alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Last.fm

Last.fm er et sosialt nettsamfunn som samler inn informasjon om hva brukerne hører på, og lager lister ut av det. Hver enkelt bruker får sin egen liste, hvor det står hvilke artister og sanger han/hun hører mest på. Artistene får egne lister hvor det står hvilke sanger som har blitt spilt mest den siste uka, og de siste seks månedene. Dessuten er det en liste som generelt viser hvilke band og sanger som er mest populære. 

En svakhet ved Last.fm er at det ikke skilles mellom ulike artister med samme navn. Dette problemet jobbes med, og vil bli fikset når Last.fm vil bli basert på metadata fra MusicBrainz.

Dagens Last.fm består av tidligere Audioscrobbler og Last.fm som ble slått sammen i 2005.

Brukerne installerer et tilleggsprogram på sitt foretrukne musikkavspillingsprogram på PC-en, og denne sender informasjonen videre til Last.fm, som genererer lister etter hvert som denne informasjonen kommer inn.

Eksterne lenker
 

Nettsteder
Nettsamfunn
Ernst Hilding Andersson

Ernst Hilding Andersson (født 9. desember 1909, død 24. oktober 2007) var flaggmaskinist i den svenske marinen og spion for Sovjetunionen. 

Høsten 1949 begynte den svenske sikkerhetstjenesten å overvåke en sovjetisk GRU-offiser. Sommeren 1951 oppdaget sikkerhetstjenesten at Ernst Hilding Andersson hadde kontakt med denne offiseren. Andersson ble arrestert i september samme år, og dømt til fengsel på livstid for grov spionasje.

Ernst Hilding Andersson hadde spionert for Sovjetunionen av ideologiske grunner; han hadde overlevert en stor mengde informasjon om den svenske flåtens sammensetning, beredskap og befestninger.

Eksterne lenker 

 CIA om Andersson 
 Artikkel i avisen «Sydsvenskan» om spioner, blant de Andersson

Personer fra Ystad
Svenske soldater
Svenske spioner
Spioner for Sovjetunionen
Spioner under den kalde krigen
Svensker dømt for forbrytelser
Personer dømt for spionasje
Karoline Herfurth

Karoline Herfurth (født 22. mai 1984 i Berlin) er en tysk skuespillerinne.

Hun ble oppdaget av en talentspeider på skolen i 1994, og debuterte i fjernsynsfilmen Ferien jenseits des Mondes. Hennes første kinofilm var komedien Crazy fra 2000.

Gjennom rollen i kinofilmen Mädchen, Mädchen fra 2001 ble hun kjent for et større publikum.

Ved siden av sin virksomhet som skuespiller er hun aktiv i et barnesirkus.

Filmografi 
 Ferien jenseits des Mondes, ZDF 1995
 Crazy, 2000
 Küss mich, Frosch, 2000
 Mädchen, Mädchen, 2001
 Große Mädchen weinen nicht, 2002
 Mein Name ist Bach, 2003
 Mädchen, Mädchen 2 - Loft oder Liebe, 2004
 Prinzessin macht blau, ProSieben 2004
 Eine andere Liga, 2005
 Anemonenherz, 2005
 Deutschmänner, 2005
 Peer Gynt, 2006
 Das Parfum – Die Geschichte eines Mörders, 2006
 Wir sind die Nacht

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Tyske skuespillere
Personer fra Berlin
Fødsler i 1984
Media Norge

Media Norge ASA var et norsk eierselskap for Aftenposten, Bergens Tidende, Fædrelandsvennen, Stavanger Aftenblad og Finn.no, formelt etablert 25. juni 2009. Selskapet ble i 2012 erstattet av Schibsted Norge.

Hovedkontoret var i Bergen, med Didrik Munch som konsernsjef. Media Norge hadde som siktemål å være det ledende mediekonsernet i Norge. 

Konsernet hadde ca. 2 200 ansatte og en omsetning på ca. 5,3 milliarder kroner. Den største eieren var Schibsted med 80,4 prosent av aksjene.

