alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Rasmus L. Næss

Rasmus Larsen Næss (født 6. januar 1844, død 28. august 1916) var gårdbruker og lokalpolitiker, og levde fra 1844 til 1916. Han bodde det meste av livet på gården Neset i Øvre Eiker, som han eide fra 1880 og fram til sin død. Han var medlem av herredsstyret fra 1882 til 1911 og ordfører i Øvre Eiker kommune fra 1902 til 1904. I perioden 1889-91 var han vararepresentant til Stortinget. Dessuten satt han i mange år i styrene for Ekers sparebank og Skotselv meieri.

I tillegg til å drive gård var Rasmus i flere år tilsynsmann for Riksforsikringen, og han var medlem av direksjonen i Ekers sparebank i 18 år og satt 25 år i styret for Skotselv Meieri. Han ble valgt inn i Eikers herredsstyre fra Bakke sogn i 1882 og gjenvalgt 12 ganger som kommunestyrerepresentant i Øvre Eiker. Til sammen satt han 29 år i kommunestyret, og i fire av disse periodene var han medlem av formannskapet. I perioden 1889-91 var han vararepresentant på Stortinget, og han var ordfører i Øvre Eiker fra 1902 til 1904.

Rasmus Næss kom inn i lokalpolitikken før den ble preget av politiske partier, og partitilhørigheten hans var skiftende gjennom hele hans politiske løpebane. Han sognet til Venstre, og ved kommunevalget i 1899 sto han på Moderate Venstres liste. Tre år seinere sluttet han seg imidlertid til det rene Venstre, og han ble da valgt til ordfører for perioden 1902-1904. I neste periode ble han valgt inn på en tverrpolitisk fellesliste fra Bakke, som ikke var tilsluttet det nye Samlingspartiet, men ved valget i 1907 ble han nominert på tredjeplass av Det Liberale Samlingspartiet i Bakke og gjenvalgt til herredsstyret en trettende og siste periode. Da denne perioden var over i 1911, trakk han seg tilbake fra politikken.

Rasmus L. Næss døde den 28. august i 1916 og ble gravlagt ved Bakke kirke.

Ordførere i Øvre Eiker
Kystmoa

Kystmoa (Euryapteryx curtus) er en utryddet flygeudyktig fugl i familien Emeidae og tilhører moafuglene (Dinornithiformes). Arten inngår som eneste kjente art i slekten Euryapteryx. Kystmoaen var endemisk for New Zealand, men av seks kjente arter i denne familien er kystmoaen den eneste som var utbredt på både Nordøya og Sørøya. Dette skyldes trolig at det i Pleistocen fantes et eid mellom Nord- og Sørøya.

Biologi 
Kystmoaen var kortvokst til å være moafugl, og det var ekstremt stor størrelsesforskjell på hunnen og hannen. Hannen målte såvidt over halvmeteren i høyde og veid trolig kun , noe som er svært lite for en moa. Hunnen var kompakt, dobbelt så høy og kunne veide .

Forskjellen i størrelse mellom hannen og hunnen var så stor at man til å begynne med klassifiserte hunnen og hannen som to ulike arter, E. curtus og E. gravis, inntil man oppdaget at de tilhøre samme art. I en tid vurderte forskerne om det var snakk om to ulike kjønn eller to ulike underarter. Det viste seg imidlertid å være to ulike underarter, hvorav den nordlige var betydelig mindre enn den sørlige.

Det hevdes at arten døde ut i tidsrommet 1350–1450, noe som må ansees relativt kort etter at maoriene ankom New Zealand mot slutten av 1200-tallet. Fossile funn antyder at arten var mest utbredt i kystnære strøk. Siden kystmoaen ikke antas å ha vært spesielt tallrik, regner man med at den ble jaktet til utryddelse av maoriene.

Inndeling 
Inndelingen følger Worth & Scofield (2012).

 Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
 Notopalaeognathae
 Rheiformes, nandufugler
 Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
 Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
 †Dinornithiformes, moafugler
 †Dinornithidae, kjempemoafamilien
 †Megalapteryidae, fjellmoafamilien
 †Emeidae, (småmoafamilien)
 †Anomalopteryginae
 †Anomalopteryx
 †A. didiformis, buskmoa (Sørøya, New Zealand)
 †Pachyornis
 †P. geranoides, mantellsmoa (Nordøya, New Zealand)
 †P. elephantopus, elefantfotmoa (Sørøya, New Zealand)
 †P. australis, toppmoa (Sørøya, New Zealand)
 †Emeinae
 †Emeus
 †E. crassus, østmoa (Sørøya, New Zealand)
 †Euryapteryx
 †E. curtus, kystmoa (New Zealand)
 E. c. curtus, nordkystmoa (Nordøya, New Zealand)
 E. c. gravis, sørkystmoa (Sørøya, New Zealand)

Slektskap 
Kladogrammet under følger Bunce et al. (2009):

Referanser

Eksterne lenker 
 

Notopalaeognathae
Utdødde fugler
Nils A. N. Skarra

Nils Andreas Nilsen Skarra var gårdbruker og lokalpolitiker, og levde fra 1858 til 1935. Han bodde hele livet på gården Nedre Skarra i Øvre Eiker, som han eide og drev i nesten 35 år. Han var medlem av herredsstyret fra 1894 til 1998, samt fra 1904 til 1913. Han var ordfører i Øvre Eiker kommune i perioden 1908-1913.

Nils Andreas Skarra ble født den 17. november i 1858 på Skarra utenfor Vestfossen. Han overtok gården etter foreldrene i 1892, ved siden av den alminnelige gårdsdriften drev han også med hesteoppdrett, og han oppnådde flere premier ved utstillinger.

N.A.N. Skarra, som han nesten alltid skrev seg, var i likhet med sin onkel, Ole N. Krekling, aktiv i lokalpolitikken. Han var medlem av herredsstyret fra 1894 til 1898, samt formann i skolestyret og takstmann for Hypotekbanken. I 1904 ble han på nytt valgt inn i kommunestyret og kom inn i formannskapet. Han representerte da Høyre, og i årene som fulgte sto han sentralt i dannelsen av Buskerud Liberale Samlingsparti - forløperen til det som i dag er Buskerud Høyre. Han ble også leder for Samlingspartiet i Øvre Eiker og var ordfører i to valgperioder, 1908-1910 og 1911-1913. Deretter trakk han seg tilbake fra alle offentlige verv på grunn av sviktende helse. Siste del av livet var han plaghet av sykdom «Som den samvittighetsfulle mann han var, slet han sig ut alt for tidlig, og det ikke minst på grunn av sine offentlige hverv. Ja, her kan man bruke ordet slet sig ut i ordets aller bokstaveligste betydning. Som ordfører var han sin egen sekretær og når da hans gårdsbruk heller ikke skulde forsømmes, blev det nok natten og med den nattesøvnen som blev å innskrenke til det mest mulige. Så kom den dag da legemet var overanstrengt, og dette vant han - tross han fikk leve adskillige år - aldri over.»

N.A.N. Skarra døde den 25. mars i 1935 og ble gravlagt ved Haug kirke. I et minneord som sto i Drammens Tidende Buskeruds Blad sto det: «N.A.N. Skarras motto i livet var å praktisere ordene: Ærlighet og samvittighetsfullhet så langt som det står i menneskelig makt å fullføre det. Han var en helteskikkelse for gårdbrukerstanden på Øvre Eiker, og hans minne vil leve lenge».

Ordførere i Øvre Eiker
Ole N. Kolkind

Ole N. Kolkind var gårdbruker og lokalpolitiker, og levde fra 1860 til 1939. Han var gårdbruker på gårdene Kolkinn og Nordre Råen, som begge lå på Fiskum i Øvre Eiker kommune. Han var medlem av herredsstyret fra 1884 til 1916, og i den siste perioden - fra 1914 til 1916 - var han ordfører i Øvre Eiker kommune.

Ole Kolkind ble født på Fiskum den 12. mars 1860, på gården Nordre Råen, som tilhørte besteforeldrene hans.

Ole Kolkind var medlem av kommunestyre og formannskap sammenhengende i 25 år, fra 1893 til 1917. Som leder for Fiskum Venstreforening markerte han seg som kritisk til unionen med Sverige, og han sto på Venstres liste ved stortingsvalget i 1900. Han representerte den radikale delen av «bonde-Venstre», som ikke ble med i det borgerlige Samlingspartiet etter 1905, og i likhet med andre venstremenn på Fiskum fortsatte han å representere et rent Venstre i herredsstyret. Han ble likevel valgt til ordfører for perioden 1914-1917 med støtte fra det borgerlige flertallet.

