alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Kretsløpsteknologi

Kretsløpsteknologi beskriver prosesser, teknikker og infrastruktur hvor målet er å nyttegjøre seg av vann, plantenæringstoffer (fosfor, nitrogen, kalium) og energi (biogass) som finnes i avløpsvann og «organisk avfall». Denne teknologien er knyttet til et framtidigssamfunn hvor man ved hjelp av små, kunstige menneskeskapte «kretsløp» samler og «resirkulerer» ulike ressurser som hentes i avfallet. 

Det viktige plantenæringsstoffet fosfor kan være et eksempel – som globalt sett er en begrenset «mineralressur»s – og som kan bli mangelvare i et hundreårsperspektiv. Det finnes organisk bundet fosfor i betydelige mengder i organisk avfall og «svartvann» (fra «toalett»et). Ved etablering av kunstige fosfor-kretsløp blir fosfor i «avløpsvann» og avfall samlet, gjenvunnet og foredlet fram til organisk bundet, plantetilgjengelig fosfor. I dag går betydelige mengder fosforressurser til spille gjennom avfalls- og avløpshåndteringer som ikke sørger for at «resirkulering»en av denne ressursen blir gjort plantetilgjengelig, eller rett og slett skylles ut i resipienten.

Kildeseparering
Innen kommunalteknikk kan kildeseparering av avløpsvann, hvor gråvann fra vask og dusj er atskilt fra svartvann (toalett og urinal) være en effektiv teknologisk metode for gjenbruk av næringsstoffene vann, plantenæringsstoffer og energi.

Eksterne lenker
  Kretsløpsteknologi – Forskning på kretsløpsteknologi UMB
 Studier innen kretsløpsteknologi- Studier innen kretsløpsteknologi (Siv.ing/Master)

Økologi
Avfall
Vann
Gjenvinning
Oppdal skisenter

Oppdal skisenter er et av Norges største skianlegg, og ligger i Oppdal kommune i Trøndelag. Skisenteret består av de fem løypeområdene Vangslia, Ådalen, Hovden, Slettvoll og Stølen som er koblet sammen gjennom et nettverk av samkjøringsløyper og heiser. Skianlegget er spredt over fire fjell, og har et løypenett på 56 kilometer, som også inkluderer to terrengparker og flere barnevennlige løyper. Oppdal skisenter har det største tilgjengelige terrenget blant samtlige norske anlegg, og er kjent for sine gode heisbaserte frikjøringsmuligheter, da spesielt med utgangspunkt i Ådalen.

Løypenett 
Løypenettet i Oppdal skisenter strekker seg over 56 km, og er sortert etter fire vanskelighetsgrader: Grønn (enkel), blå (middels), rød (noe krevende) og svart (krevende). Enkelte av løypene har ikke fargekoder. Dette gjelder i hovedsak skogsløypene og noen samkjøringsløyper. Nedenfor følger en oversikt over samtlige preparerte løyper innenfor skisenteret:

Heissystem 

Heissystemet i Oppdal skisenter binder sammen de fem skianleggene innenfor senteret. Totalt er det 3 stolheiser, 14 T-krokheiser og én båndheis. Det nyeste tilskuddet blant heisene er stolheisen Håkerekspressen i Vangslia, som åpnet i 2007.

Eksterne lenker 
 /Index.aspx?PageID=286o Oppdal skisenter

Skianlegg i Norge
Idrettsanlegg i Trøndelag
Sport i Oppdal
Byggverk i Oppdal
Alpinanlegg i Norge
Næringsliv i Oppdal
Fakultet for realfag og teknologi

Fakultet for realfag og teknologi (REALTEK), tidligere Institutt for matematiske realfag og teknologi (IMT), er teknologifakultetet på Norges miljø- og biovitenskapelige universitet (NMBU) og holder til i TF-kvartalet lengst øst på campus. Fakultetet har omkring 130 fast ansatte og har rundt 1100 studenter (2017). REALTEK utdanner lektorer i realfag, ingeniører og sivilingeniører, og har ansvaret for om lag 20 undervisnings- og forskningslaboratorier, mekanisk verksted, fiskefjøs og NMBUs biometeorologiske målestasjon.

