alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Keith Erickson

Keith Erickson (født 19. april 1944) er en amerikansk volleyballspiller og basketballspiller.

Han representerte USA under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor han ble nummer 9 i volleyball.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Volleyballspillere fra USA
Basketballspillere fra USA
Deltakere for USA under Sommer-OL 1964
Volleyballspillere under Sommer-OL 1964
Ferenc Jánosi

Ferenc Jánosi (født 17. juni 1938) er en ungarsk volleyballspiller.

Han representerte Ungarn under Sommer-OL 1964 i Tokyo, hvor han ble nummer 6.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ungarske volleyballspillere
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1964
Volleyballspillere under Sommer-OL 1964
Jamaica under Panamerikanske leker 1979

Jamaica under Panamerikanske leker 1979. Jamaica deltok i de 8. Panamerikanske leker som ble arrangert i San Juan i perioden 1. og 15. juli 1979.

Medaljevinnere (utvalg)

Referanser

Nasjoner under Panamerikanske leker 1979
Jamaica under de panamerikanske leker
Panamerikanske leker
Sport i Karibia i 1979
Michael Graf von Matuschka

Michael Graf von Matuschka (født 29. september 1888 i Schweidnitz i Schlesien i Det tyske rike, død 14. september 1944 i Plötzenseefengselet i Berlin) var en tysk politiker som tok del i kuppforsøket mot Adolf Hitler som slo feil med 20. juli-attentatet. Han ble for dette dømt til døden og henrettet.

Liv og virke

Bakgrunn
Michael Graf von Matuschkas fødeby Schweidnitz er den senere vestpolske by Świdnica. Han var elev ved Breslaus St.-Matthias-Gymnasium, som var grunnlagt av og i begynnelsen ledet av jesuittordenen.

Han studerte rettsvitenskap ved universitetene i Lausanne, München, Berlin og universitetet i Breslau, der han tok sin doktorgrad i 1910. Han sluttet deg til den prøyssiske armé som ettåringsfrivillig i 4. schlesiske husarregiment.

Karriere
Matuschka arbeidet som lavere embedsmann i provinsen Westfalens regjeringsadministrasjon til 1914. I første verdenskrig ble han såret på Østfronten i 1915 og krigsfange i russisk fangenskap. I 1918 klarte han å flykte og vendte tilbake til Tyskland.

Etter krigens slutt innehadde han en rekke administrative stillinger og ble Landrat for Oppeln i mai 1923. Han ble innvalgt for det katolske Sentrumspartiet som medlem i den prøyssiske Landdagen i 1932 men i 1933 ble han tvunget til å trekke seg fra både landdagen og fra Oppelns Oppeln. Matuschka arbeidet i det prøyssiske innenriksministeriet i Berlin og i provinsen Schlesiens administrasjon, hvor han møtte Fritz-Dietlof von der Schulenburg, som hadde bånd til den opposisjonelle Kreisau-kretsen.

I 1942 ble Matuschka administrativ økonomisk rådgiver i det annekterte Regierungsbezirk Kattowitz i Øvre Schlesien. Det var planen for dem som forberedte attentatet mot Adolf Hitler at Matuschka skulle overta ledelsen av Schlesiens administrasjon.

Kuppet mot Hitler slo feil, og Matuschka ble arrestert av Gestapo. Han ble dømt til døden av Volksgerichtshof den 14. september 1944 og henrettet ved hengning samme dag i Plötzenseefengselet sammen med offiseren Heinrich Graf zu Dohna-Schlobitten, den katolske presten Hermann Josef Wehrle og offiseren Nikolaus von Üxküll-Gyllenband.

Matuschka var gift med Pia (født Gräfin von Stillfried und Rattonitz), og de fikk tre sønner og en datter.

Skrifter 
 Die parlamentarische Redefreiheit und Zeugenpflicht. Noske, Borna-Leipzig 1910.

Referanser

Litteratur 
 Hans-Ludwig Abmeier: Michael Graf von Matuschka hingerichtet 1944. In: Archiv für schlesische Kirchengeschichte, Band 30 (1972), S. 124–154.
 Herbert Groß: Michael Graf von Matuschka. In: Bedeutende Oberschlesier. Kurzbiographien. Laumann, Dülmen 1995, ISBN 3-87466-192-X.
 Helmut Moll (Hrsg. im Auftrag der Deutschen Bischofskonferenz), Zeugen für Christus. Das deutsche Martyrologium des 20. Jahrhunderts, 6., erweiterte und neu strukturierte Auflage, Schöningh, Paderborn 2015, ISBN 978-3-506-78080-5, Band I, S. 754–757.

