alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Aegus (s.str.) amplus

Aegus (s.str.) amplus er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor til ganske stor (23-50 millimeter), avlang, noe flat, blankt svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, brede, sigdformede kjever som oftest har to tenner på innersiden, én innoverrettet ved roten og en skrått oppover- og innoverrettet litt lenger ute. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvblankt, nokså tett punktert. Pannen er bredt og grunt, V-formet innbuktet foran, med en liten tann på hver side av innbuktningen. Midt mellom fasettøyet og denne tannen er det et kort horn. Hodet er ikke utvidet bak fasettøynene, tinningene ganske korte. Pronotum er avrundet rektangulært, bredere enn langt, tett og kraftig punktert langs kantene. Dekkvingene er jevnbrede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså blank.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Myanmar, Thailand og Laos.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
 Aegus (s.str.) amplus Nagai, 1994

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Nettside om arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1994
Myanmars insekter
Thailands insekter
Laos' insekter
Aegus (Micraegus) arnaudi

Aegus (Micraegus) arnaudi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En nokså liten (12 - 18 millimeter), avlang, blankt brunsvart hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) forholdsvis korte og kraftige med en innoverrettet, to-spisset tann nær roten. Pannen er bredt, U-formet innbuktet foran med en liten tann på hver side av innbuktningen. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er matt, fint og spredt punktert, med grove punkter på sidene. Pronotum er rektangulært med avrundede bakhjørner, svært blankt og ganske fint punktert. Dekkvingene er jevnbrede, noe flate, med markerte punktstriper. Ytterkanten er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er brunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Filippinene (Mindanao og Palawan).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Micraegus Maes, 1992
 Aegus (Micraegus) arnaudi Bomans & Bartolozzi, 1993

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Lucanidae du Monde, nettside om arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1993
Filippinenes insekter
İctimai Televiziya

İctimai Televiziya (İTV) (norsk: Offentlig televisjon) er en offentlig tv-kanal i Aserbajdsjan. Kanalen startet sendinger 29. august 2005 etter et politisk vedtak, og hovedkvarteret ligger i hovedstaden Baku. İTV ble medlem i Den europeiske kringkastingsunion i 2007.

Bakgrunn 
İTV finansieres gjennom reklame og statlige bevilgninger. I 2004 vedtok landets myndigheter en lov som opprettet tv-kanalen, og som følge av loven skulle det også innføres en kringkastingsavgift fra 2010, men avgiften er ennå ikke innført.

Kanalen eies av selskapet İctimai Televiziya və Radio Yayımları Şirkəti (Det offentlige selskapet for tv- og radiokringkasting) som består av et råd på ni medlemmer. Alle medlemmene skal godkjennes av Aserbajdsjans president. En kringkastingssjef velges også av rådet, og sjefen må godkjennes av presidenten. Ordningen og finansieringen har blitt kritisert av ikke-statlige organisasjoner som mener kanalens tette bånd til regjeringen ikke gjør kanalen tilstrekkelig uavhengig og fri.

İTV ble medlem i Den europeiske kringkastingsunion (EBU) 5. juli 2007, noe som åpnet for deltakelse i EBU-arrangementer som Eurovision Song Contest. Aserbajdsjan og İTV debuterte i konkurransen i 2008, vant i 2011 og arrangerte konkurransen i 2012.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Den europeiske kringkastingsunion
TV-kanaler etablert i 2005
Kringkastingsselskaper
Aserbajdsjanske TV-kanaler
2000-årene i Aserbajdsjan
Aegus (s.str.) exilis

Aegus (s.str.) exilis er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor ( millimeter), avlang, noe flat, svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, sigdformede kjever som oftest har to tenner på innersiden, én innoverrettet ved roten og en skrått oppover- og innoverrettet litt lenger ute. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er matt, tett og kraftig punktert. Pannen er bredt og grunt, U-formet innbuktet foran, med en brunoransje hårdusk på hver side av innbuktningen. Hodet er ikke utvidet bak fasettøynene, tinningene ganske korte. Pronotum er avrundet rektangulært, bredere enn langt, tett og kraftig punktert. Dekkvingene er jevnbrede med fine, skarpe punktstriper, blanke, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså blank.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Borneo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
 Aegus (s.str.) exilis Nagai, 1994

