alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Slaget ved Mysunde

Ved slaget ved Mysunde nær Slesvig by lykkes det danskene å avvise et prøyssisk angrep den 2. februar 1864. På samme sted lykkes det den 12. september 1850 å avvise et slesvig-holstensk angrep. Mysundes betydning lå i dens posisjon som overfartssted over Slien til Angeln. Stillingen i Mysunde var en del av Dannevirkes østlige fløy.

Slag i Mysunde:
 i første slesvigske krig: trefningen ved Mysunde den 12. september 1850
 i andre slesvigske krig: kampen om Mysunde den 2. februar 1864

Eksterne lenker 
 Kampen om Mysunde i 1864 (på hjemmesiden Dansk Militærhistorie) (dansk)
 Das Gefecht von Missunde am 02.Februar 1864 (tysk)

Slag under første slesvigske krig
Andre slesvigske krig
Slag med deltagelse av Danmark
Konflikter i 1850
Konflikter i 1864
1850 i Danmark
1864 i Danmark
Mysunde

Mysunde (dansk) eller Missunde (tysk) er en landsby på halvøyen Svans i Sydslesvig. På norrønt kaltes byen Mjósund. Byen ligger direkte ved Slien og har en fergeforbindelse til Brodersby på fjordens motsatte side. Slifergen nevnes første gang i 1471. Det var Christian I som ga retten til å opprette fergeforbindelsen  mellom Angel og Svans. 

Ved inngangen til byen står det seg en minnestein over de falne tyske soldater i kampen ved Mysunde i februar 1864. På samme sted er også Mysunde jættestue. I nærheten befinner seg også Dannevirkes østervold og Margretevolden.

Mysunde tilhører Kosel kommune.

Eksterne lenker 
 

Byer i Schleswig-Holstein
Richard E. Grant

Richard E. Grant (født 5. mai 1957 som Richard Grant Esterhuysen i Mbabane) er en Swaziland-født britisk skuespiller, manusforfatter og regissør.

Hans mest kjente rolle var i filmen Withnail and I. Han begynte å bruke etternavnet Grant da han flyttet til Storbritannia som voksen og da registrerte seg hos det britiske Actors 'Equity Association. Hans far het Henrik Esterhuysen, og var av afrikandisk/boer avstamming, som var leder av opplæring for den britiske regjeringens administrasjon i det britiske protektoratet i Swaziland. Hans sørafrikanske mor med lys hud var en lokal ballettlærer, opprinnelig av tysk avstamming. Som et lite barn, gikk Grant på grunnskolen i hjemstedet St. Mark's, en lokal skole drevet av regjeringen i Mbabane som kun nylig hadde blitt rasistisk integrert.

I en alder av ni år, var Grant vitne til et utenomekteskapelig forhold mellom moren og en annen mann som senere førte til oppløsningen av foreldrenes ekteskap. Denne hendelsen inspirerte ham til å skrive en dagbok, som han har fortsatt å gjøre store deler av livet. Grant bærer en klokke på hver håndledd, en gitt til ham av hans døende far, er satt til å vise tiden i Swaziland. Grant gikk på videregående skole i Waterford Kamhlaba United World College of Southern Africa (UWCSA), en uavhengig skole like utenfor Mbabane. Han studerte engelsk og drama ved University of Cape Town. Grant var medlem av Space Theatre Company i Cape Town før han flyttet til London i 1982.

Grant debuterte som skuespiller med hovedrollen i filmen Withnail and I, som snart etablerte seg med en stor kultstatus. I løpet av denne filmen skal hans karakter drikke fra en flaske med tennvæske, som tidligere med vilje var blitt fylt med eddik før filmingen av scenen, uten at Grant viste om det. Hans reaksjon når han drikker, av det som i filmen er tennvæske, er derfor ekte. Etter filmen Withnail and I, begynte Grant å få flere både biroller og hovedroller i en rekke Hollywood-filmer, og han etablerte seg raskt som en kraftfull skuespiller i en rekke filmer, både fra storfilmer til små selvstendige prosjekter.

