alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
MS-DOS

MS-DOS (det internasjonale fonetiske alfabetet: /ˌɛmɛsˈdɒs/, EM-es-DOSS), en forkortelse for Microsoft Disk Operating System, er et operativsystem for X86-arkitekturen, som for det meste ble utviklet av Microsoft. Versjon 1.0 av MS-DOS ble lansert sammen med IBM Personal Computer den 12. august 1981, og dets videre utbredelse på senere personlige datamaskiner la fundamentet for Microsofts suksess. Fra 1981 opp til midten av 1990-tallet var det verdens mest utbredte operativsystem. Fra 1995 og utover, ble det erstattet av Windows 95 og senere versjoner av Microsoft Windows.

QDOS
Det hele startet med QDOS (Quick and Dirty Operating System) som var utviklet av Seattle Computer Products. Bill Gates og Microsoft ble kontaktet av IBM som ønsket et operativsystem for deres nye personlige datamaskin (Personal Computer, PC) som var under utvikling. Microsoft kjøpte opp QDOS for 75 000 dollar og ga ut den første versjonen i 1981 bare med et nytt navn, MS-DOS.

Windows
I løpet av 80-tallet og ut på 90-tallet kom operativsystemet ut i stadig nye versjoner med utvidede funksjoner. Etterhvert tok en shell-applikasjon kalt Windows stadig mer over, og ved utgivelsen av Windows 95 var det snudd opp ned sånn at Windows var det faktiske operativsystemet, mens MS-DOS var blitt en shell-applikasjon.

Grunnet at Microsoft valgte å lisensiere programvaren sin fremfor å selge den tjente selskapet masse penger da MS-DOS ble meget populært.

Kontroversen mellom Microsoft, Digital Research Inc. og IBM
I boken They made America påpeker Harold Evans at det opprinnelig var Gary Kildalls operativsystem CP/M som var tiltenkt den nye hjemmedatamaskinen til IBM. Kildall var leder for selskapet Digital Research Inc. (DRI) og laget det første operativsystemet for mikroprosessoren, CP/M. Hva som egentlig hendte har man aldri fått riktig greie på. IBM hadde en avtale med Kildall, men han var ute med småflyet sitt da de møtte opp på kontoret hans. Visstnok inngikk flyturen i en annen avtale Kildall hadde med Hewlett-Packard, siden han mente at avtalen var senere på dagen. Om han faktisk møtte representantene fra IBM er usikkert den dag i dag.

Det som er klart er at når IBM ikke fikk noen avtale med Kildall og DRI så gikk de til Bill Gates og Microsoft som ble forespurt om han kunne ordne det. Det var da Microsoft kjøpte QDOS. Ifølge Evans bok skal QDOS ha inneholdt mye kildekode fra CP/M. Da Kildall forsto at det ikke var CP/M, men derimot MS-DOS som kom til å bli brukt som operativsystem på IBMs datamaskiner ble han rasende. Han fikk til slutt gjort en avtale med IBM som gikk med på å selge maskiner med både MS-DOS og CP/M, markedet skulle bestemme. Det var et nytt sjokk for Kildall da han fikk vite at MS-DOS-maskinene skulle selges for 40 USD, mens maskinene med CP/M ble priset til 240 USD, altså seks ganger så mye.

Eksterne lenker
 Digi.no - Microsofts første operativsystem kan ha vært piratkopi - Artikkel som tar for seg Harold Evans bok om MS-DOS, CP/M og IBM.

 
Microsoft-produkter
Operativsystemer fra 1981
Monoteisme

Monoteisme (fra gresk monos (μόνος), «alene, eneste», og teos (θεός), «gud», via fransk) er et begrep som henviser til dyrkelsen av en gud eller makt, og samtidig fornekter tilstedeværelsen av andre guder.  

Vanligvis sies det i monoteistiske religioner at denne eneste guden har skapt verden. Også menneskene antas å ha blitt skapt av den eneste guden. I flere monoteistiske religioner er det sagt at menneskene har blitt skapt i gudens bilde. Her varierer det mellom de religionene om mennesket enten anses å være bare åndelig (i sin sjel) skapt i gudens bilde eller både kroppslig og åndelig. 