Studier 
Fakultet for realfag og teknologi er ansvarlig for den disiplinorienterte teknologiutdannelsen (sivilingeniør) og lærerutdanningen ved NMBU. I tillegg er REALTEK ansvarlig for det grunnleggende emnetilbudet til alle NMBU-studier i fagene fysikk, matematikk og informatikk. REALTEK tilbyr følgende studieprogrammer: 

 Sivilingeniørstudier/5-årig master i teknologi
- Byggeteknikk og arkitektur
- Geomatikk
- Datavitenskap
- Industriell økonomi 
- Maskin, prosess- og produktutvikling 
- Miljøfysikk og fornybar energi
- Vann- og miljøteknikk (inkl desentrale VA-anlegg og gråvannsrensing) 

 Bachelorstudier/3-årige
- Energi- og miljøfysikk
- Geomatikk

 Lærerutdanning
- Lektorutdanning i naturvitenskapelige fag (5-årig)
- Praktisk-pedagogisk utdanning, PPU (1 årig – heltid)
- Praktisk-pedagogisk utdanning, PPU (2 årig – deltid)

 Kortere studier
- Frie realfag (1-2 år)

 Masterstudier (2-årige)
- Data Science

Forskning  
Fakultet for realfag og teknologi har om lag 50 ansatte i vitenskapelige stillinger, samt 60 doktorgradsstipendiater og post doc-er (2010) fordelt på følgende forskergrupper: 
 Fornybar energi 
 Bærekraftig infrastruktur 
 Vann- og miljøteknikk (inkl helse)
 Beregningsorientert biologi 
 Bildeanalyse og applikasjoner 
 Miljøorientert geomatikk Geofag 
 Kunnskap, undervisning og læring 
 Design og produktutvikling

Næringsutvikling 
REALTEK tilbyr produktutvikling og funksjonstesting for næringsliv og industri.

Eksterne lenker
 Om REALTEK – Om Fakultet for realfag og teknologi
 Studietilbud ved REALTEK

Norges miljø- og biovitenskapelige universitet
Charmaine Hooper

Charmaine Elisabeth Hooper (født 15. januar 1968 i Georgetown, Guyana) er en kanadisk tidligere fotballspiller. Hooper regnes blant de beste fotballspillerne noensinne, sammen med Mia Hamm, Michelle Akers, Sun Wen, Bente Nordby og Hege Riise.

Klubblag 
Hooper begynte som fotballspiller i Zambia, der faren var stasjonert. Deretter flyttet hun til Nepean i Ontario, og spilte på Nepean Hotspurs som liten. Etter hvert flyttet hun til USA og spilte på North Carolina State University, der hun markerte seg tidlig. Dette var den første av mange utenlandsopphold. I 1993 dro Hooper til Norge og spilte en sesong for Donn i dennes debutsesong i Toppserien. Med god hjelp av Hooper kom Donn på fjerdeplass og Hooper selv kom på tredjeplass på toppscorerlisten det året. Hooper ble imidlertid ikke i Donn, og kort tid etter dro hun til Italia, der hun spilte for Lazio. Heller ikke der ble hun mer enn én sesong, og neste stopp ble Japan. Der hun i Norge og Italia hadde kommet i skyggen av Birthe Hegstad og Carolina Morace i toppscorerkampen, var hun i Japan langt bedre. For laget FC Prima Ham ble hun toppscorer i 1994 og 1995, kåret til «Årets spiller» i 1995 og ble tatt ut på laget i 1994, 1995 og 1996.

Samtidig som hun spilte i Japan, brukte hun tiden mellom sesongene i USA, der hun spilte for Rockford Dactyls. I 1998 avsluttet hun karrieren i Japan, og spilte for Chicago Cobras fram til 2000. I 1999 scoret Hooper begge målet for verdenslaget mot USA i oppkjøringen til VM. Fra 2000-2003 spilte Hooper for Atlanta Beat i WUSA. Hooper markerte seg sterkt også der. I sin første sesong for Beat var hun med på å få laget til finale. Hun kom på andreplass i toppscorerlisten bak Tiffeny Milbrett, og ble tatt ut på årets lag. Hooper ble i Beat fram til ligaen og laget ble lagt ned sent i 2003. Siden da har Hooper vørt av og på innen klubbfotball. Hun spilte i 2006 for New Jersey Wildcats, og i 2008 for Fort Worth FC, men hun står ikke nevnt i Fort Worths spillerliste.

