alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Årets trønder

Årets trønder er en pris som fra 2010 utdeles av Adresseavisen og NRK Trøndelag i samarbeid.

Prosessen frem mot tildelingen er slik: Adresseavisen og NRK informerer på sine nettsteder om muligheten for alle til å stemme på sine kandidater. Det settes en frist, som regel sent på høsten året før tildelingen. Etter fristens utløp samles en fagjury, som består av representanter for NRK eller Adresseavisen og representanter for utdannings- og kulturinstitusjoner i Trondheim. Ut fra de foreslåtte kandidatene velger jurymedlemmene fem kandidater hver. Valgene må begrunnes. Juryen samler seg om fem av disse kandidatene. Navnene offentliggjøres, og lyttere og lesere kan stemme på den de mener bør få tittelen Årets trønder. Vinneren offentliggjøres på nyttårskonserten som arrangeres i januar av Trondheim Symfoniorkester og Adresseavisen.

Inntil 2010 var Årets trønder to priser som ble utdelt av henholdsvis Adresseavisen og NRK Trøndelag.

Årets trønder, utdelt av Adresseavisen og NRK Trøndelag
 2010 – Siv Toverød og Tare Teksum, deltakere i programmet Ingen grenser
 2011 – Arne Okkenhaug, far til Emil Okkenhaug som omkom på Utøya
 2012 – Vegard Wollan og Alf-Egil Bogen, gründere av Atmel AVR
 2013 – Erlend Johannesen, driver av barnehjemmet Streetlight i Tacloban på Filippinene siden 2005
2014 – May-Britt og Edvard Moser, forskerekteparet ved NTNU som, sammen med John O'Keefe, mottok Nobelprisen i fysiologi eller medisin for 2014, for sine funn av «hjernens stedsans»
2015 – Kåre Ingebrigtsen, trener for Rosenborg Ballklub
2016 – Birgit Skarstein, «en samfunnsengasjert foregangskvinne på flere arenaer»
2017 – Christian Berge, trener for Norges herrelandslag i håndball
2018 – Marit Bjørgen, langrennsløper
2019 – Astrid S, artist
2020 – Victor Sotberg, youtuber og NRK Super-programleder
2021 – Tove Røsstad, kommuneoverlege i Trondheim

Årets trønder, utdelt av Adresseavisen 
Prisvinneren ble utpekt av en jury. Prisen ble utdelt fra 2002 til 2009.

 2002 – Nils Arne Eggen, for sin mangeårige innsats som trener for Rosenborg
 2003 – maleren Håkon Bleken, en av landets mest profilerte kunstnere
 2004 – major i Frelsesarmeen Ingrid Olsen for det uegennyttige arbeidet hun har gjort for byens tapere og folk på gaten gjennom mange år
 2005 – politikeren Bengt Eidem for sin åpenhjertige og tøffe kamp mot kreft
 2006 – forfatteren Anne B. Ragde for sine populære romaner fra Byneset
 2007 – håndballandslagets trener Marit Breivik
 2008 – skuespiller og regissør Liv Ullmann
 2009 – klimadirektør i SINTEF Nils Anders Røkke, som representant for SINTEFs verdensledende spisskompetanse på fangst og lagring av CO2

Årets trønder, utdelt av NRK Trøndelag
Prisvinneren ble stemt fram av NRK Trøndelags lyttere.

 2006 – Joralf Gjerstad, helbreder
 2007 – Bente Eidesmo, leder for kriseteamet i Overhalla etter Overhalla-drapet
 2008 – Marit Breivik, håndballandslagets trener
 2009 – Lotte Lien, bokser, europamester i weltervekt 2009

Referanser 

Kultur i Trøndelag
Kultur i Trondheim
Norske priser
Utmerkelser etablert i 2002
Villa Otium

Villa Otium er en villa i jugendstil i Nobels gate 28 på Frogner i Oslo. Den ble oppført av arkitekt Henrik Bull i 1911 for den daværende norske generalkonsul til St. Petersburg, Hans Andreas Olsen og hans kone Wilhelmina – som for øvrig var niesen til Alfred Nobel. Bygningen er en av de første arkitekttegnede boligene i Norge på 1900-tallet. Den er rikt utsmykket inne og ute, og arkitekten har tegnet alle detaljene: parkett, fliser, dører og ornamenter. Ifølge Riksantikvaren er villaen av stor historisk betydning.