Oppfattelsen om at guden etter skapelsen har handlet i historien kalles teisme, mens oppfatningen om at han ikke har påvirket verden etter skapelsen kalles deisme. 

Begrepet monoteisme er også relatert til monolatri, som betyr at en person tilber en gud, men aksepterer ideen om at andre mennesker kan tilbe andre guder, og henoteisme, hvor en hovedgud dyrkes mens andre guder ikke fornektes. Flere monoteistiske religioner har først gjennomgått en tilstand av henoteisme. 

Tidlige monoteistiske religioner, som opprinnelig var monolatriske, er zoroastrisme, jødedommen og soltilbedelsen farao Akhnaton introduserte i Egypt. Zarathustra som levde for ca. 2.500-3.000 års siden og Akhnaton som levde for ca. 2.400 år siden regnes som verdens første kjente monoteistene.  Akhnaton avskaffet den egyptiske polyteismen og satt igjen med solguden Aton, i form av en abstrakt solskive, som eneste gud. Det er ulike oppfatninger om Muhammed også opprinnelig aksepterte at det fantes andre guder - se egen artikkel om sataniske vers.

Monoteistiske religioner har preget den vestlige kulturen i de siste årtusener. De to største religionene i verden i dag er monoteistiske, men i et videre kulturhistorisk perspektiv har polyteismen historisk sett vært mer utbredt. Om den jødiske, den kristne og den muslimske guden skal oppfattes som den samme guden er kontroversielt. 

Noen mener at spesielt den katolske og de ortodokse kirkenes dyrking av helgener og engler viser til en de facto praktisering av polyteisme.

Som motsetninger til monoteisme regnes dualisme - oftest troen på både en god og en ond makt, polyteisme - troen på flere guder, og panteisme - dyrkelsen av en upersonlig allkraft. 

Hinduismen, er en samling beslektede religioner som oppsto på det indiske subkontinentet. Hinduismen blir som regel beskrevet som polyteistisk. Mange hinduer oppfatter imidlertid de mange gudene som manifestasjoner av en eneste gud, og de blir sett på som en måte å gjenkjenne denne uhåndgripelige og vanskelig definerbare guden. Det finnes også monoteistisk hinduisme hvor Vishnu regnes som den eneste Gud og Krishna som den perfekte inkarnasjon eller avatar. Bhakti er det samme som ubetinget monoteisme.

Monoteistiske religioner 
Kristendom 
Islam 
Candomblé 
Bahai 
Jødedommen 
Zoroastrisme
Samaritanernes religion
Deler av sikhismen

Referanser 

Religionsfilosofi
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha
Nystogs

Nystogs er et band fra Byrte i Tokke kommune i Telemark. Gruppa, som opptrer med en uhøytidelig blanding av gammeldans, country og dansemusikk, ga ut syv kassetter på 1980-tallet.

Besetningen har variert, men Lars Gardsteig og Kåre Nystog har hele tiden utgjort stammen i orkesteret. De spiller fortsatt til dans rundt om i Sør-Norge, og i dag (2005) består gruppa av følgende medlemmer;
 Lars Gardsteig (sang og gitar)
 Kåre Nystog (trekkspill)
 Per Arne Myrvold (trommer)
 Svein Jon Listaul (Bass)
 Torleif Sletta (gitar)

Diskografi
Nystogs spiller nygammelt (1981)
Spilledilla - liv & lyst (1983)
Full fart - trivelig med Nystogs (1983)
Den femte & på'n igjen (1986)
På vegen att... (2002)

Kilder
Om Nystogs på rockipedia.no

Norske musikkgrupper
Nils Johan Semb

Nils Johan Semb (født 24. februar 1959) er en norsk fotballtrener og idrettsleder.

Han holder til i Åsgårdstrand og er odelsgutt. Etter treårig lærerskole ble det utdanning i Forsvaret og et hovedfag i idrett fra Norges Idrettshøgskole.

Semb spilte aktivt for Ørn-Horten 1976–85.  Fra 1988 til 1991 trente han Eik Tønsberg i 1. divisjon. Under Semb rakk laget helt til semifinalen av Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1989 der det måtte gi tapt for Molde FK.

