alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Skandale

En skandale er en hendelse eller en handling som vekker forargelse eller ubehagelig og pinlig oppsikt, det vil si noe som strider mot den vanlige moral- eller rettsoppfattelsen i et samfunn. Skandalesaker kan være små eller store og av privat eller offentlig karakter. Handlingene dreier seg ofte om makt og personlig vinning, enten de er politisk, økonomisk, sportslig eller seksuelt motivert. Slike saker får som regel alltid store og negative konsekvenser for dem det gjelder. Mange moderne skandalesaker er knyttet til kjendiser.

Ordet skandale kan brukes både om den moralske forargelsen og den vanærende hendelsen, og personer kan derfor både lage, eller gjøre, skandale, og være innblandet i en. Adjektivet skandaløs kan bety «skandalepreget», «skammelig» eller «anstøtelig». Verbet å skandalisere vil si å utsette noen for en skandale og stille dem i et dårlig lys ved å trekke dem inn i den. Ordet kommer fra det franske scandale som igjen stammer fra det greske skandalon, som betyr «felle» eller «snare».

Omtale av skandalesaker
Mens enkelte skandalesaker kan avsløre viktige misforhold og kriminalitet i samfunnet, berører personlige skandaler vanligvis bare dem som er direkte innblandet eller dem som står nær disse. Likevel er slike hendelser svært populært og kommersielt godt stoff i de fleste massemediene, særlig hvis det gjelder kjente personer, selskaper og organisasjoner. Blader som skriver om sensasjoner og skandaler blant kjendiser, omtales gjerne som skandale- eller sladrepressen eller Den gule pressen. 

Skandalesaker kan oppstå som avsløringer etter undersøkende journalistikk, ved anonyme informasjonslekkasjer eller ved at en varsler eller whistle-blower fremskaffer negativt materiale om en bedrift, institusjon eller gruppe han eller hun er medlem av. Noen skandaler har også vært iscenesatt for å skape oppmerksomhet omkring en sak eller person eller for å skjule eller overdøve et annet forhold.

Relaterte emner
 Justismord
 Korrupsjon
 Moralsk panikk
 SKUP-prisen
 Sladder
 Ære – skam

Eksterne lenker
 Oppslagsordet «Skandale» i Ordbog over det danske sprog (på dansk)
 Oppslagsordet «Skandal» i Svenska Akademins ordbok (på svensk)

Medier
Kultur
Exocet

Exocet er et fransk sjømålmissil, produsert av MBDA, og dets forgjengere Aérospatiale og Nord Aviation.

Exocet var i bruk under Falklandskrigen på argentinsk side. Mest kjent er senkingen av den britiske jageren HMS «Sheffield» 4. mai 1982. Under Iran–Irak-krigen benyttet Irak gjentatte ganger Exocetraketter mot både militær og sivil skipsfart i Persiagulfen. Det var under et slikt angrep 17. mai 1987 at en irakisk Mirage F1 angrep den amerikanske fregatten USS «Stark». Begge de avfyrte missilene traff, men bare én eksploderte og USS Stark ble reddet av mannskapet og reparert.

Varianter av Exocet 
MM38 (skytes ut fra overflaten)
AM39 (luftbåren)
SM39 (skytes ut fra ubåt)
MM40 (skytes ut fra overflaten)

Hovedkonkurrenten til Exocet er det amerikanske Harpoon-missilet.

Land som benytter seg av Exocet
Argentina, Brasil, Chile, Egypt, Frankrike, De forente arabiske emirater, Hellas, Indonesia, Irak, Kuwait, Kypros, Libya, Malaysia, Marokko, Oman, Pakistan, Peru, Qatar, Sør-Afrika, Thailand og Tyskland.

