alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Telemark Arbeiderparti

Telemark Arbeiderparti er et av landets største fylkespartier for Arbeiderpartiet i forhold til folketall. Ved utgangen av 2009 hadde fylkespartiet 2756 medlemmer fordelt på 18 kommunepartier.

I nåværende stortingsperiode (2005 – 2009) har Telemark Arbeiderparti tre representanter på Stortinget. Disse er Christian Tynning Bjørnø(Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen), Lene Vågslid (Justiskomiteen) og Terje Lien Aasland (Energi- og miljøkomiteen).

Til landsstyret i Arbeiderpartiet sitter nestleder Bjørg Tveito Lundefaret og nestleder Jone Blikra.

Eksterne lenker 
 Telemark Arbeiderparti
 Det norske Arbeiderparti

Arbeiderpartiets fylkesorganisasjoner
Witenwasserenstock

Witenwasserenstock er et fjell i Gotthardmassivet i Sveits. Her møtes tre viktige vannskiller (mellom Nordsjøen, Middelhavet og Adriaterhavet) og tre kantoner (Uri, Wallis og Ticino). Witenwasserenstock er 3082 meter høy og ligger mellom Furka-, Nufenen- og St. Gotthard-passet.

Nedbøren som faller på Witenwasserenstocks nordside, renner via Reuss og Rhinen mot Nordsjøen. Nedbøren som faller på fjellets vestside, havner via Rhône i Middelhavet. Witenwasserenstocks østside drenerer via Ticino, Maggioresjøen og Po til Adriaterhavet.

Se også 
Det europeiske vannskillet

Fjell i Uri
Fjell i Wallis
Fjell i Ticino
Fjell over 3000 meter
Ortler-Alpene

Ortler- eller Ortles-Alpene er en den nesthøyeste fjellkjeden i Øst-Alpene (etter Berninagruppa). De ligger i grenseområdet mellom de tre nord-italienske provinsene Syd-Tirol, Trentino og Sondrio. Ortler-Alpene hører geologisk sett til De sydlige kalkalper. Alpinistisk regnes de derimot ofte til Sentral-Alpene, både på grunn av sin høyde og fordi de ligger nokså nær Alpenes hovedkam.

Avgrensning 
Ortler-Alpene begrenses
 i nord av Val Müstair (mot Sesvenna) og av Vinschgau (mot Ötztal-Alpene),
 i øst av Ultental og Val di Non (mot Brentagruppa),
 i syd av Val di Sole og Tonalepasset (mot Adamello),
 i vest av Gaviapasset og Valfurva (mot Sobretta) samt Bormio og Umbrailpasset (mot Livigno-Alpene).

En alternativ vestre grense går fra Bormio langs Fraelepasset, elven Spöl og Fuornpasset, omfatter altså (på «bekostning» av Livigno-Alpene) litt større sveitsiske andeler.

Topper 
De høyeste toppene i Ortler-Alpene er:
 Ortler/Ortles (3905 moh.)
 Gran Zebrù / Königspitze (3851 moh.)
 Monte Cevedale / Zufallspitze (3769 moh.)
 Monte Zebrù (3735 moh.)
 Palòn de la Mare (3703 moh.)
 Punta San Matteo (3678 moh.)
 Thurwieserspitze / Punta Thurwieser (3652 moh.)
 Monte Vioz (3645 moh.)
 Pizzo Tresero (3594 moh.)
 Trafoier Eiswand / Cima di Trafoi (3565 moh.)

Daler 
Fra Bormio i vest strekker Valfurva seg langt inn i Ortler-Alpene. Her ligger bl.a. vintersportsstedet Santa Caterina Valfurva.

Nord i Ortler-Alpene ligger noen sidedaler av Vinschgau, nemlig Sulden- med Trafoital, Martelltal og Ultental. Val di Rabbi og Val di Pejo, som ligger syd i Ortler-Alpene, er sidedaler av Val di Sole.

