alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bełchatów

Bełchatów er en by plassert sentralt i Polen med litt over 62 000 innbyggere. Byen ligger i Łódź voivodskap.

I kommunen ligger Bełchatów kraftverk som er Europas største kullkraftverk basert på lignitt, og Polens kraftigste elektrisitetsprodusent med en effekt på nesten 4,5 GW og en årsproduksjon på inntil 28 TWh, eller en femtedel av landets kraftproduksjon.

Byer i Łódź voivodskap
PDW

Personal Defence Weapon (PDW) er en forkortelse innført på 90-tallet og brukt til markedsføring av kompakte maskinpistoler og automatgeværer til selvforsvarsbruk.  Bruksområdet er ofte for kjøretøymannskaper og livvakter.

Kjente modeller på markedet er Heckler & Koch MP7 og FN P90.

Geværer
Mysjkin

Mysjkin (russisk: Мы́шкин) er en by i Jaroslavl oblast i Russland. Den ligger ved den bratte venstrebredden til elva Volga. Innbyggertall: 6 076 (folketelling 2002), 6 340 (folketelling 1989).

Det har eksistert en bosetning på dette stedet i alle fall siden 1400-tallet. Byrettigheter ble innvilget i 1777. I sovjettiden ble Mysjkin fratatt sin bystatus og ble en bymessig bosetning, men denne avgjørelsen ble reversert i 1991.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Jaroslavl oblast
Byer ved Volga
Hylster

Et hylster er en oppbevaringstaske som er tilpasset elementet det skal bære og beskytte. Hylster kan festes i et belte eller liknende, eller har egne festemuligheter. Materialet som brukes kan variere, men det mest brukte er nylon, lær, plast og cordura. Forskjellige typer hylster er lårhylster, skulderhylster, hoftehylster og ankelhylster.

Lårhylster
Lårhylster er en modifisert oppvaringstaske for håndvåpen eller kniv, montert på låret. Lårhylsteret låses som oftest på et hoftebelte i overkant og rundt låret med enten en eller to stropper. Hylsterets mening er å beskytte våpenet det oppbevarer samt å være lett tilgjengelig.

Feste 
Hylsteret kan feste pistolen på flere måter:

Avtrekkerbøyle På de fleste pistolhylstre holdes våpenet fast i hylsteret via avtrekkerbøylen, enten via en låsemekanisme eller bare at hylsteret er litt trangt og holder eller klikker våpenet på plass.

Sekundær låsing Noen hylstre har også sekundære låsemekanismer, for eksempel en flapp som tres over grepet.

Lykt Ved bruk av våpenlykt er det ofte ikke mulig å lage et hylster som holder våpenet etter avtrekkerbøylen, og de fleste slike hylstre holder derfor våpenet fast via lykten. Hylster, våpen og lykt bør da være utformet for å passe sammen.

Skytevåpen
Beholdere
ZTE

ZTE (Zhong Xing Telecommunication Equipment Company Limited) er et kinesisk elektronikkselskap som produserer og leverer telekomutstyr, nettverksutstyr, radioutstyr og mobiltelefoner. Det har hovedkontor i Shenzhen i provinsen Guangdong, Kina.

Selskapet ble grunnlagt i 1995 og er børsnotert i Shenzhen og Hongkong. ZTE har om lag 40 000 ansatte, om lag to tredjedeler av disse i Kina.

Eksterne lenker 
 

Kinesiske IT-selskaper
Produsenter av telekommunikasjonsutstyr
Selskaper etablert i 1995
1995 i Kina
Mobiltelefonprodusenter
American Shipping Company

American Shipping Company (tidligere Aker American Shipping) er et norsk selskap som driver med skipsverft og shipping.

Selskaper notert på Oslo Børs
Selskaper etablert i 1996
Kompis, kompis

Kompis, kompis (originaltittel: Buddy Buddy) er en amerikansk krim-komedie fra 1981 med Walter Matthau og Jack Lemmon i hovedrollene. Regi er ved Billy Wilder.

