alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Diplognathini

se systematisk inndeling

Diplognathini er  en gruppe av biller som hører til underfamilien gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen Scarabaeoidea.

Utseende 
Stort sett middelsstore (8-20 millimeter) gullbasser. De er ikke metallisk fargede, men oftest flekkete eller spraglete i grått, brunt og gult.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i tropiske områder av Afrika og Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
 Stammen Diplognathini – 21 slekter
 Slekten Anthracophora Burmeister, 1842
 Slekten Anthracophorides Moser, 1918
 Slekten Apocnosis J. Thomson, 1878
 Slekten Apocnosoides Antoine, 2001
 Slekten Charadronota Burmeister, 1842
 Slekten Conradtia Kolbe, 1892
 Slekten Diphrontis Gerstäcker, 1882
 Slekten Diplognatha Gory & Percheron, 1833
 Slekten Eriulis Burmeister, 1842
 Slekten Hadrodiplognatha Kraatz, 1898
 Slekten Heteropseudinca Valck Lucassen, 1933
 Slekten Metallopseudinca Valck Lucassen, 1933
 Slekten Niphetophora Kraatz, 1883
 Slekten Parapoecilophila Hauser, 1904
 Slekten Pilinopyga Kraatz, 1880
 Slekten Poecilophila Kraatz, 1893
 Slekten Poecilophilides Kraatz, 1898
 Slekten Porphyronota Burmeister, 1842
 Slekten Pseudinca Kraatz, 1880
 Slekten Ruteroides Alves, 1973
 Slekten Stethopseudinca Valck Lucassen, 1933
 Slekten Uloptera Burmeister, 1842

Kilder 
 Nettside om gruppen, med bilder

Eksterne lenker 
 
 Liste over slektene
 Cetoniidae på Encyclopedia of life

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 1842
James R. Thompson jr.

James R. Thompson jr. (født 6. mars 1936), best kjent som J.R. Thompson, var den femte administrerende direktøren for NASA Marshall Space Flight Center som ligger i Huntsville i Alabama.

Thompson ble født i Greenville i Sør-Carolina og ble uteksaminert fra Druid Hills High School i Atlanta i 1954. Han ble tildelt en bachelorgrad i flyteknikk fra Georgia Institute of Technology i 1958 og graden Master of Science som maskiningeniør fra University of Florida i 1963. Han har gjennomført alle kursene ved University of Alabama for å bli tildelt en doktorgrad i fluidmekanikk.

Thompson tjenestegjorde som løytnant i den amerikanske marinen mellom 1958 og 1960. Mens han var i den amerikanske marinen var han stasjonert i Green Cove Springs, Florida, som en administrativ offiser i Atlanterhavsflåten. Thompson ble tildelt medaljen Distinguished Service Medal i 1981 for hans arbeid sammen med NASA. Thompson ble også valgt som visedirektør for NASA og hadde denne posisjonen fra 6. juli 1989 til 8. november 1991. Han forlot alle sine posisjoner og verv i NASA i 1991 for å begynne i den private luftfartssektoren.

Referanser 

NASAs viseadministratorer
Personer fra Greenville County i Sør-Carolina
Modernistisk arkitektur

Modernismen er en retning i arkitekturen som oppsto omkring 1920, fikk gjennomslag bl. a. i Norden i 1930-årene, og har vært dominerende innenfor arkitektur og byplanlegging i mesteparten av 1900-tallet. Retningen omfatter flere forskjellige stilarter eller arkitektoniske perioder, hvorav funksjonalismen var den viktigste i 1930-årene. Ordet funksjonalisme brukes særlig i Norden som overordnet betegnelse for modernistisk arkitektur gjennom hele århundret, mens betegnelser som modernisme eller international style er vanligere som samlebetegnelser i mange andre språk.

