alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ernst Hougen

Ernst Fredrik Hougen  (født 25. november 1887 i Kristiansand, død 13. mars 1967) var en norsk diplomat.

Han var sønn av ekspedisjonssjef og kirkestatsråd Knut Johannes Hougen (1854–1954) og Helene Elise Aars Ziesler (1864–1909) som var søster av kommandør Johan Fredrik Ziesler. Faren ble forøvrig gift igjen i 1915 med morens søster, ho Elise Aars Ziesler (1878–1961), men det er ikke så viktig. Kringkastingsmannen Julius Hougen var Ernsts søskenbarn. Selv ble Ernst i 1917 gift med Otilia  Antonie Blumenthal Henriksen (1891–1962). Etter Oslo handelsgymnasium  1906 og studieopphold i Frankrike 1908 med P. W. W. Kildals legat, jobbet han for diverse trevarefirma fra 1906 til 1919, før han fikk jobb i departementene.

Stillinger 
 1919–1926 underdirektør i Oplysningskontoret for Næringsveiene
 1926 byråsjef i Utenriksdepartementet
 1934–1936 visekonsul i Montréal
 1935 fungerende generalkonsul i New York City  
 1941 legasjonsråd ved legasjoen i London
 1942 Norges representant hos general de Gaulle i London
 1943–1944 representant og sendemann hos den provisoriske franske regjering i Alger
 1946–? sendemann til Sør-Afrikasambandet, stasjonert i Pretoria
 1952–1958 ambassadør ved Norges ambassade i Athen, sideakkreditert til Norges ambassade i Tel Aviv

Premier 
 K. St. Olavs Orden i 1946 
 K.^ Æreslegionen i Frankrike 
 K.’ Dannebrogordenen
 K." Den islandske falkeorden
 K.’ Sankt Mauritius' og Sankt Lasarus' orden fra Italia

Referanser 

Norges ambassadører til Hellas
Norges ambassadører til Israel
St. Olavs Orden
Æreslegionen
Dannebrogordenen
Den islandske falkeorden
Sankt Mauritius' og Sankt Lasarus' orden
Personer fra Kristiansand kommune
Poes lov

Poes lov postulerer at dersom en ikke kjenner forfatterens intensjoner, er det vanskelig eller umulig å skille mellom ekstremistiske meninger og en parodi på ekstremisme. Et korrelat av Poes lov er at ektefølt fundamentalisme eller ekstremisme kan bli forvekslet med en parodi. 

Loven ble først formulert av Nathan Poe i 2005 i en debatt om kreasjonisme på nettstedet christianforums.com. Allerede på 1980-tallet hadde det på Usenet blitt advart mot å skrive parodisk uten å bruke smilefjes.

Se også 
 Godwins lov
 Murphys lov

Referanser

Eksterne lenker 
 Poes Lov på RationalWiki (engelsk)

Nettkultur
Poul-Henrik Jensen

Poul-Henrik Jensen (født 27. juni 1959 i Ribe) er en dansk skolemann, fagforeningsmann og venstresideaktivist.

Jensen har vært forstander for Engelsholm Højskole ved Vejle, og ble i mai 2012 konstituert forstander og stifter av Jyderup Højskole som ble etablert på slottet Sølyst ved Jyderup

Jensen har siden midten av 1970-tallet vært en aktiv skikkelse på den danske venstresiden. Han var først medlem av Danmarks Kommunistiske Ungdom, og satt i DKUs ledelse fra 1979 til 1984. Han var også formann for Lærlinge og ungarbejdernes Landsorganisation fra 1980 til 1984. Under påskestreikene i 1985 var han aktiv, og ble senere faglig sekretær i Dansk Metalarbejderforbunds Lyngby-afdeling fra 1987 til 1994.

Jensen meldte seg i 1990 ut av Danmarks Kommunistiske Parti og inn i Enhedslisten. Han var sekretær i Folketinget for partiet fra det kom inn i det danske parlamentet.

