alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Driva

Driva er ei elv som renner gjennom Innlandet, Trøndelag og Møre og Romsdal. Den er  lang (medregnet tilløpselva Svone), og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

Geografi 
Elva har sitt utspring på Dovrefjell som Svone (Svona) (fra Svånåvatnet 1 500 moh.) men skifter navn til Driva nedenfor Grønbakken der Kaldvella løper sammen med Svone på 887 moh. Elva har sitt løp nordover gjennom Drivdalen og Oppdal og derfra vestover ned Sunndalen til Sunndalsøra.
Ned Drivdalen til Oppdal er elva stri og renner gjennom en trang dal. Ved Mågålaupet er løpet så smalt at det er mulig å hoppe over. Et stort antall innsjøer i Trollheimen og Dovrefjell har, via bekker og elver sine utløp i Driva. Den største er Gjevillvatnet med 20 km lengde og ca. 1 km bredde.

Dindalen med Dindøla er en agnordal til hoveddalføret for Driva. Grødalen er en sidedal til Sunndalen og renner østover før den ved Gjøra møter hovedelven Driva som renner vestover til Sunndalsøra.

Sideelver

Kraftutbygging og vern 
Flere av sideelvene vest for Oppdal er uten vannføring størsteparten av året etter regulering av kildene som er opphavet til elvene. Vannet magasineres i Gjevillvatnet i Trollheimen før det blir ført i tunell gjennom fjellet til Driva kraftverk ved Fale i Sunndal.

Ved Grøa ca. 9 km øst for Sunndalsøra ligger elvekraftverket Grøa Kraftverk.

De øvre delene av vassdraget ble i 1986 vernet mot kraftutbygging i Verneplan III for vassdrag.

Fiske 
Driva ble tidlig kjent for sitt gode laksefiske og har siden 1820-åra fristet sportsfiskere fra hele verden til å prøve lykken. Elva er landets og kanskje Europas beste for sjø-ørettfiske. Fangsstatistikken fra sesongen 2000 viser at det ble tatt 498 laks med totalvekt 2 080 kg. Videre ble det tatt 5 108 sjøørret med totalvekt 9 617 kg. En må tilbake til 1974 for å finne en bedre sesong. Laksefisket er likevel av relativt beskjedent omfang grunnet angrep av lakseparasitten Gyrodactylus salaris. Det arbeides med planer for å behandle og kultivere Driva for å få laksen tilbake. 

Elven er definert som nasjonalt laksevassdrag.

Driva har vært en fremragende sjøørret- og lakseelv, men er i senere år hardt angrepet av lakseparasitten Gyrodactylus salaris (parasitten dukket opp i Norge i 1975). I 2022 var Driva og Drammenselva de eneste elvene i Norge med parasitten. I august 2022 ble Driva tilfært klor for å utrydde parasitten. Ifølg reportasje i NRK skader ikke klor annet liv i elven og det trengs svært små konsentrasjoner («en teskje på 5000 liter vann»).

Verdens største laks tatt på flue skal være tatt av briten John James Dalrymple, 12. jarl av Steir den 12. juli 1938 i Knutslihølen. Den veide 61 pund eller 27,73 kilo. Den ble fisket på fluen Peters Fancy som både før og spesielt etter denne fangsten var favorittfluen til fiskerne på Elverhøi den sommeren.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Elver i Oppdal
Elver i Sunndal
Drivavassdraget
Internasjonalen

«Internasjonalen» er en av de mest kjente sangene innen arbeiderbevegelsen, og blir sunget verden over. 
Den franske originalteksten, L'Internationale, ble skrevet av franskmannen Eugene Pottier i 1871. Opprinnelig ble den skrevet til melodien av La Marseillaise. Den melodien vi kjenner i dag ble skrevet av Pierre Degeyter i 1888. «Internasjonalen» har blitt oversatt til utallige språk, riksmålsoversettelsen ble utført av Olav Kringen i 1904, mens Ola Martinus Høgåsen står bak nynorskoversettelsen. Den omtales også som «Opp, alle jordens bundne treller». I Norge synges «Internasjonalen» blant annet i forbindelse med feiringen av 1. mai og på samlinger i partier og organisasjoner som følger en sosialistisk linje. Den blir nå forbundet spesielt med kommunisme og sosialisme, men har tradisjonelt også blitt brukt av sosialdemokratiske bevegelser og fagorganisasjoner.

