alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sandbach

Sandbach er en markedsby og verdslig sogn i den enhetlige myndigheten av Cheshire East og det seremonielle grevskapet Cheshire i England. Sognet har fire bosetninger; Sandbach selv, foruten Elworth, Ettiley Heath og Wheelock

Sandbach er kanskje best kjent for produksjon av lastebiler som merkene Foden og ERF, men ingen av disse selskapene eksisterer lenger i byen. Fodens Band, som tolv ganger har vunnet det nasjonale brassbandtevlingen, har også sin opprinnelse i byen og nevnte produsent Foden. Byen er også kjent for de to angelsaksiske Sandbach-korsene fra 800-tallet og som nå står på byens markedsplass. De er uvanlig store og omfattende dekorert. Det er opptegnet i den nasjonale kulturarven for England som utpekt vernet bygningskonstruksjon av grad I og vernet monument.

Byen ble omtalt som Sanbec i Domesday Book i 1086, som Sondbache (også Sondebache) i 1260, og Sandbitch på 1600- og 1700-tallet.«Sandbach (Settlement) located in the Parish of Sandbach»  i: The Historical Gazetteer of England's Place-Names, referring to: John McN. Dodgson, The Place-Names of Cheshire, Part 2 (EPNS 45), Cambridge 1970. navnet er avledet fra angelsaksiske sand bæce, hvilket har betydningen "sandbekken".

 Referanser 

 Litteratur 
 Gelling, Margaret; Nicolaisen, W. F. H.; Richards, Melville (1970): The Names of Towns and Cities in Britain, B. T. Batsford, ISBN 0-7134-0113-3.
 Earwaker J.P. (1890): The History of the Ancient Parish of Sandbach, Co. Chester including the two chapelries of Holmes Chapel and Goostrey from original records''. The Hansard Publishing Union, Limited, London and Redhill.

Eksterne lenker 
 

 Sandbach Town Council
 Sandbach  - Ancient Market Town
 Cheshire Market Towns
 Sandbach United Football Club
 Byguide for Sandbach hos Sandbach Town Council

Byer i Cheshire
Domesday Book
Wang Xin (badmintonspiller)

Wang Xin (født 10. november 1985) er en kinesisk badmintonspiller. Hun er kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London etter å ha kommet blant de beste på verdensrankingen . Dette vil bli hennes første deltakelse i et sommer-OL, og hun vil delta i singel for kvinner.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kinesiske badmintonspillere
Deltakere for Kina under Sommer-OL 2012
Badmintonspillere under Sommer-OL 2012
Fødsler i 1985
Wang Yihan

Wang Yihan (kinesisk: 王仪涵; født 18. januar 1988) er en kinesisk badmintonspiller. Hun ble kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London etter å ha ligget som nummer 1 på verdensrankingen, og gikk også inn i turneringen seedet som nummer 1, blant annet etter at hun vant VM i 2011.

I OL kom hun til finalen i singel for kvinner, hvor hun tapte 2-1 i sett for landskvinnen Li Xuerui.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kinesiske badmintonspillere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Kina
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Kina under Sommer-OL 2012
Badmintonspillere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Kina under Sommer-OL 2016
Badmintonspillere under Sommer-OL 2016
Fødsler i 1988
Olympiske medaljevinnere i badminton
Bramwell Tovey

Bramwell Tovey (født 11. juli 1953 i Ilford, Essex, død 12. juli 2022) er en britisk komponist og dirigent.

I 2008 ble Bramwell Tovey med fiolinisten James Ehnes og Vancouver Symphony Orchestra tildelt en Grammy-pris for platen Violin Concertos.

Utvalgte verker 
 The Three Graces (1981) - pianotrio
 Coventry Variations (1986) - brassband
 Concerto for bratsj og orkester (1999)
 The Night to Sing (2005) - brassband
 The Inventor (2011) - opera

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Redbridge
20. århundres komponister
21. århundres komponister
Britiske komponister
Britiske dirigenter
Grammy Award-vinnere
Saina Nehwal

Saina Nehwal (født 17. mars 1990 i Hisar i Haryana i India) er en indisk badmintonspiller. Nehwal deltok i singel for kvinner under Sommer-OL 2012, hvor hun tok en bronsemedalje.

