alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
SAFE

SAFE er fagforbund for ansatte i energisektoren til lands og til havs. SAFE, en forkortelse for Sammenslutningen av Fagorganiserte i Energisektoren, ble opprettet av tillitsvalgte innenfor olje- og gassindustrien i Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund sammen med Oljearbeidernes Fellessammenslutning OFS i august 2005. OFS ble stiftet i 1973.

Ledelse 
Leder i 2014 er Hilde-Marit Rysst.

Referanser

Norske fagforbund
Etableringer i 2005
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund
Skatterevisorenes forening

Skatterevisorenes Forening er et fagforbund som ble etablert i 1939. 

Skatterevisorenes Forening er den største revisororganisasjonen i Skatteetaten. Vi organiserer landets spisskompetanse innenfor revisjon, kontroll og vurdering av næringslivets disposisjoner på områdene skatt, merverdiavgift og særavgifter, på statens vegne.

Forbundet er medlem av Unio 1. januar 2007.

Leder er Odd Arne Kjellstadli.

Eksterne lenker
 Skatterevisorenes forening

Norske fagforbund
Etableringer i 1939
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund
Unio
STAFO

STAFO, tidligere Statstjenestemannsforbundet, er et norsk fagforbund som ble etablert 17. november 1923 og organiserer ansatte i statlige virksomheter, Arbeidsgiverforeningen Spekter og Virke. Forbundet har vel 2 200 medlemmer og er tilknyttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund.

Leder er Erlend Aasbø.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fagforbund
Etableringer i 1923
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund
Yrkestrafikkforbundet

Yrkestrafikkforbundet (YTF) er et fagforbund som organiserer ansatte i bedrifter som utfører transport av personer og/eller gods. Forbundet er tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund og ble etablert i 1955. Forbundet har i 2022 mer enn 12 500 medlemmer.

Forbundsleder er Jim Klungnes (valgt 2016, gjenvalgt 2021). Linda Jæger er generalsekretær (tilsatt 2022).

Referanser

Eksterne lenker
 Yrkestrafikkforbundet – ytf.no – offisiell nettside

Norske fagforbund
Etableringer i 1955
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund
Amanda Lear

Amanda Lear (muligens født 18. november 1939 i Hongkong, men årstall og land varierer fra forskjellige kilder) er en fransk fjernsynspresentatør og programleder, maler og skribent, skuespiller og låtskriver, sanger og tidligere modell.

Karriere 
Opptrådte med en panter på plateomslaget for Roxy Music i 1973. Hun var i 20 år Salvador Dalis reisefølge, muse og elskerinne. Lear solgte millioner av disco- og new waveplater på slutten av 1970-tallet og frem til midten av 1980-tallet. Hennes plate Diamonds for Breakfast ble nummer 10 på norske hitlister i desember 1980, nummer 4 i Sverige i april samme år. På 1980- og 1990-tallet var hun programleder i flere populære programserier på fransk og italiensk fjernsyn. 

Transkvinnen April Ashley forteller i sin biografi skrevet av Duncan Fallowell, April Ashley's Odyssey (1982), om en mann ved navn Alain Tapp som danset på en kabaret for transpersoner i Paris på 1950-tallet under navnet Peki d'Oslo. Denne mannen foretok senere kjønnsskifte og ble til Amanda Lear. Ifølge boken betalte Salvador Dali operasjonen. Lear benekter påstandene.

