 357 innbyggere i forstaden.

Historie 

Franske jesuitter var de første europeerne til å bosette seg i området som ble kalt La Prairie de la Magdelaine, men også kalt François-Xavier-des-Prés. I 1668 ble området kalt Kentaké, et irokesisk navn for «på prærien».

I 1845 ble landsbyen La Prairie etablert. Ett år senere ble La Prairie-de-la-Magdelaine etablert. I 1909 fikk La Prairie offisiell bystatus.

Historisk sett har byen vært et viktig transportknutepunkt. Den første jernbanen i Britisk Nord-Amerika, Champlain and St. Lawrence Railroad, forbandt den med Saint-Jean-sur-Richelieu den 21. juli 1836; jernbanen er 26 km lang. Jernbanelinjen mellom La Prairie og Saint-Jean-sur-Richelieu førte i stor grad til at den kommersielle utviklingen av landsbyen skjøt fart. Sjøtransporten spilte en like viktig rolle i La Prairies historie.

Galleri

Eksterne lenker 
 (Fransk) 
 Affaires municipales et de l'Occupation du territoire

Byer i Canada
Aesalus ulanowskii

Aesalus ulanowskii er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Den lever i løvskog.

Utseende 
En ganske liten (5,5-8 millimeter), bred, svartbrun hjortebille.  Kroppen er tett punktert og matt, kjevene ikke spesielt store.
Dekkvingene har oppstående dusker av korte, svarte hår.

Levevis 
Larven utvikler seg i råtne stubber av eik, sjeldnere orientbøk. Larveutviklingen tar trolig tre år.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Kaukasus i Russland, Georgia, Aserbajdsjan og Kasakhstan, også på Krimhalvøya og i Iran.

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien Aesalinae MacLeay, 1819
 Aesalus ulanowskii Ganglbauer, 1887

Kilder 
 Nettside om arten

Eksterne lenker 
 Bilder av arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1887
Sentral-Asias insekter
Russlands insekter
Irans insekter
Kieron Gillen

Kieron Gillen (født 1975) er en britisk tegneserieforfatter og tidligere videospill- og musikkjournalist. Han er kjent for tegneseriere Phonogram og The Wicked + The Divine, som han lagde sammen med kunstneren Jamie McKelvie og gitt ut av Image Comics, og for sine mange prosjekter for Marvel Comics, som Journey into Mystery og Uncanny X-men.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer i videospillindustrien
Personer fra Stafford
Storrøvatnet kraftverk

Storrøvatnet kraftverk er et vannkraftverk i Rana kommune i Nordland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 70 meter i Røvassåga.

Installert effekt er 650 kW. Årsproduksjon er 4 GWh.

Det er installert 4 små francisturbiner.

Røvassåga kraftverk ble satt i drift i 2022, og tar en større del av samme elvestrekning. Storrøvatnet vil kjøre på restvannføring og flomperioder, Årlig produksjonstap er beregnet til 1.6 GWh.

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Minikraftverk i Nordland
Kraftverk i Rana
Kraftverk etablert i 2002