Referanser

Kilder 
www.journalisten.no Media Norge formelt på plass
Schibsted Media Groups hjemmeside

Norske medieselskaper
Schibsted
Selskaper etablert i 2009
Anitra Steen

Anitra Linnéa Steen (født Bergström 13. mai 1949 i Fagersta, Västmanland) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, embetskvinne og direktør for Systembolaget. 

Steen var ansatt i det svenske finansdepartementet fra 1981. i 1989 ble hun statssekretær i utdanningsdepartementet, og var statssekretær i finansdepartementet 1994–95. Begge periodene som statssekretær var Göran Persson hennes statsråd, og hun giftet seg med daværende statsminister Persson den 6. desember 2003.

Ellers har hun vært generaldirektør ved Verket för högskoleservice og ved Riksskatteverket, inntil hun i 1999 ble administrerende direktør i Systembolaget. I mai 2009 fyller hun 60 år og går etter vanlig regelverk av med pensjon.

Svenske sosialdemokrater
Medlemmer av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Personer fra Fagersta kommun
Fødsler i 1949
Odd Thorsen

Odd Thorsen (født 8. januar 1940 i Sandefjord, død 5. desember 2005) var en norsk interiørarkitekt, diplom 1967 og industridesigner i 1973 utdannet ved SHKS. Han etablerte sitt eget firma Odd Thorsen AS Design og arkitektur i 1970-årene; og var også professor II i industriell formgiving ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitets Fakultet for arkitektur og billedkunst 1997 – 2004.

Han gjorde mange arbeider innen offentlig sektor, kontoret sto for designrådgiving og den helhetlige visuelle profil for Vinter-OL 1994 i Lillehammer. Han var også ansvarlig for NSB og Oslo Sporveiers designprogram fra 1970 og -80-årene. Dette omfattet skrift, logos, illustrasjon, farger, layout, faste og løse infomasjonsbærere og holdeplasselementer så vel som   publikumsområdene og utformingen av utvendig teknisk infrastruktur for NSB Gardermobanen fra 1990-årene.   

Odd Thorsen var også produktdesigner for «Scanstyle» stålprodukter for kjøkken og sanitærrom fra Intra i Trondheim, firmaet ble for dette «Årets designbedrift» i 1987.
For Ørsta Stål AS har hans kontor utviklet park- og gatemøbelprogrammet Publicus, som er patentert i Europa.
For Hedmark fylkeskommune utvikling av informasjons- og møbelkonsept for offentlige uterom.
Omprofilering av HydroTexacos 400 bensinstasjoner i Norge og Danmark i samarbeid med Anisdahl, Sand & Partnere i 1995–97. Han var også involvert i designplanen for Holmenkollen.

Priser 
 Jacobprisen 2004  
 Merket for god design 9 ganger, inklusive for gatemøbelprogrammet Publicus, kjøkkeninnredning fra Intra og for jernbaneinteriør
 Ferdighusbransjens nyskapingspris 2004 for nytt byggesystem i tre beregnet for feltutbygging nær byer og tettsteder (produsent Systenhus Norge AS
 Brunel Award 1998 for jernbanedesign på Gardermobanen
 Den svenske  i 1988
 Norsk Designråds International Design Award 2002 for samarbeid med det amerikanske storkonsernet American Standard.

Referanser 

Norske arkitekter
Norske designere
Personer tilknyttet Norges Statsbaner
Rhuddlan Castle

Rhuddlan Castle er et slott i Rhuddlan i Denbighshire i Wales. Det ble grunnlagt av Edvard I av England i 1277, og stod ferdig i 1282. Slottet var en del av den «jernring» Edvard I opprettet under sitt felttog mot waliserne. 

Slottet ligger ved elven Clwyd, og det ble gravet ut en kanal inn til slottet som vannforsyning. Elven ble også rettet ut og mudret opp for å gjøre det lettere å levere materialer under byggearbeidet, og varer til slottet senere. 