Modernismen oppsto i Europa i tiden etter første verdenskrig som en reaksjon på 1800-årenes historisme, i ettertid foraktelig betegnet som stilforvirring. Radikale arkitekter etterlyste en stil som bedre kunne uttrykke den moderne kultur som måtte prege gjenreisningen etter krigen og bidra til sosial utjevning og velstand for bredere folkegrupper. Industriell masseproduksjon var nødvendig ikke bare for å skaffe rimelige forbruksvarer til alle, men også for å kunne tilby gode boliger og avskaffe boligmangelen. Modernistisk arkitektur tilstrebet rasjonelle konstruksjoner og industrielle produksjonsmåter, og nøkterne, geometriske former uten overflødige ornamenter.

Modernismens forløpere 
Modernismens røtter må søkes lenger tilbake i tid, til bestrebelser på å forene arkitekturen som kunstform med den raske teknologiske utviklingen og de store samfunnsmessige endringene gjennom siste halvdel av 1800-tallet. Som en tidlig forløper kan regnes  Krystallpalasset konstruert av Joseph Paxton for Verdensutstillingen i London i 1851. Kombinasjonen av støpejern og glass ble videreført i forretningsbebyggelse i amerikanske byer i 1860-årene. Videre utvikling av konstruksjoner i stål (broer, haller og det kjente Eiffeltårnet) åpnet for bygging av skyskrapere i 1890-årenes Chicago ved arkitekter som William Le Baron Jenney og Louis Sullivan.

Omkring 1900 eksperimenterte arkitekter flere steder i verden med å utnytte nye byggemåter som stål- og betongkonstruksjoner, og med å finne nye formmessige løsninger for å integrere arkitektur og ny teknologi. En britisk forløper var Arts and Crafts-bevegelsen innenfor mange designfag. Disse bestrebelsene kom til dels til uttrykk innenfor nye stilretninger som art nouveau i Belgia (Victor Horta), Barcelona (Antoni Gaudí), Glasgow (Charles Rennie Mackintosh) og Wien (Otto Wagner). I USA ble Louis Sullivan og Frank Lloyd Wright banebrytere. I Tyskland gikk arkitekter og ingeniører i 1907 sammen i Deutsche Werkbund for å forene industriell fremstilling og tradisjonelt håndverk. Blant dem er særlig Peter Behrens kjent for den banebrytende ''AEG Turbinenfabrik fra 1909.

Eksterne lenker 
 

Stilarter
Arkitektoniske perioder
Stopleleivraket

Stopleleivraket er et nederlandsk skipsvrak som ligger på sjøbunnen i Stopleleia, nord-vest for holmen Nørdstoplen i Hustadvika, Møre og Romsdal. Skipet, en kravell, forliste tidlig på 1700-tallet mot slutten av den såkalte hollendertiden med omfattende tømmereksport fra Norge til Nederland.

Vraket ble oppdaget på vinteren tidlig i 1985 av to dykkere fra Molde, Bjørnar Johansen og David Berg Tuddenham. Tuddenham utdannet seg senere til arkeolog og ble i 2018 direktør for Romsdalsmuseet. Over 300 godt bevarte gjenstander er utstilt ved Hustadvika Gjestegård. Gjenstander fra funnet finnes også ved NTNU Vitenskapsmuseet og Romsdalsmuseet.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 «Flasketuten peker på» – Artikkel av David Berg Tuddenham om suvenirsanking og kulturminnevern under vann.

Sjøfart i Møre og Romsdal
Norske sjøulykker
Nederlandsk sjøfart
Hendelser på 1700-tallet
Artikler i sjøfart-prosjektet
Sisters Counselling Centre

Sisters Counselling Centre er en thailandsk organisasjon for transpersoner, med kontor og ressurssenter i Pattaya. Organisasjonen var den første i landet, som utelukkende driver rådgivning for transpersoner. Den ble stiftet i 2005, med økonomisk støtte fra organisasjonen Population Services International.

I 2005 arbeidet fem ansatte på senteret og femten med oppsøkende rådgivning.

