alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Alphaville (film)

Alphaville er en fransk dystopisk science fiction-thriller fra 1965 regissert av Jean-Luc Godard. Hovedrollen spilles av Eddie Constantine. Filmen handler om den amerikanske privatdetektiven Lemmy Caution, som ankommer Alphaville, en futuristisk by på en annen planet. Oppdraget hans er å ta til fange eller uskadeliggjøre Dr. von Braun. Von Braun har noen år tidligere forlatt De Ytre Land, og er nå ansvarlig for Alpha-60, datamaskinen som styrer Alphaville.

Filmen vant Gullbjørnen under Filmfestivalen i Berlin i 1965.

Den er blitt beskrevet som en distansert og absurdistisk kriminalfilm henlagt til et fremtidssamfunn.

Medvirkende
 Eddie Constantine – Lemmy Caution
 Anna Karina – Natacha von Braun
 Akim Tamirof – Henri Dickson
 Christa Lang – 1. forførerinne
 Valérie Boisgel – 2. forførerinne
 Jean-Louis Comolli – Prof. Jeckell
 Michel Delahaye – Prof. von Brauns assistent
 Jean-André Fieschi – Prof. Heckell
 Jean-Pierre Léaud – kelner
 László Szabó – sjefsingeniør
 Howard Vernon – Leonard Nosferatu, a.k.a. Professor von Braun

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske kriminalfilmer
Franskspråklige filmer
Filmer fra 1965
Gullbjørnen-vinnere
Science fiction-filmer
Film noir
Filmer regissert av Jean-Luc Godard
Eksperimentelle filmer
Tragocerini

Se Systematisk inndeling

Tragocerini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Ganske store, avlange trebukker, gjerne farget i rødt og svart. Antennene er spinkle. Pronotum er nærest klokkeformet, noe smalere enn dekkvingene, som har avrundede "skuldre" og tre opphøyde lengderibber på hver vinge.

Levevis 
De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Australia og Ny-Guinea.

Systematisk inndeling  
Navnet Tragocerus (som Tragocerus Gaudry, 1861) har også vært brukt om en fossil antilope, men denne bruken er yngre og må dermed vike.
Slektslisten følger . 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Tragocerini Thomson, 1864
 Slekten Tragocerus Latreille, 1829
 Tragocerus cylindricus Carter, 1934  
 Tragocerus fasciatus (Donovan, 1805)  
 Tragocerus formosus Pascoe, 1862  
 Tragocerus halmaturina Tepper, 1887  
 Tragocerus lepidopterus (Schreibers, 1802)  
 Tragocerus spencii Hope, 1834  
 Tragocerus subfasciatus Germar, 1848

Referanser

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata
 Cerambycidae of the World - Tragocerini
 BioLib - Tragocerini

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri

Cerambycinae
Dyr formelt beskrevet i 1864
Johanna Hagström

Johanna Hagström (født 27. mars 1998) er en svensk langrennsløper som representerer Ulricehamns IF.

Hagström vant gull på den klassiske sprinten i Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer, samt sølv i langrennscross bak lagvenninnen Moa Lundgren.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Svenske langrennsløpere
Deltakere under Vinter-OL for ungdom 2016
Deltakere under Ski-VM 2021
Cerro de los Ángeles

Cerro de los Ángeles («Englenes ås») er en berømt høyde lokalisert i Getafe i Spania, omtrent 10 km sør for Madrid. Stedet er kjent for å være det geografiske sentrum av Den iberiske halvøy. 

På toppen av høyden er det kloster fra 1300-tallet, Nuestra Señora de los Ángeles («Vår frue av englene»), foruten også et monument Monumento al Sagrado Corazón («Monumentet for Jesu hellige hjerte»), bygget i 1919 til ære for området og innvielse av kong Alfonso XIII. Det var flere slag under den spanske borgerkrig på denne høyden, noe som førte til at det opprinnelige monumentet ble ødelagt. Merker etter kuler datert til innbyrdeskrigen kan fortsatt bli sett på monumentet og klosterets murer.