Navnet

Navnet på villaen er latinsk. Villa betyr «gård» og otium betyr fritid eller letthet, og henspiller på hageområdet som ligger rundt villaen. Dette er i dag bare en fjerdedel av hva det opprinnelig var.

Bygningshistorie

I dag er villaen residens for Amerikas forente staters ambassadør til Norge. USAs regjering kjøpte den i 1924 for 125 000 dollar, den største sum USA til da hadde betalt for en eiendom i utlandet.

Referanser

Litteratur
Åpent rom nr. 4/2007 side 24

Eksterne lenker
 USAs ambassade i Norge om Villa Otium
 

Eneboliger i Oslo
Frogner (strøk)
Bygninger tegnet av Henrik Bull
Kulturminner i bydel Frogner
Byggverk fullført i 1911
Jan Valentin Sæther

Jan Valentin Sæther (født Jan Sæther 18. mars 1944, død 11. januar 2018) var en norsk figurativ maler, billedhugger og gnostisk prest. Han var professor i figurativt maleri ved Statens kunstakademi i Oslo i perioden 1996–2002.

Sæther ble utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1963–65) og Statens Kunstakademi, maleri under professor Reidar Aulie (1965–66) og skulptur under professor Per Palle Storm (1968–71). Han hadde en rekke utstillinger, hovedsakelig i Norge og California.

Sæther debuterte i Kunstnerforbundet i 1972, men hadde før dette deltatt på gruppeutstillingene «Vårutstillingen» i Kunstnernes Hus i 1968, «Figurativt maleri fra sekstitallet» i Oslo Kunstforening i 1970 og «Romantikk» i Oslo Kunstforening i 1970. På denne tiden brukte han navnet Jan Isak Sæther.

I 1973 flyttet han til Los Angeles i California. I tillegg til sitt virke som billedkunstner drev han flere kunstskoler i løpet av de 22 årene han bodde der. Sæther flyttet tilbake til Oslo i 1995. I perioden 1995–96 jobbet han som amanuensis med ansvar for modellinstituttet ved Statens kunstakademi. I 1996 ble han tilsatt som professor i figurativt maleri ved samme sted etter en «thriller» av en tilsettingsprosess hvor den eneste andre kandidaten som var vurdert som skikket var ungdomsvennen Odd Nerdrum. Samtidig med Sæthers ansettelse ble billedhuggeren Istvan Lisztes tilsatt i et tilsvarende nytt professorat i figurativ skulptur.

Han virket også som skribent. I 1972–73 var han kunstkritiker i Morgenbladet, og 2001–03 var han medansvarlig for kunstkritikk-E-zinen BarokkMinimalist.

Sæther ble ordinert til prest i den gnostiske kirke i desember 1988 av den regionale biskop Stephan A. Hoeller i Ecclesia Gnostica i California. Han ledet en norsk menighet i de senere år.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske prester
Norske malere
Norske billedhuggere
Norske tegnere
Norske kunstprofessorer
Doris Miller

Doris «Dorie» Miller (født 12. oktober 1919, død 24. november 1943) var en amerikansk kokk i United States Navy som utmerket seg under angrepet på Pearl Harbor den 7. desember 1941. På tross av at han ikke hadde noen våpenutdanning, tok Miller over et ubetjent maskingevær og beskjøt angripende japanske fly inntil han ble beordret til å evakuere det synkende fartøyet.

For sin innsats fikk Miller tildelt Navy Cross, den nest høyeste utmerkelse USAs marine tildeler. Miller var den første afroamerikaner som fikk denne utmerkelsen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  
  Nettsted om Doris Miller

Soldater i U.S. Navy
Bente-Marie Ihlen

Bente-Marie Ihlen (født 1952) er en norsk psykolog og forsker med rusbruk og narrativ psykologi som spesialområde. Hun driver egen praksis sammen med sin søster Heidi Ihlen og har utgitt tre bøker innen sitt fagfelt.