Personer fra Świdnica fylke
Tyske politikere
Tyske jurister
Adelige tyskere
Tyskere fra første verdenskrig
Tyskere fra andre verdenskrig
Deltakere i 20. juli-attentatet
Tyskere dømt for forbrytelser mot det tyske nazi-regimet
Henrettede personer
Personer henrettet ved hengning
Gjetertaske

Gjetertaske (Capsella bursa-pastoris) er en ettårig urt i korsblomstfamilien.

Den har en opprett stengel og blir 5–40 cm høy. Den nederste bladene er parflikete og samlet i en rosett. Stengelbladene er hele med pilformet, stengelomfattende grunn. Arten blomster april–oktober med små, hvite blomster. De trekantede skulpene er svært karakteristiske og har gitt arten navn.

Gjetertaske vokser på åpen, næringsrik jord i hager, åkre, vegkanter, gårdplasser og på jordhauger. Den hører hjemme i Europa og Sørvest-Asia, men har spredt seg som et ugras til alle tempererte strøk og til fjellområder i tropene. I Norge er gjetertaske vanlig i nesten hele landet, og den finnes opp til 1230 moh. på Hardangervidda.

Galleri

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Korsblomstfamilien
Norges flora
Lebesby (bygd)

Lebesby (nordsamisk: Davvesiida) er ei bygd i Lebesby kommune i Finnmark. Den ligger ved Lebesbybukta på østsida av Laksefjorden. Grunnkretsen Lebesby hadde 102 innbyggere pr. 1. januar 2019.

Fylkesvei 888 går gjennom bygda, og avstanden til kommunesenteret Kjøllefjord er 94 kilometer. Her ligger Lebesby kirke og Lebesby oppvekstsenter. Stedet var tidligere også administrasjonssenter for kommunen. Viktigste næringsveier er fiske og landbruk, samt anleggs- og entreprenørbransjen og offentlig og privat tjenesteyting.

Historie 
Arkeologiske utgravninger gjort på 1920-tallet viste at det vært bosetning på stedet fra eldgammel tid, med funn fra yngre steinalder til middelalderen.

Helt til langt ut på 1900-tallet var Lebesby en viktig møteplass for fjordens øvrige befolkning, spesielt i forbindelse med kirkehøytider. I tilknytning til mikkelsmesse ble også høstmarkedet holdt. Den første handelsbevilling ble gitt i 1802 til handelsmann Buch. Bygda hadde også postkontor, telegraf, dampskipsekspedisjon og skole med internat. Som de fleste andre steder i Finnmark ble Lebesby brent av tyskerne høsten 1944 og folket ble tvangsevakuert til andre steder i landet.

Referanser 

Bosetninger i Lebesby
Bygder og grender i Troms og Finnmark
Arvid Skancke-Knutsen

Arvid Skancke-Knutsen (født 1964) er en norsk musiker og musikkjournalist. Han er tidligere redaktør av Rock Furore (1991-1994) og ballade.no (2000-2007) og er musikkanmelder i Klassekampen og musikkhistorisk konsulent for Rockheim. 

Han har skrevet flere bøker om musikk og har som musiker og vokalist vært medlem i bandene Dynamo Forte og Sabella Walk, samt White Lord Jesus. Sistnevnte sammen med filmskaper og skuespiller Thomas Robsahm. Han var musikkansvarlig i Ny Tid (1995–1996). I 2021 vant han Årets musikkjournalistikk-prisen for boken "Da musikken stilnet", sammen med Per Ole Hagen

Bøker og album 
 Forfatter av "Kjaperud – en rockestjernes erindringer "(Skamløst Forlag, 2021). 
Forfatter av "Da musikken stilnet" (Absolutt Forlag, 2020)
 Forfatter av festivalboken "Quart – frihetens øyeblikk" (Falck Forlag, 2016) 
 Forfatter av biografien ”Seigmen” (Cappelen Damm, 2015), sammen med Harald Rosenløw Eeg og Bjørn Opsahl.
 Hovedtekst til fotoboken ”Rockens ikoner” (Kistefos-Museet, 2015)
Bidragsyter til "Ziggy Stardust kom aldri til Norge" (Big Dipper, 2020)
 Bidragsyter til ”So Long – norske forfattere om Leonard Cohen” (Falck Forlag, 2017)
 Bidragsyter til ”Motorpsycho. Sonic Scientists”''' (Falck Forlag, 2015)
 Bidragsyter til ”Sannhet på boks. En hyllest til Raga Rockers” (Falck Forlag, 2015)
 Biografiskribent og konsulent for ”Norsk Pop- og Rockleksikon” (Vega Forlag, 2005. Nytt opplag i 2013)
 Bidragsyter til ”Musikk og kjønn – i utakt?” (Norsk Kulturråd, 2008) 
 Bidragsyter til den norske delen av ”1001 Plater du må høre før du dør”'' (Orion Forlag, 2006)