Etter innbyrdeskrigen fjernet Franco-regjeringen levningene av monumentet og bygget et nytt og større anlegg sammen med en kirke under bakken. Monumentet består av en høy og gigantisk statue av Jesus Kristus. I monumentet oppholder seg jomfruen av Getafe seg, stedets hellige beskytter, slik spanske byer ofte har deres egen hellige byjomfru, og stedet er således godt besøkt av fromme innbyggere i Getafe.

Skråningen på høyden er dekket av strandfuru, foruten også parkanlegg med kilder, stier, en bar og fotballbane. Av den grunn er det i tillegg til å være et religiøst senter, også yndet som sted for fotgjengere og andre som vil bevege seg i naturen. Fra en geologisk synsvinkel har åsen en høyde på 670 moh, og med en grunnlinje (foten av åsen) på 610 moh. Området som omgir åsen er flatt i alle retninger, og høyden har således et godt utsyn over Madrid, Getafe og det omliggende landet.

Et radiotårn står på toppen av åsen ved siden av klosteret. Presteseminar for bispedømmet Getafe er lokalisert ved klosteret.

Referanser

Eksterne lenker 
 «Cerro de los Ángeles», offisielt nettsted

Spanias geografi
Byggverk i Spania
Kristen arkitektur
Dinoprionus

Se systematisk inndeling

Dinoprionus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store (40-60 millimeter), avlange, brunlige trebukker. Hodet er firkantet med litt utstående fasettøyne. Kjevene er litt forstørrede. Antennene er kraftige, de innerste leddene med små pigger. 
Pronotum er mye bredere enn langt og har rundede sider. Dekkvingene er nesten parallellsidige, men lite grann bredere i midten, med rettvinklede "skuldre" og tre opphøyde lengderibber. Beina er slanke og mørke på farge.

Utbredelse 
Artene er kjent fra India, Myanmar og Vietnam.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Aegosomatini Thomson, 1860
 Slekten Dinoprionus Bates, 1875
 Dinoprionus cephalotes Bates, 1875
 Dinoprionus cooperi Drumont & Do, 2015

Kilder 
 Liste over artene
 Bilde og beskrivelse av Dinoprionus cooperi

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1875
Calloctenus

Se systematisk inndeling

Calloctenus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor (12-16 millimeter), bred trebukk, forholdsvis liten til Prioninae å være. Hodet har rundede fasettøyne og en dyp, V-formet midtfure i pannen. Kjevene er ikke forstørrede. Hannen har lange, kamformede antenner, hunnens antenner er ganske tynne. Pronotum er blankt, omtrent trapesformet med rette sider, i alle fall på sidene kledt med ull-aktige, gule hår. Dekkvingene er betydelig bredere enn pronotum, parallellsidige med avrundede "skuldre", svært tett og kraftig punkterte, i tillegg med skarpe, opphøyde lengderibber. De er lyst rødbrune hos hannen, mørke hos hunnen. Scutellum et forholdsvis stort og kileformet.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Colombia og Venezuela.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Anacolini Thomson, 1857
 Slekten Calloctenus White, 1850
 Calloctenus pulcher White, 1850

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Calloctenus pulcher

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1850
Neustadt-Glewe

Neustadt-Glewe er en by i Tyskland, i distriktet Ludwigslust-Parchim i Mecklenburg-Vorpommern. Byen har 6 483 innbyggere (per 2011) og et areal på 93,98 km².

Byen ligger i landskapet Lewitz, omkring 35 km sør for Schwerin. Innsjøen Neustädter See ligger i den vestlige delen av Neustadt-Glewe og elven Elde renner gjennom dens sørlige del.

Arkitektur og historie 
Byen omtales første gang i et dokument fra 1248. Byen gjennomgikk ødeleggende bybranner i 1694 og 1727, branner som hadde gitt skader som var synlige enda så sent som på 1970-tallet. Byen unngikk imidlertid bombing og andre herjinger under andre verdenskrig, og bykjernen har derfor et eldre preg med bindingsverkshus i en eller to etasjer og flere stenlagte gater. I byen finner man en borg med aner fra 1200-tallet, og deler av byen preges av 1400-tallets byplanlegging.