I 2000 ble han leder av Danske Jazz, Beat og Folkemusik Autorer (DJBFA), organisasjonen til danske sangskrivere og komponister.

Bibliografi 
 Fra Slotsgade til Stutthof, historie om ung politisk fange under besættelsen (med Niels Ole Frederiksen), Forlaget Friis (2006)
 Rejse i dødens fodspor, beretning fra en overlevende kz-fange (med Niels Ole Frederiksen), Forlaget Friis (2001)

Referanser

Eksterne lenker 
 Om Poul-Henrik Jensen på Jyderup Højskoles nettsider
 Fra budstrejke og Enhedslisten til musikernes frontkæmper, JyskeVestkysten 10. juli 2009 

Enhedslisten-politikere
Danske fagforeningspersoner
Danske journalister
Danske pedagoger
Personer fra Ribe
André Bratten

André Bratten (født 9. oktober 1987) er en norsk musikkprodusent innen electronica/house/techno. Han er del av den norske «Oslo-disco»-scenen. 

I 2013 kom Brattens første album Be A Man You Ant ut på plateselskapet Full Pupp. I anmeldelsen av albumet omtaler Dagbladet ham som Oslos nye «diskoprins». Han ga ut sitt andre album Gode i november 2015. For albumet fikk han Spellemannprisen 2015 i klassen elektronika/dancemusikk. I 2019 ga han ut albumet Pax Americana og vant sin andre Spellemannpris under Spellemannprisen 2019 i klassen elektronika.

Diskografi 
 Be A Man You Ant (Full Pupp, 2013)
 Gode (Smalltown Supersound, 2015)
 Pax Americana  (Smalltown Supersound, 2019)
 Picture Music  (Smalltown Supersound, 2022)

Referanser 

Norske artister innen elektronisk musikk
House-artister
Vinnere av Spellemannprisen
Personer fra Oslo
Kjell Østrem

Odd Kjell Østrem (født 3. oktober 1932, død 14. oktober 2014) var en norsk diplomat fra Tau i Strand kommune i Rogaland.

I 1956 ble han uteksaminert fra Norges Handelshøyskole om siviløkonom. Han fikk senere fransk statsstipend for å studere i Aix-en-Provence i Frankrike. Han arbeidet innen shippingbransjen før han ble knyttet til den norske ambassaden i Rabat (Marokko) i 1959. I 1966 hadde han gjennomført Utenriksdepartementets aspirantkurs, og tjenestegjorde deretter ved ambassadene i Reykjavík, i Praha og ved den norske NATO-delegasjonen i Brussel. Han ble utnevnt til ambassadør i Abidjan, Elfenbenskysten i 1987 og var senere ambassadør til Marokko og til Tunisia.

Kjell Østrem var kommandør av St. Olavs Orden (1995).

Posteringer 
 1959–1964 Norges ambassade i Rabat, Marokko
 Fra 1966 ved ambassadene i Reykjavik og Praha
 1975–1983 ambassaderåd og ministerråd ved Norges delegasjon til NATO i Brussel
 1983–1987 underdirektør i UDs politiske avdeling
 1987–1992 ambassadør ved Norges ambassade i Abidjan, Elfenbenskysten. Sideakkrediert til Bamako, Banjul, Conakry, Dakar og Monrovia
 1993–1994 ambassadør ved Norges ambassade i Rabat, Marokko
 1994–1999 ambassadør ved Norges ambassade i Tunisia, sideakkreditert til Alger og Tripoli

Referanser 

Norske ambassadører
Personer fra Strand kommune
Kommandører av St. Olavs Orden
Lardal barneskole

Lardal barneskole er en barneskole i Svarstad i Larvik kommune. Skolen ble vinteren 2016 sammenslått med Lardal ungdomsskole til Lardal skole. Navnene på skolene brukes ofte fortsatt, men de styres under Lardal skole.

