alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Rygg skole (Gloppen)

Rygg skole (Rygg skule) var en 1-7-skole (barneskole) på Rygg i Gloppen kommune. Skolen ble avviklet i 2009, og elevene flyttet til Sandane skole.

Barneskoler i Vestland
Skoler i Gloppen
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 2009
Home on the Range

«Home on the Range» er Kansas' delstatssang. Dr. Brewster M. Higley skrev opprinnelig ordene i et dikt kalt «My Western Home» i begynnelsen av 1870-årene i Smith County, Kansas. Diktet ble først publisert i desember 1873-nummeret av Smith County Pioneer under tittelen «Oh, Give Me a Home Where the Buffalo Roam». Melodien ble komponert av en venn av Higley med navn David H. Kelley. Higleys opprinnelige ord er lik de som blir anvendt i dag, men er ikke identiske. Sangen ble tatt i bruk av bosetterne, cowboyer og andre og spredte seg rundt i USA i forskjellige former. I begynnelsen av 1900-tallet ble den arrangert av komponisten David Guion (1892–1981) fra Texas. Han blir ofte kreditert som komponist. Den ble offisielt tatt i bruk som Kansas' delstatssang 30. januar 1947 og brukes vanligvis som uoffisiell sang for den amerikanske vesten. 

«Home on the Range» blir ofte fremført i programmer og konserter med patriotisk amerikansk musikk og blir jevnlig brukt i skuespill og filmer. 

Disse innbefatter westernfilmen Colorado Serenade fra 1946 (sunget av skuespilleren Roscoe Ates), Bygg og bli gær'n (Mr. Blandings Builds his Dream House) fra 1948 (sunget av både Myrna Loy og Cary Grant, Off Broadway-musikalen You're a good Man, Charlie Brown (sunget av rollebesetningen under et glee club-øvingsnummer), Where the Buffalos Roam fra 1980 (sunget av Neil Young under rulleteksten i begynnelsen) og Looney Cartoon-korttegnefilmen Claws for Alarm fra 1954 (sunget av Pelle Pigg). 

Sloganen «Home on the Range» har stått på registreringsskiltene på biler fra Kansas siden 2005.

Norske versjoner 
Jette Grevil og G. Haaland er blant de som har skrevet en norsk tekst til sangen. Grevils versjon bærer tittelen «Min barndoms egn». Haalands versjon heter «Hjem». Det finnes også en kristen norsk versjon med tittelen «O vis meg et sted». Tekstforfatter er ikke oppgitt.

Innspillinger

Referanser 

Smith Center, Kansas history
NPR – Home on the Range, Present at the Creation
Kansas History Online
Kansas Sights: "Home on the Range"
Brewster Higley Ohio Historical Marker

Sanger fra USA
Kultur i Kansas
Lier Idrettslag

Lier Idrettslag (stiftet 4.februar 1931 som Lierskogen Ski- og Ballklubb) er et idrettslag fra Lier utenfor Drammen.

Historikk
Idrettslaget ble opprinnelig stiftet som Lierskogen Ski- og Ballklubb i 1931, med  som første formann. I 1955 slo klubben seg sammen med Tranby Idrettsforening, og fikk dagens navn, Lier Idrettslag. Nåværende leder i idrettslaget er .

Eksterne lenker
 

Idrettslag i Buskerud
Idrettslag etablert i 1931
Fotballag i Buskerud
Fotballag etablert i 1931
Sport i Lier
Prinsesse på prøve 2 - Kongelige forviklinger

Prinsesse på prøve 2 - Kongelige forviklinger (originaltittel: The Princess Diaries 2: Royal Engagement) er en amerikansk komedie fra 2004, regissert av Garry Marshall. Den var Chris Pines filmdebut.

Handling 
Prinsesse Mia (Anne Hathaway) kommer til det lille kongedømmet Genovia og fortsetter sine leksjoner i å bli prinsesse. Det finnes imidlertid en tronpretendent: Viscount Mabrey (John Rhys-Davies) vil at hans brorsønn Nicholas (Chris Pine) skal overta tronen og henviser til en lov som sier at en kronprinsesse må gifte seg innen hun kan overta tronen. Parlamentet gir henne tredve dager på å gifte seg.

