alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Kårstø gasskraftverk

Kårstø gasskraftverk er et nedlagt gasskraftverk på Kårstø i Tysvær kommune i Rogaland. Kraftverket er av typen kraftvarmeverk med kogenerasjon, som vil si at det består av en gassturbin og en dampturbin som er kombinert med en varmegjenvinningskjele. Verket er eid av Naturkraft, der Statkraft og Statoil fra starten eide 50 % hver, og har ca. 35 ansatte.

Kårstø var en av de flotteste jordbruksbygdene i Nord-Rogaland, og fylkeslandbruksstyret i Rogaland motsatte seg Statoils planer om å bygge gassterminal akkurat der. Statoils fremstilling av tomten var basert på gamle foto som viste udyrket myrland og fjellknauser.

Kraftverket ble satt i drift 1. november 2007. Anlegget som kostet to milliarder kroner, og felte Kjell Magne Bondeviks første regjering i mars 2000 da de stilte kabinettspørsmål, har imidlertid ikke vært i kontinuerlig drift, pga. ulønnsomhet. Verket fikk gratis utslippskvoter fra staten tilsvarende 1,6 millioner tonn CO2 til og med 2012. Da kvoten var oppbrukt, måtte verket kjøpe CO2-kvoter. 

Verket har en installert effekt på 420 MW med en virkningsgrad på 58–59 %. Utstyret er i stor grad levert av Siemens. Den forventede årsproduksjon er på 3,5 TWh, dvs. ca. 3 % av elektrisitetsproduksjonen i Norge. Gassforbruket ved en normal årsproduksjon er 0,6 milliarder standardkubikkmeter, eller ca. 0,5 % av norsk gasseksport, som igjen vil føre til utslipp av ca. 1,2 millioner tonn CO2.

Byggingen av kraftverket har vært omstridt, da det øker Norges utslipp av CO2. Det ble godkjent av SFT i 2000, og Statoil trakk seg ut av konsortiet i 2004. Kraftverket har installert renseanlegg for NOx og er klargjort for senere montering av renseanlegg for CO2. Det er planen at også Kårstøs CO2 skal kunne lagres i Utsiraformasjonen, på samme måte med den deponeringen som Statoil og Gassnova utreder for Mongstad gasskraftverk.

Gasskraftverket på Kårstø som var Norges største, ble nedlagt i løpet av 2018. Gassturbinen ble skipet til Hamburg, kjøpt av Siemens som i sin tid bygget kraftverket. Det var også Siemens som rev det ned.

Referanser

Eksterne lenker
 IndustCards – «CCGT Power Plants in Norway and Sweden».
 Kårstø 420MW Gas-Fired Power Plant, Norway – PowerTechnology. Besøkt 23. august 2010.
 Naturkraft
 Kårstø gasskraftverk (NVE)
 Veidekkes nettsted: Bygging av Kårstø gasskraftverk, CCPP

Gasskraftverk i Norge
Kraftverk i Rogaland
Statkraft
Statoil
Kraftverk i Tysvær
Kraftverk etablert i 2007
.455 Webley

.455 Webley, .455 Brit. eller .476 Webley er en britisk patron for revolver, vanligst brukt i Webley & Scotts sine revolvere Webley Mk I – VI.

Patronen ble i utgangspunktet utviklet for å bruke i Beaumont-Adams revolvere, bygget om fra perkusjon til patronrevolvere. Løpet på disse revolverne var dimensjonert for å bruke en 54 lødig rundkule, som tilsvarte litt over 0.45 tommer i diameter. Patronen ble originalt kalt som .450 Adams. Senere ble den redesignet til .476 Webley, med litt kortere hylse. Etter overgangen til røyksvakt krutt ble patronen døpt om (selv om kaliberet i praksis var det samme), for å minske faren for at de nye, kraftigere patronene skulle brukes i gamle våpen som var laget for svartkrutt.

