alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Asle Morten Odden

Asle Morten Odden (født 1979) er en norsk bueskytter som representerer Land BS.

Han har vunnet fire NM-gull i perioden 2021–2022. Han vant kongepokalen i 2021 og 2022.

Medaljer i norske mesterskap

Referanser 

Norske bueskyttere
Fødselsdato ikke oppgitt
Kongepokalvinnere i bueskyting
Bjarne Berg (politiker)

Bjarne Berg (født. 24. februar 1890 i Holmestrand, død juli 1956) var en norsk politiker og politimester fra Holmestrand.

Berg som hadde tiltrådt som Drammens nye politimester 1. desember 1940, hadde tidligere vært politimester i Kongsberg. Da det lovlig valgte formannskap og bystyre fratrådte i Drammen, ved nyttårsskiftet 1 januar 1941 ble politimester Bjarne Berg oppnevnt som ordfører med fabrikkeier Brodahl som varaordfører, 2. januar 1941. 27. januar 1941 ble 20 formenn, som de nye bystyrerepresentanter ble kaldt, oppnevnt og 11. januar ble de forskjellige nemnder oppnevnt. 13. april 1941 holdt det nye Byråd sitt første møte. Etter kommuneloven hadde ikke Berg vært bosatt lenge nok i byen til å kunne bli ordfører. Men i Drammen som mange andre steder måtte man fravike bostadskravet for å få en brukbar kandidat. Etter bare én måned i byen var Bjarne Berg nå både politimester og ordfører. Bjarne Berg benektet senere at han var medlem av NS, men han står oppført som NS-medlem i en liste fra sommeren 1941 i Politidepartementet. Ordfører Berg hadde store planer for sin nye by. Han ville skape en politimessig større enhet, et Stordrammen med tilsvarende økt politistyrke og tidsmessig utstyr, han ville ha ny brannstasjon, et renholdsverk, en omorganisering av den tekniske administrasjonen, og byutvidelse. Men systemskiftet satte ikke noe større preg på Drammen i det året Berg var ordfører da det ikke var tider for nye prosjekter. Nå gjaldt det først og fremst å sørge for byen og befolkningen. Derfor bevilget Berg penger til reservelager av tørrfisk, noe drammenserne forøvrig ikke visste å sette pris på, selv i disse matknappe tider. Han fikk også opprettet kommunalt folkekjøkken og skobyttesentral. 

Etter ett år i Drammen dro Berg videre, han var blitt forfremmet til politipresident i Bergen.

Referanser 

 
 

Ordførere i Drammen
Personer fra Drammen kommune
Personer fra Holmestrand kommune
Koha (skikk)

Koha er en maorisk skikk fra New Zealand som kan oversettes med gave, presang, offer, donasjon eller bidrag.

Tradisjonell bruk
Koha er et eksempel på den gjensidigheten som er et fellestrekk i mye av maorisk tradisjon, og innebærer ofte at besøkende gir en gave til en samlingsplass, eller marae. Tradisjonelt har dette vært i form av mat, men også verdigjenstander, og i moderne tider penger, gis også som koha.

Koha gjenspeiler både giverens og mottakerens åndelige livskraft, mana. Den gjenspeiler både hva giveren er i stand til å gi, og aktelsen man har for personen man gir gaven til. Den spiller derfor en viktig rolle i å holde gode relasjoner, og tas på stort alvor. Misforståelser omkring dette kan bli oppfattet som fornærmende.

Referanser

Polynesia
Urfolk i Oseania
Newzealandsk kultur
Anders Hiim

Anders Hiim (født 13. september 2002) er en norsk fotballspiller som spiller for Sandnes Ulf.

Referanser

Eksterne lenker 

 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Sandnes Ulf
Thomas Kinn

Thomas Kinn (født 7. februar 1999) er en norsk fotballspiller som er keeper for Mjøndalen.

Referanser

Eksterne lenker 

 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for SK Vard Haugesund
Fotballspillere for Mjøndalen IF
Ina Skaug

Ina Helen Levorsen Skaug (født 2. april 1992) er en norsk fotballspiller som spiller for Sandefjord Fotball.

Skaug har spilt i Toppserien for FK Larvik, Stabæk, Vålerenga og Røa.

Hun har landskamper for J15, J16, J17, J19, U20 og U23-landslaget til Norge.

Referanser

Eksterne lenker 

 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Stabæk Fotball
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for Røa IL
Norgesmestere i fotball
Kyhns gate

Kyhns gate er en gate gjennom bydelen Sagatun i Hamar kommune. Gata går fra Sagengvegen  til Sagatunvegen.

