alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ketil Kern

Ketil Kern (født 18. februar 1954) er en norsk kortfilm-og dokumentarfilmskaper. Han jobber i dag som fotograf i NRK Dagsrevyen, og debuterte som forfatter i mars 2013 med den selvbiografiske boka Hva har du med Hitler å gjøre, pappa?. Boken handler om hans forhold til farfaren Eberhard Günther Kern, som hadde oversatt Hitlers Mein Kampf til norsk.

Tidligere var Kern filmprodusent og rockemusiker. Han har blant annet produsert for Fakta på lørdag, Puck, Kunst nå og Agenda i NRK og for Dokument2 i TV 2. Han har mottatt filmbransjens rekrutteringsstipend og 3-årig arbeidsstipend fra staten. Fra 1979 til 1981 spilte han trommer i The Aller Værste!. Før dette hadde han spilt i Johnny Banan Band. Han spilte også trommer på utgivelsen Stilleben med gruppen av samme navn i 1982.

Diskografi

The Aller Værste!
Album
Materialtretthet (1980)
Disniland i de tusen hjem (1981)
The Aller Værste (1999)
Live 1980 (2007)
Singler
Blålys/På vei hjem (1980)
TAV! (1980)
Bare ikke nok (1986)

Stilleben
Stilleben (1982)

Deltar på
 Torpedo Plater: Sjokk Rock (1980)
 Shit Tapes: 5000 råkks (1981)
 Northampton Musicians Collective: Yours Truly Norwegian Would (1984)
 Chris Erichsens Orkester: Hold meg fast (1989)
 Voices of Wonder: Anarki & Kaos – Norsk punk '79–'81 (1992)
 Het Vinyl: Hulen fra a til å (1994)
 Rec 90: Sinnssvakt bra – Det beste fra Bergen (1997)
 Folk & Røvere: Pille (1999)
 Folk & Røvere: Oslo (1999)
 Universal Music: Jeg gleder meg til år 2000 (1999)
 Unidisc: Norsk musikk i 100 – Vol. 9: Dans til musikken (2005)
 Lasse Myrvold-hyllest: Dans til musikken (2006)
 Voices of Wonder: Anarki & Kaos 2 (2007)
 Oh No!: Mannen som elsket Yngve (2008)
 Prisma Records: I Want The Beatles to Play at My Art Center! (2012)
 C+C Records: Punx (2016)
 Norsk Råkk: Helgardert (2018)

Filmografi (ufullstendig) 
Regi:
 1985 Ansjosen, kortfilm 
 1986 Afrika og spillet om Afrika, dokumentarfilm
 1988 Vi tier ikke lenger, dokumentarfilm
 1990 Byen vi drømmer om, kortfilm
 1995 Sønnen, kortfilm 
 1996/1998 Puck, Kulturprogram Nrk
 1999 Brageprisen, Kulturprogram Nrk
 1999 Enveisbillett til Jerusalem, dokumentarfilm
 2000 Oslo Beach, dokumentarfilm
 2001 Arne Thomassen, kortfilm.
 2000/2002 Kunst nå, senere kalt Safari, Kulturmagasin Nrk
 2002 Fornemmelse for mord, Nordisk film, TVNorge
 2002 Hva var det med The Aller Værste, dokumentarfilm
 2002 Brother David, dokumentarfilm
 2003 Da Thor ble jungelkriger, dokumentarfilm
 2004 Butleren'', dokumentarfilm

Priser 
 1981 Spellemannprisen, The Aller Værste
 1986 Ansjosen, Kortfilmfestivalen
 1996 Sønnen, International Filmfestival Mannheim-Heidelberg

Referanser

Eksterne lenker 
 Ketil Kern Dagsavisen http://nyemeninger.no/kkern
 Kerns kortfilmer
 Om Ketil Kern på Rockipedia

Norske trommeslagere
Fødsler i 1954
Airbus A310

Airbus A310 er en flytype med middels til lang rekkevidde. Flyet var en videreutvikling av Airbus A300 og ble produsert av Airbus Industrie i årene 1982 til 1998. De første kundene var Lufthansa og Swissair. 