Referanser 

Norske redaktører
BMP-serien stormpanservogner

BMP-serien stormpanservogner  (russisk: Боевая Машина Пехоты – Bojevaja Masjina Pekhoty) er sovjetiskproduserte og russiskproduserte stormpanservogner, se BMP-1, BMP-2 og BMP-3.

Stormpanservogner
BMD-2

BMD-2 er en sovjetisk stormpanservogn fra 1985 . Der er en variant av BMD-1, men med et nytt tårn og noen forbedringer i skroget. BMD står for Boyevaya Mashina Desanta (Боевая Машина Десанта, som betyr "luftlande stormpanservogn"). Det er en vidareutvikling av BMD-1, men det ble ikke produserte nok vogner til full utkifting. NATO kalte vogna for BMD M1981/1.

Referanser 

Stormpanservogner
BMD-3

BMD-3 (Boyevaya Mashina Desanta, (Russisk: "Боевая Машина Десанта", som betyr luftlande-kampvogn), er en russisk  stormpanservogn som ble utviklet i Sovjetunionen Denne stormpanservogna er lett i forhold størrelsen og er tiltenkt rollen som ildstøtte for luftlandestyrkene.

Bestykking 
Hovudvåpenet er en 30 mm 2A42 maskinkanon med kapasitet til avfyring av ulike typer ammunisjon inkludert høgeksplosiv og panserbrytende granatar. Som panservern har vogna panservernmissiler av typen 9M113 Konkurs og AGS-17 for kamp mot infanteri og andre stormpanservogner.

Referanser 

Stormpanservogner
BMD-4

BMD-4 (russisk: Боевая Машина Десанта-4) som betyr kampvogn for luftlandestyrkene - er en russisk stormpanservogn som bygger på erfaringene fra BMD-serien BMD-1, BMD-2 og BMD-3

I begynnelsen fikk vogna navnet BMD-3M, en modernisering av BMD-3, fordi basisvogna var den samme. BMD-4 er også lett i forhold størrelsen, men har større ildkraft enn noen av de tidligere vognene.

Bestykking 
Begge hovedvåpen er monterte i tårnet på vogna, og kallest Bakhtsja-U (russisk: Бахча-У som betyr «Melonfelt»).  Det ene hovedvåpenet er en 100 mm 2A70 kanon med riflet løp, det andre er en koaksial 30 mm 2A72 maskinkanon med et mindre 7.62 mm PKT maskingevær.

Referanser 

Stormpanservogner
Fylkesvei 451

Fylkesvei 451 går mellom Rød og Kråkerøy kirke i Fredrikstad kommune.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av delstrekninger av de tidligere fylkesvei 451 og fylkesvei 454.

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Viken
Veier i Fredrikstad
Worldwide Harmonized Light-Duty Vehicles Test Procedure

Worldwide Harmonized Light-Duty Vehicles Test Procedure (WLTP) er en internasjonal prosedyre for å teste kjøretøyer som personbiler og lette lastebiler ment for laboratorier. Den trådte i kraft i 2017 og erstattet da New European Driving Cycle (NEDC). Prosedyren er utviklet under ledelse av FNs økonomiske kommisjon for Europa. Den fokuserer på harmoniserte tester for å jevnføre kulldioksidutslipp, drivstofforbruk, miljøfarlige utslipp og rekkevidde. Den har en spesielt utviklet kjøresekvens, WLTP-kjøresyklus, som belaster kjøretøyet i forskjellige temperaturer samt stimulerer forskjellige terrengforhold og trafikkforhold.