Handling 
En leiemorders (Matthau) siste oppdrag før han pensjonerer seg er å likvidere tre angivere. Han sprenger den første i lufta med en brevbombe og den andre forgiftes. Når han skal skyte den tredje fra et hotellvindu får han imidlertid problemer med fyren i naborommet (Lemmon) som forsøker å henge seg og som etterhvert forstyrrer ham hver gang han skal skyte tysteren.

I rollene 
(utvalg)
 Jack Lemmon: Victor Clooney
 Walter Matthau: Trabucco
 Paula Prentiss: Celia Clooney
 Klaus Kinski: Dr. Hugo Zuckerbrot
 Dana Elcar: Capt. Hubris
 Miles Chapin: Eddie, the Bellhop
 Ed Begley Jr.: Erster Leutnant
 Fil Formicola: Rudy 'Disco' Gambola 
 Charlotte Stewart: Krankenschwester

Eksterne lenker 
 

Filmkomedier fra USA
Krimkomedier
Filmer fra 1981
Engelskspråklige filmer
Filmer regissert av Billy Wilder
Palestinsk fedayeen

Palestinsk fedayeen (fra arabisk: fidā'ī, flertall fidā'īyun, فدائيون) er en betegnelse på militanter eller geriljaer i en sekular nasjonalistretning blant palestinere. De fleste palestinere regner fedayeener som «frihetskjempere», mens den israelske stat anser dem for å være «terrorister».

Referanser 

Palestina
Mats

Mats og Mads er henholdsvis svensk og dansk kortform av mannsnavnet Matthias, som er en gresk form av hebraiske mattathia, «gave fra Gud». På norsk brukes begge formene.

Utbredelse
Mads var et populært navn på norske guttebarn på 1700-tallet, mens formen Mats har vært populær siden 1980-tallet.

I Sverige var Mats mest populært i 1950- og 1960-årene.

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Mads Johansen Lange (f. 1807), dansk handelsmann på Bali
 Mats Wahl (f. 1945), svensk ungdomsbokforfatter
 Mats Näslund (f. 1959), svensk ishockeyspiller
 Mats Wilander (f. 1964), svensk tennisspiller
 Mads Mikkelsen (f. 1965), dansk skuespiller
 Mads Ousdal (f. 1970), norsk skuespiller
 Mats Sundin (f. 1971), svensk ishockeyspiller
 Mads Larsen (f. 1975), norsk forfatter og journalist
 Mads Eriksen (f. 1977), norsk tegneserieskaper
 Mats Eldøen (f. 1983), norsk skuespiller
 Mats Zuccarello Aasen (f. 1987), norsk ishockeyspiller
 Mads Østberg (f. 1987), norsk rallyfører

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Lechfeldslaget

Lechfeldslaget den 10. august 955 var avslutningen på Ungarnkrigene og Otto den stores største militære seier mot de ungarske rytterne, som før hadde herjet gjennom det meste av Sentral-Europa med sine plyndringstokter. Slaget om Lechfeld er oppkalt etter stedet det ble utkjempet, det vil si i trekanten mellom Landsberg am Lech, Augsburg og Mering. 

Seieren ved Lechfeld sto lenge som en av de aller mest betydningsfulle slaget i den tyske historie og sto lenge som det største militære oppgjøret i det tysk-romerske riket.

kriger
Konflikter i 955
Matias Tellez

Matias Tellez (født 8. februar 1989) er en musiker og produsent fra Bergen. 

Matias Tellez er født i Bergen av chilenske foreldre. Han har klassisk musikkbakgrunn og spilte fiolin og piano som barn. Som tolvåring begynte han å spille gitar. Han spilte på Øyafestivalen og by:Larm for første gang som femtenåring i 2004.

Han ble kåret til «Årets Urørt 2008» på NRK Urørt med låten «Brand New Kicks» og signerte platekontrakt med Sony BMG tidlig 2008. Etter to album som soloartist, har Matias Tellez valgt å konsentrere seg om bandet Young Dreams, som han stiftet med blant andre Rune Vandaskog, Chris Holm, Fredrik Vogsborg og Njål Paulsberg, Marius Erster Bergesen og Pablo Tellez.