Da flytypen var en videreutvikling av A300, ble den opprinnelig kalt A300 B10. I prinsippet er dette en forminsket versjon av A300 der de største forskjellene er:
 Kortere flykropp – Flyet har en kapasitet på rundt 200 passasjerer.
 Nyutviklet vinge – utviklet av British Aerospace.
 Mindre haleror

Varianter 

 A310-200 Utstyrt med Pratt & Whitney JT9D jetmotorer. 
 A310-300 Økt maksimalvekt og økt rekkevidde gjorde at denne typen ble brukt på blant annet transatlantiske ruter.
 A310-C Versjon som kan konverteres til enten last eller passasjrer.
 A310-F Fraktversjon.
 A310 MRTT (Multi Role Tanker Transport) Militært tankfly.

Ulykker 

Natt til 30. juni 2009 (norsk tid), krasjet en Airbus A310 i sjøen utenfor byen Moroni i øygruppen Komorene. Den eneste overlevende var en 14 år gammel jente. Det er meldt om 5 døde, og 152 savnede.

Militær bruk 

Noen få A310 har blitt tatt i militær bruk for blant annet VIP-transport. Blant brukerne finner man Thailand, Tysklands Luftwaffe, Canada, hvor flytypen har betegnelsen CC-150 Polaris, og Frankrikes Armée de l'air.

Eksterne lenker 
 
 Airbus A310 produksjonsliste 
 Airbus offisielle sider: A300/A310 familien

Passasjerfly
Airbus
Introduksjoner i 1983
Tomotors jetdrevne luftfartøy
Tankfly
Bredbuksfly
Pietro Caprano

Pietro Caprano (født 28. februar 1759 i Roma i Italia, død 24. februar 1834 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie.

Han ble kreert in pectore til kardinal i oktober 1826 av pave Leo XII, publisert desember 1828.

Han deltok ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.

Referanser

Eksterne lenker 
  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Kardinaler reservert in pectore
Italienske katolske biskoper
Italienske kardinaler
Personer fra Roma
Ruslana Lyzjytsjko

Ruslana Stepanivna Lyzjytsjko (ukrainsk Руслана Степанівна Лижичко, russisk Руслана Лыжичко, født rundt 24. mai 1973 i Lviv), er en ukrainsk sanger, danser, produsent og komponist. 

Siden 1995 har hun vært gift med produsenten Alexander Ksenofontov. De har siden 1993 drevet studioet Luxen sammen og produserer der filmtrailere for musikaler og reklametrailere for radio.

Lyzjytsjko vant Eurovision Song Contest 2004 i Istanbul med tittelen «Wild Dances» som fikk 280 poeng. Hun fikk tildelt poeng fra 34 av 36 deltagende land. Stykket benytter motiver fra folklore fra Karpatene. Den ble ikke valgt offentlig, men ble valgt av en intern jury ved den ukrainske TV-stasjonen NTU for å delta i Istanbul. På scenen hadde hun med seg det ukrainske ballett-ensemblet Szyttja (ukrainsk Життя).

Ruslana er en av symbolfigurene til oransjerevolusjonen i 2004. Etter at valgfusket ble avdekket var hun en av de første til å ta aktivt del i demokratibevegelsen og blir ansett som et symbol på det moderne Ukraina.

I 2014 var hun en av mottakerne av International Women of Courage Award, som utdeles av USAs utenriksdepartement.