Landslag 
Hooper debuterte på det kanadiske landslaget den 7. juli 1986 mot USA. Hun har vært med i startoppstillingen i VM i 1995, 1999 og 2003 og tilsammen scoret fire mål. Hooper og noen andre spillere ble i 2006 suspendert for å ikke ha møtt opp på en trening i Newfoundland.

Hooper har en fotballbane i Ontario oppkalt etter seg.

Referanser

Kilder 
 Biografi ved CanadaSoccer
 NC State Women's soccer

Eksterne lenker 
 

Canadiske fotballspillere
Fødsler i 1968
Peter Christopherson

Peter Christopherson (født 27. februar 1955 i Leeds, døde i søvne natt til 25. november 2010) var en britisk musiker, regissør og designer, og tidligere medlem av den innflytelsesrike britiske designbyrået Hipgnosis.

Han var en av de opprinnelige medlemmene av Throbbing Gristle. Etter Throbbing Gristle deltok han i stiftelsen av Psychic TV sammen med Geoffrey Rushton, aka John Balance. Etter sin korte tid i Psychic TV, dannet Christopherson Coil sammen med John Balance, som varte i underkant av 23 år, inntil Balance døde.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Grafiske designere
Britiske regissører
Britiske musikere
Personer fra Leeds
Fødsler i 1955
Dødsfall i 2010
Liste over sørkoreanske aviser

Liste over sørkoreanske aviser med utgiversted.

Engelskspråklige
 The Korea Herald (Seoul)
 The Korea Times (Seoul)
 Korea JoongAng Daily (Seoul)

Riksdekkende
 Chosun Ilbo (Seoul)
 Dong-a Ilbo (Seoul)
 JoongAng Ilbo (Seoul)
 Hankook Ilbo (Seoul)
 The Hankyoreh (Seoul)
 Kyunghyang Shinmun (Seoul)
 Kookmin Ilbo (Seoul)
 Seoul Shinmun (Seoul)
 Munhwa Ilbo (Seoul)
 Segye-Ilbo (Seoul)
 Good Day (Seoul)
 Sports Seoul (Seoul)
 Sports Chosun (Seoul)
 Sports Today (Seoul)
 Ilgan Sports (Seoul)
 Herald Economy (Seoul)
 Maeil Gyeongje (Seoul)
 Seoul Gyeongje (Seoul)
 Hankook Gyeongje (Seoul)
 Financial News (Seoul)
 Stock Daily (Seoul)
 Money Today (Seoul)
 Electronics Daily (Seoul)

Regionale
 Daejeon Ilbo (Daejeon)
 Chungcheong Daily (Cheongju)
 Dongyang Ilbo (Cheongju)
 Gangwon Ilbo (Chuncheon)
 Kookje Shinmun (Busan)
 Gangwon Shinmun (Wonju)
 Jeju Ilbo (Jeju)
 Halla Ilbo (Jeju)
 Gyeongnam Domin Ilbo (Sør-Gyeongsang)

Eksterne lenker
  Korea Association of Newspapers
  Korean Commission of Press
  Korea On-line Newspaper Association
  Korean Specified Newspaper Association
  MediaSIS; Media Statistics Information System

Sørkoreanske aviser
 
Aviser
Godfrey Binaisa

Godfrey Binaisa (født 30. mai 1920, død 5. august 2010) var en ugandisk advokat som var justisminister i Uganda mellom 1962 og 1968 og president fra juni 1979 til mai 1981. 

Ved sin død i 2010 var han Ugandas eneste gjenlevende tidligere president. Binaisa var i utgangspunktet advokat. Han ble utdannet ved King's College Budo og Makerere College. Han fikk en lavere grad innen juss fra King's College i London i 1955. Han drev privat advokatpraksis i Kampala før han begynte som politiker, og senere ble president.