Hun ble hedret med den indiske utmerkelsen Padma Shri for sin innsats i 2010.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Indiske badmintonspillere
Olympiske bronsemedaljevinnere for India
Deltakere for India under Sommer-OL 2008
Badmintonspillere under Sommer-OL 2008
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for India under Sommer-OL 2012
Badmintonspillere under Sommer-OL 2012
Deltakere for India under Sommer-OL 2016
Badmintonspillere under Sommer-OL 2016
Fødsler i 1990
Personer fra Hisar
Olympiske medaljevinnere i badminton
Jeanine Cicognini

Jeanine Cicognini (født 14. november 1986) er en svetisisk badmintonspiller. Hun var kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London etter å ha kommet blant de beste på verdensrankingen. Dette ville ha vært hennes andre deltakelse i et sommer-OL. Hun oppfylte derimot ikke de øvrige kriteriene til den sveitsiske olympiskemkomité. Plassen hennes ble overtatt av Sabrina Jacquet, som med en kvartfinaleplass i Europamesterskapet i april 2012 oppfylte kriteriene.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske badmintonspillere
Deltakere for Sveits under Sommer-OL 2008
Badmintonspillere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Sveits under Sommer-OL 2016
Badmintonspillere under Sommer-OL 2016
Personer fra Brig-Glis

Fødsler i 1986
Carlos Góngora

Carlos Góngora Mercado (født 25. mai 1989) er en ecuadoriansk bokser. Han er kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ecuadorianske boksere
Deltakere for Ecuador under Sommer-OL 2008
Boksere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Ecuador under Sommer-OL 2012
Boksere under Sommer-OL 2012
Marestella Sunang

Marestella Torres (født 20. februar 1981) er en filippinsk friidrettsutøver som spesialiserer seg i lengdehopp. Hun deltok i lengdekonkurransen i Sommer-OL 2012 i London hvor hun endte på 22.-plass blant 32 deltagere.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filippinske lengdehoppere
Deltakere for Filippinene under Sommer-OL 2016
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2016
Deltakere for Filippinene under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Filippinene under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Filippinene under VM i friidrett 2005
Deltakere for Filippinene under VM i friidrett 2009
Deltakere for Filippinene under VM i friidrett 2011
Jeļena Rubļevska

Jeļena Rubļevska (født 23. mars 1976) er en latvisk moderne femkjemper. Hun er kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London. Hun har sølv fra Sommer-OL 2004.

Eksterne lenker 
 

Latviske moderne femkjempere
Deltakere for Latvia under Sommer-OL 2000
Moderne femkjempere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Latvia under Sommer-OL 2004
Moderne femkjempere under Sommer-OL 2004
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Latvia under Sommer-OL 2008
Moderne femkjempere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Latvia under Sommer-OL 2012
Moderne femkjempere under Sommer-OL 2012
Fødsler i 1976
Olympiske medaljevinnere i moderne femkamp
My Private Trade

My Private Trade er en internettbasert valutahandelstjeneste som drives i samarbeid mellom det norske selskapet Simray AS og det Hongkong-baserte Williams Corporation Ltd. Konseptet drives fra København og Dubai.

Selskapet ble etablert av Ståle Fossberg og Morten Oseberg Andersen under navnet Simray Holdings LLC, men byttet senere navn til Simray ASA og til sist Simray AS. Fossberg er en norsk radiomedarbeider og tidligere medeier i T5PC Travel som var tilknyttet pyramidespillet T5PC. Andersen er også president i Norwegian Business Group i De forente arabiske emirater. Simray var også involvert i nettspillkonseptet Playroom4you, som ble avviklet i 2012.