Diskografi 
 1977: I Am a Photograph
 1978: Sweet Revenge
 1979: Never Trust a Pretty Face
 1980: Diamonds for Breakfast
 1981: Incognito
 1982: Ieri, oggi
 1983: Tam-Tam
 1985: A L
 1987: Secret Passion
 1989: Uomini più uomini
 1990: Tant qu'il y aura des hommes
 1993: Cadavrexquis
 1995: Alter Ego
 1998: Back in Your Arms
 2001: Heart
 2003: Tendance
 2005: Forever Glam!
 2005: Sings Evergreens
 2006: With Love
 2009: Brief Encounters
 2009: Brand New Love Affair
 2012: I Don't Like Disco
 2014: My Happiness

Bibliografi 
 1984: My Life with Dalí (selvbiografi)
 1987: L'Immortelle (roman)
 2006: Between Dream and Reality (kunstbok)
 2009: Je ne suis pas celle que vous croyez... (selvbiografi)

Filmografi 
 1967: Ne Jouez Pas Avec Les Martiens
 1969: Wonder wall - the movie
 1968: Fun and games for Everyone
 1970: Double Pisces, rising scorpion
 1978: Follie di Notte
 1978: Zio Adolfo in arte Führer
 1996: L'@mour Est à Réinventer - Dix Histoires d'Amour au Temps du SIDA
 1998: Bimboland
 2002: Le Défi
 2005: Gigolo
 2005: Memorias de Arkaran
 2007: Oliviero Rising
 2007: Starfuckers
 2008: Encore une nuit de merde dans cette ville pourrie
 2008: 8th Wonderland
 2008: Bloody Flowers
 2013: Jodorowsky's Dune

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 «Amanda Lear» , EuroDanceHits

Disco
Franske komponister
Franske forfattere
Franske skuespillere
Personer fra Hongkong
DreamWorks

DreamWorks, LLC, også kjent som DreamWorks Pictures, DreamWorks SKG, eller DreamWorks Studios, er et stort amerikansk filmstudio eid av Viacom.

Studioet ble startet 12. oktober 1994 av Steven Spielberg, Jeffrey Katzenberg og David Geffen. Initialene i familienavnene deres danner bokstavene SKG i firmanavnet.  De tre gikk inn med 33 millioner dollar hver, og ble støttet av Microsoft-sjef Paul Allen med 500 millioner dollar. Studioet var uavhengig til 2006, da det ble solgt for anslagsvis 1,6 milliarder dollar til Viacom. Dreamworks hovedområde er animasjonsfilm og spesialeffekter.

Studioets filmer vant Oscar for beste film tre år på rad fra 1999 til 2001, med filmene American Beauty, Gladiator og Et vakkert sinn (de to siste i samarbeid med Universal).

Studioets største suksess hittil er Shrek 2. Den har totalt tjent 920 millioner dollar.

DreamWorks Animation
DreamWorks Animation SKG, Inc. ble i 2004 skilt ut som et eget selskap.

Filmer 
Prinsen av Egypt 1998
Antz 1998
Josef – drømmenes konge 2000
Veien til El Dorado 2000
Flukten fra hønsegården 2000
Shrek 2001
Spirit: Hingsten fra Cimarron 2002
Sinbad: Legenden på de syv hav 2003
Shrek 2 2004
Stor ståhai 2004
Madagaskar 2005
Over hekken 2006
Nedenom og hjem igjen 2006
Shrek den tredje 2007
Biefilmen 2007
Kung Fu Panda 2008
Madagaskar 2 2008
Monsters vs. Aliens 2009
Dragetreneren 2010
Shrek – Lykkelig alle sine dager 2010
Megahjerne 2010
Kung Fu Panda 2 2011
Pus med støver 2011
Madagaskar 3: Full rulle i Europa 2012
De fem legendene 2012
Croods 2013
Turbo 2013
Peabody & Sherman 2014
Home (2015)
Bridge of Spies (2016)
The Boss Baby (2017)
Kaptein Supertruse: Den første episke filmen (2017)
Den avskyelige snømannen (2019)

Eksterne lenker
Stoa (Arendal)

Stoa har flere betydninger.

Stoa er et handelsområde ved E18 i Arendal kommune i Aust-Agder. Opprinnelig var området planlagt som industriområde for Øyestad kommune i slutten av 1960-årene, men er seinere utbygd med store forretninger. Disse tar sikte på å dekke et omland mye større enn Arendal og Aust-Agder. Stoa regnes som en del av Arendal sentrum, et avlastningsområde. 