Referanser

Transpersonemner
Thailandske organisasjoner
Kathe Lasniks plass (Oslo)

Kathe Lasniks plass er en parkaktig plass i bydel Grünerløkka i Oslo. Plassen ligger mellom Norsk Design- og Arkitektursenter (DogA) og Akerselva like ved Ankerbrua.

Plassen er oppkalt etter Kathe Lasnik (1927–1942), ei ung jødisk jente som blei drept i konsentrasjonsleiren Auschwitz-Birkenau. Hun er blitt kjent gjennom Espen Søbyes bok Kathe, alltid vært i Norge. Lasnik vokste opp i strøket og gikk på Møllergata skole. Området har flere jødiske kulturminner: Jødisk museum ligger i nærheta, og det har tidligere vært synagoge i Østre Elvebakke 4 like ved.

Plassnavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner.

Kilder 

 Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte (sak 46/11)

Eksterne lenker 
 

Plasser i Oslo
Veier i bydel Grünerløkka
Akerselva
Veier i Oslo oppkalt etter kvinner
Kirsten Hansteens plass (Oslo)

Kirsten Hansteens plass er en plass på Dælenenga i bydel Grünerløkka i Oslo. Plassen ligger mellom Fagerheimgata og den såkalte Bergene-blokka (Københavngata 10).

Veien er oppkalt etter Kirsten Hansteen, som var Norges første kvinnelige statsråd. Hun representerte Norges kommunistiske parti i Einar Gerhardsens første regjering (samlingsregjeringa etter andre verdenskrig).

Plassnavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner.

Kilder 

 Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte (sak 46/11)

Plasser i Oslo
Dælenenga
Veier i Oslo oppkalt etter kvinner
Jenny Braatens plass (Oslo)

Jenny Braatens plass er en plass like ovafor Carl Berners plass i bydel Grünerløkka i Oslo. Plassen avgrenses av Rosenhoffgata, Trondheimsveien og Sinsenveien. 

Plassen er oppkalt etter kunstneren Jenny Braaten, som blant annet arbeidde hos gullsmedfirmaet David-Andersen som designer og emaljør.

Plassnavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner.

Kilder 

 Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte (sak 46/11)

Eksterne lenker 
 

Plasser i Oslo
Rosenhoff
Veier i Oslo oppkalt etter kvinner
Mosse Jørgensens plass (Oslo)

Mosse Jørgensens plass er en plass på Sofienberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Plassen har form som en spiss trekant, ligger foran Lakkegata skole og avgrenses av Lakkegata, Trondheimsveien og Blytts gate. 

Plassen er oppkalt etter pedagogen Mosse Jørgensen. Hun var blant annet en av stifterne av Forsøksgymnaset, som lenge holdt til på Lakkegata skole. Plassnavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner. Plassen het 7. juni plass fra 1913. Dagens 7. juni-plassen fikk sitt navn i 1962.

Størrelsen er 1,95 dekar og grunnen er eiet av Oslo kommune. 

I 1855 ga bryggerieier Christian Julius Schou eiendommen som i dag er Mosse Jørgensens plass til Selskabet for Oslo Byes Vel. Slottsgartneren laget tegninger til parken, som ble opparbeidet under hans og veimester Iversens overoppsyn. Kommunen anla ny beplantning i 1872–73 og satte opp ny innhegning, og plassen ble parklagt på nytt i 1910. Etter et innbyggerinitiativ fra foreldre ved skolen i 2015 ble plassen i 2018 omgjort til en lekeplass som er innlemmet i skolegården. 

Plassen kalles også Strykejernet og Strykejernsparken på grunn av formen.

Referanser

Kilder 

 Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte (sak 46/11)

Eksterne lenker 
 

Plasser i Oslo
Sofienberg
Veier i Oslo oppkalt etter kvinner
Teateråret 1937

Teateråret 1937 er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1937.