Se også 
 Lardal ungdomsskole

Referanser 

Skoler i Larvik
Barneskoler i Vestfold og Telemark
Lardal
Lardal ungdomsskole

Lardal ungdomsskole er en ungdomsskole i Svarstad i Larvik kommune. Skolen ble i slutten av 2016 sammenslått med Lardal barneskole til Lardal skole. Navnene på skolene brukes ofte fortsatt, men de styres under Lardal skole.

Se også 
Lardal barneskole

Referanser

Skoler i Larvik
Ungdomsskoler i Vestfold og Telemark
Lardal
Fetsund nye bru

Fetsund nye bru er ei veibru langs  som krysser Glomma mellom tettstedene Fetsund og Østersund i Lillestrøm kommune i Akershus. Den er 595 meter lang, med lengste spenn på 90 meter.

Den nye veibrua ble påbegynt i 1954 og ble åpnet av kong Olav V den 12. desember 1959.  Den ligger noen hundre meter nedstrøms for jernbanebrua Fetsund bru som til da hadde vært kombinert vei- og jernbanebru. Ny bru hadde lenge vært nødvendig fordi den gamle brua var konstruert for bare tre tonns akseltrykk. 

Statens vegvesen region øst gjennomførte i 2012 en mulighetsstudie for ny veibru i Fetsund (nyere enn Fetsund nye bru). Den planlegges å bygges 2025-2027.

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser

Litteratur 
Kulturnett Akershus: Brubygging over Glomma

Veibroer i Viken
Veier i Lillestrøm kommune
Broer åpnet i 1959
1959 i Norge
Abrahallen

Abrahallen er en fotballhall på Sveberg i Malvik kommune i Trøndelag. Den opprinnelige hallen ble bygget som en overtrykkshall av plast i 1996 etter initiativ fra Malvik Idrettslag og Jens Brattgjerd, eier av firmaet ABRA Kulelagersenteret. Hallen fikk navn etter Brattgjerds firma som takk for at han var med på å finansiere byggingen. Fotballklubben , som i flere år hadde benyttet hallen til trening på vinteren, kjøpte hallen i 2001.

Kollapser og ny hall
Den 3. januar 2009 kollapset den opprinnelige hallen etter flere døgn med kraftig snøfall over Trondheimsregionen. Hallen ble gjenreist med ny plastduk i august samme år.

I romjula 2011, under stormen Dagmar, kollapset hallen nok en gang. Etter at hallen hadde kollapset to ganger på tre år, ble det besluttet å bygge en mer solid hall av stål etter modell av Bankhallen på Melhus. Den nye stålhallen ble innviet den 24. november 2013.

Brukere
Hallen brukes først og fremst til trening, både av Rosenborg og av lokale klubber som Hommelvik IL og Malvik IL.

Malvik IL arrangerer også den årlige Malvikcupen i Abrahallen. Dette er Norges største innendørs fotballcup.

I 2010 spilte Ranheim sine seks første hjemmekamper i Adeccoligaen i hallen, mens deres egen hjemmebane ble oppgradert til å møte NFFs krav til spill i Adeccoligaen.

Referanser 

Byggverk i Malvik
Idrettshaller i Norge
Idrettsanlegg i Trøndelag
Rosenborg Ballklub
Monrad Helle

Monrad Helle (født 1919) er en tidligere norsk diplomat.

Han har diplomeksamen fra Norges Handelshøyskole 1943 og startet for Utenriksdepartementet i 1947.

Posteringer 
 –1963 ambassadesekretær ved Norges ambassade i Wien
 1963–1966 konstituert konsul i Shanghai i Kina
 1968–1970 hovedlærer ved Forsvarets høyskole
 1970–1971 Norges ambassade i Beijing i Kina som stand-in for ambassadør Ole Ålgård
 1975–1981 Norges ambassade i Abidjan i Elfenbenskysten, sidekreditert til Niamey (Niger), Bissau (Guinea-Bissau), Conakry (Guinea), Dakar (Senegal) og Monrovia (Liberia).
 1982  generalkonsul i Marseille og Monaco