I tillegg til å tilby sine kunder å tjene penger på valutahandel, er det også en inntektsmulighet ved å verve nye kunder til konseptet etter forretningsmodellen multi-level marketing (MLM). Simray har siden 2006 også drevet valutahandelstjenesten Pip Forex som på sitt nettsted oppgir at konseptet er regulert av norske lover.

Flere europeiske land har utstedt advarsler til sine borgere mot å plassere penger i konseptet fordi det ikke er MiFID-autorisert. På sine nettsider avviser My Private Trade alle disse anklagene og mener at disse advarslene dreier seg om misforståelse av forretningskonseptet. De benekter også at de driver med pyramidespill. Myndighetene i Hongkong har også advart mot Williams Corporation fordi de mener selskapet ikke har lisens til å tilby finansielle tjenester.

Referanser 

Norske finansselskaper
Nettverksselskaper
Eldar Qasımov

Eldar Pərviz oğlu Qasımov (født 4. juni 1989 i Baku i Aserbajdsjansk SSR) er en aserbajdsjansk musiker og artist. Han utgjorde den ene halvdelen av sangduoen Ell & Nikki som vant Eurovision Song Contest 2011 med sangen «Running Scared». Duoen endte på andreplass med 122 poeng i semifinale 1 og vant deretter finalen med 221 poeng. Sammen med Leyla Aliyeva og Nərgiz Birk-Petersen var han programleder for Eurovision Song Contest 2012.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

 
 
 

Aserbajdsjanske sangere
Aserbajdsjanske musikere
Deltakere i Eurovision Song Contest 2011
Programledere for Eurovision Song Contest
Personer fra Baku
Fødsler i 1989
Jan Thorsvik

Jan Thorsvik (født 20. desember 1951) er en norsk statsviter, bosatt i Kristiansand. Han er professor ved Universitetet i Agder.

Fra 1989-1991 var Thorsvik underdirektør i Finansdepartementet. Han har blant annet skrevet bøker innen organisasjon og ledelse.

Forfatterskap 
 1984: Forvaltningen og straffedømte. En studie av kriminalomsorg i frihet. Universitetsforlaget, Oslo.
 1991: Politikk og marked. Bedriftsøkonomens Forlag, Oslo.
 2007: Hvordan organisasjoner fungerer. (m/ Dag Ingvar Jacobsen) Fagbokforlaget, Bergen

Eksterne lenker 
 Presentasjon av Jan Thorsvik på UiA sine nettsider (besøkt 27. mai 2012)

Professorer ved Universitetet i Agder
Norske statsvitere
Fødsler i 1951
Taebong

Taebong eller Senere Goguryeo (Hugoguryeo) var en koreansk stat etablert av Gung Ye (궁예, 弓裔) på Koreahalvøya i 901.

Historie
Gung Ye var sønn av kong Heonan eller kong Gyeongmun. En sannsiger hadde fortalt om et syn der et nyfødt barn ville føre til katastrofe for Silla, så kongen beordret drapet på barnet. En sykepleier klarte å gjemme Gung Ye og sørget for hans oppvekst. Han sluttet seg til Yang Gil's opprørsstyrke i 892.

Etter nesten 1000 år som sentralstyrt kongedømme var Silla blitt ustabailt. Gung Ye startet sitt eget opprør og absorberte etter hvert Wang Geon's styrker i Songak, og i 898 etablerte han hovedstaden der. Han slo etter hvert Yang Gil og andre lokale ledere i det sentrale Korea og proklamerte seg selv til konge over det senere Goguryeo i 901.

Han byttet navn på riket til Majin i 904, og til Taebong i 911. Gung Ye flyttet hovedstaden til Cheolwon i 905. Taebong på sitt største omfattet et geografisk område som tilsvarer dagens Nord-Hwanghae og Sør-Hwanghae, Gyeonggi, Gangwon/Kangwon, Pyongyang, Nord-Chungcheong og de sørlige delene av Sør-Jeolla.