Eksterne lenker

Sjømålmissiler
Hot Fuzz

Hot Fuzz er en politikomedie skrevet av Simon Pegg og Edgar Wright, paret bak Shaun of the Dead. Hovedrollene spilles av Pegg og Nick Frost, mens andre roller ble spilt Adam Buxton, Bill Bailey, David Bradley, Jim Broadbent, Olivia Colman, Steve Coogan, Paddy Considine, Timothy Dalton, Martin Freeman, Bill Nighy, Anne Reid, Rafe Spall, David Threlfall, Billie Whitelaw og Edward Woodward. Filmen ble regissert av Edgar Wright.

Filmen handler om politimannen Nicholas Angel (Pegg) som er så flink i jobben sin at han får sine kollegaer i Metropolitan Police i London til å fremstå som håpløse. For å rette opp dette inntrykket, bestemmer sjefene hans seg for å overføre ham til landsbyen Sandford i Somerset. Der blir han partner med den ikke fullt så komponente Danny Butterman (Frost), som har Mel Gibson som sitt store forbilde. Overgangen fra et hektisk byliv til den rolige landsbyen blir en påkjenning for Angel. Men etter hvert begynner han å ane ugler i mosen i landsbyen. Og spørsmålet blir da om det er noe skummelt som foregår, eller om det bare er Angels paranoia som har våknet til liv.

Innspillingen ble påbegynt 19. mars 2006. Under filmingen la filmselskapet ut små produksjonsdagbøker på hjemmesiden sine.

Skuespillere 
 Simon Pegg som Nicholas Angel. Politimann som blir omplassert fra London til Sandford.
 Nick Frost som politi-etterforsker Danny Butterman.
 Jim Broadbent som insepktør Frank Butterman. Daniel's far, og ansatt ved Sandford-politiet.
 Paddy Considine som etterforsker Andy Wainwright bed Sandford-politiet.
 Timothy Dalton som Simon Skinner. Manager ved kjøpesenter i Sandford.
 Bill Nighy som ansatt ved Metropolitan Police i London.
 Billie Whitelaw som Joyce Cooper. Driver hotell hvor Nicholas overnatter.
 Edward Woodward som Tom Weaver. En professor.
 Bill Bailey som politimann Turner ved Sandford.
 David Bradley som Arthur Webley. Bonde fra Sandford.
 Adam Buxton som Tim Messenger. Journalist fra avisen Sandford Citizen.
 Ron Cook som George Merchant fra Sandford.
 Kenneth Cranham som James Reaper.
 Peter Wight som Roy Porter. Eier av en lokal Sandford-pub
 Julia Deakin som Mary Porter, Roy's kone.
 Kevin Eldon som Tony Fisher, fra Sandford-politiet.
 Martin Freeman. Ansatt i Metropolitan Police in London.
 Paul Freeman som prest Philip Shooter, fra Sandford.
 Karl Johnson som politi-ansatt Bob Walker. Den eldste politimannen ved Sandford-politiet.
 Lucy Punch som Eve Draper. Ansatt ved by-rådet i Sandford.

Eksterne lenker 
 
 
 Hot Fuzz på sidene til Working Title Films

Britiske filmkomedier
Franske filmkomedier
Filmer fra 2007
Actionkomedier
Engelskspråklige filmer
Fri tanke

Fri tanke er et tidsskrift og nettavis som utgis av Human-Etisk Forbund. Tidsskriftet er forbundets medlemsblad med en utgivelsesfrekvens på fire ganger i året, og hadde i 2015 et opplag på 68 500. På internett er Fri tanke en nettavis for livssyn og livssynspolitikk med jevnlig oppdaterte saker.

Tidsskriftet og nettavisa redigeres etter redaktørplakaten på bakgrunn av Human-Etisk Forbunds verdigrunnlag. Ansvarlig redaktør er Kirsti Bergh.

Referanser

Eksterne lenker
 

Human-Etisk Forbund
Norske nettaviser
Norske fagblader
Supporter

En supporter (eller fan, fra engelsk fanatic, «fanatisk») er en person som støtter eller er tilhenger av et lag, en gruppe eller en person. Ordet supporter kommer fra det engelske ordet support som betyr «å støtte».