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Nettside om arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1994
Borneos insekter
Aegus (Micraegus) parryi

Aegus (Micraegus) parryi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En nokså liten ( millimeter), avlang, blankt brunsvart hjortebille. Hannens hode er bredt og flatt, kjevene (mandiblene) nokså korte og kraftige, sigdformede med en lang, innoverrettet tann nær roten. Pannen er bredt, U-formet innbuktet foran med en butt tann ¨på hver side av innbuktningen. Antennene er kraftige med en tre-leddet klubbe. Hodet er nokså matt, fint og jevnt punktert, grovt punktert på sidene. Pronotum er rektangulært, avsmalnet ved roten, ganske blankt. Dekkvingene er jevnbrede, noe flate, med markerte punktstriper. Ytterkanten er kledt med korte, gulbrune hår. Beina er rødbrunlige. Hunnen ligner hannen bortsett fra at hode og kjever ikke er forstørrede, oversiden er grovere punktert.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Borneo og Sumatra.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Micraegus Maes, 1992
 Aegus (Micraegus) parryi Waterhouse, 1890

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Lucanidae du Monde, nettside om arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1890
Sumatras insekter
Borneos insekter
Aegus (s.str.) nishikawai

Aegus (s.str.) nishikawai er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor ( millimeter), avlang, noe flat, svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, sigdformede kjever som har en svært bred, firkantet tann ved roetn og en ganske liten tann i den ytre delen. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er halvmatt, spredt og fint punktert, grovere på sidene. Pannen er bredt og grunt, U-formet innbuktet foran, med et kort, butt framspring midt i innbuktningen. Hodet er tydelig utvidet bak fasettøynene. Pronotum er avrundet rektangulært, bredere enn langt, nokså tett og grovt punktert. Dekkvingene er jevnbrede med fine, skarpe punktstriper, blanke, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er svarte. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså blank.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt på De små Sundaøyene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
 Aegus (s.str.) nishikawai Nagai, 1994

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Nettside om arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1994
Indonesias insekter
Reinfannslekta

Tanacetum achilleifolium
 balsamkrage (T. balsamita)
 Tanacetum bipinnatum
 Tanacetum cinerariifolium
 rosekrage (T. coccineum)
 skjermkrage (T. corymbosum)
 Tanacetum macrophyllum
 matrem (T. parthenium)
 reinfann (T. vulgare)

Reinfannslekta (Tanacetum) er ei slekt i kurvplantefamilien. Artene ble i eldre systematikk regnet til andre slekter som Balsamita, Chrysanthemum og Pyrethrum.

De fleste artene er flerårige urter, men det finnes også ettårige urter og dvergbusker. Stengelen er opprett, krypende eller oppstigende og kan være håret eller glatt. Plantene har oftest jordstengel og en sterk duft. Bladene sitter spredt og er som regel enkelt- til tredobbelt fjærflikete. Kurvene sitter i halvskjermer. Randkronene er hunnlige, hvite, gule eller rosa, men mangler hos mange arter. Skivekronene er tvekjønnede og gule. Kurvbunnen er flat uten agner mellom enkeltblomstene. Frukten har en begerformet fnokk.

Reinfannslekta omfatter omtrent 160 arter. De er utbredt i Eurasia, Nord-Amerika og Nord-Afrika. Gonospermum og Lugoa på Kanariøyene blir ofte regnet som egne slekter, men hører til midt i Tanacetum. Noen arter dyrkes i hager. I Norge er reinfann (T. vulgare) vanlig i hele landet. Noen andre arter finnes av og til forvillet.

