alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Jamaica under Sommer-OL 1984

Jamaica under Sommer-OL 1984. Førtifem sportsutøvere fra Jamaica deltok i fem øvelser under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Jamaica kom på 28.-plass på den uoffisielle medaljestatistikken med en sølv- og to bronsemedaljer.

Medaljer

Medaljevinnerne

Eksterne lenker
 Resultater og profilside  på sports-reference.com

Nasjoner under Sommer-OL 1984
Jamaica under de olympiske leker
Sport i Karibia i 1984
1980-årene på Jamaica
Pogonocherus hispidulus

Stor løvgreinbukk (Pogonocherus hispidulus) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er utbredt langs kysten av Sør-Norge.

Utseende 
En liten (6-7,5 mm), kraftig, brunspraglete trebukk. Den kjennes fra de andre Pogonocherus-artene som forekommer i Norge på at den fremre delen av dekkvingene er nesten ensfarget gråhvit. Antennene er kraftige, med ganske lange børster, omtrent så lange som kroppen, hvert ledd er tydelig tofarget, gråhvitt i indre del, brunt i ytre. Hodet er stort og bredt, tett kledt med håraktige skjell. Pronotum er litt bredere enn langt, hvelvet, med en smal, butt tagg midt på hver sidekant. Dekkvingene er brune, den fremste tredjedelen nærmest ensfarget gråhvit. De har en spiss tagg ytterst i spissen. Beina er korte og svært kraftige.

Levevis 
Larvene utvikler seg i greiner av ulike løvtrær, for eksempel hassel og villapal. Arten er ofte sammen med andre, små trebukker, for eksempel Stenostola dubia, Molorchus umbellatarum og Pogonocherus hispidus (de to førstnevnte har svært begrenset utbredelse i Norge). Utviklingen tar to år, den voksne billen klekkes om ettersommeren eller høsten, men er lite aktiv før neste vår, da den lever fram til juli. Den er lett å overse da den har gode kamuflasjefarger og er ganske liten.

Utbredelse 
Arten er utbredt i hele Europa bortsett fra den sørlige delen av Balkan. I Norge er det en sørlig art som forekommer langs kysten til Møre og Romsdal.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
 Stammen Pogonocherini 
 stor løvgreinbukk, Pogonocherus hispidulus (Piller & Mitterpacher, 1783)

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
 Norges biller – Pogonocherus hispidulus

Eksterne lenker 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1783
Carlos Arias Navarro

Carlos Arias Navarro (født som Carlos Arias Navarro y den 11. desember 1908 – død 27. november 1989) var en av de mest kjente spanske politikere under diktaturet til general Francisco Franco. 

Han tjenestegjorde i det spanske Justisdepartementet siden 1929 og som advokat i Málaga og Madrid. Han tenestegjorde i forskjellige politiske stillinger, blant annet som ordføreren i Madrid fra 1965 til juni 1973, og etter han utnevnt til minister for Governance i juni 1973. 

Etter attentatet mot Luis Carrero Blanco ble han utnevnt til statsminister-embetet som den 71ste statsministeren i Spania den 31. desember 1973. Denne stillingen fortsatte han å holde selv etter diktator Francos død.

Han ble etterfulgt i statsminister-stolen av Adolfo Suárez, som hadde sittet som generalsekretær i Franco sitt offisielle parti Movimiento Nacional. I juni 1977 ble det første frie valget siden 1936 gjennomført med stort hell i Spania.

Referanser 

Spanske statsministre
Personer fra Madrid
Fødsler i 1908
Dødsfall i 1989
Brandangersundbrua

Brandangersundbrua er en nettverksbuebro  på fylkesvei 4 i Gulen i Sogn og Fjordane som ble åpnet 4. november 2010. Broen binder sammen Sandøyna med resten av fastlandet i Gulen og sammen med broene Nappsundbrua, Mjømnesundbrua og Mjåsundbrua gi fastlandsforbindelse til øyene Mjømna og Byrknesøyna. Broen over Brandangersundet har et hovedspenn på 220 m og en totallengde på 285 m. Hovedspenneet veier 1 862 tonn. Dette er den lengste nettverksbuebroen i Norge og samtidig en svært slank bro. Etter åpningen har fergesambandet Leirvåg-Sløvåg-Skipavik mistet stoppet i Skipavik, og trafikkerer nå kun strekningen Leirvåg-Sløvåg.

