alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Matthew Harvey Clark

Matthew Harvey Clark (født 15. juli 1937 i Waterford i delstaten New York i USA) er en amerikansk katolsk prelat og emeritert biskop av Rochester i New York.

Liv og virke

Bakgrunn
Matthew Clark ble født i Waterford tett ved Troy i delstaten New York, til Matthew og Grace (née Bills) Clark. Han gikk på Catholic Central High School i Troy, Holy Cross College i [[Worcester (Massachusetts]|]] i Massachusetts, før han begynte på Mater Christi Seminary i Albany i New York.

Clark gikk også på St. Bernard's Seminary i Rochester i New York. Han studerte så i rOma som alumne på Pontifical North American College og Det pavelige universitet Gregoriana.

Prest
Matthew Harvey Clark ble ordinert til prest for bispedømmet Albany den 19. desember 1962.

Biskop
Pave Johannes Paul II utnevnte ham til biskop av Rochester den 23. april 1979. Paven bispeviet ham personlig den 27. mai samme år; medkonsekratorer var Duraisamy Simon Lourdusamy, sekretær for Kongregasjonen for folkenes evangelisering, og Eduardo Martínez Somalo, sostituto i Statssekretariatet. Innsettelsen i bispedømmet Rochester fant sted 26. juni samme år.

Pave Benedikt XVI innvilget hans alderbetingede avskjedsøknad den 21. september 2012.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
 Pave Leo XII (1760-1829) *1794
 Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
 Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
 Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
 Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
 Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
 Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
 Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
 Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
 Biskop Matthew Harvey Clark (1937-) *1979

Referanser 

katolske biskoper fra USA
Linjen Rebiba
Personer fra Saratoga County i New York
Alumni fra Pontifical North American College
Chief White Eagle

Chief White Eagle er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av Romaine Fielding.

Handling 
White Eagle får vite at faren hans er død, og at han nå er sjef over hele indianer-stammen deres. Men han mottar snart ordre fra amerikanske myndigheter om å reise videre til en militær-post hvor han skal få instruksjoner fra kommandanten for å hjelpe til med å dempe det truede opprøret til resten av stammen hans. Han ankommer festningen og møter Estrella, en hvit kvinne, og de blir snart forelsket i hverandre.

White Eagle ber henne gifte seg med ham, men hun sier straks nei og fornærmer ham. I raseri kveler han henne, før han vender tilbake til stammen sin som deres nye høvding. Majoren som kommanderer festningen oppdager snart liket av den døde kvinnen. Han sender umiddelbart en ordre til løytnant Adair om å finne White Eagle og skyte ham.

Skuespillere 
 Romaine Fielding som høvding White Eagle
 Mary Ryan som den attraktive Estrella
 Robyn Adair som Løytnant Adair
 Richard Wangermann som en major
 Nellie Cytron som moren til Estrella
 George Clancey som en ranch-eier

Referanser

Eksterne lenker 

Stum-kortfilmer fra USA
Kortfilmer fra 1910-årene
Stum-westernfilmer
À la conquête du pôle

À la conquête du pôle er en fransk stumfilm fra 1912 regissert av Georges Méliès.

Referanser

Eksterne lenker 

Franske stum-kortfilmer
Kortfilmer fra 1910-årene
Stum-fantasyfilmer
Stum-science fiction-filmer
The Dance of Death

The Dance of Death er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av Urban Gad.

Handling 
Bella er gift med ingeniøren Burk, som blir hardt skadet i en ulykke.

Under hennes forsøk på å skaffe seg en inntekt, møter Bella tilfeldigvis en spennende komponist som snart blir forelsket i henne. Men på randen av ekteskapelig ruin dreper Bella denne komponisten.

Rolleliste 
 Asta Nielsen som Bella Burk
 Oskar Fuchs som Ingeniør Burk
 Fritz Weidemann som Komponisten Czerneck
 Fred Immler
 Emil Albes

Referanser

Eksterne lenker 

Stum-kortfilmer fra USA
Kortfilmer fra 1910-årene
The Deserter

The Deserter er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av Thomas H. Ince.

Handling 
En soldat og desertør møter et vogntog av nybyggere, etter at han har stukket av fra militæret.

Men når nybyggerne står overfor et angrep fra en gruppe indianere, risikerer soldaten krigsrett når han velger å returnere til den militær-posten han tidligere hadde forlatt i håp om å skaffe hjelp til nybyggerne.