Insektdrepende og -frastøtende stoffer, pyretriner, fremstilles fra Tanacetum cinerariifolium og Tanacetum coccineum. Disse plantene dyrkes i tempererte strøk som England og Tasmania, og i tropiske fjellområder i for eksempel Kenya og Ecuador. Stoffene brukes mest mot fluer, kakerlakker og mygg. De er lite giftige for mennesker sammenlignet med andre insektmidler og brytes raskt ned i naturen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kurvplantefamilien
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Egil Storbekkens musikkpris

Egil Storbekkens Musikkpris for fremme av interessen for norsk folkemusikk, er en nasjonal hedersbevisning og kan gis til kandidater fra hele landet. Prisen kan gis til personer som har gjort en ekstraordinær innsats innen norsk folkemusikk, og særlig de eldre folkemusikkinstrumentene, innen:
 utøving, komponering og arrangering
 forskning og formidling
 instrumentbygging og instrumentutvikling
 formidling av Egil Storbekkens musikk med spesiell vekt på de eldre folkemusikkinstrumentene og Storbekkens musikk.
Prisen ble stiftet i 2006 av Tolga kommune, Norsk Lur- og bukkehornlag, Norsk forening for komponister og tekstforfattere (NOPA) og Tolga-Os Sparebank. NOPA er fra og med 2012 ansvarlig for finansiering av prisen. Prisutdelingen skjer under det årlige arrangementet Olsok på Tolga.

Priskomiteen består av:
 2 medlemmer oppnevnt av Tolga kommune
 2 medlemmer oppnevnt av Norsk Lur- og Bukkehornlag
 1 medlem oppnevnt av NOPA
 1 medlem oppnevnt av familien Storbekken

Prisvinnere 
 2006: Geir Egil Larsen, folkemusiker, Verdal
 2007: Leif Løchen, innsamler, Vågå 
 2008: Magnar Storbækken, instrumentmaker, Tolga 
 2009: Steinar Ofsdal, musiker, Oslo  
 2010: Atle Lien Jensen, folkemusiker, forfatter og innsamler, Hamar 
 2011: Tone Hulbækmo og Hans Fredrik Jacobsen, musikere, Tolga 
 2012: Karl Seglem, musiker, komponist og forfatter, Årdalstangen / Oslo 
 2013: Gjøvik spelmannslag, Instrumentbyggegruppa i Gjøvik spelmannslag, Gjøvik  
 2014: Eilif Gundersen, musiker, Ål i Hallingdal 
 2015: Henning Sommerro, musiker og komponist 
 2016: Sverre Jensen, musiker og instrumentbygger, Oslo
 2017: Bjørn Aksdal, førsteamanuensis, en av våre fremste folkemusikk-kjennere.
 2018: Hildegunn Øiseth, jazzmusiker og komponist
 2019: Tom Willy Rustad, folkemusiker
 2020: Einar Selvik, musiker, komponist og instrumentbygger
 2021: Terje Isungset, musiker, komponist og instrumentbygger
 2022: , instrumentmaker, langeleikspiller og pedagog

Referanser

Eksterne lenker 
Tolga Kommune, Statutter Egil Storbekkens musikkpris
Tolga kommune, Informasjon om prisen
Omtale av prisvinnererne: HJURINGEN, Budstikke for Norsk Lur- og Bukkehornlag 

Norske musikkpriser
Kultur i Tolga
Utmerkelser etablert i 2006
Kon Ichikawa

Kon Ichikawa (市川 崑, Ichikawa Kon), opprinnelig Giichi Ichikawa, (født 20. november 1915 i Ise, død 13. februar 2008) var en japansk filmregissør. Hans karriere strakk seg over 60 år og utmerket seg med et høyt produksjonstempo og en stor bredde i sjanger og emnevalg.

Filmer i utvalg
1955 Kokoro
1956 Biruma no tategoto
1959 Nobi – krigen på slettene
1959 En merkelig besettelse
1963 Alene på Stillehavet
1963 En skuespillers hevn
1965 Tokio-olympiaden
1973 Det viktigste er ikke å vinne
1983 Sasame-yuki

Referanser

Eksterne lenker
 

Japanske manusforfattere
Japanske regissører
Aegus (s.str.) rungusiorum

Aegus (s.str.) rungusiorum er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Artene i slekten Aegus er små til middelsstore, avlange og litt flate, brune til svarte hjortebiller. Hannens kjever er moderat forstørrede og mer eller mindre sigdformede. Dekkvingene har fine punktstriper.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Borneo, den ble beskrevet fra øya Banggi rett nord for kysten av Sabah.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
 Aegus (s.str.) rungusiorum Ikeda, 2000

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Lucanidae du Monde - nettside om arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2000
Borneos insekter
Aegus (Aegotypus) igarashiae