Den 22. november 2007, holdt Grant en tale ved North London Collegiate School i det nordlige London som en del av deres Performing Arts Centre Festival, og i 2008 presenterte Grant tildelingen av Laurence Olivier Awards. Grant giftet seg med Joan Washington i 1986 og har en datter med henne som fikk navnet Olivia og han har i tillegg stesønnen Tom fra dette ekteskapet. Grant er en avholdsmann fordi han er allergisk mot alkohol.Har har ingen enzymer i blodet til å metabolisere alkohol i kroppen. Grant er en ivrig tilhenger av fotballklubben West Ham United. I oktober 2008, fortalte han til avisen The Times at han er ateist.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Britiske regissører
Britiske skuespillere
Personer fra Mbabane
Brian Austin Green

Brian Austin Green (født 15. juli 1973 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespiller. Green var gift med skuespiller og modell Megan Fox frem til 2020.

Han spilte rollen som David Silver i TV-serien Beverly Hills 90210. Denne rollen spilte han fra 1990 til 2000. Green hadde også en rolle i Terminator: The Sarah Connor Chronicles. Siden 2009 har Green hatt en fast rolle i TV-serien Smallville som Metallo. Før han begynte på TV-serien Beverly Hills 90210, hadde Green en fast rolle i tre sesonger (1986–1989) på den populære CBS-såpeoperaen Landing, der han spiller rollen som Brian Cunningham, sønn av karakteren Abby Cunningham Ewing som ble spilt av Donna Mills. Han gjentok denne rollen i 1997 i TV-miniserien Knots Landing: Back to Cul-de-Sac. 

Produsent Aaron Spelling har uttalt at Green fikk rollen som David Silver fordi produsentene følte at Greens egen personlighet lignet veldig på den personligheten som var ønskelig for denne karakteren. Karakteren ble ofte regissert til å reflektere Green sine egne interesser. Etter som serien utviklet seg begynte Greens karakter å eksperimentere med hiphop-musikk og arbeide som DJ, som Green selv gjør på fritiden. I 1996 forsøkte Green å starte på en karriere som rapper, og han ga ut ett album, med tittelen One Stop Carnival, produsert av The Pharcyde-medlemmet Slimkid3. 

Greendukket opp for en kortere periode i den mange ganger prisbelønte Showtime-dramaserien Resurrection Blvd, der han spilte karakteren Luke Bonner i 2001 og 2002. Green dukket også opp på ABC sitcom-serien Freddie i 2005 der blant andre Freddie Prinze jr. også hadde en rolle før programmet ble kansellert i mai 2006. Green var gjeste-skuespiller på den populære serien George Lopez der han spilte karakteren Chris i 2006. Green har også dukket opp i tilbakevendende rolle som Derek Reese, onkelen til John Connor, i den første sesongen av Terminator: The Sarah Connor Chronicles. Hans karakter i denne serien ble drept i den nest siste episoden som ble sendt på amerikansk TV den 3. april 2009. 

Green har hatt gjesteroller på sesong 7 av den populære TV-serien CSI: Miami. Den 27. september 2009, hadde Green en gjesteopptreden i TV-programmet Saturday Night Live i en sketsj han spilte inn sammen med kjæresten Megan Fox. Green hadde flere stevnemøter med Tiffani Thiessen på 1990-tallet. Det ble etter hvert brudd mellom dem. Senere møtte Green på skuespilleren Vanessa Marcil, som han for første gang traff under innspillingen av serien Beverly Hills, 90210. Deres sønn, Kassius Lijah, ble født 30. mars 2002. I 2004 hadde Green et forhold med skuespilleren Megan Fox. Paret giftet seg i en liten, intim seremoni på Four Seasons Resort på Big Island som ligger på Hawaii den 24. juni 2010. 