Geologi 
Ortlermassivet består av et 1000 meter tykk sedimentlag av kalkstein og dolomitt. Flere steder kommer imidlertid det underliggende krystalline laget til synet, som her hovedsakelig består av kvartsfyllitt, i mindre grad også gneis. Helt i nord kommer et enda dypere lag opp i dagen, som inneholder marmor, som blir utvunnet ved Laas i Vinschgau.

Natur, kultur og historie 
På nordsiden av Ortler-Alpene ligger tregrensen på over 2000 moh. og utgjøres hovedsakelig av cembrafuru og edelgran. På sydsiden ligger tregrensen betraktelig lavere. Over tregrensen finner man bl.a. mange søterotarter og alperose.

Store deler av Ortler-Alpene er vernet som nasjonalpark.

Ortlermassivet var lenge en uovervinnelig barriere og utgjør helt siden folkevandringstiden språkgrensen mellom det retoromanske (og senere tyske) språkområdet i nord og italiensken i syd. Det eneste veipasset over Ortler-Alpene, Stilfspasset, ble bygget ut på 1820-tallet og hadde storpolitiske bakgrunner (Lombardia var blitt østerriksk). I motsetning til mange andre fjellpass (f.eks. Umbrailpasset vest for Ortlergruppa) har altså Stilfspasset ikke hatt noen historie som lokal handelsrute.

Under den første verdenskrig passerte sydfronten langs Ortlermassivets høyfjell. Det representerte dermed Europas høyest beliggende frontavsnitt.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fjellkjeder i Alpene
Fjell i Syd-Tirol
Fjell i Trentino
Fjell i Lombardia
Fjell i Graubünden
Fjell over 3000 meter
Opptegnelser fra et kjellerdyp

Opptegnelser fra et kjellerdyp (russisk: Записки из подполья, Zapìski iz pòdpol'ja, i en tidlig oversettelse var den norske tittelen Kjellermennesket.) (1864) er en kortroman av Fjodor Dostojevskij. Den er av mange ansett for å være den første eksistensialistiske romanen. Den presenterer seg selv som de springende memoarer fra en bitter, isolert, navnløs forteller (ofte omtalt som «kjellermennesket»), en pensjonert embedsmann som bor i St. Petersburg. 

I Opptegnelser fra et kjellerdyp reiser Dostojevskij for første gang en rekke politiske og filosofiske spørsmål som senere skulle bli meget viktige i hans forfatterskap og dominere hans største verker.

Norske oversettelser 
Den første oversettelsen, Kjellermennesket, ble gjort av Ejnar Thomassen. Den utkom i 1955 på Land og kirke forlag. I 1990 kom Gunnar Opeides Opptegnelser fra et kjellerdyp, utgitt på Solum Forlag. Denne oversettelsen inngikk i Solums serie Dostojevskijs samlede verker.

Russiske romaner
Filosofiske romaner
Bøker fra 1864
Columbine High School

Columbine High School er en videregående skole i Jefferson County i Colorado i USA. Skolen ligger, som navnet viser, i tettstedet Columbine, 1,6 km vest for Littleton og 1 km sør for Denver. Selv om Columbine High School er en del Jefferson Countys og ikke Littlesons skoledistrikt, angis «Littleton» i skolens adresse siden postnummeret, 80123, først og fremst knyttes til denne byen. nåværende rektor er Frank DeAngelis, han var også daværende rektor under skolemassakren i 1999.

Columbine-massakren, en av de dødeligste skolemassakrene i USAs historie, fant sted på Columbine High School 20. april 1999.

Historie

Columbine High School åpnet dørene høsten 1973 og den første avgangsklassen gikk ut fra skolen i 1975. Skolen er oppkalt etter det lille tettstedet Columbine, hvor skolen ligger. Første rektor ved skolen var Gerald Difford.

Skolefarger
Skolens offisielle farger er blå og sølv. Fargene ble valgt av studenter ved Ken Caryl Junior High School og Bear Creek High School som kom til å bli Columbine High Schools første elever da skolen åpnet i 1973.

