alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Figulus marginalis

Figulus marginalis er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En ganske liten (8-11 millimeter) og slank, blank, svart hjortebille. Kroppen er langstrakt og nokså flat. Som vanlig for gruppen har hannene forstørrede kjever (mandibler), men disse blir ikke svært store, litt kortere enn hodet, som er kort og bredt, kraftig punktert, men stor, U-formet grop i pannen. Pronotum er firkantet, bare litt bredere enn langt, med en kraftig punktert midtfure, også tett og kraftig punktert på sidene. Beina er korte, leggene (tibiae) utvidete med tenner på utsiden.
Dekkvingene har kraftige punktstriper.

Levevis 
I alle fall noen av artene ser ut til å ha et selskapelig levevis, ved at larvene vokser opp sammen i kull, ofte med en av foreldrene til stede. Det skjer en betydelig kannibalisme mellom larvene i slike reir, og foreldrene spiser også noen larver, men reir med foreldrene til stede har likevel flere overlevende larver enn dem uten.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Sumatra, Borneo og Java.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae  Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae)  Latreille, 1806
 Stammen Figulini
 Slekten Figulus  MacLeay, 1819 – ca. 140 arter
 Underslekten Figulinus Bomans, 2007
 Figulus marginalis Ritsema, 1879

Kilder 
 Ritsema, C. (1879) On a new species of the Lucanoid genus Figulus from the Malayan Archipelago. Notes from the Leyden Museum : 189-191. 
 Lucanidae du Monde, nettside om arten

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over en del arter
 

Hjortebiller
Dyr formelt beskrevet i 1865
Sumatras insekter
Borneos insekter
Javas insekter
Semanopterus tricostatus

Semanopterus tricostatus er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), blankt svart hornbille. Hodet hos hannen har en spiss knøl midt i pannen. Pronotum er hvelvet, svært blankt og har en dyp lengdefure foran og bak, avbrutt i midten. Dekkvingene er mer eller mindre rødbrune og har markerte punktrader, med en innsenkning på sidene bak "skuldrene". Beina er kraftige, leggene på mellom- og bakbeina med tverrkjøler som har kammer av korte, kraftige børster.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Western Australia og Northern Territory, Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Pentodontini 
 Slekten Semanopterus Hope, 1847
 Semanopterus tricostatus Blackburn, 1896

Kilder 
 Dynastidae du Monde, nettside om arten

Eksterne lenker 
 

Hornbiller
Australias insekter
Biller formelt beskrevet i 1896
Nigidiini

Nigidiini er en gruppe av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Stort sett middelsstore (gjerne 15-30 millimeter), avlange og noe flate, rødbrune til svarte hjortebiller. Hos denne gruppen er det lite ytre forskjell mellom kjønnene, og kjevene (mandiblene) er ikke noe særlig forstørrede, derimot har de ofte et krokformet, framoverrettet vedheng ved roten. Kroppen er jevnbred og naken, dekkvingene har markerte punktstriper. Pronotum er firkantet, nokså blankt, minst så bredt som dekkvingene.

Levevis 
Hjortebillene er skogsinsekter med larver som utvikler seg i morken, død ved, for eksempel gamle stubber.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia og Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1804
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1804
 Stammen Nigidiini Jakobson, 1911 - Sørøst-Asia og Afrika
 Slekten Agnus Burmeister, 1847 – 2 arter
 Slekten Amneidus Coquerel, 1866 – én art
 Slekten Dinonigidius de Lisle, 1974 – 2 arter
 Slekten Ganelius Benesh, 1955 – 4 arter, nylig overført til Figulini
 Slekten Nigidionus Kriesche, 1926 – én art
 Slekten Nigidius Macleay, 1819 – 81 arter
 Slekten Novonigidius Dudich, 1922 – 8 arter

Kilder 
 Lucanidae du Monde, oversikt over slektene (med bilder)

Eksterne lenker 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1911
Margareta Ebner

Margareta Ebner (født omkring 1291 i Donauwörth i Bayern, død 20. juni 1351 i klosteret Maria Medingen i Mödingen ved Dillingen) var en tysk nonne innen dominikanerordenen.