Diskografi 

Album
 1986, 1998: Myt' Vesny – Dzvinkiy viter
 1999: Ostannye rizdvo 90
 2001: Naikrashe
 2002: Dobriy vechir, tobi...
 2003: Dyki Tantsi
 2004: Dyki Tantsi + Bonus'
 2004: Wild Dances 
 2005: Wild Dances (New Year Edition)
 2005: Wild. Club'inSingler
 2004: Wild Dances 2004: Dance with the wolves 2005: The Same Star 2006: Dyka EnerhiyaMedvirkning
 2004: Eurovision Song Contest 2004'' (vinner)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Offisiell hjemmeside for Lyzjytsjko
 Offisiell fanklubb for Lyzjytsjko
 RuslanaTV

 

Ukrainere
Sangere
Dansere
Vinnere av Eurovision Song Contest
Personer fra Lviv
Mottakere av International Women of Courage Award
Anne-Antoine-Jules de Clermont-Tonnerre

Anne-Antoine-Jules de Clermont-Tonnerre (født 1. januar 1749 i Paris i Frankrike, død 21. februar 1830 i Toulouse) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han var biskop av Chalons-sur-Marne, men dro i eksil til Tyskland under den franske revolusjon. Etter konkordatet i 1801 fratrådte han embedet som biskop i Chalons og vendte tilbake til Frankrike. Deretter var han erkebiskop av Toulouse 1820–1830.

Han ble kreert til kardinal i desember 1822 av pave Pius VII.

Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, og konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
 Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
 Pave Julius II (1443-1513) *1481
 Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
 Pave Leo X (1475-1521) *1513
 Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
 Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
 Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
 Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
 Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
 Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621) *1604
 Biskop Laudivio Zacchia (1565-1637) *1605
 Kardinal Antonio (Marcello) Barberini sr., O.F.M. Cap. * (1569-1646) *1625
 Erkebiskop Nicolò Guidi di Bagno (1583-1663 *1644
 Erkebiskop François de Harlay de Champvallon (1625-1695) *1651
 Erkebiskop Hardouin Fortin de la Hoguette (1643-1715) *1676
 Kardinal Henri-Pons de Thiard de Bissy (1657-1737) *1692
 Erkebiskop Charles-Antoine de la Roche-Aymon (1697-1777) *1725
 Kardinal Alexandre-Angélique Talleyrand de Périgord (1736-1821) *1766
 Kardinal Anne-Antoine-Jules de Clermont-Tonnerre (1749-1830) *1782

Referanser

Eksterne lenker 
  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Franske katolske biskoper
Franske kardinaler
Linjen d'Estouteville
Personer fra Paris
Gurgel

Gurgel var merket til Gurgel Veiculos, en brasiliansk bilprodusent.  Selskapet ble stiftet i 1969 og produserte biler fram til 1996.

Viktige modeller

 Gurgel Moplast 
 Gurgel Ipanema 
 Gurgel Xavante X10
 Gurgel Xavante X11 
 Gurgel Xavante X12 
 Gurgel Tocantins
 Gurgel Carajás
 Gurgel X15 
 Gurgel X20 
 Gurgel E500 
 Gurgel G800 
 Gurgel XEF
 Gurgel BR-800
 Gurgel Supermini
 Gurgel Motomachine

Eksterne lenker
 En privat side om merket (portugisisk, noe engelsk)
 Gurgel 800 (portugisisk)

Bilmerker

 Gurgel X15 (portugisisk)
Francesco Bertazzoli

Francesco Bertazzoli (født 1. mai 1754 i Lugo, Italia, død 7. april 1830 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.

Han deltok ved konklavet 1823 som valgte kardinal Annibale della Genga til pave Leo XII, og tilhørte da den pro-østerrikske zelantifraksjonen som fikk stemt frem denne.

Senere deltok han også ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
 Kardinal Francesco Bertazzoli (1754-1830) *1802

Referanser

Eksterne lenker 
 The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske katolske biskoper
Italienske kardinaler
Linjen Rebiba
Personer fra provinsen Ravenna
Ørje

Ørje er et tettsted og administrasjonssenteret i Marker kommune i Østfold. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Boligområdene i Ørje er foruten bebyggelsen nær Ørje sentrum fordelt på flere boligfelt. Disse boligfeltene heter blant annet Lihammeren, Helgetjern, Mosebyneset, Åstoppen, Krogstadfeltet og Torpåsen

Stedet
I tettstedet finnes blant annet bank, rådhus, apotek, Marker skole, spisesteder, butikker og bibliotek.