U- og OL-landslagstrener (1990–98)
Han var assistenttrener for Norges U21-herrelandslag i fotball 1990–91 under Egil Olsen, og overtok hovedansvaret da Olsen tok over A-landslaget omkring 1992. Der ledet han Norge til bronse i EM 1998. I samme tidsrom ledet han også det såkalte «OL-landslaget» der spillerne ikke fikk være profesjonelle. Ellers trente han U20-landslaget 1996–98 og U23 i 1998, samt var tv-kommentator i NRK 1992–98.

A-landslagstrener (1998–03)
Semb overtok som trener etter å de deltok i VM i fotball 1998. Han ble den første treneren  som tok  til et sluttspill i Europamesterskapet i fotball, til EM i fotball 2000. Sesongen forut gav mange gode resultater (ni seiere på rad i 1999), det franske fotballmagasinet France Football rangerte laget som det beste i Europa det året. I Norge mottok han Kniksenprisen. I EM ble det seier mot Spania, men Norge ble slått ut etter gruppespillet. Landslaget kvalifiserte seg ikke til VM i fotball 2002, og da de heller ikke klarte kvalifisering til EM i fotball 2004 ga han seg, og ble etterfulgt av Åge Hareide.

Toppfotballsjef (2009–18)
Etter noen år som ekspertkommentator i TV2 2006–09 og leder for G18-landslaget, ble han  høsten 2009 ansatt som toppfotballsjef i Norges Fotballforbund. Der var han leder for Toppfotballsenteret, et samarbeidsprosjekt med Norsk Toppfotball. Semb ble i 2018 etterfulgt av Lise Klaveness som elitefotballens øverste sjef.  Semb fikk heller en annen jobb der han skal hjelpe Lars Lagerbäck og Per Joar Hansen med herrene.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske fotballtrenere
Norske idrettsledere
Trenere for Norges herrelandslag i fotball
Trenere i Fotball-EM 2000
Ekspertkommentatorer (sport)
Vinnere av Kniksenprisen
Fotballspillere for FK Ørn-Horten
Norsk Forbund for Utviklingshemmede

Norsk Forbund for Utviklingshemmede (NFU) er en interesseorganisasjon for personer med utviklingshemming. NFU ble stiftet i 1967. 

NFU er en pådriver for å bedre levekårene for mennesker med utviklingshemming, høringsinstans i alle saker som berører mennesker med utviklingshemming. NFU driver også bistandsarbeid i Afrika, Asia og Øst-Europa.

NFU har omtrent 8.000 medlemmer, fordelt på 19 fylkeslag og 240 lokallag.

NFU er medlem av 
Samarbeidsforumet av Funksjonshemmede Organisasjoner, SAFO 
Atlas-alliansen
Nordisk Samarbeids Råd, NSR
Inclution International

Referanser

Eksterne lenker
 

Norske helseorganisasjoner
Norske likestillingsorganisasjoner
Organisasjoner etablert i 1967
Forskerforbundet

Forskerforbundet (tidligere Norsk forskerforbund) er en norsk fag- og interesseorganisasjon for kunnskapsarbeidere: ansatte innen forskning, høyere utdanning og kunnskapsformidling. Forskerforbundet har over 24 000 medlemmer. Medlemmene er ansatt i vitenskapelige, administrative og bibliotekfaglige stillinger ved universiteter, høgskoler, forskningsinstitutter, museer, arkiver, helseforetak og i offentlig forvaltning. Forskerforbundet har også mer enn 1 000 studentmedlemmer.

Forskerforbundet har som formål å arbeide for høyere lønn og bedre arbeidsvilkår for medlemmene, og å ivareta medlemmenes interesser i forsknings- og utdanningspolitiske spørsmål.

Forskerforbundet er tilsluttet Unio, som ble stiftet 1. juli 2005. Forbundet var tidligere tilsluttet Akademikerne, men meldte seg ut i 2005 sammen med Presteforeningen grunnet uenighet knyttet til lønnspolitikk, arbeidsvilkår og offentlig forvaltning. 