Aegus (Aegotypus) igarashiae er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En ganske liten (11 - 16 millimeter), avlang og litt flat, blankt svart hjortebille. Hannene har sterkt forstørret hode og kjever (mandibler), disse er nokså rette bortsett fra en krok i spissen, omtrent så lange som hodet, med en tann ved roten og en ganske liten tann nær midten. Pannens forkant er bredt og grunt. U-formet innbuktet med en liten tann på hver side av innbuktningen. Sidene av hode, pronotum og dekkvinger har lyst rødbrune skjell og korte, oppstående, brunlige hår. Hode og pronotum er grovt og ganske tett punkterte, særlig grovt og tett på sidene. Pronotum er trapesformet, mye bredere foran enn bak, forkanten ganske rett, sidene med to butte tenner. Dekkvingene er noe hvelvede, blanke, med skarpe punktstriper, kledt med korte, oppstående, gulbrune hår langs roten, sømmen og ytterkanten. Beina er rødbrunlige.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved i skog.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Sumatra.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Aegotypus Parry, 1874 - noen ganger plassert som en egen slekt
 Aegus (Aegotypus) igarashiae Fujita, 2010

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Bildegalleri over en del arter
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2010
Sumatras insekter
Cardanus sulcithorax

Cardanus sulcithorax er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En ganske liten (ca. 15 millimeter), avlang, mørkbrun hjortebille. Hos denne slekten er hannens kjever ikke forstørrede, og kjønnene er overflatisk ganske like. Kroppsformen er lang, smal og nokså jevnbred. Kroppen er grovt og tett punktert. Hodet er mye bredere enn langt, kjevene kraftige, men ikke særlig store, antennene korte og kraftige. Pronotum er avrundet firkantet, omtrent så langt som bredt, ganske blankt, men en bred, men grunn midtfure. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktrader, beina ganske korte.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Sørøst-Asia, fra det østlige India i vest til Timor i øst.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Figulini
 Slekten Cardanus Westwood, 1834
 Cardanus sulcithorax (Perty, 1831)

Kilder 
 Liste over artene

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Cardanus costatus

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1831
Indias insekter
Thailands insekter
Vest-Malaysias insekter
Sumatras insekter
Borneos insekter
Javas insekter
Filippinenes insekter
Timors insekter
Sclerostomini

Sclerostomini er en gruppe av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne gruppen forekommer bare i Sør-Amerika.

Utseende 
Gjennomgående nokså små (gjerne 7-20 millimeter lange), litt flate, mer eller mindre blankt rødbrune til svarte hjortebiller. Hannens kjever er vanligvis moderat forstørrede. Mange av artene har rødlige tegninger.

Levevis 
Hjortebillene er skogsinsekter med larver som utvikler seg i morken, død ved, for eksempel gamle stubber.

Utbredelse 
Gruppen finnes bare i Sør-Amerika, de aller fleste av artene i og rundt Andesfjellene.

Systematisk inndeling 
Artene som ofte blir plassert i Neoprosopocoilini kan også plasseres her.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1804
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1804
 Stammen Sclerostomini Benesh, 1955 - Sør-Amerika
 Slekten Altitatiayus Weinreich, 1960 - 7 arter, oftest regnet som en underslekt av Sclerostomus
 Slekten Andinolucanus Arnaud & Bomans, 2006 – én art
 Slekten Arnaudius Grossi & Bomans, 2011 - 3 arter
 Slekten Caenolethrus Grossi & Paulsen, 2009 - én art
 Slekten Erichius Maes, 1992 – 12 arter
 Slekten Incadorcus Arnaud & Bomans, 2006 - 8 arter
 Slekten Metadorcinus Kriesche, 1922 – 18 arter
 Slekten Metadorcus Parry, 1870 – 3 arter
 Slekten Montesinus Grossi, 2016 - 3 arter
 Slekten Onorelucanus Bartolozzi & Bomans, 1989 – 8 arter
 Slekten Pseudoscortizus Arnaud, Noguchi & Bomans, 2008 - én art, bør kanskje regnes til Onorelucanus
 Slekten Pycnosiphorus Solier, 1851 – 2 arter
 Slekten Sclerostomulus Weinreich, 1960 - 2 arter, gjerne regnet som en underslekt av Sclerostomus
 Slekten Sclerostomus Burmeister, 1847 – 19 arter
 Slekten Scortizus Westwood, 1834 – 4 arter
 Slekten Zikanius Grossi & Paulsen, 2009 - én art

Kilder 
 Lucanidae du Monde, oversikt over slektene, med bilder

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1955
Sør-Amerikas insekter
Lissapterini

Lissapterini er en gruppe av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Gruppen er utbredt i Australia og nærliggende områder.