Han var ordfører i en økonomisk blomstringstid for kommunen, og han hadde gleden av å åpne både Øvre Ekers kommunale elektricitetsverk og det nye sparebank-og kommunelokalet. Samtidig var perioden preget av økende splittelse mellom flertallet på borgerlig side, som ønsket en stram sparepolitikk, og dem som ønsket en mer aktiv skole- og sosialpolitikk. Dermed sprakk det borgerlige samarbeidet, og Ole Kolkind ble den siste i en lang rekke av Venstre-ordførere fra Fiskum. Han var ikke aktiv i lokalpolitikken etter 1916, men ble innvalgt som varamann på Stortinget for Venstre i Numedal krets for perioden 1916-1918.

Ole Kolkind beskrives som «en kundskapsrik og indsigtsfuld mand, hvis arbeidskraft kommunen har forstaat at gjøre sig bruk av». Som gårdbruker var han en foregangsmann både når det gjaldt fruktdyrking og storfeavl, og han fikk Landbruksselskapets medalje med diplom for sin innsats. Dessuten var han åstedskommissær, skjønns- og takstmann og revisor i Ekers sparebank. Han var også medlem av bankens forstanderskap og formann i kontrollkomitéen. Han var også styreformann i Fiskum meieri, og han var med og stiftet Fiskum Handelslag.

Ole N. Kolkind døde den 5. mars i 1939 og ble gravlagt ved Fiskum kirke.

Referanser 

Ordførere i Øvre Eiker
Venstre-ordførere i Buskerud
Norske bønder
Personer fra Øvre Eiker kommune
Oskar T. Kaas

Oskar Thorleif Kaas (født 8. mars 1905 i Øvre Eiker, død 24. desember 1994) var en norsk lokalpolitiker (Ap). Han kom tidlig med i arbeiderbevegelsen på Øvre Eiker, og i 1934 ble han medlem av kommunestyret. Under andre verdenskrig kom han tidlig i tyskernes søkelys og satt på Grini i 1 ½ år, fra oktober 1943 til krigens slut. Han satt som varaordfører for arbeiderpartiet i 1945 til han ble ordfører i 1946, og da satt han til 1948. Da fikk han den nyopprettede jobben som rådmann. I denne stillingen satt han fram til 1972. 

Han var kontorfullmektig ved Eiker, Modum og Sigdal Sorenskriverkontor. Han var også forretningsfører ved Øvre Eiker Trygdekasse.

Referanser 

Ordførere i Øvre Eiker
Personer fra Øvre Eiker kommune
President Christies gate

President Christies gate er en gate i Kristiansund oppkalt etter stortingspresident Wilhelm Frimann Koren Christie som var født i Kristiansund og som bodde sine ti første år i denne byen. 

President Christies gate går fra Langveien, midt i Øvreparken, mot øst, til Hauggata. 

Fra gatas endepunkt ved Hauggata er det praktfull utsikt over Kristiansund havn i retning Nordlandet.

Kristiansund brannstasjon ligger i denne gata.

Referanser 

 Veier i Kristiansund
Jorge Álvarez

Jorge Álvarez (født 3. august 1989) er en cubansk skytter som konkurrerer i pistolskyting.

Han representerte Cuba under Sommer-OL 2020 i Tokyo, hvor han ble nummer 12 i 25 meter silhuettpistol.

Referanser

Eksterne lenker 
 

cubanske skyttere
Deltakere for Cuba under Sommer-OL 2020
Skyttere under Sommer-OL 2020
Juan José Caicedo

Juan José Caicedo (født 27. juli 1992) er en ecuadoriansk friidrettsutøver som konkurrerer i diskoskast. 

I 2021 representerte han landet sitt under Sommer-OL 2020 i Tokyo i diskoskast der han ble slått ut i kvalifiseringen på 28. plass med et bestekast på 57,75 m.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ecuadorianske kulestøtere
Ecuadorianske diskoskastere
Deltakere for Ecuador under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Mimonilla

Mimonilla er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende 
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med. Denne gruppen er gjerne svært maurlignende, ved at midtkroppen (thorax) er ganske liten, beine lange og tynne, bakkroppen pæreformet, og antennene har et langt, kølleformet innerste ledd slik at de ligne maurenes knebøyde antenner. Også hodet er påfallende maurlignende.