Brian har også vært med i serien Frustrerte Fruer som Brees kjæreste. Etter at de slo opp har han ikke vært med mer i serien.

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Fristaten Anhalt

Fristaten Anhalt (tysk: Freistaat Anhalt) var en tysk stat i Weimarrepublikken (1918–1933), en periode i mellomkrigstiden da Tyskland hadde en skjør demokratisk forfatning, og i likhet med i dag var organisert som en forbundsstat. Fristaten oppstod den 12. november 1918 kjølvannet av novemberrevolusjonen, og var etterfølgeren til hertugdømmet Anhalt. Den opphørte de facto å eksistere i 1933 under nasjonalsosialismens maktovertagelse, men eksisterte formelt inntil slutten av andre verdenskrig i 1945.

Fristaten Anhalt var lokalisert innenfor den prøyssiske provinsen Sachsen, og grenset mot denne i nesten alle retninger. I nordøst hadde den også en grense mot provinsen Brandenburg og i sørvest mot Fristaten Braunschweig.

I 1945 ble Fristaten Anhalt slått sammen med provinsen Sachsen, deler av Fristaten Braunschweig og byen Allstedt til den nye og utvidede provinsen Sachsen (fra 1947 Sachsen-Anhalt). Det geografiske området til Fristaten Anhalt innenfor Sachsen-Anhalt tilsvarte i grove trekk den tidligere Landkreis Anhalt-Zerbst (1994–2007). Under kretsreformen i Sachsen-Anhalt i 2007 ble denne innlemmet i Landkreis Anhalt-Bitterfeld som i dag er den siste historiske rest av denne tidligere statsdannelsen

I 1925 hadde Fristaten Anhalt et areal på 2 299 km² og en befolkning på 351 045 innbyggere. Under det tredje riket hadde staten i mai 1939 et areal på 2 314 km² og en befolkning på 436 213 innbyggere.

Tidligere republikker
Weimarrepublikken
Stater og territorier etablert i 1918
Stater og territorier opphørt i 1945
Malvikingen Opp

Malvikingen Opp er et motbakkeløp i ytre Malvik i Trøndelag, som første gang ble arrangert 7. mai 2011 av Malvik IL Friidrett.

Løypa starter nede ved fjorden på Vikhammerløkka og har målgang på Solemsvåttan 423 meter over havet. Totalt er det en stigning på ca. 420 høydemeter fordelt på en ca 6 km lang løype. Løypa går innledningsvis på noe grus og asfalt, men de siste tre kilometrene er utelukkende i skogsterreng på skogsvei og sti. Løypa går i Malvik kommune, men de avsluttende siste to hundre metrene er i Trondheim kommune.

Malvikingen Opp arrangeres andre helg i mai. Løpet har et søsterløp, Ranheim til topps som går om høsten.

Fra 2022 er det, i tillegg til herre- og dameklasser, også innført en klasse hvor alle konkurrerer mot alle med en aldersgradert justering av sluttiden.

Vinnere

Referanser

Eksterne lenker 
Stevnets hjemmeside
Stevnet på facebook
 Stevnet på motbakke.com

Motbakkeløp i Norge
Sport i Malvik
Sportsarrangementer i Trøndelag
Repeterende arrangementer etablert i 2011
MAB 3./513 Kiberg

MAB 3./513 Kiberg var et tysk marinekystfort oppført på Kibergsneset i Vardø kommune, sommeren/høsten 1942. Fortet var bestykket med 3 stk 28 cm SKL/45 kanoner med en rekkevidde på rundt 34 000 meter. Fortet ble sprengt av sin egen besetning i oktober 1944 i forbindelse med evakueringen fra Finnmark pga. den sovjetiske hærens fremrykning.

Det er fremdeles i dag mange gjenværende bygninger, bunkere, kanonstillinger mm på området. Bl.a. kommandobunkeren, en Regelbau M 178, står i det vesentligste i dag slik som den sto da den ble forlatt av sin besetning i 1944.