Ihlen tok hovedfag i psykologi i 1983 ved Universitetet i Oslo og en doktorgrad om rus og graviditet i 1995 ved samme universitet. Avhandlingen hadde tittelen Graviditet og rusmiddelbruk: en prospektiv studie av alkohol, tobakk, neonatale effekter: holdnings- og konsumendringer fra 1985 til 1990.

Hun arbeidet mye med rusproblematikk tidligere i yrkeskarrieren. Senere har hun vært opptatt av kommunikasjon og gruppebygging og har hatt et omfattende samarbeid rundt disse temaene med sin søster, Heidi Ihlen, som også er psykolog. Hun tok videreutdanning i narrativ psykologi og via denne utviklet hun en større interesse for kognitiv tenkning. Hun har vært privatpraktiserende siden hun i 1992 etablerte Parkveien psykologisenter, sammen med sin søster og psykolog Marit Mogstad. Senere etablerte de to søstrene Ihlen-psykologene i Sandvika. Både hun og søsteren har vært brukt som motivasjonsrådgivere av toppidrettsutøvere, næringslivsledere og organisasjonsledere. Blant annet så har skøyteløper Johann Olav Koss jobbet med teoriene deres i praksis – blant annet på skøytebanen.

Ihlen har utgitt bøkene Effekt, falske smil og ekte ørefiker: en bok om kommunikasjon og teambygging (1997) (sammen med Heidi Ihlen og Johann Olav Koss), På seg selv kjenner man ingen andre: om kommunikasjon og teambygging (2003) (sammen med Heidi Ihlen) og Ubehag: Om hvordan vanskelige følelser kan gi gode relasjoner  (2014) (Sammen med Heidi Ihlen).

Referanser

Eksterne lenker 
 Nettside – Ihlenpsykologene

Personer fra Bodø kommune
Norske psykologer
Foredragsholdere
Norske sakprosaforfattere
Alois Kälin

Alois Kälin (født 13. april 1939) er en tidligere sveitsisk langrenns- og kombinertløper.

Han tok sølv i kombinert under OL 1968 i Grenoble. Fire år senere, under OL 1972 i Sapporo, tok han en bronsemedalje, denne gang som medlem av det sveitsiske laget på 4 x 10 km stafett.

Han har også en bronsemedalje i kombinert fra VM 1966 i Oslo.

Kälin var den første sveitseren som tok en OL-medalje i nordiske grener, 1. februar 1968, bare fire dager før landsmannen Josef Haas tok bronse på den olympiske femmila (som ble vunnet av Ole Ellefsæter). Han er den foreløpig siste utøveren som har tatt OL-medaljer i både langrenn og kombinert.

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske kombinertløpere
Sveitsiske langrennsløpere
Sveitsiske mestere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Sveits
Olympiske bronsemedaljevinnere for Sveits
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 1964
Kombinertløpere under Vinter-OL 1964
Langrennsløpere under Vinter-OL 1964
Medaljevinnere under Vinter-OL 1968
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 1968
Kombinertløpere under Vinter-OL 1968
Langrennsløpere under Vinter-OL 1968
Medaljevinnere under Vinter-OL 1972
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 1972
Kombinertløpere under Vinter-OL 1972
Personer fra Einsiedeln
Fødsler i 1939
Olympiske medaljevinnere i langrenn
Olympiske medaljevinnere i kombinert
Bell Laboratories

Bell Laboratories, offisielt Nokia Bell Labs, og tidligere AT&T Bell Laboratories og Bell Telephone Laboratories, er en del av forskning- og utviklingsavdelingen hos finske Nokia, tidligere eid av amerikanske Alcatel Lucent og Bell System.  Nokia Bell Labs ligger i New Jersey.