Levevis 
Artene lever sammen med hærmaur i slektene Eciton og Leptanillus.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i den neotropiske økosonen.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Mimecitini Wasmann, 1917 
 Understammen Mimonillina
 Slekten Mimonilla Wasmann, 1913
 Mimonilla convexa Borgmeier, 1959
 Mimonilla ecitonis Wasmann, 1913

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1913
Polypea

Polypea er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende  
En liten (ca. 4 millimeter), slank, brun kortvinge. Hodet er rundet med ganske små fasettøyne, antennene er middels lange og utvidet mot spissen. Pronotum er rundet, noe bredere enn langt, fint hårete. Dekkvingene er ganske korte, betydelig kortere enn pronotum, flygevinger mangler. Bakkroppen er litt spoleformet, avrundet bak. Beina er ganske korte.

Levevis 
Arten lever i fjæra ved tropiske hav. Den ble antatt å være knyttet til koraller, men dette er usikkert.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Aruøyene nær Ny-Guinea.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Myllaenini Ganglbauer, 1895
 Slekten Polypea Fauvel, 1878
 Polypea coralli Fauvel, 1878

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1878
Molukkenes insekter
Euthorax

Euthorax er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Middelsstore (3-5,5 millimeter), brune kortvinger. Kroppsformen er temmelig bred. Antennene er korte og kraftige, hodet mye bredere enn langt, firkantet, med ganske små fasettøyne. Pronotum er stort og bredt (tydelig bredere enn dekkvingene), med rundede sider og tilbaketrukne bakhjørner. Dekkvingene har også tydelig uttrukne bakhjørner. Bakkroppen er temmelig bred, beina slanke og middels lange.

Levevis 
Disse billene lever i maurtuer. Billene kan være ganske tallrike i angrepne tuer. Det er uvisst hva de spiser og i hvilken grad de skader maurene de lever sammen med.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den Nye verden, i alle fall fra USA i nord til Paraguay i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Oxypodini Thomson, 1859
 Slekten Euthorax Solier, 1849
 Euthorax alienus (Sharp, 1876)
 Euthorax arizonica (Casey, 1906)
 Euthorax bimaculatus (Bernhauer, 1909)
 Euthorax borgmeieri (Wasmann, 1925)
 Euthorax crinitus (Casey, 1893)
 Euthorax debilis (Wasmann, 1894)
 Euthorax elegantulus (Lynch Arribálzaga, 1884)
 Euthorax gestroi (Bernhauer, 1909)
 Euthorax goeldii (Wasmann, 1896)
 Euthorax ornatus (Casey, 1906)
 Euthorax pictipennis (Kraatz, 1857)
 Euthorax ruficornis Solier, 1849

Kilder

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1849
Hamar domkirke prestegjeld

Hamar domkirke prestegjeld (inntil 1968 Hamar prestegjeld) var et prestegjeld tilhørende Hamar domprosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Hamar kommune i Hedmark fylke, og hovedkirken var Hamar domkirke.

Historikk 

Hamarr sókn har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Den antatt eldste kirken, Hamar Trefoldigheds Christ kirkja, ble etablert omkring år 1160.

Etter reformasjonen 

Hamar prestegjeld ble opprettet da Vang prestegjeld ved kgl. res. 28.3.1908 med virkning fra 1.5. s.å. delt i tre prestegjeld: Vang, Hamar og Furnes, hver svarende til soknet av samme navn.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Hamar domkirke prestegjeld og dets sogn er nå en del av Hamar kirkelige fellesråd underlagt Hamar domprosti.

Referanser

Prestegjeld i Hamar bispedømme
Religion i Innlandet
Oxypodinus

Oxypodinus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende 
Små (gjerne ca. 4 millimeter), avlange kortvinger. Overflatisk kan de minne noe om Oxypodini, derav navnet. Hodet er forholdsvis stort med store fasettøyne.