Den russiske versjonen ble brukt som nasjonalsang i Sovjetunionen fram til 1944, da den ble avløst av Hymne til Sovjetunionen. Internasjonalen har blitt brukt som patriotisk sang i en rekke land med et sosialistisk eller kommunistisk styre.

Sangtekst

Sangteksten på fransk, norsk og engelsk. Den norske gjendiktningen er foretatt av Olav Kringen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Nedlastbare innspillinger av Internasjonalen på mer enn 30 språk
 L'Internationale

Politiske sanger
Arbeiderbevegelsen i Norge
Sanger fra 1888
Wiki

En wiki (fra hawaiisk, for kjapp eller rask), er et nettsted som legger til rette for samskriving av tekst i en nettleser. Wikier benytter et enkelt formateringsspråk for å formatere og lenke innholdet. Et særkjenne med de fleste typer programvare for wikier er at ord enkelt kan gjøres om til lenker til en nettside internt i wikien med samme navn som lenketeksten. Hvis det ikke finnes en side med samme tittel som lenka, tilbys brukeren å opprette en blank side med samme navn som lenka en kom fra. De fleste wikier lagrer tidligere versjoner av sidene slik at det blir enkelt å spore endringer ved hjelp av sidesammenligning, eller tilbakestille til tidligere versjoner av en side.

Wikiteknologien er også kalt «to-veis-web». Standardinnstillingene i en wiki er at er at hvem som helst, når som helst kan redigere sider. Derfor har heller ingen eierskap til sidene. Konseptet er slik fordi man utvikler den bestemte tekstsamlingen sammen, noe som gjør arbeidet mer effektivt enn om alle hadde sittet og skrevet på hver sin tekstsamling eller nettside. Ved å gjøre nettpublikasjon enkelt og gi denne muligheten til alle, åpner wiki for to-veis-kommunikasjon og samarbeid på nett.

Begrepet WikiWiki ble opprinnelig brukt på nettstedet WikiWikiWeb som ble laget av Ward Cunningham i 1995. Fra ham stammer både ordet og konseptet, og han laget også den første wikitjeneren ved hjelp av programmeringsspråket Perl.

Wikipedia er den mest besøkte og brukte wikien i verden, og har gjort teknologien allment kjent. Den er utviklet med wiki-programvaren MediaWiki.

Wikier kan også bli brukt internt i bedrifter, skoler og organisasjoner for å forenkle samarbeid og kunnskapsdeling og for å samle på denne kollektive kunnskapen som en ressurs for fremtiden. Gjennom wiki kan man samarbeide rundt dokumenter, komme frem til avgjørelser og holde hverandre oppdatert.

Sammenligning av html- og wikisyntaks 

En wiki er en eller flere nettsider laget med det mål å gi lesere muligheten til å bidra med og endre på innhold ved bruk av et «markup-language» (digitalt språk med syntaksregler for formatering). Noen wikier har et brukergrensesnitt som liknet veldig det man også finner igjen i MS Word, PowerPoint og lignende, og senker dermed brukerterskelen enda mer. Wikiteknologi senker brukerterskelen for publisering av nettsider. Wikier er også kjent for å gjøre det enkelt å lenke sider og gi muligheten til å koble innhold på en mer fleksibel måte.

Se også 
 Gjørokrati

Eksterne lenker 
 Ward Cunninghams opprinnelige beskrivelse
Albin Express

Albin Express er en seilbåt som ble tegnet av en av Sveriges mest kjente båtkonstruktører, Peter Norlin, i 1978. De fleste Expressene ble laget hos Albin Marin i noen hektiske år fra 1979 til 1982 da det ble produsert over 1100 stykker. Den største flåten finnes naturlig nok i Sverige, men de senere årene er det mange norske seilere som har reist over kjølen for å hente hjem en Express. Flåten i Norge teller i dag over 230 båter og en stor del av disse er aktive på regattabanen. Med omkring 50 påmeldte, har Albin Express vært den største klassen som har stilt i Færderseilasen de siste årene. Ved det kombinerte norges- og nordiske mesterskapet i Express i august 2014 deltok 109 Expresser, noe som gjorde konkurransen til tidenes største entype kjølbåtmesterskap i Norge.   Klasseklubben i Norge heter Norsk Expressklub og har omkring 200 medlemmer.