Testbeskrivelse 
Tester gjennomføres ifølge etablerte regler som er inndelt i ulike klasser, avhengig av kjøretøyenes effekt/vekt-forhold, PWr, i enheten kilowatt per tonn, kW/tonn. Inndelingen består av tre forskjellige klasser:

 Klasse 1 – kjøretøy med lavt effekt/vekt-forhold, PWr, mindre enn eller likt med 22.
 Klasse 2 – kjøretøy med effekt/vekt-forhold større enn 22 og mindre enn eller likt med 34.
 Klasse 3 – kjøretøy med høyt effekt/vekt-forhold, større enn 34.

Kilder 

Biler
Testing og testmetodikk
Ingar Bratseth-Kiplesund

Ingar Bratseth-Kiplesund (født 17. november 1996) er en norsk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp. Han representerer SK Vidar. Tidligere representerte han Trondheim Friidrett.

Kiplesund satte ny norsk rekord med 8,10 meter 17. august 2019 under et stevne i Spania. Han slettet med dette den eldste individuelle norske rekorden i friidrett, etter at Kristen Fløgstad hadde innehatt rekorden på 8,02 i 46 år.

Kiplesund ble rangert som nummer 151 på listen over de 1000 beste idrettsutøverne i Trøndelag på avisa Nidaros sin kåring i 2020.

Medaljer i norske mesterskap

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norgesmestere i friidrett
Norske lengdehoppere
Norske tresteghoppere
Juniornorgesmestere i friidrett
Deltakere for Norge under EM i friidrett 2022
Nansenveien (Hønefoss)

Nansenveien (1–31, 2–74) er en vei som ligger på Vesterntangen i Hønefoss. 

Veien har innkjøring fra Ole Thorkelsens vei, i nordlig retning mot Randselva, og den deler seg i flere stikkveier. Veien har både boligblokker og eneboliger.

Stikkveier 
 Bjørnsons vei
 Vestvangveien
 Skogfaret
 Åsmund Vinjes vei

Referanser 

Gater i Hønefoss
Sølvulven

Sølvulven (etablert 1915) er et norsk hederstegn, det største man kan oppnå i det norske speidersystemet, som ved opprettelsen het Norsk Speidergutt-forbund, men i 1978 ble døpt om til Norges speiderforbund som ikke hadde Sølvulven som pris mellom 1978 og 1998. Prisen som ble delt ut til over åtti frem til 1978, er en ulv i sølv, og er inspirert av den britiske Silver wolf, der de også har en bronze wolf. Siden 1998 har over førti fått den.

Referanser

Speiderbevegelsen
Sølv
Utmerkelser etablert i 1915
Utmerkelser
8chan

8chan, også kalt Infinitechan og Infinitychan (skrevet som ∞chan), er et imageboard som består av brukerskapte diskusjonsforumer. En eier modererer hvert imageboard, med null interaksjon fra hjemmesidens administrasjon.

Referanser

Nettsteder i USA
Etableringer i 2013
Nettkultur
2013 i USA
Saunahuset Hercules

Saunahuset Hercules (eller bare Hercules sauna) er Norges eneste homosauna. Den har tilhold i Storgata 41 i Oslo. Fra åpningen i 1984 har stedet hatt tilhold ved 3 forskjellige adresser, men fra begynnelsen av 2000-tallet har stedet vært lokalisert på dagens adresse. Frem til omkring 2009 var det 2 homosaunaer i Oslo. Det har også vært et lignende etablissement i Bergen.

Konseptet har til tider vært svært kontroversielt, med medieoppslag og advarsler fra Folkehelseinstituttet. Det er mange som har blitt hiv-smittet på saunaen gjennom årene og visse krefter har forsøkt å få stedet stengt, uten å lykkes.

NRK har gjennom årene laget flere nyhetssaker og reportasjer fra saunaen. Fra 2012 har det blitt registrert en markant og bekymringsfull økning av gonoré-tilfeller (herunder også et stigende antall multiresistent gonoré) blant menn som har sex med menn i Norge, og spesielt i hovedstadsområdet.  Dette er en utvikling som har skjedd parallelt med at hiv-situasjonen er i ferd med å komme under kontroll her til lands, og kan skyldes at folk er blitt mindre flinke til å bruke kondom. Det pågår for tiden en diskusjon hvorvidt saunaen kan tilskrives deler av skylden for denne økningen eller om den skyldes andre faktorer.

Stedet har sin egen fanskare, bestående av stamgjester og tilreisende. Eierne er Arne Kristian Lorentzen og Lars Øen.

Fra februar 2022 Hercules er permanent sengt.

Referanser 

LHBT
Oslo
Badstuer
Gershon Rorich

Gershon Rorich (født 23. oktober 1973) er en sørafrikansk sandvolleyballspiller.