Referanser

Eksterne lenker
 Delområder og grunnkretser, 2006 fra Statistisk sentralbyrå

Veier i Hamar
Spinoscapha

Spinoscapha er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
En liten, oval, svært blank dråpebille, rødlig. Antenner og bein kan foldes tett inntil kroppen slik at hele billen blir glatt og dråpeformet, og svært vanskelig å få tak på. For ekesmpel er det nesten umulig å plukke opp en slik bille med en pinsett. Hodet er bredt med små fasettøyne. Antennene er temmelig lange og ganske tynne, de to innerste og tre ytterste leddene noe tykkere. Brystskjoldet (pronotum) er glatt, blankt og hvelvet, fint punktert, med jevnt kurvede sidekanter. Dekkvingene er jevnt rundede, glatte, fint punkterte, med en fure (sømstripen) langs innerkanten, men ellers uten lengdestriper. De er tvert avkuttet bak og dekker ikke bakkroppsspissen på levende eksemplarer. På døde eksemplarer i samlinger er ofte bakkroppen skrumpet sammen slik at den er fullstendig dekket av dekkvingene. Bakkroppen er tilspisset bak. Beina er lange og spinkle.

Levevis 
Slekten Scaphisoma er knyttet til poresopper (kjuker) som vokser på død ved, trolig har denne slekten et lignende levesett. Dråpebillene er stort sett skogsinsekter.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på New Zealand.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien dråpebiller, Scaphidiinae Latreille, 1807
 Stamme Scaphisomatini Casey, 1893
 Slekten Spinoscapha Leschen & Löbl, 2006
 Spinoscapha rufa (Broun, 1881)

Eksterne lenker 

 

Dråpebiller
Biller formelt beskrevet i 1881
New Zealands insekter
Osoriopsis

Osoriopsis er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små (ca. 2 millimeter), slanke, rødbrune til svarte kortvinger med reduserte, ganske små fasettøyne. De minner overflatisk om medlemmene i underfamilien Leptotyphlinae.

Levevis 
Artene har et underjordisk levesett.

Utbredelse 
Gruppen forekommer i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
 Stammen Osoriini Erichson, 1839
 Slekten Osoriopsis Fagel, 1955
 Osoriopsis basilewskyi Fagel, 1960
 Osoriopsis clavicornis Coiffait, 1967
 Osoriopsis crassicornis Fagel, 1955
 Osoriopsis ituriensis Fagel, 1955
 Osoriopsis kabarensis Fagel, 1959
 Osoriopsis leleupi Fagel, 1960
 Osoriopsis pusilla Fagel, 1959
 Osoriopsis rugegensis Fagel, 1955
 Osoriopsis scabriventris Fagel, 1955
 Osoriopsis urundiensis Fagel, 1955

Referanser

Eksterne lenker 
 

Osoriinae
Biller formelt beskrevet i 1955
Arborilispinus

Arborlispinus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små (2-3 millimeter), langstrakte, jevnbrede kortvinger, som oftest mørkt brunlig fargede. Et god kjennetegn er at bakkroppen ikke har markerte sidekanter. Hodet er forholdsvis stort og bredt med nokså små fasettøyne. Pronotum og dekkvinger har opphøyde lengderibber.

Levevis 
I alle fall noen arter lever under barken på døde trær.
Andre lever på sandete elvebredder, i død ved eller i løvstrø. Noen holder til i trekroner, og en del ser ut til å være knyttet til maur og termitter.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Brasil og Peru.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
 Stammen Thoracophorini Reitter, 1909
 Understammen Glyptomina Newton & Thayer, 1992
 Slekten Arborilispinus Irmler, 2010
 Arborilispinus longulus Irmler, 2010
 Arborilispinus mirabilis Irmler, 2010

Referanser

Eksterne lenker 
 

Osoriinae
Biller formelt beskrevet i 2010
Brasils insekter
Perus insekter
Scioporus

Scioporus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
 Stammen Lathrobiini
 Slekten Scioporus Sharp, 1886
 Scioporus apicipennis Sharp, 1886
 Scioporus breviceps Sharp, 1886
 Scioporus chontalenus Sharp, 1886
 Scioporus crassulus (Sharp, 1876)
 Scioporus detritus (Scheerpeltz, 1933)
 Scioporus fulvescens Sharp, 1886
 Scioporus latifrons Sharp, 1886
 Scioporus nitellus (Fauvel, 1901)
 Scioporus parvidens Sharp, 1886
 Scioporus peruvianus (Bernhauer, 1941)
 Scioporus sellatus Sharp, 1886
 Scioporus sharpianus (Scheerpeltz, 1933)
 Scioporus signatus Sharp, 1886

Referanser

Eksterne lenker 
 

Smalkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1886
Jarrigeus

Jarrigeus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). De kan kjennes på lang og smal, mer eller mindre sylindrisk kroppsform og nokså kort bein. Disse billene lever på bakken der den smale kroppsformen hjelper dem å ta seg lett fram mellom løvstrø og røtter.