Skolemassakre

En skolemassakre fant sted 20. april 1999 da Eric Harris og Dylan Klebold, som var elever ved skolen, drepte tolv medelever og én lærer, før de begge begikk selvmord. Massakren fikk oppmerksomhet verden over. Navnet Columbine knyttes derfor ofte direkte til massakren heller enn skolen og tettstedet.

Etter episoden ble undervisningen flyttet til Chatfield High School, en annen skole som ligger like i nærheten, for de tre ukene som var igjen av skoleåret.

Ombygging
Skolen hadde blitt kraftig ombygd fire år før skolemassakren og både nytt bibliotek og ny kantine ble bygget. Etter massakren ble det bestemt at biblioteket, som lå over kantinen, skulle rives, siden det var her flesteparten av drapene fant sted. Stedet ble gjort om til et minnesmonument og atrium. Et nytt, større bibliotek ble bygget på åsen hvor skytingen begynte. Biblioteket ble kalt HOPE Columbine Memorial Library og står til minne for ofrene for tragedien.

Sport
Skolen har flere sportslag. Både skolens cheerleader- og fotballag har gjort det bra i mesterskap for skoler.

Referanser

Eksterne lenker
 Columbine High Schools offisielle nettside
 Kart og kjøreruter til Columbine High School
 Satellitbilder av Columbine High School
 The Columbine Navigator – Analyser av og lenker til de fleste større medieoppslag om skolen

Videregående skoler i USA
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1973
1973 i Colorado
Utdanning i Colorado
Jefferson County (Colorado)
John Hughes

John Hughes (1950–2009) var en amerikansk filmregissør, filmprodusent og manusforfatter kjent for filmer som The Breakfast Club, Sixteen Candles, Hjelp, vi må på ferie og Alene hjemme.  

Hughes var spesielt produktiv i 1980-årene og lagde mange ungdomsfilmer. Hans filmer bidro til å sette er særpreg på 80-tallsepoken i Hollywood.

Biografi 
Hughes ble født i Lansing, Michigan og begynte sin karriere som copywriter. 

Han debuterte som manusforfatter på filmen Class Reunion (1982), som regissør med ungdomskomedien Sixteen Candles og som produsent med ungdomsfilmen The Breakfast Club (1985), som han i tillegg regisserte og skrev manus til. Han hadde også regi på Weird Science (1985) (også manus), Skulk med stil (1986), Uncle Buck (1989) og Curly Sue (1991). I tillegg skrev han manus til familiekomediene Hjelp, vi må på ferie til Europa (1985), Hjelp, det er juleferie (1989), Alene hjemme 1-2-3 (1990–1997), Dennis the Menace (1993) og 101 Dalmatinere (1996).

Filmene hans var trendskapende, innen både mote, musikk og hår. Hans karriere tok for alvor av med Å, for en bursdag! i 1984. Det var via hans filmer at den rødhårede Molly Ringwald fikk stjernestatus på 1980-tallet. Hun ble raskt ansett som selve bildet på 80-talls tenåringen i USA. Hughes filmer var ofte lagt til amerikanske High School-miljø og i likhet med mange av sine mest kjente karakterer skal han ha hatt det nokså tøft på high school. Han fullførte high school i 1968 ved Northbrook i Illinois.

I slutten av 90-årene, trakk Hughes seg mer eller mindre tilbake for å tilbringe mer tid med familien, samt drive et gårdsbruk i Illinois. Han regisserte sin siste film i 1991 og var produsent siste gang i 2001. Han fortsatte imidlertid som manusforfatter under psevdonymet Edmond Dantès. Hans siste manusoppdrag var på filmkomedien Drillbit Taylor fra 2008.

Dødsfall 
Hughes døde av hjerteinfarkt den 6. august 2009 under en spasertur på Manhattan. Han etterlot seg kona Nancy og to barn.

Filmografi

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Lansing
Regissører fra USA
Filmprodusenter fra USA
Manusforfattere fra USA
Skjalg

Skjalg er et gammelt nordisk mannsnavn brukt mye i vikingtiden. Opprinnelig Skjalgr norrønt, og betyr «skjeløyd».

Utbredelse
Skjalg er et sjeldent navn. Det er svært lite brukt utenfor Norge.