Stoa er et typisk eksempel på et urbant område fra bilens tidsalder, en bilby. Forretningene er innen bransjer som krever store lokaler, og hvor den typiske kunde bruker bil. Alle forretninger har derfor store parkeringsplasser, og kundene kjører fra den ene butikken til den andre. 

Det første firmaet som etablerte seg på Stoa var engrosfirmaet i dagligvarer, O.G.Ottersland. Dette skjedde i 1965, straks etter at ny trase for E18 utenom Arendal sentrum var vedtatt på 1960-tallet. Det var da klart at all transport av betydning for firmaet nå foregikk på bil. Firmaet holdt tidligere til i Arendal sentrum der firmaet i 1955 hadde tatt i bruk et nytt lagerbygg på Tyholmen, rett ved kaia der godsrutebåtene anløp.

Stoasenteret ble etablert på 1980-tallet med stor dagligvarehandel og flere andre butikker. Denne bygningen disponeres i dag av flere møbelforretninger. De firmaene som først etablerte seg på Stoa var plasskrevende. Flere bilforretninger og bilverksteder, entreprenører, maritime firmaer og flere byggevarefirmaer dominerer området.

Det største området for detaljhandel på Stoa blir kalt Stoa vest, hvor en rekke store butikker er lokalisert omkring en stor felles parkeringsplass. I en ring utenfor butikkene går veier med varelevering som viktigste funksjon. På Stoa vest ligger blant andre tidligere landets største Biltema-forretning, Sørlandets største Obs!-varehus, og Power. Stoa har fortsatt industri: Arendals Bryggeri etablerte seg på Stoa i 1971 og er fremdeles i drift. Polaris Trykk, Som trykker aviser for Agderposten har sitt trykkeri på Stoa.  

Senere har Stoa vest blitt utvidet i 2017/18 med en av Norges største XXL forretninger, Sports outlet, Norges største lekebutikk, Subway og Power. I tillegg har tildligere etablerte butikker som Rema 1000, Europris og apotek flyttet inn i et stort nybygg. 

I 2017 åpnet i tillegg «Stoa nord», hvor det gamle Ottersland-bygget er blitt bygget om til et stort varehus med Coop Extra, Megaflis og Jula. I forbindelse med dette er det også bygget tilholdssteder for Burger King og Baker Jørgensen. 

I 2022 fikk McDonald’s avtale for å åpne resturant på Stoa, i Powers gamle byggning. Resturanten skal åpne i 2023.

Sørsvann ligger sentralt til på Stoa. Vannet er populært som rekreasjonsområde og brukes til både bading og fiske. Det er opparbeidet flere badeplasser ved vannet.

Arendalsbanen går gjennom Stoa og i 2008 ble Stoa holdeplass anlagt på Stoa vest.

Bilder

Referanser

Arendals geografi
Blickling Hall

Blickling Hall er en herregård i Blickling nord for Aylsham i Norfolk i England. Eiendommen har siden 1940 tilhørt National Trust.

Herregården tilhørte en periode Boleynslekten. Mellom 1499 og 1505 var eieren Thomas Boleyn, 1. jarl av Wiltshire og hans hustru Elizabeth. Det antas at deres to første barn, Mary og George ble født der. Det ser også ut til at paret fikk flere barn der som ikke levde opp. Dersom det mest kjente av deres barn, Anne, ble født før 1505 slik enkelte hevder ble også hun født på Blickling Hall. Det er dog mer sannsynlig at hun ble født senere, antagelig i 1507, da familien bodde på Hever Castle i Kent. Det er allikevel reist en statue av henne på eiendommen. Innskriften hevder at Anna Bolena hic nata 1507, «Anne Boleyn ble født her i 1507», noe som uansett ikke er korrekt. 