Binaisa var medlem av politiske partiene Uganda National Congress og United Congress Party på 1950-tallet. Han ble senere med i Uganda People's Congress, som i 1962 dannet det første  regjeringen etter landets uavhengighet fra Storbritannia. Han ble utnevnt til justisminister i 1962, en posisjon der han tjenestegjorde frem til 1968.

I 1969 Binaisa gikk inn i privat juridisk praksis, og etter at diktatoren Idi Amin tok over makten i 1971, reiste han i eksil til USA, der  han praktiserte som advokat Mount Vernon i New York. Mens han bodde i USA, ble han medlem av Uganda Freedom Union, en av flere anti-Amin grupper som var blitt dannet av ugandere i eksil.

Etter at Idi Amin var blitt styrtet i 1979, vendte Binaisa tilbake til Uganda. Etter Idi Amin, tjente Yusuf Lule som midlertidig president i 68 dager. 20. juni 1979 ble Binaisa utnevnt til president i Uganda av National Consultative Commission, som da var øverste styrende organ i Uganda National Liberation Front (UNLF), en koalisjon av tidligere ugandisk landsforviste som hadde hjulpet til med å fjerne Idi Amin.

Binaisa ble fjernet fra presidentembetet den 12. mai 1980 av den militære kommisjonen, et mektig organ i UNLF ledet av Paulo Muwanga og som hadde Yoweri Museveni (daværende leder av partiet Uganda Patriotic Movement) som nestleder. Landet ble ledet av Presidential Commission of Uganda som hadde blitt satt opp et par dager etter statskuppet av Binaisa.

Gjennom 1980-og 1990-tallet, bodde Binaisa i New York, der han arbeidet som advokat. Senere returnerte han til Uganda, der han levde et rolig liv som pensjonist. Binaisa giftet seg med Tomoko Yamamoto den 26. juli 2004. De hadde møttes gjennom internett. Ekteskapet tok slutt i juli 2005. Binaisa døde i søvne den 5. august 2010. Han var 90 år gammel og hadde hatt slag eller hjerteinfarkt tidligere dette året. Binaisa ble innvilget statsbegravelse av myndighetene i Uganda.

Referanser 

Ugandiske presidenter
Ugandiske politikere
Fødsler i 1920
Dødsfall i 2010
Kjersti Horn

Kjersti Horn (født 30. juni 1977) er en norsk teaterregissør, utdannet ved teaterregilinjen ved Dramatiska institutet i Stockholm i 2006. 

I sin studieperiode satt hun blant annet opp Natta syng sine songar av Jon Fosse på Stockholms Stadsteater. Horn har hatt regien på stykker som Shopping And Fucking (1998), Disco Pigs (1999), Knivskarpe polaroider (2001), Medeas Barn (2004). Hun var med som danser i Jo Strømgren-forestillingen Lux Aeterna (2002). Hun laget også dreieboken for Robert Wilsons oppsetning av Peer Gynt (2005).Sommeren 2006 hadde hun regien på Knut Nærums barnestykke-utgave av Peer Gynt i Frognerparken, som ble spilt av andreårsstudentene på Teaterhøgskolen. 

I januar 2008 hadde Kjersti Horn regien på Mitt navn er Rachel Corrie på Det norske teatret i Oslo. Stykket er basert på dagbøkene til fredsaktivisten Rachel Corrie, som stilte seg i veien for en bulldozer og ble drept i sitt forsøk på å redde et palestinsk hjem.

Høsten 2008 stod Horn bak regien på Folkeutrydning – eller Leveren min er meningsløs, av Werner Scwab, på Den Nationale Scene i Bergen.  Hun debuterte på Dramaten i Stockholm i 2008 med det kritikerroste stykket Dumb Show med den kjente Rein Brynjolfsson, som ble så populært at det ble flyttet til Stora scenen i januar 2009.

Høsten 2009 regisserte hun Valerie Solanas 7 av Sara Stridsberg på Torshovteatret i Oslo. Stykket er basert på Stridsbergs prisbelønnede roman Drømme-fakultetet, og handler om feministen Valerie Solanas, som blant annet er kjent for mordforsøket på Andy Warhol i 1968. I januar 2010 hadde Kjersti Horn regien på Oslo Nye Teaters oppsetning av musikalen "Spring Awakening", bygget på Frank Wedekinds Frühlings Erwachen (manus/sangtekster: Stephen Slater, musikk: Duncan Sheik).