Skuespillere 
 Francis Ford som en desertør
 William Clifford som kaptein
 J. Barney Sherry som en oberst
 Lillian Christy som oberstens datter
 Ethel Grandin
 Harold Lockwood
 Ray Myers
 Winnie Baldwin
 Clifford Smith

Referanser

Eksterne lenker 

Stum-kortfilmer fra USA
Kortfilmer fra 1910-årene
Stum-westernfilmer
A Fool and His Money (1912)

A Fool and His Money er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av Alice Guy-Blaché.

Dette er enten den første eller én av de første filmene der alle skuespillerne er afro-amerikanske. Guy-Blaché regnes som verdens første kvinnelige filmregissør.

Handling 
Sam arbeider med hvitvasking på vegne av den velstående Lindy. Men hun dumper ham, til fordel for en annen. Sam finner deretter en stor sum penger, og reiser til New York for å dra på shopping, kjøpe nye klær, smykker og en bil med sjåfør. På hjemstedet oppdager Lindy at Sam har blitt rik, og hun dumper derfor rivalen hans.

Sam arrangerer en forlovelsesfest hvor han hengir seg til et vennskapelig kortspill sammen med sin tidligere rival, og en annen mann. Men Sam vet ikke at den ukjente mannen egentlig er en svindler. Sam mister deretter alle pengene sine, smykkene, klærne og bilen sin i løpet av kort tid. Lindy stikker av sammen med svindleren, og Sam begynner nok en gang med hvitvasking for å tjene penger.

Referanser

Eksterne lenker 

Stum-kortfilmer fra USA
Kortfilmer fra 1910-årene
Skanseporten

Skanseporten var en byport ved Skansen og Nidareid vest for sentrum av Trondheim som har sitt opphav fra middelalderen. Den var en av byens to byporter, hvor den andre opprinnelig lå ved befestningene og broen over Nidelva (ved dagens Elgeseter bru) og siden flyttet til vestsiden av Gamle Bybro etter bybrannen i 1681.

Historie 
Skanseporten lå ved forsvarsverket Skansevollene, som ble benevnt allerede i 1170-årene og som var en del av befestningsanlegget som lå over Nidareid. Nidareid lå strategisk til mellom Trondheimsfjorden og Nidelva med vollgraver og jordvoller bestående av blant andre Kongens- og Dronningens bastion, hvor Skanseporten lå plassert i midten av disse to. Skanseporten ble oppført i forbindelse med utbyggingen av Trondheims befestninger utover 1600-tallet, og den første porten stod ferdig oppført i 1643. 

Som følge av Den store nordiske krig i perioden 1700–1721 ble befestningene i byen vedtatt forsterket, og dette gjaldt både Kristiansten festning og skansevollene. En ny byport erstattet den gamle fra 1643 og denne stod ferdig oppført i 1749 med monogram av Frederik V. Den var sannsynligvis bygget av murmester Rasmus Banch, som også stod bak utbygging av blant andre Kristiansten og Vår Frue kirke. 

Like bak porten lå Skansevakten, som ble oppført i 1837 og som også fungerte som aksisehus. Den erstattet en tidligere laftet vaktstue fra første halvdel av 1700-tallet. I områdene rundt Skansen mot Nidelva og sjøen lå det også flere kanonbatterier, blant andre General von Kroghs batteri ved Sanden. Etter at Trondheims befestninger ble nedlagt i 1816 mistet Skanseporten mye av sin betydning. I 1850-årene ble Kongens gate, som var innfartsåren til byen vestfra, utvidet ved at vollgraver ble fylt igjen og deler av vollene ble fjernet. Selve Skanseporten ble deretter revet i 1858.

Referanser

Litteratur 

Byporter
Militære installasjoner i Trondheim
Trondheims historie
Skansen (Trondheim)
Kongens gate (Trondheim)
Etableringer i 1643
Opphør i 1858
Nitinella

Nitinella er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende 
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med.