Planlegging og bygging 
Broen er prosjektert av Aas-Jakobsen AS.
Planleggingen av broen ble mye mer omfattende enn først tenkt og byggestart på broen ble utsatt flere ganger. I mars 2009 ble anbudet lyst ut med frist 18. mai 2009. I juli 2009 ble det undertegnet kontrakt med Skanska om bygging av broen. Broen ble bygget på land i Sløvåg og deretter løftet på plass av to kranbåter 3. september 2010. For å få gjennomført løftet og transporten til Brandangersundet måtte en høyspentlinje som forsyner Mongstad-raffineriet med strøm midlertidig demonteres. Dette ble gjort i forbindelse med produksjonsstopp på raffineriet i september 2010.
4. november 2010 ble fylkesveg 4, Sløvåg-Ånneland, offisielt åpnet.

Andre eksempler i Norge 
Hittil finnes det kun to nettverksbuebroer i Norge. Begge to ble åpnet i 1963.
Håkkadalsbrua over Steinkjerelva i Trøndelag, hovedspenn på 79,75 m, Norges første nettverksbuebro, åpnet i juli 1963
Bolstadstraumen bru i Hordaland, hovedspenn på 84 m

Se også 
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser 

Buebroer
Broer i Gulen
Broer åpnet i 2010
2010 i Norge
Oskar Skogly

Oskar Skogly (født 4. februar 1908 i Fåberg, død 16. februar 1988) var en norsk politiker (Ap). Han var kommunal- og arbeidsminister i Einar Gerhardsens tredje regjering i 1963, samt stortingsrepresentant fra 1958 til 1969.

Kings Bay 
At hans tid som statsråd ble såpass kort, ses av mange i sammenheng med at regjeringen mistet kontrollen over av debatten etter Kings Bay-ulykken. Rapporten fra den regjeringsnedsatte Tønseth-kommisjonen om ulykken kom til departementet kort tid før Stortinget skulle gå fra hverandre før sommeren. 

Skogly sendte rapporten til pressen med sperrefrist samme dag som Stortinget skulle oppløses. Da opposisjonspartiene fikk vite dette, ble oppløsningen utsatt, og Einar Gerhardsens tredje regjering ble felt på et mistillitsvotum i august 1963. 

Da Gerhardsen dannet sin fjerde regjering en måned senere, ble ikke Oskar Skogly tilbudt noe departement, noe han tok seg svært nær av.

Stortingskomiteer 

 1958–1961 medlem, Kommunalkomiteen
 1964–1965 medlem, Valgkomiteen
 1963–1965 medlem, Sosialkomiteen
 1961–1963 formann, Kommunalkomiteen
 1965–1969 formann, Sosialkomiteen
 1965–1969 medlem, Valgkomiteen

Verv 
 1937–1941 varaordfører Fåberg
 1945–1957 ordfører Fåberg
 1963–1979 medlem Lillehammer bystyre
 1924–1925, 1928–1930 formann Fåberg AUF
 1947–1950 formann Fåberg Arbeiderparti

Kilder 
 Gerhardsen, Einar: I medgang og motgang. Erindringer 1955-65 (Tiden Norsk Forlag, 1972)

Eksterne lenker 
 

Norske kommunalministre
Ap-statsråder
Statsråder i Regjeringen Gerhardsen III
Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter 1958–1961
Stortingsrepresentanter 1961–1965
Stortingsrepresentanter 1965–1969
Stortingsrepresentanter for Oppland
Ap-ordførere i Oppland
Ordførere i Fåberg
Lokalpolitikere i Lillehammer
Personer fra Lillehammer kommune
Yngvar Karlsen

Yngvar Hafsund Karlsen (født 4. juni 1920 i Eidanger, død 28. juli 2001 i Skien) var en norsk skøyteløper. Han representerte Idrettsforeningen Herkules.