I 2011 signerte Young Dreams en platekontrakt med det australske plateselskapet Modular People. I 2013 vant Young Dreams Spellemannprisen i kategorien indie for platen Between Places, som Matias Tellez har produsert. Han vant Spellemannprisen 2020 i klassen årets produsent for sitt arbeid på Patience av Sondre Lerche, Ontas? av Kakkmaddafakka og låter av Girl in Red, pish og Emma Jensen. Sammen med Marie Ulven (Girl in Red) var han produsent på Girl in Reds debutalbum If I Could Make It Go Quiet fra 2021. Sammen ble de nominert til Spellemannprisen 2021 i klassen årets produsent for albumet mens Ulven ble nominert i ytterligere seks klasser for albumet og låter fra albumet.

Bandmedlemmer 
 Matias Tellez – Vokal, gitar
 Pablo Tellez – Bass 
 Marius Erster Bergesen- Trommer
 Njål Paulsberg – Synth/Keyboard

Diskografi

Album
Tamias Mellez – 2007
Clouds – 2009

EP-er
Matias Tellez – 2007

Singler
Brand New Kicks
Yes Indeed – 2007
Convicted – 2008

Konserter 
 by:Larm, Oslo – februar 2008
 Japan – mars 2008
 Russetreff, Kongeparken – mai 2008
 Bergenfest, Bergen – mai 2008
 Hovefestivalen, Arendal – juni 2008
 Lost Weekend, Askøy – august 2008
 Japan, oktober 2009

Referanser

Kilder 
 Bergens Tidene – Plateklar og myndig Matias
 Urørtfinalist 5 – Matias Tellez
 Landstreffet 09 - Matias Tellez

Eksterne lenker 
 Matias Tellez på MySpace
 Matias Tellez på NRK Urørt
 NRK – Mathias Tellez på Lørdagsrevyen (filmklipp)

Norske sangere
Deltakere i Melodi Grand Prix
Personer fra Bergen kommune
Fødsler i 1989
Årets Urørt
Vinnere av Spellemannprisen
Finn Jarle Sæle

Finn Jarle Sæle (født 10. juni 1947 i Laksevåg) er en norsk luthersk teolog, journalist og redaktør i den kristne ukeavisen Norge IDAG. Han har også vært redaktør i avisa Dagen. Han har et kristenkonservativt ståsted og har uttrykt det gjennom sitt journalistiske virke og som debattant i flere debattprogrammer. Han har vært særlig opptatt av tema knyttet opp til den kristne formålsparagrafen, abort, Israel og samkjønnet eksteskap. Sæle har markert seg med et kritisk syn på norske medier og venstresiden spesielt, særlig i saker som vedrører Israel. 

Sæle er født i Laksevåg (nå en del av Bergen) som sønn av Jofrid Sæle (pikenavn Håland) og stuert Finn Asbjørn Sæle. Etter realskolen begynte han på gymnaset, og han engasjerte seg i Kristelig Folkepartis Ungdom. Han hadde planer om å studere medisin, men opplevde et kall til å bli prest. Og etter å ha studert religionsfilosofi på Universitetet i Bergen, reiste han til Oslo i begynnelsen av 1970-årene for å studere teologi ved Menighetsfakultetet. Etter embedseksamen og ordinasjon ble han i 1976 ansatt som sogneprest i Øygarden. I 1984 ble han journalist i den kristne avisa Dagen under Arthur Bergs tid som redaktør, og allerede året etter ble han selv overtalt til å overta redaktørjobben. Han måtte gå fra denne stillingen i 1999 på grunn av interne konflikter. Samme år etablerte han den kristne ukeavisa Norge IDag og har sittet som redaktør der siden.  

I 1993 allierte Sæle seg med den amerikanske tv-evangelist og presidentkandidat Pat Robertson, og dannet sammen med lutherske og pentekostale ledere «Kristen Koalisjon Norge» etter inspirasjon fra Robertsons «Christian Coalition».

Han har vært med på bokutgivelser som Fri til teneste: om kvinna sin plass og funksjon i kyrkjelyden (medforfatter, 1982), Norge vend i tide (redaktør, 1993) og Skjebnevalg: Norge og EU (redaktør, 1994). 