Den nåværende bygningen ble reist over ruinene av Boleynslektens eiendom av Hobartslekten i Jakob Is regjeringstid. Henry Hobart, 1. baronet, som var Lord Chief Justice of the Common Pleas, kjøpte eiendommen fra Robert Clere. Arkitekten som stod bak Hatfield House, Robert Lyminge, får også æren for den nye Bickling Hall. 

Under andre verdenskrig ble huset rekvirert av militæret og brukt som offisersmesse for RAF Oulton. Det var på dette tidspunkt at det ble overdratt til National Trust i henhold til bestemmelsene i Country Houses Scheme. Da krigen sluttet forsvant RAF, og National Trust leide det ut inntil 1960. Man begynte så med restaureringsarbeid, og i 1962 ble herregården åpnet for publikum under navnet «Blickling Hall, Garden & Park».

Eksterne lenker

 Blickling Hall, Garden & Park – informasjon fra National Trust

National Trusts eiendommer i England
Herregårder i England
Norfolk
Volkswagen-Arena

Volkswagen-Arena er en idrettsarena beliggende i den tyske byen Wolfsburg, hovedsakelig benyttet til fotball. Arenaen er hjemmebanen til den tyske fotballklubben VfL Wolfsburg som spiller i den tyske bundesligaen. Arenaen erstattet den gamle VfL Stadion da den ble oppført i 2002.

Fotballstadioner i Tyskland
Wolfsburg
Byggverk i Niedersachsen
Sport i Niedersachsen
Trine Nordgård Stensaas

Trine Nordgård Stensaas (født 27. mai 1980 i Trondheim) er en norsk fotballspiller. Hun startet karrieren i Byåsen i Trondheim, og spilte fra 2002 fem år i toppserielaget Trondheims-Ørn og deretter to sesonger i Røa. Nordgård Stensaas scoret utlikningsmålet i finalen i cupfinalen i 2002 i siste spilleminutt, som sikret ekstraomganger og etter hvert cupseier til Trondheims-Ørn.

Trine Nordgård Stensaas er gift med Ståle Stensaas, og sammen har de datteren Sophie. Da Ståle Stensaas gikk fra Rosenborg til FC Lyn Oslo våren 2007, flyttet hele familien til Oslo. Trine Nordgård Stensaas fikk jobb i Oslo for det samme motemagasin hun hadde jobbet for i Trondheim. 

Sommeren 2007 trente Nordgård Stensaas en periode med Røa samtidig som hun fortsatt spilte for Trondheims-Ørn. Hun meldte senere overgang til Røa i høstsesingen, der hun ble gjenforent med Marie Knutsen fra både Byåsen og Trondheims-Ørn. Nordgård Stensaas scoret tre mål for sin nye klubb (i tillegg til to for sin gamle) og ble seriemester med Røa i 2007. Året etter ble Stensaas serie- og cupmester med Røa. Da Ståle Stensaas' kontrakt med Lyn gikk ut etter sesongen 2008, flyttet familien tilbake til Trondheim, der Nordgård Stensaas noe overraskende valgte å spille for Byåsen igjen i andre divisjon. Hun spilte deretter i Malvik, Kattem og Trondheims-Ørn.

Meritter 
Med Trondheims-Ørn:
 Seriegull 2003
 Seriesølv 2004 og 2006
 Seriebronse 2002
 Cupgull 2002

Med Røa:
 Seriegull 2007 og 2008
 Cupgull 2008

Referanser

Eksterne lenker 
Profil hos Norges Fotballforbund

Norske fotballspillere
Norgesmestere i fotball
Fotballspillere for SK Trondheims-Ørn
Fødsler i 1980
Kristin Lie

Kristin Lie (født 13. desember 1978 i Steinkjer) er en norsk fotballspiller fra Namdalseid i Nord-Trøndelag. Hun spilte for de tre nordtrønderske fotballklubbene Namdalseid, Beitstad og Verdal før hun dro til toppserielaget Trondheims-Ørn i 1999. Hun er blitt brukt på mange ulike posisjoner på banen, men har gjort seg mest bemerket som spiss. Hun har hele 232 kamper i Toppserien for Verdal og Trondheims-Ørn.