På tross av forskjellene i kruttype, kulediameter og hylselengde gikk de fleste patronene om hverandre i det britiske forsyningsystemet. De nye Enfield revolverene brukte Adams-patroner, og senere Webley revolvere kunne ta både Adams- og .476 kallibrede varianter. De nyeste .455-variantene med røyksvakt krutt (Mk.III-variantene og senere) har for høyt trykk for de eldre revolverne, men disse var på dette tidspunktet (1898) faset ut av den britiske hæren.

Se også 
Liste over patrontyper

Referanser

Eksterne lenker 
 Those Confusing .455s (engelsk)

455 Webley
Tertullianus

Quintus Septimius Florens Tertullianus, på norsk og flere andre språk kjent under kortformen Tertullian, (født ca. 160, død 220/225 e.Kr.) regnes for en av oldtidskirkens mest betydningsfulle teologer. Han var en velutdannet borger i den nordafrikanske byen Kartago i dagens Tunisia, og etter sin konvertering til kristendommen da han var mer enn 30 år, ble han en svært ivrig forkjemper for den kristne tro.

Teologi 
Tertullianus var den første teolog som skrev på latin, og selv om mange av hans verker i dag har gått tapt, er det mange vitnesbyrd om at hans skrifter og teologi hadde stor utbredelse og anerkjennelse i ettertiden. Hans skrivestil var meget aggressiv, men også sarkastisk og humoristisk. Hans skrifter fikk avgjørende betydning for utviklingen av den teologiske terminologien og dogmatikken på latin, blant annet går begreper som trinitas, sacramentum, tilbake til ham. Teologisk sett er han påvirket av Ireneus av Lyon. Han bidro til Bibelens kanondannelse og formulerte som den første kirkens treenighetslære. Han holdt også fast på kristendommens jødiske opphav, herunder Det gamle testamente, og dermed bidro han til å skille kristendommen fra antikkens greskinspirerte filosofi og religion.

Tertullianus regnes blant apologetene («forsvarer» på gresk, det vil si trosforsvarer) i likhet med eksempelvis Justin Martyr og Tatianus. Senere brøt han med den katolske kirke fordi han mente den var for ettergivende i disiplinære spørsmål, og hellet mot montanismen, stiftet av profeten Montanus i Frygia i 170-årene.

Tertullianus har ofte blitt beskrevet som misogyn, særlig på bakgrunn av følgende sitat fra De Cultu Feminarum «Vet dere at hver av dere er en Eva? Guds dom over deres kjønn lever i denne tid: Skylden må nødvendigvis leve den òg. Dere er djevelens innfallsport. Dere er den kvinnen som forgrep seg på det forbudte tre. Dere er den første frafalne fra den guddommelige lov. Dere er den kvinnen som overtalte ham som enn ikke djevelen våget å antaste. Dere ødela så skjødesløst mennesket, Guds bilde. For deres frafalls skyld måtte selv Guds sønn dø.»

Skrifter 

Tertullianus skrev en lang rekke verker. Det nøyaktige antallet er ukjent, men i hvert fall rundt tredve. Mest kjente er Apologeticum (Forsvarsskriftet), som er et systematisk forsvar for den kristne tro. I Adversus Praxean (Mot Praxeas) formuleres treenighetsdoktrinen, og i De praescriptione haereticorum (Om kjetternes forskrift) og i Adversus Marcionem (Mot Marcion) hevder han sin kritikk og avvisning av gnostisisme og marcionisme.

Referanser

Eksterne lenker 

 The Tertullian Project, et nettsted som tilbyr alle skirftene til kirkefaderen, både på latin som på mange andre språk og oversettelser.
 Catholic Encyclopedia: Tertullian
 Tertullian i 1911-utgaven av Encyclopædia Britannica
 Early Christian Writings: Tertullian
 EarlyChurch.org.uk Detaljert bibliografi og artikler.
 Jerome's On Famous Men kapittel 53 er gitt til Tertullianus.
 Tertullian's works: tekster, bibelordbok og frekvensliste.

Kirkefedre
Teologer
Oasen Storsenter

Oasen Storsenter er et kjøpesenter i Karmøy kommune, nær kommunegrensen til Haugesund. Olav Thon Eiendomsselskap ASA kjøpte Oasen i 1998, de siste årene har senteret fått en betydelig ansiktsløfting.