Taebongs fall
Senere proklamerte Gung Ye seg selv som Buddha og ble en riktig tyrann som dømte alle som gikk mot han til døden, inkludert hans egen kone, Lady Gang. I 918 hadde fire av hans egne generaler fått nok, Hong Yu (홍유, 洪儒), Bae Hyeon-gyeong (배현경, 裵玄慶), Shin Sung-gyeom (신숭겸, 申崇謙) og Bok Ji-gyeom (복지겸, 卜智謙) tok makten i landet og innsatte Wang Geon som konge. Like etter ble det nye kongedømmet Goryeo proklamert.

Kultur
Taebong hadde stor innflytelse på Goryeo kulturelt. Gung Ye var opprinnelig en buddhistmunk. Han oppfordret til buddhisme og endret på måtene buddhist-seremonier ble utført på, deriblant Palgwanhoe (팔관회, 八關會) og Seokdeungnong (석등롱, 石燈籠). Disse overlevde Gung Yes død og Taebongs fall.

Referanser

Koreas historie
Tidligere land i Asia
900-tallet i Korea
Etableringer i 918
Opphør i 918
Frambakken

Frambakken, lokalt også kalt Midtbakken, var en hoppbakke i Brumunddal i Innlandet. Den ble brukt under hovedlandsrennet (NM) i 1913, da langrennsøvelsene gikk på Hamar. Bakken var eid av Brumunddal IL, og hadde ifølge Idrettsanlegg.no størrelse K65.

Historie
Skiklubben Fram ble stiftet i 1895, og gikk straks i gang med å bygge en hoppbakke. Den var klar til bruk vinteren 1896, men snømangel gjorde at åpningsrennet først kunne holdes 7. februar 1897. Ingvald Kolden hoppet lengst i åpningsrennet med 23 meter. Hopprennet under hovedlandsrennet 1913 ble arrangert i Frambakken, med lengste hopp 41 meter. Rennet ble bivånet av rundt 10 000 tilskuere, deriblant kong Haakon VII.

I et landsrenn (nasjonalt renn) i Frambakken i 1910 skal Sigurd Brevig (eller Brevik) ha hoppet 54 meter. Det var i så fall hele 9 meter lengre enn det som i dag vanligvis anerkjennes som verdensrekord på den tiden. Imidlertid nevnes det i en artikkel i Aftenposten i 1913 at rekordhoppet i Frambakken var 51 meter, og i sin artikkel i samme avis om hovedlandsrennet 1913 mer enn antyder den kjente idrettslederen Fritz Huitfeldt at langhoppet var et fall.

Oplandske Skistevne ble arrangert i Brumunddal i 1911, med hopprenn i Frambakken. I 1921 fikk Skiklubben Fram i stand en leieavtale på 99 år med grunneier Olaf Stenbakken for området der Frambakken lå. Skiklubben Fram og Frem IL slo seg sammen til nye Fram IL i 1924. Under Framrennet 21. februar 1926 ble bakkerekorden forbedret til 52 meter av Sverre Snilsberg og Bjarne Eriksen. På 1930-tallet ble hoppbakken forbedret, og det ble satt opp nye tribuner for 300 tilskuere i 1935. Kaare Walberg satte ny bakkerekord med 58 meter under et landsrenn i 1931, og forbedret rekorden senere til 62 meter.

Fram IL og AIL slo seg sammen til Brumunddal IL i 1945. I 1953 ble Opplandske Skistevne igjen arrangert i Brumunddal, og Arvid Amdahl satte bakkerekord med 68 meter.

Frambakken var i bruk fram til begynnelsen av 1990-tallet.