Levevis 
Artene lever sammen med hærmaur i slektene Aenictus og Dorylus.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Mimanommatini Wasmann, 1912
 Understammen Dorylophilina
 Slekten Nitinella Kistner & Jacobson, 1979
 Nitinella nitida (Wasmann, 1904)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1904
Magnus Blikstad

Magnus Hauff Blikstad (født 15. februar 1862 i Trondheim, død 28. februar 1926) var forretningsmann, konsul og lokalpolitiker (Frisinnede Venstre). Han var i flere år bosatt i Spania, hvor han drev forretninger innen trelast, deretter var han engasjert i ulike norske virksomheter. Han var også ordfører i Bærum kommune i perioden 1917-1919.

Bakgrunn og utdannelse 
Magnus Blikstad var sønn av instrumentmaker Hakon Napoleon Blikstad (f. 1827) og Engelbertine f. Hauff (f. 1836), og var gift med Anna, født Kulø (1861-1950). 

Etter å ha gjennomgått Trondheim katedralskole dro Blikstad til Kristiansund, hvor han i noen år arbeidet i fiskeribransjen.

Forretningsvirke 
Etter et kort opphold i England reiste han til Nord-Spania, hvor han i byen Gijon startet en importforretning innen trelast. Han var også i norsk-svensk konsul i byen.

Blikstad bosatte seg senere ved Lagåsen ved Lysaker i Bærum kommune. Han beholdt tilknytningen til Spania gjennom en aksjonærpost i trelastselskapet La Compania de Maderas sammen med flere andre nordmenn.

Blikstad var medeier i Kristiania Seilduksfabrik, Nydalens Compagnie og Norsk Gjærde- og Metaldukfabrik.

Politisk virksomhet 
Blikstad var ordfører i Bærum kommune 1917-1919 etter å ha vært varaordfører i seks år. Han var også formann i representantskapet for Asker og Bærums budstikke 1913-1926.

Familie 
Blikstad var far til Eduardo Blikstad (1888-1967), mangeårig disponent og fabrikkbestyrer ved Nydalens Compagnie. Datteren Mimi Blikstad giftet seg med den senere Milorg-mannen Halfdan Haneborg Hansen.

Referanser 

Norske forretningsfolk
Ordførere i Bærum
Konsuler
Tectusa

Tectusa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 

Små til middelsstore (3-6 millimeter), oftest rødbrunlige kortvinger. Stichoglossa-artene er forholdsvis slanke, beina forholdsvis lange. Antennene er lange og kraftige. Alle tre beinpar har fem fotledd.

Levevis 
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr.

Utbredelse 
Slekten har en palearktisk utbredelse.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Oxypodini Thomson, 1859
 Slekten Tectusa Bernhauer, 1899

Liste over artene 

 Tectusa affinis (Eppelsheim, 1884)
 Tectusa albanica (Bernhauer, 1936)
 Tectusa besucheti (Focarile, 1982)
 Tectusa bosnica (Bernhauer, 1900)
 Tectusa bucegiensis Zerche, 2007
 Tectusa caligula (Assing, 1996)
 Tectusa calimaniensis Zerche, 2008
 Tectusa callicera Assing, 2002
 Tectusa carnica (Lohse, 1988)
 Tectusa caucasica (Bernhauer, 1902)
 Tectusa ceahlauensis Zerche, 2007
 Tectusa ciucasensis Zerche, 2008
 Tectusa cribricollis (Bernhauer, 1940)
 Tectusa difficilis (Eppelsheim, 1881)
 Tectusa difformis (Roubal, 1925)
 Tectusa diktiana Assing, 2013
 Tectusa estrelae Assing, 2003
 Tectusa ferdinandicoburgi (Rambousek, 1909)
 Tectusa holdhausi (Bernhauer, 1902)
 Tectusa kilinica  Assing & Vogel, 2019
 Tectusa knabli (Bernhauer, 1914)
 Tectusa kuehnelti (Scheerpeltz, 1962)
 Tectusa leonhardi (Bernhauer, 1912)
 Tectusa longicollis (Eppelsheim, 1889)
 Tectusa longiuter Assing & Wunderle, 2001
 Tectusa meschniggi (Bernhauer, 1928)
 Tectusa montana (Kraatz, 1856)
 Tectusa nigromontis Zerche, 2007
 Tectusa paganettihummleri (Bernhauer, 1940)
 Tectusa rastrifera Assing & Wunderle, 2001
 Tectusa recta Assing, 2006
 Tectusa regisborisi (Scheerpeltz, 1937)
 Tectusa rodnaensis Zerche, 2007
 Tectusa rosenauensis Zerche, 2007
 Tectusa roubali (Roubal, 1940)
 Tectusa schuelkei (Assing, 1996)
 Tectusa strupiiana (Scheerpeltz, 1958)
 Tectusa taurica Assing, 2004
 Tectusa thriptica Assing, 2013
 Tectusa timfristosensis Assing & Wunderle, 2001
 Tectusa tirolensis (Scheerpeltz, 1958)
 Tectusa transsylvanica Zerche, 2007
 Tectusa uludaghensis (Fagel, 1971)
 Tectusa vardousiensis Assing & Wunderle, 2001
 Tectusa vidua Assing & Wunderle, 2001
 Tectusa vrontousensis Assing & Wunderle, 2001
 Tectusa winkleri (Bernhauer, 1940)