Eksterne lenker 
 
 Flyfoto over området
 Bilder mm. fra Kiberg på kystfort.com

Byggverk i Vardø
Kulturminner i Norge fra andre verdenskrig
Festningsverk i Troms og Finnmark
Tyske marinekystbatterier i Norge
Vardøs historie
Smågnagersvingninger

Smågnagersvingninger vil si svingninger i bestandsstørrelse hos en smågnagerart. Lemen var første arten man oppdaget bestandsvingningene, såkalte lemenår. Dette foregår i de fleste smågnagerarter i nordlige strøk.

Mønstret i svingningene
Antall smågnagere øker gradvis, før bestanden når en topp, og så stuper. Mellom toppene er det ofte 3-4 års mellomrom, før det hele gjentar seg syklisk. Ulike arter har ofte nokså like svingninger i samme område, men svingningene kan også nå bestandstoppene til ulik tid. Bestandstoppene sprer seg som en bølge nordover i Skandinavia. Dersom det er bestandstopp for én eller flere arter i Sør-Norge et år, kan toppene ha spredd seg til Trøndelagsområdet det påfølgende året, og til Nord-Norge året deretter.

Uregelmessige svingninger
Hos noen smågnagerarter varierer bestanden annerledes . Arten kan for eksempel ha regelmessige svingninger kun i noen områder. Hos markmus og klatremus i sørlige Sverige varierer bestandstørrelsene ikke regelmessig, men det gjør de lenger nord. 

Som hovedregel gjelder at dess lengre nord bestanden er, dess kraftigere svinger antall dyr. Det tar også lengre tid mellom hver bestandtopp lengre nord. Ved ca 60° nordlig bredde tar det ca. tre år mellom toppene, mens det tar om lag fem år helt nord i Skandinavia.

Årsakene til svingningene
Hvorfor svingningene oppstår vet man ikke helt sikkert, men det er flere hypoteser. Årsakene kan inndeles i to hovedgrupper: miljøet (ytre faktorer), og dyrene selv (indre faktorer).

Ytre faktorer
Ytre faktorer kan være predatorer, sykdom, miljøkatastrofer, klimavariasjoner, næringstilgang og plantenes bruk av nitrogen som følge av stort eller lite beitetrykk. Smågnagersvingninger skyldes trolig hovedsakelig ytre faktorer, og da hovedsakelig samspillet mellom rovdyr (f.eks. snømus) og byttedyr (f.eks. lemen). Det er nok også avgjørende om sommeren er kort og intens.

Indre faktorer
Indre faktorer kan være stress, og endringer i bestandens genetiske sammensetning. I tette populasjoner vil aggressive individer har størst overlevelse.

Svingningene i smågnagerbestandene påvirker rovdyrbestandene
Rovpattedyr, rovfugler og ugler som f.eks. jordugle, fjellvåk, røyskatt, snømus, perleugle, rødrev og tårnfalk spiser smågnagere, og mange er spesialister på å fange dem. De skifter ikke enkelt over til noe annet å spise dersom det blir lite smågnagere, de sulter da ihjel. Dermed blir det tilsvarende svingning i rovdyrpopulasjonen som hos byttedyrpopulasjonen, typisk med noen ukers forsinkelse hos rovdyrpopulasjonen. Rovdyrungene dør, eller blir ikke født i år med lite smågnagere. 

Mange uglearter flytter hele tiden til de områdene der smågnagerbestanden er stor, og lever dermed som nomader. Mange ugler invaderer nye områder etter kollaps i smågnagerbestanden i et område. Eksempler er perleugle, haukugle, lappugle og spurveugle. Man er ikke sikker på om rovdyrenes predasjon på byttedyrene er årsaken til svingningene hos rovdyrbestandene.