Levevis

Utbredelse 
Gruppen er endemisk for Madagaskar og Maskarenene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Oxypodinini Fenyes, 1918 
 Slekten Oxypodinus Bernhauer, 1901 
 Oxypodinus alienus Bernhauer, 1905
 Oxypodinus andringitrensis Pace, 1999 
 Oxypodinus anxius Bernhauer, 1902
 Oxypodinus apicicornis Pace, 1999
 Oxypodinus bispinosus Pace, 1999
 Oxypodinus curticornis Pace, 2006 
 Oxypodinus descarpentriesi Pace, 1999
 Oxypodinus difficilis Pace, 2006
 Oxypodinus floricola Assing, 2006
 Oxypodinus hamifer Pace, 1984
 Oxypodinus janaki Pace, 2006
 Oxypodinus lecoqi Pace, 2008
 Oxypodinus levasseuri Pace, 1999
 Oxypodinus lucidus Bernhauer, 1902
 Oxypodinus maromizensis Pace, 2006
 Oxypodinus mundulae Pace, 1999
 Oxypodinus nanus Pace, 2006
 Oxypodinus nigritus Pace, 1999
 Oxypodinus nigropygus Pace, 2006
 Oxypodinus nilssoni Pace, 1990
 Oxypodinus ophtalmicus Pace, 1984
 Oxypodinus pauliani Pace, 1999
 Oxypodinus ruficollis Pace, 1999
 Oxypodinus semiflavus Pace, 1999

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1901
Madagaskars insekter
Paglhoplasymma

Paglhoplasymma er en liten gruppe (slekt) av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende

Levevis 
Disse artene er soppetere, der de lever av soppenes sporer.

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Peru.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Paglini Newton & Thayer, 1992 
 Slekten Paglhoplasymma Pace, 2015
 Paglhoplasymma heliconiae Pace, 2015

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 2015
Perus insekter
Pseudophilotermes

Pseudophilotermes er en liten gruppe (stamme) av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende 
Små, avlange kortvinger. Pronotum er forholdsvis stort og bredt. Føttene har fire ledd på forbeina, fire eller fem på mellombeina, og fem ledd på bakbeina. I motsetning til mange andre småkortvinger som lever sammen med termitter ser disse artene ut som relativt "normale" kortvinger.

Levevis 
Gruppen er knyttet til termitter i familien Rhinotermitidae, slekten Coptotermes.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Philotermitini Seevers, 1957 
 Slekten Pseudophilotermes Bernhauer, 1934 
 Pseudophilotermes bruchi Bernhauer, 1934
 Pseudophilotermes costaricensis (Kistner, 1971)
 Pseudophilotermes dybasi (Kistner, 1971)
 Pseudophilotermes laxicornis (Sharp, 1883)
 Pseudophilotermes mcmahanae (Kistner, 1971)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1934
Euphytosus

Euphytosus er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet arter, to av dem er funnet i Norge.

Utseende 
Små, slanke, brunlige kortvinger. Antennene er tememlig korte, hodet stort og bredt. Pronotum er minst så langt som bredt, nærmest hjerteformet. Dekkvingene er ganske korte. Beina er korte og kraftige, leggene (tibiae) med en rad av utstående pigger som hjelper dem til å grave.

Levevis 
Artene lever på sandstrender, der de graver i sanden. De kan være truet av ferdsel og tråkk på strendene.

Utbredelse 
Arten er bekrevet fra Taiwan.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Phytosini 
 Slekten Euphytosus Bernhauer & Scheerpeltz, 1926
 Euphytosus schenklingi (Bernhauer, 1922)

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1922
Taiwans insekter
Kapp (landform)

Kapp, forberg eller fjellodde er et lite landstykke som stikker fram i vannet, enten i havet eller i en innsjø. Eksempler på kjente kapp i Norge er Nordkapplatået i Nordkapp kommune i Troms og Finnmark, Lindesnes i kommunen med samme navn i Agder, Verdens ende i Færder kommune i Vestfold og Telemark og Sørkapp på Svalbard. Eksempler på kjente kapp utenfor Norge er Skagen helt nord i Danmark, Fårö i Gotlands län i Sverige, Kapp det gode håp i Sør-Afrika og Cape Reinga i New Zealand.

Bilder

Se også 
Odde

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kyst- og havlandformer
Emeus crassus

Emeus crassus (østmoa eller lavlandsmoa) er en utryddet flygeudyktig fugl i familien Emeidae og tilhører moafuglene (Dinornithiformes). Arten inngår som eneste kjente art i slekten Emeus. Østmoaen var endemisk for Sørøya på New Zealand.