Fotballsupporter

Fotballags supporterklubber 

I Norge er det vanlig at fotballklubbene i de øverste divisjonene har en offisiell supporterklubb, i tillegg til eventuelle andre uavhengige grupper.

Tribunekultur 

Supportere har gjerne en måte å støtte laget som varierer ut i fra nasjonalitet, kultur og historie. Omtrent samtlige av de som identifiserer seg som supportere synger under kamp. I tillegg er det i andre kulturer bannere, flagging, tromming og andre typer tifo.

I Norge har det de siste årene vært delt mellom det man kaller britisk supporterstil og sydlandsk supporterstil. Der Strømsgodset og Vålerengas tilhengere gjerne er største eksponent for førstnevnte. Den sydlandske supporterstilen finner vi i størst utbredelse hos supportergruppene Kjernen og Kanarifansen. Det er og en tendens til at den sydlandske stilen er rådende blant de mindre gruppene, og blant de som starter nytt.

Alternativ supporterkultur 

I utgangspunktet er alle supportermiljøer i Norge forskjellige, men uansett skiller man gjerne ut de som avviker i stor grad fra det som er normen. I Norge er dette typisk ultras- og casualsgrupper, men man trenger ikke alltid å ha merkelapper som dette på gruppene. Ultras og casuals kan på mange skalaer plasseres på hvert sitt ytterpunkt, men på andre punkter finner man igjen likheter. 

I Norge kler ofte supportere seg i årets offisielle drakt, og bruker en del penger på produkter fra klubbenes supporterbutikker. De fleste alternative i Norge kler seg ikke i lagets drakt. Dette har og i mange grupper sammenheng med at man har en fascinasjon for engelsk gatemote, og den britiske fotballhistorien. Fotballarenaer ble typisk besøkt av menn fra arbeiderklassen, uten offisielle effekter på seg. I andre mer venstreorienterte miljø blir det sett på som en måte å melke supportere på. 

I de mer sydlandske ultrasgruppene i Norge, er det vanlig at det forekommer "uniformer". Her er det sterkt fokus på gruppetilhørighet og det visuelle. Grupper som Ikaros og Ultras Felt C er eksempler på grupper som har tekstiler som profilerer gruppen sin.

I visse fotballkulturer i nordlige strøk forekommer det ofte litt mer fornøyelige måter å hedre klubben sin på, som for eksempel i Bodø, der en stadig voksende supportergjeng har valgt ‘Pølsevann’ som sin «uniform». Pølsevann er en form for buljong som kun serveres på Aspmyra i Bodø.

Se også
 Supporterklubb
 Hooliganisme
 Heiagjeng, Cheerleading
 Støttegruppe
 Fanfiction, cosplay

Referanser 

Sport
Anna Magnani

Anna Magnani (født 7. mars 1908 i Roma, død 26. september 1973 samme sted) var en italiensk skuespiller. Hun vant Oscar, Golden Globe og BAFTA for rollen som Serafina Delle Rose i filmen Den tatoverte rosen (1955). Magnani har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Liv og virke

Bakgrunn 
Anna Magnani, som var utenomekteskaplig barn av en italiensk kvinne og egyptisk mann, vokste opp i fattigdom hos sin mormor i et slumdistrikt i Roma. hun fikk sin skoleutdannelse ved en klosterskole og begynte senere å studere ved Det dramatiske teaters sceneskole. For å finansiere sin utdannelse sang hun uanstendige ballader på shabby nattklubber. Hun avanserte til varietéer og fra 1926 medvirket hun i teateroppsetninger.

Skuespillerinne
I 1926 gjorde hun filmdebut i stumfilmen Scampolo. Hun kom ikke tilbake til filmen før i 1934; hun satset i stedet på en karriere som sceneskuespillerinne og sangerinne. I 1935 giftet hun seg med regissøren Goffredo Alessandrini, som anså henne uegnet som filmskuespillerinne, men likevel gav henne en birolle i filmen Cavalleria (1936). Deres ekteskap var ulykkelig og ble oppløst i1950. 