Se også
Populasjon
Populasjonsdynamikk

Eksterne lenker
 Senit – Gyldendal.no

Gnagere
Økologi
Demografi
David Blamires

David Blamires er en vokalist og komponist og ble født i Bradford, England, men som flyttet til Toronto, Canada og er en av Canadas mest allsidige og ettertraktede  musikere. Hans CV inkluderer prosjekter sammen med kjente musikere som Anne Murray, Triumph, Manteca og Pat Metheny. Blamires er aller mest kjent for hans musikalske arbeider med Pat Metheny Group i et tiår mellom 1987 og 1997 som skaffet ham flere Grammy-priser. Blamires spiller både gitar, trompet og fiolin.

Engelske musikere
Tor A. Woldseth

Tor Arnold Woldseth (født 30. august 1952) er en norsk uavhengig lokalpolitiker. Tidligere representerte han Fremskrittspartiet (FrP). Han har vært medlem av Bergen bystyre siden 1995, og fra 2011 til 2015 varaordfører i Bergen kommune, leder for bystyrets kultur- og næringskomite og gruppeleder for FrPs bystyregruppe.

Han har tidligere vært kommunalråd og leder for bystyrets komité for oppvekst (2007–2009 og 2010–2011), nestleder 2001–2007. Fra 2003 til 2007 var han også leder for Ligningsnemden, samt at han var varaordfører fra 2011 til 2015. Han har vært styremedlem i Bergen Kommunale Pensjonskasse siden 1999.

Han er sønn av Egil Arnold Woldseth (1924–2017) og Dagny Woldseth (1923–2014).

Woldseth ble ekskludert fra Fremskrittspartiet 8. september 2020 sammen med to andre tidligere partirepresentanter i Bergen bystyre på grunn av uoverensstemmelser omkring organisatoriske vedtak. Derved ble Marte Monstad FrPs eneste gjenværende bystyremedlem.

Referanser 

FrP-politikere i Hordaland
Lokalpolitikere i Bergen
Hans-Carl Tveit

Hans-Carl Tveit (født 2. april 1954) er en norsk lokalpolitiker for Venstre. Han var medlem av Bergen bystyre fra 1991 til 2011.

Tveit har vært byråd for oppvekst (2003-2007), kommunalråd og nestleder for bystyrets komité for kultur, idrett og næring (2007-2011) og gruppeleder for Venstres bystyregruppe. Fra 2011 er han Venstres 1. vararepresentant i bystyret.

Referanser 

Byråder i Bergen
Venstre-politikere i Hordaland
Lokalpolitikere i Bergen
Fødsler i 1954
Bø (tettsted)

Bø, også kalt Bøbyen, er et tettsted og kommunesenteret i Midt-Telemark kommune i Vestfold og Telemark fylke. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar  og ligger omtrent 7,5 kilometer nordvest for tettstedet Gvarv og ca. 14 kilometer sørøst for sørenden av Seljordsvatn. Tettbebygelsene i Lia, Myrane og Sisjord inngår også i tettstedet Bø.

Bø stasjon ligger her og Høgskolen i Telemark har avdelinger i Bø. Det kjente konsertstedet Kroa i Bø ligger i tilknytning til høgskolebygget.

Referanser 

Tettsteder i Vestfold og Telemark
Bosetninger i Midt-Telemark kommune
Seljord (tettsted)

Seljord er et tettsted og kommunesenteret i Seljord kommune i Telemark. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Tettbebyggelsene Åsheim, Brødlaus og Utgarden er også inkludert i tettstedet. Seljord ligger ved nordenden av Seljordsvatn, omtrent 29 kilometer nordvest for Bø og er et viktig knutepunkt ved riksveien  og europaveien .

Her ligger blant annet Seljord kirke fra 1180, og Seljord Folkehøgskule.

Referanser 

Tettsteder i Vestfold og Telemark
Bosetninger i Seljord
Bergen Studentidrettslag

Bergen Studentidrettslag (BSI) (tidl. Bergensstudentenes Allianseidrettslag) er en paraplyorganisasjon som gir et treningstilbud til studenter og ansatte ved Universitetet i Bergen og høyskolene i Bergen.