Det ble planlagt som et konsentrisk slott, med to porthus i den indre borgen og mindre tårn på den ytre. Slottet har en uvanlig ruter-formet plan med porthus i hjørnene. Det skiller seg dermed fra andre slott som ble reist under felttoget, som Harlech, Caerphilly og Beaumaris, som alle har porthusene på sidene. 

I 1284 ble Rhuddlan-statuttene, som innlemmet Wales i kongeriket England, nedfelt på slottet, og fikk sitt navn etter det.

Nær slottet finner man rester etter et slott kalt Twt Hill som ble reist i 1086. 

Slott i Wales
Denbighshire
Ruiner i Wales
Kerrs Pink (band)

Kerrs Pink er et progressivt band startet i Trømborg, sør for Mysen i Indre Østfold kommune i mai 1972. Jostein Hansen (1956-2010), Harald Lytomt, Halvard Haugerud, Tore Johansen, Per Øyvind Nordberg og Freddy Ruud er/var sentrale aktører og komponister og/eller tekstforfattere. 

Flere av aktørene i bandet var også aktive i Høst; Geir Jahren -vokal, Knut R. Lie -trommer og vokal og Svein Rønning - gitar). Svein Rønning produserte singelen «Kong Edvart»/«Feberlåten» utgitt 1979 på Pottittskiver, Kerrs Pink eget selskap, og var medprodusent på det første vinylalbumet bandet også ga ut på eget selskap i 1980.

Bandet har vært mer eller mindre permanent eksisterende gjennom 1970-, 1980-, 1990- og 2000-tallet, og bandet er blant de eldste nåværende og fortsatt kreative progrockband i Norge. Kerrs Pink bestod per 2007 av Harald Lytomt - gitarer, keyboards og fløyte og Jostein Hansen - bass – nå som teksforfatter og fungerende manager, Lasse Johansen - keyboards, Magne Johansen - trommer og Benjamin Nordling - bass. Lytomt og Hansen har vært bærebjelkene i bandet siden starten. 

I 2008 kom bassisten Per Langsholt og Glenn Fosser -keyboards med. I 2012 gitaristen Hans Jørgen Kvisler. 

Bandet har per januar 2014 hele 14 utgivelser bak seg blant annet på sitt eget selskap Pottittskiver, Colours i Skien og på det franske Muséa Records, hvorav siste utgivelse er albummet Mystic Spirit med islendingen Eiríkur Hauksson -vokal. Albumet ble lansert i forbindelse med konserten for bandets 40-årsjubileum i Askim kulturhus 8. november 2013.

Diskografi 

 Kerrs Pink (Pottittskiver, 1980) 
 Mellom oss (Pottittskiver, 1982) 
 A Journey On The Inside" (Colours, 1993) 
 Art Of Complex Simplicity (Muséa, 1997) 
 Tidings (Muséa, 2002) 
 Mystic Spirit (Kerrs Pink Production, 2013 - CD og dobbel vinyl)
 Presence of Life (Kerrs Pink Production, 2021 - CD og dobbel vinyl)

Besetningen i 2021 er den samme som på releasekonserten i 2013:

 Eiríkur Hauksson, vokal
 Harald Lytomt, gitar
 Hans Jørgen Kvisler, gitar
 Glenn Fosser, keyboards
 Lasse Johansen, keyboards
 Per Langsholt, bass
 Magne Johansen, trommer

Eksterne lenker 
 
 
 Om Kerrs Pink i MICLEX
 Diskografi på Progrock.no
 Muséa Records' nettsted

Norske rockegrupper
Progressive band
Band etablert i 1972
Rock
Progrock
Altakraftverk

Denne artikkelen handler om en måleenhet; Uttrykket kan også referere til Alta kraftverk.
Altakraftverk er blitt en betegnelse (uoffisiell måleenhet) på hvor mye energi en kraftutbygging vil utgjøre. Er ofte brukt veldig omtrentlig i området 450 – 650 GWh pr. år. I mange artikler på Internett og aviser er et Altakraftverk tilsvarende 500 GWh pr. år.