I 1942 fikk hun en utebomekteskapelig sønn med skuespilleren Massimo Serato. Sønnen ble senere rammet av polio. 

Etter Romas frigjøring under Andre verdenskrig sang Anna Magnani for de amerikanske soldatene og ble populær. Hun fikk sitt store gjennombrudd i 1944 i Roberto Rossellinis Rom - åpen by. Hun apilte senere en rekke kraftfulle kvinneportrett. Hun var ikke en typisk stjerne – liten og satt, med store mørke ringer under øynene – men hun ble betraktet av sine kolleger innen filmen som en av de største skuespillerinner noensinne. 

Hun ble belønnet med en Oscar i 1955 för sin rolle i Den tatoverte rosen.

Anna Magnani døde i 1973 av langvarig kreft i bukspyttskjertelen. Store menneskemasser samlet seg til hennes begravelse. Hun ligger begravd i familiemausoleet tilhørende hennes gode venn Roberto Rossellini.

Filmer i utvalg 

 1941: Teresa Venerdì
 1945: Rom – åpen by
 1945: Abbasso la miseria!
 1946: Abbasso la ricchezza!
 1947: Angelina
 1948: l'Amore
 1948: Il miracolo
 1950: Vulkanen
 1951: Bellissima
 1953: Gullkareten
 1955: Den tatoverte rosen
 1956: Den gode hånd
 1957: Vill er vinden
 1958: Kvinnefengslet
 1960: Slangeskinn
 1960: Deilig – tross alt
 1962: Mamma Roma
 1965: Made in Italy
 1969: Santa Vittorias hemmelighet
 1970: Sangerinnen
 1972: Roma

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Italienske skuespillere
Oscar-vinnere (hovedrolle)
BAFTA-vinnere
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Roma
Fødsler i 1908
Dødsfall i 1973
Humanist

Med humanist kan det siktes til:

 En tilhenger av humanisme, en bred og vanskelig avgrensbar betegnelse, herunder i første rekke de egentlige humanister fra renessansen, samt en rekke moderne filosofier og livssyn
 Filolog, person som har en humanistisk utdanning
 En tilhenger av livssynshumanisme eller humanetikk, et moderne sekulært livssyn, herunder organisasjonene og publikasjonene
 Human-Etisk Forbund, et livssynsamfunn
 International Humanist and Ethical Union, IHEU
 «Humanist (tidsskrift)», norsk tidsskrift som utgis av Human-Etisk Forbund
 «The Humanist», amerikansk tidsskrift
 Humanist Forlag, norsk forlag
Pietà

Pietà (italiensk: «fromhet») er en betegnelse på en billedlig representasjon av jomfru Maria som sørger over sin sønn Jesus mens hun holder hans døde legeme i armene. Denne scenen ble et yndet motiv for kunstnere i den italienske renessansen, og er siden 1300-tallet fremstilt i tusenvis av malerier og skulpturer, ofte som en del av utsmykningen i katolske kirker.

Michelangelos pietà (skulptur) 

Ordet er også brukt som egennavn for den mest berømte pietà av alle: Michelangelo Buonarrotis marmorskulptur, utført i 1499, og utstilt i Peterskirken i Roma. Skulpturen er et lysende eksempel på kunnskap om anatomi og på den nyplatonske teorien om at kroppens skjønnhet er er uttrykk for åndens. Skulpturen demonstrerer renessansens forkjærlighet for pyramidal oppbygning.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 Bilde av Michelangelos pietà

Skulpturer
Renessansen
Jane Wyman

Jane Wyman (født Sarah Jane Mayfield 5. januar 1917, død 10. september 2007) var en amerikansk skuespillerinne.

Wyman brukte fødselsdatoen 4. januar 1914 fra starten av sin Hollywood-karriere for å fremstå som eldre enn hun var. Hun vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som Belinda McDonald i filmen Johnny Belinda (1948). På 1980-tallet var Wyman kjent for rollen som det manipulerende familieoverhodet Angela Channing i såpeoperaen Falcon Crest. Hun har to stjerner på Hollywood Walk of Fame, for sin innsats innen film og TV-underholdning. 