Lie er kjent for sin målteft og gode teknikk. Da hun i 2007 var toppscorer i Toppserien, ble hun for første gang tatt ut på landslaget, 28 år gammel. Hun fikk sin langslagdebut mot Finland den 31. mai 2007.

Kristin Lie har vært toppscorer på Trondheims-Ørn fire år på rad fra 2006 til 2009.

Lie har bronse fra EM i 2009 og deltok i OL i 2008.

I 2020 kom bokverket «Med hjertet utenpå drakta» som omhandler idrettshistorien i bygda Beitstad. I denne boka er Kristins karriere dedikert et eget kapittel.

Lie ble rangert som nummer 356 på listen over de 1000 beste idrettsutøverne i Trøndelag på avisa Nidaros sin kåring i 2020.

Meritter 
Med Trondheims-Ørn:
 Seriegull 2000, 2001 og 2003 
 Seriesølv 1999, 2004 og 2006
 Seriebronse 2002
 Cupmester 1999, 2001 og 2003
Med Verdal:

 Opprykk til Toppserien i 1996

Med Beitstad FK:

 Kretsmesterskap i 1995

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske damelandslagsspillere i fotball
Norske fotballspillere
Spillere under EM i fotball for kvinner 2009
Fotballspillere for SK Trondheims-Ørn
Personer fra Steinkjer kommune
Fødsler i 1978
Mitsubishi Outlander

Mitsubishi Outlander er en bilmodell i SUV-segmentet som produseres av den japanske bilprodusenten Mitsubishi Motors Corporation. Bilen ble opprinnelig introdusert som Mitsubishi Airtrek, og var basert på konseptbilen Mitsubishi ASX som ble vist på North American International Auto Show (Detroit i 2001. ASX (Active Sports Crossover) var Mitsubishis forsøk på å møte datidens trend med biler som hadde gode offroadegenskaper uansett årstid, dette dekkes gjennom firehjulstrekk og høy bakkeklaring, samtidig skulle pris, komfort og størrelse kunne sammenlignes med vanlige biler. Nå produseres 3. generasjon av modellen, og er også å finne som ladbar hybrid.

Første generasjon 

Den første modellen av Outlander ble introdusert i Japan 20.juni 2001, denne modellen kalles også for Mitsubishi Airtrek. I 2003 kom den modellen som ble hetende Outlander, dette er den modellen som er kjent på det norske markedet.

Airtrek modellen ble produsert fra 2001 til 2005. Navnet var plukket for å "beskrive kjøretøyets mulighet for å transportere sine passasjerer på eventyrfylte turer, fri som fuglen". Outlander modellen ble produsert fra 2003 til 2006. Dens navn skulle vekke "en følelse av turer til uoppdaget land langt borte, på søk etter eventyr". Outlanderen fikk en modifisert front som økte lengden med ca. 130 mm.

Andre generasjon 

Den andre versjonen av Outlander ble lansert i Japan 17.oktober 2005, men ble først tilgjengelig i det norske markedet i februar 2007. Den ble da kun levert med en 2.0 DI-D turbodiesel motor levert av Volkswagen. I desember samme år ble bilen tilgjengelig med en nyutviklet 2.4 L MIVEC bensinmotor og en 2.2L diesel fra PSA Peugeot Citroën. PSA motoren kunne fra senhøsten 2009 også leveres med automatgir.

PSA modellene Citroën C-Crosser og Peugeot 4007 produseres av Mitsubishi i Japan, og er produsert på samme mal som Outlander.