Gjennomsnittlig årsproduksjon til Alta kraftverk er 655 GWh

Kilder
Statkraft

Effektenheter
Alby gård

Alby gård er den eldste gården på Jeløy, og har røtter tilbake til tidlig vikingtid. Hovedbygningen ble gitt sin nåværende form etter en brann i 1866, og i 1963 kjøpte kommunen gården av den siste private eieren, skipsreder Biørn Biørnstad. I dag leier Galleri F15 kun hovedbygningen, mens stabburet disponeres av fylkesmannen som Jeløy Naturhus, og jorden forpaktes bort.

Jeløy er også et spesielt område med sin særegne natur. Søndre Jeløy landskapsvernområde ble til i 1983, og er med på å bevare det historiske preget på landskapet.

Park og anlegg 
Parken på Alby består av en plen med frukt- og akasietrær. Parken er konstruert slik at man har følelsen av å være på en strandtomt ved at en voll skjuler nedenforliggende åker som ligger mellom parken og sjøen.

Turområde 
Skogen som ligger ved Alby benyttes som turområde. Det er opparbeidet stier som gjør området lett tilgjengelig, også for bevegelseshemmede.

I Albyskogen finner man Rødsåsen der man på klare dager kan se helt til skibakken i Holmenkollen.

Eksterne lenker 
 
  Galleri F15
 

Gårder i Moss
Severdigheter i Viken
Moss' historie
Kulturminner i Moss
Norge
Herregårder i Norge
Last Train

Last Train er en pub i Universitetsgata i Oslo. Stedet er et av de få gjenlevende fra 1980-tallets utelivseksplosjon.

Last Train ble åpnet i 1984, og etablerte seg snart som et møtested for folk innenfor rockemiljøet. 80-tallets temapreg, med togseter, ble etterhvert droppet til fordel for en mer anonym pub-stil. Særpreget ble ivaretatt av konsertplakater og rock-relaterte fotografier på veggene.

Musikkvalget, med utpreget vekt på det 60-tallsinspirerte, ble likevel et av stedets største aktiva. Puben ble stamsted for Oslos psychedelia-miljø.

Fra 1990 har det lille lokalet også vært brukt til konserter. Ved siden av lokale band som Astroburger og Dog Age, kan nevnes navn som TV Personalities, Turboneger, Soundtrack of Our Lives, Gluecifer, Hellacopters, BigBang, The Hives, We og Madrugada. Last Train feiret både 10- og 20-årsjubileene med å utgi samleplater med band og artister med tilknytning til stedet.

Eksterne lenker
 Aftenposten – Oslopuls.no – Last Train «Last Train er en mørk rockepub, med en liten scene i hjørnet hvor det spilles konserter innimellom. Her har det skjedd lite de siste 10 årene, interiøret er likt og klientellet er fortsatt trofast.»
 Kjendisenes Oslo De går ikke hvor som helst for å ta seg en øl. «Danny Young (t.v.) og Arne Skagen, alias Captain Poon fra Gluecifer, trives best på rockebaren Last Train.»
 Aftenposten – Oslopuls.no – Rocka Last Train «Cables startet rockeåret 2006 med å spille for et utsolgt Last Train.»
 Dagbladet – Uteliv – Jaqueline konsert «Guttene er nå ute på en stor norgesturné og søndag 24.09 gjester de altså Last Train, Oslo. Ta turen og få med deg en tornado av hardrock!»
 Siste toget hjem

Serveringssteder i Oslo
Musikk i Oslo
Filipstad (Oslo)

Filipstad er en forhenværende løkke, en villa og et havneområde i Oslo. På 2000-tallet utvikles Filipstad til en del av Fjordbyen. Color Lines ferger til Kiel går fra Hjortneskaia på Filipstad.