 Idrettslaget Skjalg i Stavanger er navngitt etter mannsnavnet.

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Skjalg Bye (f. 1962), norsk forfatter og journalist
 Skjalg Raaen (f. 1980), norsk musiker og gitarist
 Skjalg Holther (f. 1981), norsk musiker, lyriker og overingeniør 
 Skjalg A. Skagen (f. 1984), norsk komponist
 Skjalg Molvær, norsk filmskaper

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Sivert Donali

Sivert Donali (født 19. april 1931 på Oppdal, død 6. desember 2010 på Eidsvoll) var en norsk billedhugger.

Donali har blant annet stått for Kong Sverre-monumentet ved Ilaparken i Trondheim (1983), Bergmannsmonumentet på Røros (1965), Alf Prøysen-statuen på Rudshøgda (1984), strikkemonumentet «Morsarven»  i Selbu og deltatt i restaureringen av Nidarosdomen (1957 —63).

Donali er utdannet ved Kunstskolen i Trondheim 1948-50, Statens kunstakademi under Per Palle Storm 1950-53 og Kunstakademiet i København 1953-54.

Donali deltok på Høstutstillingen første gang i 1953, og har siden blitt utstilt på blant annet Galleri Hornemann, Østlandsutstillingen, Trondheim Kunstforening, Larvik Kunstforening og i Split i det tidligere Jugoslavia. 

Verker av Donali har blitt kjøpt inn blant annet av Nasjonalgalleriet og Trondheim Kunstforening. Skulpturen «Fangstmonument» ble i 2002 gjengitt på et norsk frimerke i serien Samtidskunst.

Referanser

Eksterne lenker 
 Sivert Donali på kulturnett
 CV hos Kunstnernes Informasjonskontor

Norske billedhuggere
Personer fra Oppdal kommune
Fødsler i 1931
Dødsfall i 2010
Kristian Moen

Kristian Moen (født 1902 i Kongsberg, død 1990 i Oslo) var en norsk historiker, utdannet cand.philol.. Han har utgitt Kongsberg Sølvverks historie samt en rekke lærebøker i historie for gymnaset. 

Han var ansatt som lektor ved Mandal høyere skole 1930-38, senere ved Berg skole i Aker.

Utgivelser

Norske historikere
Personer fra Kongsberg kommune
Jørgen Fredrik Moen

Jørgen Fredrik Helliesen Moen (født 22. juni 1935 i Mandal, død 17. mars 2009 i Oslo) var en norsk jurist. Han var formann i Oslo Unge Høyre, senere bydelsutvalgsleder for Sogn bydel. Som jurist var han høyesterettsadvokat, og senere lagdommer. Sønn av historiker Kristian Moen.

Norske dommere
Norske advokater
Personer fra Mandal kommune
Fødsler i 1935
Dødsfall i 2009
Vestmar

Vestmar er et distrikt i Telemark fylke, som idag består av de to kommunene Drangedal og Kragerø. Området har et areal på 1 368 km² med til sammen 14 725 innbyggere (1. januar 2008). Regionsenteret er byen Kragerø.

Historie

Fra gammelt av betegnet Vestmar kysten av Grenland vest for Langesundsfjorden, ettersom betydningen av navnet er vest for marr (norrønt 'hav', jf. latin mare), som i denne sammenheng er nevnte fjord, og skulle følgelig også omfatte Bamble. Vestmar kan også ha vært et småkongerike som omfattet de gamle bygder/skipreider Sannidal, Skåtøy, Bamble, Eidanger og Brunlanes. Det er omtalt som eget fylke allerede på 700-tallet, men var på 1000-tallet regnet som innlemmet i Grenland, som da ombefattet både kysten og landet innenfor.

Administrative inndelinger 
 Kommunene tilhører Bamble prosti i Agder og Telemark bispedømme i Den norske kirke.
 Kommunene tilhører domsmyndighetsområdet til Nedre Telemark tingrett i Agder lagdømme.
 Kommunene deltar i regionrådet Grenlandsamarbeidet.
 Området utgjør næringsregion Vestmar.
 Distriktet var en del av det tidligere Bamble fogderi''.