Ebner fremstilles i noen eldre kilder feilaktig som søster til Christine Ebner. Ebner var liksom denne visjonær, hennes åpenbaringer og brevveksling med den tyske mystikeren Henrik av Nördlingen ble utgitt av Philipp Strauch (Margareta Ebner und Heinrich von Nördlingen, 1882). Denne brevveksling anses å være den eldste bevarte på tysk område.

Referanser

Kilder 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Eksterne lenker 
 

Katolske ordenssøstre og nonner
Tyske forfattere
Tyske dominikanere
Personer fra Donauwörth
Gunnar Grytås

Gunnar Grytås (født 22. juni 1949) er en norsk forsker, journalist og forfatter. 

Han har blant annet arbeidet i avisene Nordlys, Dagens Næringsliv og Fiskeribladet, samt som forsker ved Norges fiskerihøgskole, Universitetet i Tromsø. 

Grytås har gitt ut flere bøker om norsk kystkultur og fiskeripolitikk. Han sto bak historien til Norges Råfisklag i 2013, og var blant forfatterne bak fembindsverket Norges fiskeri- og kysthistorie.

Bibliografi 
 Kystfolket og ressursene : samarbeid eller isolasjon i 80-åra – Tiden (1982)
 Båtane i nord, med Helge Sunde – Samlaget (1987) ISBN 9788252129373
 Hva nå? : havbruksnæringen fram mot år 2000 – John Griegs forlag (1991)
 Under minstemål : fiskeria og EF – Samlaget (1992) ISBN 9788252139563
 Journalist på fiskefeltet, IJ-forlaget  (2004)
 Våte graver : forlis i Troms – Samlaget (2009) ISBN 9788252172577
 Motmakt og samfunnsbygger : med torsken og Norges Råfisklag gjennom 75 år – (2013)
 Kvotebaronar : privat rikdom - utarma fiskevær – Samlaget (2014) ISBN 9788252184983
 Malmtunge spor : historia om Ofotbanen – Samlaget (2017) ISBN 9788252194241
 Dødsleia og livsnerven : krigsforlis på norskekysten 1940-1945 – Samlaget (2020) ISBN 9788234002908

Referanser

Kilder 
 Presentasjon av Gunnar Grytås på Samlagets nettsider (Besøkt 4. desember 2017)
 Presentasjon av Gunnar Grytås på Norges Fiskeri- og Kysthistories nettsider
 Omtale hos journalisten.no

Norske journalister
Norske forfattere
Personer fra Tromsø kommune
Latvijas Radio

Latvijas Radio (LR) er Latvias statlige radiokringkaster og driver seks riksdekkende radiokanaler. Radioselskapet begynte sine sendinger 1. november 1925 og har hovedkvarter i hovedstaden Riga. LR produserer radioteater og drifter et radiokor samt flere mindre barnekor. Kringkasteren ble medlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU) on 1. januar 1993. 

Siden 2013 har selskapet produsert nyheter sammen med Latvijas Televīzija, som en del av kringkastingsselskapet Latvijas Sabiedriskais medijs.

Radiokanaler 
 Latvijas Radio 1 (LR1) – Latvias fremste riksdekkende radiostasjon. Sender nyheter, debatt, politikk og kultur. Kanalen startet å sende 1. november 1925 under navnet Radio Riga.
 Latvijas Radio 2 (LR2) – var opprinnelig en ungdomskanal, men sender i dag hovedsakelig latvisk popmusikk.
 Latvijas Radio 3 – Klasika (LR3) – sender klassisk musikk og jazz. 
 Latvijas Radio 4 – Doma laukums (LR4) – sender på landets minoritetsspråk, hovedsakelig russisk. ,
 Latvijas Radio 5 – Pieci.lv (LR5) – den yngste kanalen. Sender populærmusikk fra Latvia og andre land.
 Latvijas Radio 6 – Radio NABA (LR6) – radiokanal som drives i samarbeid med Universitetet i Latvia.