Forskerforbundet er også medlem i Education International, i Studentenes og Akademikernes Internasjonale Hjelpefond (SAIH) og Scholars at Risk (SAR) Norway.

Forskerforbundets engelske navn er Norwegian Association of Researchers (NAR). Forskerforbundets nordsamiske navn er Dutkiidsearvi.

Forskerforbundet utgir fagbladet Forskerforum, som kommer med ti årlige utgaver.

Professor Petter Aaslestad ble i 2012 valgt til leder av Forskerforbundet. Han overtok etter Bjarne Hodne som ledet Forskerforbundet i perioden 2006-2012. Aaslestad ble høsten 2015 gjenvalgt for en ny treårsperiode, og var leder i seks år (2013-2018).

Høsten 2018 ble biologen Guro Elisabeth Lind valgt til leder av Forskerforbundet for perioden 2019-2021. Hun er den andre kvinnelige lederen gjennom tidene og den første på 35 år. Lind (f. 1977) er gruppeleder ved Institutt for kreftforskning, Oslo universitetssykehus og har en bistilling som professor II ved Institutt for biovitenskap ved Universitetet i Oslo. Høsten 2021 ble hun gjenvalgt som leder for perioden 2022-2024.

Kristian V. E. Mollestad er nestleder i perioden 2022 til 2024, styremedlemmer er Ann Cecilie Bergene (NIFU), Kristin Lofthus Hope (Høgskulen på Vestlandet), Belinda Eikås Skjøstad (UiO), Tord Mjøsund Talmo (NTNU), Hugues Verdure (UiT Norges arktiske universitet), og varamedlemmer Tony Burner (USN), Bente Ovedie Skogvang (Høgskolen i Innlandet) og Brynjar Kulset (Nasjonalbiblioteket).

Birgitte Olafsen er generalsekretær. Hun overtok etter Hilde Gunn Avløyp 10. desember 2021. 	
Hilde Gunn Avløyp overtok etter Sigrid Lem 1. august 2014.

Referanser

Eksterne lenker 
 Forskerforbundet
 Forskerforum

Forskningspolitikk
Norske fagforbund
Etableringer i 2005
Unio
Vinter-OL 2002

Vinter-OL 2002 var de 19. olympiske vinterleker og ble arrangert fra 8. til 24. februar 2002 i Salt Lake City i Utah i USA. Norge ble beste nasjon for første gang siden Vinter-OL 1968 i Grenoble, men først etter at dopingtatte Johann Mühlegg hadde blitt fratatt sine tre gullmedaljer. Norge endte opp med tretten gull-, fem sølv- og syv bronsemedaljer.

Valg av vertsby 
Salt Lake City ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 104. sesjon i Budapest i Ungarn 16. juni 1995. IOKs evalueringskomité valgte ut fire søkerbyer til den avgjørende avstemningen.

Resultater 

  Aking
  Alpint
  Bobsleigh
  Curling

  Freestyle
  Hurtigløp på skøyter
  Ishockey
  Kortbaneløp på skøyter
  Kunstløp

 Nordiske grener
  Kombinert
  Langrenn
  Skihopping

  Skeleton
  Skiskyting
  Snøbrett

Medaljestatistikk  

 Vertsnasjon

Deltakelse

Deltakerland

Program

Se også 
 Liste over mestvinnende vinterolympiere
 Liste over norske mestvinnende vinterolympiere
 Liste over personer som har tent den olympiske ild

Referanser

Kilder 
  IOKs side om Vinter-OL 2002 
  NRK.no – Torino 2006 – Norske flaggbærere (norsk flaggbærer)

 
Internasjonale mesterskap i USA
Sport i Utah
Sport i USA i 2002
Oppfinnelse

Oppfinnelser er materielle konstruksjoner og teknologi som finner nye og nyttige anvendelser. Oppfinnelser omfatter prosessen fra idé til produksjon av noe nytt som ikke tidligere har eksistert, i alle fall ikke i den kombinasjonen eller tilpasningen, for eksempel hjul, glass og glidelås, mens oppdagelser omfatter avsløringen av det som fins, men likevel var ukjent, for eksempel nye landområder, naturlover og røntgenstråler. Personer som finner opp oppfinnelser kalles oppfinnere.