Hendelser
Trøndelag Teater åpner som fast teater med Henry Gleditsch som teatersjef. 
Oskar Textorius blir sjef for Stora Teatern i Göteborg.
Gösta Björling debuterer på scenen på Stora Teatern i Göteborg.
Sören Aspelin går av som teatersjef for Arbisteatern i Norrköping.

Priser og utmerkelser
Pulitzerprisen for drama: Moss Hart, George S. Kaufman, You Can't Take It With You

Nye drama
Karel Čapek – Den hvite pest (Bílá nemoc)
J. B. Priestley – Time and the Conways

Årets oppsetninger

Norge

7. mars – Blåpapiret var en teateroppsetting basert på en enakter av Helge Krog med samme tittel. Den ble satt opp på Den Nationale Scene med Doris Johannessen som regissør.
7. mars – Det er moro å leve var en teateroppsetting  basert på en komedie av Peter Egge med samme tittel. Den ble satt opp på Den Nationale Scene med Doris Johannessen som regissør.
20. august – Leve teatret var en teateroppsetting basert på skuespillet Crépuscule du théẩtre av Henri René Lenormand. Den ble satt opp som åpningsforestilling på teateret Masken med Gyda Christensen som regissør.

Sverige
Ove Ekelunds teaterstykke Fransson den förskräcklige uroppføres i Radioteatern (svensk).
Herbert Grevenius teaterstykke Rum med kokvrå  uroppføres av Radioteatern (svensk).

|-
|rowspan=1|Februar|| 11. || Anders Bodelsen ||  || forfatter, journalist og dramatiker ||align=center| - ||align=center| - || 

|rowspan=1|April||3. || Inger Teien ||  || skuespiller ||align=center| - ||align=center| - || 
|-
|rowspan=4|Mai||6. || Christian Egemar ||  || scenograf ||align=center|67 ||align=center|2004 || 
|-
| 9. || Arne Bust Mykle ||  || dokketeaterskuespiller og forfatter ||align=center|78 ||align=center|2015 || 
|-
|10. || Arthur Arntzen ||  ||  forfatter, skuespiller, journalist og musiker ||align=center| - ||align=center| - || 
|-
|11. || Eyvind Solås ||  || musiker, komponist, skuespiller ogprogramleder både i NRK TV og radio ||align=center|73 ||align=center|2011 || 

|rowspan=2|Juni||5. || Kari Simonsen ||  || skuespillerinne ||align=center| - ||align=center| - || 

|16. || Bo Hermansson ||  || regissør ||align=center| - ||align=center| - || 
|-
|Juli||3. || Tom Stoppard(Tomáš Straussler) ||  || dramatiker ||align=center| - ||align=center| - || 

|rowspan=2|September || 2. || Derek Fowlds ||  || skuespiller ||align=center|82 ||align=center|2020 || 

|20. || Monica Zetterlund ||  || sanger og skuespiller ||align=center|67 ||align=center|2005 || 
|-
|November || 5. || Alistair Powell  ||  || scenograf og regissør  ||align=center|59 ||align=center|1997 || 
|}

Dødsfall

|-
|Januar || 5. || Joel Pettersson || || forfatter, dramatiker og maler ||align=center|44 ||align=center|1892 || 

|Juni||19. || J.M. Barrie || || forfatter, journalist og dramatiker ||align=center|77 ||align=center|1860 || 
|-
|November||25. || Lilian Baylis || || teaterprodusent og teatersjef for Old Vic i London ||align=center|63 ||align=center|1874 || 
|}

Referanser
Leo van Vliet

Leonardus Quirinus Machutus «Leo» van Vliet (født 15. november 1955 i Honselersdijk, Nederland) var profesjonell syklist fra 1978 til 1986.
 
Van Vliets største seier kom i 1983 utgaven av Gent–Wevelgem. Han vant også syvende etappe av  Tour de France i 1979. Han jobber i dag som direktør for den nederlandske sykkelklassikeren Amstel Gold Race.