Referanser 

Norges ambassadører til Elfenbenskysten
Norges ambassadører til Guinea
Norges ambassadører til Guinea-Bissau
Norges ambassadører til Liberia
Norges ambassadører til Niger
Norges ambassadører til Senegal
Tidslinje over livets evolusjonshistorie

Denne tidslinjen over evolusjonen er et produkt av gjeldende vitenskapelige teorier som gir en oversikt over de største hendelsene i utviklingen av ulike livsformer på planeten Jorden. Innenfor biologifaget bruker man begrepet evolusjon om endringene levende vesener har gjennomgått over lengre tid, på bakgrunn av endringer i de arvelige egenskapene. Evolusjonære prosesser står bak den store variasjonen av liv på alle nivåer, og likhetene mellom de mange forskjellige artene indikerer en felles avstamning; at alle arter, levende og utdødde, har utviklet seg fra denne gjennom prosessen kalt evolusjon.

Datoene i artikkelen er estimater basert på vitenskapelige funn.

Tidslinje 

I løpet av 4,6 milliarder år i bane rundt sola har Jorden hatt et stadig økende mangfold av livsformer. Tallende er omtrentlige, og basert på fossilfunn:

 de siste 3,6 milliarder år, enkeltcellede organismer (prokaryoter);
 de siste 3,4 milliarder år, cyanobakterier som driver fotosyntese;
 de siste 2 milliarder år, eukaryoter;
 de siste 1 milliard år, utvikling av flercellede organismer;
 de siste 600 millioner år, dyr med enkel oppbygning;
 de siste 550 millioner år, tosidig symmetriske dyr (dyr med for- og bakside)
 de siste 500 millioner år, fisk og proto-amfibier;
 de siste 475 millioner år, landplanter;
 de siste 400 millioner år, insekter og frø;
 de siste 360 millioner år, amfibier;
 de siste 300 millioner år, krypdyr;
 de siste 200 millioner år, pattedyr;
 de siste 150 millioner år, fugler;
 de siste 130 millioner år, blomster;
 de siste 60 millioner år, primater;
 de siste 20 millioner år, familien Hominidae (de 'store apene');
 de siste 2,5 millioner år, Menneskeslekten
 de siste 200.000 år, Homo sapiens sapiens (moderne mennesker).

Periodiske utryddelser har midlertidig redusert det biologiske mangfoldet og fjernet:
 2,4 milliarder år siden, mange obligate anaerobe mikroorganismer i den såkalte oksygenkatastrofen;
 252 millioner år siden, trilobitter, i Perm-trias-utryddelsen;
 66 millioner år siden, pterosaurer og ikke-flygende dinosaurer, i Kritt-paleogen-utryddelsen.

Se også 
 Masseutryddelse
 Geologisk tidsskala
 Jordens historie
 Naturhistorie

Fotnoter

Eksterne lenker 
 Om evolusjon på forskning.no
 Bloggen til Systematikk og evolusjonsgruppa ved NTNU

Evolusjonsbiologi
Øystein Bø

Øystein Bø (født 19. november 1959) er en norsk offiser, jurist, diplomat og politiker (Høyre). Han ble i februar 2018 utnevnt til Norges ambassadør til NATO. Fra oktober 2013 til høsten 2017 var han statssekretær i Forsvarsdepartementet.

Utdanning 
Øystein Bø gikk Befalsskolen for Infanteriet i Sør-Norge i perioden 1980 til 1981. I perioden 1983–1989 studerte han juridicum ved Universitetet i Oslo og ble uteksaminisert cand. jur.

Karriere 
Fenrik Bø var troppsbefal i Forsvaret ved 6. divisjon, Brigaden i Nord-Norge.

Øystein Bø var advokatfullmektig i 1989 hos Advokatfirmaet Knut Rye Holmboe i Tromsø.