Rolleliste 
 Anne Hathaway som prinsesse Mia Thermopolis Renaldi
 Julie Andrews som dronning Clarisse Renaldi
 Héctor Elizondo som Joe
 John Rhys-Davies som Viscount Mabrey
 Heather Matarazzo som Lilly Moscovitz
 Chris Pine som Nicholas Devereaux
 Callum Blue som Andrew Jacoby
 Raven-Symoné som prinsesse Asana
 Kathleen Marshall som Charlotte Kutaway
 Jonny Blu som «Miracles Happen»-sangeren
 Tom Poston som lord Palimore

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 2004
Filmkomedier fra USA
Engelskspråklige filmer
Bob Daisley

Robert John «Bob» Daisley (født 13. februar 1950 i Sydney) er en australsk bassist og låtskriver.

Han er mest kjent for sin tid som medlem av hard rock-bandene Rainbow, Uriah Heep og Black Sabbath samt sitt samarbeid med artister som blant andre Gary Moore og Ozzy Osbourne.

Diskografi 
Med Kahvas Jute:
 1970 Wide Open  
 2006 Then Again (Live at the Basement) (konsertalbum)
Med Chicken Shack:
 1972 Unlucky Boy  
Med Mungo Jerry:
 1974 Long Legged Woman Dressed in Black 
Med Widowmaker
 1976 Widowmaker  
 1977 Too Late to Cry 
 2002 Straight Faced Fighter (samlealbum)
Med Rainbow:
 1978 Long Live Rock 'n' Roll  
 1984 Finyl Vinyl (samlealbum)
 1977 Live in Germany 1977 (konsertalbum)
Med Ozzy Osbourne:
 1980 Blizzard of Ozz  
 1981 Diary of a Madman  
 1983 Bark at the Moon  
 1984 The Ultimate Sin  
 1988 No Rest for the Wicked  
 1991 No More Tears  
Med Uriah Heep:
 1982 Abominog  
 1983 Head First
 1996 Time of Revelation  
Med Gary Moore:
 1984 Victims of the Future 
 1985 Run for Cover 
 1987 Wild Frontier 
 1988 After the War 
 1990 Still Got the Blues 
 1992 After Hours 
 2004 Power of the Blues 
 2006 The Platinum Collection (samlealbum)
Med Black Sabbath: 
 1987 The Eternal Idol  
Med The Hoochie Coochie Men:
 2001 The Hoochie Coochie Men  
 2003 Live at the Basement (konsertalbum med Jon Lord)
 2007 Danger. Whitemen Dancing (med Jon Lord)
Med Living Loud:
 2003 Living Loud  
 2005 Live in Sydney 2004 (konsertalbum)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Living Loud
 The Hoochie Coochie Men 

Australske bassister
Låtskrivere
Rainbow-medlemmer
Ozzy Osbourne-medlemmer
Black Sabbath-medlemmer
Richard Armitage

For skuespilleren med samme navn, se Richard Armitage

Richard Lee Armitage (født 26. april 1945 i Boston) er en amerikansk politiker. Fra 2001 til 2005 var han viseutenriksminister i USA. Armitage ble sammen med sin sjef, Colin Powell, sett på som en av de mer moderate i George W. Bushs første administrasjon.

Han har offentlig gått ut og sagt at han var den som lakk navnet til CIA-offiseren Valerie Plame til journalisten Robert Novak.

Armitage var stasjonert i Vietnam fra 1967 til 1975. Fra 1973 jobbet han under forsvarsattachéen i Saigon.