I 1942 ble det oppført en flyplass øst i Neustadt ettersom det under andre verdenskrig var flyverksteder i byen knyttet til Dorniers flyfabrikk. Flyplassen ble under krigens siste dager omgjort til konsentrasjonsleir. I DDR-tiden ble flyplassen brukt til seilflyplass, og har i dag beholdt den statusen. Frem til 1939 hadde byen en teknisk høgskole med internasjonale studenter blant elevene.

Befolkningsutvikling i Neustadt-GleweFolkmengde 31.12.1990, 1995, 2000, 2005 og 2010 . SIS-Online Databas, Mecklenburg-Vorpommern Statistisches Amt (M-V statistiska centralbyrå)

Religion 
Neustadt var frem til andre verdenskrig en protestantisk by, men gjennom tilflytting fra tyskspråklige områder i Tsjekkoslovakia, samt fra Preussen og Pommern, utgjør katolikkene nå omkring 10 prosent av byens befolkning. Katolikkene har en egen kirke, oppført i 1968.

Den jødiske forsamlingen opphørte å eksistere under den nazistiske epoken. Synagogen ved Neuhöferstrasse ble brent under krystallnatten i 1938, og den jødiske gravlunden ble jevnet med jorden. De fleste medlemmene døde under holocaust.

Middelalderkirken Alte Kirche ved 1100-tallsborgen ble skånet for krigens bomber, men kirkegården ble skjendet i krigens siste fase. En minneobelisk fra første verdenskrig og større familiegraver ble rasert i juni 1945. Våren og sommeren 1945 ble byen plyndret flere ganger av tidligere konsentrasjonsleirfanger, som av den russiske okkupasjonsmakten fikk tillatelse til å ta hva de ville fra innbyggerne i Neustadt.

Næringsliv 

Produksjon av lær har vært byens kjennetegn. Lærfabrikken var i jødisk eie fram til 1938, under navnet Adler und Oppenheimer. I DDR-epoken hadde den en ledende posisjon i landets lærindustri, med en produksjon på slutten av 1960-tallet på 20 000 garvede svinehuder som hovedsakelig ble brukt til kofferter og vesker, skotøyoverlær, støvler og lærfrakker. Ved siden av denne næringen har jordbruket vært viktig.

Det svenske kraftselskapet Vattenfall har siden 2003 drevet et geotermisk energiverk i Neustadt-Glewe.

Severdigheter 
 Alte Burg, en borg med aner fra 1200-tallet og den eldste militære borgen i Mecklenburg.
 Shloss (slottet), ferdigstilt i 1720 i barokkstil, i dag et hotell. I DDR-årene var det skolelokaler og partibygg.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Mecklenburg-Vorpommern
Hephialtes

Se systematisk inndeling

Hephialtes er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore (14-33 millimeter), avlange, rødbrune trebukker. Kjevene er ikke forstørrede. Antennene er kraftige, de innerste leddene tykke og glatte. Pronotum har rundede sider med et par ganske små pigger. Dekkvingene er parallellsidige med nesten rettvinklede "skuldre". Beina er forholdsvis korte.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, fra Guadeloupe i nord til det sørlige Brasil i sør, og i Karibia (Guadeloupe, Jamaica).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Callipogonini Lameere, 1904
 Slekten Hephialtes Thomson, 1864
 Hephialtes mourei Santos-Silva, 2004 - Brasil
 Hephialtes ruber (Thunberg, 1822) - kjent fra Guadeloupe, Fransk Guyana og Brasil
 Hephialtes touroulti Delahaye, 2020

Kilder 

 Liste over artene
 Prioninae of the World - Callipogonini

Eksterne lenker 
 
 Bilder av artene

Prioninae
Dyr formelt beskrevet i 1864
Dragé

Dragé er en søtsak med et trekk, vanligvis av sukker eller sjokolade; også selve trekket kalles dragé og godteribiten sies å være dragert. Sjokoladebiter, nøtter, mandler, karameller eller andre faste emner får et trekk av sukkerlag eller smeltet sjokolade.