I 1990 kom Bø til Utenriksdepartementet hvor han en rekke roller, blant annet ministerråd og nestleder for NATO-delegasjonen i Brussel, leder for utenriksministerens sekretariat og 1. ambassadesekretær ved ambassaden i Sarajevo (OHR) sekondert som juridisk rådgiver til Høyrepresentanten (OHR, under Carl Bildt) i Bosnia. I 2010 ble han komitésekretær for Utenriks- og forsvarskomiteen. Han hadde disse rollene inntil han 16. oktober 2013 ble utnevnt til statssekretær i Forsvarsdepartementet.  Den 17. november 2017 ble Bø gitt avskjed i nåde fra embedet som statssekretær og begynte i jobb ved utenriksdepartementet. Sommeren 2018 begynte han i stillingen som norsk NATO ambassadør ved NATOs hovedkvarter i Brussel, Belgia.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Statssekretærer i Regjeringen Solberg
Statssekretærer fra Høyre
Norske jurister
Offiserer i Hæren (Norge)
Ra (film)

Ra er en norsk dokumentarfilm fra 1972. Filmen er laget av Thor Heyerdahl og inneholder autentiske opptak fra hans seilaser med sivbåtene «Ra» og «Ra II».

Heyerdahl ønsket å prøve ut teorien om at det kunne ha vært kontakt mellom det afrikanske og det søramerikanske kontinentet allerede i oldtiden. Filmen dokumenterer de to seilasene over Atlanterhavet, den første med «Ra» som ikke nådde helt fram og den andre med «Ra II» som i juli 1970 nådde fram til Barbados etter 57 dager og 6100 km til havs.

Filmen hadde premiere på norske kinoer 5. oktober 1972. Den ble nominert til Oscar for beste dokumentarfilm, men nådde ikke helt til topps..

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dokumentarfilmer
Filmer fra 1972
Norske dokumentarfilmer fra 1970-årene
Norskspråklige filmer
Lars Andreas Lunde

Lars Andreas Lunde (født 27. juli 1963) er en norsk sivilingeniør, siviløkonom og politiker for Høyre som 2013–2018 var statssekretær i Klima- og miljøverndepartementet. Han kommer fra Bærum.

Karriere 
Lunde er sivilingeniør i marin teknikk fra NTH fra 1988 og siviløkonom fra NHH fra 1993. Mellom 1993 og 2000 var Lunde ansatt som førstekonsulent i Statistisk sentralbyrå.

Politisk karriere 
Lars Andreas Lunde har vært leder av Høyres Studenterforbund 1991–1992 og medlem av Høyres sentralstyre.

Lunde var fra 2001 frem til utnevnelsen som statssekretær rådgiver for energi- og miljøfraksjonen i Høyres stortingsgruppe.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Statssekretærer i Regjeringen Solberg
Statssekretærer fra Høyre
Norske sivilingeniører
Norske siviløkonomer fra NHH
Personer fra Bærum kommune
Den armenske fotballcupen

]]
}}
Den armenske fotballcupen, også kalt den armenske uavhengighetscupen, er en årlig fotballturnering i Armenia arrangert av Armenias fotballforbund (FFA). Turneringen avvikles etter cup-prinsippet og vinneren av turneringen blir kåret til armensk cupmester. Turneringen har vært avholdt hvert år siden 1939, og vinneren av cupen får tildelt en plass i første kvalifiseringsrunde av Europaligaen.

Turneringen ble avholdt for første gang i 1939, da landet var en del av Sovjetunionen. Turneringen fungerte den gangen som kvalifisering til den sovjetiske fotballcupen. Etter landets uavhengighet i 1992, og to år uten avholdte mesterskap, ble turneringen gjeninnført med navnet den armenske uavhengighetscupen. Mestvinnende lag er FC Pjunik og FC Mika, som per 2013 stod med seks nasjonale titler hver.

Den armenske supercupen har hvert år siden 1997 blitt spilt mellom vinneren av den armenske fotballcupen og vinneren av den øverste divisjonen Hajastani Bardzragujn khumb.