Idrettslaget har ca. 2 400 medlemmer, og består av et hovedstyre som representerer alle undergruppene.

Idretter 
Badminton 
Basket
Bordhockey
Dans
Dykking
Fekting
Friluft
Fotball
Håndball
Innebandy
Judo
Karate
Orientering
Padling
Rugby
Seiling
Svømming
Ultimate
Undervannsrugby
Volleyball
Wushu
Det er i tillegg tre prøvegrupper i BSI:
Aikido
Futsal
Lacrosse

Eksterne lenker
 

Studentidrettslag i Norge
Idrettslag i Bergen
Idrettslag etablert i 1946
Seilforeninger i Norge
Volleyballag i Norge
Basketballag i Norge
Håndballag i Norge
Lacrosselag i Norge
Saône

Saône er en elv i det østlige Frankrike, og en av Rhônes sideelver fra høyre. Saône springer ut fra Vioménil i departementet Vosges, og munner ut i Rhône i Lyon.

Etymologi
Navnet Saône stammer fra den keltiske elvegudinnen Souconna. Navnet man finner på elven fra antikk tid er Arar.

Departementer og byer
Elven renner gjennom følgende departementer og byer:
 Vosges – Monthureux-sur-Saône
 Haute-Saône – Gray
 Côte-d'Or – Auxonne
 Saône-et-Loire – Chalon-sur-Saône, Tournus, Mâcon 
 Rhône – Villefranche-sur-Saône, Caluire-et-Cuire, Lyon
 Ain – Thoissey, Trévoux

Sideelver
Saônes sideelver, hvor H er fra høyre og V fra venstre:
 Ognon (V) ved Perrigny-sur-l'Ognon
 Tille (H) ved Les Maillys
 Ouche (H) ved Saint-Jean-de-Losne
 Doubs (V) ved Verdun-sur-le-Doubs 
 Dheune (H) ved Allerey-sur-Saône
 Grosne (H) ved Marnay
 Seille (V) ved La Truchère
 Reyssouze (V) ved Reyssouze
 Veyle (V) etter Pont-de-Veyle
 Chalaronne (V) ved Thoissey
 Morgon (H) ved Villefranche-sur-Saône
 Azergues (H) ved Anse

Referanser

Kilder
http://www.geoportail.fr
Saône ved Sandredatabasen

Eksterne lenker
 Navigation guide Steder, havner og fortøyninger på Grande Saone fra Maxilly til Lyon.]  
 Vannveier i Frankrike
 Saone.org : French cruising river (Fransk)

Elver i Frankrike
Rhônes vassdragsområde
Bourgogne-Franche-Comtés geografi
Grand Ests geografi
Auvergne-Rhône-Alpes' geografi
Ludašsjøen

Ludaš eller Ludošsjøen (serbisk Ludaško/Ludoško jezero, ungarsk Ludas) er en grunn innsjø i provinsen Vojvodina, nord i Serbia, i nærheten av Subotica. Den er en del av et naturreservat og siden 1977 vært beskyttet som Ramsar-område. Navnet kommer fra det det ungarske ludas som betyr gås.

Geografi
Innsjøen ligger om lag 12 km sørøst for Subotica, 10 km fra motorveien E75, i nærheten av landsbyene Šupljak og Hajdukovo. Innsjøen er om lag 4,5 km lang og strekker seg fra nord til sør. Den ligger i sandfylt terreng mellom elvene Donau og Tisza, mot løssplattået Bačka. Den nordlige delen er bredere og myrlendt, mens den sørlige delen er omgitt av tre til fire meter høye bredder av løss. Bunnen av innsjøen består av hvit leire dekket av mudd. Vannet er grunt; gjennomsnittsdybden er bare en meter, og innsjøens dypeste punkt er på 2,5 meter. Innsjøen fyser over om lag tre måneder om vinteren, og kan nå så høy en vanntemperaturer som 30 °C om sommeren.