Arealet på senteret er ca. 37 000 m² og senteret har rundt 65 butikker samt 20 øvrige leietakere. Butikktilbudet utgjøres blant annet av XXL,Meny, REMA 1000, Clas Ohlson, H&M, Vinmonopolet, Bolia og et utvalg spisesteder. Det finnes også turistinformasjon, post, treningssenter, legesenter, apotek, tannklinikk og annet. Omsetningen i 2021 var på 1 milliard kroner.

I oktober 2018 ble siste byggetrinn åpnet. Dette består av et tilbygg med  kvadratmeter handelsareal over to etasjer, med innendørs parkering under. (Referanse 3 dokumenterer dette).

Referanser 
https://thoneiendom.no/kjopesenter/oasen-storsenter/

Eksterne lenker 
 Oasen Storsenter, nettsted for senteret

Kjøpesentre i Rogaland
Byggverk i Karmøy
Næringsliv i Karmøy
Giovanni Ribisi

Antonio Giovanni Ribisi (født 17. desember 1974) er en siciliansk-amerikansk skuespiller. Han var født og oppdratt i Los Angeles i California, av Gay Landrum og Albert Ribisi. Han er tvillingbror til Marissa Ribisi og har en annen søster, Gina Ribisi. 

Ribisi var gift med Mariah O'Brien fra 18. mars 1997 til 3. november 2001. De har en datter, Lucia (født 1997).  

I 2012 giftet Ribisi seg med Agyness Deyn, men i 2015 skilte de seg.

Filmografi 
  Ted 2 (2015)
 Playing It Cool (2015)
 A Million Ways to Die in the West (2014)
 Gangster Squad (2013)
 The Rum Diary (2011)
  Public Enemies (2009)
 Avatar (2009)
 The Dog Problem  (2007)
 Perfect Stranger (2007)
 The Dead Girl  (2006)
 10th & Wolf (2006)
 The Big White (2005)
 My Name Is Earl (2005)
 Flight of the Phoenix (2004)
 Love's Brother (2004)
 Sky Captain and the World of Tomorrow (2004)
 Basic (2003)
 Cold Mountain (2003)
 I Love Your Work (2003)
 Lost in Translation (2003)
 Masked and Anonymous (2003)
 Heaven (2002)
 Shot in the Heart (2001)
 According to Spencer (2001)
 The Virgin Suicides (2000)
 Boiler Room (2000)
 The Gift (2000)
 Gone in Sixty Seconds (2000 (2000)
 It's the Rage (2000)
 The Mod Squad (1999)
 The Other Sister (1999)
 First Love, Last Rites (1998)
 Saving Private Ryan (1998)
 Phoenix (1998)
 Lost Highway (1997)
 The Postman (1997)
 That Thing You Do (1996)
 SubUrbia (1996)
 Scotch and Milk (1996)
 The Hills Have Eyes III 1995)
 Walker Texas Ranger (1994)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Skuespillere i Friends
Personer fra USA av italiensk opphav
Personer fra Los Angeles
Close to the Edge

Close to the Edge er det femte albumet til det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i september 1972. Albumet består av tre lange komposisjoner, hvorav de to første er inndelt i flere satser med egne titler. Albumet er nærmest en definisjon av begrepet progrock. 

Albumet kom på 3.-plass på Billboard 200 i USA, og på 4.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia.

Bakgrunn

Bandet benytter her den episke komposisjonsstilen til sin ytterste grense (bokstavelig talt «close to the edge»), og Yes presenterer her det som regnes som deres største kreative høydepunkt. Tekstene er ifølge Jon Anderson inspirert av Herman Hesses bok Siddhartha, og er sterkt preget av mystikk og åndelighet. «And You And I» og «Siberian Khatru» har siden utgivelsen blitt spilt på nærmest samtlige av bandets konserter.