Historie
Lars Nylander ved Albin Marin hadde observert J/24s seiersgang, og ønsket derfor å lage en liten, rask seilbåt. Den svenske båtkonstruktøren Peter Norlin fikk oppdraget og tegnet en lettseilet, rask og billig båt. Imidlertid kunne den nye båten med selvslående fokk ikke konkurrere med J/24 i lett vind, så Peter Norlin forlenget den forut og akter med en halv meter, gjorde stevnen brattere og erstattet den selvslående fokken med en 110 % fokk. Fabrikken i Kristinehamn satte alle kluter til og bygget båten på rekordtid. Expressen fikk raskt sitt gjennombrudd på det svenske markedet, da den var velseilende og som 3/4 fabrikat var prisen 49 900 svenske kroner.

Albin Express ble fra starten en enorm suksess, og båten ble raskt klassebåt og fikk klasseklubb. I september 1979 var det tid for det første svenske mesterskapet, hvor Peter Sundelin ikke uventet tok seieren.

Albin Marin AB produserte for fullt i perioden 1979–81 og mer enn 1000 båter ble bygget. Etter en intens periode gikk salget ned, og produksjonen fortsatte 1982–84 ved Nya Albin Marin AB på Gotland hvor man rundet byggenummer 1100. Alle disse Expressene ble levert som 3/4 fabrikat.

Albin Express-produksjonen opphørte i en periode, men Express produktion AB på Gotland fortsatte å bygge andre båter og gjenopptok produksjonen av Express i 1989–90. 10 båter ble bygget – en del i blå plast som ble levert til Finland. Etter det ble formene solgt til Rent-A-Boat, en virksomhet Bengt Söderberg, Peter Norlin og Jörgen Nilsson stod bak. Først i 2000 ble neste Express støpt: En rød luksus-Express med byggenr. 2000 ble bygget i Estland. I 2001 ble den neste bygget, men denne gang i Arboga. Og i 2002 ble byggenr. 2002 plastet av RS-Plast og ferdiggjort av eierne. I 2003 solgte Rent-A-Boat formene videre til Nya Expressbyggarna som bygget 10 båter. Finessabåtar AB i Trosa overtok formene i 2005 og selger nå nye Expresser.

Se også 
 Albin Vega
 Albin Viggen
 Albin Ballad
 Albin Stratus

Eksterne lenker 
 Norsk Expressklubb.
 Norges Seilforbund.
 Svensk Expressklubb.
 Finessabåter AB.
 Seilas/Båtliv: Nordisk Båttest: J24, Maxi 80 Racer, Albin Express.
 Sailguide.com: Albin Express.
 Oversikt over alle Albin seilbåter 1968 – 1991.

Entypekjølbåter
Balansert målstyring

Balansert målstyring (BMS) er det norske begrepet for strategi- og ytelsesmålingsverktøyet «Balanced scorecard».

De seneste årene har balansert målstyring vært et av de ledelsessystemene som har hatt størst fremgang og tyngde globalt innen både offentlig og privat sektor. Konseptet ble første gang lansert på starten av 1990-tallet av to amerikanske akademikere, Robert S. Kaplan og David P. Norton. Ledelsessystemet er omtalt og klassifisert av Harvard Business School som et av de viktigste tilskuddene innen ledelseslitteraturen de siste 75 årene.

Balansert målstyring slik det fremstår i dag, baseres på et flerdimensjonalt rammeverk for å kunne implementere og ytelsesmåle vedtatte strategier på alle nivåer i en organisasjon.

Eksterne lenker
 Balanced Scorecard Collaborative
 Bscworld
 The Balanced Scorecard Institute

Bedriftsøkonomi
Forretningsstrategi
Ledelse
Håkan Nesser

Håkan Nesser (født 21. februar 1950 i Kumla, Örebro län (Närke)) er en svensk forfatter. Hans kriminalromaner om den svært menneskelige førstebetjenten Van Veeteren og hans medarbeidere er oversatt til mer enn 20 språk.

Nesser vokste opp i Närke, og har arbeidet som lærer på videregående skole i Uppsala, og har gitt ut en lang rekke bøker siden debuten med boken Koregrafen i 1988. Har vært bosatt i New York og senere i London.