Kilder
Brumunddal IL: Historikk Brumunddal IL  (besøkt 28. mai 2012)
Thorbjørn Bakken: På ski i Hedmark i 100 år. Trysil-forlaget 1999. ISBN 82-91352-31-3. s. 37, 39, 41 og 55 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Beskrivelse av geocache i Frambakken (besøkt 28. mai 2012)
Idrettsanlegg.no: Frambakken

Hoppbakker i Norge
Idrettsanlegg i Innlandet
Sport i Ringsaker
Byggverk i Ringsaker
Det demokratisk-republikanske parti (Sør-Korea)

Det demokratisk-republikanske parti (hangul: , hanja: ) var et konservativt, autoritært og statskorporativistisk eller fascistisk politisk parti i Sør-Korea. Partiet satt med makten i landet fra dannelsen i 1963 til president Chun Doo-hwan oppløste det i 1980. President Park Chung-hee, som tok makten ved et militærkupp i 1961 og ble drept i et attentat i 1979, satt med den reelle makten i partiet.

Det demokratisk-republikanske parti ble grunnlagt av etterretningssjef Kim Jong-pil, og sluttet opp om Parks politiske linje. I hans presidentperiode opplevde Sør-Korea en statsstyrt industrialisering og sosioøkonomisk modernisering, kjent som «mirakelet ved Hanelven». Landet ble omformet fra et overveiende fattig jordbrukssamfunn til en industrialisert tigerøkonomi. Med Parks mer autoritære lederstil fra 1972 kom Det demokratisk-republikanske parti på høyden av sin makt.

Etter at Park ble myrdet, sørget president Chun for å oppløse partiet, som nominelt gikk inn i Det koreanske nasjonalparti. Det var imidlertid Det demokratiske rettferdighetspartiet som overtok makten i landet, og kan ansees som Det demokratisk-republikanske partis åndelige etterfølger. Sør-Korea ble så demokratisert i 1980- og 1990-årene. Deler av det konservative politiske etablissementet i Sør-Korea kan spores tilbake til Det demokratisk-republikanske parti, men har gjennomgått både demokratiseringen og mange partiomdannelser.

Referanser 

Tidligere politiske partier i Sør-Korea
Politiske partier etablert i 1963
Politiske partier nedlagt i 1980
Slaget om Arica

Slaget om Arica, også kjent som angrepet og beseiringen av Africa Cape, var et slag under salpeterkrigen. Slaget ble utkjempet den 7. juni 1880 mellom chilenske og peruanske styrker.

Etter slaget om Tacna, som førte til boliviansk tilbaketrekning og at Bolivia trakk seg ut av krigen, stod nå Peru alene i kampen mot Chile. Trangen til å ha en havn i nærheten av styrkene som kunne bringe mat og forsyninger til soldatene og syke og sårede soldater bort fra kampene, var stor.

Dette behovet fikk chilenerne til å oppta sin virksomhet i Tacna-regionen. Den chilenske hæren, ledet av oberst Pedro Lags, angrep derfor de peruanske soldatene sine fortifiseringer Arica Cape. Angrepet bestod hovedsakelig av bajonettangrep fra chilenerne og store deler av de peruanske styrkene. Peruanernes offiser Francisco Bolognesi døde i slaget, som varte i et par timer.

Referanser

Arica
Kriger i Mellom- og Sør-Amerika
Chiles historie
Bolivias historie
Konflikter i 1880
Vitenskapsåret 1753

Vitenskapsåret 1753 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1753.

Hendelser

Astronomi
20. september - Den svenske Vetenskapsakademiens observatorium i Stockholm innvies.
 Ruđer Boškovićs De lunae atmosphaera demonstrerer mangelen på atmosfære på månen.

Botanikk

1. mai - Carl von Linné publiserer Species Plantarum, noe som ansees å være begynnelsen på den vitenskapelige klassifiseringen av vekster.

Medisin
 James Lind publiserer den første utgaven av A Treatise on the Scurvy (selv om den fikk liten oppmerksomhet på den tiden).

Teknologi
Benjamin Franklin finner finner en lynavleder, en naturlig videreføring av hans drakeksperiment i 1752.

George Semple bruker kalkmørtelsement ved gjenoppbyggingen av Essex Bridge i Dublin.

Prisvinnere
Copleymedaljen: Benjamin Franklin, amerikansk naturforsker, politiker og oppfinner. Undertegner av Declaration of Independence.