Biologi 
Østmoa var en gjennomsnittlig stor moafugl og målte cirka 73–99 cm i høyde. Vekten lå omkring . Arten var preget av kjønnsdimorfisme, i det hunnen ble omkring  større enn hannen. Størrelsen økte jo lenger sør i utbredelsesområdet man kom.

Arten var en relativt kortbeint, middels stor moa med lite hode, et spisst buet nebb, tykke ben og veldig brede føtter. Den raggete kroppsfjæra strakte seg ned til overbenet, men var sparsomme på den skjellete huden i nakken.

Østmoaen var utbredt i lavlandet på den østlige delen av Sørøya på New Zealand, der den opptrådte i skog, busker, sanddynefelt og på gressletter.

Inndeling 
Inndelingen følger Worth & Scofield (2012).

 Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
 Notopalaeognathae
 Rheiformes, nandufugler
 Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
 Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
 †Dinornithiformes, moafugler
 †Dinornithidae, kjempemoafamilien
 †Megalapteryidae, fjellmoafamilien
 †Emeidae, (småmoafamilien)
 †Emeidae, (småmoafamilien)
 †Anomalopteryginae
 †Anomalopteryx
 †A. didiformis, buskmoa (Sør- og Nordøya, New Zealand)
 †Pachyornis
 †P. elephantopus, elefantfotmoa (Sørøya, New Zealand)
 †P. geranoides, mantellsmoa (Nordøya, New Zealand)
 †P. australis, toppmoa (Sørøya, New Zealand)
 †Emeinae
 †Emeus
 †E. crassus, østmoa eller lavlandsmoa (Sørøya, New Zealand)
 †Euryapteryx
 †E. curtus, kystmoa (Sør- og Nordøya, New Zealand)

Slektskap 
Kladogrammet under følger Bunce et al. (2009):

Referanser

Eksterne lenker 
 

Notopalaeognathae
Utdødde fugler
Hubertus Leteng

Hubertus Leteng (født 1. januar 1959 i Taga i Nusa Tenggara Timur i Indonesia) er en indonesisk katolsk prelat som var katolsk biskop av bispedømmet Ruteng fra 2010 til 2017.

Liv og virke 
Leteng ble presteviet 29. juli 1988.

Den 7. november 2009 utnevnte pave Benedikt XVI til biskop av Ruteng. Han ble bispeviet av biskopen av Maumere, msgr Girulfus Kherubim Pareira, den 14. april 2010. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Ende, Vincentius Sensi Potokota, og biskopen av Manokwari-Sorong, Datus Hilarion Lega.

Pave Frans innvilget den 11. oktober 2017 hans avskjedsbegjæring fra enbedet som biskop av Ruteng.

Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
 Biskop Johannes Wolfgang von Bodman (1651–1691)
 Biskop Marquard Rudolf von Rodt (1644–1704) *bispeviet 1690
 Biskop Alexander Sigismund von der Pfalz-Neuburg (1663–1737) *1691
 Biskop Johann Jakob von Mayer (1677–1749) *1719
 Biskop Joseph Ignaz Philipp von Hessen-Darmstadt (1699–1768) *1741
 Erkebiskop Klemens Wenzeslaus von Sachsen (1739–1812) *1766
 Erkebiskop Max Franz von Havsburg-Lothringen (1756–1801) *1785
 Biskop Kaspar Max Droste zu Vischering (1770–1846) *1795
 Biskop Cornelius Ludovicus van Wijkerslooth (1786–1851) *1833
 Erkebiskop Johannes Zwijsen (1794–1877) *1842
 Biskop Franciscus Jacobus van Vree (1807–1861) *1853
 Erkebiskop Andreas Ignatius Schaepman (1815–1882) *1860
 Erkebiskop Petrus Matthias Snickers (1816–1895) *1877
 Biskop Gaspard Josephus Martinus Bottemanne (1823–1903) *1883
 Erkebiskop Henricus van de Wetering (1850–1829) *1895
 Biskop Arnold Frans Diepen (1860–1843) *1915
 Biskop Heinrich Leven (1883–1953) *1933
 Erkebiskop Gabriel Wilhelmus Manek (1913–1989) *1951
 Biskop Gregorius Manteiro (1924–1997) *1967
 Biskop Gerulfus Kherubim Pareira (1941–2018) *1986
 Biskop Hubertus Leteng (1959–) *2010

Referanser

Indonesiske katolske biskoper
Linjen von Bodman
Personer fra Nusa Tenggara Timur