Dragering anvendes også ofte til legemidler, hovedsakelig for tabletter som er beregnet på å svelges.

Referanser 

Søtsaker
Svenska Spel

AB Svenska Spel er en svensk statseiet virksomhet som har sitt virke innen det regulerte spillemarkedet i Sverige. Andre store aktører, og dermed Svenska Spels konkurrenter på dette markedet, er ATG, Folkspel og Spero. I motsetning til privateide og utenlandske virksomheter kontrolleres Svenska Spels aktiviteter av Lotteriinspektionen.

Virksomheten ble etablert i 1997 gjennom en sammenslåing av de to statseide virksomheter Penninglotteriet og Tipstjänst. Hovedkontoret ligger i Visby. Svenska Spels salg foregår via cirka 6.700 ombud, 2.000 restauranter, puber og bingohaller samt via internet. Den svenske stat får årlig et utbytte av Svenska Spel på omkring fire milliarder svenske kroner. Dessuten går en anselig del av utbyttet til den svenske idrettsbevegelsen. I 2005 var dette utbyttet på cirka én milliard svenske kroner.

Eksterne lenker 
 

Etableringer i 1997
Spillselskaper
Svenske statlige selskaper
Antonio Conte (fotballspiller)

Antonio Conte (født 31. juli 1969) er en italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den engelske klubben .

Karriere
I sin aktive karriere spilte han i hjembyen for Lecce 1985–1991, men er mest kjent fra  1991–2004 der han vant fem Serie A-titler,  én Coppa Italia, fire Supercoppa Italiana, én mesterliga, én UEFA-cup, én UEFA Super Cup, én UEFA Intertoto Cup og én Intercontinental Cup. Med det italienske landslaget kom han på andreplass i VM i fotball 1994 og på andreplass i EM i fotball 2000.

Som trener vant han Serie B med Bari 2008–09, rykket opp fra Serie B med Siena, vant Serie A tre ganger og vant Supercoppa Italiana to ganger med Juventus.

14. august 2014 ble han ansatt som italiensk landslagssjef. 15. mars 2016 ble det annonsert at han ga seg som italiensk landslagssjef etter EM i fotball 2016.

Chelsea 
4. april 2016 ble han ansatt som ny manager for den engelske klubben Chelsea FC. Han vant Premier League sesongen 2016/17. Chelsea vant 30 av 38 kamper i Premier League. De satte også klubbrekord med 13 strake seiere i Premier League.

18. juli 2017 skrev han en ny toårskontrakt med Chelsea.

19. mai 2018 vant han FA-cupen 2017–18.

13. juli 2018 ble det annonsert at han forlater Chelsea, og at Chelsea ønsker ham lykke til videre.

Inter
31. mai 2019 ble han ansatt som ny hovedtrener for .

Han vant Serie A sesongen 2020/2021.

26. mai 2021 sa han opp jobben som hovedtrener for .

Tottenham 
2. november 2021 ble han ansatt som ny hovedtrener for den engelske klubben Tottenham Hotspur FC.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Italienske fotballspillere
Italienske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1994
Spillere i Fotball-EM 2000
Trenere i Fotball-EM 2016
Fotballspillere for US Lecce
Fotballspillere for Juventus FC
Fotballtrenere for AC Arezzo
Fotballtrenere for AS Bari
Fotballtrenere for Atalanta BC
Fotballtrenere for AC Siena
Fotballtrenere for Juventus FC
Fotballtrenere for Chelsea FC
Fotballtrenere for FC Internazionale Milano
Fotballtrenere for Tottenham Hotspur FC
Trenere for Italias herrelandslag i fotball
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Personer fra Lecce
De fordømte

De fordømte  (orig. La caduta degli dei ) er en tysk-italiensk dramafilm fra 1969 skrevet og regissert av Luchino Visconti. Handlingen er lagt til 1930-årenes Tyskland med Riksdagsbrann, familietragedier og løssluppenhet som ingredienser. Når stål-magnaten baron Joachim von Essenbeck dør blir det kamp om firmaet og intriger oppstår i forbindelse med det voksende Nazi-veldet.