Referanser 

Politikere fra USA
Fødsler i 1945
Mannevond

Mannevond er et begrep eller uttrykk som gjerne brukes om sinte tamdyr og villdyr som angriper mennesker, enten de har blitt provoserte eller ikke. Uttrykket blir i noen grad også benyttet om dyr som angriper andre dyr, for eksempel om slagbjørner som tar bufe. Likeledes brukes uttrykket ofte om dyr som forsvarer avkommet sitt. I noen grad har det også blitt benyttet om mennesker som har utført brutale handlinger mot andre mennesker som ikke blir akseptert av storsamfunnet.

Referanser

Eksterne lenker 
 «Mannevond vær gikk til angrep på hotell», VG
 «Mannevond sau», Dagsavisen
 «Mannevond struts på vill syklistjakt», SeDenne.no

Ord og uttrykk
Liste over Venezuelas presidenter

Liste over Venezuelas presidenter gir en oversikt over presidentene i Venezuela.

Venezuelas presidenter fra 1811 til idag

<onlyinclude>

Referanser 

Kronologiske lister
Venezuela
Den armensk-katolske kirke

Den armensk-katolske kirke (armensk: Հայ Կաթողիկէ Եկեղեցի [Hay Kat’oġike Ekeġec’i]) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den armenske ritus og bruker klassisk armensk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den armensk-katolske kirke har omtrent 540 000 tilhengere, hovedsakelig i Armenia, Midtøsten og Nord-Amerika. Om lag tolv prosent av den armenske befolkningen er armensk-katolsk. Kirken er dermed mindre enn den armensk-apostoliske kirke (86 %), men større enn den romersk-katolske (1 %).

Særkirkens overhode er patriarken av Kilikia, som siden 1749 har sitt sete i Bzoummar utenfor Beirut.  Nerses Bedros XIX er patriark siden 1999.

Struktur 
Den armensk-katolske kirke er organisert i elleve eparkier (bispedømmer), hvorav fem er erkeeparkier (kursivert i listen). I tillegg kommer seks eksarkater o.l. (mindre skrifttype i listen). Det anslagsvise medlemstallet per 2008 er angitt i parentes.

 PATRIARKATET KILIKIA      
 Kirkeprovinsen Kilikia
 Beirut erkeeparki      (12 000)
 Al-Qamishli eparki      [vakant siden 1992] (4000)
 Alexandria eparki      (200)
 Isfahan eparki      [vakant siden 2005] (10 000)
 Eksempt (direkte underlagt patriarken)
 Aleppo erkeeparki      (18 000)
 Bagdad erkeeparki      (2000)
 Istanbul erkeeparki      (3600)
 Lviv erkeeparki      [vakant siden 1938] (0)
 Buenos Aires eparki      (16 000)
 New York eparki         (36 000)
 Paris eparki      (30 000)
 eksarkatet Damaskus      (4500)
 eksarkatet Jerusalem og Amman            (800)
 Immediat (direkte underlagt paven)
 eksarkatet Latin-Amerika og Mexiko         (12 000)
 ordinariatet Hellas      (350)
 ordinariatet Romania      (800)
 ordinariatet Øst-Europa      (390 000)

Historie 

Etter at den armenske apostoliske kirke sammen med de øvrige orientalske ortodokse kirker brøt med den katolske kirke etter konsilet i Kalkedon i 451, søkte flere armenske biskoper å opprettholde enhet med den katolske kirke. I 1195, under korstogene, gikk kirken i det armenske kongedømmet i Kilikia inn i en union med den katolske kirken, og denne varte fram til kongedømmet ble erobret av mamelukkene i 1375. Denne unionen ble formelt gjenopprettet i 1439, men hadde lenge ingen praktisk betydning.

I 1742 etablerte pave Benedikt XIV formelt den armensk-katolske kirke, to år etter at katolikken Abraham Ardzivian hadde blitt valgt til patriark i Sis (Kilikia). Hovedsete ble senere flyttet til utenfor Beirut, og i 1749 til dagens lokasjon i Bzoummar. Under folkemordet på armenerne 1915 til 1918 ble medlemmene av kirken geografisk spredt, bl.a. til Armenia, USA, Sør-Amerika, Libanon og Syria.