I januar 2011 satte hun opp stykket Knutby av Malin Lagerlöf på Hålogaland teater i Tromsø, med Anneli Drecker i en av hovedrollene. Knutby er et dokumentarisk teaterstykke som går bak historien om Knutby-saken og forsøker å forstå menneskene som dramaet handler om. Stykket er basert på den virkelig historien om Knutby.

Kjersti Horn er datter til skuespiller, teatersjef og AP-politiker Ellen Horn, og er født med skjelettsykdommen spondylo-epyphyfysealdysplasi.

Referanser 

Norske teaterregissører
Felleslista

Felleslista (samisk: Oktasašlista) er en norsk, samisk valgliste, som ble etablert til Sametingsvalget 2009, i valgkrets 1 - Nuortaguovllu válgabiire/Østre valgkrets. Den er partipolitisk og organisasjonsmessig uavhengig.

Felleslista har mye til felles med Tana Fellesliste (Deanu Oktasašlistu), som ble etablert til kommunestyrevalget i Tana i 2007, men siden valgkretsene ble større ved Sametingsvalget 2009 enn tidligere valg måtte valglisten og navnet tilpasses den nye valgkretsinndelingen.

Felleslistas øverste tre kandidater ved Sametingsvalget 2009 var:
 Hartvik A. Hansen
 Nils A. Gaup 
 Tone W. Ånetsen

De fikk totalt 112 stemmer, som var 6,6 % av stemmene i valgkretsen. Dette ga ingen representanter til Sametinget for perioden 2009-13.

Valgprogrammet deres for Sametingsvalget 2009 var bl.a.:
 Endre Sametinget, til 7 medlemmer i Sametingsrådet og 3 hovedutvalg valgt etter forholdstallsvalg
 Gjeninnføring av utjevningsmandatene på Sametinget 
 La sjølaksefiskerne selv få fortsette fisket, og nei til konsesjonsordning
 Motorferdselloven må sikre barmarkskjøring til nyttekjøring 
 Spesielt Lofotenområdet må skjermes for oljeleting
 Satsing på en styrt og kontrollert opplevelsesturisme, for å gi arbeidsplasser 
 Skjerming av villaksbestanden, mot genetisk forurensing og laksesykdommer
 Økologisk Reindrift; reintallet må tilpasses beitegrunnlaget 
 Sterkere beskatning av skadedyr og rovdyrbestandene 
 offentlige velferdstilbud gjennom staten og kommunene
 Sikre at intensjonen i samelovens språkregler følges

Se også
Tana Fellesliste

Referanser

Samisk politikk
Etableringer i 2009
Gummi-Tarzan (film)

Gummi-Tarzan er en film fra 1981 regissert av Søren Kragh-Jacobsen. Filmen er basert på Ole Lund Kirkegaards bok Gummi-Tarzan.

Filmen fikk tre Bodilpriser i 1982 for henholdsvis beste film, beste mannlige hovedrolle, Otto Brandenburg og beste mannlige birolle, Peter Schrøder. 

I 1982 vant filmen UNICEFs nyinnstiftede barnefilmpris.

Gummi-Tarzan er tatt opp i Danmarks kulturkanons barnekanon.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1981
Bodilprisen for beste danske film
Den danske kulturkanonen
Danskspråklige filmer
Filmer regissert av Søren Kragh-Jacobsen
Lofsrud skole

Lofsrud skole er en ungdomsskole på Lofsrud ved Klemetsrud, sørøst i Oslo. Det er klasser fra 8. til 10. trinn. Skolen opptar barn i området Lofsrud/ Klemetsrud. 

Skolen har prøvd ut motiverende pedagogikk og organisering under begrepet «Lofsrudmodellen».