Utseende 
Middelsstore (3 – 10 mm), slanke biller, mer eller mindre sylindrisk kroppsform. De fleste artene er mer eller mindre gul- eller brunaktige. Hodet er ganske stort, gjerne mer eller mindre firkantet, og skilt fra brystskjoldet (pronotum) ved en tydelig, smal "hals". Fasettøynene er vanligvis ganske små og antennene tynne. Antennene er festet under en "hylle" dannet av pannens fremkant. Brystskjoldet (pronotum) er gjerne lengre enn bredt, noen ganger smalere enn hodet. Dekkvingene er omtrent så lange som brystskjoldet, omtrent parallellsidige. Bakkroppen er lang og mer eller mindre sylindrisk, oftest kraftig punktert. Beina er vanligvis ganske korte, og, særlig hos den artsrike slekten Lathrobium, kraftige, tilpasset graving.

Levevis 
Smalkortvingene er bakkelevende rovdyr som særlig finnes på litt fuktige steder.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det sentrale Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien smalkortvinger, Paederinae Fleming, 1821
 Stammen Paederini Fleming, 1821
 Understammen Dolicaonina Casey, 1905
 Slekten Jarrigeus Fagel, 1958
 Jarrigeus angolanus Fagel, 1962
 Jarrigeus bicolor Fagel, 1958
 Jarrigeus brunneus Fagel, 1958
 Jarrigeus burgeoni (Bernhauer, 1935)
 Jarrigeus decellei Fagel, 1973
 Jarrigeus devroeyi (Bernhauer, 1932)
 Jarrigeus fallaciosus Fagel, 1958
 Jarrigeus laticeps Fagel, 1958
 Jarrigeus limbatus (Eppelsheim, 1885)
 Jarrigeus marlieri Fagel, 1959
 Jarrigeus minutus Fagel, 1958
 Jarrigeus omoanus Fagel, 1959
 Jarrigeus rhodesianus Fagel, 1958
 Jarrigeus simulans Fagel, 1958
 Jarrigeus tchadensis Fagel, 1965
 Jarrigeus tropicus (Bernhauer, 1937)
 Jarrigeus verberans Assing, 2014

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Kortvinger – Tree of life. (engelskspråklig)

Smalkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1958
VM i ishockey for menn 2025 (toppdivisjonen)

Toppdivisjonen i VM i ishockey for menn 2025 skal etter planen arrangeres i Stockholm i Danmark og Herning i Danmark fra 9. til 25. mai 2025. Det vil bli det 88. verdensmesterskapet i ishockey for menn arrangert av Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF). I toppdivisjonen vil 16 lag delta fordelt på to grupper med åtte lag hver der de fire beste i hver gruppe går videre til kvartfinale.

Valg av vertsnasjon
På IIHFs halvårskongress i september 2018 i Malta fremla de russiske, svenske og tsjekkiske ishockeyforbundene et felles forslag om at IIHF ved årskongressen i Bratislava i i mai 2019 skulle utdele vertskapene for VM-turneringerne i 2023, 2024 og 2025 på en gang, således at vertskapet for de tre mesterskapene ble tildelt henholdvis Russland, Tsjekkia og Sverige. Forslaget ble godkjent av halvårskongressen med forbeholdet at de øvrige landene fikk mulighet for at by på ett av de tre vertskapene inntil 15. januar 2019.

Den 24. mai 2019 godkjente IIHFs årskongress at mesterskapet i 2025 skulle tildeles Sverige. Samtidig kunngjorde Svenska Ishockeyförbundet (SIF) at de hadde inngått en avtale med Danmarks Ishockey Union (DIU) om å dele vertskapet med Danmark. Vertsbyene ville bli avgjort på et senere tidspunkt. Avtalen ble formelt godkjent på IIHFs halvårlige kongress i Roma i september 2019. Den 17. juni 2021 offentliggjorde SIF og DIU at Stockholm og Herning skulle være vertsbyene for turneringen.