Straks etter at albumet var ferdig innspilt sommeren 1972, besluttet Bill Bruford seg for å forlate bandet. Alan White ble raskt valgt som Brufords erstatter. White spiller ikke på albumet, men måtte lære seg det i løpet av tre dager – før bandets neste turné startet. Bruford tilbød seg å bli med på de første konsertene for å «lære opp» Alan White, men White og resten av bandet takket høflig nei, og det var kun White som spilte trommer på den påfølgende turneen.

Sporliste
Side A
 «Close to the Edge» (Jon Anderson, Steve Howe) – 18:42
I. «The Solid Time of Change»
II. «Total Mass Retain»
III. «I Get Up I Get Down»
IV. «Seasons of Man»
Side B
 «And You And I» (Anderson, Bill Bruford, Howe, Chris Squire) – 10:09
I. «Cord of Life»
II. «Eclipse» (Anderson, Bruford, Howe)
III. «The Preacher the Teacher»
IV. «Apocalypse»
 «Siberian Khatru» (Anderson, Howe, Rick Wakeman) – 8:55

Bonusspor på ny-utgivelse på CD fra 2003

Personell 
Jon Anderson – vokal
Chris Squire – bass, vokal
Steve Howe – gitarer, vokal
Rick Wakeman – piano, Mellotron, Hammondorgel, kirkeorgel, cembalo og Moog synthesizer
Bill Bruford – trommer, perkusjon

Ny-utgivelser 
1988 – Atlantic – CD
1994 – Atlantic – CD (Remaster)
2001 – Japansk Limited Edition 
2003 – Rhino – LP & CD (Remaster med bonusspor)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker   
 
 Yhwh.com – Tekstanalyse
 Yesworld.com – Musikkanalyse

Yes-album
Musikkalbum fra 1972
Progressiv rock-album
Brigt Rykkje

Johan Ingebrigt «Brigt» Rykkje (født 16. juni 1975 i Bergen) er en norsk-nederlandsk skøyteløper som har spesialisert seg på langdistanse.

Brigt Rykkje har norsk far og nederlandsk mor, og han flyttet med familien fra Norge til Nederland i 1980. I desember 1996 debuterte han i verdenscupen på skøyter på Hamar, for Norge. I 1998 fikk han sin første verdenscupseier på 5000 meter (delt med Gianni Romme). Han deltok også for Norge under OL i Nagano. Fra 1999 har han konkurrert for Nederland. I 2007 vant han bronse på 10000 meter under VM på enkeltdistanser i Salt Lake City.

Brigt Rykkje er storebror til den norsk-nederlandske skøyteløperen Bjarne Rykkje, som valgte å konkurrere for Nederland.

Personlige rekorder

Eksterne lenker 
 
 

Nederlandske skøyteløpere
Norske skøyteløpere
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1998
Skøyteløpere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Norge i enkeltdistanse-VM på skøyter
Deltakere for Nederland i enkeltdistanse-VM på skøyter
Personer fra Bergen kommune
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1975
Hundvåkøybrua

Hundvåkøybrua er ei fritt frambygg-bru i Austevoll kommune i Hordaland. Sammen med Storholmenbrua binder den sammen Huftarøy og Hundvåkøy. Hundvåkøybrua er 460 meter lang, med seilingshøyde 28 meter. Den har 3 spenn; hovedspennet er 233 meter. Byggingen av bruforbindelsen begynte i 2005, og bruene ble åpnet 17. november 2007. Bruene er en del av en arm av fylkesvei 546.

Se også
 Liste over broer i Norge
 Liste over broer i Norge etter lengde

Eksterne lenker
 Bilde av brua sett fra sør.
 Bergens Tidende: Austevollsbrua er åpnet (18. november 2007)
 Våre Veger: Austevoll – snart et samlet øyrike (06/2007, s. 38)

Fritt frambygg-broer
Fylkesvei 546
Veibroer i Vestland
Veier i Austevoll
2007 i Norge
Broer åpnet i 2007
Materiellødeleggelsesrifle

En materiellødeleggelsesrifle (eller MØR i norsk militærterminologi) er et gevær av stort kaliber som brukes til presis ødeleggelse av fiendtlig materiell.  Andre bruksområder er ødeleggelse av eksplosiver og skarpskyting på ekstremt hold.  Det store kaliberet er nødvendig for å bruke ammunisjon med spesielle egenskaper, slik som Raufoss NM140 MP «multi-purpose».