Historie 

Løkken (Munkedamsveien 62) hadde navn etter apoteker Philip Moth, som hadde urtehave her på midten av 1600-tallet. Eiendommen ble overtatt av familien Heftye i 1805, og Jørgen Heftye lot villaen (ark. G.A. Bull) oppføre i 1864. Eiendommen ble overtatt av NSB i 1909, og villaen ble bolig for generaldirektøren. Den kalles Heftyevillaen.

Filipstadbukta (mellom Tjuvholmen og Munkedamsveien) ble brukt til bading, men vannet var forurenset av kloakk fra Filipstadbekken. Fra 1870-tallet ble bukten utfylt med tanke på havneutbygging, og kaianleggene ble for alvor igansatt i 1909.

I desember 1943 ble stor deler av Filipstad og tilstøtende områder ødelagt av en eksplosjon med etterfølgende brann; se Filipstad-ulykken.

Fjordbyen 

Etter utbygging av Aker Brygge har videre utbygging av det ca. 320 dekar store området, blant annet av containerhavn, vært omstridt. Fjordbyplanen til Oslo kommune legger opp til at containerne fjernes, men at Filipstad fortsetter som ferjekai. Planen legger til rette for bygging av inntil 450 000 kvadratmeter BRA med en boligandel på 50 %, noe som vil kunne gi opp mot 2 200 boliger, samt nytt konserthus.

Det planlegges en ny park, 800 meter lang og minimum 100 mål, i hele Filipstadkaias lengde, og nye kanaler mellom Frognerstranda og Munkedamskrysset, og mellom Heftyevillaen og Tinker'n. Filipstad inngår i planene for Havnepromenaden, som ble vedtatt i 2008.

Det var lenge bestemt at Filipstad skulle bygges ut senere enn de andre områdene av Fjordbyen, men denne føringen er fristilt etter februar 2008. Grunneiere på Filipstad-området er bl.a. Oslo kommune ved Oslo Havn KF og Eiendoms- og byfornyelsesetaten, ROM Eiendom AS og Jernbaneverket, i tillegg til Statens vegvesen som eier av veianlegget E18.

Fra 2010-årene brukes det gamle havneskuret Skur 13 som aktiviteteshall og til visning av kunst på fasaden, og Trettenparken åpnet langs Skur 13 i 2020.

Eksterne lenker 
 
 Fjordbyplanen. Plan- og bygningsetaten, november 2006. Beskriver planene for Filipstad. Fjordbyplanen ble politisk behandlet i februar 2008, og godkjent med små endringer (lest 6. april 2008)

Fjordbyen
Filipstad
Bydel Frogner
Havneområder i Oslo
Fergesteder i Oslo
Luxembourgs flagg

Luxembourgs flagg består av tre horisontale striper, rødt hvitt og blått, og kan ha sideforholdet 1:2 eller 3:5. Flagget ble først brukt mellom 1845 og 1848, og har vært i bruk som landets flagg siden Luxembourg oppnådde full uavhengighet i 1890. Det ble likevel først offisielt vedtatt i lovs form 23. juni 1972. Flagget har de samme farger som Nederlands flagg, og for å skille de to fra hverandre har Luxembourg valgt en lysere blåfarge for sitt flagg. Flagget er også ganske likt flagget som ble brukt i De forente Nederlandene, som eksisterte fra 1581 til 1795. 

Som handelsflagg fører Luxembourg et flagg basert på riksvåpenet: En rød løve på stripet hvit og blå flaggduk. I 2006 startet en kampanje for å gjøre løveflagget til Luxembourgs nasjonalflagg i stedet for trikoloren. Regjeringen erklærte 6. juli 2007 at den ikke støttet initiativet og at nasjonalflagget ikke vil bli endret.