Bilen blir produsert som 5- og 7-seter, i Norge leveres den også som 2-seters varebil, dette kommer av norske avgiftsregler. Bilen kommer da til Drammen bilhavn som 5-seter, og blir ombygd til varebil i Norge. Ombyggingen består i montering av skillevegg mot varerommet og heving av den bakerste delen av taket. Bilen blir levert til kunden med alle 5 setene og kan enkelt bygges tilbake til personbil. Outlander som varebil har et lasterom med en lengde på 175 cm. høyden er 105 cm mens bredden er 130 cm (95 cm mellom hjulhusene). Tillat totalvekt er på 2360 kg som gir en nyttelast på 660 kg. Bilen kan trekke henger med brems på 2000 kg og henger uten brems på 570 kg.

Facelift/oppgraderinger 

I slutten av 2009 kom Outlander II med en facelift. Den hadde en ny front, litt andre utforminger på kanalskjørt og noen små justeringer på interiør. Året etter lanserte Mitsubishi sin egenproduserte 2.2L dieselmotor i bilen, motoren fra Volkswagen ble da faset ut.

Eksterne lenker 
 Globalt Outlander-nettsted
Mitsubishi Outlander – informasjonsside fra Mitsubishi Motors Norge

Outlander
Bilmodeller introdusert i 2001
Bilmodeller introdusert i 2005
Joseph Grimeland

Joseph Grimeland (født 2. januar 1916 i Oslo, død 10. oktober 2002) var en norsk billedhugger, kjent blant annet for «Oslopiken» på Oslo rådhus, «Krigsseilermonumentet» på Bygdøy og fem arbeider i «Grimelandparken»: Strandparken på Høvik. 

Hans interesse for skulptur ble tidlig vakt, og etter artium begynte han på Statens kunstakademi i 1933. I sine tre år der hadde han Wilhelm Rasmussen som lærer. Han debuterte på Høstutstillingen i 1935 og deltok i 1937 i to konkurranser med heldig utfall. I konkurransen om monument til Youngstorget i Oslo ble han forbigått av Per Palle Storm, men bidraget ble likevel premiert; i konkurransen om utsmykning av Oslo rådhus ble Appell innkjøpt – og senere omarbeidet og gitt det nye navnet Oslopiken (med Odd Eidem som modell) da det sto ferdig i 1950. Skulpturene Naken gutt (innkjøpt til Nasjonalgalleriet 1940) og Den skjønne nakne ynglingen (Høstutstillingen, 1945 – begge med Knut Berg som modell) var en personlig kommentar til klassiske idealer, bl.a. contrapposto. 

Han laget scenografi til Keiser og Galileer på 1950-tallet og utformet i alt seks frigjøringsmonumenter fra 1946 til 1980. 
Han laget også statuen av Bokken Lasson med sin lutt i 1962 i Homansbyen i Oslo, i krysset Hegdehaugsveien og Oscars gate 19.

Grimeland mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1950, ble Ridder av St. Olavs Orden i 1993 og mottok Ingeborg og Per Palle Storms ærespris i 1997.

For oversikt over offentlige arbeider, se lenkene.

Litteratur 
 Joseph Grimeland. Av Stig Andersen, Odd Nerdrum, Per Ung. Gyldendal, 1996. ISBN 82-05-23445-0

Referanser

Eksterne lenker 
 
 baerum.kommune.no illustrert biografi
 cagalleri.no illustrert biografi av Øyvind Storm Bjerke

Norske billedhuggere
Kongens fortjenstmedalje i gull
St. Olavs Orden
Personer fra Oslo
Cottbus

Cottbus (Lavsorbisk Chośebuz, høysorbisk Choćebuz, polsk: Chociebuż) er en by beliggende i delstaten Brandenburg i Tyskland. Byen er den nest største i Brandenburg etter delstatshovedstaden Potsdam. Byen ligger omtrent 125 km fra Berlin ved elven Spree. Cottbus har siden 1976 vært en storby med over 100 000 innbyggere, og er en viktig by innenfor servicenæring, vitenskap og forvaltning.

Byen omtales i skriftlige kilder første gang i  1156.

Cottbus er en av de byer i Tyskland med størst andel av sorbere.

