alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bjørn Ianke

Artikkelen er om musikeren. Se også møbeldesigneren Bjørn Ianke (1919-1991)

Bjørn Ianke (født 24. februar 1948 på Hamar, død 15. mars 2002 i Frankfurt am Main) var en norsk musiker (kontrabass), kjent som en av landets ypperste. Han var samboer med Cecilie Løveid.

Oppveksten var i Fredrikstad og Bodø, der han startet Bjørn Iankes trio. Etter studier med Henrik Lindemann i Oslo og Ludwig Streicher i Wien var han fast vikar i Oslo Filharmoniske Orkester en  tid før han gikk over til Württembergisches Staatsorchester i Stuttgart.  Ianke var også ved Bergen Filharmoniske Orkester fra 1986, ved Den Norske Opera fra 1987, før han i 1998 gikk til Det Kongelige Teater i København.

Som solist var han ved Festspillene i Bergen 1989,  Nordisk Musikkfest i Göteborg 1991, i egne oppsetninger i Stockholm og Berlin, med Norske Blåsere ved Rheinisches Musikfest i Essen i 1993, og året etter ved BASS 94 i Avignon. Til sin egen 70-årsdag skrev Arne Nordheim Three stanzas for doublebass alone, med Ianke som påtenkt utøver i 2001. Verket ble oppført i Den Sorte Diamant på Nordheims fødselsdag.

 Utgivelser 
 The Contemporary Solo Doublebass I (Simax, 1989).
 The Contemporary Solo Doublebass II (Simax, 1997). Verker av blant andre Antonio Bibalo og Åsmund Fedje.
 The Contemporary Solo Doublebass III'' (Simax, 2002). Komposisjoner av Arne Nordheim, Åse Hedstrøm, Henrik Hellstenius og Iannis Xenakis i opptak fra Sofienberg kirke. Utgitt posthumt.

Referanser 

Norske bassister
Personer fra Hamar kommune
Fødsler i 1948
Dødsfall i 2002
Giovan Battista Ramusio

Giovan Battista Ramusio eller Giambattista eller Giovanni Battista Ramusio (født 20. juli 1485 i Treviso i Italia, død 10. juli 1557 i Padova) var en venetiansk humanist, forfatter, diplomat, historiker, geograf og embedsmann. Etter en karriere i Vanezias diplomatiske tjeneste ble han til slutt av staten Venezias styrende i Timannsrådet.

Ramusio studerte i Padova under Pietro Pomponazzi og Aldo Manuzzio. Her studerte han fremfor alt det latinske og det greske språk og antagelig også noen orientalske språk, men hengav seg deretter ført og fremst til kosmografien og geografien.

I ettertid minnes han særlig for sitt omfattende verk Delle navigationi e viaggi som utkom i 1550-årene og inneholder gjenfortellinger om geografiske ekspedisjoner til forskjellige deler av verden, blant andre Magellans reise og beretningen om Pietro Querinis forlis på Røst i Lofoten.  Et bind som utkomt posthumt i 1559 omhandlet Asia, og det gjenforteller detaljert Marco Polos reiseopplevelser. Verket ble gjenutgitt en rekke ganger, og var en viktig grunn til at Marco Polos egen beretning, kjent som Il Milione, ble trukket frem fra glemselen og ble kjent over hele Europa.

Referanser 

Fødsler i 1485
Dødsfall i 1557
Personer fra Treviso
Italienske forfattere
Italienske diplomater
Italienske politikere
Humanister
Italienske historikere
Italienske geografer
Sony Dwi Kuncoro

Sony Dwi Kuncoro (født 7. juli 1984) er en indonesisk badmintonspiller. Han har ingen større internasjonale mesterskapstitler, men tok sølv i VM i 2007 der han tapte i finalen mot verdensener Lin Dan fra Kina. Han har i også bronsemedalje fra Sommer-OL 2004 i Athen. Kuncoro var tatt ut til å representere Indonesia under Sommer-OL 2008, der han røk ut i kvartfinalen mot Lee Chong Wei fra Malaysia.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Indonesiske badmintonspillere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Indonesia
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Indonesia under Sommer-OL 2004
Badmintonspillere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Indonesia under Sommer-OL 2008
Badmintonspillere under Sommer-OL 2008
Personer fra Surabaya
Fødsler i 1984
Olympiske medaljevinnere i badminton
Markdvergblomsterflue

Markdvergblomsterflue (Neoascia podagrica) er en liten flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er utbredt over det meste av Norge, men mangler i fjellet i Sør-Norge og i de nordligste delene.