Eksterne lenker 
 
 «Giga-Catholic Information» om den armensk-katolske kirkens hierarki (engelsk)

Orientalsk katolisisme
Kristendom i Armenia
Havbunnsspredning

Havbunnsspredning oppstår ved midthavsrygger, som er langstrakte sprekkesoner og fjell på bunnen av de store verdenshavene, der ny havbunn blir skapt gjennom vulkansk aktivitet. Bevegelsen skjer fra midthavsryggen og utover i hver retning mot kontinentene på hver side av verdenshavet. Teorien om havbunnsspredning inngår sammen med teorien om kontinentaldriftens som vitenskapelige byggverk i det fagfeltet av geologien som kalles platetektonikk. 

Tidligere teorier om kontinentaldrift fremsatt av blant andre Alfred Wegener og Alexander du Toit gikk ut på at kontinentene «ploget» seg gjennom sjøen. Siden 1960 har forskere gjort oppdagelser som underbygde teorien om platetektonikk, ikke minst gjennom kartleggingen av havbunnens relieffer ved hjelp av seismologi. På 1940- og 1950-tallet ble teoriene tillagt nye kunnskaper om havbunnen etter grundige undersøkelser gjort av National Geographic. Under deres organisering ble bunnen av jordens hav kartlagt av Bruce Heezen, Maurice Ewing, Marie Tharp og andre som avslørte at Den midtatlantiske ryggen hadde en merkelige batymetri av daler og høyder, med dens sentrale dal som seismologisk aktiv og et episentrum av mange jordskjelv. Ewing og Heezen avdekket at ryggen var en del av en 40 000 km lang i hovedsakelig kontinuerlig verdensomspennende fjellryggsystem

Tanken om at det var havbunnen i seg selv som flyttet på seg (og tok med seg kontinentet) ble lagt frem av Harry Hess fra Princeton University i 1962. Teorien er nå allment akseptert, og fenomenet er kjent som å bli skapt av konvektive strømmer i den svake øvre mantelen eller asthenosfæren. Det velter opp magma fra jordas indre, og magmaen størkner og danner ny havbunn etter hvert som den gamle beveger seg ut til sidene. Hvis havbunnen beveger seg bort fra midthavsryggene og et kontinent og havbunnen utenfor kontinentet utgjør en enhet, kan også bevegelsen av kontinentet forklares ved at havbunnen beveger seg. Med oppdagelsen av marine magnetiske anomalier fikk man for alvor håndfaste empirisk data for å underbygge teorien om havbunnsspredning. I 1968 var forskningen rundt havbunnsspredning kommet så langt at den ga et paradigmeskifte med allmenn aksept av teorien om platetektonikk og kontinentaldrift.

Se også
Platetektonikk
Kontinentaldrift

Referanser

Platetektonikk
Geologi
Vitenskap i 1962
Oseanografi
Racibórz

Racibórz (IPA: raˈt​͡ɕibuʂ, tysk: Ratibor) er en by sør i Polen med 60 218 innbyggere (2006). Byen hører til det Schlesiske voivodskap og er hovedstad i Racibórz fylke.

Navnet Racibórz er av slavisk opprinnelse og kommer fra navnet til byens grunnlegger, hertug Racibor.

RTP Unia Raciborz,(Ekstraliga),(Ekstraliga Kobiet).

Eksterne lenker 
 

Byer i det schlesiske voivodskap
Byer ved Oder
Historiske stater og riker i Europa
Stater og territorier etablert i 1336
Stater og territorier opphørt i 1815
Universitätssternwarte Wien

Universitätssternwarte Wien (Universitetsobservatoriet i Wien) er et astronomisk observatorium i Wien, Østerrike. Det er en del av Universitetet i Wien. Det første observatoriet ble bygget i 1753/1754 på taket til en av universitetets bygninger.

Et nytt observatorium ble bygget mellom 1874 og 1879, og ble endelig innviet av Keiser Frans Josef I av Østerrike i 1883. I hovedkuppelen finnes en refraktor med en diameter på 68 cm, som på den tid var verdens største teleskop.