Utseende 
Stort sett middelsstore (gjerne 15-30 millimeter), korte og brede, mørkt fargede hjortebiller. Hannens kjever er moderat forstørrede, gjerne mer eller mindre sigdformede.

Levevis 
Hjortebillene er skogsinsekter med larver som utvikler seg i morken, død ved, for eksempel gamle stubber. Denne gruppen holder seg mest på bakken, mange av artene kan ikke fly. De voksne billene er for det meste nattaktive.

Utbredelse 
De fleste av artene lever i Australia med omkringliggende øyer, men gruppen forekommer også på New Zealand.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1804
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1804
 Stammen Lissapterini - mest i Australia, også New Zealand
 Slekten Bomansius Lacroix, 1979 – 2 arter, nå overført til Aegini 
 Slekten Dorculus Didier, 1930 – 3 arter
 Slekten Geodorcus Holloway, 1996 – 10 arter
 Slekten Hoplogonus Parry, 1875 – 3 arter
 Slekten Lissapterus Deyrolle, 1870 – 8 arter
 Slekten Lissotes Westwood, 1855 - 28 arter
 Slekten Paralissotes Holloway, 1996 – 7 arter
 Slekten Pseudodorcus Parry, 1870 – 2 arter

Kilder 
 Lucanidae du Monde, oversikt over slektene, med bilder

Eksterne lenker 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1996
Rise kraftverk (Hauka)

Rise kraftverk (Hauka) er et vannkraftverk  i Midtre Gauldal kommune i Trøndelag.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 5 meter i Hauka.

Installert effekt er 35 kW. Årsproduksjon er 0,2 GWh.

Elven Hauka er demmet opp, og kraftverket ligger helt inntil dammen. Det inneholder to 'hjemmelagde' turbiner.

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Mikrokraftverk i Trøndelag
Kraftverk i Midtre Gauldal
Kraftverk etablert i 1979
Feelgood&iStage

Feelgood&iStage AS er en av Norges største privatteaterprodusenter. Selskapet ble stiftet i 2005, og er et datterselskap av tv-produksjonsselskapet Feelgood Scene Film og TV AS.   

Fra 2005 til 2019 het selskapet Feelgood Scene, og sto bak produksjoner som Team Eckbo, Mann (44), Kondolerer, Mot i brøsta og årlige Humorgalla-arrangementer. 5. desember 2017 kjøpte Feelgood Scene opp humorbyrået iStage, og økte dermed porteføljen av talenter og sceneproduksjoner. Høsten 2019 skiftet selskapet navn til Feelgood&iStage.  

Daglig leder siden september 2017 er Magnus Monn-Iversen.  

Selskapet formidler 33 ulike komikere og talenter, og har management for artister som Thomas Giertsen, Else Kåss Furuseth, Dag Sørås, Nils Ingar Aadne, Terje Sporsem, Erlend Osnes, Liv Gulbrandsen, Cecilie Ramona Kåss Furuseth og Harald Eia.

Sceneproduksjoner 

Denne listen nevner kun når en forestilling har hatt premiere hos selskapet. De fleste forestillinger går dog over flere år.

Nominasjoner og priser  
Feelgood Scene og aktører i Feelgoodsproduksjoner har fått flere nominasjoner og priser fra blant annet Komiprisen. Eksempelvis har forestillingen Kondolerer med Else Kåss Furuseth fått 5 nominasjoner.

I tillegg har både Else Kåss Furuseth og Thomas Giertsen (som begge har management hos Feelgood Scene) fått Wenche Foss' ærespris i henholdsvis 2012 og 2014 for å «i sterk grad kunne forbindes med Wenche Foss' livsglede og engasjement».

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske tjenesteselskaper
Selskaper etablert i 2005
Næringsliv i Oslo