Eksterne lenker
 Symbols of the state and of the nation Service Information et Presse du gouvernement luxembourgeois
 «Loi du 27 juillet 1993 modifiant et complétant la loi du 23 juin 1972 sur les emblèmes nationaux»

  

Europeiske flagg
Luxembourg
Mani

Mani er en sykelig sinnstilstand med meget høyt stemningsnivå og energinivå, som oftest kommer i perioder som varer i uker eller måneder. Den maniske kan bruke penger som han/hun ikke har, kjøpe dyre ting og inngå kontrakter og avtaler som er urealistiske. Mange setter i gang med en rekke prosjekter som vanskelig lar seg gjennomføre. De føler seg uovervinnelige og hemningsløse. Ofte kan maniske personer være irritable ved motgang, og noen ganger aggressive. Noen kan være veldig seksuelt pågående og aktive, og skaffe seg mange partnere (promiskuitet). De sover ofte lite, gjerne 3-4 timer i døgnet. Vedkommende skjønner ofte ikke selv at han/hun er syk. Manien vil mange ganger utvikle seg til en psykose, hvor den syke mister fullstendig grepet på virkeligheten.  Mani kan være en svært stor belastning for den som rammes og deres pårørende, men innebærer også sterke positive følelser og opplevelser. Når den maniske episoden nærmer seg slutten melder angeren og selvkritikken seg, og mange går direkte over i en dyp depresjon.

Til å begynne med er det ofte ikke andre enn nær familie som oppdager at vedkommende er i ferd med å gå inn i en manisk episode, men etter hvert som sykdommen utvikler seg blir det tydelig for alle.

En episode med mani er et av kriteriene for å stille diagnosen bipolar I, en av to typer bipolar lidelse. 
Hypomani er en mer moderat tilstand, med lettere løftet stemningsleie, som kan være langt vanskeligere å diagnostisere. Hypomani i kombinasjon med episoder med depresjon kvalifiserer for diagnosen bipolar II.

Behandling 

Ved behandling av bipolar lidelse, kan ifølge britiske Clinical evidence kun tre medikamentelle behandlingsformer vise til så overbevisende forskning at de kan kalles nyttige. Det er medikamentene litium, olanzapin og valproat. Fem andre medikamenter har noe dårligere forskningsgrunnlag, men likevel så godt at de kan betegnes som "sannsynligvis nyttige": karbamazepin, klonazepam, haloperidol, risperidon og ziprasidon.
Psykologiske behandlingsformer, undervisning om lidelsen til pasienten og pårørende, samt psykososiale tiltak vil ofte være viktige bidrag til behandling, forebygging av nye episoder og sykdomsmestring ved bipolar lidelse. Under selve den maniske episoden kan det være nødvendig og riktig med innleggelse i sykehus for å hindre sosial og økonomisk skade.

Eksterne lenker 
 Clinical Evidencehar oppsummert all forskning rundt bipolar lidelse, derunder episoder med mani.
 Helsebiblioteket.no har oppsummert kunnskap om mani og depresjon på norsk.

Psykiske lidelser og atferdsforstyrrelser
Armand Călinescu

Armand Călinescu  (født 4. juni 1893 i Pitești i Romania, død 21. september 1939 i București) var en rumensk økonom og politiker. Ikke lenge etter at han ble rumensk statsminister, ble han myrdet.

Liv og virke

Bakgrunn
Călinescu ble født i landsdelen Valakia, hans far var lege i hæren. Fra 1912 til 1918 studerte han juss og filosofi ved universitetet i București, hvorpå han fortsatte studiene i Paris og tok filosofisk doktorgrad i økonomi og politikk i 1921.

Politikk
Han gikk inn i politikken og i 1926 valgt til det rumenske parlamentet for «Det nasjonale bondepartiet». I 1928 ble han utnevnt til såkalt prefekt i fylket Argeș. Senere ble han generalsekretær i Landbruks- og landeiendomsdepartementet, for deretter å bli utnevnt til visestatsekretær i Innenriksdepartementet. Han var en sterk motstander av den fascistiske Jerngarden, og dette ledet i 1933 til at regjeringen han var med i gikk av.