Rektorer 
 2019-: Trond Nilsen (fra Holmlia skole)
 2018-2019: Per Øyvind Saga Hammerstad (fra Lindeberg skole)
 2018: Jan Ljøner (midlertidig)
 2018: Hege Skau-Nilsen
 2010-2018: Bitten Koch
 -2010: Bente Borrebæk
 Knut Brudeli

Eksterne lenker
 Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 7. februar 2018.
 Skolens hjemmeside
 

Ungdomsskoler i Oslo
Skoler i bydel Søndre Nordstrand
Kulturminner i bydel Søndre Nordstrand
Lønnebakken skole

Lønnebakken skole (tidligere Bogstadveien skole) er en spesialskole i for elever med sosiale- og emosjonelle vansker fra 1.-10. trinn og for elever innen autismespekteret i grunnskole og videregående trinn. Skole har siden 2020 ligger på Bredtvedt i Oslo. Skolen tar imot barn med atferdsutfordringer og autismespekterforstyrrelser. Elevene kommer fra ulike skolekretser i Oslo kommune. Fra august 2022 tilbyr skolen i tillegg til klasser fra 1. til 10 trinn, også videregående plasser for elever med autismespekterdiagnose.

Historikk 
Skolen ble etablert i 1972 på Majorstua som en underavdeling av Majorstua barneskole, men under navnet Bogstadveien skole. Skolen flyttet til Torshov i 2001 og fikk navnet Lønnebakken skole. Høsten 2020 flyttet skolen inn i lokalene til de tidligere Statped-avdelingene Bredtvet kompetansesenter og Torshov kompetansesenter på Bredtvedt.

Rektorer 
 1972–1995 Anne Sofie Høe
 Astrid Slåttøy
–2015: Mariann Løkke (til Sollerudstranda skole)
 2015–2020: Håkon Brekkhus (til Blommenholm skole)
 2020– Heidi Lain Knudsen

Referanser

Eksterne lenker
 Skolens hjemmeside

Spesialskoler i Oslo
Barneskoler i Oslo
Ungdomsskoler i Oslo
Skoler i bydel Frogner
Skoler i bydel Grünerløkka
Skoler i bydel Bjerke
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1972
Byggverk fullført i 1972
Manglerud skole

Manglerud skole er en barne- og ungdomsskole på Manglerud øst i Oslo. Det er klasser fra 1. til 10. trinn. Skolen opptar barn i området Manglerud-Abildsø.

Filial på lokaler huset ble lagt ned 2015 fra Manglerud videregående skole.

Rektorer
 Peter Streijffert (2016- fra Skullerud skole)
 Tom Moen
 Roald Nadheim

Eksterne lenker
 Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 7. februar 2018.
 Skolens hjemmeside

Barne- og ungdomsskoler i Oslo
Skoler i bydel Østensjø
Akitofel

Akitofel fra Gilo (hebraisk for «bror av flauhet» eller «ugudelighet») var en rådgiver for kong David av Israel, og en mann som var kjent for sin skarpsindighet og kløkt. På den tiden da Absaloms gjorde opprør mot sin far kongen, deserterte Akitofel fra David og gikk inn for Absaloms sak.

David sendte sin gamle venn Husjai tilbake til Absalom for at han skulle motvirke Akitofels råd. Akitofel rådet Absalom å forfølge David da han flyktet, noe som var klokt militært sett, men Absalom gjorde ikke dette. Da Akitofel oppdaget at hans gode råd mot David ikke ble fulgt på grunn av Husjais innflytelse, forutså han (korrekt) at opprøret ville feile. Fornærmet forlot han deretter Absaloms leir og dro tilbake til Gilo, hans hjemby i høylandene i Judea, og etter at han hadde tatt av sine saker, hengte han seg selv. Han ble gravlagt i sin fars grav.

En mann ved navn Akitofel er også nevnt i Andre Samuelsbok 23:34 for å være far til Eliab, og ettersom samme bok 11:3 forteller at Eliab er far til Batseba, en av Davids kvinner, har bibelforskere trukket konklusjonen at Akitofel faktisk er Batsebas bestefar. Bibelforskerne Levenson og Halpern har merket seg at «fortelleren er tilstrekkelig finurlig (eller troskyldig)» da det Batsebas bestefar som fristet kong David i Andre Samuelsbok 12:11, og således innfridd profeten Natans for ble oppfylt.