Filmens italienska tittel (La caduta degli dei, "gudenes skumring") er den tradisjonelle oversettelsen av det tyske ordet Götterdämmerung, hentet fra tittelen på Wagners opera.

Medvirkende 
 Dirk Bogarde - Friedrich Bruckmann
 Ingrid Thulin - Sophie von Essenbeck
 Helmut Griem - Aschenbach
 Helmut Berger - Martin von Essenbeck
 Renaud Verley - Günther von Essenbeck
 Umberto Orsini - Herbert Thallman
 Reinhard Kolldehoff - Konstantin von Essenbeck
 Albrecht Schoenhals - Joachim von Essenbeck
 Florinda Bolkan - Olga
 Nora Ricci - guvernante
 Charlotte Rampling - Elizabeth Thalmann
 Karl-Otto Alberty - tysk offiser
 Paolo Stoppa - Cecchi
 Suzy Delair - Luisa

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1969
Italienske dramafilmer
Tyske dramafilmer
Engelskspråklige filmer
Tyskspråklige filmer
Filmer regissert av Luchino Visconti
Trichomesiini

Se Systematisk inndeling

Trichomesiini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Gruppen omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, avlang trebukk. Antennene er ganske kraftige og noe kortere enn kroppen. Hode og pronotum er svarte, pronotum med rundede sider og en gulaktig stripe av bestøvning på hver side. Dekkvingene er brunrøde med en lys bestøvningsstripe på hver side langs sømmen. Beina er brunrøde og forholdsvis korte.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Australia (Victoria).

Systematisk inndeling 

Slektslisten følger . 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Trichomesiini Lacordaire, 1869
 Slekten Trichomesia Pascoe, 1859
 Trichomesia newmani Pascoe, 1859

Referanser

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden 
 Cerambycidae of the World - Trichomesiini
 BioLib - Trichomesini

Eksterne lenker 
 
 Bilde av arten

Cerambycinae
Dyr formelt beskrevet i 1859
Tropocalymmatini

Se Systematisk inndeling

Tropocalymmatini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Gruppen omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, avlang, blank trebukk. Arten er karakteristisk farget: hodet og de bakre to tredjedeler av dekkvingene er svarte, pronotum og den fremre tredjedelen av dekkvingene gule. Antennene er lange og tynne. Hodet er litt forlenget som en snute foran fasettøynene.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

Slektslisten følger . 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Tropocalymmatini Lacordaire, 1869
 Slekten Tropocalymma Thomson, 1864
 Tropocalymma dimidiatum (Newman, 1841)

Referanser

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden 
 Cerambycidae of the World - Tropocalymmatini 
 BioLib - Tropocalymmatini

Eksterne lenker 
 
 Bilde av arten
 Bilde av arten

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1841
Typhocerini

Se Systematisk inndeling

Typhocerini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, litt brede trebukker med lange antenner.

Utbredelse 
Slekten Bixorestes lever i Sør-Afrika, de øvrige i Australia.

Systematisk inndeling  
Grammatikalsk sett burde gruppen hete Typhocesini siden navnet er dannet fra Typhocesis. Dette navnet er også i bruk, men formen Typhocerini synes å være mer utbredt.
Slektslisten følger . 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Typhocerini Lacordaire, 1869
 Slekten Bixorestes Pascoe, 1867  
 Bixorestes arcuatus Bjørnstad, 2017
 Bixorestes clennellae Bjørnstad, 2017
 Bixorestes hottentottus (Olivier, 1790)
 Bixorestes illustris (Dalman, 1817)
 Bixorestes karooensis Bjørnstad, 2017
 Bixorestes piceki (Adlbauer, 2002)
 Bixorestes picekioides Bjørnstad, 2017
 Bixorestes pulchella (Adlbauer, 2000)
 Slekten Hemesthocera Newman, 1850  
 Hemesthocera flavilinea Newman, 1850
 Slekten Taphos Pascoe, 1864
 Taphos aterrimus Pascoe, 1864  
 Slekten Typhocesis Pascoe, 1863
 Typhocesis adspersa Blackburn, 1895  
 Typhocesis floccosa Van de Poll, 1887  
 Typhocesis macleayi Pascoe, 1863