Referanser

Eksterne lenker
Marc Forster

Marc Forster (født 30. november 1969 i Neu-Ulm) er en tysk-sveitsisk filmregissør og manusforfatter. Han har regissørt filmer som Monster's Ball og Finding Neverland, og har blitt valgt til å regissere den 22. James Bond-filmen. Han takket nei til å regissere Harry Potter og fangen fra Azkaban.

Marc Forster ble født i den tyske delstaten Baden-Württemberg og vokste opp i Davos, et kjent vintersportssted i den sveitsiske kantonen Graubünden. Faren var en sveitsisk lege og moren var en tysk arkitekt. Faren, Rolf Forster, eide et legemiddelfirma og ble svært velstående i løpet av 1970-tallet. Marc Forster tok Matura ved det renommerte Institut Montana Zugerberg. På denne tiden solgte faren legemiddelfirmaet og investerte i risikoprosjekter. På kort tid tapte familien Forster det meste av formuen sin. Marc Forster fikk likevel hjelp av rike venner av familien, og flyttet i 1990 til New York for å studere ved den kjente filmskolen ved New York University. Hans første film, Loungers, spilte han inn med et budsjett på 10 000 amerikanske dollar i 1995. Filmen vant publikumsprisen ved Slamdance Festival

Eksterne lenker 
 

Tyske regissører
Sveitsiske regissører
Personer fra Ulm
Fødsler i 1969
En folkefiende (2005)

En folkefiende, med undertittelen Den sterkeste er den som står alene, er en norsk film regissert av Erik Skjoldbjærg. Han og manusforfatteren Nikolaj Frobenius har foretatt endringer av Ibsens skuespill, og de har lagt handlingen til vår tid. Filmen ble første gang vist på Tromsøs Filmfestival 19. januar 2005.

Handling 
I filmen anno 2005 er kurbadet i Ibsens opprinnelige versjon byttet ut med en drikkevannskilde. TV-kjendisen og ernæringsfysiologen Tomas Stockmann har lenge bodd i Oslo, men slutter i jobben fordi produksjonsselskapet ikke gir ham redaksjonell frihet. Tomas vil flytte tilbake til hjembyen for å selge kildevannet der på flaske. Kona blir med fordi hun tror det vil gjenreise farens og hennes dårlige rykte på hjemstedet. Sammen med broren Peter bygger Tomas opp det som forventes å bli en hjørnesteinbedrift i den lille vestlandsbyen. Alle byens innbyggere legger sine sparepenger og dugnadskrefter i bedriften, og Tomas blir tatt imot som en helt på hjemstedet. Kort tid før lanseringen får Tomas vite at Peter har skjult en rapport som viser at drikkevannet er helsefarlig. Alle som drikker vannet kan bli sterile. Tomas vil stenge produksjonen inntil de kan benytte seg av en ren kilde lengre inn i fjellet. Men dette vil koste penger, så Peter og resten av byen står imot. I filmen er Petra informasjonssjef og ikke Tomas Stockmanns datter som i Ibsens skuespill. Hun prøver å hjelpe Tomas, men får senere sparken av Peter. Til og med journalisten tier om giftstoffene når Peter truer med en dyr rettssak. Kona som lenge har støttet Tomas vil også skjule saken fordi farens plantemiddel trolig er årsaken til forurensningen. Det blir holdt et stort ”folkemøte” på nasjonal TV, der både innbyggerne i bygda og seerne kan stemme per telefon på hvilken Stockmann de støtter. Filmen ender med at flere av byens innbyggere banker Tomas. Politimesteren ber ham forlate byen. Her slutter altså filmen mer åpent enn Ibsens skuespill.

Sitater 
«Kvifor skulle eg gidde å drive uavhengig om eg ikkje turde å meine noko?»

Rolleliste

Eksterne lenker 
 
 http://ibsen.nb.no/index.gan?id=105488&subid=0

Filmer fra 2005
Norske filmer fra 2000-årene
Norske dramafilmer
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Norskspråklige filmer
Filmer regissert av Erik Skjoldbjærg