Călinescu var en trofast alliert av Frankrike og Storbritannia og motstander av den protyske regjeringen i Romania.

Toppolitiker
I 1938 ble Călinescu innenriksminister under det autoritære styret til kong kong Carol II og brukte sin stilling til å slå ned Jerngarden, arrestere og henrette lederne.

Etter en kort periode som minister for helse og utdanning ble han den 7. mars 1939 statsminister, ansett som «stålmannen» som kunne slå ned politisk vold fra Jerngarden og holde Romania utenfor tysk innflytelse.  

Etter Tysklands invasjon av Polen hevdet medlemmer av Jerngarden at Călinescu og kong Carol II, sammen med britisk etterretning planla å sprenge de rumenske oljefeltene for å hindre tysk nytte av oljen. Călinescu ble drept i București av medlemmer av Jerngarden; bilen han var med ble stoppet og Călinescu, livvakten og sjåføren ble myrdet.

Călinescu hadde en sønn, Barbu (1922- 2014), som befant seg i Storbritannia da faren ble myrdet, og som fortsatte å bo der til sin død.

Referanser 

Romanias statsministre
Personer fra Argeș
Personer drept i attentat
Myrdede politikere
Fødsler i 1893
Dødsfall i 1939
Sot

Sot dannes ved forbrenning når det er et overskudd av karbon (brensel). Sot består 80-90 % av karbon, resten er hydrogen.

Dannelsen av sot
Prosessen som danner sot skjer i flere steg. Først skjer en nedbrytning av brenselet til alkyner. Disse polymeriseres så til polysykliske aromatiske hydrokarboner (PAH). Deretter kondenseres partiklene til sist og vulkaniseres til sotpartikler.

Organisk kjemi
Colin Murphy

Colin Addison (født 21. januar 1950 i Croydon, Stor-London, England) er en tidligere engelsk fotballmanager. Han var manager for fem engelske fotballklubber i årene 1976 til 1996.

Biografi 
Colin Murphy spilte aldri ligafotball selv om han var tilknyttet klubbene Crystal Palace, Cork Hibernian, Wimbledon og Hasting United. På 70-tallet jobbet han som trener for reservelaget til Nottingham Forest da Dave Mackay var manager, og da Mackay gikk til Derby County fikk Murphy også ansvar for Derbys reservelag.

I november 1976 fikk Mackay sparken som manager i Derby og den 25. november 1976 ble Murphy ny sjef i klubben. Han ledet laget til september 1977 da han fikk sparken, kun seks ligakamper ut i 1977/78 sesongen, og Tommy Docherty overtok. Året etter ble Colin Murphy manager i Lincoln City og denne jobben hadde han fram til mai 1985. Deretter ble hans neste arbeidssted Stockport County, og han var i denne klubben i to perioder i årene 1985 til 1987. 

I mai 1987 returnerte Murphy til Lincoln City der han var manager til mai 1990. Så fulgte en periode som ungdomstrener i Leicester City og assistent manager i Luton Town før han i 1992 igjen ble manager, denne gang for Southend United. Hans siste managerjobb var i Notts County som han ledet fra juni 1995 til desember 1996.

Karriere som fotballmanager

Klubblag

Referanser

Kilder 
 Mortimer, Gerald (2006): DERBY COUNTY The Complete Record. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-517-1

Eksterne lenker 
 

Engelske fotballspillere
Engelske fotballtrenere
Fotballspillere for Ebbsfleet United FC
Fotballspillere for Folkestone FC
Fotballspillere for Hastings United FC
Fotballtrenere for Derby County FC
Fotballtrenere for Lincoln City FC
Fotballtrenere for Stockport County FC
Fotballtrenere for Southend United FC
Fotballtrenere for Notts County FC
Fotballtrenere for Cork City FC
Fotballtrenere for Shelbourne FC
Trenere for Vietnams herrelandslag i fotball
Personer fra Croydon
Fødsler i 1944