Referanser

Eksterne lenker 
 Artikkel Ahithophel i Jewish Encyclopedia

Bibelske personer
Andre Samuelsbok
Uvdal Skisenter

Uvdal Skisenter (tidligere Uvdal Alpinsenter) er et skisenter i Numedal i Buskerud. Senteret ligger ved fylkesvei 40 i øvre Uvdal. Skitrekk og nedfarter strekker seg fra 649 til 1209 m.o.h. der lengste nedfart er på 6 km.

Senteret består av to skianlegg beliggende rundt 3 km fra hverandre. De var opprinnelig også to separate bedrifter, Uvdal Alpinsenter på sørsiden av dalen og Uvdal Alpinpark på nordsiden. I forbindelse med anleggene ble det også bygget ut større hytteområder. Etter de gikk konkurs i Uvdal Alpinsenter, ble de to virksomhetene i 2010 slått sammen til Uvdal Skisenter, og tilbudene samkjørt, blant annet med felles heiskort for begge anleggene og busstransport mellom bakkene.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Alpinanlegg i Norge
Byggverk i Nore og Uvdal
Sport i Viken
Etableringer i 2010
Næringsliv i Nore og Uvdal
Sverre Knutsen

Sverre Richard Knutsen (født 23. juni 1945) er en norsk historiker, tidligere forsker og tidligere politisk aktivist i den norske ml-bevegelsen.

Aktivitet i ml-bevegelsen

Knutsen var en av lederne i den norske ml-bevegelsen. Han var medlem av SUFs, senere SUF(m-l)s sentralstyre fra 1968 til 1973. I årene 1971–1973 var han formann i organisasjonen. I den politiske debatten fremholdt han Josef Stalin som et stort forbilde og ble bredt kjent i media under kallenavnet «Stalin-Knutsen». I perioden 1973–1982 var han medlem av sentralkomiteens arbeidsutvalg i AKP(m-l). Han var også partisekretær. Knutsen var forfatter av notatet «Framlegg til fråsegn om homofili» (kort omtalt som «Fråsegna») i 1974, der han beskrev homofili som et seksuelt avvik med røtter i samfunnsmessige og sosiale forhold og som en form for borgelig dekadanse. I 1979 rettet AKP-ledelsen en kraftig «sjølkritikk» mot notatet og beskrev det som reaksjonært; i Røde Fane i 1979 fordømte AKP «fråsegna», som ble beskrevet som «et negativt lærestykke av rang». På landsmøtet i 1981 ble homofile gitt full anerkjennelse. Knutsen brøt med partiet og meldte seg ut i 1982.

Senere virke
Knutsen utga i 1985 håndboken Hvordan starte egen bedrift. I 1990 ble han dr.philos. i økonomisk historie ved Universitetet i Oslo. Samme år ble han ansatt som forsker ved Handelshøyskolen BI, der han senere ble professor i økonomisk historie og næringshistorie, og leder ved Institutt for Innovasjon og økonomisk organisering. Han forsket og publiserte hovedsakelig innen finansiell historie, finansiering av innovasjoner, samferdselshistorie og institusjonell økonomi. Han ble pensjonist i 2015.

Knutsen har vært ansvarlig redaktør av Scandinavian Economic History Review, visepresident i Scandinavian Society for Economic and Social History og SEHRs «Co-editor» for Norge.

Per 2021 er Knutsen fagansvarlig for områdene bank- og forsikringshistorie, internasjonale bank- og forsikringsbedrifter samt norske bank- og forsikringsbedrifter i Store norske leksikon.

Bibliografi 
 Norsk Vegpolitikk etter 1960. Stykkevis og delt (sammen med Knut Boge) Cappelen, Oslo (2005) ISBN 9788202243487
 Veier til modernisering, Pax Forlag, Oslo (2009) ISBN 9788253032221
 Staten og kapitalen i det 20. århundre-Regulering, kriser og endring i det norske finanssystemet 1900-2005, unipubavhandlinger, Acta Humaniora No. 287, Oslo (2009)
 Vern mot kriser? Norsk finanssystem gjennom 100 år (med G. Ecklund), Fagbokforlaget, Bergen (2000)

Referanser

Eksterne lenker 

 Sverre Knutsens hjemmeside på BI  (Besøkt 13. mai 2013)

AKP-politikere
Norske historikere