Fødsler

|-
|rowspan=2|August || 6. || François Levaillant || fransk || ornitolog ||align=center|71 ||align=center|1824 || 
|-
|12. || Thomas Bewick || britisk || xylograf, tegner og ornitolog ||align=center|75 ||align=center|1828 || 
|}
26. mars - Benjamin Thompson, amerikansk fysiker og oppfinner (død 1814)
28. april - Franz Karl Achard, tysk kjemiker (død 1821)
13. mai - Lazare Carnot, fransk ingeniør og matematiker, far til Nicolas Léonard Sadi Carnot (død 1823)
13. juni - Johan Afzelius, svensk kjemiker (død 1837)
3. august - Charles Stanhope, 3. jarl av Stanhope, britisk vitenskapsmann (død 1816)

Dødsfall
11. januar - Hans Sloane, britisk samlere og naturforsker, grunnlegger av British Museum (født 1660)
12. mai - Nicolas Fatio de Duillier, sveitsisk matematiker (født 1664)
6. august - Georg Wilhelm Richmann, tysk fysiker (født 1711)
17. august -  Olof Torén, svensk botaniker, en av Linnés elever (født 1718)
Thomas Melvill, skotsk naturfilosof (født 1726)

Referanser

Se også
Marc Silk

Marc Silk (født 1972) er en stemmeskuespiller fra Solihull i England.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Personer fra Warwickshire
Zymer Bytyqi

Zymer Bytyqi (født 11. september 1996 i Sint-Truiden) er en norsk fotballspiller med kosovo-albansk bakgrunn som spiller for den tyrkiske klubben Konyaspor.

Bytyqi ble tidlig sett på som et stort talent, og havnet raskt i utenlandske klubbers søkelys. Som 15 åring var spilleren på prøvespill i Premier League-klubben .

Karriere

Sandnes Ulf 
Bytyqi fikk sin debut i Eliteserien i kampen mellom  og  den 28. mai 2012. Han ble med det tidenes yngste spiller i Eliteserien kun 15 år og 260 dager gammel, og slo Sverre Øklands rekord fra 2009. Rekorden ble senere slått av Martin Ødegaard, som var 15 år og 118 dager ved sin debut.

Red Bull Salzburg 
August 2012 ble Bytyqi og  enig med østerrikske  om en overgang for spilleren, gjeldende fra 1. januar 2013. Bytyqi etterfulgte dermed Håvard Nielsen og Valon Berisha som signerte for klubben tidligere samme år. Spilleren opplevde problemer med språk og tilpasning i , og vendte dermed tilbake til  på lån etter 6 måneder i klubben. Returen til Sandnes Ulf bød på flere problemer, lite spilletid og mistro til trener Asle Andersens taktiske vurderinger gjorde at spilleren kom på kant med klubben.

Viking 
6. januar 2015 ble Bytyqi presentert som -spiller etter å ha undertegnet en 3-årskontrakt med klubben. Bytyqi fikk sin debut for  i tippeligaens 1. runde, 6. april 2015, da han ble byttet inn for Samuel Adegbenro etter 70 minutter. Kampen ble spilt borte mot  på Isachsen Stadion og endte 1-0 til hjemmelaget. Bytyqi fikk sitt første Viking-mål i runden etter, hjemme mot . Dette var spillerens første mål på toppnivå i karrieren, og endte 3 - 1 til . Den 20. april 2017 forlenget Bytyqi kontakten med 2 år. I november 2018 forlenget han kontrakten til ut 2020. Spilleren fikk flere oppturer i løpet av sesongen, blant annet den kampavgjørende skoringen mot  som ble spilt på den tradisjonsrike 16. mai runden foran over 12000 tilskuere. Bytyqi spilte totalt 21 kamper i sin debutsesong for klubben, derav 12 fra start. Laget hadde en god sesong, og var lenge med i medaljestriden, men endte til slutt på en 5.-plass.
Etter seks sesonger i mørkeblått ble den 8. januar 2021 klart at Bytyqi hadde signert for den tyrkiske Süper Lig-klubben Konyaspor.