Karlsen deltok under vinter-OL for Norge i 1952 i Oslo med 18.-plass på 10 000 meter og 20.-plass på 5 000 meter. Han deltok også i EM på skøyter, allround i 1947 med 4.-plass og i 1952 med 8.-plass, og i VM på skøyter, allround i 1947 der han kom på 5.-plass.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Yngvar Karlsen på The-Sports.org (noen resultater)

Norske skøyteløpere
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1952
Skøyteløpere under Vinter-OL 1952
Deltakere for Norge i allround-VM på skøyter
Skøyteløpere for Idrettsforeningen Herkules
Personer fra Porsgrunn kommune
Artikler i skøytesportprosjektet
Călărași

Călărași () er administrasjonssted i fylket Călărași i Romania. Byen ligger sørøst i landet ved Borcea, en sidearm av Donau. Călărași ligger i regionen Valakia, ca 12 km fra grensen til Bulgaria og 125 km fra București.

Historie 

Călărași ble grunnlagt av fyrstene av Valakia som en hvilestasjon for hesteryttere (călărași) langs veien til Istanbul. Byen ble fylkeshovedstad i 1834.

Befolkning
Byen har ca 74 000 innbyggere.  Befolkningstallet synker med gjennomsnittlig ca 1,1 % i året. I 2007 var arbeidsledigheten ca 23,7 %, 18,4 % av befolkningen var under 15 år og 2,5 % over 75 år.

Klima
Klimaet er kontinentalt med en årlig gjennomsnittlig temperatur på 11,3 °C. Den laveste noterte temperatur i byen er – 30 °C 9. januar 1938 og den høyeste 41,4 °C 10. august 1957.

Næringsliv
Călărași har industri for produksjon av cellulose, glass, tekstiler, medisinsk utstyr og næringsmidler.

Severdigheter

Severdig i byens sentrum er tinghuset og rådhuset, enkelte gamle kirker og dessuten et kulturhus fra kommunisttiden. Byen ligger vakkert til langs Borcea med badestrender, dyrepark og botanisk hage.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Valakia
Byer ved Donau
Myntmester

En myntmester var middelalderens øverste myndighet som stod for produksjon av mynter. Myntmesteren måtte føre regnskap over leveranser av edelmetall og han måtte dokumentere at de produserte myntene inneholdt det bestemte remedium, dvs. den foreskrevne normalvekt og finhet. I tidligere tider gikk ofte yrket fra far til sønn i generasjoner. Myntmester var et yrke som kun ble tilgodesett av eliten. Som myntmester fikk man lov til å merke myntene med egne initialer.

Misbruk og straff 
Med stillingen fulgte det gode muligheter for å lure til seg urettmessige inntekter av utmyntningene, men det var strengt forbudt. I 1125 ble 94 myntmestere lemlestet i England for å ha brutt loven. Den norske myntmesteren Henrik Christofer Meyer ble dømt til døden i 1727 for å ha slått underlødig mynt. I middelalderen var det ikke uvanlig at myntmesteren også virket som gullsmed eller finsmed.

I dag heter stillingen myntdirektør.

Referanser

Eksterne lenker 
 Møntordbog
 Myntkabinettets elektroniske utstilling

Håndverksyrker
Oplosia cinerea

Lindebukk (Oplosia cinerea) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er funnet langs kysten av Østlandet i Norge.

Utseende 
En middelsstor (9–13 mm), avlang, gråspraglete trebukk med lange antenner. Antennene er litt lengre enn kroppen hos hannen, hvert ledd er tofarget med lys indre del og mørk ytre, men kontrasten mellom de to er ikke slående. Pronotum er mye bredere enn langt, i midten av hver sidekant med en skarp pigg. Dekkvingene er avlange med markerte skuldre, en del bredere enn pronotum, grovt punkterte, i den bakre delen også med lengdestriper. De har et grågult tverrbånd litt bak midten. Beina er mørkegrå og forholdsvis korte.

Levevis 
Larven utvikler seg under barken på litt grove, døde greiner av lind, i sjeldne tilfeller andre løvtrær. Arten er avhengig av gamle lindetrær, men om disse får stå igjen synes den ikke være altfor kresen når det gjelder omgivelsene. Larvene er trolig ikke særlig avhengige av høy temperatur siden de kan utvikle seg i greiner som ligger i dyp skygge. Larveutviklingen tar to år. De voksne billene spiser på levende bark, og kan finnes i juni-juli, men kamuflasjefargene gjør dette vanskelig.