Bibliografi

Førstebetjent Van Veeteren 
 Det grovmaskige nätet (1993)
 Borkmanns punkt (1994)
 Återkomsten (1995)
 Kvinne med födelsemärke (1996)
 Kommissarien och tystnaden (1997)
 Münsters fall (1998)
 Carambole (1999)
 Ewa Morenos fall (2000)
 Svalan, katten, rosen, döden (2001)
 Fallet G (2003)
 De vänsterhäntas förening, roman där både Van Veeteren och Barbarotti medverkar (2018) - norsk utgave: De venstrehendtes forening (2019)

Andre 
 Koreografen (1988)
 Barins triangel (1996)
 Ormblomman från Samaria, kriminalnovelle (1997)
 Kim Novak badade aldrig i Genesarets sjö (1998)
 Flugan och evigheten (1999)
 Kära Agnes! (2002)
 och Piccadilly Circus ligger inte i Kumla (2002)
 Skuggorna och regnet (2004)
 Från Doktor Klimkes horisont (2005)
 Sanningen i fallet Bertil Albertsson? (2008) (Handler om mordgåten i «Kim Novak badade aldrig i Genesarets sjö»
 Maskarna på Carmine Street (2009)
 Villrosen (1999)
 Hur jag tillbringar mina dagar och mina nätter, novelle (2010)
 Himmel över London, experimentroman (2011)
 Herr Kadar, novelle (2012)
 Levande och döda i Winsford (2013)
 Straff, roman (2014)
 Elva dagar i Berlin, roman (2015)
 Nortons filosofiska memoarer, hundebok (2016)
 Eugen Kallmanns ögon, roman (2016)

Barbarotti-serien 
 Människa utan hund (2006) - norsk utgave: Menneske uten hund (2006)
 En helt annan historia (2007) - norsk utgave: En helt annen historie (2007)
 Berättelse om herr Roos (2008) - norsk utgave: Beretningen om herr Roos (2009)
 De ensamma (2010) - norsk utgave: De ensomme (2011)
 Styckerskan från Lilla Burma (2012) - norsk utgave: De sørgende (2013)
 De vänsterhäntas förening, roman där både Van Veeteren och Barbarotti medverkar (2018) - norsk utgave: De venstrehendtes forening (2019)
Den sorgsne busschauffören från Alster (2020) - norsk utgave: Den sørgmodige bussjåføren fra Alster  (2020)

Priser (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Svenske forfattere
Svenske krimforfattere
Vinnere av Glassnøkkelen
Alumni fra Uppsala universitet
Personer fra Kumla kommun
Mentor

Mentor (gresk: Μέντωρ, Méntōr; «vis», «rådgiver») var sønn av Alkimos. I sine aldrende år var Mentor en venn av helten fra Trojakrigen, Odyssevs, som fortalt av Homer i Iliaden og Odysseen. Odyssevs ga Mentor og sin fosterbror Eumaios ansvaret for oppfostringen av sin sønn Telemakhos og med ansvaret for hans palass da han selv reiste for å kjempe i Troja.

Da gudinnen Athene besøkte Telemakhos forkledde hun seg som Mentor for å skjule seg fra de plagsomme frierne til hans mor Penelopeia. Som Mentor oppmuntret hun Telemakhos til å stå opp mot frierne og reise utenlands for å finne ut hva som har skjedd med hans far. Da Odyssevs kom tilbake til Ithaka opptrådte Athene på nytt i skikkelsen til Mentor i Odyssevs' palass.

Mentor som begrep 
På grunn av Mentors forhold til Telemakhos og for den forkledde Athenes oppmuntring og praktiske planer for å håndtere personlige dilemma, har personnavnet Mentor kommet inn i språket for å benevne en person som drar nytte av sin kunnskap for å lære og veilede andre som har mindre erfaring. Den generelle bruken av ordet har antagelig kommet via senere populære romanser hvor Mentor spilte en langt større rolle enn hva han gjør hos Homer.

Den første moderne bruken av begrepet som er dokumentert, kan bli sporet til en didaktisk bok fra 1699: Les Aventures de Télémaque av den franske forfatteren François Fénelon hvor hovedpersonen er Mentor. Denne boken ble meget populær på 1700-tallet.

Referanser

Litteratur
 Karlsdottir, Ragnheidur og Kvalsund, Ragnvald (2009): Mentoring og coaching i et læringsperskpektiv. Trondheim: Tapir Akademisk Forlag. ISBN 978-82-519-2409-2
 Roberts, Andy. (1999): «The origins of the term mentor» i: History of Education Society Bulletin 64, s. 313–329.
 Roberts, Andy: Homer’s Mentor: Duties Fulfilled or Misconstrued (PDF), en videreføring av avhandling nevnt over.