  Finland og Danmark
Stockholm og Herning
Sverige har tidligere arrangert ishockey-VM elleve ganger: ni ganger som ene vertsnasjon  1949, 1954, 1963, 1969, 1970, 1981, 1989, 1995 og 2002) og to ganger hvor de har delt vertskapet (2012 og 2013). Danmark har arrangert VM på toppnivå én gang (2018). Den danske organisasjonekomitén fikk mye ros for å ha arrangert et meget vellykket mesterskap i 2018, og det var på bakgrunn av dette at Sverige valgte å dele vertskapet med danskene. Stockholm var hovedvertsby med Avicii Arena (tidligere kjent som «Globen»; tilskuerkapasitet på ) som vert for en gruppe, to kvartfinaler, begge semifinaler, bronsefinalen og finalen. Jyske Bank Boxen i Herning (tilskuerkapasitet på ) ville få en gruppe og to kvartfinaler.

Arenaer

Se også
VM i ishockey for menn 2025

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ishockey-VM
Ishockey i 2023
Ishockeyturneringer i Sverige
Ishockeyturneringer i Danmark
Internasjonale mesterskap i 2025
Internasjonale mesterskap i Sverige
Internasjonale mesterskap i Danmark
Sport i Stockholm
Sport i Herning
VM i ishockey for menn 2024 (toppdivisjonen)

Toppdivisjonen i VM i ishockey for menn 2024 skal etter planen arrangeres i Praha og Ostrava i Tsjekkia fra 10. til 26. mai 2024. Det vil bli det 87. verdensmesterskapet i ishockey for menn arrangert av Det internasjonale ishockeyforbundet (IIHF). I toppdivisjonen vil 16 lag delta fordelt på to grupper med åtte lag hver der de fire beste i hver gruppe går videre til kvartfinale.

Valg av vertsnasjon
På IIHFs halvårskongress i september 2018 i Malta fremla de russiske, svenske og tsjekkiske ishockeyforbundene et felles forslag om at IIHF ved årskongressen i Bratislava i i mai 2019 skulle utdele vertskapene for VM-turneringerne i 2023, 2024 og 2025 på en gang, således at vertskapet for de tre mesterskapene ble tildelt henholdvis Russland, Tsjekkia og Sverige. Forslaget ble godkjent av halvårskongressen med forbeholdet at de øvrige landene fikk mulighet for at by på ett av de tre vertskapene inntil 15. januar 2019.

Den 24. mai 2019 godkjente IIHFs årskongress at mesterskapet i 2024 skulle tildeles Tsjekkia.

 
Praha og Ostrava
Tsjekkia har tidligere arrangert ishockey-VM ti ganger: åtte ganger som Tsjekkoslovakia (1933, 1938, 1947, 1959, 1972, 1978, 1985, 1992) og to ganger som Tsjekkia (2004 og 2015).

Som mesterskapene i 2004 og 2015 hadde det tsjekkiske ishockeyforbundet (Český svaz ledního hokeje, ČSLH) valgt Praha og Ostrava som vertsbyer. Innen tildelingen hadde det vært spekulasjoner om at Brno skulle bli den andre vertsbyen ettersom det var planer om en ny ishockeyarena i byen med en kapasitet på  tilskuere. Generalsekretæren i ČSLH, Martin Urban, uttalte at det var en mulighet for å velge Brno istedet for Ostrava, men dette var kun mulig hvis byen fikk den nye arenaen.

Arenaer

Se også
VM i ishockey for menn 2024

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ishockey-VM
Ishockey i 2024
Ishockeyturneringer i Tsjekkia
Internasjonale mesterskap i 2024
Internasjonale mesterskap i Tsjekkia
Sport i Praha
Sport i Ostrava
Boris Moisejev

Boris Mikhajlovitsj Moisejev (russisk: ; født 4. mars 1954, død 27. september 2022) var en russisk artist, sanger, koreograf, danser, forfatter, skuespiller. Folkets kunstner i Russland (2006).

27. september 2022 døde han i hjemmet sitt, Krasnoproletarskaja gate h. 7, dette ble kunngjort av kunstdirektøren Sergej Gorokh. Dødsårsaken var et tredje slag.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russiske sangere
Personer fra Mahiljou
Personer fra Minsk
Maruschka Waldus

Maruschka Waldus (født 20. september 1992) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for Adelaide United.

Waldus har spilt for toppklubber i Nederland, USA, Sverige, Tyskland, Island, Australia og Norge.

Hun signerte for Avaldsnes i Toppserien, i februar 2018. I 2019 og 2020 spilte hun for Vålerenga, hvor hun var med å vinne klubbens første serie- og cupgull.