Det norske forsvaret bruker 12,7 mm materiellødeleggelsesrifle, fra den amerikanske produsenten Barrett Firearms Company.

Kjente materiellødelsesrifler:
 Accuracy International AW50F, Storbritannia (12,7 mm NATO)
 Accuracy International AS50, Storbritannia (12,7 mm NATO)
 Barrett M82A1, USA (12,7 mm NATO)
 Gepard materiellødeleggelsesrifle, Ungarn (12,7 mm NATO, 12,7 mm Bloc eller 14,5 mm Bloc) 
 McMillan TAC-50, USA (12.7 mm NATO)
 PGM Hecate II, Frankrike (12.7 mm NATO)
 Steyr IWS 2000, Østerrike (15,2 mm Proprietary Steyr APFSDS)
 Zastava M93 Black Arrow, Serbia (12,7 mm NATO 12,7 mm Bloc)
Håkon Gulbrandsen

Håkon Arald Gulbrandsen (født 15. mars 1969 i Halden) er en norsk diplomat og politiker fra Sosialistisk Venstreparti (SV). Han var statssekretær for utviklingssaker i Utenriksdepartementet 2007-2009. Gulbrandsen er utdannet jurist fra Universitetet i Tromsø.

Gulbrandsen var førstesekretær ved Norges ambassade i Pretoria, Sør-Afrika, og har også (1999–2002) vært andresekretær ved ambassaden i Damaskus, Syria. Han har også arbeidet i Utenriksdepartementets rettsavdeling og med menneskerettighets-dialog overfor Kina.

Gulbrandsen var medlem av sentralstyret i Norges Gymnasiastsamband (NGS) 1987-88.

I perioden 1989-93 var Gulbrandsen første vararepresentant fra Østfold på Stortinget, og møtte tidvis som vararepresentant for Wenche Lyngholm.

Eksterne lenker 
 

Statssekretærer fra SV
Norske diplomater
Vararepresentanter til Stortinget
Personer fra Halden kommune
Skrøotunnelen

Skrøotunnelen er en tunnel på fylkesvei 62 mellom Fressvika i Molde og Jordalsgrenda i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Tunnelen er  meter lang, og erstatter ei smal og rasfarlig veistrekning. Skrøotunnelen erstatter også Merrabergtunnelen. Sprengningsarbeidet startet 8. mars 2006, og gjennomslaget kom 30. oktober. Tunnelen var planlagt åpnet 29. juni 2007, men åpningen ble utsatt på kort varsel fordi det ble funnet sprekker i den ene betongportalen under sluttinspeksjonen. Portalen ble reparert, og tunnelen ble åpnet for trafikk 19. desember 2007. Offisiell åpning var i juni 2008. Det kostet omkring 100 millioner kroner å drive tunnelen. Tunnelen har fire nødlommer, brannslokkingsapparat hver 125 meter. Samlet pris for anlegget ble 151 millioner kroner.

I tillegg til tunnelen består prosjektet av ca. 2000 meter ny vei i dagen og 400 meter gang- og sykkelvei.

Se også
Øksendalstunnelen

Referanser

Eksterne lenker
 Våre Veger: Skrøotunnelen – født av et ras (06/2007, s. 20)
 NCC: Skrøotunnelen
 Statens vegvesen: Skrøotunnelen (1. mars 2007)
 Statens vegvesen: Utsatt åpning av Skrøotunnelen (26. juni 2007)
 Statens vegvesen: Løsning er valgt for portalen i Jordalsgrenda (7. september 2007)
 Romsdals Budstikke: Tunnelopning til jul? (17. oktober 2007)
 Statens vegvesen: Skrøotunnelen åpner for trafikk 19. desember (18. desember 2007)
 Tidens Krav: Først gjennom nytunnelen (19. desember 2007)
 Statens vegvesen: Riksveg 62 Skrøotunnelen fullføres (25. april 2008)
 Skrøotunnelen på Google Street View 