Wyman var gift fire ganger, blant annet med skuespiller, senere president, Ronald Reagan fra 1940 til 1948. Hun var gift med samme mann, Fred Karger, to ganger, fra 1952 til 1955 og fra 1961 til 1965.

Filmografi (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Oscar-vinnere (hovedrolle)
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Saint Joseph i Missouri
Personer fra Cleveland
Loretta Young

Loretta Young (født Gretchen Young 6. januar 1913 i Salt Lake City i Utah, død 12. august 2000 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller som vant en Oscar for sin rolle som Katrin Holstrom i filmen Katrin gjør karriere (The Farmer's Daughter).

Hun har to stjerner på Hollywood Walk of Fame for sin innsats innen film og TV.

Liv og virke
Hun ble født i Salt Lake City som Gretchen Young, datter av Gladys (Royal) og John Earle Young. Ved konfirmasjonen tok hun navnet Michaela. Da hun var to år gammel, ble foreldrene separert, og da hun var tre, flyttet hun og familien til Hollywood. Hun og hennes søstre Polly Ann og Elizabeth Jane (artistnavn Sally Blane) arbeidet som barneskuespillerinner, men av de tre var det Loretta som hadde størst suksess.

Youngs første rolle var som treåring, i stumfilmen The Primrose Ring. I løpet av high school-årene, ble Young utdannet ved Ramona Convent Secondary School. Hun signerte kontrakt med John McCormick (1893–1961), ektemann og manager for skuespillerinnen Colleen Moore, som så den unge jentas potensial. Navnet "Loretta" ble gitt henne av Colleen, som senere forklarte at det var navnet på favorittdukken hennes.

Young hadde eleganse, og fikk flere og flere roller, og i midten av 1930-årene var hun en etablert stjerne. I 1947 mottok hun en Oscar-statuett for beste skuespillerinne for sin rolle i Katrin gjør karriere.

Loretta Young drog sig tillbaka från filmen 1953 för att göra karriär i TV – hennes TV-show The Loretta Young Show var en stor succé åren 1953-1960. 

Young har to stjerner på Hollywood Walk of Fame for prestasjoner innen film og fjernsyn. De er på adressene 6100 Hollywood Blvd. og 6135 Hollywood Blvd.

Loretta Young var gift tre ganger;  første gang med skuespilleren Grant Withers årene 1930-1931, andre gang med produsenten Tom Lewis 1940-1969 (de fikk to sønner). Tredje gangen med klessigneren Jean Louis fra 1993  til hans død i 1997. 

Young døde av kreft i 2000 og er begravd på Holy Cross Cemetery i Culver City i California.

Filmografi (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Oscar-vinnere (hovedrolle)
Emmy-vinnere
Hollywood Walk of Fame
Personer fra USA av luxemburgsk opphav
Personer fra Salt Lake City
Personer fra Los Angeles
Slaget ved Lyndanisse

Slaget ved Lyndanisse er slaget mellom danske kong Valdemar og esterne i dagens estiske hovedstad Tallinn.

Etter å ha samlet et meget stor hær, dro kong Valdemar mot Estland med 1500 langskip i et korstog mot det danskene så på som de hedenske estlenderne. Flåten nådde Estlands nordlige provins Revele i begynnelsen av juni 1219. Med i flåten var, utover kongen, erkebiskopen av Lund, Anders Sunesen, og biskop Theoderik av Estland. I hæren var også flere av kongens vasaller, tyskere under grev Albert og sorbere under Vitslav I av Rügen.

Korsfarerne slo seg ned ved Lyndanisse (dagens Tallinn) og begynte å oppføre en borg, «Castrum danorum», som senere på estisk ble til Tallinn, danskeborgen. Under byggingen av borgen kom flere estiske forhandlere på besøk for å trekke ut tiden, mens de selv samlet sin hær.