Utbredelse 
Arten er utbredt i de midtre og østlige delene av Europa, østover til Kaukasus, men mangler i vest. I Norge finnes den bare i et smalt belte langs kysten av Østlandet.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
 Stammen Acanthoderini 
 lindebukk, Oplosia cinerea  (Mulsant, 1839) (synonym Oplosia fennica)

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
 Norges biller – Oplosia cinerea

Eksterne lenker 
 
 Bilder av arten

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1839
Aegomorphus clavipes

Gråskimlet løvtrebukk (Aegomorphus clavipes) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er funnet langs kysten av Østlandet og Sørlandet og i Trøndelag i Norge.

Utseende 
En middelsstor (8–17 mm), kort og bred, gråspraglete trebukk med lange antenner. Den kjennes særlig på de lange og kraftige beina, og på hannens forføtter, der de tre innerste leddene er kraftig utvidet. Antennene er kraftige og vel så lange som kroppen, tydelig tofargede med en lysgrå indre del og en mørk ytre del på hvert ledd. Pronotum er mye bredere enn langt, med en kraftig, trekantet pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er korte og brede, med markerte, men litt rundete skuldre, bak disse langsomt tilsmalnende bakover. De er spraglete i lysgrått og brunlig. Beina er vekselvis lysgrå og svarte, ganske lange og svært kraftige. Hos hannen er de tre første leddene på forfoten sterkt utvidet, det tredje leddet dypt tolappet.

Levevis 
Larvene utvikler seg under barken på mange forskjellige løvtrær, særlig osp og bjørk. Den finnes gjerne sammen med trebukker som Rusticoclytus rusticus, Saperda perforata og bjørkebukk. Larvene lever i grove greiner eller stammer. Utviklingen tar to år. De voksne billene er aktive fra slutten av juni til slutten av august, men er vanskelige å finne på grunn av kamuflasjefargene.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Europa, bortsett fra de vestligste delene, og videre østover til Sibir. I Norge er den funnet langs kysten av Sør- og Østlandet, og i Trøndelag.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
 Stammen Acanthoderini 
 gråskimlet løvtrebukk, Aegomorphus clavipes (Mulsant, 1839) (synonym Acanthoderes clavipes)

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
 Norges biller – Aegomorphus clavipes

Eksterne lenker 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1781
Bronisław Komorowski

Bronisław Maria Komorowski () (født 4. juni 1952 i Oborniki Śląskie) er en polsk historiker og politiker (Borgerplattformen). Han var president i Polen fra 2010 til 2015, da han tapte presidentvalget for Andrzej Duda.

Ved president Lech Kaczyńskis død i flystyrten ved Smolensk den 10. april 2010 ble presidentens embete, myndighet og plikter midlertidig overført til Komorowski, som han var marskalk av Sejmen (president i parlamentets underhus).

Komorowski opprettholdt sitt verv som parlamentsmedlem, til det ble avholdt presidentvalg i landet. Ved 2010-valgets første runde 20. juni 2010, vant Komorowski, men fikk under 50 prosent av stemmene. En ny valgomgang ble derfor avholdt 4. juli 2010. og Komorowski vant denne med 53,1 % av stemmene, mot Jarosław Kaczyńskis 46,9 %.

Han er medlem av Platforma Obywatelska (norsk: «Borgerplattformen»), og har vært gift med Anna Dembowska siden 1977. Han har fem barn: Zofia Aleksandra, Tadeusz Jan, Maria Anna, Piotr Zygmunt og Elzbieta Jadwiga.

Komorowski er utdannet historiker fra Universitetet i Warszawa fra 1977.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Polske presidenter
marskalker
Personer fra Trzebnica fylke
Fødsler i 1952
Ingar Nordlund

Ingar Andreas Nordlund Andreassen (født 17. april 1922 i Jevnaker, død 18. desember 1998 i Jevnaker) var en norsk skøyteløper. Han representerte først Idrettsforeningen Liv fram til og 1945/46-sesongen så ble det Jevnaker Idrettsforening i to sesonger fra 1946/47 til og med 1947/48-sesongen og deretter ble det IF Liv igjen fra 1948/49-sesongen.