Eksterne lenker 
 
 Historie
 Foto

Astronomiske observatorier
Byggverk i Wien
Artikler i astronomiprosjektet
The Haunted Castle (1897)

The Haunted Castle er en britisk film regissert av George Albert Smith fra . Det er imidlertid også mulig at filmen er blitt feiklassifisert, og egentlig er spilt inn av Georges Méliès. Den er basert på en fortelling kalt The Haunted Hotel, hvor et vertshus ble drevet av spøkelser. Tråder ble benyttet for at det skulle se ut som  objekter beveget seg av selv, en teknikk benyttet av magikere på den tiden.

Eksterne lenker
 

Kortfilmer fra 1890-årene
Britiske skrekkfilmer
Britiske stum-kortfilmer
Sort-hvitt-filmer
Paul Parker

Paul Andrew Parker (født 4. april 1964 i West Ham i London) er en tidligere engelsk fotballspiller som har spilt for blant andre Fulham, Queens Park Rangers og Manchester United. Han var også en viktig bidragsyter for s herrelandslag under VM i fotball i 1990.

Karriere 
Parker startet sin karriere hos Fulham i 1982, hvor han spilte over 150 kamper og skårte et par mal under managerne Malcolm Macdonald, Ray Harford og Ray Lewington frem til 1987. Dette året meldte han overgang til Queens Park Rangers, hvor han bemerket seg som en kald og besluttsom forsvarsspiller (midtstopper) til tross for sin lave høyde. Hans spill ble bemerket av landslagets trener Bobby Robson, som gav ham sin landslagsdebut som høyreback mot  i 1989. Parker fortsatte å spille midtstopper hos QPR mens han samtidig fikk innhopp mellom kampene til Gary Stevens som høyreback på landslaget.

Parker ble tatt ut som reservespiller til troppen for VM i fotball i 1990, men etter at Gary Stevens ikke innfridde under den første gruppespillkampen mot  fikk Parker tillit fra start i andre kamp og bemerket seg gjennom hele turneringen på backplass bak den høyre kantspilleren Chris Waddle. Bobby Robsons erstatter som landslagssjef, Graham Taylor, valgte Arsenals Lee Dixon fremfor Parker under kvalifiseringen til EM i fotball 1992. Både Parker, Dixon, Stevens og Rob Jones ble alle skadet til gruppespillet, slik at Taylor ble tvunget til å velge en sentral midtbanespiller på høyre backplass. England røk for øvrig ut av turneringen i gruppespillet.

Den 8. august 1991 meldte Parker overgang fra QPR til Manchester United for to millioner pund, og som ren høyreback debuterte Parker for United mot Notts County senere den samme måneden. Uheldigvis for Parker ble han rammet av flere skader under sitt fem år lange opphold i klubben, og mens Alex Ferguson og United begynte å dominere engelsk fotball på midten av 1990-tallet fikk Parker mindre spilletid. Han var for øvrig med på å vinne ligacupen i 1992 og tittelmedaljen i serien året etter. I 1994 var han også med på å vinne «The Double» med seriemesterskap og seier i FA–cupen. I 1995 og 1996 ble Parker etterhvert forbigått av Gary Neville, som siden tok fra ham plassen for godt både i United og for England. 

På slutten av 1996–sesongen ble Parker frigitt av United og signerte umiddelbart for Derby County, som nettopp hadde rykket opp til Premier League. Parker klarte ikke å spille seg til en fast plass på førstelaget på høstsesongen, og gikk i november videre til Sheffield United hvor han heller ikke klarte å spille seg til mange kamper. Derfra gikk han videre til moderklubben Fulham og siden til Chelsea. Han hadde et kort opphold i Farnborough Town før han la opp som aktiv fotballspiller og satset på en fremtidig trenerkarriere. I juni 2001 ble han manager for Chelmsford City.