Se også 
 Latvijas Televīzija

Referanser

Eksterne lenker 

Den europeiske kringkastingsunion
Selskaper etablert i 1925
Kringkastingsselskaper
Radiokanaler
Figulus lansbergei

Figulus lansbergei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En ganske liten og slank, blank, svart hjortebille. Kroppen er langstrakt og nokså flat. Som vanlig for gruppen har hannene forstørrede kjever (mandibler), men disse blir ikke svært store i denne slekten, omtrent så lange som hodet, som er firkantet, svakt innbuktet foran. Pronotum er firkantet, noe bredere enn langt, blankt uten noen påfallende midtfure. Beina er korte, leggene (tibiae) utvidete med tenner på utsiden. Dekkvingene er jevnbrede, blanke med litt utydelige punktstriper. Hunnen har litt bredere kroppsform enn hannen.

Levevis 
I alle fall noen av artene i slekten ser ut til å ha et selskapelig levevis, ved at larvene vokser opp sammen i kull, ofte med en av foreldrene til stede. Det skjer en betydelig kannibalisme mellom larvene i slike reir, og foreldrene spiser også noen larver, men reir med foreldrene til stede har likevel flere overlevende larver enn dem uten.

Utbredelse 
Arten er kjent fra øyene Sumbawa og Flores.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Figulini
 Slekten Figulus MacLeay, 1819 – ca. 140 arter
 Underslekten Figulus (i snever forstand)
 Figulus lansbergei Ritsema, 1880

Eksterne lenker 
 Lucanidae du Monde, oversikt over artene
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1880
Indonesias insekter
Distribusjonskjede

En distribusjonskjede eller forsyningskjede er sammenhengen mellom de forskjellige leddene i fordelingen av varer eller tjenester fra produsent til endelig forbruker.

Eksempel: Skog -> Hogger -> Sagbruk -> Trelastlager -> Snekker -> Hus -> Kunde

Mange ganger er det (heldigvis) flere enn én leverandør av en tjeneste, noe som gjør distribusjonen mer feiltolerant. For eksempel kan det være mange tømmerhoggere og flere sagbruk. Så om én av dem legger ned, går det ikke nødvendigvis ut over distribusjonen; sluttproduktet kan leveres ved å benytte alternativ distribusjonskjede.

Referanser 

Logistikk
Jan H. Landro

Jan Harald Landro (født 4. desember 1948 på Askøy) er en norsk journalist og forfatter, bosatt i Bergen og en periode kulturredaktør i Bergens Tidende.

Han er utdannet filolog og litteraturviter ved Universitetet i Bergen.

Han var kulturjournalist i Bergens Tidende fra 1978, og kulturredaktør i årene 2006 til 2011. 

Landro var sentral i arbeidet med omlegginger i det tidligere BT-eide J. W. Eides Forlag i årene 1986–1989, da han var redaksjonssjef i forlaget. 

Han har også vært styreleder for det statlige Produksjonsfondet for kino- og tv-film. 

Landro har skrevet en rekke bøker og hefter, hovedsakelig om litterære emner.

Bibliografi(utvalg) 
 Århundrets forfattere (2000) ISBN 82-525-3996-3
 Jeg er ikke ironisk : samtaler med Dag Solstad, Pax (2001) ISBN 82-530-2300-6
 Bergen i all ubeskjedenhet : 1201 sitater om Norges eneste by og dens innbyggere, Frifant forlag (2008) ISBN 9788278891162
 Bernt Tunold : vestlandsmålar i grønt og grått, Selja forlag (2016) ISBN 9788282401104
 Fra Nora til Karl Ove - og 84 andre personar i norsk litteratur, Samlaget (2017) ISBN 9788252186581

Referanser

Kilder 
 Presentasjon på Samlagets nettsider (Besøkt 4. desember 2017)
 Presentasjon på nettsidene til Litteratursymposiet i Odda 2017 (Besøkt 4. desember 2017)
 Presentasjon på Periskops nettsider (Besøkt 4. desember 2017)
 Presentasjon på Silks nettsider (Besøkt 4. desember 2017)

Norske journalister
Norske forfattere
Kjartan Lauritzen

Per Áki Sigurdsson Kvikne (født 12. januar 1995), kjent under artistnavnet Kjartan Lauritzen, er en norsk artist fra Balestrand. 