Bell Telephone Laboratories Inc. ble etablert i 1925 av Walter Gifford, som da var sjef for AT&T. Den ble først etablert som en uavhengig entitet som skulle ta over for Western Electrics utviklingsavdeling.

På høyden var Bell Labs verdensledende, og en hel rekke revolusjonerende gjennombrudd kom herfra, inkludert radioastronomi, transistoren, laseren, operativsystemene Unix, Plan 9 og Inferno og programmeringsspråkene C, C++ og S.  Per 2018 var ni nobelprisvinnere tilknyttet firmaet.

Referanser

Eksterne lenker
 Bell Labs offisiell hjemmeside

 
Franske IT-selskaper
Nokia
Etableringer i 1925
Vitenskap i 1925
1925 i USA
Garij Napalkov

Garij Jurjevitsj Napalkov (russisk: Гарий Юрьевич Напалков; født 27. juni 1948 i Gorkij) er en russisk tidligere skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen. Han representerte Burevestnik Gorkij.

6. januar 1968 vant han hoppukerennet i Innsbruck og kom på sjetteplass sammenlagt. Den følgende vinteren vant han rennet i Oberstdorf, men ble bare nummer 15 i sammendraget.

Vinteren 1969/70 markerte høydepunktet i Napalkovs karriere. I hoppuka kom han på tredjeplass sammenlagt, og under VM 1970 i Štrbské Pleso gikk han helt til topps både i normalbakken og i storbakken.

Under OL i Grenoble i 1968 ble han nummer 11 i storbakken i Saint-Nizier og nummer 14 i normalbakken i Autrans. Under OL 1972 i Sapporo ble han nummer seks i storbakken og nummer sju i normalbakken. I VM i skiflyging ble han nummer 39 av 43 deltakere i Planica i 1972 og nummer 41 av 51 deltakere i Oberstdorf i 1973.

Garij Napalkov vant det individuelle hopprennet i Lahtisspelen i 1970. Samme år tok han andreplassen i Holmenkollrennet. Det året ble han sovjetisk mester i både stor- og normalbakke.

Referanser

Kilder 
 Sports Reference: Gary Napalkov  (besøkt 20. november 2011)
 Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
 Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis bymuseum): Salpausselän kisat - Lahti Ski Games  (alle resultatene) (finsk, engelsk)
 Ski jumping and nordic kombination Nizhny Novgorod: Flights ski ikars of Nizhniy Novgorod on championships and international competitions (maskinoversatt engelsk) (russisk)

Eksterne lenker 
 

Sovjetiske skihoppere
Russiske skihoppere
Personer fra Nizjnij Novgorod
Verdensmestere i skihopping
Deltakere for Sovjetunionen under Vinter-OL 1968
Skihoppere under Vinter-OL 1968
Deltakere for Sovjetunionen under Vinter-OL 1972
Skihoppere under Vinter-OL 1972
Fødsler i 1948
Tore Nordtvedt

Tore Nordtvedt (født 24. mai 1944) er en tidligere norsk fotballspiller. 

Nordtvedt spilte for Brann i perioden 1963–1979.
Nordtvedt startet på Branns førstelag 18 år gammel i 1963. I løpet av sine 16 år i klubben ble han den mest meritterte spilleren i Branns historie med to seriemesterskap og to cupmesterskap. Han er også den Brannspilleren med flest obligatoriske kamper (557). Nordtvedt scoret forøvrig kun ett mål i løpet av karrièren.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for SK Brann
Norgesmestere i fotball
Daglig leder

Daglig leder er i norsk rett betegnelsen på den personen som har ansvaret for den daglige ledelsen av et selskap. Dette kan være et aksjeselskap, et enkeltpersonforetak, en forening eller en rekke andre organisasjonsformer. Daglig leder er i sitt arbeid underlagt styret og generalforsamlingen/selskapsmøtet, og er bundet av de pålegg disse gir. I enkeltmannsforetak fungerer daglig leder også som styre.