Nordlund deltok under vinter-OL for Norge i 1952 i Oslo på 10 000 meter, men fullførte ikke.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske skøyteløpere
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1952
Skøyteløpere under Vinter-OL 1952
Skøyteløpere for Jevnaker Idrettsforening
Personer fra Jevnaker kommune
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1922
Dødsfall i 1998
Tetrops starkii

Tetrops starkii er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).  Artsdatabanken har ikke normert noe norsk navn, men dvergaskebukk er foreslått. Den er funnet noen få ganger ved Oslo i Norge.

Utseende 
En liten (3–6 mm), slank, hårete trebukk med brungule dekkvinger. Arten er en av de minste nordiske trebukkene og ligner sterkt på den vanligere arten Tetrops praeustus, men kan skilles fra denne på at det mørke området i spissen av dekkvingene er større, og at sidene av pronotum har bare lange hår (både korte og lange hos Tetrops praeustus), videre på at pronotum er bredest bak midten (bredest i midten hos Tetrops praeustus), og at dekkvingene er grovere punktert (for å se denne forskjellen må man ha de to artene ved siden av hverandre). Antennene er slanke, hårete, mørke og omtrent så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, rundet foran, tett kledt med ganske lange hår. Pronotum er svart, noe blankt, litt bredere enn langt, bredest bak midten, med lange, mørke hår. Dekkvingene er brungule med svart spiss (grunnfargen gjerne noe mørkere enn hos Tetrops praeustus), en del bredere enn pronotum, med markerte skuldre, parallellsidige fra skuldrene til kort før spissen. De er kledt med ganske lange, mest lyse hår. Beina er forholdsvis korte og brungule.

Levevis 
Larven utvikler seg under barken på nylig døde, unge grener og skudd av ask, den er den eneste nordiske trebukken som regelmessig går på dette treslaget. Larveutviklingen tar ett år, kanskje av og til to. De voksne billene spiser på blader og bark av ask i mai-juni.

Utbredelse 
Arten er utbredt i den østlige delen av Europa. I Norge er den funnet noen få ganger i nærheten av Oslo. Det er imidlertid grunn til å tro at arten kan være oversett, for det første fordi den er nesten den eneste trebukken som regelmessig finnes på ask, og det derfor sjelden blir lett etter trebukker der, og dessuten fordi den ligner så mye på den mye vanligere arten Tetrops praeustus.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
 Stammen Tetropini 
 dvergaskebukk, Tetrops starkii Chevrolat, 1859

Referanser

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
 Norges biller – Tetrops starkii

Eksterne lenker 
 
 Bilde av arten

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1859
Irland under Sommer-OL 1984

Irland under Sommer-OL 1984. Førtito sportsutøvere, tjueåtte menn og fjorten kvinner fra Irland deltok i ti sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. De kom på en delt 33.-plass med en sølvmedalje.

Medaljer

Medaljevinnerne

Eksterne lenker
 OL-resultater på Sports-reference.com 

Nasjoner under Sommer-OL 1984
Irland under de olympiske leker
1980-årene i Irland
Aldri solgt en løgn

{{Infoboks musikk
| navn = Aldri Solgt En Løgn
| bilde = 
| format = CD
| artist = Karpe Diem
| utgitt = 2010
| sjanger = Rap
| minutter = 47
| sekunder = 5
| plateselskap = Bonnier Amigo
| anmeldelse = 
VG (5/6)
| forrige = Fire vegger
| neste = Kors på halsen, Ti kniver i hjertet, Mor og Far i døden 
| singler =*Ruter
Sminke (feat. Masta Ace)SnøhvitByduer i Dur| comcat = 
}}Aldri solgt en løgn'' er det tredje albumet fra den norske hiphop-duoen Karpe Diem. Det ble utgitt i 2010. Albumet er det første norske hiphopalbumet som har gått til topps på VG-lista. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen hiphop. Låten «Ruter» ble dessuten nominert i klassen årets hit.