Kvelden 15. juni 1219 angrep esterne danskene og deres allierte fra fem kanter. Biskop Theoderik ble drept av esterne, som trodde de hadde drept kongen. Alt tydet på et katastrofalt nederlag for korsfarerne. Imidlertid ble ikke sorberne oppdaget av den estiske angrepsstyrken. Vitslav gjennomførte et hurtig motangrep som stanset den estiske fremrykningen. Dette ga de øvrige korsfarerne tid til å samle seg og omgruppere, hvoretter de i fellesskap klarte å drive den estiske hær på flukt. Tallinn og store deler av dagens Estland ble etter dette underlagt Danmark.

Ifølge sagnet knelte erkebiskop Anders Sunesen i bønn på en bakketopp under slaget. Når han rakte armene mot himmelen, rykket danskene frem, når armene ble senket på grunn av tretthet, trakk de seg tilbake. Hjelpere kom til for å støtte den gamle erkebiskopens armer. Da kampen var på sitt mest intense, sendte Gud hjelp. Tegnet var et rødt flagg med et hvitt kors som falt ned fra himmelen. Dette oppmuntret de danske soldatene ytterligere, og de vant en stor seier. Kong Valdemar kunngjorde at det korsflagget som ga danskene seieren heretter skulle være det danske flagget, i dag kjent som Dannebrog.

Se også 
Valdemarsdag

Lyndanisse
Lyndanisse
Konflikter i 1219
Danmarks historie
Tallinn
Brett Wetterich

Brett Wetterich (født 9. august 1973 i Cincinnati i Ohio) er en amerikansk golfspiller. Han ble profesjonell i 1994, og har siden spilt på Nationwide Tour og PGA-touren i USA. Han debuterte og spilte fast på PGA-touren i 2000–2002, men har flere ganger måttet gjennom kvalifisering for å gjenvinne eller sikre kortet: I 2004 greide han det ved å bli nummer ti på pengelisten på Nationwide Tour, etter å ha spilt der i to sesonger, og høsten 2005 klarte han en delt 26.-plass på kvalifiseringen til PGA-touren 2006. I 2006 vant han sin første PGA-seier, og er dermed sikret spillerett de neste to årene.

Meritter

Seire på PGA-touren 

 2006: EDS Byron Nelson Championship

På Nationwide Tour har han vunnet to ganger: Chitimacha Louisiana Open i 2003 og Envirocare Utah Classic i 2004.

Eksterne lenker 
 

Golfspillere fra USA
Personer fra Cincinnati
Fødsler i 1973
Dynamo

Dynamo og Dinamo kan vise til:

Generator, innretning som lager elektrisk strøm

Dinamo AS, et norsk kommunikasjons- og reklamerådgivningsselskap
Operasjon Dynamo, en militær operasjon under andre verdenskrig

KS Dinamo Tirana, en albansk fotballklubb
Colne Dynamoes FC, en tidligere engelsk fotballklubb
FC Dünamo Tallinn, en estisk fotballklubb
FC Dinamo Tbilisi, en georgisk fotballklubb
Dinamo Minsk, en hviterussisk fotballklubb
Dinamo Zagreb, en kroatisk fotballklubb
Dinamo Riga, en latvisk ishockeyklubb
Dinamo Bucureşti, en rumensk fotballklubb
Dinamo Moskva, en russisk fotballklubb
BFC Dynamo, en tysk fotballklubb fra Berlin
SC Dynamo Berlin, en tidligere tysk idrettsklubb
SG Dynamo Dresden, en tysk fotballklubb
Dynamo Kyiv, en ukrainsk fotballklubb
Houston Dynamo, en fotballklubb fra USA
Brüder Grimm-Museum

Brüder Grimm-Museum befatter seg med samling, dokumentasjon og vitenskapelig forskning knyttet til brødrene Jacob og Wilhelm Grimms liv og virke.

Museet ligger i Kassel i Tyskland, og ble grunnlagt i 1959 av byen Kassel og Brüder Grimm-Gesellschaft.