Utseende 

En liten (5–6 mm), slank, blankt svart blomsterflue. Bakkroppen har to gule tverrbånd. Hodet er bredere enn resten av dyret, fasettøynene er bredt adskilte i pannen hos begge kjønn, og nakne. Antennene er svarte, det tredje leddet er noe tilspisset og nesten dobbelt så langt som bredt. Thorax er litt lengre enn bred. Bakkroppen er kølleformet, med to forholdsvis smale, gule tverrbånd som er rette og jevnbrede. Beina er gule og svarte, baklårene helt svarte og kraftig fortykkede, bakleggene er krumme, mest svarte, men gule ved roten og spissen. Vingene er litt gråaktige, de to ytterste tverr-årene har mørke skyggeflekker, vingemerket er brunt.

Levevis 
Den lever på strandenger og andre fuktige enger. Larvene kan finnes i kompost, mudder og i fuktig møkk. De voksne fluene flyr i mai-september og besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i den palearktiske sone østover til Bajkalsjøen. I Norge er den utbredt i Sør-Norge, og langs kysten til Lofoten.

Systematisk inndeling 

 fluer (Brachycera)  
 Muscomorpha 
 høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
 Aschiza
 familien blomsterfluer (Syrphidae)
 underfamilien Eristalinae
 gruppen Chrysogastrini 
 slekten dvergblomsterfluer, Neoascia Williston, 1887
 markdvergblomsterflue, Neoascia podagrica (Fabricius, 1775)

Kilder og litteratur 
 Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
 Nielsen, Tore R. 1999. Check-list and distribution maps of Norwegian hoverflies with description of Platycheirus laskai nov. sp. (Diptera, Syrphidae). NINA Fagrapport 035. Norsk institutt for naturforskning.

Eksterne lenker 
 

Blomsterfluer
Myrdvergblomsterflue

Myrdvergblomsterflue (Neoascia tenur) er en liten flue som tilhører familien blomsterfluene. Den er utbredt over det meste av Norge, men mangler i fjellet i Sør-Norge og i de aller nordligste delene.

Utseende 
En liten (4–6 mm), slank, blankt svart blomsterflue. Bakkroppen har to gule tverrbånd. Hodet er bredere enn resten av dyret, fasettøynene er bredt adskilte i pannen hos begge kjønn, og nakne. Antennene er svarte, det tredje leddet er noe tilspisset og nesten dobbelt så langt som bredt. Thorax er litt lengre enn bred. Bakkroppen er kølleformet, med to forholdsvis brede, gule tverrbånd som er rette og bredest i midten – formen på tverrbåndene skiller den fra den ellers svært like arten markdvergblomsterflue (Neoascia podagrica). Beina er gule og svarte, baklårene helt svarte og kraftig fortykkede, bakleggene er krumme, mest svarte, men gule ved roten og spissen. Vingene er litt gråaktige, vingemerket er brunt. Ulikt markdvergblomsterfluen har den ikke mørke skyggeflekker over de to ytterste tverr-årene.

Levevis 
Den lever på ulike slags våtmarker. Larvene er funnet mellom døde dunkjevler (Typha spp.). De voksne fluene flyr i mai-september og besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i den palearktiske sone østover til Stillehavet. I Norge er den utbredt over hele landet bortsett fra fjellet i Sør-Norge og Finnmarkskysten.

Systematisk inndeling 

 Fluer (Brachycera)  
 Muscomorpha 
 høyerestående fluer (Cyclorrhapha)
 Aschiza
 familien blomsterfluer (Syrphidae)
 underfamilien Eristalinae
 gruppen Chrysogastrini 
 slekten dvergblomsterfluer, Neoascia Williston, 1887
 myrdvergblomsterflue, Neoascia tenur (Harris, 1780)

Kilder og litteratur 
 Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
 Nielsen, Tore R. 1999. Check-list and distribution maps of Norwegian hoverflies with description of Platycheirus laskai nov. sp. (Diptera, Syrphidae). NINA Fagrapport 035. Norsk institutt for naturforskning.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av arten

Blomsterfluer
Sibirmidjeblomsterflue

Sibirmidjeblomsterflue (Sphegina sibirica) er en liten flue som tilhører familien blomsterfluene. Den er utbredt over hele Sør-Norge og finnes også i Finnmark.

Utseende 
En liten (6-7 mm), slank, blank blomsterflue. Arten er meget variabel i fargen, fra ensfarget lyst okergul til nesten ensfarget svart. Hodet er bredere enn resten av dyret, fasettøynene er bredt adskilte i pannen hos begge kjønn, og nakne. Antennene er svarte, det tredje leddet rundt. Ansiktet er uthulet, som resten av kroppen varierende i farge fra lyst gult til svart. Thorax er tydelig lengre enn bred. Bakkroppen er markert kølleformet, det andre leddet langt og tynt. Det tredje leddet er omvendt kjegleformet. Bakkroppen har nokså lange, lyse hår på sidene, ellers er kroppen svært korthåret. For- og mellombeina er slanke og gule bortsett fra de to ytterste fotleddene som er mørke. Ellers varierer beina mye i fargen. Baklårene er  noe fortykkede, bakleggene en tanke krumme. Vingene er litt gråaktige, vingemerket er gulbrunt.

Levevis 
Den lever i fuktige bar- og blandingsskoger. Larven er ukjent, men man antar at den kan leve i barkstrø. Arten har spredt seg raskt i Europa i de siste ti-årene, dette kan skyldes bruk av barkstrø i parkanlegg og lignende. De voksne fluene flyr i mai-september og besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Nord-Europa og videre østover til Øst-Sibir og Korea. I Norge er den utbredt i Sør-Norge og finnes også i Pasvik. Det er sannsynlig at den også forekommer i mellomliggende områder.

Systematisk inndeling 

 Fluer (Brachycera)  
 Muscomorpha 
 høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
 Aschiza
 familien blomsterfluer (Syrphidae)
 underfamilien Eristalinae
 gruppen Chrysogastrini 
 slekten midjeblomsterfluer, Sphegina Meigen, 1822
 sibirmidjeblomsterflue, Sphegina sibirica Stackelberg, 1953

Kilder og litteratur 
 Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
 Nielsen, Tore R. 1999. Check-list and distribution maps of Norwegian hoverflies with description of Platycheirus laskai nov. sp. (Diptera, Syrphidae). NINA Fagrapport 035. Norsk institutt for naturforskning.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av arten

Blomsterfluer
Snutedamblomsterflue

Snutedamblomsterflue (Anasimyia lineata) er en middelsstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er utbredt langs kysten nord til Lofoten i Norge.

Utseende 
En middelsstor (8-10 mm), middels kraftig blomsterflue. Den kan kjennes fra lignende arter på at ansiktets nedre del er sterkt framskutt som en snute. Fasettøynene er nakne og vidt adskilt i pannen hos begge kjønn. Thorax er matt svart med to grågule lengdestriper, også grågul på sidene. Scutellum er gult. Bakkroppen er avlang og parallellsidig, matt svart med tre par trekantede sideflekker som er gule på de andre bakkroppsleddet, sølvfargede på det fjerde, gule på sidene og sølvfargede i midten på de tredje. Beina er vekselvis oransje og svarte, baklårene litt fortykket, bakleggene litt krumme. Vingene er glassklare med et lite, svart vingemerke. Åren R4+5 gjør en dyp bue bakover inn i den ytterste cellen.

Levevis 
Den finnes i sumper og andre våtmarker, gjerne ved bredden av næringsrike ferskvann. De voksne fluene flyr lavt over vannflaten. Larven lever i råtnende plantedeler like under vannoverflaten. De voksne fluene flyr i mai-september og besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt det meste av den palearktiske sone bortsett fra de sørligste delene. I Norge er den utbredt mest langs kysten nord til Lofoten.

Systematisk inndeling 

 Fluer (Brachycera)  
 Muscomorpha 
 høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
 Aschiza
 familien blomsterfluer (Syrphidae)
 underfamilien Eristalinae
 gruppen Eristalini 
 slekten damblomsterfluer, Anasimyia Schiner, 1864
 snutedamblomsterflue, Anasimyia lineata (Fabricius, 1787) (synonym Eurimyia lineata)

Kilder og litteratur 
 Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
 Nielsen, Tore R. 1999. Check-list and distribution maps of Norwegian hoverflies with description of Platycheirus laskai nov. sp. (Diptera, Syrphidae). NINA Fagrapport 035. Norsk institutt for naturforskning.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av arten (hunn)

Blomsterfluer
Dyr formelt beskrevet av Johann Christian Fabricius
Tovinger formelt beskrevet i 1787
Edward Douglass White

Edward Douglass White (født 3. november 1845 i Lafourche Parish i Louisiana, død 19. mai 1921 i Washington, D.C.) var en amerikansk jurist og politiker, kjent som senator fra Louisiana og som landets niende høyesterettsjustitiarius utnevnt av president William Howard Taft.

Liv og virke

Bakgrunn
Edward Douglass Whites familie drev en stor sukkerrørplantasje og et raffin eri i det sørlige Louisiana. Blant hans forfedre var en US-Marshal, en kongressdelegat og advokat. Hans far Edward Douglass White Sr. hadde vært guvernør i Louisiana og hansd bestefar var kongressmedlemmet James White.

Karriere
Edward Douglass White startet sin karriere ved Georgetown University, men studiene ble avbrutt av den amerikanske borgerkrigen. Han vervet seg til hæren hos Amerikas konfødererte stater. Det er uklart hvilken konkret rolle han hadde under krigen. Det som er klart er at han ble tatt til fange i mars 1865 og at han ble frigitt omkring en måned senere. At han har tjenestegjort som soldat i sørstatsarmeen var allment kjent, men hvor og når han vervet seg er uklart. Han var uansett den eneste soldaten fra Sørstatenes armé som ble utnevnt til dommer i landets høyesterett.

Etter krigen studerte han rettsvitenskap og innledet i 1868 sin yrkeskarriere som advokat i New Orleans. I 1874 var han medlem av delstatens senat i Louisiana, og i perioden 1879 til 1880 var han medlem av delstatens høyeste domstol. Han var også medlem av Senatet for Louisiana i perioden 1891 til 1894, før han deretter forlot embetet etter at president Grover Cleveland utnevnte han til dommer i De forente staters høyesterett. 

Da daværende høyesterettsjustitiarius Melville Fuller avgikk med døden i juli 1910 ble White utnevnt til ny justitiarius av president William Howard Taft. Denne utnevnelsen var kontroversiell ettersom Taft selv var republikaner mens White var demokrat. Han ble generelt sett på som en konservativ dommer i sitt virke i høyesteretten, og dom justitiarius forstavet han presidenteden for både Woodrow Wilson (to ganger) og Warren G. Harding. Da White selv avgikk ved døden i mai 1921 ble han etterfulgt av William Howard Taft.

Referanser

Litteratur 
 Highsaw, Robert B. (1981) Edward Douglass White: Defender of the Conservative Faith, Baton Rouge, LA: Louisiana State University Press, ISBN 0807124281.
 Pratt, Walter F. (1999) The Supreme Court Under Edward Douglass White, 1910–1921. Columbia, SC: University of South Carolina Press. ISBN 1570033099.

Eksterne lenker 
 
 
  Supremecourthistory.org – Edward Douglas White, 1910-1921 (Biografien til White hos The Supreme Court Historical Society)

Høyesterettsdommere fra USA
Senatorer fra Louisiana
Personer fra den amerikanske borgerkrigen
Personer fra Lafourche Parish
Liten droneflue

Liten droneflue (Eristalis arbustorum) er en middelsstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er utbredt i hele Norge.

Utseende 

En middelsstor (9-12 mm), kraftig, gul og svart blomsterflue. Den er en av de mindre dronefluene (Eristalis). Den er svært lik på kystdroneflue (Eristalis abusiva), men kan skilles fra denne på at antennebørsten har lange hår. Ansiktet er tett kledt med lys betøvning og hår slik at det blir en meget liten eller ingen svart midtstripe. Kroppen er kort og bred, kledt med ganske lange, lyse, oppstående hår som ikke er påfallende tette. Fasettøynene er tett kledt med korte, gule hår. Thorax er nesten kvadratisk, tydelig bestøvet, matt. Scutellum er grågult. Bakkroppen har store, gule sideflekker på de tre første leddene. Beina er gule og svarte, slanke og nokså korte. Vingene er glassklare, vingemerket svært lite og svart.

Levevis 
Den finnes nesten over alt, også langt fra vann, for den flyr godt. Larven lever i mudder og slam, også i bløt gjødsel – den har et tøyelig ånderør på bakkroppen som den bruker til å ta opp luft. De voksne fluene flyr i mai-oktober og besøker gjerne blomster. Arten er kjent for å kunne vandre mye.

Utbredelse 
Arten er utbredt i så godt som hele den palearktiske sone, i Nord-Amerika og i det nordlige India. I Norge mangler den i høyfjellet og på Finnmarkskysten, men er ellers utbredt over hele landet.

Systematisk inndeling 

 Fluer (Brachycera)  
 Muscomorpha 
 høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
 Aschiza
 familien blomsterfluer (Syrphidae)
 underfamilien Eristalinae
 gruppen Eristalini 
 slekten dronefluer, Eristalis Latreille, 1804
 liten droneflue, Eristalis arbustorum (Linnaeus, 1758)

Referanser

Kilder og litteratur 
 Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
 Nielsen, Tore R. 1999. Check-list and distribution maps of Norwegian hoverflies with description of Platycheirus laskai nov. sp. (Diptera, Syrphidae). NINA Fagrapport 035. Norsk institutt for naturforskning.

Eksterne lenker 
 

Blomsterfluer
Tovinger formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Melville Fuller

Melville Weston Fuller (født 11. februar 1833 i Augusta i Maine, død 4. juli 1910 i Sorrento i Maine) var en amerikansk jurist og politiker.

Liv og virke

Bakgrunn 
Fuller startet  med å studere ved Harvard University i ett år før han gikk videre til Bowdoin College hvor han ble uteksaminert i 1853. Han studerte deretter i seks måneder ved Harvard Law School, men uten å bli uteksaminert. Etter dette studerte han rettsvitenskap hos sin advokatonkel før han var redaktør for det demokratiske tidsskriftet The Age i Augusta i Maine.

Karriere 
Etter dette flyttet han til Illinois, hvor han slo seg ned i Chicago og gjorde karriere som advokat. 

I Chicago ble han en av byens ledende advokater, og han fikk opptre i De forente staters høyesterett med saken Tappan v. The Merchants' National Bank of Chicago, som også var den første saken som justitiarius for Fullers fremtidige forgjenger Morrison Waite. Under Presidentvalget i 1860 administrerte han for øvrig kampanjen til den demokratiske kandidaten Stephen A. Douglas.

Fuller var også demokratisk delstatspolitiker i Illinois, og var medlem i én mandatperiode ved Illinois House of Representatives, som er underhuset i delstatens lovgivende forsamling. Han deltok også som delegat fra Illinois ved demokratenes partimøter i 1864, 1871, 1876 og i 1880. I 1876 holdt han blant annet en tale på partimøtet hvor han nominerte Thomas A. Hendricks som presidentkandidat. Hendricks ble ikke valgt ut som kandidat, men han ble tapende visepresident ved presidentvalget samme år og siden seirende visepresident ved presidentvalget i 1884.

Da høyesterettsjustitiarius Morrison Waite avgikk ved døden i mars 1888 ble Fuller nominert til hans etterfølger av president Grover Cleveland. Senatet godkjente utnevnelsen med stemmetallet 41–20. Blant annet stemte ni senatorer fra Det republikanske partiet for utnevnelsen av Fuller. Som justitiarius forstavet han presidenteden for Benjamin Harrison, Grover Cleveland (andre mandatperiode), William McKinley, Theodore Roosevelt og William Howard Taft. Fuller avgikk ved døden i embetet den 4. juli 1910. Han var gift to ganger, første gang i 1858 med Calista Reynolds (som døde i 1864), og andre gang med Mary Coolbaugh i 1866. Han etterlot seg seks døtre.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Supremecourthistory.org – Melville Weston Fuller, 1888-1910 (Biografien til Fuller hos The Supreme Court Historical Society)

Høyesterettsdommere fra USA
Personer fra Kennebec County i Maine
Solheimgata (Oslo)

Solheimgata (1-7B; 2-12) er en gate i Oslo. Den ligger på Frogner, og går fra krysset Gimleveien/Nordraaks gate i øst til Halvdan Svartes gate (Ring 2) i vest.

Gaten fikk sitt nåværende navn i 1879, og er oppkalt etter løkken Solheim.


Bygninger

Referanser

Anvendt litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Veier i Oslo
Veier i bydel Frogner
Sverre Rotevatn

Sverre Rotevatn (født 17. januar 1977 i Lillehammer) er en norsk kombinertløper som var aktiv for Øystre Slidre IL fra 1998 til 2004.

Han var med på det norske laget som vant gull i lagkonkurransen under VM 2001 i Lahtis, og endte på en 27.-plass på den individuelle 15 kilometeren i det samme mesterskapet.

Hans beste individuelle plassering i Vinter-OL var en syvendeplass på 7,5 km sprint under OL 2002 i Salt Lake City. Utenom OL har han kommet på andreplass fem ganger i B-verdenscupen, men aldri tatt steget til toppen av seierspallen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske kombinertløpere
Verdensmestere i kombinert
Deltakere under Ski-VM 2001
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2002
Kombinertløpere under Vinter-OL 2002
Personer fra Rana kommune
Jamaica under Sommer-OL 1972

Jamaica under Sommer-OL 1972. Førtien sportsutøvere fra Jamaica deltok i fem sporter under 1972 i München. Jamaica kom på delt 43.-plass på medaljestatistikken med en bronsemedalje.

Medaljer

Medaljevinnerne

Eksterne lenker
 Resultater og profilside  på sports-reference.com

Nasjoner under Sommer-OL 1972
Jamaica under de olympiske leker
Sport i Karibia i 1972
1970-årene på Jamaica
Shahrnush Parsipur

Shahrnush Parsipur (født 17. februar 1946 i Teheran) regnes som en av Irans mest kjente forfattere av nyere prosalitteratur.

Parsipur studerte kinesisk litteratur ved universitetet i Teheran og tok senere mastergrad i psykologi ved Indiana University i USA. Hun er særlig kjent for den magiskrealistiske romanen Kvinner uten menn (Zanan bedun-e mardan). Denne boken har blitt filmatisert av samtidskunstneren Shirin Neshat.

Litteratur på skandinaviske språk 
 Kvinnor utan män, Stockholm, 1994.
 Flickan och tarspelaren, Stockholm, 1998. (novelle)
 Kvinder uden mænd, Oversatt til dansk og med etterord av Nazila Ghavami Kivi, 2019.
Kvinner uten menn, Oversatt til norsk og med etterord av Nina Zandjani. Heinesen forlag, 2020.

Eksterne lenker 
 
 

Iranske forfattere
Persiskspråklige forfattere
Personer fra Teheran
Iranistikk
Jentene på Toten

Jentene på Toten er en norsk dokumentarserie i åtte episoder produsert av Limelight Film & TV, som ble sendt første gang på NRK2 våren 2010. Serien handler om 10 transpersoner og deres liv. Den presenterer flere kategorier transpersoner og belyser en rekke sider ved det å være transperson.

Sentralt i serien er Stensveen Ressurssenter på Kapp på Toten. Ekteparet Marion Arntzen og Harald Sundby driver stedet, som har utviklet seg til å bli et fristed for transpersoner fra hele Norden.

Serien ble opprinnelig laget for TVNorge, men kanalen valgte senere å ikke sende den fordi den ikke passet inn i TVNorges profil.

Medvirkende

Stensveen Ressurssenter 
Ekteparet Marion Arntzen og Harald Sundby som driver Stensveen Ressurssenter.

Transpersoner 
Alle transpersonene i serien er transkvinner.

Utmerkelser 
 Serien vant Gullruten 2010 i kategorien beste dokusåpe
 «Jentene på Toten» ble tildelt Homofrydprisen 2010

Se også 
 Transperson
 Stensveen Ressurssenter

Referanser

Eksterne lenker
 

TV-produksjoner på NRK
Transpersonemner
Vinnere av Homofrydprisen
Norske dokusåper
Gullruten for beste TV-program
Norske TV-serier fra 2010-årene