I tillegg til å være arbeidstaker er daglig leder også et selskapsorgan, det vil si at han har rettigheter og plikter som følger av selskapslovgivningen. Den sentrale delen av daglig leders stilling er å utøve den daglige ledelse. Dette er i utgangspunktet alle mulige saker som er av relevant interesse for selskapets forretninger. En grense går imidlertid vanligvis ved saker som er av «uvanlig art eller stor betydning», typisk vesentlige investeringer, kjøp og salg av fast eiendom og så videre I slike tilfeller er det i utgangspunktet styret som har myndigheten. Ofte er det imidlertid praktisk at daglig leder kan gis myndighet også i slike saker, for å spare styret for arbeid. Dette kan løses ved at daglig leder gis firmategningsrett eller tildeles prokura.

I tillegg til utøvelse av den daglige ledelsen er det også andre regler som har betydning for daglig leders forhold. Den mest utførlige reguleringen finner man for (allmenn)aksjeselskaper. Daglig leder har blant annet rett til å være til stede under generalforsamlingen og gi sin mening om de sakene som er til behandling. På den annen side har han plikt til å avgi rapport til styret om selskapets virksomhet, stilling og resultatutvikling, og ansvar for at selskapets regnskap er lovmessig og at selskapets formuesforvaltning er ordnet på en betryggende måte.

Daglig leder tituleres ofte administrerende direktør, forkortet adm.dir. Overdirektør og førstedirektør (ikke i moderne bruk) og generaldirektør (sjeldnere brukt i dag) er tilsvarende betegnelser. I medlemsorganisasjoner har daglig leder ofte tittelen generalsekretær. Daglig leder kan også ha en rekke andre titler. Selskapsrettlig har denne personen likevel rollen som daglig leder, uavhengig av hvilken stillingstittel selskapet bruker.

På andre språk 
På britisk engelsk er managing director (MD) den vanlige tittelen på en daglig leder. På amerikansk engelsk er chief executive officer (CEO) den vanlige betegnelsen, men i ideelle organisasjoner bruker man ofte executive director i stedet. Man finner også tittelen director-general (eller director general) brukt i visse typer organisasjoner, blant annet i statsetater, internasjonale organisasjoner og en del ideelle organisasjoner.

Se også 
 Generalsekretær

Referanser 

Selskapsrett
Lederyrker
Sigval Bergesen d.y.

Sigval Bergesen d.y. (født 27. april 1893 i Stavanger, død 7. mai 1980) var en norsk skipsreder.

Liv og virke
Sigval Bergesen startet sin karriere i farens rederi i 1916, men startet et eget rederi, Sigval Bergesen d.y. & co i 1936. Samme år kjøpte han tankskipet «President de Vogue» (omdøpt til «Bergesund»). Bergesen brukte krigen til å posisjonere seg i markedet, og innen 1950 hadde selskapet fire skip i sin flåte, innen 1955 syv, og seksten innen 1970.

Under andre verdenskrig fikk Bergesen eierskap i Rosenberg Mekaniske Verksted som var grunnlagt av hans far Sigval Bergesen d.e. og Knud Zimmer i 1897. I etterkrigstiden ble en rekke fartøy bygget for rederiet på verftet, frem til det ble solgt i 1970 til Kværner. Innen den tid var Bergesen ett av de største skipsrederiene i verden.

Sigval Bergesen d.y. var tett knyttet til selskapets drift til han var over 80 år, men i 1976 ble han tvunget til å trekke seg tilbake av helsemessige årsaker.

Etter hans død ble det opprettet et allmennyttig fond i Bergesen og hans kones navn – Sigval Bergesens d.y. og Hustru Nanki’s Almennyttige Stiftelse, som deler ut Bergesen d.y.s Almennyttige Pris.

Han var gift første gang med Ingrid Sømme, datter av Jacob D. Sømme og Helene Sofie Sørensen, og søster av Sven og Iacob D. Sømme.

Referanser

Eksterne lenker 
 Hjemmeside for Bergesens Almennyttige Stiftelse
 «Sigval Bergesen» i Norsk biografisk leksikon

Norske skipsredere
Personer fra Stavanger kommune
Bergesen d.y.
Artikler i sjøfart-prosjektet
Gilja kraftverk

Gilja kraftverk  er et  vannkraftverk i Dirdal i Gjesdal kommune i Rogaland. 