Eksterne lenker 
 

Engelske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 1990
Fotballspillere for Fulham FC
Fotballspillere for Queens Park Rangers FC
Fotballspillere for Manchester United FC
Fotballspillere for Derby County FC
Fotballspillere for Sheffield United FC
Fotballspillere for Chelsea FC
Personer fra London
Fødsler i 1964
Bladkrage

Bladkrage eller bladkrave, også kalt rabatt, er en type stor, glatt krage av tynt, oftest hvitt lerretsstoff som var på moten i Europa på 1600-tallet. Betegnelsen brukes ofte spesielt om en videreutviklet versjon av denne kragetypen i form av en halskledning med et knyttebånd og to rektangulære fliker som henger ned foran. Bladkrager har siden da blitt båret som embetsplagg av prester og jurister i flere land.

Historie og bruk

Se også 
 Pipekrage, stivet, rund motekrage på 1500-tallet som siden ble prestekrage i Norge
 Kniplingskrage
 Kalvekryss, plissert kniplingskrage eller rysjer på skjortebrystet i herremoten på 1600- og 1700-tallet
 Amikt, firkantet linklede brukt som liturgisk halsduk

Referanser

Eksterne lenker 
 

Drakttilbehør
historiske klær
Prestedrakter
Mollestadeika

Mollestadeika eller Vetteeika er kåret til Norges nest største tre (omkrets, 1,3 m over bakken), etter «Brureika» ved Lothe i Ullensvang. Treet står på gården Vestre Mollestad i Birkenes kommune i Aust-Agder. Det er ca. 1 000 år gammelt og har seks store grener. Største gren har en tykkelse (omkrets) på 2,59 m. Treet er fremdeles i live, selv om det er innhult (diameter på hulrom = 1,3 m), etter angrep av svovelkjuke (Laetiporus sulphureus).

Det går mange sagn om eika, og det er utgitt et hefte som inneholder åtte slike sagn.

Hule eiker er særlig viktige biotoper for artsmangfold. Opptil 1500 ulike arter kan ha tilhold i en gammel hul eik. Dette er grunnen til at hule eiker er kategorisert som en utvalgt naturtype med særlig beskyttelse. 

NRK-TV sendte i 2006 et program i serien Ut i naturen som i sin helhet var viet «Livet i Mollestadeika».

Data:
Alder: ca.1 000 – 1 100 år.
Omkrets (1,3 m over bakken): 10,3m – (0,5 m over bakken: 10,5 m.)
Høyde: 15 m.
Trekronens størrelse: ca. 200 m².

Referanser

Eksterne lenker
 www.hule-eiker.no
 
 
 Livet i Mollestadeika – Filmklipp fra NRK "Ut i naturen"
 http://www.flickr.com/photos/ingvald/6530611751/in/photostream/lightbox/

Kulturminner i Birkenes
Kjente trær
Det Almindelige Lutherske Samfund

Det Almindelige Lutherske Samfund ble stiftet rundt 1952 av Ole Hetland og Abraham Larsen. Menighetsmedlemmene kalles ofte for «Larsane», etter grunnleggeren. Menigheten ble opprettet som følge splittelser i Det Almindelige Samfund, der de mer «liberale» dannet en ny menighet.

Eksterne lenker
 Nyhetsartikkel om Det Almindelige Lutherske Samfund på NRK.no

Kristne samfunn
Kristendom i Norge
Jēkabpils

Jēkabpils (tysk: Jakobstadt, polsk: Jakubów) er en by i Latvia. Den ligger langs begge bredder av elven Daugava, omtrent halvveis mellom Riga og Daugavpils. Byen hadde  innbyggere i 2011,  innbyggere i 2016.

Byen ligger i den historiske regionen Kurland og ble gtunnlagt i  1650 av Jakob av Kurland. Den er kjent for slaget ved Jakobstadt (1704) under den store nordiske krig og for sin flybase under den kalde krigen: Jēkabpils flybase.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Republikkbyer i Latvia
Bosetninger etablert i 1650
Robert Christgau

Robert Christgau (født 18. april 1942) er en amerikansk essayist, musikkjournalist og selvutnevnt «Dean of American Rock Critics» (De amerikanske rockkritikernes dekan).