Han representerte Sør-Afrika under Sommer-OL 2004 i Athen, hvor han ble nummer 9.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sørafrikanske sandvolleyballspillere
Deltakere for Sør-Afrika under Sommer-OL 2004
Sandvolleyballspillere under Sommer-OL 2004
Finsk rødbjørk

Finsk rødbjørk (Betula pubescens f. rubra) er en mutert bjørk med røde blader og hvit stamme som tilhører bjørkeslekten. Det første eksemplaret med røde blader ble funnet av en biologistudent i  Ylikiiminki øst for Uleåborg i Finland på 1970-tallet. Rødbjørken formerer seg ikke naturlig. Det gjøres celledyrking i den botaniske hagen ved Uleåborgs universitet, og treet selges ved forskjellige planteskoler.

Unge trær tåler vind godt, men de mister lettere greiner jo eldre de blir. Den hurtigvoksende bjørka sprer røttene hovedsakelig i det øverste jordlaget og tåler ikke jordfylling i rotområdet eller veisalt.

Galleri

Kilder 
Punakoivu (på finsk)

Eksterne lenke 
 

Bjørkefamilien
Rett24

Rett24 er en norsk nettavis særlig rettet mot jurister, som dekker generell rettsutvikling. Rett24 ble etablert i 2017 av Kjetil Kolsrud og Runar Myklebust, og har i 2019 rundt  unike brukere i uken. Redaktør og daglig leder er Kjetil Kolsrud.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske nettaviser
Elche CF

Elche Club de Fútbol SAD er et spansk fotballag. De holder til i byen Elche i Alicante, og ble stiftet i 1923.

Sommeren 2015 ble klubben tvangsflyttet fra Primera División til Segunda División, som følge av at klubben misligholdt gjelden sin til spanske skattemyndigheter.

I 2018 ble Pacheta ansatt som hovedtrener. Sesongen 2019/20 ledet han klubben til opprykk til Primera División. Med sjette plass på tabellen var laget kvalifisert for sluttspill om opprykk, hvilket Elche vant. Kort tid senere trakk Pacheta seg fra stillingen. I hans sted tok Jorge Almirón over trenerjobben. I nedrykksposisjon på tabellen ble Almirón i februar 2021 erstattet av Fran Escribá. Under Escribás ledelse fikk laget en opptur og reddet plassen på tampen av sesongen med seire i de to siste kampene.

Laget spiller hjemmekampene sine på Estadio Martínez Valero, som har en tilskuerkapasitet på .

Spillerstall 
Oppdatert 24. oktober 2022.

Utlånte spillere

Referanser

Eksterne lenker 

Fotballag i Spania
Alicante
Fotballag etablert i 1923
Sieidejávri

Sieidejávri (nordsamisk, uoffisiell norsk navneform: Offervannet) er en innsjø i Lebesby kommune i Troms og Finnmark. Den er en del av Friarfjordvassdraget og ligger like sør for Store Måsvannet. Innsjøen er regulert og er inntaksmagasin for Offervann kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Lebesby
Reservoarer i Troms og Finnmark
Friarfjordvassdraget
Gahpatjávri

Gahpatjávri (nordsamisk, historisk også skrevet Gappatjavri) er en innsjø i Lebesby kommune i Troms og Finnmark. Den er en del av Friarfjordvassdraget. Innsjøen er regulert og er magasin for Offervann og Adamselv kraftverk. I naturlig tilstand var Gahpatjávri skilt fra Sieidejávri i nord med en kort elvestubb, men etter oppdemmingen av Sieidejávri har de to sjøene som oftest felles vannspeil. Fra Krokvannet i Adamselvvassdraget overføres vann til Gahpatjávri via den over 900 meter lange Gabbatkanalen.

Referanser 

Innsjøer i Lebesby
Reservoarer i Troms og Finnmark
Friarfjordvassdraget
Bothynus minor

Bothynus minor er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), nokså bred, blank, svartbrun hornbille. På hodet er clypeus avrundet. Hodet er uten horn. Pronotum har jevnt rundede sider, i midten foran med et kort horn, bak denne med en stor, grunn, rund grop som dekker mye av oversiden hos hannen. Hunnen ligner hanner, men er litt mer avlang, uten gropen foran på pronotum, men med en grunn fordypning i den bakre delen. Dekkvingene har tydelige punktrekker. På beina har for-leggene tre brede tenner.