Den første utstillingen kom i stand 4. januar 1960, i anledning Jacob Grimms 175. fødselsdag, i Universitetsbiblioteket i Kassel, med hovedverkene til kunatnerbroren Ludwig Emil Grimm.

Det grimmske håndeksemplar av Kinder- und Hausmärchen fra 1812/1815, som befinner seg på Universitetsbiblioteket i Kassel, kom i 2005 på UNESCOs verdensarvliste.

Bibliotek og arkiv
Museet innbefatter deler av Palais Bellevue med bøker og manuskripter. Blant annet interfolierte eksemplarer av Kinder- und Hausmärchen og Deutschen Grammatik, sofaen fra Jacob Grimms arbeitsværelse, miniatyrportretter av deres mor, fra Wilhelm Grimms arbeidsværelse, grafiske trykk etter deres yngre bror Ludwig Emil Grimms, etc..

Litteratur 
 Bernhard Lauer: Die Brüder Grimm – Leben und Wirken, Kassel 2005. ISBN 3-929633-37-X
 Dieter Hennig: Brüder Grimm-Museum Kassel. Katalog der Ausstellung im Palais Bellevue. Kassel 1973.
 DER SPIEGEL (18/2006), Gelehrte: Ammenmärchen aus Kassel. Hamburg 2006.

Eksterne lenker
 grimms.de Internettpresentasjon av museet Grimmselskapet.
 Om Grimm-Museums historie.
 Encyclopedia over Brüder Grimm-Museum i Kassel.
 Deutschlandradio; Forskning.
 Deutschlandradio; Leder for Grimmselskapet.
 Grimmforum i Kessel.
 Diskusjon vedrørende museumsanliggender i Kassel.
 Originalopptegnelser og -notater etter Brødrene Grimm.

Litterære museer
Museer i Tyskland
Brødrene Grimm
Byggverk i Hessen
Museer etablert i 1959
1959 i Tyskland
Kultur i Hessen
Kassel
Kurilene

Kurilene er en øygruppe i Russlands Sakhalin oblast som strekker seg om lag 1 300 kilometer fra Hokkaido i Japan mot Kamtsjatkahalvøya og deler Okhotskhavet fra det nordlige Stillehav. Øygruppen omfatter i alt 56 øyer.

Øygruppen ble befolket av ainofolket og ble utforsket og befolket av russere og japanere i det attende og nittende århundre. Grensen mellom de to landene ble etablert i 1875 da Japan overtok øyene i bytte for å avstå Sakhalin til Russland. Russland krevde øyene tilbake etter andre verdenskrig, men Japan fastholder et krav på de fire sørligste øyene, Kunashiri, Etorofu, Shikotan, og Habomaiklippene; sammen kalles de av Japan for de «nordlige territoriene».

Kurilene er vulkanske og har over 100 vulkaner, 35 av dem er aktive. Det er hyppige jordskjelv i området.

Øyene er kjent for tåke og dårlig sikt, men havet rundt dem er rikt på fisk. Den nordligste øya, Atlasovøya eller «Oyakoba» for japanerne, er en nesten perfekt vulkan; den reiser seg rett opp fra havet og er et kjent tema i japanske haikudikt og billedkunst.

I dag bor det om lag tretti tusen russere, ukrainere, hviterussere, tartarer, koreanere og ainu på Kurilene. Om lag halvparten av befolkningen lever under fattigdomsgrensen. Fiske er hovednæringsvei. Øyene har strategisk og økonomisk verdi, spesielt i fisket, men har også ulike mineraler.

Katterasen kurilsk bobtail har eksistert og formert seg i sitt naturlige miljø på Kurilene uten innblanding fra mennesker.

Eksterne lenker 
 
 Kurilene fra Ocean Dots.com - med bilder fra rommet (engelsk)
 https://web.archive.org/web/20020211225504/http://artedi.fish.washington.edu/okhotskia/ikip/index.htm
 http://www.mofa.go.jp/region/europe/russia/territory/index.html