Referanser

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden 
 Cerambycidae of the World - Typhocerini
 BioLib - Typhocesini

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri

Cerambycinae
Dyr formelt beskrevet i 1869

es:Typhocesini
pt:Typhocesini
Minetegneserier

Minetegneserier er et norsk, fritt-tilgjengelig oppslagnettverk over tegneserier.

Nettstedet har et forum og det er mulig å registrere seg med egen bruker for å legge til informasjon.

I Danmark er det tilsvarende oppslag i ComicWiki. I Sverige finnes det i Seriewikin.

Eksterne lenker
 Offisielt nettsted

Tegneserier i Norge
Nettsteder
Bloodstained: Ritual of the Night

Bloodstained: Ritual of the Night er et action-eventyrspill lagd av tidligere produsent av Castlevania-serien, Koji Igarashi og utviklet av Inti Creates. Spillet regnes som en åndelig oppfølger til Castlevania-serien, og ble lansert juni 2019 til Microsoft Windows, PlayStation 4, Nintendo Switch, og Xbox One.

Spillet ble kunngjort via en Kickstarter-kampanje skapt av Igarashi 11. mai 2015 hvor han ba om  dollar for å lage spillet. Da kampanjen ble avsluttet i juni 2015 hadde den samlet inn 5,5 millioner dollar og var det høyest finansierte spillet på Kickstarter frem til Shenmu III overgikk summen litt over en måned senere.

Handling 
Historien finner sted på 1700-tallet i England, under den industrielle revolusjonen. Alchemy Guild tar i bruk metoder for å tilkalle demoner, og de skapte «Shardbinders» som er mennesker smeltet sammen med demoniske krystaller. Slike Shardbinderne ble ofret av lauget, for å tilkalle demoner fra Helvete i det som var ment å være en skremme-taktikk. Men dette brakte i stedet ukontrollerbar ødeleggelse som utslettet lauget og store deler av England. Av de ofrede Shardbinders var det bare en av dem som het Gebel som overlevde. En annen Shardbinder, hovedpersonen Miriam, blir spart fordi hun falt inn en unaturlig dvale kort tid før hun etter planen skulle ofres og bli en Shardbinders.

10 år etter dette, i spillets nåtid, har Miriam våknet fra dvalen. Hun oppdager snart at Gebel har tilkalt demonene for å ødelegge England samtidig som han ønsker hevn på de overlevende alkymistene for alt de hadde gjort mot ham. Akkompagnert av Johannes, et tidligere medlem av Alchemy Guild, seiler de over havet til Arvantville - en nå ødelagt landsby som ligger i utkanten av Gebels slott, Hellhold. De møter Johannes sin venn Dominique, en eksorsist som tidligere hjalp Johannes med å ta vare på Miriam under dvalen hennes.

Miriam konfronterer etter hvert Alfred, et gjenlevende medlem av Alchemy Guild og den tidligere mentoren til Johannes. Alfred  ønsker å gjenopprette en eldgammel bok som ble brukt til å påkalle demon. Hun møter også Zangetsu flere ganger, en demon-jeger fra Japan, som i begynnelsen ikke stolte på Miriam. Men han begynner etter hvert å respektere styrken hennes. Zangetsu forklarer at han er på jakt etter en demon ved navn Gremory, som kontinuerlig unnslipper ham.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Linux-spill
MacOS-spill
Plattformspill
PlayStation 4-spill
PlayStation Vita-spill
Nintendo Switch-spill
Windows-spill
Xbox One-spill
Videospill utviklet i USA
Videospill utviklet i Japan
Metroidvania-spill