Levevis 
Svært lite er kjent om biologien til denne slekten, og larvene er ukjente. Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Argentina.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Pentodontini Mulsant, 1842 
 Slekten Bothynus Hope, 1837
 Bothynus minor Steinheil, 1872

Kilder 
 Dynastidae du monde- nettside om arten
 Generic Guide to New World Scarab Beetles - Bothynus

Eksterne lenker 
 Bilde av typeeksemplaret for arten
 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1872
Argentinas insekter
Phileurus hospes

Phileurus hospes er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
En stor (28-35 millimeter) og kraftig, avlang, sylindrisk, blankt brun til svart hornbille. Hannen har to korte horn i pannen, pronotum har en lengdefure og uthulet foran der det sitter en rundet knøl, uthulingen fortsetter som en bred fure tilbake til bakkanten. Hodet er fremtrukket til en spiss snute i midten. Pronotums sider er rundede. Dekkvingene er forholdsvis lange og smale med tydelige, fine punktstriper. Beina er kraftige, leggene med skarpe tenner, særlig på frambeina.

Levevis 
Larvene utvikler seg under barken på døde trær, mest løvtrær. De ser ut til å leve mest av andre insekter og vokser raskt, utviklingen tar ca. 4 måneder.
De voksne billene er aktive rovdyr som dreper og spiser andre insekter, men de spiser trolig også en del frukt. De kan leve opptil tre år som voksne.

Utbredelse  
Arten er utbredt fra Colombia i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Phileurini Burmeister, 1847
 Slekten Phileurus Latreille, 1807 
 Phileurus hospes Burmeister, 1847

Kilder 
 Dynastidae du Monde, nettside om arten
 Phileurus på Encyclopedia of Life:

Eksterne lenker 
 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1847
Colombias insekter
Brasils insekter
Uruguays insekter
Argentinas insekter
Anthony Fisher

Anthony Colin Joseph Fisher (født 10. mars 1960 i Sydney i Australia), kort: Anthony Fisher, er en australsk dominikaner og katolsk erkebiskop av Sydney siden 12. november 2014.

Liv og virke

Bakgrunn
Anthony Fisher studerte historie og rettssvitenskap ved University of Sydney og arbeidet deretter som advokat. I 1985 trådte han inn i dominikanerordenen, og studerte katolsk teologi i Melbourne.

Prest
Han ble presteviet 14. september 1991 av biskop Eusebius John Crawford O.P. I 1995 tok han doktorgrad i bioetikk ved University of Oxford. Fra 1995 til 2000 underviste han ved Australian Catholic University i Melbourne. Han vat i  2000 grunnleggende irektør fot Det pavelige institutt Johannes Paul II for studier av ekteskap og familie ved Lateranuniversitetet, og fikk lærestolen i bioetikk og moral. Han var dessuten stedfortredende Chancellor for Catholic Institute of Sydney.

Fisher skrev flere bøker om bioetiske og motalske spørsmål. Han var bioetisk rådgiver til Sydneys kardinal George Pell og engasjerte seg i striden om det abortutløsende middelet RU486 i Australia. Ved siden av ytterligere oppdaver i sin orden og i erkebispedømmet ble han medlem av Det pavelige akademi for livet, og kapellan til parlamentet i forbundsstaten Victoria. Han var medkoordinator av Verdensungdomsdagen i 2008 i Sydney.

Biskop
Den 16. juli 2003 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærbiskop av Buruni og hjelpebiskop i Sydney. Han ble bispeviet den 3. september 2003 av erkebiskop George Pell av Sydney, medkonsekratorer var kardinal Edward Bede Clancy, emeriterte erkebiskop av Sydney, og Bernard Cyril O'Grady O.P., biskop av Gizo.

Den 8. januar 2010 utnevnte pave Benedikt XVI ham til biskop av Parramatta.

Erkebiskop
Den 18. september 2014 utnevnte pave Frans ham til erkebiskop av Sydney. Han ble innført i dette embede den 12. november samme år.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
 Kardinal Pietro La Fontaine (1860-1935) *1906
 Kardinal Celso Benigno Luigi Costantini (1876-1958) *1921
 Kardinal James Robert Knox (1914-1983) *1953
 Kardinal George Pell (1941-) *1987
 Erkebiskop Anthony Fisher (1960-) *2003

Verker

Referanser

Eksterne lenker
 Anthony Fisher på Sydney erkebispedømmes hjemmeside
 Biografi Anthony Fisher

Australske dominikanere
Australske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Personer fra Sydney