Kommuner 

Følgende kommuner regnes til Vestmar:

Vestfold og Telemarks geografi
Distrikter i Norge
Landskap i Norge
Antonín Hájek

Antonín Hájek (født 12. februar 1987) er en tsjekkisk tidligere skihopper. Han representerte skiklubben Dukla Liberec.

Hájek debuterte i verdenscupen i 2004. Som hopper i den nasjonale kvoten ble han nr. 45 i et renn Janne Ahonen vant foran Thomas Morgenstern og Martin Höllwarth. Hájek har en 6.-plass fra Lahtis som sin beste prestasjon. Den kom i 2006.

Hájek har hoppet i to verdensmesterskap. Under prøveomgangen til storbakkerennet i VM 2005 i Oberstdorf mistet Hájek trykket på den venstre skien, og falt stygt. Skadene på rygg og hode var så omfattende at det ikke var sikkert om den unge tsjekkeren ville kunne hoppe på ski igjen. Men han reiste seg, og hoppet under VM 2007 i Sapporo, dog uten særlig hell.

Han var også med på det tsjekkiske overraskelseslaget som ble nummer 4 under VM i skiflyging 2008 i Oberstdorf.

Han har 236 meter fra Planica i 2010 som sitt lengste svev, som også var verdens tredje lengste hopp, etter Simon Ammanns hopp på 236,5 i samme konkurranse bare minutter etter, og Bjørn Einar Romørens verdensrekord på 239 meter fra samme bakke i 2005.

Han la opp i september 2015 på grunn av dårlig helse og dårlige resultater.

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tsjekkiske skihoppere
Deltakere under Ski-VM 2005
Deltakere under Ski-VM 2007
Deltakere for Tsjekkia under Vinter-OL 2010
Skihoppere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Tsjekkia under Vinter-OL 2014
Skihoppere under Vinter-OL 2014
Personer fra Liberec
Arne Rostad

Arne Rostad (født 4. mars 1894 i Verdal, død 21. juni 1969 i Gjøvik) var en norsk gårdbruker, organisasjonsmann og politiker (B).

Rostad vokste opp på storgården Trones i Verdal som sønn av proprietær Bernhard Rostad (1853–1921) og hustru Jøran Bruun (1860–1904). Etter middelskolen flyttet han til Østlandet, hvor han tok landbruksutdannelse ved Vinterlandbruksskolen og Norges landbrukshøgskole. I 1918 kjøpte Rostad storgarden Mustad i Vardal, vest for Gjøvik. Senere tok han også over farsgården Trones. Han ble i 1921 gift med Anborg Søberg (1902–1965), som han etter hvert fikk syv barn med.

Han var innvalgt på Stortinget fra Oppland 1945–1949, og var i denne perioden nestformann i Stortingets kommunalkomité. Rostad var formann i Norges Bondelag fra 1945 til 1951 og hadde en rekke tillitsverv innenfor landbrukssektoren. I 1959 ble han også valgt inn i Vinmonopolets styre.

Ved siden av sitt virke på det nasjonale planet satte Rostad også spor etter seg i Gjøvik-traktene, spesielt i landbrukets foredlingsbedrifter. Han var i en tredveårsperiode blant annet styreformann i Gjøvik meieri og Holmen Brænderi. Rostad var medlem av Vardal herredsstyre 1925–1940.

Litteratur 
 Norske Gardsbruk, bind XV, Oppland fylke V. Oslo: 1957.

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Sp
Stortingsrepresentanter for Oppland
Stortingsrepresentanter 1945–1949
Lokalpolitikere i Vardal
Sp-politikere i Oppland
Norske foreningspersoner
Norske bønder
Personer fra Verdal kommune
Personer tilknyttet Vinmonopolet
Internasjonal Dugnad

Internasjonal Dugnad er den norske avdelingen av den verdensomspennende organisasjonen Service Civil International (SCI). Internasjonal Dugnad er en fredsorganisasjon som organiserer internasjonale frivillige dugnadsleirer i Norge og formidler frivillige til SCIs og partnerorganisasjoners dugnadsleirer i utlandet.