Marker kommune er en Mot-kommune med aktiviteter for barn og ungdom som for eksempel UKH (Ungdommens kulturhus) og ulike lagsporter.

Av større arrangement finnes blant annet  ØGB (Ørje gummibåtfestival), «Ørjes store fiskepris», kanallekene, frimarked, tivoli og konserter.

6 km øst for sentrum ligger Ørje Tollsted. Ørje er den viktigste innfallsporten til Norge og Oslo fra Stockholm. Ørje er den nest største landevegsovergangen til Norge målt i antall tyngre kjøretøy og den tredje største i antall personbiler.

Historie 
Ørje er kjent for kanalmuseum og dampbåtklubb. Engebret Soot lagde i 1849 Norges første sluseanlegg på Ørje, med en total høydeforskjell på 10 meter. Slusene er plassert mellom Rødenessjøen og Øymarksjøen, som er en del av Haldensvassdraget.

Haldenvassdraget går i retning mot sør gjennom kommunen. Landskapet domineres av de langstrakte innsjøene Rødenessjøen og Øymarksjøen. Ørjeelva mellom de to sjøene ble kanalisert i 1860, og her ligger kommunesenteret Ørje. Rundt sjøene er de beste jordbruksområdene, og ellers er Marker en av Østfolds viktigste skogbrukskommuner med store skogsområder. I sørvest, mot grensa til Rakkestad, går åsene opp i høyder mot 327 meter (Linnekleppen).

I 1905 fikk Ørje oppmerksomhet ettersom Ørje fort, som hadde blitt opprettet to år tidligere, ble sett på av Sverige som uheldig, ettersom kanonene pekte østover, mot Sverige. Etter Karlstadkonvensjonen i september 1905 ble Ørje fort, sammen med Urskog fort og de moderne tilbyggene ved Kongsvinger festning og Fredriksten festning fjernet og en demilitarisert sone opprettet.

Severdigheter - kulturminner 
 Ørje fort
 Engebret Soot
 kanalmuseum
 Haldenvassdraget
 Basmo festning
 linnekleppen

Avstander 
Ørje ligger ca 6 km fra riksgrensen til Sverige mens det er 23 km til nærmeste togstasjon på Mysen og 85 km til Oslo.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kanalmuseet på Ørje
 Marker skole

Bosetninger i Marker
Tettsteder i Viken
Haldenkanalen
Peter Skovholt Gitmark

Peter Skovholt Gitmark (født 15. april 1977 i Kristiansand) er en norsk kommunikasjonsrådgiver og tidligere politiker for Høyre. Han var stortingsrepresentant for Vest-Agder fra 2001 til 2013.

Utdannelse 
Han gikk allmennlinjen ved Kristiansand katedralskole, og er utdannet siviløkonom fra NHH fra 2003.

Politisk arbeid 
Gitmark var formann i Kristiansand Unge Høyre, formann i Vest-Agder Unge Høyre 1996–1998, medlem av Unge Høyres sentralstyre 1998–2000 og medlem av Vest-Agder fylkesting 1999–2001. Han hadde også verv i Norges Gymnasiastsamband i Vest-Agder mens han gikk Kristiansand katedralskole.

I 2001 ble han 1. vararepresentant til Stortinget, og møtte fast for statsråd Ansgar Gabrielsen frem til 2005, da Gitmark, som yngste representant, ble innvalgt på eget mandat. Gitmark vant i nominasjonsprosessen i 2004 over sittende representant Anne Berit Andersen, som ble vararepresentant. Gitmark ble gjenvalgt for perioden 2009–2013. I 2012 varslet han at han ikke ville søke renominasjon til Stortinget foran valget i 2013. Han var leder i Vest-Agder Høyre 2004–2008.