Christgau ble født i New York. Han sier at han ble rock and roll-fan da discjockeyen Alan Freed kom til byen i 1954. Han forlot New York for å begynne på college i New Hampshire, hvor han ble uteksaminert i 1962. I collegetiden ble han mer interessert i jazz, men vendte tilbake til rock and roll så snart han kom tilbake til New York. 

Til å begynne med skrev han noveller, før han i 1964 ble sportjournalist og senere politireporter for Newark Star-Ledger. Christgau begynte som frilanser etter at en reportasje om en kvinnes død i New Jersey ble publisert i New York Magazine. Han ble forespurt om å ta over den inaktive musikkspalten i Esquire, og begynte der i 1967. Da Esquire la ned spalten flyttet han over til The Village Voice i 1969 og tok endog en jobb som collegelærer.

I 1972 ble han fast ansatt av Newsday, men vendte i 1974 tilbake til Village Voice som musikkredaktør. Fra 1974 til 2006 var han ansvarlig for Village Voice Pazz & Jop-liste. I 2006 ble han avskjediget «for taste» (for smak) kort etter å ha blitt kritisert av New Times Media. To måneder senere begynte han å skrive for Rolling Stone Magazine.

Christgau har også regelmessig skrevet for Playboy, Spin, Creem og Blender. I 2005 ble han professor på Clive Davis Department of Recorded Music på New York University.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
  Onlinediskusjon med Robert Christgau  på rockcritics.com

Journalister fra USA
Personer fra New York City
Gunnar Tolnæs

Gunnar Tolnæs (født 7. desember 1879 i Oslo, død 9. november 1940 i Oslo) var en norsk skuespiller. Han hadde en lang teaterkarriere på mange forskjellige norske teatre, og gjesteopptredener også i København. Han spilte også i et stort antall stumfilmer.

Liv og virke 
Han vokste opp i Kristiania, og etter å ha studert både jus og medisin og arbeidet innen handelstanden, bestemte han seg for å forsøke å bli skuespiller. Han hadde sin scenedebut på Fahlstrøms Theater den 27. mars 1906, og fikk fast engasjement der samme høst. I 1908 ble han ansatt på Nationaltheatret, og arbeidet der til 1916. Etter noen gjesteopphold i Bergen, Trondhjem og Stavanger hadde han i januar 1919 sin debut på en dansk teaterscene, nærmere bestemt i Aalborg.

Han filmdebuterte i  i en svenskprodusert stumfilm. I  kom han til Nordisk Film i Danmark hvor han avløste Valdemar Psilander som selskapets hovedstjerne. I alt spilte han i 27 danske stumfilmer.

Filmografi

Litteratur 

 Rolf Hiorth Schøyen: Norske Scenekunstnere, smaa Karakteristiker : Gunnar Tolnæs (Jacob Dybwads Forlag, 1919) Digitalutgave på Nasjonalbibliotekets nettsider

Referanser

Eksterne lenker 
  
 
 

Norske skuespillere
Personer fra Oslo
Fødsler i 1879
Dødsfall i 1940
Hovlandsnuten Opp

Hovlandsnuten Opp er et motbakkeløp i Sauda som arrangeres av Sauda IL. Løpet ble startet i 2007 av Åge Fjellheim Midthun og Per Inge Fjellheim.

Løypa starter ved Risvoll skule i Sauda og har målgang på toppen av Hovlandsnuten på 931 meter. Løypa er 5,9 km lang.

Mange toppidrettsutøvere har prøvd seg på løypa, men først i 2010 da løpet ble lagt inn i Norgescupen i motbakkeløp klarte noen å slå det lokale talentet Thomas Vestbø. I 2014 var løpet NM i motbakkeløp.

Vinnere

Litteratur 
 Boka MotbakkeMoro av Kristin Roset  ISBN 978-82-8212-001-2

Eksterne lenker