Kraftverket utnytter et fall på 227 meter i Giljabekken. Kraftverket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin. Produksjonen startet i 2001

Installert effekt er på 1,4 MW på en peltonturbin og midlere årsproduksjon er på 7,8 GWh. Nedslagsfeltet er 7,7 km².

Kraftverket er lokaleid.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Småkraftverk i Rogaland
Kraftverk i Gjesdal
Dirdalsvassdraget
Kraftverk etablert i 2001
Galleri Oslo

Galleri Oslo er en bygning helt øst i Oslo sentrum. Den vestre delen ligger på Vaterland i bydel Oslo Sentrum, mens de østlige delene ligger på Grønland i Bydel Gamle Oslo. Bygningen ble oppført i 1988 og inneholder venterom for passasjerer til Oslo bussterminal og kontorer knyttet til terminalen, samt butikker og annen næringsvirksomhet. Hovedkontoret til Viken fylkeskommune befinner seg i Galleri Oslo, og det er her Viken fylkesting har sine møter.

Bussterminalen ligger på gateplan, og etasjen over har to adskilte innendørs gater med hver sin rulletrapp ned til bussterminalens hovedinngang.

I 2008 ble Galleri Oslo kåret til Oslos styggeste bygg etter en avstemning i regi av Aftenposten.

Galleri Oslo var i sin tid Europas lengste innendørs handlegate. Senteret fikk enorm suksess, men kom senere litt i skyggen av alle de andre store kjøpesentrene som etter hver dukket opp.

2. februar 2010 meldte Aftenposten Aften at Plan- og bygningsetaten i Oslo så på muligheten for å rive hele bygningen i forbindelse med en total renovering av Vaterland.

I 2018 åpnet eierne av bygget for at det kunne bli revet mot at tomtearealet utnyttes høyere på fremtidig bygningmasse på tomten. Aftenposten tok igjen til orde for rivning i 2021, og pekte på at dette vil fjerne en barriere og gi bedre byliv, og at Akerselva dermed vil kunne åpnes. I 2021 startet behandlingen av reguleringssaken som skal klarlegge fremtidige bruksmuligheter for eiendommen. Regulering og rivning vil være avhengig av at Nylandsveibroen rives eller ombygges, og at det blir funnet en ny løsning for Oslo Bussterminal. Bygget er pr 2018 på ca 43.000 kvm. med tillegg av 17.000 kvm. parkering og annet i kjeller.

Referanser 

Byggverk i Oslo
Vaterland
Grønland (Oslo)
Byggverk fullført i 1988
Forretningsbygg i Oslo
Oltesvik kraftverk

Oltesvik kraftverk  er et vannkraftverk i Oltesvik i Gjesdal kommune i Rogaland. Verket regulerer Oltedalselva og utnytter et fall på 35 meter fra Ragsvatnet til sjøen og Høgsfjorden. 

Produksjonen startet i 1935. Kraftverket ble modernisert i 1995. 

Installert effekt er på 5 MW og midlere årsproduksjon er på 20 GWh. 

Kraftverket eies av Lyse Energi. 

Kraftverket overtok etter et provisorisk kraftverk bygget høsten 1917. Verket ble bygget grunnet en tørkeperiode i 1915 og fikk en av generatorene fra Oltedal kraftverk. Dette brant opp.

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Lyse Energi
 Nerheim, Gunnar (1997): Ingen skal fryse med kraft fra Lyse, Lyse kraft AS, Sandnes

Småkraftverk i Rogaland
Kraftverk i Gjesdal
Lyse Energi
Kraftverk etablert i 1935
Kraftverk etablert i 1995
Teigland

Teigland er et norsk slektsnavn.