Se også
 Mentorskap

Eksterne lenker 
 Mentor, Wiktionary

Odysseen
Personer fra gresk mytologi
Eponymer
Neo

Neo er et internasjonalt hjelpespråk laget av den belgiske diplomaten Arturo Alfandari (1888 – 1969) og publisert i 1937.

Som mange andre språklagere tok Alfandari utgangspunkt i Esperanto. Han reduserte bruken av for- og etterstavelser, og bygde ut ordforrådet. Ordstammene ble gjort så korte som mulig. I Neo legges det vekt på rytme og vellyd, på bekostning av gjenkjennelighet. Resultatet er at Neo ved første øyekast kan virke like utilgjengelig som Schleyers Volapük fra 1879.

Neo fikk en del oppmerksomhet på 1960-tallet gjennom Alfandaris plastinnbundne bøker på engelsk og fransk. Det er fremdeles mulig å komme over dem i antikvariater. Men det gikk likevel med Neo som med de fleste andre slike språkprosjekter: det overlevde ikke sin skaper.

Språkeksempel

Fader vår på Neo:

Na Patro ki sar in cel,
siu ta nom santat.
Venu ta regno.
Siu fat ta vol,
asben in cel, as on ter.
Na shakida pan ne diu oje.
E ne pardonu na debos,
as nos pardonar na deberos.
E no ne induku in tentado,
mo ne fridu da mal.

Se også

 Planspråk: definisjoner

Eksterne lenker
 "Friends of Neo" - Yahoo gruppe
 "Amikos de Neo" - Blog om språk Neo

Konstruerte språk
Ayub Khan

Ayub Khan, egentlig Mohammad Ayub Khan (født 14. mai 1907 i Rehana i distriktet Haripur i Britisk India, død 19. april 1974 i Islamabad) var fra 1958 til 1969 president i Pakistan.

Liv og virke

Bakgrunn
Ayub Khan var pashtun og hans far var risaldar-major ved et kavaleriregiment i den britisk-indiske armé. Ayub Khan gikk til skole i Sarai Saleh, en småby ca 6,5 km fra hjemlandsbyen - han kom seg dit og hjem ridende på et muldyr. Senere begynte han på en skole i distriktshovedstaden Haripur, der han bodde med bestemoren.

Fra 1922 studerte han ved Aligarh Muslim University, der han tok bachelor of arts-eksamen.

Militær
Deretter ble Ayub sendt til Royal Military Academy Sandhurst i England og ble så offiser ved 14th Punjab Rifles. 

Under Annen verdenskrig var han kaptein og senere major på Burma-fronten. Etter krigen og Indias deling ble han del av Pakistans væpnede styrker, og avanserte raskt til brigadegeneral. Som sådan kommanderte han en brigade i Wasiristan og ble i 1948 forflyttet med generalmajors rang til Østpakistan, der han kommanderte en divisjon som hadde ansvar for hele denne landsdelen. 

General Ayub Khan ble Pakistans første innfødte armésjef i januar 1951 da han etterfulgte briten Douglas Gracey. I denne popisjon engasjerte han seg iherdigere for armeens interesser enn det man hadde forestilt seg da han ble utnevnt.

President
I 1958 besluttet han og hans medhjelpere seg for å sette en stopper for de sivile politikerne og gi landet «stabilitet».

Under Ayub Khans styre ble det gjennomført en stor jordreform. En ny konstitusjon trådte i kraft 1962, men makten ble på Ayub Khans hender.

Den pakistanske økonomis svake stabilitet ble svekket av krigen mot India, og i 1968 brøt det ut uroer som truet med å slå ut i borgerkrig. Ayub, nå under sterke poluitisk press og dessuten helsemessig svekket, trakk seg tilbake den 25. mars 1969. Han overlot makten til armésjefen Yahya Khan, på et vis som ikke var forfatningskonformt. Yahya satte så forfatningen ut av kraft, og innførte krigsrett.

Litteratur 
 Mohammad Ayub Khan: Erinnerungen und Bekenntnisse. Horst Erdmann Verlag, Tübingen und Basel 1968, ISBN.
 Karl J. Newman: Pakistan unter Ayub Khan, Bhutto und Zia-ul-Haq. Weltforum Verlag, München-Köln-London 1986, ISBN 3-8039-0327-0.
 Christophe Jaffrelot (utg.): A History of Pakistan and its Origins. 1. Auflage. Wimbledon Publishing Company, London 2002, ISBN 1-84331-030-9.