Vinnere 

 1991/92: 
 1992/93: 
 1993/94: 
 1994/95: 
 1995/96: 
 1996/97: 
 1997/98: 
 1998/99: 
 1999/00: 
 2000/01: 
 2001/02: 
 2002/03: 
 2003/04: 
 2004/05: 
 2005/06: 
 2006/07: 
 2007/08: 
 2008/09: 
 2009/10: 
 2010/11: 
 2011/12: 
 2012/13: 
 2013/14: 
 2014/15: 
 2015/16: 
 2016/17: 
 2017/18: 
 2018/19: 
 2019/20: 
 2020/21: 
 2021/22:

Referanser

Eksterne lenker 
 Den armenske fotballcupen hos Soccerway.com

Fotballturneringer i Armenia
Repeterende arrangementer etablert i 1939
1930-årene i Armenia
Arne Pettersen

Arne Pettersen (født 15. september 1912 i Melbu i Vesterålen, død 19. mars 1997)
 var en sentral tillitsmann i Norges Kommunistiske Parti, under krigen motstandsmann og Grini-fange. Av yrke var han maler.

Pettersen engasjerte seg tidlig i AUF på hjemstedet Melbu, men var stadig i opposisjon i diskusjonene om Arbeiderpartiets program. Da han flyttet til Oslo ble han i 1934 medlem av Norges Kommunistiske Ungdomsforbund. I 1937 studerte han ved Björknäs Folkhögskola utenfor Stockholm, der de nordiske kommunistpartienes drev et felles skoleringstilbud. Året etter ble han valgt inn i NKUs sentralstyre. 

Under okkupasjonen deltok han i illegalt arbeid, og var blant annet med på utgivelsen av de illegale avisene Norsk Ungdom og Friheten. Han ledet ungkommunistene i Oslo og Akershus, før han ble arrestert 18. mai 1942 og innbrakt på Møllergata 19. 

28. mai ble han overført til Grini fangeleir utenfor Oslo, der han ble sittende resten av krigen. På Grini representerte han NKP i den gruppa fanger som mot slutten av krigen la planer om samling av DNA og NKP.

Etter krigen var han politisk sekretær i NKU, og blant annet engasjert i arbeidet med NKUs tidsskrift Unge Viljer. 
Senere ble han sjef for partiets bokforlag. Pettersen var medlem av NKPs sentralstyre fra 1947 til 1975.

Bibliografi 
 Norske rothoggere : bruddstykker fra den revolusjonære arbeiderbevegelsen, Falken Forlag (1983) 
 Marx og Engels, bind 1-4 (red.) Falken Forlag (1991) 
 Hva var galt med NKP? Om de historiske røtter til Furubotn-oppgjøret i NKP 1949-1950, Falken Forlag (1999)

Referanser

Eksterne lenker 
 Intervju med Arne Pettersen på nkp.no, opprinnelig publisert i Friheten 

Norges Kommunistiske Parti
Personer fra Hadsel kommune
Fødsler i 1912
Dødsfall i 1997
Fanger på Grini fangeleir
Kristian Pedersen Tønder

Kristian Pedersen Tønder (født 9. november 1860 i Nesna, død 9. mars 1934 i Aker) var en norsk politiker (Ap), teolog og redaktør.

Tønder arbeidet i flere år som lærer, dels i Troms, dels i Oslo. Her studerte han samtidig og ble cand. theol. i 1894 og tok praktikum i 1901.

I 1902 ble han residerende kapellan i Ibestad. Dette prestegjeldet ble delt i 1907, og Tønder ble da sogneprest i det nye Salangen sognekall, en stilling han hadde fram til 1931. 

Han ble valgt til ordfører i Salangen i 1905 og satt i vervet til sin død. Han var også i perioder formann i forliksrådet, i skolestyret og i kretssykekassen. Han hadde også verv i amtet/fylket.