Grunntanken er: Når mennesker lever og arbeider sammen på et prosjekt, så skapes det forståelse mellom dem og barrierer brytes ned. Dessuten kan internasjonale dugnadsleirer være en øvelse i demokrati og samarbeid. Samtidig gjør de frivillige leirdeltakerne en innsats for et ideelt prosjekt som ikke kunne gjennomføres uten frivillig arbeid.
I tillegg til frivillig arbeid har leirene ofte temaer som for eksempel: fred, nedrustning, internasjonal solidaritet, etniske minoriteter, flyktninger, kulturminner, arkeologi, barn, funksjonshemmede, miljø- og naturvern.

IDs og SCIs leirer har oftest en varighet på 2-4 uker. Hvem som helst kan delta, hvis han/hun har fylt 18 år (for leir i Norge 16 år). For leir i Afrika, Asia og Latin-Amerika stilles spesielle krav.

ID sender også langtidsfrivillige til prosjekter som kan vare mellom tre og tolv måneder. For langtidsfrivillige gjelder spesielle betingelser.

Internasjonal Dugnad er medlem i Norges Fredsråd og FOKUS (Forum for kvinner og utviklingsspørsmål)

Eksterne lenker
 – Internasjonal Dugnad
 – SCIs internasjonale side

Norske ideelle organisasjoner
Ungdomsorganisasjoner

sv:IAL
The Real Bruce Lee

The Real Bruce Lee er en hongkongsk dokumentar og spillefilm fra 1977. Filmen består av en dokumentar om kamsportlegenden Bruce Lee samt en spillefilm med Dragon Lee.

Handling 
Filmen består av en dokumentardel på 32 minutter og en spillefilm på 86 minutter. Dokumentardelen inneholder en kort introduksjon av Bruce Lee der det presenteres flere klipp av gamle Hongkong-filmer som Lee og deltok i da han var barn. Blant dem Bad Boy, Orphan Sam, Kid Cheung, og The Carnival. Dokumentaren inneholder også en kort introduksjon om tiden da han flyttet til Seattle og slo seg opp som kampsport-trener og etterhvert som skuespiller i diverse TV-serier. Etter det følger en kort introduksjon av en mulig arvtaker kalt Bruce Li.

Etter dokumentaren følger en spillefilm på 86 minutter der seerne presenteres for en annen mulig arvtaker, Dragon Lee. Det er usikkert hvilken tittel denne filmen har siden den ikke har noen ordinær introduksjon.

Om filmen 
Ifølge IMDb er filmens spilletid på 93 minutter, mens den britiske VHS-versjonen fra 1979 er på 118 minutter. Begge versjonene inneholder både dokumentardelen og filmen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kinesiske dokumentarfilmer
Hongkongske kampsportfilmer
Hongkongske actionfilmer
Filmer fra 1977
Engelskspråklige filmer
Dokumentarfilmer fra 1970-årene
Biografiske dokumentarfilmer
Eventyrfilmer
Aram Khalili

Aram Khalili (født 28. juli 1989) er en norsk fotballspiller som spiller for Innstrandens Idrettslag.

Han debuterte i Tippeligaen i 2006, 17 år gammel, og har spilt for Norges U18- og U21-lag.  I 2008-sesongen for Start skåret han på et brassespark fra 17-18 meter mot Sandnes Ulf. Start vant kampen 5-1, i comebacket til Erik Mykland. I 2009 var Khalili utlånt til Bryne. I januar 2011 ble han hentet til Bodø/Glimt. Han har også spilt for Notodden, på lån fra Bodø/Glimt.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske fotballspillere i Sverige
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Fotballspillere for Bryne FK
Fotballspillere for GAIS
Fotballspillere for FK Bodø/Glimt
Personer fra provinsen Vest-Aserbajdsjan
Nordmenn av iransk opphav
Fødsler i 1987
Butikkjeden Høyer

Butikkjeden Høyer er en norsk klesbutikkjede som ble startet av Ørnulf Høyer i 2004. Kjeden har 20 forretninger per 15. oktober 2014. Siden oktober 2013 har Høyer også en nettbutikk.