Pakistanske politikere
Pakistanske presidenter
Personer fra Khyber Pakhtunkhwa
Fødsler i 1907
Dødsfall i 1974
Geir Jordet

Geir Jordet (født 26. januar 1974) er professor ved Norges idrettshøgskole (NIH). Han tok sin doktorgrad ved NIH i 2004, og var da den yngste ph.d.-kandidat uteksaminert fra skolen, og den første som tok graden innenfor fotball.

Fra 2004 til 2007 var Jordet førsteamanuensis i idrettspsykologi ved Universitetet i Groningen i Nederland.

Jordet forsvarte sin avhandling 3. februar 2004. Den hadde tittelen «Perceptual expertise in dynamic and complex competitive team contexts: An investigation of elite football midfield players». Hensikten med prosjektet var å undersøke hvordan, og under hvilke betingelser, spesialiserte midtbanespillere i fotball søker og undersøker informasjon, og hvilken informasjon de oppfatter som relevant i kampsituasjon og hvordan dette kan utvikles gjennom mental trening. 

Totalt åtte profesjonelle fotballspillere fra flere land, alle på internasjonalt nivå, deltok i prosjektet. Han startet arbeidet med doktorgradsprosjektet ved Norges idrettshøgskole i september 1999 og oppholdt seg fire måneder ved New York University (høsten 2002) og 3 måneder ved University of Connecticut (høsten 2003), under arbeidet med prosjektet. 

I 2005 ga Jordet ut boken «Sporty Business» i samarbeid med Anders Hall Grøterud. I boken forsøkte forfatterne å vise hvordan idrettspsykologi kan overføres til andre yrkesgrupper.

Jordet har grunnfag og mellomfag i idrett fra Norges idrettshøgskole og fullførte hovedfag samme sted i desember 1998. Han har også semesterenheter i psykologi ved Universitetet i Oslo. Tidligere har han vært trener i toppserien i fotball for kvinner. Han har også jobbet som rådgiver innen idrettspsykologi.

Referanser

Eksterne lenker  

Norske professorer i idrettsfag
Professorer ved Norges idrettshøgskole
Fødsler i 1974
Bedriftens samfunnsansvar

Bedriftens samfunnsansvar er den norske samlebetegnelsen for det engelske begrepet corporate social responsibility. Bedriftens samfunnsansvar kan defineres som bedriftens integrasjon av sosiale og miljømessige hensyn i sin daglige drift på frivillig basis, utover å overholde eksisterende lover og regler i det landet man opererer.

Samfunnsansvar kan også sees på som en strategi som benyttes for å vinne kritikere og komme på god fot med lokalbefolkningen der de opererer, ofte i utviklingsland der fattigdom er en utfordring. Det å sikre bærekraftig utvikling i lokalsamfunnet kan være en garanti for bærekraftig vekst i bedriften.

Norge
I Norge tar arbeidsmiljøloven over bedriftens samfunnsansvar. Regjeringen i Norge har dedikert en egen stortingsmelding nr. 10 (2008–2009) til dette området. Her anbefales norske bedrifter blant annet innmelding i FN-initiativet Global Compact. Dette er et frivillig rammeverk for bedriftens samfunnsansvar, der medlemsbedriftene forplikter seg til å implementere ti prinsipper for menneskerettigheter, arbeidsrettigheter, miljø og korrupsjonsbekjempelse i sin daglige drift.

Norge har også et kontaktpunkt for OECDs retningslinjer for ansvarlig næringsliv. Medlemsland i OECD er forpliktet til å ha dette. Dette er en ikke-rettslig klageinstans som tilbyr dialog og mekling og som kan vurdere om selskaper har brutt med disse retningslinjene. Kontaktpunktet behandler klager på forespørsel, og alle som ønsker å klage inn selskap kan gjøre dette. Det norske kontaktpunktet er uavhengig og består av fire personer. De har også en eget sekretariatet.

Se også 
 Grønne jobber
 Grønn økonomi

Referanser

Eksterne lenker 
 Global Reporting Initiative (engelsk)
 UN Global Compact (engelsk)
 Stortingsmelding 10
 ISO 26000 Veiledning om samfunnsansvar
 Det norske kontaktpunktet
 Forum for Utvikling og Miljø nettside om samfunnsansvar
 

Etikk
Forretningsstrategi
Etiske konsepter