Veitunneler i Møre og Romsdal
Veier i Molde
Veier i Sunndal
2007 i Norge
Tunneler åpnet i 2007
Fylkesvei 62
Leif Svalesen

Leif Svalesen (født 21. desember 1939, død 25. juli 2010) fra Arendal er kjent for i 1974 å ha funnet vraket av slaveskipet «Fredensborg» sammen med to andre amatørdykkere. Svalesen deltok i de marinarkeologiske utgravingene i regi av Norsk Sjøfartsmuseum og Aust-Agder-Museet, og han forfattet en bok om slaveskipets siste reise i trekantfarten 1767 – 1768. Han var dessuten en viktig drivkraft bak de tre museumsutstillingene som presenterer slaveskipets siste reise. Den ene ble vist på Aust-Agder kulturhistoriske senter i Arendal, og de to andre er henholdsvis på Nasjonalmuseet i Accra i Ghana og på den tidligere koloniøya St.Croix i Vest-India. 

Svalesen var fra 1994 til 2004 medlem av UNESCOs vitenskapelige komite for slaveruteprosjektet.

Priser 
For sitt arbeid med å dokumentere og formidle «Fredensborg» ble Svalesen tildelt Aust-Agder fylkes kulturpris i 1998, i 2001 fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull, og han ble tildelt Arendal kommunes kulturpris 2007. I desember 2000 fikk han årets kulturpris fra Center for afrikansk kulturformidling, CAK.

Litteratur 
Leif Svalesen skrev bok om slaveskipet «Fredensborg», og han publiserte en rekke artikler om arbeidet med «Fredensborg», samt lokalhistoriske artikler.

 Leif Svalesen: «Trefningen ved Buskjærsteinen 1812». I Aust-Agder-Arv 1973-74, s. 181 – 188. 
 Leif Svalesen: «Fredensborgprosjektet. Lokalhistorie i verdenshistorien». I Aust-Agder-Arv 1999, s. 5 – 34. 
 Leif Svalesen: Slaveskipet Fredensborg og den dansk-norske slavehandel på 1700-tallet. Forord av Johan Kloster.  240s. J.W.Cappelens forlag 1996. ISBN 8202154812 / 82-02-15481-2
 Leif Svalesen: Slaveskibet Fredensborg og dansk-norsk slavehandel i 1700 tallet. Oversat af Vibeke Steinicke Sørensen og Hanne Steinicke. 1996. (Dansk utgave.)
 Leif Svalesen: The Slave Ship Fredensborg. A detailed account of a slave ship, its crew and its cargo. Indiana University Press. 2000.

Referanser

Eksterne lenker 
 Svalesen fikk Arendal kommunes kulturpris.Agderposten 16.11.2007

 DigitaltMuseum: Gjenstander fra Fredensborg-funnet, idag på Aust-Agder museum og arkiv, KUBEN

Norske sakprosaforfattere
Slavehandel
Norske kulturvernere
Kongens fortjenstmedalje i gull
Aust-Agder fylkes kulturpris
Fødsler i 1939
Dødsfall i 2010
Våre veger

Våre veger er et fagtidsskrift for vei, anlegg og trafikk. Papirutgaven av bladet har et opplag på ca. 15 000. Bladet blir utgitt av Teknisk Ukeblad Media AS. Ansvarlig redaktør er Jarle Skoglund.

Referanser

Eksterne lenker
 Våre veger

Norske fagblader
Veitransport i Norge
Hauge skole (Haugesund)

Hauge skole er en barne- og ungdomsskole i Haugeveien 31, Haugesund kommune i Rogaland. Skolen har ca. 50 ansatte.

Historie 
Skolens eldste del ble bygd i 1897 etter tegninger av arkitekt Einar Halleland. Skolen var byens første skolebygning og ble gitt som en gave fra skipsreder Johan Thorsen til Skåre kommune. Skolen ble overtatt av Haugesund kommune ved byutvidelsen i 1910. 