Se også
Innovasjon
Kreativitet
Oppfinner
Teknikk
Teknologi

Teknikk
Teknologi
Kreativitet
Ordklasse

Ordklasser er grupper som ordene i et språk deles inn i, i henhold til deres form (morfologi) eller funksjon (syntaks) i setningen. Ordklasseinndelinga har sitt opphav i latinsk grammatikk.

Det greske verket Tekhne grammatike, som tilskrives Dionysios Thrax (100-tallet f.Kr.), grupperer ordene i åtte kategorier.

Ordklasser i norsk
Norsk referansegrammatikk opererer med følgende ordklasser:
Substantiv – navn på steder, personer, ting og fenomener
Adjektiv – beskriver substantiv
Pronomen  – settes i stedet for et substantiv
Determinativ  – bestemmer substantivet nærmere
Verb – navn på en handling
Adverb  – beskriver/modifiserer verb, adjektiv eller andre adverb
Preposisjon – forteller hvor verbet/substantivet befinner seg i forhold til et annet verb/substantiv i både tid og rom
Konjunksjon – binder sammen to og to ord av samme ordklasse eller to helsetninger
Subjunksjon – innleder bisetninger
Interjeksjon – spesielle ord som gir et bilde av lyder som ikke kan skrives, følelser eller meninger

Tidligere regnet en substantiv, adjektiv, verb, pronomen, artikler, adverb, preposisjoner, konjunksjoner, interjeksjoner, tallord og infinitivsmerket som ordklasser i norsk.

Ordklasser
Ove Aunli

Ove Robert Aunli (født 12. mars 1956 i Hemne) er en norsk tidligere langrennsløper som representerte klubbene Kyrksæterøra IL og Strindheim IL.

Ove Aunli tok bronse på 15 km under OL 1980 i Lake Placid, der Thomas Wassberg slo Juha Mieto med et hundredels sekund. I samme mesterskap var Aunli med på det norske stafettlaget som tok sølv på stafetten. Han deltok også i 1984 i Sarajevo, blant annet i stafetten der Norge kom på 4.-plass.

Han deltok på det norske stafettlaget som tok gullmedalje under VM 1982, der Oddvar Brå brakk staven i en uforglemmelig spurtduell.

Under VM 1985 i Seefeld var Aunli Norges sterkeste løper på herresiden, med sølv på 30 km og bronse på 50 km. Han gikk ankeretappen på stafetten og spurtbeseiret Italias Giuseppe Ploner, slik at det ble norsk gull.

Aunli har ytterligere to bronsemedaljer fra VM-stafetter (1978 og 1987). Han vant NM-gull på 30 km i 1985. Aunlis beste sammenlagtplasseringer i verdenscupen er tredjeplass i både 1981 og 1985.

Han deltok i første sesong av Mesternes Mester sammen med sin kone Berit Aunli.

Verdenscupseire

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske langrennsløpere
Verdensmestere i langrenn
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Norgesmestere i langrenn
Deltakere under Ski-VM 1978
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1980
Langrennsløpere under Vinter-OL 1980
Deltakere under Ski-VM 1982
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1984
Langrennsløpere under Vinter-OL 1984
Deltakere under Ski-VM 1985
Deltakere under Ski-VM 1987
Mesternes Mester-deltakere
Personer fra Hemne kommune
Olympiske medaljevinnere i langrenn
Om det tragiske

Om det tragiske var den filosofiske doktorgraden til Peter Wessel Zapffe, og ble første gang utgitt som bok i 1941.

Zapffes seks hundre sider store verk er en redegjørelse for den filosofiske tankegangen som ble grunnlagt i Zapffes essay Den sidste Messias. I «Om det tragiske» skriver han blant annet at det ligger i menneskets natur å spørre etter mening ettersom mennesket er et meningskrevende vesen. Denne søken etter mening er mennesket alene om, fordi vi er i besittelse av et åndsoverskudd. Mennesket har større intellektuell kapasitet enn det naturen krever, og dette overskuddet bruker vi på meningsløse grublerier for å finne mening med tilværelsen. Dette er «det tragiske».