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1899
Pseudolydorus

Pseudolydorus er  en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende 
Små, nokså brede kortvinger, oftest noe flate. De har gjerne reduserte fasettøyne og størt forkortede, kjegleformede antenner. Hodet kan være dekket av pronotum.

Levevis 
Artene er knyttet til maur.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Malaysia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
 Stammen Pygostenini Fauvel, 1899 
 Slekten Pseudolydorus Kistner, 2003
 Pseudolydorus linsenmairi Kistner, 2003

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 2003
Malaysias insekter
Macrohelodes

Macrohelodes er slekt av hårbiller.

Utseende 
Middelsstore, avlangt ovale og nokså flate, blanke, gulbrune til svarte hårbiller, gjerne med fargetegnimger. Antennene er lange og tynne.

Levevis 
Larvene lever gjerne i kalde bekker.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk innedling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
 Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
 Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
 Slekten Macrohelodes Blackburn, 1892 
 Macrohelodes bicolor Watts, 2010
 Macrohelodes crassus Blackburn, 1892
 Macrohelodes dorrigoensis Watts, 2010
 Macrohelodes finneganensis Watts, 2010
 Macrohelodes julattenensis Watts, 2010
 Macrohelodes lewisensis Watts, 2010
 Macrohelodes lucidus Blackburn, 1892
 Macrohelodes montanus Lea, 1919
 Macrohelodes monteithi Watts, 2010
 Macrohelodes parvus Watts, 2010
 Macrohelodes princeps (Blackburn, 1892)
 Macrohelodes quasicrassus Watts, 2010
 Macrohelodes spinapennis Watts, 2010
 Macrohelodes storeyi Watts, 2010
 Macrohelodes thunguttiensis Watts, 2010

Referanser

Kilder 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera).

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Macrohelodes 
 

Biller formelt beskrevet i 1892
Hårbiller
Australias insekter
The Invaders

The Invaders er en amerikansk stumfilm fra 1912, regissert av Francis Ford og Thomas H. Ince.

Handling 
Den amerikanske hæren og indianerne signerer en fredsavtale. Imidlertid overtar en gruppe landmålere noen områder eid av indianerne, og dette bryter selvfølgelig traktaten deres.

Men det amerikanske militæret nekter å høre på indianernes klager, og landmålerne blir snart drept av indianerne. En større konflikt oppstår snart, noe som kulminerer med et indianer-angrep mot en festning.

Skuespillere 
 Francis Ford som oberst James Bryson
 Ethel Grandin som oberst Brysons datter
 Ann Little som Sky Star
 Ray Myers som løytnant White
 William Eagle Shirt som en Sioux-leder
 Art Acord som en telegraf

Referanser

Eksterne lenker 

Stum-kortfilmer fra USA
Kortfilmer fra 1910-årene
Stum-westernfilmer
Lystrup

Lystrup er slektsnavnet til en adelig slekt som ifølge Danmarks Adels Aarbog stammer fra Lystrup i Danmark.

Lystrup-slekten i Norge 

Lystrup-familien var blant eliten og høyadelen i Norge på 1500- og 1600-tallet. Den første kjente Lystrup i Norge var Nils «Liudstrup», som var lagmann i Oslo, og som ble adlet i 1549.

Etterkommere 
Noen av etterkommere av Lystrup slekten møtte motbør i løpet av årene. Blant dem var Skakk og Jon Lystrup. Presten avslørte at Skakk Lystrup hadde vært forelsket i en bondedatter. Tross prestens advarsel i 1619 og manglende samtykke, giftet Skakk Lystrup seg vekk fra adelsstanden og flyttet til Sogndal med sin hustru. Brødrene ble på herredagen 1619 dømt ut av adelsstanden fordi de hadde «ført et uskikkelig levnet», idet de hadde giftet seg med bondejenter. 