Referanser

Eksterne lenker 

 

Nederlandske fotballspillere
Utenlandske fotballspillere i Norge
Fotballspillere for Avaldsnes
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Norgesmestere i fotball
Hanne Larsen (fotballspiller)

Hanne Larsen (født 16. juli 2001) er en norsk fotballspiller som er keeper for Brann.

Larsen kommer fra Narvik og har tidligere spilt for Medkila i 1. divisjon. I januar 2022 signerte hun for Brann i Toppserien.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for FK Mjølner
Fotballspillere for Medkila IL
Fotballspillere for SK Brann
Leicester City WFC

Leicester City Women Football Club er kvinnelaget til den engelske fotballklubben Leicester City FC. De spiller i den øverste divisjonen i England, Women’s Super League. 

Klubben ble stiftet i 2004 som en egen klubb, men ble i 2020 en del av Leicester City FC etter å ha blitt kjøpt opp av eierselskapet King Power. Oppkjøpet innebar også at klubben ble helprofesjonell. I 2020/21-sesongen rykket klubben opp til Women’s Super League for første gang.

Referanser

Eksterne lenker 

Fotballag i England
Kvinnefotballag
Leicester City
The Man in the Open

The Man in the Open er en amerikansk stumfilm fra 1919 regissert av Ernest C. Warde.

Skuespillere 
 Dustin Farnum som Sailor Jesse
 Herschel Mayall som Trevor
 Lamar Johnstone som Bull Brooks
 Joseph J. Dowling som James Brown
 Claire Du Brey som Polly

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1919
Phytolinus

Phytolinus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende  
Nokså store, slanke, blanke, svarte kortvinger. Kroppen er for det meste dekket av lyst grålige skjell. Hodet er bredt rundet med små fasettøyne og ganske kraftige, sigdformede kjever. Antennene er nokså korte og perlekjede-formede. Pronotum er avrundet rektangulært, lengre enn bredt, dekkvingene tydelig bredere enn pronotum, bakkroppen nokså jevnbred.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Asia (Taiwan, Japan).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
 Stammen Staphylinini Latreille, 1802
 Gruppen Staphylinina Latreille, 1802
 Slekten Phytolinus Sharp, 1889
 Phytolinus elegans (Scheerpeltz, 1965)
 Phytolinus formosanus Naomi, 1984
 Phytolinus hirtus Schillhammer, 2004
 Phytolinus lewisii Sharp, 1889
 Phytolinus monticola Naomi, 1984
 Phytolinus variegatus K.Sawada & Nakane, 1954

Referanser

Eksterne lenker 

 

Storkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1889
Japans insekter
Taiwans insekter
Heterocinus

Heterocinus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende

Levevis 
Dise billene er rovdyr.

Utbredelse 
Artene er utbredt på Madagaskar og Komorene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
 Stammen Xantholinini
 Slekten Heterocinus Jarrige, 1970
 Heterocinus andringitranus Jarrige, 1978
 Heterocinus betschi Jarrige, 1978
 Heterocinus descarpentriesi Jarrige, 1978
 Heterocinus jarrigei Lecoq, 1996
 Heterocinus pauliani Jarrige, 1970
 Heterocinus tenellus (Erichson, 1839)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Storkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1970
Madagaskars insekter
Alloraphes

Alloraphes er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.

Utseende 
Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er stort, rundet, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er hvelvet, rundt, uten påfallende groper, hos mange arter med påfallende kraftig, oppstående behåring. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten, blanke. De dekker hele bakkroppen. Lårene, særlig framlårene, er tykke og kølleformede, beina ellers slanke.

Levevis 
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
 Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
 Stammen Glandulariini
 Slekten Alloraphes Franz, 1980
 Alloraphes bolivarensis Franz, 1988
 Alloraphes cayennensis Jałoszyński, 2020
 Alloraphes chiapasensis Franz, 1994
 Alloraphes dentatus Jałoszyński, 2013
 Alloraphes ecuadoranus Jałoszyński, 2020
 Alloraphes iyonolanus Jałoszyński, 2020
 Alloraphes jamaicae Franz, 1980
 Alloraphes lenkoi Franz, 1980
 Alloraphes magnus (Franz, 1980)
 Alloraphes myrmecophilus Franz, 1980
 Alloraphes opticus Jałoszyński, 2020
 Alloraphes peckorum Jałoszyński, 2013
 Alloraphes peruanus Franz, 1980
 Alloraphes yucatani Franz, 1994

Referanser

Eksterne lenker 
 

Perlebiller
Dyr formelt beskrevet i 1980