Kjente personer ved navn Teigland
Jan Harry Teigland – politiker i Bodø (H)
Jon Teigland – fjellklatrer (førstebestiger av Trollveggen i 1965)
Anne Grethe Teigland – administrasjonssjef i NRK Hordaland
André Teigland - forskningssjef ved Norsk Regnesentral
Jarle Teigland - norgesmester i kryssord
Åse Teigland - musiker
Svein Helge Teigland - rektor ved Blokkhaugen skole
Jens Teigland - spesialist i plastisk kirurgi
Nils Teigland - en av de 7 første medlemmene av Bergen Brannkorps Musikkorps

Personer utenfor Norge ved navn Teigland
 Robin Teigland - dr. i økonomi på Handelshøyskolen i Stockholm
 Trond Teigland – konsulent i Stockholm, Sverige
 Brian Teigland – tidligere amerikansk værmelder på TV-kanalen WREG

Etternavn
Celtic Frost

Celtic Frost var et heavy metal-band fra Zürich i Sveits som har vært et avant-garde metal-band som har influert en mengde metal-band, og regnes som et av de mest innflytelsesrike bandene innen death- og black metal-sjangerne.

Biografi 
Bandet ble stiftet i 1984 av Tom Warrior og Martin Eric Ain etter oppløsningen av Hellhammer, og de debuterte med albumet Morbid Tales, som ble utgitt som EP- i Europa samme år. Albumet ble gitt ut i USA med to ekstra spor, som et studioalbum. Deretter EP-en Emperor's Return, etterfulgt av studioalbumet To Mega Therion fra 1985. I 1988 kom albumet Cold Lake, som ble mottatt dårlig av fansen da stilen var lagt om til glam metal. To år senere kom Vanity/Nemesis, og nå var stilen thrash metal. Bandet ble oppløst i 1992 og ble gjenforent igjen i 2003. Celtic Frost ga så ut albumet Monotheist i 2006 og dro på verdensturné. Tom Warrior forlot bandet tidlig i 2008, og på en pressemelding som ble lagt ut på hjemmesidene til bandet 9. september 2008 ble det fortalt at bandet er oppløst for godt.

Som et tidlig ekstrem metal-band har bandet influert mange andre band, både innen death, black og thrash metal. Band som har nevnt at har blitt influert og/eller har spilt coverlåter av bandet er Therion (tok navnet fra albumet To Mega Therion), Melvins, Opeth, Between the Buried and Me, Opera IX, Evoken, Nile, Amorphis, Stormtroopers of Death, Paradise Lost, Anathema, Nirvana, HIM, Dimmu Borgir, The Gathering, Akercocke, Sarcófago, Sepultura, Samael, Tiamat, Emperor, Mayhem, My Dying Bride, Darkthrone, Satyricon, High on Fire, Nokturnal Mortum, Obituary, Gorgoroth, Mortician og 1349 med flere. Dave Grohl (x-Nirvana, Foo Fighters) har sagt flere ganger at Frost har vært en inspirasjon for ham. Han inviterte Tom Warrior til å være med på soloprosjektet Probot (2004) hvor Warrior var med og skrev sporet «Big Sky».

Medlemmer

Siste medlemmer 
 Tom Warrior (Thomas Gabriel Fischer) – Vokalist og gitarist (1984–1993, 2003-)
 Martin Eric Ain – Bassist (1984–1985, 1987, 1990–1993, 2003-)
 Franco Sesa – Trommeslager (2004–)

Tidligere medlemmer 
Gitarister
 Ron Marks (1987)
 Oliver Amberg (1988–1989)
 Erol Unala (2003–2005)
 Curt Victor Bryant (1988–1993) (også bassist)
 Anders Odden – (2006–2007) (turnémusiker)

Trommeslagere
 Isaac Drasco (1984)
 Stephen «Evoked Damnator» Priestly (1984, 1988–1993)
 Reed St. Mark (1985–1988, 2003–2004)

Bassister
 Dominic Steiner (1986)

Utgivelser

Referanser

Litteratur 
 Are you morbid? av Thomas Gabriel Fischer ISBN 1860743102

Eksterne lenker 
 
 Celtic Frost hos MySpace
 

Sveitsiske heavy metal-band
Celtic Frost