De fire brødrene til Skakk bodde på Barland som bønder. Fra dem kan man følge slekten til nåtiden. Sønnen Nils reiste ut og ble med i 30-årskrigen. Som ivrig protestant gikk han inn i den svenske hæren. Skakks etterkommere giftet seg inn i rike familier i Sogndal og noen reiste utenlands.

Ifølge lagretten var Jon Lystrup han en ærlig og velbyrdig mann, men havnet i slagsmål i 1621, der det ble vitnet at Anders Svenske skulle hevne seg på Jon, og Anders dro kniven, hva som skulle koste ham livet. Jon Lystrup ble landsforvist i seks år.

Adelsbrev i 1549 
Sammendrag av adelsbrevet I 1549 utstedte kongen av Danmark-Norge et adelsbrev som omhandlet Lystrup-slekten.

Første oppføring handler om første omtalte stamfaren til «Lystruperene» at lagmann Nils Lystrup får skjøte på noen gårder av kongen, pluss kongens andel av avgiften til kirken (tiende) i Hofs sogn.

Han får dette så lenge han sitter i embedet, mot å holde gårdene i drift.

Ifølge neste nevnelse har kongen adlet Nils Lystrup og hans etterkommere, og gitt han like privileger som riddere, og derigjennom gitt Lystrup tillatelse til å føre et adelsvåpen som anerkjennelse av og belønning for at han har tjent kongen trofast. Kongen forutsetter at både Lystrup og hans etterkommere vil fortsette med det i fremtiden.

Referanser

Eksterne lenker 

Norske slekter
Dave Rodgers

Giancarlo Paquini (født 21. februar 1963), også kjent som Dave Rodgers, er en italiensk låtskriver, teknokomponist og musikkprodusent som er spesielt kjent for sine bidrag til Eurobeatsjangeren. Opprinnelig kommer han fra Mantova i Italia. I begynnelsen av sin musikkariere var han med på å grunnlegge bandet Italodiscobandet Aleph. Utover i karrieren fokuserte han mer på høytempo discomusikk, det som omsider ble til eurobeatsjangeren. På 80-tallet drev han for det meste med Italodisco, men siden midten av 90-tallet fokuserte han for det meste på den mer høyfrekvente musikksjangeren eurobeat, blant annet med store slagere som Deja vu og Space boy.

Etter en lang juridisk feide med futura prince grunnla han sitt eget plateselskap Dave Rodgers Music i 2019. Med dette selskapet startet han opp igjen med produksjon av Eurobeat. Dette ble i stor grad gjort sammen med tidligere sammarbeidspartnere og artister som Kaioh (Pasquini's sønn), Annerley, Nuage, Domino, Powerful T, Norma Sheffield, Ace Warriors, Mickey B, Go Go Girls, Lou Grant, og Susan Bell.

Flere av sangene hans, som Dejavu, Spaceboy, Night fever og Lucky man ble brukt i animen Initial D. Denne animen bidro i stor grad til populariseringen av eurobeatsjangeren. Ofte spiller han på forholdet mellom musikken og animen for å promotere nye sanger, så vel som sjangeren i sin helhet. Dette gjøres ofte på hans twitter- og youtubekonto. 

Italienske sangere
Personer fra Mantova
Lebanon Hanover

Lebanon Hanover er et britisk-sveitsisk dark wave-band dannet i 2010 av sveitsiske Larissa Iceglass fra Tyskland og William Maybelline fra Storbritannia. Debutalbumet La Fete Triste ble utgitt i 2011. Duoen fikk først oppmerksomhet med albumet «The World Is Getting Colder» fra 2012, via Fabrika Records. Det britiske musikkmagasinet Terrorizer kalte Libanon Hanover «det beste britiske bandet du ikke visste eksisterte».