I 1924 ble fikk skolen et nytt bygg preget av nyklassisime, tegnet av S. Sexe. 
Ulike ombygninger på de eldre bygningene og en ny, tverrgående fløy ble bygget i 1953. Utvidelsen blir betraktet som et av byens beste eksempel på etterkrigstidmodernisme og er tegnet av en av byens mest markante arkitekter gjennom tidene, arkitekt David Sandved.

I 1984 ble skolen en 1–9–skole, og etter 1997-reformen utvidet til 1–10.

Referanser

Eksterne lenker 
 Hauge skoles hjemmeside
 Registrering
 Om skolen

Barne- og ungdomsskoler i Rogaland
Skoler i Haugesund
5,7 × 28 mm

5.7 × 28 mm er en patron for pistol, maskinpistol og karabin.

Patronen er designet av Fabrique Nationale i Belgia som en ren militær patron. Patronen har meget høy munningshastighet i forhold til andre pistolpatroner, samt lav rekyl, og ble i utgangspunktet designet som en patron for bruk mot mål iført skuddsikre vester eller lignende utstyr. 

Patronen er i Norge forbudt ved navn for sivile grunnet dens panserbrytende egenskap ved bruk av panserbrytende kuler

Versjoner 
 SS90 ball
 SS190 Duty Round
 SS191 Tracer
 SS192 Hollow Point
 SS193 Sub Sonic
 T194 training/duty
 SS195LF Lead Free Round
 SS196SR Sporting Round
 SS197SR Sporting Round

Våpen som bruker 5.7 x 28 mm 
 FN Five-seveN pistol
 FN P90 personlig forsvarsvåpen

Bilder

Se også 
 Liste over patrontyper

Eksterne lenker 
 

Patroner
Vimmerby

Vimmerby er en by i Kalmar län i Småland i Sverige. Det er Vimmerby kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet  innbyggere.

De er usikkert når Vimmerby fikk bystatus første gang. Byen ble i 1192 brent ned av danskene. Gustav Vasa fratok byen bystatus og rett til handel. Den fikk tilbake disse rettighetene av Karl IX. Byen brant ned 1683 og i 1821, men ble begge gangene gjenreist. 

Forfatteren  Astrid Lindgren er født i Vimmerby, og en fornøyelsespark, Astrid Lindgrens Värld, med miljøer fra hennes bøker finnes i byen. I parken finnes også de sentrale delene av byen fra første halvdel av 1900-tallet i miniatyr.

Referanser 

Tettsteder i Kalmar län
Byer i Sverige
Vimmerby kommune
Ilona Slupianek

Ilona Slupianek (født som Schoknecht 24. september 1956 i Demmin) er en tysk tidligere friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerte i kule. Hun representerte DDR under OL 1980 i Moskva (Sovjetunionen) hvor hun vant gullmedalje.

OL-medaljer 
  1980  Moskva -  Gull i friidrett, kulestøt damer  Øst-Tyskland

Eksterne lenker 
 

Tyske kulestøtere
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1976
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1976
Medaljevinnere under Sommer-OL 1980
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1980
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1980
Olympiske mestere for Øst-Tyskland
Europamestere i friidrett
Personer fra Demmin
Dopingsaker i friidrett
Deltakere under VM i friidrett 1983
Fødsler i 1956
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1982
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1978
Verdensrekordsettere i friidrett
Ilja Markov

Ilja Vladislavovitsj Markov, russisk:Илья Владиславович Марков, (født 19. juni 1972 i Asbest) er en tidligere russisk kappgjenger

Han vant gull på 20 km kappgang for herrer under VM i friidrett 1999 i Sevilla. På samme distanse vant han sølv under Sommer-OL 1996 i Atlanta og under VM i friidrett 2001 i Edmonton.

Han ble også juniorverdensmester i 1990 og europamester i 1998.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russiske kappgjengere
Verdensmestere i friidrett
Europamestere i friidrett
Personer fra Asbest
Medaljevinnere under Sommer-OL 1996
Fødsler i 1972
Deltakere for Russland under EM i friidrett 1998