Sæle ble gift i 1971 med stortingspolitiker Anita Apelthun Sæle (født 1951) og har fire barn, deriblant gründeren Finn Ørjan Sæle (født 1975) og Runar Sæle.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske redaktører
Norske lutherske prester
Personer fra Bergen kommune
Nardus (kristent samfunn)

Nardus, eller Nardusmenighetene, er en norskstiftet samling kristne menigheter og grupper i Norge, Sverige og Færøyene som utgjør en slags pinsebevegelse. Bevegelsen  ble stiftet i begynnelsen av 1980-årene av Torkild Terkelsen. Nardusmenighetene teller i dag i underkant av 300 medlemmer fordelt på 6-7 lokale forsamlinger og et par mindre husgrupper.

Ordet nardus er opprinnelig en gammel betegnelse på en gruppe velluktende planter og salver som blant annet er nevnt i Høysangen i Bibelen.

Nettverket omfattet 2007 i Norge menigheter og vennegrupper i Nordre Vartdal, på Vinstra, i Hallingdal, Oslo, Storsand, Fredrikstad, Sandefjord, Grimstad, Kristiansand, og Stavanger. Nardusmenighetene driver Oggetun leirsted, der det arrangeres stevner og samlinger, og utgir Nardus-bladet som har et opplag på 350 eksemplarer. Under pandemien i 2020 til 2022 har Nardusbevegelsen gått gjennom en periode med stor intern uro og et stort antall medlemmer har brutt ut av bevegelsen. Flere av bevegelsen predikanter har forlatt Nardus og flere av de lokale menighetene er lagt ned. De som gjenstår pr november 2022 er Grimstad, Kristiansand/Vennesla, Fredrikstad, Sandefjord, Oslo og Vinstra. De lokale menighetene i Nordre Vartdal, Hallingdal og Storsand er lagt ned. I løpet av de siste to årene er det kommet omfattende anklager mot bevegelsens leder og grunnlegger, Torkild Terkelsen. Det er disse anklagene som har ført til at mange mangårige medlemmer har trukket seg, predikanter har brutt ut og lokale menigheter lagt ned. 

Hoveddogmene til Nardus er bl.a. læren om de troendes predestinasjon (forutbestemmelse, dvs. at Gud på forhånd har avgjort hvem som skal komme inn i himmelen eller ikke).

Nardusmenighetene praktiserer tungetale, tydning og profeti, men tror ikke på treenigheten og døper sine tilhengere i Jesu navn alene. Menighetene forkynner at det kun er én Gud, at Jesus er Gud åpenbart i kjød. Jesus, faderen og den hellige ånd er tre forskjellige måter Gud manifestere seg på.

Utover å fornekte treenighetslæren dyrker Nardus det såkalte predestinasjonsdogmet (forutbestemmelse) og man hevder at den katolske kirke er Babylon, den store skjøge, i Johannes' åpenbaring. Videre hevder Nardus at de protestantiske kirkesamfunn og organisasjoner er "skjøgens døtre."

Boken Sig at du lyver i 2011, først utgitt på dansk, handler om oppvekst i Nardus menigheten på Færøyene, om overgrep i hjemmet og fortielse i menigheten.

Referanser

Eksterne lenker
 Nardus-menighetenes hjemmesider
 http://sistebasun.no/
Hva er Nardus?
 Læren

Kristne samfunn
Pinsebevegelsen i Norge
Askjum (Østre Toten)

Askjum er en matrikkelgard i Nordlia i Østre Toten (gnr. 138). Eiendommen var fram til ca. 1900 den klart største i Nordli skolekrets, med et totalareal på ca. 1 300 mål og ei matrikkelskyld på over 33 mark. Mens husa lå på rundt 325 meters høyde, strakte eiendommen seg helt ned til Mjøsa, 200 meter lavere. Rundt forrige århundreskifte begynte ei omfattende oppstykking, der mesteparten av skauen og enga ble solgt til nyoppretta småbruk. I 1997 hadde hovedbølet (bnr. 8) igjen ca. 230 mål dyrka jord og 380 mål skau og annet areal, men i 1999 ble rundt 80 mål av Nordskauen hogd og lagt ut til byggefelt (Askjumlia). 