Diskografi
 2011: Lebanon Hanover / La Fete Triste (Split-EP med La Fete Triste)
 2012: The World Is Getting Colder (Album, Fabrika Records)
 2012: Why Not Just Be Solo (Album, Fabrika Records)
 2013: Tomb for Two (Album, Fabrika Records / Dead Scarlet Records / Mecanica Records)
 2013: Gallowdance (Single)
 2015: Besides the Abyss (Album, Fabrika Records)
 2016: Babes of the 80s (Single, Fabrika Records)
 2017: Lebanon Hanover Anthology (Compilation-EP, GAG TAPE)
 2018: Let Them Be Alien (Album, Fabrika Records)
 2020: Sci-Fi Sky (Album, Fabrika Records)

Referanser 

Band etablert i 2010
Britiske musikkgrupper
sveitsiske musikkgrupper
Fiksdal skule

Fiksdal skule er en barneskole i Fiksdal i Vestnes kommune i Møre og Romsdal. Skolen hadde 39 elever i skoleåret 2021/2022.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Barneskoler i Møre og Romsdal
Vestnes
Pedro Cachín

Pedro Cachín (født 12. april 1995) er en argentinsk profesjonell tennisspiller. 

I sin debut på hovedtablået i en Grand Slam-turnering nådde han 2. runde i French Open 2022. Han tapte da i tre sett mot David Goffin.

Han har vunnet 4 Challenger-titler.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Argentinske tennisspillere
Moacir

Moacir Rodrigues dos Santos (født 21. mars 1970), kjent som Moacir, er en brasiliansk tidligere fotballspiller.

Moacir var del av det brasilianske U-landslaget som endte på tredjeplass under Ungdoms-VM i 1989.
Etter Brasils skuffende innsats i VM-sluttspillet i 1990, var Moacir en av de mange debutantene i den nyansatte treneren Paulo Roberto Falcãos første lagoppstilling til vennskapskamp mot  i september 1990. Moacir fikk spille ytterligere fem landskamper for Brasil - alle treningskamper. Han scoret ett landslagsmål, som var kampens eneste i en seier over  i 1991.

Moacir hadde spilt fem sesonger for , samt et opphold på lån hos , da  hentet ham til spansk fotball foran 1993/94-sesongen. Han klarte ikke å innfri forventningene i Atlético Madrid. Etter å ha spilt 11 kamper for Atlético, forlot han klubben for å tilbringe resten av sesongen på utlån til Corinthians.

Sommeren 1994 gikk han til  på treårskontrakt som del av overgangen som bragte Diego Simeone motsatt vei. Moacir spilte tretti seriekamper for Sevilla i løpet av halvannet år i klubben, før han returnerte til Atlético Mineiro. Han spilte resten av karrieren hjemme i Brasil, bare avbrutt av et opphold hos japanske Verdy Kawasaki i 1998.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Brasilianske fotballspillere
Fotballspillere for Clube Atlético Mineiro
Fotballspillere for Sport Club Corinthians Paulista
Fotballspillere for Associação Portuguesa de Desportos
Fotballspillere for Atlético Madrid
Fotballspillere for Sevilla FC
Fotballspillere for Tokyo Verdy
Personer fra Minas Gerais
Erlingur Jónsson

Erlingur Jónsson (født 30. mars 1930 i Keflavik på Island, død 14. august 2022 i Reykjavik), var en islandsk billedhugger, bildekunstner og lærer. Han arbeidet lenge som formingslærer før han reiste til Norge på 1970-tallet for å ta utdanning innen kunst. I Norge er han kjent for utformingen av grammofonspilleren som følger prisen Årets spellemann.

Jónsson ble utdannet ved Statens lærerhøgskole i forming på Notodden, under Høgskolen i Telemark. Han arbeidet etter det som formgivningslærer ved Hellerud videregående skole i Oslo og ved lærerutdanningen ved Høgskolen i Oslo.

Jónssons arbeider er innkjøpt av blant annet Keflavik kommune, Keflavik lufthavn, og en rekke andre kommuner på Island. I Norge har han utsmykninger ved Hellerud Videregående skole,  Bredtvedt videregående skole, Norsk sjøforsvar, Vegårdshei bygdetun, Tinfos jernverk og Bouvetøyas venner. Har laget også laget skulpturen Fugl Føniks fra 2009, som står utstilt i Steinkjer.

Erlingur Jónsson er utnevnt til æreskunstner av Island.

Referanser

Eksterne lenker 
 nittedalsporten: Erlingur Jónsson
 steinkjerleksikonet: Jónsson, Erlingur

Fødsler i 1930
Dødsfall i 2022
Islandske kunstnere