Eksterne lenker 
 

Nederlandske syklister
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 1976
Syklister under Sommer-OL 1976
Personer fra Westland
Fødsler i 1955
Abelsborg

Abelsborg er en tidligere bygård og gjestgiveri ved Ila i Trondheim. Bygården lå på den nåværende eiendommen av Koefoedgeilan 9b.

Bygården tilhørte på slutten av 1600-tallet Laurits Pedersen Brix (1634–1699), som var kjøpmann og magistratspresident (borgermester) i byen. Fra 1688 drev Cornelius Allervelt et privilegert gjestgiveri i gården, som etter Allervelts død i 1697 ble drevet av hans enke Alette Johannesdatter Franck. Hun ble på sin side gift for tredje gang i 1721 med løytnant Jacob Abel (1680–1740), og en teori er at navnet på bygården stammer fra ham. Fra 1736 tilhørte bygården proprietær og mølleeier Reinholdt Jensen Schive (1694–1764), som blant annet eide større områder både i Ila-området og i Bymarka. Han lot oppføre blant annet Schivegården, og flyttet gjestgiveriet fra Abelsborg dit.

Arvingene etter Schive solgte bygården og andre eiendommer i Ila til den senere regimentsauditøren Jacob Hielm. Etter hans død fra 1780 ble dødsboet og flere eiendommer i Ila kjøpt opp av kanselliråd og sorenskriver Claus Koefoed (1742–1827). Koefoed lot oppføre en ny hovedbygning på eiendommen, og en annen teori er da at navnet på bygården ble oppkalt etter hans hustru Abel Margrethe Coldevin. Etter Koefoeds død overtok hans svigersønn og stiftsrevisor Ole Schølberg (1779–1841) eiendommen, som i 1833 solgte den videre til løytnant Ole Hegge Knoph (1805–1865). I løpet av 1840-årene kjøpte bordskriver Lauritz Rolfsen eiendommen, og i løpet av hans tid som eier ble en stor del av eiendommen bortfestet som byggetomter.

I 1874 kjøpte den katolske kirke Abelsborg, og i perioden 1881–1885 ble det drevet presteseminar her. På loftet i hovedbygningen var det innredet et kapell kalt St. Eriks kapell, som ble vigslet i 1875 og som fungerte som huskapell for St. Joseph-søstrene fra 1881. I perioden med det katolske kirkes eierskap ble området rundt Abelsborg urbanisert, noe som førte til at eiendommen ble enda mer oppstykket. Etter at den katolske kirke trakk seg ut som eiere i 1912 ble Abelsborg brukt som kontorbygning av Nobø Fabrikker i perioden 1918–1928. I 1950-årene ble Abelsborg kjøpt av Trondheim kommune og benyttet som leiegård, noe som førte til at bygningen forfalt til en så alvorlig grad at den ble revet i 1981.

Se også 
 Abelsborg gate

Litteratur

Eksterne lenker 
 Bilder etter oppslag på «Abelsborg 9» hos Flickr.com

Byggverk i Trondheim
Ila (Trondheim)
Byggverk revet i 1981
Nyklassisistisk arkitektur

Nyklassisismen betegner en retning innen arkitektur og design som i de første tiårene av 1900-tallet hentet inspirasjon fra gresk og romersk arkitektur, og fra den tidligere klassisismen i perioden fra 1750 til 1840. Klassisistisk arkitektur fra denne tidligere perioden kalles også ofte nyklassisime eller på engelsk neoclassicism, men er i tid klart adskilt fra den senere nyklassisismen som særlig var fremherskende i 1920-årene.

I Norden fikk nyklassisismen en særlig sterk stilling mellom 1920 og 1930 som det siste utslaget av historisme før gjennombruddet for modernistisk arkitektur eller funksjonalisme omkring 1930.