I Askjums velmaktstid var blant annet en av Østre Totens ordførere eier av garden, nemlig sakfører Jacob Brager (ordfører 1862-65). Ei av Bragers døtre var forlova med Axel Fahlstrøm, drivkraft innafor Gjøviks kulturliv rundt 1880. Ei anna datter, Karoline, ble gift med kunstmaleren Eivind Nielsen.

De to våningshusa er gamle, etter tradisjonen fra ca. 1750, men sterkt ombygd. I 1929 var det eierskifte på garden, og i den forbindelse holdt selgeren igjen tomt til Askjumvillaen, den første frittliggende villaen i Nordlia. Huset er bygd i tilnærma jugendstil.

Gardsnavnet er etter Rygh en sammensetning av treslaget ask og heim. På garden er det fruktbar jord, og edellauvtreet ask trives godt der. Askjum er et vanlig gardsnavn på flatbygdene på Østlandet og finnes blant annet i nabobygdene Vardal, Eidsvoll og Brandbu.

Småbruk under Askjum 
Ask (husa ligger like ved den gamle husmannsplassen Lund)
Askeli
Bakkeli
Gropen/Sørli
Nyland
Solheim (som husmannsplass kalt Askjumstuggua)
Vilberg

Kilder og litteratur 
Breilid, Ludvik Olsen: Askjums historie (utrykt manuskript), Breilid 1941. 
Norske Gardsbruk (1997)

Eksterne lenker 
 Norske Gaardnavne

Nordlia
Osloskjelvet

Osloskjelvet var et jordskjelv som inntraff søndag 23. oktober 1904 klokka 11.27.

Beskrivelse
Skjelvet ble i størst grad følt i den sørlige delen av Oslofjorden, i området mellom Moss, Halden og Tønsberg, men var også svært merkbart i Oslo, der det blant annet gjorde betydelig skade på Johannes kirke. Med en styrke på 5,4 på Richters skala var dette det nest kraftigste jordskjelvet i Norge inntil jordskjelvet på Svalbard den 21. februar 2008.

Jordskjelvet hadde trolig episenter i Skagerrak, rundt halvannen mil fra både Færder i Vestfold, Akerøya i Østfold og Nordkoster i Strömstad. Det kunne føles så langt unna som i Namsos, Pommern (i dagens Polen), Baltikum og Helsingfors. Skjelvet inntraff midt under gudstjenesten, og det oppsto panikk i mange kirker rundt Oslofjorden, i Sverige og i Aalborg i Danmark, men ingen mennesker omkom. 

Johannes kirke i Oslo, som sto på et dårlig fundament og hadde sprekkdannelser alt før jordskjelvet inntraff, ble så mye skadet av skjelvet at den ble stengt og senere revet. Idd kirke ved Halden ble også sterkt skadet, men den kunne repareres. I Oslo ble dessuten Olaf Norlis bokhandel i Universitetsgata skadet.

Skjelvet er det sterkeste som har rammet Sverige i moderne tid. Seismografen i Uppsala, som var installert tidligere samme år som den første i Skandinavia, ble så hardt skaket at pendelen hoppet ut av ledd og seismografen ikke kunne måle skjelvet. Det ble imidlertid målt av seismografene i blant annet Dorpat (Tartu), Leipzig, Göttingen, Hamburg og Edinburgh. Mange skorsteiner falt sammen, mindre ras ble utløst, og tsunamier oppsto både på den svenske vestkysten og i Vänern og andre innsjøer. To steder ble usikrede jernbanevogner satt i bevegelse, dog uten at de forårsaket noen ulykker.