Han var innvalgt på Stortinget i seks perioder: fra 1916 til 1918 for Trondenes krets, fra 1919 til 1921 for Senjen krets, og fra 1922 til 1933 for Troms fylke. Han var Stortingets sekretær fra 1928 til 1932 og satt i tollkomiteen 1916–18, næringskomite nr. 1 1919–30 (formann fra 1928) og sjøfarts- og fiskerikomiteen 1931–33. Tønder var aktiv i avholdsbevegelsen og ledet Arbeiderpartiets avholdsgruppe på Stortinget 1928–33.

Tønder grunnla avisa Folkeviljen i 1911 og var dens første redaktør. 

Tønders sønn Per Tønder var også ordfører i Salangen i mange år. En av hans eldre døtre het Katinka Leonora, og var senere kjent som Käthe Schultz.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Norske lutherske prester
Norske redaktører
Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter for Troms
Stortingsrepresentanter 1916–1918
Stortingsrepresentanter 1919–1921
Stortingsrepresentanter 1922–1924
Stortingsrepresentanter 1925–1927
Stortingsrepresentanter 1928–1930
Stortingsrepresentanter 1931–1933
Ap-ordførere i Troms
Ordførere i Salangen
Personer fra Nesna kommune
Norges ambassade i Kabul

Norges ambassade i Kabul ble opprettet i 2001 og huser Norges ambassadør til Afghanistan. I likhet med mange andre vestlige land etablerte Norge ambassade der i 2001 etter Talibans fall. Det var Peter Nicolay Ræder, som sammen med Bjørn Johannessen, forestod lokalisering og opprettelse av ambassade. Ræder fungerte som Charge d`affaires de første par månedene etter ambassade-etableringen i januar 2002, deretter overtok Johannessen, som siden mai 1999 hadde vært ministerråd ved ambassaden i Islamabad. Han ledet ambassaden i Kabul fram til september 2004.
1962–1965 Knut Aars fra Norges ambassade i Teheran
1965–1970 Thorleif Lintrup Paus fra Teheran
1970–1975 Nils Anton Jørgensen fra Teheran
1975–1979 Knut Sverre fra Teheran
1979–1982 Tormod Petter Svennevig fra Teheran
Fra 1982 til 2001 synes ingen å ha vært sideakkreditert til Kabul. En helt norsk ambassade ble åpnet i 2001, og fra 2004 med egen ambassadør
2002 Tore Toreng fra Islamabad
2003 Janis Bjørn Kanavin fra Islamabad
2004 Jan Erik Leikvang
2008–2010 Kåre Reidar Aas
2010–2012 Tore Hattrem
2012–2014 Nils Haugstveit
2014–2018 
2018–2020 Kjell Tormod Pettersen
2020– Ole Andreas Lindeman

Referanser

Kabul
Afghanistan
Kabul
Christel-drapet

Christel-drapet gjaldt forsvinningen og drapet av en 22 år gammel jente fra Asker i 1994. Jenta ble aldri funnet, og det var første gang i Norge at en person ble dømt i en drapssak uten at offeret var funnet.

Saken 
Om kvelden 26. august 1994 reiste Asker-jenta Christel Gjøvikli med en venninne til Åndalsnes med tog, der hun skulle besøke kjæresten på Averøy i Møre og Romsdal. Kjæresten og Christel var blitt kjent på kontakttelefonen og møttes et par ganger tidligere. Venninnen tok første tog tilbake til Oslo. Kjæresten kjørte hjem. Siden hørte ingen fra Christel, og hun ble meldt savnet 15. september. Til tross for en omfattende politiaksjon ble hun aldri funnet. Kjæresten hennes tilsto etter lange avhør at han hadde drept henne og dumpet liket i sjøen utenfor Hestskjæret fyr, som er nesten 200 meter dypt, og alle søk etter den døde var forgjeves. Kjæresten ble dømt til 15 års fengsel den 14. mars 1995.

Referanser

Kilder
 Hvem Hva Hvor 1995 og 1996 
 Nordisk Kriminalkrønike 1995

Hendelser i 1994
Drap
Rettssaker i Norge