Konyaspor 
8. januar 2021 signerte Bytyqi en to og et halvt års kontrakt med den tyrkiske klubben Konyaspor, og fikk draktnummer 14. To dager senere fikk han sin debut for klubben, i kampen mot , da han ble byttet inn for Deni Milošević etter 75 spilte minutter.

Meritter

Viking 
 Seriemester 1. divisjon: 2018
 Norgesmester Cupen: 2019

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Kosoviske fotballspillere
Fotballspillere for Sandnes Ulf
Fotballspillere for FC Red Bull Salzburg
Fotballspillere for Viking FK
Fotballspillere for Konyaspor
Utenlandske fotballspillere i Norge
Personer fra Sandnes kommune
Annanias Batalden

Annanias Batalden (født 25. august 1893 på Batalden i Flora kommune, død 12. juni 1973) var en foregangsmann for bedring av de handikappedes livskår på Vestlandet. For sitt arbeid mottok han Kongens fortjenstmedalje i gull.

Han var født og oppvokst på øya Batalden utenfor Florø. Han ble født med cerebral parese, og hadde endel problemer i oppveksten på grunn av det; blant annet ble han nektet skolegang fordi de lokale myndighetene trodde at han var mentalt tilbakestående. Da han var tenåring oppdaget soknepresten at han var en begavet gutt, og anbefalte ham til spesialskolen «Arbeidsskole for Vanføre»  i Oslo (nå Sophies Minde). Annanias Batalden begynte ved Sophies Minde i 1909. Ved skolen lærte han blant annet å bruke føttene til veving, maling og snekkeroppgaver, siden hendene ikke kunne benyttes på grunn av cerebral paresen. 

I 1933 etablerte Batalden Sunnfjord Vanførelag. Han reiste rundt i fylket, ofte i en pedaldrevet vogn som han kjørte selv, for å informere og rekruttere medlemmer. Han satt som leder for Sunnfjord Vanførelag i 29 år, og bidro til at nærmere 50 lokallag og støttelag for vanføresaken ble etablert på Vestlandet. Han var også reisesekretær i Vestlandske Vanførelag.  

Han stod dessuten bak hjemmet «Vestbris» for handikappede på Havreneset i Florø. En større del av hans egen eiendom ble donert til formålet. Institusjonen var i bruk til den ble lagt ned i 1984.

Referanser

Eksterne lenker 
 NRKs fylkesleksikon

Norske foreningspersoner
Kongens fortjenstmedalje i gull
Personer fra Flora kommune
Fødsler i 1893
Dødsfall i 1973
Kvinnehelse

Kvinnehelse er det fagområdet som handler om helseforhold som spesifikt gjelder kvinner. Kvinnekroppen er annerledes enn mannskroppen og kvinner har helseutfordringer som menn ikke har. Begrepet kvinnemedisin er også brukt, men kvinnehelse kan forstås som et noe bredere begrep som også tar opp emner som ikke er direkte medisinske. Kvinnehelse kan dels ses som et helsefaglig eller medisinsk tematisk forskningsområde og dels som en del av kvinneforskningen.

I 1997 nedsatte Sosial- og helsedepartementet et utvalg, ledet av professor i samfunnsmedisin Johanne Sundby, til å lage en offentlig utredning om Kvinners helse i Norge, NOU 1999:13.

I 2006 ble Nasjonal kompetansetjeneste for kvinnehelse opprettet av Helse- og omsorgsdepartementet.

Fra 1.1. 2020 endret kompetansetjenesten navn til Nasjonalt senter for kvinnehelseforskning.

Ny utredning om kvinners helse 
5. mars 2021 ble det kjent at regjeringen har oppnevnt et utvalg som skal lage en ny utredning om kvinners helse og helse i et kjønnsperspektiv. Utvalget skulle opprinnelig levere sin endelige utredning og innstilling innen 20. september 2022.  Fristen er utsatt til 8. mars 2023.

Referanser

Helse
 *
Kvinneforskning