Kilder
Jordskjelv.no: Jordskjelvet som rystet Oslo i 1904 (skrevet av Conrad Lindholm, NORSAR, 24. oktober 2004, besøkt 2. oktober 2012)
Jordskjelv.no: Jordskjelvet i Oslo i 1904 (besøkt 2. oktober 2012)
Digitalt fortalt: «Det store jordskjelvet den 23 oktober 1904. Med Edvard Munch i Horten» (skrevet av Lasse Jacobsen, Munch-museet) (besøkt 9. mars 2012)
Artemisia: Johannes kirke, Akersgaten 2  (besøkt 2. oktober 2012)
Aftenposten: Jordskjelvet som brøt søndagsfreden (24. oktober 2004, oppdatert 20. oktober 2011, besøkt 2. oktober 2012)
Svenska Dagbladet: Skalvet 1904 Sveriges värsta på tusen år (15. januar 2005, oppdatert 14. mars 2011, besøkt 2. oktober 2012)
Helsingborgs Dagblad: Jordskalf (24. oktober 1904)
E.G. Harboe: Jordrystelserne i Danmark ved det skandinaviske Jordskælv den 23. Oktober 1904
Idd og Enningdalen Historielags nettside: Idd kirke og jordskjelvet i 1904 

Jordskjelv i Norge
Oslo
Hendelser i 1904
1900-tallet i Oslo
1904 i Norge
1904 i Sverige
Vitenskap i 1904
Republikken Ambrosia

Republikken Ambrosia (italiensk: Repubblica Ambrosiana) var en stat som ble opprettet da den siste Viscontihertugen Filippo Maria Visconti døde. Republikken erstattet for en kort periode hertugdømmet Milano, men eksisterte bare i årene 1447 til 1450, da hertugdømmet ble gjenopprettet. 

Stater og territorier etablert i 1447
Stater og territorier opphørt i 1450
Italias historie
Ambrosia, Rep
Tidligere republikker
Isioma Daniel

Isioma Nkemdilim Nkiruka Daniel (født 1981) er en nigeriansk journalist som i 2002 med sin nyhetsartikkel som involverte den islamske profet Muhammed, satte i gang religiøse opptøyer og forårsaket at en fatwa ble utstedt for å ta hennes liv.

Isioma Daniel studerte journalistikk og politikk i tre år på University of Central Lancashire, der hun ble uteksaminert sommeren 2002. Før dette gikk hun på The Bells comprehensive secondary school - den tidligere presidentens skole - Olusegun Obasanjo. Hennes første jobb som journalist var på Thisday, en Lagos-basert nasjonal dagsavis. Som motejournalist skrev hun den 16. november 2002 en artikkel om Miss World-konkurransen som skulle holdes i Nigeria senere samme år. Når hun beskrev motstanden mot konkurransen fra det nigerianske muslimske samfunnet kom hun med følgende kommentar:

"Muslimene trodde det var umoralsk å få 92 damer til Nigeria og be dem fryde seg i forfengelighet. Hva ville Mohammed synes om det hele? Han ville vel valgt en av dem til sin kone"

Ifølge Daniel ble setningen lagt til i siste øyeblikk som en morsom kommentar, som ikke skulle tas seriøst eller noe å ta seg nær av. Det skulle vise seg at hun tok feil. Utgivelsen av artikkelen utløste voldelige og religiøse opptøyer som førte til at flere enn 200 mennesker ble drept, 1000 ble skadet og 11000 ble hjemløse. Kontorene til Thisday i Kaduna ble påtent, til tross for avisens dementi på forsiden og gjentatte beklagelser.

Daniel sluttet i avisen dagen etter at artikkelen hennes ble utgitt. Kort tid etter forlot hun landet og reiste til Benin, fordi hun fryktet for sin sikkerhet og for forestående avhør av State Security Service (det nigerianske statspolitiet).

26. november 2002 ble det av det islamistiske styret i den nigerianske staten Zamfara, utstedt en fatwa mot Isioma Daniel. Underdirektør i Zamfara, Mamuda Aliyu Shinkafi, leste opp fatwaen på lokal radio:

"Som Salman Rushdie, kan Isioma Daniels blod flyte. Det er opptil enhver muslim å avgjøre om en ønsker å følge fatwaen og drepe skribenten som en religiøs plikt."

Selv om den nigerianske regjeringen anklaget dommen for å være grunnlovsstridig og ugyldig, var muslimske ledere splittet i sitt syn på dens gyldighet. Noen argumenterte med at den etterfølgende tilbaketrekkingen og beklagelsen betød at fatwaen var upassende.

