alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Stenocrepis

Stenocrepis er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Licininae i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Middelsstore (ca. 10 millimeter), ovale, mørkt metallisk fargede løpebiller. Fasettøyne og kjever er ikke spesielt store. Pronotum er rundet, minst så langt som bredt. Dekkvingene har fine lengdefurer.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Amerika.

Systematisk inndeling 
 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie Licininae Bonelli, 1810
 stammen Chlaeniini 
 slekten Stenocrepis Chaudoir, 1857 
 Stenocrepis aeruginea (Laferte-Senectere, 1851) 
 Stenocrepis angustipennis Chaudoir in Oberthür, 1883 
 Stenocrepis cayennensis (Buquet, 1834) 
 Stenocrepis cuprea (Chaudoir, 1843) 
 Stenocrepis duodecimstriata (Chevrolat, 1835) 
 Stenocrepis elegans (Leconte, 1851) 
 Stenocrepis flavicrus (Laferte-Senectere, 1851) 
 Stenocrepis fuscipes (Laferte-Senectere, 1851) 
 Stenocrepis gilvipes Chaudoir in Oberthür, 1883 
 Stenocrepis gratiosa (Bates, 1882) 
 Stenocrepis guerini Chaudoir In Oberthür, 1883 
 Stenocrepis insulana (Jacquelin Du Val, 1857) 
 Stenocrepis laevigata (Dejean, 1831) 
 Stenocrepis leprieurii (Buquet, 1834) 
 Stenocrepis marginella (Perty, 1830) 
 Stenocrepis metallica (Dejean, 1826) 
 Stenocrepis mexicana (Chevrolat, 1835) 
 Stenocrepis nigricornis (Laferte-Senectere, 1851) 
 Stenocrepis olivacea (Bates, 1878) 
 Stenocrepis pallipes (Brulle, 1838) 
 Stenocrepis palustris Darlington, 1935 
 Stenocrepis pauper Chaudoir, 1857 
 Stenocrepis punctatostriata (Brulle, 1838) 
 Stenocrepis quatuordecimsulcata Emden, 1949 
 Stenocrepis robusta (Brulle, 1838) 
 Stenocrepis sahlbergii Chaudoir, 1857 
 Stenocrepis sinuata Chaudoir in Oberthür, 1883 
 Stenocrepis subdepressa Darlington, 1934 
 Stenocrepis tibialis (Chevrolat, 1834) 
 Stenocrepis triaria Chaudoir in Oberthür, 1883 
 Stenocrepis viridula Chaudoir, 1857

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Licininae
Biller formelt beskrevet i 1857
Protopaussus

Protopaussus er en slekt av løpebiller.

Utseende 
Avlange og smale løpebiller som overflatisk kan ligne bløtvinger (Cantharidae). Antennene er lange og tykke, 11-leddete, perlekjede-formede. Brystskjoldet er spesielt utformet, bredere enn langt, med dype inntrykk på sidene og i midten. Bakhjørnene er spisst tilbaketrukket, og den bakerste delen i midten danner en "stilk". Dekkvingene har fremst et par "horn" som peker mot brystskjoldets bakhjørner. De er kraftige punkterte uten punktrader, og fint hårete. Beina er nokså korte, uten spesielle særtrekk.

Levevis 
Slekten er trolig sterkt knyttet til maur og lever i maurtuer (obligate myrmekofiler).

Mange av artene flyr om natten og kommer gjerne til lys.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Paussinae Latreille, 1807
 gruppen / stammen Protopaussini Gestro, 1892
 slekten Protopaussus  Gestro, 1892
 Protopaussus pristinus Nagel, 1997 - fossil art fra Dominikansk rav
 Underslekten Archipaussus Luna de Carvalho, 1989
 Protopaussus bakeri Heller, 1914
 Protopaussus javanus Wasmann, 1912
 Protopaussus jeanneli Luna De Carvalho, 1967
 Protopaussus kaszabi Luna De Carvalho, 1967
 underslekten Protopaussus (i snever forstand)
 Protopaussus almorensis Champion, 1923
 Protopaussus basilewskyi Luna De Carvalho, 1967
 Protopaussus feae Gestro, 1892
 Protopaussus vignai Nagel, 2018 
 Protopaussus walkeri C.O. Waterhouse, 1897

Referanser

Eksterne lenker 
 Protopaussus på Tree of life 
 

Paussinae
Biller formelt beskrevet i 1892
Atranus

Atranus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Middelsstore, slanke, mørkbrunlige løpebiller med røde antenner og bein. Oversiden er spredt kledt med oppstående hår.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Nord-Amerika, Sør-Europa og Midtøsten.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Platynini Bonelli, 1810 
 slekten Atranus LeConte, 1848
 Atranus pubescens (Dejean, 1828)
 Atranus ruficollis Gautier des Cottes, 1858

Referanser

Eksterne lenker 
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1848
Ulrik Mathisen

Ulrik Mathisen (født 18. januar 1999) er en norsk fotballspiller som spiller for .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Skeid Fotball
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for Kjelsås Fotball
Fotballspillere for Lillestrøm SK
Fotballspillere for Sogndal Fotball
Fødsler i 1999
Sitaphe

Sitaphe  er en slekt av løpebiller.

Utseende

Levevis 
Artene lever i skog rundt fjelltopper. De har blitt funnet på trestammer om natten, men holder seg trolig mest på skogbunnen.

Utbredelse 
Slekten lever i Australia (nordlige Queensland).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Psydrinae LeConte, 1853
 Slekten Sitaphe Moore, 1963
 Sitaphe hamifera Baehr, 2003
 Sitaphe incurvicollis Baehr, 2003
 Sitaphe minuta Baehr, 2003
 Sitaphe ovipennis Baehr, 2003
 Sitaphe parallelipennis Baehr, 2003
 Sitaphe parvicollis Baehr, 2003
 Sitaphe rotundata Moore, 1963
 Sitaphe trapezicollis Baehr, 2003

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Sitaphe 
 

Psydrinae
Biller formelt beskrevet i 1963
Australias insekter
Orthomus

Orthomus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Middelsstore, avlangt-ovale, halvblanke, mørke løpebiller. Hodet er firkantet med små fasettøyne og moderat store kjever. Antennene er tynne og korte, bare litt lengre enn hodet. Pronotum er rundet med lengdegroper på hver side ved roten og en mer eller mindre tydelig midtfure. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper.

Utbredelse 
Slekten er utbredt rundt Middelhavet, med flest arter i nordvest-Afrika og på den Iberiske halvøya.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie Pterostichinae Bonelli, 1810
 slekten Orthomus Chaudoir, 1838 
 Orthomus abacoides Lucas, 1846
 Orthomus achilles Wrase & Jeanne, 2005
 Orthomus anagae Medina & Oromi, 1991
 Orthomus annae (Donabauer, 2008)
 Orthomus aquila Coquerel, 1859
 Orthomus aubryi Jeanne, 1974
 Orthomus balearicus (Piochard de la Brulerie, 1868)
 Orthomus barbarus Dejean, 1828
 Orthomus bedelianus Lutshnik, 1915
 Orthomus berrai F. Battoni, 1987
 Orthomus berytensis Reiche & Saulcy, 1855
 Orthomus canariensis Brulle, 1839
 Orthomus curtus (Wollaston, 1854)
 Orthomus dilaticollis Wollaston, 1854
 Orthomus dimorphus Antoine, 1933
 Orthomus discors Wollaston, 1864
 Orthomus gonzalezi Mateu, 1954
 Orthomus gracilipes Wollaston, 1854
 Orthomus hispanicus Dejean, 1828
 Orthomus leprieuri Pic, 1894
 Orthomus longulus Reiche & Saulcy, 1855
 Orthomus lundbladi Jeannel, 1938
 Orthomus maroccanus Chaudoir, 1873
 Orthomus martini Machado, 1984
 Orthomus pecoudi Jeannel, 1943
 Orthomus perezii (Martinez y Saez, 1873)
 Orthomus planidorsis (Fairmaire, 1872)
 Orthomus poggii Leo & Magrini, 2002
 Orthomus pommereaui Perris, 1869
 Orthomus rubicundus (Coquerel, 1859)
 Orthomus sidonicus Chaudoir, 1873
 Orthomus starkei Wrase & Jeanne, 2005
 Orthomus szekessyi (Jedlicka, 1956)
 Orthomus tazekensis (Antoine, 1941)
 Orthomus velocissimus Waltl, 1835

Eksterne lenker 
 

Pterostichinae
Biller formelt beskrevet i 1838
Coptolobus

Coptolobus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Middelsstore, avlange, svarte løpebiller med noe forstørrede kjever.

Levevis 
Som andre Scaritinae lever disse billene hovedsakelig underjordisk. De graver godt, og lever som rovdyr.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Sri Lanka).

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie graveløpere Scaritinae Bonelli, 1810
 stammen Scaritini Bonelli, 1810 
 slekten Coptolobus Chaudoir, 1857 
 Coptolobus anodon Chaudoir, 1879
 Coptolobus ater Andrewes, 1936
 Coptolobus glabriculus Chaudoir, 1857
 Coptolobus latus Andrewes, 1923
 Coptolobus lucens Banninger, 1935
 Coptolobus omodon Chaudoir, 1879

Referanser

Eksterne lenker 
 

Graveløpere
Biller formelt beskrevet i 1857
Sør-Afrikas insekter
Omalodera

Omalodera  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World. 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
 stammen Trechini Bonelli, 1810 
 delgruppe Trechina Bonelli, 1810
 Slekten Omalodera Solier, 1879 
 Omalodera dentimaculata (Solier, 1849) 
 Omalodera discoidalis (Blanchard, 1842)
 Omalodera limbata (Blanchard, 1842)
 Omalodera testacea Jeannel, 1962

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skyggeløpere
Biller formelt beskrevet i 1879
Louise Glück

Louise Elisabeth Glück (/ɡlɪk/; født 22. april 1943 i New York City i USA) er en amerikansk poet og essayforfatter. I 2020 mottok hun Nobelprisen i litteratur «för hennes omisskännliga poetiska röst, som med sträng skönhet gör den enskilda människans existens universell». Hun har mottatt flere andre store litteraturpriser, inkludert Pulitzerprisen og National Book Award.

I tillegg til karrieren som forfatter har hun arbeidet i akademia som poesilærer ved flere institusjoner. Per 2020 er Glück lærer og «Rosenkranz Writer in Residence» ved Yale University, og bosatt i Cambridge i Massachusetts.

Diktsamlingen «Averno» fra 2006 ble i 2017 gjendiktet til norsk av Per Petterson.

Liv og virke

Bakgrunn
Glück ble født i New York City og vokste opp på Long Island. Hun er datter av forretningsmannen Daniel Glück og hans hustru Beatrice Glück (født Grosby), hjemmeværende.

Glücks mor var av russisk-jødisk bakgrunn, mens besteforeldrene på farssiden var ungarske jøder som emigrerte til USA før faren ble født, og som eide en matvareforretning i New York. Glücks far hadde ambisjon om å bli forfatter, men begynte med forretninger sammen med sin svoger. Sammen opplevde de fremgang med sin oppfinnelse X-Acto-kniven. Glücks mor ble utdannet ved Wellesley College. I barndommen fikk foreldrene henne interessert i gresk mytologi og klassiske historier som om Jean d'Arc. Hun begynte å skrive i ung alder.

Hun studerte på Sarah Lawrence College og Columbia University, men avla aldri slutteksamen. Utover sitt skrivende virke har hun likevel hatt en karriere i universitetsverdenen som lærer i poesi ved forskjellige institusjoner. Glück har undervist i engelsk ved Williams College i Williamstown i Massachusetts. Hun ble også professor i engelsk ved Yale University.

Karriere
Glück debuterte i bokform i 1968, med Firstborn og har deretter kommet en rekke diktsamlinger. I 1992 kom diktsamlingen The Wild Iris, som året etter ble belønnet med Pulitzerprisen i poesi. Blant senere verk er Vita Nova fra 1999, Averno fra 2006 og Faithful and Virtuous Night (2014).

Året 2003–2004 var Glück Poet Laureate ved Library of Congress. I 2014 fikk hun National Book Award for poesisamlingen Faithful and Virtuous Night og i 2020 nobelprisen i litteratur.

Glück bor i Cambridge i Massachusetts.

Priser og utmerkelser 
 2020 – Nobelprisen i litteratur

Referanser 

Nobelprisvinnere (litteratur)
Personer fra New York City
Kongevegen (Kongsvinger)

Kongevegen i Kongsvinger er i en 3 km lang vei med med bolighus og noen bedrifter. Den fortsetter som skogsvei til Lundermoen og ligger der historiske Den Wingerske Kongevei gikk.

Veier i Kongsvinger
Colfax

Colfax  er en slekt av biller i familiegruppen løpebiller.

Utseende  
En middelsstor, avlang og litt flat, halvblank, mørkbrun løpebille med to par gule flekker på dekkvingene. Hodet har små, rundet utstående fasettøyne. pronotum er avrundet firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktstriper.

Levevis

Utbredelse 
Arten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Myanmar, Laos, Kambodsja, Vietnam).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie Anthiinae Bonelli, 1813
 stammen Helluonini 
 delgruppe Omphrina Jedlicka, 1941 
 slekt Colfax Andrewes, 1920
 Colfax stewensi Andrewes, 1920

Eksterne lenker 
 

Anthiinae
Biller formelt beskrevet i 1920
Indias insekter
Nothobroscus

Nothobroscus er en slekt av løpebiller som særlig finnes i sandete områder, der de lever som predatore i utgravde ganger.

Utseende 
En middelsstor (12-13 millimeter), avlang og nokså kraftig, svart løpebille. Antennene er korte og perlekjede-formede, kortere enn hode + pronotum. Hodet er kort og bredt med nokså kraftige mandibler. Pronotum er rundet, det er ikke noen tydelig "vepsetalje". Dekkvingene er litt rundede med kraftige punktstriper og oppstående hår langs ytterkantene.

Levevis 
Arten lever i sørbøk (Nothofagus)-skog.

Utbredelse 
Slekten er endemisk for Chile og Argentina.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga 
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien sandgravere, Broscinae, [=Broscini] 
 delgruppe Nothobroscina Roig-Juñent, 2000
 slekten Nothobroscus Roig-Juñent & Ball, 1995
 Nothobroscus chilensis Roig-Juñent & Ball, 1995

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Sandgravere
Biller formelt beskrevet i 1995
Chiles insekter
Argentinas insekter
Cratohaerea

Cratohaerea er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Midelsstore, slanke og langbeinte, blålig eller grønnlig metallglinsende sandjegere. Kjevene er store og sigdformede, fasettøynene store og rundede. Pronotum er smalere enn hodet, noe avsmalnende forover, mye lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede.

Levevis 
Artene er aktive etter regnvær rundt tuene til termitter, som de trolig er knyttet til.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Vest-Afrika.

Systematisk inndeling 
 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Adephaga
 Overfamilien Caraboidea
 Familien løpebiller, Carabidae
 Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
 Stammen Cicindelini
 Slekten Cratohaerea Chaudoir, 1850
 Cratohaerea bruneti (Gory, 1833)
 Cratohaerea chrysopyga (W. Horn, 1892)
 Cratohaerea confusa Basilewsky, 1954

Litteratur

Eksterne lenker 
 Bilder av Cratohaerea chrysopyga
 

Sandjegere
Biller formelt beskrevet i 1850
Adalbertus Ranconis de Ericinio

Adalbertus Ranconis de Ericinio (tsjekkisk: Vojtěch Raňkův z Ježova, født ca. 1320 – død 15. august 1388) var en tsjekkisk teolog og filosof. I 1355 ble han utnevnt til rektor ved Universitetet i Paris. Han skrev Tractatus de communione, en avhandling om bekjennelse og nattverd. Han er også kjent for å ha introdusert John Wycliffs skrifter til Universitetet i Praha.

I 1378 talte han ved begravelsen til keiser Karl IV av Det tysk-romerske rike‎‎, og erklærte keiseren som Kongeriket Böhmens pater patriae.

Referanser 

Tsjekkiske teologer
Middelalderfilosofer
Stefan Kölsch

Stefan Kölsch (født 7. juli 1968 i Wichita Falls (USA) er en tysk-amerikansk professor i psykologi og nevrovitenskap.

Biografi 
Stefan Kölsch studerte instrumental og vokal musikk ved Kunsthøgskolen i Bremen, og så senere psykologi og sosiologi ved Universitetet i Leipzig.  Han ble uteksaminert med en artistisk grad i 1994, diplom i psykologi i 1998 og diplom i sosiologi i 2000. Med sin avhandling Hjernen og musikk: et bidrag til undersøkelsen av sentral auditorisk prosessering med en ny elektrofysiologisk tilnærming, som ble gjennomført ved Max Planck Instituttet for human kognitiv og hjerneforskning, ble han gitt en PhD (doctor rerum naturalium) ved Universitetet i Leipzig. Etter en stilling som postdoktor ved Harvard Medical School (U.S.A), grunnla han den uavhengige forskningsgruppen Nevrokognisjon og musikk ved Max Planck-instituttet for human kognitiv og hjerneforskning i Leipzig i 2003. I 2004 oppnådde Koelsch sin habilitasjon ved Universitetet i Leipzig.

I 2006 ble Kölsch førstelektor ved Universitetet i Sussex, hvor han underviste og gjennomførte forskning innen kognitiv og affektiv nevrovitenskap, biologisk psykologi og musikkpsykologi. I 2010 ble han professor i musikkpsykologi og nevrovitenskap ved eksellensklyngen for språk og emosjoner ved Det frie universitet i Berlin. Siden 2015 har han vært professor i biologisk, medisinsk og musikkpsykologi ved Universitetet i Bergen (Norge), et professorat han ble utnevnt til gjennom Toppforskprogrammet.

Forskning 
Kölschs hovedfelt er innenfor nevrovitenskap og eksperimentell psykologi og omhandler tema som prediktive prosesser, emosjoner, persepsjon, oppmerksomhet og musikkterapi. Basert på sin forskning konkluderer han med at de nevrale ressursene til musikk og språkprosessering har stor grad av overlapp og at aktiviteten i enhver hjernestruktur som har kausal påvirkning på emosjoner, kan påvirkes av musikk. Det siste har betydningsfulle implikasjoner for den terapeutiske bruken av musikk da flere kroniske, somatiske, psykiatriske og nevrologiske lidelser og sykdommer er assosiert med funksjonelle abnormaliteter i disse hjernestrukturene.

Stefan Kölsch sin forskningsgruppe ved Universitetet i Bergen arbeider med en større studie finansiert av Forskningsrådet som undersøker de terapeutiske effektene av musikk og fysisk aktivitet i pasienter med Alzheimers sykdom, mild kognitiv svikt og subjektiv kognitiv svikt.

Publikasjoner 
2020: Gode vibrasjoner – Musikkens helsebringende kraft, Cappelen Damm Oslo, ISBN Hardcover 9788202615390

Referanser 

Psykologer fra USA
Tyske psykologer
Professorer ved Universitetet i Bergen
Platycerus ladyae

Platycerus ladyae er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.

Utseende 
En nokså liten, avlang, blankt svart hjortebille, gjerne med litt fiolett metallglans. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og nokså tett punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene er nokså kraftig punkterte, punktene danner litt uregelmessige striper. Beina er røde.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av mange ulike løvtrær, de voksne billene besøker av og til blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Kina (Sichuan).

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Hjortbiller, Lucanidae
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
 Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
 Platycerus ladyae Imura, 2005

Kilder 
 Lucanidae du Monde - Platycerus ladyae

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2005
Kinas insekter
Platycerus albisomni

Platycerus albisomni er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.

Utseende 
En nokså liten, avlang, blankt svart hjortebille, gjerne med blålig metallglans. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og nokså tett punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene er nokså kraftig punkterte, punktene danner litt uregelmessige striper. Beina er røde med svarte "knær".

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av mange ulike løvtrær, de voksne billene besøker av og til blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Japan.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Hjortbiller, Lucanidae
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
 Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
 Platycerus albisomni Kubota, Kubota & Otobe, 2008
 Platycerus albisomni albisomni Kubota, Kubota & Otobe, 2008
 Platycerus albisomni chichibuensis Kubota, Kubota & Otobe, 2008

Kilder 
 Lucanidae du Monde - Platycerus albisomni

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2008
Japans insekter
Platycerus acuticollis

Platycerus acuticollis er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.

Utseende 
En nokså liten, avlang, blankt svart hjortebille, gjerne med blålig metallglans. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og nokså tett punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene er nokså kraftig punkterte, punktene danner litt uregelmessige striper. Beina er røde med svarte "knær".

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av mange ulike løvtrær, de voksne billene besøker av og til blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Japan (Honshu).

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Hjortbiller, Lucanidae
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
 Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
 Platycerus acuticollis Kurosawa, 1969

Kilder 
 Lucanidae du Monde - Platycerus acuticollis

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1969
Japans insekter
Platycerus caucasicus

Platycerus caucasicus er en bille som tilhører familien hjortebiller (Lucanidae). Larvene utvikler seg i morken ved.

Utseende 
En nokså liten, avlang, blankt svart hjortebille, gjerne uten metallglans. Kroppen er litt flattrykt, og er fint og nokså tett punktert. Hodet er firkantet, bredere enn langt. Dekkvingene er nokså kraftig punkterte, punktene danner litt uregelmessige striper. Beina er mørke.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtnende trevirke av mange ulike løvtrær, de voksne billene besøker av og til blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt rundt Kaukasus (Armenia, Aserbajdsjan, Georgia, Tyrkia).

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Hjortbiller, Lucanidae
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)
 Blåhjorter, slekten Platycerus O.F. Müller, 1764
 Platycerus caucasicus (Parry, 1864)

Kilder 
 Lucanidae du Monde - Platycerus caucasicus

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1864
Japans insekter
Ivar Edvard Lykke

Ivar Edvard Lykke (født 1978) er en norsk eiendomsinvestor, skuespiller, filmprodusent og regissør. Lykke er en av hovedaksjonærene i dagligvarekjeden Bunnpris og sønn av forretningsmannen Trond Lykke. 

Ivar E. Lykke er oldebarn av statsminister Ivar Lykke og statsråd Johan Cappelen.

Referanser 

Norske forretningsfolk