Referanser 

Filosofibøker
Peter Wessel Zapffe
Pausefisk

Pausefiskene var uttrykket som ble brukt om akvariet som NRK pleide å sende opptak av mellom programmene før i tiden. I og med at kommersielle kanaler sender reklamesnutter fyller de noe av de samme funksjonene.

Begrepet brukes i dag også om små animasjoner (f.eks Flash-animasjoner) på Internett, som vises mens (den tyngre) hovedsiden lastes til nettleseren.

TV
World Wide Web
Norske ord og uttrykk
Paleontologi

Paleontologi (fra gresk: palaios, «gammel» + moderne latin: ontologia, «ontologi», som er læren om tingenes eksistens, vesen og egenskaper) er vitenskapen om forhistorisk liv, planter og dyr, inkludert fossiler, foruten også studiet av organismers evolusjon og forbindelser mellom hverandre og deres miljøer (deres paleoøkologi). Folk som utøver denne profesjonen og er faglært kalles en paleontolog.

Paleontologi er en del av naturvitenskapen, og er beslektet med geologi og biologi. Vitenskapen ble etablert på 1700-tallet som et resultat av Georges Cuviers arbeid med komparativ anatomi, og utviklet seg hurtig på 1800-tallet. Paleontologien bruker metoder hentet fra en rekke vitenskaper som biokjemi, matematikk og ingeniørvitenskap. Ettersom kunnskapen har økt har det oppstått flere spesialiserte underdisipliner; noen konsentrerer seg om de forskjellige typene fossile organismer mens andre studerer økologi- og miljøhistorikk, som paleoklimatologi. 

Fossilene kan være forsteinete kalkskall etter muslinger og snegler, skjelett-rester eller det kan være avleiringer etter mikroorganismer. I all hovedsak både i antall arter og individer forekommer organismer i havet, og mikro-paleontologi gir også størst bidrag til stratigrafien.

Generell paleontologi tar for seg studier av hva som hender med organismene etter at de er døde samt hvorledes de som livløst materiale tar del i jordens geologiske prosesser.

Paleontologi omfatter også mikropaleontologi og palynologi. Disse fagfeltene omhandler fossiler av mikroorganismer, pollen og sporer.

I Norge finnes det kjente forekomster av fossiler i Oslo-feltet og på Svalbard.

Referanser

Eksterne lenker 
 «Livet etter katastrofen»,  Forskning.no 15. november 2003
Smithsonians paleontologiske nettsted
Spørsmål og svar (FAQ) om paleontologi, Universitetet i Californias Museum for paleontologi
Programvare

Programvare, eller egentlig datamaskinprogramvare, (engelsk: software, noen ganger kalt mykvare) er en fellesbetegnelse for dataprogrammer. Ofte tenker en på programvare som noe som brukes på PC-er, men mye utstyr som tilhører hverdagen i det 21. århundre, som mobiltelefoner, mikrobølgeovner, tv-apparater, spillkonsoller, komfyrer og vaskemaskiner, inneholder også programvare.

Datamaskinenes programvare er slik navngitt for å skille det fra datamaskinenes maskinvare, selve datamaskinen. Programvare skrives/utvikles ved hjelp av et eller flere programmeringsspråk. De programmeringsspråkene som i sin oppbygning ligger nærmest til maskinvaren, er assembler.

Eksempel på anvendelse programvare
 Programmeringsspråk, scriptspråk osv. som for eksempel C, C++, Java, C#. 
 Websider utviklet ved hjelp av HTML, PHP, Perl, JSP, ASP.NET, XML
 Dokumenthåndteringssystemer  som Microsoft Office, OpenOffice 
Operativsystemprogramvare som Microsoft Windows, GNU/Linux (som kjører GNOME og KDE), Sun Solaris osv.
 Programvare omfatter også videospill som f. eks. Super Mario, Grand Theft Auto for PC eller videospillkonsoll. Disse spillene kan lages ved hjelp av CGI (datagenerert grafikk) som kan lages ved hjelp av programvare som Maya, 3DS Max osv.

Referanser

Se også
 Programvareutvikling
 Greyware

Programvare
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha