alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
ReviseF65

Diagnoseutvalget ReviseF65 er et utvalg som arbeider for å fjerne seksuell sadisme, masochisme, fetisjisme og transvestitisme fra Verdens helseorganisasjons (WHO)s internasjonale liste over psykiatriske diagnoser (ICD). Målet ble nådd i Norge 1. februar 2010 og internasjonalt 18. juni 2018.

Utvalget arbeider også generelt mot diskriminering og trakassering av sadomasochister.

Historie 
Diagnoseutvalget ble nedsatt av Landsstyremøtet i Landsforeningen for lesbisk og homofil frigjøring (LLH) i oktober 1998. Som del av bakgrunnen for Diagnoseutvalget lå en lags- og medlemsundersøkelse i LLH fra 1996, der et stort flertall av medlemmene svarte at de var imot diskriminering av homofile med lær- og SM-legning.

Virksomhet 
Diagnoseutvalget arbeider for alle sadomasochister uavhengig av seksuell legning. Utvalget støttes av flere SM-klubber.

Utvalget består av representanter fra LLH, flere norske SM-klubber, og profesjonelle innen sexologi, psykologi og psykiatri i Norge og utlandet.

Diagnoseutvalget arbeider både i Norge og internasjonalt. Det sprer informasjon om sadomasochisme og SMs stilling i forhold til lovverk og diagnoselista. Representanter for utvalget har deltatt på flere workshops, kongresser og seminarer i Norge og utlandet.

Europakonferansen til International Lesbian and Gay Association (ILGA) ga i 1999 støtte til Diagnoseutvalgets arbeid. Generalforsamlingen i den europeiske lærhomsesammenslutningen ECMC vedtok i 2003 å etablere en prosjektgruppe med samme mandat. Diagnoseutvalget støttes av International Mr Leather 2003, John Pendal.

Svein Skeid er diagnoseutvalgets leder. Han har blant annet holdt et foredrag om sadomasochisme og Diagnoseutvalgets arbeid under homofestivalen Europride sommeren 2005.

Diagnoseutvalget er i dag den suverent mest aktive og synlige gruppa som arbeider med seksualpolitikk og menneskerettigheter med hensyn til sadomasochister og fetisjister i Norge.

Diagnosene er ugyldige i Norge 
Helsedirektoratet besluttet 1. februar 2010 at diagnosene fetisjisme, fetisjistisk transvestisme, sadomasochisme, mulitiple forstyrrelser i seksuelle objektvalg og transvestisme gjøres ugyldige for bruk i Norge ved å fjerne diagnosekodene fra den norske versjonen av det internasjonale diagnoseregisteret (ICD-10).

WHOs klassifikasjon 
Verdens helseorganisasjon WHO, publiserte 18. juni 2018 sykdomsklassifikasjonen ICD-11, der fetisjisme, transvestisk fetisjisme og sadomasochisme utgår som psykiatriske diagnoser globalt. Dermed er mandatet til Diagnoseutvalget ReviseF65 i sin helhet oppfylt.

Litteratur 
 Skeid Svein O Reiersøl: The ICD diagnoses of fetishism and sadomasochism.   in: Journal of Homosexuality. New York 2006, Nr. 50, S.243-262. 
 Peggy J. Kleinplatz, Charles Moser: Sadomasochism – Powerful Pleasures. Haworth Press, New York 2006. ISBN 1560236396

Referanser

Eksterne lenker
 Diagnoseutvalgets hjemmeside
 Fra samfunnsfiende til friskmeldt , Svein Skeid, leder i Diagnoseutvalget Revise F65
 Diagnoseutvalgets diskusjonsgruppe på Yahoo
 Psykolog Odd Reiersøls hjemmeside 

Norske organisasjoner
Sadomasochisme
Transpersonemner
AMX-40

AMX-40 er en fransk stridsvogn bygget for eksport. Den har en 120 mm kanon med en 20 mm maskinkanon montert koaksialt (samme akse) med hovedskytset. Vognen ble utviklet av GIAT, men stridsvognen Leclerc (designet for å erstatte AMX 30) ble isteden tatt i bruk av det franske forsvaret, og GIAT hadde ikke suksess på eksportmarkedet heller. AMX-40 er ikke lenger tilgjengelig for kjøp.

Historie 
Utviklingen av AMX-40 begynte i 1980 som nytegnet design uten tidligere forbilder. I 1983 ble den første prototypen ferdigstilt og presentert for utstillingen Eurosatory for dette året. Ytterligere to prototyper ble produsert i 1984; den fjerde og siste ble fabrikkert i 1985. Imidlertid greide man ikke å skaffe seg utenlandsk salg, den nærmeste synes å ha vært Spania. I 1990 oppga fabrikanten å tilby den for eksport.

Referanser

Litteratur 
 Forty, George (2005): The Illustrated Guide to Tanks of the World. Hermes House.

Eksterne lenker 
 

Stridsvogner
James F. Dunnigan

James F. Dunnigan (født 8. august 1943) er en amerikansk historiker, analytiker og spillutvikler, med spesialitet militærhistorie.  Han er bosatt i New York.

Bibliografi 
 (med Austin Bay) A Quick & Dirty Guide to War: Briefings on Present and Potential Wars
 Digital Soldiers
 (med Albert Nofi) Dirty Little Secrets: American Military Information You're Not Supposed to Know
 Dirty Little Secrets of the 20th Century: Myths, Misinformation, and Unknown Truths About the 20th Century
 (med Albert Nofi) Dirty Little Secrets of the Vietnam War: Military Information You're Not Supposed to Know
 (med Albert Nofi) Dirty Little Secrets of World War II: Military Information No One Told You About the Greatest, Most Terrible War in History
 (med Austin Bay) From Shield to Storm: High-Tech Weapons, Military Strategy and Coalition Warfare in the Persian Gulf
 (med Raymond M. Macedonia) Getting It Right: American Military Reforms After Vietnam to the Gulf War and Beyond
 How to Make War: A Comprehensive Guide to Modern Warfare for the Post-Cold War Era
 (med William Martel) How to Stop a War:  The Lessons of Two Hundred Years of War and Peace
 (med Albert Nofi) Medieval Life and the Hundred Years War (200,000 ord lang e-bok)
 (med Albert Nofi) Shooting Blanks: War Making That Doesn't Work
 (med Albert Nofi) The Pacific War Encyclopedia
 The Complete Wargames Handbook: How to Play, Design and Find Them på nettet
 (med Daniel Masterson) The Way of the Warrior:  Business Tactics and Techniques from History's Twelve Greatest Generals
 (med Albert Nofi) Victory and Deceit: Dirty Tricks at War
 (med Albert Nofi) Victory at Sea: World War II in the Pacific

Eksterne lenker 
  (engelsk)

Historikere fra USA
Personer fra Rockland County i New York
Fødsler i 1943
Cathay Pacific

Cathay Pacific, IATA-kode CX, medlem av Oneworld-alliansen, er et flyselskap med hovedsete i Hongkong. Hovedbasen er Hongkongs internasjonale flyplass Chek Lap Kok. Navnet er avledet av et gammelt navn for Kina (Cathay), og grunnleggerens visjon om en gang å kunne fly over Stillehavet.

Cathay Pacific er vokst fra en beskjeden start til ett av verdens største flyselskaper. Det ble stiftet den 24. september 1946 av den australske flyveren Sydney H. de Kantzow og den tidligere amerikanske militærpiloten Roy C. Farrell. Opprinnelig drev det flyfrakt med to DC-3-maskiner, og etter hvert kom passasjerbefordring til. Det ble opprettet frakt- og passasjerruter fra Hongkong til Shanghai, og snart etter også til Manila, Bangkok, Singapore og  Sydney.

I  1948 ervervet handelshuset "Butterfield & Swire" (i Hongkong, idag "Swire Group") 45% av eierskapet. Senere økte dette store handelshuset sin andel til 70%.

En jevn og rask ekspansjon fulgte. I 1959 kjøpte Cathay Pacific opp sin viktigste konkurrent, Hong Kong Airways. Nye og flere fly ble anskaffet, og nye reisemål kom med på passeasjertrafikkruten, som Osaka, Fukuoka og Nagoya i Japan.

På 1970- og 1980-tallet fortsatte veksten, og i 1980 begynte de første flyvningene til Europa, til  London-Heathrow.

Cathay Pacific har i 2015 passasjerflyvninger til mer enn 80 byer på fem kontinenter, bl.a.

 i Asia:
Bangkok, Bombay, Cebu, Colombo, Denpasar, Fukuoka, Hanoi, Ho-Chi-Minh-byen, Hongkong, Jakarta, Kuala Lumpur, Manila, Nagoya, Ōsaka, Penang, Sapporo, Seoul, Singapore, Surabaya, Taipei og  Tokyo.

 Australia-Oseania:
Adelaide, Auckland, Brisbane, Cairns, Christchurch, Melbourne, Perth og Sydney.

 Midtøsten og Afrika:
Bahrain, Dubai og Johannesburg.

 Europa:
Amsterdam, Frankfurt am Main, London, Paris, Roma, Manchester, Düsseldorf,  Madrid (startet 21. juni 2016); København står på liste over nye byer Cathay vil ekspandere til.

 Nord-Amerika:
Los Angeles, New York, Toronto og Vancouver.

Eksterne lenker 
 Selskapets nettsted
 

Hongkongkinesiske selskaper
Kinesiske flyselskaper
Oneworld
Flyselskaper etablert i 1946
Södra

Södra Skogsägarna, med hovedkontor i Växjö, er Sveriges største skogeierforening. Södra hadde 35 000 medlemmer i 2003 som eide over 2,1 millioner hektar skog i Götaland. Samme år omsatte foreningen for 13 milliarder svenske kroner.

Södra er delt inn i Södra Cell, Södra Skog, Södra Skogsenergi, Södra Timber og Gapro. I Norge hadde konsernet to massefabrikker; Södra Cell Folla, som produserte CTMP, og Södra Cell Tofte, som produserte sulfatmasse. I tillegg er Gapro representert i Brumunddal, Dal og Drammen.

Eksterne lenker
 http://www.sodra.com

Skogbruk
Treforedlingsindustri
Dogme

Dogme er det samme som læresetning. Begrepet hadde opprinnelig politisk betydning som et påbud eller kunngjøring, men ble etter hvert et filosofisk begrep som betegnet en grunnleggende sannhet.

Begrepet blir brukt om en tro eller doktriner som i mange typer trossystemer og organisasjoner blir ansett som autoritativ, eller som absolutt sannhet.

Dogmer i religion 
Dogmer er vanlig i mange religioner, f.eks. kristendom og islam, hvor de blir betraktet som kjernegrunnlag av tilhengerne av religionen. De gjenkjennes som grunnleggende læresetninger, og blir ansett for å være troverdige. Dogmatikkens oppgave er å avklare det religiøse grunnlaget som religionen bygger på og stå imot radikale tolkninger som rokker ved religionens berettigelse.

Dogmer utenfor religion 

Mange ikke-religiøse oppfatninger blir ofte referert til som dogmer, f.eks. innen filosofi, vitenskap, politikk og i samfunnet generelt. Begrepet henspiller da på mennesker som holder fast i sine oppfatninger på en ensrettet og ikke-reflekterende måte. Dogmer blir ofte sett på som en uting i vitenskapelige og filosofiske sammenhenger, men kan forekomme blant slike grupper også.

Se også 

 Dogmefilm
 Pavelig ufeilbarlighet, et dogme i den katolske kirken

Referanser 

Religion
Kristen teologi
Fundamentalteologi
Kristne begrep
Pride (In the Name of Love)

Pride (In the Name of Love) er en singel av den irske rockegruppen U2.

Dette var den første singelen fra albumet The Unforgettable Fire, og har blitt en av livefavoritt blant fansen.

«Pride» handler om Martin Luther King, men den startet med å handle om Ronald Reagan. Bono hadde jobbet med en sang han kalte «Pride». Men den handlet om stolthet før fall, og handlet om hvordan forholdene i  USA var under Reagans tid som president. Men ideen lot seg aldri helt forløse. Før U2 besøkte Chicago Peace Museum, og en utstillig om Marin Luther Kings arbeide. Bono skrev om teksten, og nå handlet den om stolthet selv under umenneskelige forhold. Teksten ble kombinert med en melodilinje de hadde jobbet med før. Men resultatet var heller labert, ifølge bandet selv. Men når de kastet alle de gamle opptakene, og spilte inn hele sangen på nytt, skjønte de at de hadde en hit.

Chrissie Hynde fra The Pretenders besøkte U2 mens de spilte inn sangen, og er med og synger backingvokal. på albumet er hun referert til som «Mrs Christine Kerr».

Singelen toppet på en tredjeplass i Storbritannia, en 33.-plass i USA og i Norge lå den fire uker på VG-lista med en syvendeplass som beste plassering.

Sanger på singelen
«Pride (Single Version)» (4:40)
«Boomerang I (Instrumental)» (2:47)
«Boomerang II» (4:48)
«4th of July (Long Version – Instrumental)» (2:38)
«11 O'Clock Tick Tock (Long Version)» (4:10)
«Touch» (3:21)
«A Celebration» (2:54)

Singelversjonen av «Pride» er litt anderledes og lengre enn albumversjonen. Det samme gjelder «4th of July». «11 O'Clock Tick Tock» og «A Celebration» har vært utgitt som egne singler før, i henholdsvis 1980 og 1982, men har aldri vært på noe album. «Touch» var b-siden til førstnevnte.

Eksterne lenker 
 

U2-singler
Husøy (Senja)

Husøy er ei øy, et fiskevær og et tettsted i Senja kommune i Troms og Finnmark. Stedet ligger i Øyfjorden nordvest på Senja. Tettstedet Husøy har  innbyggere per 1. januar . Adkomst til øya var for inntil noen tiår siden kun med båt, men det er nå kommet tunnel og en 300 meter lang molo. Det er fylkesvei 277 som knytter Husøya til omverdenen, via Huselv i Stønnesbotn.

Stedet 
På grunn av at det er veldig værhardt på yttersiden av Senja, er de eldste husene bardunert til bakken. Nærheten til fiskefeltene og fraværet av rasfare er to av årsakene til at folk har valgt å bosette seg på denne lille øya. Fiskeribedriften Brødrene Karlsen, som er hjørnesteinsbedrift i fiskeværet, driver for tiden godt, og Husøy har hatt en positiv befolkningsutvikling i de senere år. På Husøya er det barne- og ungdomsskole, barnehage og dagligvarebutikk. Husøy kapell er fra 1957. Stedet fikk nasjonal oppmerksomhet i forbindelse med TV 2s dokusåpe Da damene dro i 2008.

Husøy grunnkrets 
Grunnkretsen Husøy tilhører Stønnesbotn/Øyfjordområdet og omfatter hele østsiden av Øyfjorden, men det er kun på Husøya og i grenda Husa på andre siden av moloen det bor folk. Grunnkretsen grenser i øst til Baltsfjord, i sør til Stønnesbotn og Senjahopen og i vest til Fjordgård. Grunnkretsen dekker et areal på 16,16 km².

Innbyggertall i grunnkretsen:

Eksterne lenker 
 
 www.husoyisenja.no Øyas offisielle nettside

Bosetninger i Senja kommune
Tettsteder i Troms og Finnmark
Fiskevær i Troms og Finnmark
Tidligere fergesteder i Troms
Artikler i sjøfart-prosjektet
Clement Greenberg

Clement Greenberg (født 16. januar 1909, død 7. mai 1994) var en innflytelsesrik amerikansk kunstkritiker. Han var en av den kunstneriske modernismens viktigste figurer, og sentral i institusjonaliseringen av abstrakt kunst i Amerika. Greenberg var særlig viktig for den abstrakte ekspresjonismens dominans i amerikansk kunst etter andre verdenskrig.

Greenberg assosieres med begreper som formalisme, kunstens autonomi og maleriets flathet.

Viktige tekster 
 Avant Garde and Kitsch, 1939
 Modernist Painting, 1960
 The "Crisis" of Abstract Art, 1964

Referanser

Eksterne lenker 
 Greenberg på sharecom
 Om Greenberg fra The New Criterion

Kunsthistorie
Personer fra New York City
Fødsler i 1909
Dødsfall i 1994
Schloss Herten

Schloss Herten er et vannslott i Herten, Nordrhein-Westfalen. Det ligger umiddelbart utenfor gamlebyen.

Slottet nevnes tidligst i år 1376. I 1529 kom den ved ekteskap i Bertram av Nesselrodes besittelse. Bertram av Nesselrode var arvekammerherre i hertugdømmet Berg og mellom 1529 og 1556 kulkölnisk stattholder i Vest Recklinghausen, og foretok omfattende utbyggelser av Schloss Herten. Omkring 1530 oppstod et firsidig lukket kastell med tårn, og senere et større muranlegg. Med denne befestningen holdt borgen ut en beleiring under den truchsessiske krig i 1593. I 1687 brant deler av nord- og sydfløyen ned. Gjenoppbygningen under friherre Franz von Nesselrode varte til 1702.

Schloss Herten er omgitt av en engelsk landskapspark. Ved restaueringsarbeider ble det oppdaget et hittil ukjent maleri i den store salen i østfløyen. Slottet benyttes idag bl.a. til konserter, utstillinger og andre kulturelle arrangementer.

Eksterne lenker 
 

Slott i Nordrhein-Westfalen
Hovvatn (Valle og Fyresdal)

Hovvatn (eller Hovatn) er en regulert innsjø som i hovedsak ligger i Valle kommune i Agder, men som har utløp i Fyresdal kommune i Vestfold og Telemark. Sjøen har utløp til elva Finndøl.

Hovvatn er regulert som magasin for Haukrei og Finndøla kraftverk og sammen med Fisstøylvatnet og Raudvatnet er det dannet en sammenhengende sjø. Hovvatn brukes som betegnelse på hele magasinet, men «Torsdalsmagasinet» brukes også.

Referanser 

Innsjøer i Valle
Innsjøer i Fyresdal
Reservoarer i Vestfold og Telemark
Reservoarer i Agder
Arendalsvassdraget
Šuoikkátjávri

Šuoikkátjávri er en innsjø i Kvænangen og Kautokeino kommuner i Troms og Finnmark. Den er regulert som magasin for Cårrujavrit kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Kvænangen
Innsjøer i Kautokeino
Reservoarer i Troms og Finnmark
Livsejávrre

Livsejávrre er en innsjø i Hamarøy kommune i Nordland, nord for Reinoksfjellet og omtrent 12 kilometer fra grensen til Sverige. Den er regulert som magasin for Kobbelv kraftverk.

Vatnet har utløp mot vest til Livsejåhkå, som renner via Jávrregasska til Stillelva.

Referanser 

Innsjøer i Hamarøy
Reservoarer i Nordland
Gjøljavatnet

Gjøljavatnet (også kalt Store Gjølgavatnet) er en innsjø i Bjugn kommune i Trøndelag. Den er regulert som magasin for Teksdal kraftverk.

Idrett og kulturhistorie 
Triatlon Gjølgavatnet er et arrangement som går årlig i juli måned. På nordsiden av vannet finnes dyremalerier fra steinalderen.

Krigshistorie fra annen verdenskrig 
Tysbotn ved Gjølgavatnet var et gårdsbruk som ble drevet av Lina (Dorthea Nikoline Johansdatter Fiksdal) og Jørgen Tysbotn født 1. februar 1889. Jørgen Tysbotn står sentralt i Fosen-historien som en av grensevaktene på Fosen under unionsoppløsningen av Sverige i 1905. Senere under den annen verdenskrig ble han en sentral rolle for motstandsbevegelsen på Fosenhalvøya. Blant mange andre drev han motstandsarbeid på denne avsideliggende gården. Ett av våpenlagrene til Milorg på Fosen var stasjonert her på gården ved «våpenhytta». Pga tyskernes oppdagelse og arrestasjonen under Operasjon Oleander via en angiver ble Jørgen Tysbotn sendt til Grini fangeleir til freden kom. Jørgen ble preget resten av livet av mishandlingen han ble utsatt for under fangenskap. Jørgen døde 28. februar 1955.

Referanser

Litteratur 
Fosen historielag, årbok 1995, side  115-122
Leif Johan Igletorp, 1995 – side 115
Årshefte for Stjørna heimbygdslag år 2009

Eksterne lenker 
 Mølnagården
 Fosna-Folket 
 Minneord om Jørgen Tysbotn
 Triatlon Gjølgavatnet
 Store norske leksikon

Innsjøer i Ørland
Norge under andre verdenskrig
Reservoarer i Trøndelag
Ábojávri

Ábojávri (nordsamisk) eller Aapujärvi (kvensk) er en innsjø i Kvænangen kommune i Troms og Finnmark. Den er regulert som magasin for Lassajavrre kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Kvænangen
Reservoarer i Troms og Finnmark
Kobbvatnet

Kobbvatnet (lulesamisk: Gåpjávrre) er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland. Den har utløp mot sørvest til Kobbelva

Kobbelv kraftverk ligger ved Kobbvatnet.

Referanser 

Innsjøer i Sørfold
Ståvatn

Ståvatn er en innsjø som ligger i Vinje kommune i Vestfold og Telemark samt Ullensvang kommune i Vestland. Den er en del av Skiensvassdraget og har utløp til elva Kjela som renner ned til Kjelavatn og videre ned mot Haukeli og Edland.

Ståvatn er regulert som magasin for Kjela kraftverk, og vannstanden kan reguleres mellom 978 og 966 moh. Oppdemmingen av Ståvatn har medført at det nå flyter sammen med Ulevåvatnet lengre vest til ett sammenhengende magasin. For å kunne utnytte magasinet i Ulevåvatnet bedre er det gravd ut en kanal mellom de to. Denne kan sees ved broen ved Midtfjellsvollen når vannstanden er lav.

Øst for Ståvatnet ligger Haukeliseter. Europavei 134 går på Telemarksida langs nordbredden av sjøen. Ved fylkesgrensa krysser veien over til sørsida via en rekke små holmer.

Fotnoter

Referanser

Eksterne lenker 
 

Innsjøer i Vinje
Innsjøer i Ullensvang
Reservoarer i Vestfold og Telemark
Reservoarer i Vestland
Vest-vassdraget
Byrtevatn

Byrtevatn er en innsjø i Tokke kommune i Telemark. Innsjøen har sitt hovedtilløp fra Byrteåi og utløpet er i sør gjennom Mosåi som renner til Mosvatn og fortsetter videre som Rukkeåi, ei sideelv til elva Tokke i Skiensvassdraget.

Innsjøen er regulert som magasin for Lio kraftverk.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Innsjøer i Tokke
Reservoarer i Vestfold og Telemark
Vest-vassdraget
Vindsjåen

Vindsjåen er en innsjø i Hjartdal kommune i Telemark. Innsjøen tilhører Skiensvassdraget, og har utløp gjennom elva Kova.

Innsjøen er regulert mellom 971 og 956 moh som magasin for Mydalen og Hjartdøla kraftverk

Referanser 

Innsjøer i Hjartdal
Reservoarer i Vestfold og Telemark
Skiensvassdraget
Bjørnstadvatnet

Bjørnstadvatnet er en innsjø i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark. Den er regulert som magasin for Øvre Porsa kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Hammerfest
Reservoarer i Troms og Finnmark
Kvalsund
Svartholvatnet

Svartholvatnet (nordsamisk: Suohpajávri) er en innsjø i Senja kommune i Troms og Finnmark. Innsjøen ligger på øya Senja.

Innsjøen er regulert som magasin for Lysbotn kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Senja kommune
Reservoarer i Troms og Finnmark
Berg (Senja)
Øvre Sjodalsvatnet

Øvre Sjodalsvatnet er en innsjø som er en del av elven Sjoa i Vågå kommune i Innlandet. Øverst, i sørenden, ved Sjoa oppstrøms for Øvre Sjodalsvatn ligger Maurvangen campingplass. Bessheim fjellstue og hytter ligger ved langs begge sider av Øvre Sjodalsvatn.

Sjoa er en elv som renner fra innsjøen Gjende forbi Gjendesheim gjennom Øvre Sjodalsvatnet, Nedre Sjodalsvatnet og tettstedet Sjoa i Gudbrandsdalen, hvor elven renner ut i Gudbrandsdalslågen.

Sjoa er en populær elv for rafting og kajakkturer.  Elven er også kjent for severdigheten Ridderspranget.

Referanser

Eksterne lenker 
 Bessheim fjellstue og hytter
 Maurvangen 

Innsjøer i Vågå
Jotunheimen
Sjoavassdraget
Alvheim (biografi)

Alvheim er den autoriserte biografien om den tidligere sykehusdirektøren og stortingsrepresentanten John Alvheim (1930–2005). 

Biografien, som kom ut to måneder før Alvheims død, består av tre deler. Den første delen omhandler oppveksten, levevilkårene, kulturen og naturen i Øygarden i Hordaland. 

Den andre delen av boken tar for seg hans utdannelse på Diakonhjemmet, hans fem år som hjelpearbeider i Gaza, Etiopia, Libanon og Bangladesh, og hans faglige liv i norsk helsevesen.

I den tredje delen fortelles det om Alvheims politiske arbeid og de tre hovedsakene som har vært svært viktige for ham – eldreomsorg og eldremilliarden, forbedring av forholdene for rusavhengige og endring av bioteknologiloven.

Eksterne lenker
 Schibsteds omtale

Norske sakprosabøker
Biografier
Bøker fra 2005
Langesæ

Langesæ er en innsjø i Vinje kommune i Telemark. Den har utløp gjennom Langesæåi, som renner ned til Førsvatn. Innsjøen er regulert som magasin for Kjela kraftverk og vannstanden kan reguleres mellom  og  moh.

Referanser 

Innsjøer i Vinje
Reservoarer i Vestfold og Telemark
Vest-vassdraget
Skjesvatnet

Skjesvatnet er en innsjø i Hjartdal kommune i Telemark. Hovedtilløpene er Skjesåi og Åtoåi, mens utløpet skjer via Gauslåsåi og ut i elva Hjartdøla.

Innsjøen er regulert som magasin for kraftverkene Bjordalen og Hjartdøla, og vannføringen fra Skjesvatnet blir overført til Breivatn via utløpstunnelen fra Bjordalen kraftverk. Elva Heiåi i vest er overført til Skjesvatnet gjennom en to kilometer lang overføringstunnel.

Referanser 

Innsjøer i Hjartdal
Reservoarer i Vestfold og Telemark
Skiensvassdraget
Reinoksvannan

Reinoksvannan (også skrevet Reinoksvatna) er en innsjø i Lebesby kommune i Troms og Finnmark. Den er regulert som magasin for Mårøyfjord kraftverk. Reinoksvannan var opprinnelig flere mindre innsjøer, som etter oppdemmingen fløt sammen til et sammenhengende magasin.

Referanser 

Innsjøer i Lebesby
Reservoarer i Troms og Finnmark
Fosselvvassdraget
Govdajávri

Govdajávri er en innsjø i Storfjord kommune i Troms og Finnmark. Den er regulert som magasin for Lavka kraftverk. Govdajávris naturlige utløp er til Breidalselva og Signaldalen, men ved utbyggingen av Skibotn kraftverk ble vannføringen overført dit via en tunnel til Lavkavaggi.

Referanser 

Innsjøer i Storfjord
Reservoarer i Troms og Finnmark
Helgesjøen

Helgesjøen (svensk: Helgesjön) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Eidskog kommune i Innlandet, den svenske delen ligger i Eda kommune i Värmland.

Referanser 

Innsjøer i Eidskog
Innsjøer i Värmlands län
Den norske riksgrensen
Byälvens nedbørfelt
Store Erte

Store Erte er en innsjø som ligger i Halden kommune i Østfold i Viken fylke, ca. 5–6 km opp fra byen. Områdene rundt kalles Ertemarka, og er et mye brukt turterreng for Haldenboere. Både Store Erte og det nærliggende Krusætertjern har et stort antall småviker som brukes som badeplasser.

Store Erte og Krusætertjern har felles vannspeil, og felles utløp til Ganerødelva som munner ut i Femsjøen en snau kilometer nedenfor Brekke sluser. Ved Ganerødelvas utløp synes ennå pillarer fra tidligere tømmerrenner, og spor etter en gammel mølle.

Ertemarka sør for Store Erte er i randsonen for det området der en norsk-svensk ulvestamme har eller har hatt sitt revir.. Observasjonene har riktig nok blitt færre i det siste, og det er reist spørsmål om hele flokken er drevet ut av territoriet.

Referanser 

Innsjøer i Halden
Haldenvassdraget