Nordisk nyklassisisme 

I Danmark er noen av de mest kjente nyklassisistiske byggverk Fåborg Museum av Carl Petersen fra 1915, boligområdet Hornbækhus av Kay Fisker fra 1923 og Politigården i København av Hack Kampmann fra 1924. Andre viktige arkitekter i perioden var Ivar Bentsen og Thorkild Henningsen. Retningen ga seg også sterke utslag i dansk møbelkunst fra perioden, inspirert av den hundre år eldre klassisismen. Flere arkitekter som Kaare Klint og Arne Jacobsen var også aktive møbeldesignere. 

I Sverige var arkitekt Gunnar Asplund en førerskikkelse for nyklassisismen, med verker som Stadsbiblioteket i Stockholm og Skogskyrkogården (sammen med Sigurd Lewerentz). Ivar Tengbom tegnet i Konserthuset i Stockholm (1926). Det samtidige Studentpalatset i sStockholm av Erik Lallerstedt har en rendyrket klassisk «tempelfasade». Den svenske nyklassisismen, særlig slik den ble utformet av Gunnar Asplund, fikk internasjonal oppmerksomhet og ble i 1931 gitt tilnavnet «Swedish Grace» av den britiske arkikteturskribenten Morton Shand. 

Kjente representanter for norsk nyklassisisme er blant andre Blindern Studenterhjem av Nicolai Beer (1926), Deichmanske bibliotek fra 1933 av Nils Reiersen og Torggata Bad av arkitektene Morgenstierne & Eide (1932) i Oslo, Studentersamfundet i Trondhjem av arkitektene Carl og Eystein Michalsen 1929, Torgallmenningen i Bergen av arkitekt Finn Berner, og Haugesund rådhus fra 1934 av arkitektene Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas.

Stilarter
Arkitektoniske perioder
Sima Yi

Sima Yi (tradisjonell kinesisk: 司馬懿; forenklet kinesisk: 司马懿; pinyin: Sīmǎ Yì, Wade-Giles: Szŭma I; født 179 i fylket Wen i det som i dag er provinsen Henan, død 7. september 251), stilnavn Zhòngdá (仲達), var kinesisk strateg, general og politiker for Cao Caos regime og den etterfølgende staten Cao Wei på slutten av Han-dynastiet og de tre rikers tid i Kinas historie. Yì er kanskje best kjent for å ha beskyttet Cao Wei mot Zhuge Liangs nordekspedisjoner. 

Yìs stadig økende betydning i riket på grunn av hans suksess mot Shu Hans felttog førte til at Sīmǎ-familien kunne overta makten i Wei. Etter keiser Cao Ruis død var han sammen med Cao Shuang regent for riket, men i 249 ledet han et statskupp mot sin medregent Cao Shuang, som førte til at Yì i stor grad overtok makten i riket. Etter hans død styrte to av hans sønner, først Sima Shi og deretter Sima Zhao, Wei som regenter, og i 265 opprettet hans sønnesønn, Sima Zhaos sønn, Sima Yan Jin-dynastiet etter da å ha styrtet den siste Wei-keiseren, Cao Huan. Av Sima Yan fikk Yì posthumt tittelen Keiser Xuān (宣皇帝; Xuān Huángdî) og tempelnavnet Gāozǔ (高祖).

Referanser

Personer fra Jiaozuo
Kinesiske offiserer
Kinesiske politikere
De tre rikers tid
A.C. Møller skole

A.C. Møller skole er en grunnskole i Heimdal utenfor Trondheim (1-10 trinn) for elever som er døve, tunghørte eller med andre hørselsproblemer som bruker tegnspråk som første eller andrespråk. Skolen har om lag 24 fulltidselever samt rundt 80 deltidselever som kommer inn på opptak fra fylkene Møre og Romsdal, Trøndelag, Nordland, Troms og Finnmark. Det er også tilrettelagt for elever med multihandikap.

A.C. Møller skole ble etablert av Andreas Christian Møller i 1825, og ble på den tid kalt Døvstummeinstitutet i Trondhjem. På den tiden lå den i sentrum, der Trondheims Døvemuseum nå ligger. Bygget blir kalt Rødbygget i det døve samfunnet og er nå et knutepunkt for sosiale sammenkomster. Skolen ble senere oppkalt etter Andreas Christian Møller og er nå en del av Statped. Skolen er opprinnelig en fortsettelse av Trondheim offentlige skole for døve (Døveskolen) og ble opprettet i 1992 gjennom en sammenslåing av Vikhov kurssenter og skole i Malvik. Skolen ble så plassert i Søbstadvegen på Heimdal, og bygningen er tegnet av arkitekt Ola Steen.

1. juli 2017 tok kommunen over A.C. Møller skole. Skolen ble da slått sammen med Huseby skole. Klasserommene og lokalene til de døve og tunghørte elevene er enda lokalisert i Statpeds bygg i Søbstadvegen.

Skolen tilbyr internat for elever som bor for langt unna til å kunne pendle til skolen hver dag. Dette tilbudet har vært tilstede før 1950-tallet, da Rødbygget var internatet på Døvstummeinstitutet i Trondhjem.

Litteratur

Eksterne lenker 
 A.C. Møller skole.no

Skoler i Trondheim
Barne- og ungdomsskoler i Trøndelag
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1992
Spesialpedagogikk
Døvhet
Heimdal (bydel)
Annette Thommessens plass

Annette Thommessens plass er en plass  på Grønland i Oslo.

Plassen ble i august 2007 av bydelsutvalget i Bydel Gamle Oslo gitt navn etter Annette Thommessen (1932–1994), som blant annet stiftet Norsk organisasjon for asylsøkere (NOAS) i 1984 og var organisasjonens generalsekretær til sin død. Plassen ble åpnet i juli 2010 og ligger langs Schweigaards gate mellom nr. 15 og 17. Plassen er utformet av Bjørbekk Lindheim landskapsarkitekter og er finansiert av Rom Eiendom og Entra ASA.

Fra Annette Thommessens plass starter også Stasjonsallmenningen ved gangbroen «Akrobaten» over sporene på Oslo sentralstasjon. Stasjonsallmenningen fortsetter på den andre siden av gangbroen gjennom Barcode til fjorden i Bjørvika.

Litteratur 
 Oslo byleksikon

Eksterne lenker 
  
 
 Norske landskapsarkitekters forening  om Annette Thommessens plass

Plasser i Oslo
Veier på Grønland (Oslo)
Sannfinnene

Sannfinnene (finsk: Perussuomalaiset, forkortet PS, svensk: Sannfinländarna) er et nasjonalistisk og populistisk politisk parti i Finland. Sannfinnene ble grunnlagt i 1995 på restene av Finlands landsbygdparti.

Sannfinnene ønsker en restriktiv flyktning- og innvandringspolitikk basert på prinsippet om assimilering. Partiet vil styrke forsvarsevnen og grensekontrollen, og kritiserer den politiske integrasjonen i EU. Sannfinnene ønsker å fremme det finske språkets stilling og avskaffe den obligatoriske svenskopplæringen i skolen. Sannfinnene støtter generøse velferdsordninger og bygdenes og landbrukets økononomiske interesser. Partiet er sosiokulturelt konservativt, nasjonalistisk og nokså autoritært, men sosioøkonomisk sentrum–venstreorientert.

I 2017 ble Jussi Halla-aho valgt til partileder. Tidligere partiledere har vært Raimo Vistbacka (1995–1997) og Timo Soini (1997–2017).

Oppslutning ved valg
Partiet fikk et gjennombrudd med 19 % av stemmene i 2011, da partiet gikk imot økonomiske krisepakker til andre EU-land, og ble det tredje største partiet i Riksdagen. I 2015 fikk partiet 17,6 % av stemmene og ble nest størst i Riksdagen.

Riksdagsvalg

Europaparlamentsvalg

Presidentvalg, første valgomgang

Referanser

Eksterne lenker
 

Politiske partier i Finland
Nasjonalistiske partier
Politiske partier etablert i 1995
1995 i Finland