Han har særlig engasjert seg i utenrikspolitiske spørsmål. Gitmark var medlem av Stortingets kommunalkomité 2001–2005, Stortingets finanskomité 2005–2008, Stortingets energi- og miljøkomité 2008–2009 og Stortingets utenriks- og forsvarskomité 2009–2013, i sistnevnte som Høyres bistandspolitiske talsmann.

Han var leder i International Young Democrat Union (IYDU) 2006–2009 og visepresident i Atlantic Association of Young Political Leaders (AAYPL) 2008–2009.

Etter Stortinget 
Etter 12 år som stortingsrepresentant var han mellom 2013 og 2014 assosiert partner i Amrop, som driver bedriftsrådgivning og lederrekruttering. Han drev også selvstendig rådgivning. I 2014 ble han seniorrådgiver i avdelingen for samfunns- og myndighetskontakt i Burson-Marsteller/Burson Cohn & Wolfe, og i 2019 ble han leder i avdelingen for samfunns- og myndighetskontakt i Gambit Hill+Knowlton.

I 2013 ble Gitmark styreleder i dypvannsteknologibedriften Seabed Separation AS i Trondheim, og i 2018 styreleder i CARE Norge.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter for Vest-Agder
Stortingsrepresentanter 2009–2013
Stortingsrepresentanter 2005–2009
Stortingsrepresentanter 2001–2005
Høyre-politikere i Vest-Agder
Tillitsvalgte i Unge Høyre
Norske kommunikasjonsfolk
Norske forretningsrådgivere
Norske siviløkonomer fra NHH
Personer fra Kristiansand kommune
Kari Lise Holmberg

Kari Lise Holmberg (født 7. september 1951 i Skien) er en norsk rektor og politiker (H).

Hun var innvalgt på Stortinget fra Telemark 2001–2009 og satt i kommunal- og forvaltningskomiteen samt valgkomiteen. Hun var medlem av Stortingets presidentskap 2001–2005. Før dette var Holmberg medlem av Skien bystyre 1988–2001, medlem av formannskapet 1992–2001 og ordfører 1999–2001. Holmberg var senere medlem av bystyret 2011–2015.

Etter handelsgymnas i Skien tok hun lærerutdannelse ved Notodden lærerhøgskole og grunnfag i norsk og mediekunnskap ved Telemark distriktshøgskole og Møre og Romsdal distriktshøgskole, Volda. Holmberg var lærer i Skien 1973–1987 (med permisjon som hovedtillitsvalgt fra 1984), rektor ved Dolva skole 1987–1991 og rektor ved Buer skole 1991–1999. Etter tiden på Stortinget har Holmberg vært rektor ved Kongerød ungdomsskole.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter for Telemark
Stortingsrepresentanter 2001–2005
Stortingsrepresentanter 2005–2009
Høyre-ordførere i Telemark
Ordførere i Skien
Norske skoleledere
Personer fra Skien kommune
Giant Sand

Giant Sand, opprinnelig The Giant Sandworms, er et amerikansk rockegruppe som domineres av Howe Gelb som hans viktigste musikalske konstellasjon. Giant Sand startet opp på midten av 1980-tallet og har bak seg over 25 utgivelser.

Musikere 
Giant Sand er basert i Tucson, Arizona, skjønt Los Angeles, California, har vært hjemstedet i mange år. Leder for gruppen har vært Howe Gelb, låtskriver, gitarist og pianist, mens de øvrige medlemmene har skiftet i årenes løp, tidvis etter hvert album, men lenge ble trommer og bass håndtert av John Convertino og Joey Burns, inntil de gikk videre for danne gruppen Calexico. Andre medlemmer har vært Chris Cacavas (fra Green on Red), bassist Paula Jean Brown (fra Go-Go, og som giftet seg med Gelb ved samme tidspunkt) og trommeslager Tom Larkins (senere med Jonathan Richman). 