Innsjøen har eolisk opprinnelse, og sjøbunnen ble dannet for om lag en million år siden, da vind skapte sanddyner langs leirplatået. Før området ble regulert, var innsjøen ei myr som fikk vann fra flere små, naturlige kilder. Vannet renner fra innsjøen og ut i elven Kereš, som er en sideelv av Tizla. I dag får innsjøen også tilført vann fra kanalene Palić-Ludaš og Bega.

Biologisk mangfold
Innsjøen og omgivelsene inneholder et mangfoldig habitat (akvatisk, myrlendt, enger og stepper) med mange plante- og dyrearter. Det finnes mye av en bestemt orkidé, Orchis laxiflora, på engene rundt innsjøen. Flere andre sjeldne planter finnes her, som mjeltarten Astragalus exscapus, kubjelle, salvie og gravmyrtarten Vinca herbacea. Det er registrert 214 forskjellige fuglearter her, hvorav 140 er vernet. De fleste av artene er trekkfugler. Det er det rike fuglelivet her som er hovedårsaken til at området er vernet. Skjeggmeis er den mest sjeldne av fugleartene man finner her, mens andre truede fuglearter er hvithodeand, hvitøyeand og tamarisksanger.

Av landdyr finner man om lag 20 arter, hvorav oteren er nær en utryddelse i området.

Kilder

Eksterne lenker
 https://web.archive.org/web/20090309174515/http://www.ludas.rs/

Ramsarområder
Innsjøer i Serbia
Tiszas vassdragsområde
Luggala

Luggala (irsk: Log an Lágh) også kjent som Fancy Mountain (irsk:Fuinnse, som betyr asketre) er et fjell i Wicklow i Irland. Luggala er en del av fjellkjeden Wicklowfjellene, og det har en høyde på 595 meter over havet. Fjellet ligger nært innsjøen Lough Tay, og er et populært fjell for fjellklatring.

Referanser

Wicklow
Fjell i Republikken Irland
Fjell under 1000 meter
Lugnaquilla

Lugnaquilla, eller Lugnaquillia (irsk: Log na Coille, «Skogsøkket»), er et fjell i Wicklow i Irland. Det er det høyeste fjellet i Leinster, og det 13. høyeste fjellet i landet. Det er også det høyeste fjellet i fjellkjeden Wicklowfjellene øst på øya Irland, med en høyde på 925 meter over havet. På klare dager kan man se over Irskesjøen til åsene på Llŷnhalvøya og fjellene Snowdonia i Wales.

Siden det ligger i nærheten av hovedstaden Dublin blir toppen av Lugnaquilla ofte besøkt, og i dagligtale er fjellet ofte bare kalt Lug. Lugnaquilla er et stort fjell med en stor platålignende topp, med bratte dalbunner på begge sider.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Wicklow
Fjell i Republikken Irland
Fjell under 1000 meter
Yenew Alamirew

Yenew Alamirew (født 27. mai 1990) er en etiopisk langdistanseløper.

Karriere 
Alamirew har foreløpig gjort sine sterkeste resultater på 3000 m, med flere løp under 7.30. Han vant sitt første innendørsstevne, som var Sparkassen Cup i Stuttgart på den 3. beste tid i verden til da, og vant også Diamond League-stevnet i Doha i mai 2011 på 7.27,26. Samme år fikk han sølv på 5.000 meter ved Panafrikanske leker 2011 i Maputo i Mosambik, bak Moses Kipsiro.

Ved VM i friidrett innendørs 2012 nådde han finalen på 3.000 meter, og endte på 9.-plass.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Etiopiske langdistanseløpere
Deltakere for Etiopia under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Fødsler i 1990
Personer etter føde- eller oppvekststed i Etiopia
Deltakere for Etiopia under VM i friidrett innendørs 2016
Deltakere for Etiopia under VM i friidrett 2013