Isioma Daniel flyttet senere til Norge, der hennes nye bosted ble beskyttet av Committee to Protect Journalists og Amnesty International.
Isioma Daniel jobber nå som journalist for den norske dagsavisen Stavanger Aftenblad, hvor hun ble invitert til å jobbe nesten med en gang hun ankom Norge. Hun snakker nå flytende norsk.

Se også 
 Vebjørn Selbekk

Referanser 

Nigerianske journalister
Walther Tore Holm

Walther Tore Holm (født 7. april 1932, død 8. desember 2003) var en norsk investor, forretningsmann og mangemillionær.

Holm vokste opp og levde det meste av sitt liv på Strømmen utenfor Oslo.

Som 15-åring dro han til sjøs og fikk lære livets harde hverdag om bord på norske skip i utenriksfart. Siden drev han med transport og hadde etterhvert mange biler i stallen før han startet entreprenørselskapet, Strømmen Maskindrift AS (senere Maskindrift AS). Som maskinentreprenør i en travel vekstperiode i 1960 og 1970 årene, fikk Holm og hans kompanjonger en lang rekke store og viktige anleggsarbeid, ikke minst det mangeårige arbeidet for Nedre Romerike Vannverk og RA2 på Lillestrøm.

På slutten av 1990-tallet solgte Holm Maskindrift AS delvis til Peab og delvis til VA Drill AS (Pål H. Henriksen). Salget foregikk bruddvis over en lengre periode.

Holm hadde forøvrig eierinteresser og styreverv i flere selskaper. Også utenfor landet, bl.a. i Ukraina. Han var også eiendomsinvestor og samarbeidet både med Skedsmo kommune og private selskaper om eiendomsutvikling.
Fra begynnelsen av 1990-tallet og ut sitt liv var Holm alltid høyt repressentert i avisenes ligningstopper for Skedsmo kommune.

I 2006, etter Holms død havnet familien i medias og Økokrims søkelys i forbindelse med vannverkskandalen på Romerike.  I granskningsrapporten fremkommer det at Walther Holm gjennom 30 år har hatt et nært samarbeide med tidligere vannverksdirektør og nå korrupsjonsdømte, Ivar T. Henriksen og har vært svært delaktig i tappingen av vannverksselskapene (NRV/RA-2). Det hevdes også at han har solgt eiendommer og aksjer til Henriksens nærmeste for millioner av kroner til underpris. Det antydes i rapporten at dette var for at hans selskap, Maskindrift AS skulle få store anleggsoppdrag uten å delta i anbudsrunder. Grunnet foreldelse ble det aldri tatt ut noen siktelse mot Holm eller hans selskaper.

De siste årene av sitt liv drev han en stadig nedtrapping av sitt virke.

Holm døde i sitt hjem på Strømmen 8. desember 2003. Han etterlot seg sin kone, datter og tre voksne barnebarn.

Eksterne lenker 
 Direkte lenke til granskningsrapporten
 «Det kan være penger gjemt et sted», artikkel om «Vannverkssaken», Aftenposten, 25. januar 2010

Norske bedriftsledere
Fødsler i 1932
Dødsfall i 2003
Huset Hohenstaufen

Hohenstauferne (eller bare stauferne) var en sørvesttysk (schwabisk) adelsslekt. På 1100- og 1200-tallet var flere av slektens medlemmer konger og keisere i det tysk-romerske riket, deriblant keiser Fredrik Barbarossa. 

Perioden var preget av investiturstriden mellom pave og keiser. Hohenstaufernes motstandere welferne tok pavens parti både i Tyskland og i Italia. Motsetningene mellom partiene gjorde at man ikke klarte å bli enige om å velge en ny keiser etter Frederik 2. (avsatt 1248, død 1250).

Den keiserløse perioden to først slutt i 1274, da Rudolf 1. av Habsburg ble valgt til ny keiser.

Tysklands historie
Middelalderen
Italias historie
1100-tallet i Tyskland
1200-tallet i Tyskland
1100-tallet i Italia
1200-tallet i Italia
Tyske fyrstehus