Gjestemusikere, skjønt det er stundom vanskelig å se hvem som tilfeldigvis spiller med gruppen og hvem som er faste medlemmer, inkluderer navn som Victoria Williams, Neko Case, Juliana Hatfield, PJ Harvey, Vic Chesnutt, Steve Wynn, Vicki Peterson, Rainer Ptacek, bortimot alle fra Poi Dog Pondering og regulære gjesteopptredener fra Gelb og Browns datter, Indiosa Patsy Jean.

Prosjekter på siden av er ofte å betrakte som forlengelser av Giant Sand enn som alternativer, og inkluderer den country-orienterte gruppen The Band of Blacky Ranchette, OP8 (et samarbeid med Lisa Germano), og Gelbs soloalbum. Gjester på The Band of Blacky Ranchette-albumene har vært navn som Lucinda Williams, Kurt Wagner (fra Lambchop) og Chan Marshall.

Musikken 
Akkurat som personalutskiftningene har også lyden og musikken variert. Fra Gelbs opplagte rollemodell Neil Young med tynne akustisk strengeplukking til kvasimetalliske gitarskrik, noen ganger også innenfor samme sang. Det har også vært eksplosjoner i Thelonious Monk-inspirert piano-jazz fra Gelbs side, spilt med en frynset tilnærming som har karakterisert det mest av hans arbeid.

Plateutgivelser (inkludert konsertalbum og samlealbum)

Giant Sand
Valley of Rain (1985)
Ballad of a Thin Line Man (1986)
Storm (1987)
The Love Songs (1988)
Long Stem Rant (1989)
Swerve (1990)
Ramp (1991)
Center of the Universe (1992)
Purge and Slouch (1993)
Glum (1994)
Chore of Enchantment (2000)
Cover Magazine (2002)
...Is All Over...The Map (2004)
proVISIONS (2008)
 Provisional Supplement (2008)
 Blurry Blue Mountain (2010)

Howe Gelb
Dreaded Brown Recluse (1991)
Hisser (1998)
Confluence (2001)
Lull (some piano) (2001)
The Listener (2003)
Ogle Some Piano (2004)

The Band of Blacky Ranchette
The Band of Blacky Ranchette (1985)
Heartland (1986)
Sage Advice (1990)
Still Lookin' Good to Me (2003)

OP8
''Slush (1997)

Eksterne lenker 
 Giant Sand website 
 Howe Gelb intervjuet i The Guardian, September 2004, ved Sylvie Simmons (engelsk)

Rockegrupper fra USA
Sigurd Lie

Sigurd Lie (født 23. mai 1871 Drammen, død 30. september 1904 i Kristiania) var en norsk komponist og dirigent.

Han vokste opp i Kristiansand, studerte på begynnelsen av 1890-tallet i Leipzig, flyttet til Oslo i 1898 for å arbeide der som dirigent. Han døde i 1904 av tuberkulose. 

Romansen Sne med tekst av Helge Rode er Lies mest kjente stykke, men han skrev også andre som kan sies å høre til de beste norske romanser, deriblant Hav og Det er vaar, begge med tekst av Idar Handagard.

Verk 
 Konsertstykke for fiolin og orkester
 Norsk dans nr. 2
 Wartburg for bassbaryton og orkester
 Symfoni i a-moll (1903)
 Sne

Referanser

Litteratur 
 Sigurd Lie i  Nils Grinde: Norsk musikkhistorie  s. 254ff Universitetsforlaget ISBN 82-00-05639-2

Norske komponister
Norske dirigenter
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Personer fra Kristiansand kommune
Fødsler i 1871
Dødsfall i 1904
Massageterne

Massageterne var et iransk folk i antikken. Ifølge Herodot døde Kyros den store av Persia i et slag med massageterne som levde på den andre siden av Jaxartes-elven, et folk fra de sørlige ørkenene i Khwarezmia i dagens Usbekistan. Dronningen av massageterne, Tomyris, vant etter at Kyros tidligere hadde beseiret Tomyris sin sønn Spargapises.

Ammianus Marcellinus regnet alanerne som de tidligere massageterne. 