Sporliste 
 «Aldri solgt en løgn»
 «Sminke» (med Masta Ace)
 «Snøhvit»
 «Blood»
 «Byduer i dur»
 «Rimblokk»
 «Tusen tegninger»
 «Ruter» (med Andreas Grega)
 «Halla lille nykommer»
 «Ett under par» (med Samsaya)
 «Farlig» (med Tshawe)
 «Hvit hval»
 «Tog»
 «Kardemommeloven» (med Promoe) – kun på iTunes-utgaven

Referanser

Musikkalbum fra 2010
Karpe Diem-album
2. divisjon fotball for kvinner

For den pågående sesongen, se: 2. divisjon fotball for kvinner .

2. divisjon fotball for kvinner er den tredje øverste divisjonen i norsk fotball for kvinner. Fram til 2000 ble dette nivået administrert av fotballkretsene, men etter at 1. divisjon ble en landsdekkende serie, ble 2. divisjonsavdelingene slått sammen og tok over formen til den gamle 1. divisjon. Fra 1987 til 1995 var dette nivået 3. divisjon.

To lag rykker opp til 1. divisjon; nedrykk til 3. divisjon bestemmes i samarbeid med de berørte fotballkretsene.

Reservelag (andrelag) kan spille i 2. divisjon, men kan ikke rykke opp.

Avdelinger

 Avdeling 1: Østfold, Akershus, Oslo, Hedmark og Oppland
 Avdeling 2: Buskerud, Telemark, Vestfold og Sørlandet
 Avdeling 4: Rogaland, Hordaland, Sogn og Fjordane
 Avdeling 6: Møre og Romsdal og Trøndelag
 Avdeling 7: Helgeland og Salten (Nordland krets)
 Avdeling 8: Ofoten, Lofoten, Vesterålen og Sør-Troms (Hålogaland krets)
 Avdeling 9: Nord-Troms og Midt-Troms (Troms krets), og Finnmark

Avdeling 3 og 5 eksisterer ikke lenger, da de har gått inn i avdeling 4 og 6. Avdelingsnumrene ble satt opp i 2001 og har ikke blitt endret siden.

Avdeling 1, 4, og 6 har tolv lag. Avdeling 2 har ti lag, mens de øvrige avdelingene avhenger av lokal påmelding. I Nordland er 2. divisjon det laveste nivået i regionen.

Sluttspill 

De seks beste lagene i divisjonen spiller et sluttspill om to plasser i neste års 1. divisjon. Fram til 2014 var avdelingene satt opp slik:

Fra 2015 fikk Nord-Norge (avdeling 7-9) en plass til, på bekostning av lag nr. 2 fra avdeling 1.

Gruppevinneren rykker opp. Lagene i gruppen møter hverandre én gang hver, hvor trekning avgjør retten til hjemmebane og rekkefølgen av kampene. Hvis det ikke er mulig å vinne gruppen for noen av lagene i den siste kampen blir kampen ikke avviklet.

Historie

Opprykkslagene står i samme rad som de lagene de slo ut i sluttspillet. I 2019 ble antallet lag i Toppserien og 1. divisjon redusert, og bare ett lag fikk anledning til å rykke opp; de måtte i tillegg slå et lag fra 1. divisjon. I 2008 skulle 1. divisjon utvides til tolv lag, og de to dårligste lagene i 1. divisjon ble også invitert til kvalifiseringen. I 2006 ble Toppserien utvidet til tolv lag, og det ble da to ledige plasser i 1. divisjon som ble fylt opp nedenfra.

Kilder
 RSSSF Norge
Terje Strømstad

Terje Strømstad (født 13. april 1979) er en norsk filmprodusent.

Filmografi

Produsent 
 2007: Kill Buljo
 2009: Død snø
 2010: Tomme Tønner
 2010: Kurt Josef Wagle og legenden om fjordheksa
 2010: Hjelp, vi er russ!
 2011: Tomme Tønner 2
 2011: Hjelp, vi er i filmbransjen
 2011: Hellfjord
 2012: Tina & Bettina - The Movie
2013: Kill Buljo 2
2014: Amnesia
2014: Død Snø 2
2015: Maniac
2016: Huset
2018: Roeng
2018: Oljefondet
2018: Fremvandrerne

Eksterne lenker 
 

Norske filmprodusenter
Personer fra Porsgrunn kommune