Eksterne lenker
 

Etableringer i 2004
Norske detaljistselskaper
Anne Jortveit

Anne Jortveit (født 13. februar 1967 i Grimstad) er en norsk journalist. Hun var informasjonsrådgiver i Zero 2010-2014, og fra 2014 prosjektleder i Norsk klimastiftelse . Hun har arbeidet for radiostasjonen Kanal 24, og tidligere politiker som representerte Senterpartiet i Aust-Agder. Jortveit var leder i Senterungdommen i 1990.

Jortveit har vært daglig leder i redaksjonen i Kanal 24 fra april 2008, før dette var hun programdirektør samme sted. Jortveit kom til radiokanalen fra konkurrenten P4, hvor hun blant annet har ledet aktualitetsprogrammet Sytten Tretti.

Referanser 

Norske radiojournalister
Senterungdommens ledelse
Sp-politikere i Aust-Agder
Norske kommunikasjonsfolk
Personer fra Grimstad kommune
Finnmark sykepleierhøyskole

Finnmark sykepleierhøgskole var en høgskole for sykepleierutdanning i Hammerfest. Skolen er i dag en del av UiT Norges arktiske universitet.

Høyskolen ble etablert i 1960 under navnet Finnmark sykepleierskole. 1. august 1994 fusjonerte den med to andre høyskoler i fylket til Høgskolen i Finnmark. I 2013 ble høgskolen slått videre sammen med det daværende Universitetet i Tromsø.

Finnmark sykepleierhøgskole hadde en kvoteordning som tilsa at 80 % av studentene skulle være fra Finnmark eller ha bodd to år i fylket, og 10 % av opptaket skulle være samisktalende søkere.

Referanser 

Tidligere høgskoler i Norge
Tidligere utdanningsinstitusjoner i Troms og Finnmark
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1960
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 1994
Sykepleierutdanning i Norge
Finnmark distriktshøgskole

Finnmark distriktshøgskole var en distriktshøgskole i Alta. Skolen er i dag en del av Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet.

Høyskolen ble etablert i 1981.<ref>[http://www.hifm.no/index.php?&ID=1638 hifm.no: Noen milepæler - i Høgskolen i Finnmark sin historie]</ref> Allerede fra 1976 hadde det imidlertid vært undervist i «DH-fag» ved Høgskolen i Finnmark. Høgskolen i Finnmark skiftet i 1979 navn til Høgskolen i Alta'', og høgskolen ble i 1981 delt i to skoler: Finnmark distriktshøgskole, og Alta lærerhøgskole.

1. august 1994 fusjonerte disse to høyskolene med Finnmark sykepleierhøyskole til Høgskolen i Finnmark, og i 2013 fusjonerte denne igjen med Universitetet i Tromsø.

Referanser

Tidligere høgskoler i Norge
Tidligere utdanningsinstitusjoner i Troms og Finnmark
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1981
Alta lærerhøgskole

Alta lærerhøgskole var en lærerhøgskole i Alta, etablert i 1973<ref>[http://hifm.arkivplan.no/layout/set/print/content/view/full/30113 hifm.no: Noen milepæler - i Høgskolen i Finnmark sin historie]</ref>, som det første høgskolestudiet i fylket. Skolen er i dag en del av Universitetet i Tromsø.Lærerutdanningen i Alta skiftet i 1976 navn til Høgskolen i Finnmark og i 1979 til Høgskolen i Alta''. Høgskolen ble i 1981 delt i to skoler: Finnmark distriktshøgskole, og Alta lærerhøgskole.

1. august 1994 fusjonerte disse to høyskolene med Finnmark sykepleierhøyskole til (den nye) Høgskolen i Finnmark.

Referanser

Tidligere høgskoler i Norge
Tidligere utdanningsinstitusjoner i Troms og Finnmark
1973 i Norge
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1973
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 1994