På gammelpersisk betyr massa «stor».

Eksterne lenker
 Herodotus Histories
 Ammianus Marcellinus

Oldtidens Persia
Eksponeringsterapi

Eksponeringsterapi, ved siden av kognitiv terapi, er kanskje den mest brukte terapiformen i vesten i dag, når det gjelder behandling av forskjellige typer angst (som f.eks panikkangst,   fobier osv). Målet og hensikten med denne terapiformen er å få pasienten til å skjønne det irrasjonelle ved angstlidelsen sin. Ved å få pasienten til å utsette seg for det han/hun frykter mest (der angsten har sitt opphav), er håpet å få igjennom til pasienten at han/hun ikke har noe å frykte annet enn frykten i seg selv, at ingenting fryktelig skjedde, at ingen døde. Erfaring viser at det kan være en enorm seier for mange å møte sin egen angst på denne måten.

Professor Gerd Kvale og psykolog Bjarne Hansen i Helse Bergen har utviklet et konsentrert format for behandling av Obsessive Compulsive Disorder (OCD).Behandlingen går ut på at pasientene i løpet av fire sammenhengende dager skal gjennom behandlingen som skal gjøre dem fri fra tvangslidelsen. Sammen med terapeuten oppsøker man det han eller hun frykter mest.  . Basal eksponeringsterapi (BET), en behandlingstilnærming ved sammensatte og alvorlige psykiske vansker og redusert fungering, viser lovende resultater. Fagfolkene bak tilbudet oppgir reduksjon av symptomer, mindre av bruk av psykofarmaka, innleggelser og tvang, og økt psykososial fungering

Referanser 

Psykologi
Psykoterapi
Eufemisme

En eufemisme, evfemisme (av gresk ευ (eu), «god» og φήμη (feme), «tale») eller sminkeord betegner i retorikken en forskjønnende omskrivning av en ubehagelig eller tabubelagt sak.

Eufeme betydde opprinnelig et ord eller en frase som ble brukt i stedet for å nevne en guddom ved navn, noe som kunne påkalle gudens vrede. Språkvitenskapen har avdekket utstrakt bruk av eufemismer i de fleste kjente fortidige og nåtidige språk. I urindoeuropeisk er for eksempel ordene for bjørn (*rktos) og ulv (*wlkwos) antatt å være eufemismer. I mange språk har ord for slike følsomme emner ofte en vanskelig etymologi på grunn av tidligere eufemistiske omskrivninger.

Den eufemistiske tredemølle
I noen språk blir eufemismer i mer eller mindre rask rekkefølge selv tabu eller blir oppfattes som stigmatiserende, så de skiftes ut med nye eufemismer. Tendensen til at eufemismer selv må erstattes av nye eufemismer, er blitt omtalt som «den eufemistiske tredemøllen» av språkforskeren Steven Pinker.
Eksempler:
I enkelte polynesiske språk er det tabu å nevne navnet på en avdød høvding. Siden folk i disse kulturene ofte får navn etter et dagligdags fenomen, skjer det en rask utskiftning av vokabularet. 
I norsk kan behovet for eufemismer føre til en relativt rask utskiftning av ord på visse områder. I vår tid er menneskelige egenskaper og etnisk tilhørighet typiske eksempler. «Krøpling» var en gang et nøytralt ord. Etter hvert ble det oppfattet som belastende og erstattet med «vanfør», som senere i mer eller mindre rask rekkefølge ble avløst av «handicappet», «funksjonshemmet», «menneske med funksjonshemming» og «menneske med funksjonsnedsettelse». Tilsvarende er «mennesker med psykisk utviklingshemming» den foreløpig (2014) siste av en serie eufemismer.

Se også
Noanavn, Noaord. Ord som brukes for å unngå påkallelse (f.eks. «gråtass» istedenfor «ulv»).

Referanser

Eksterne lenker 

 «Eufemisme», fra Store norske leksikon

Lingvistikk
Retorikk
Greske ord og uttrykk
Selvsensur