Han lagde sin første sang i 2014 med «Lekeplass», under navnet Kjartan Lauritzen Quartet. Han fikk sitt gjennombrudd i 2015 med sangen «Havanna», men fikk en hit i 2016 med «Fredag» som har over 13,1 millioner avspillinger på musikkplatformen Spotify. Han har gitt ut tre EP-er/minialbum, Mestertyv EP i 2015, Fenomenet i 2017 og Game Boy i 2019 og albumet Kjartanisme i 2021. I tillegg har han gitt ut låtene «Fa-Fa-Faen» sammen med Datarock, som ble vist på Stian Blipp Show på TV 2 i 2017, og singler som «Nyte D», «La meg være i fred» og «Fenomenet».

Under P3 Gull i 2017 ble han nominert både i klassen årets nykommer og årets liveartist og året etter i klassen årets liveartist. Han ble nominert i klassen årets nykommer med Gramo-stipend foran Spellemannprisen 2017 og til årets musikkvideo for «Million», regissert av  foran Spellemannprisen 2021.

I oktober 2017 holdt han konsert for et utsolgt Rockefeller Music Hall. Han har også spilt konserter på Parkteatret, Hulen og Kvarteret. Han har varmet opp for Nicki Minaj og Juice Wrld på konserten deres i Oslo Spektrum 3. mars 2019.

I 2022 ga Kjartan Lauritzen ut låta "Skaol Skadle" sammen med Ylvis. Låta var en del av TV-programmet Ylvis i Sogn på VGTV.

Kvikne har utdannelse fra Norges Kreative Høyskole i Bergen.

Diskografi 
 Mestertyv EP (2015) - EP
 Fenomenet (2017) - EP
 Game Boy (2019) - minialbum
 Kjartanisme (2021) - album

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Kjartan Lauritzen hos Allkunne.no

https://tv.vg.no/video/247527/verdenspremiere-ylvis-skaol-skadle

Personer fra Balestrand kommune
Norske rappere
Skjermkrage

{{Taksoboks
| bilde=Tanacetum corymbosum (14557876576).jpg
| bildetekst=
| norsknavn=skjermkrage
| vitenskapsnavn=
| autor=(L.) Sch.Bip.
| autorår=
| regnum = planter
| divisio = karplanter
| classis = blomsterplanter
| ordo = Asterales
| familia = kurvplantefamilien
| subfamilia = Asteroideae
| tribus = Anthemideae| genus = reinfannslekta}}

Skjermkrage (Tanacetum corymbosum) er en flerårig urt i kurvplantefamilien.

Den blir 30–100 cm høy med opprette, forgrenete stengler og har ingen sterk duft. De nederste bladene har stilk, mens de øvre er sittende. Bladene er fjærflikete med 5–15 lansettformede, tilspissede, fjærflikete småblad. Blomsterkurvene sitter i en halvskjerm og er 2–4 cm i diameter. Randkronene er hvite, og skivekronene er gule. Kurvdekkbladene har en brun kant. Frukten er 2,5–3 mm lang og femkantet.

Skjermkrage vokser i åpen skog, kratt og eng. Den er utbredt i Sør- og Mellom-Europa, Nord-Afrika og Vest-Asia, men mangler mange steder i det østlige middelhavsområdet. Arten vokser naturlig nordover til Mellom- og Øst-Frankrike, Tyskland, Tsjekkia, Polen og Hviterussland. Den finnes forvillet lenger nordover og er helt naturalisert i Danmark og Sør-Sverige. I Norge er den derimot bare funnet én gang i Sandefjord i 2003.

Skjermkrage deles i flere underarter med følgende utbredelse:

 T. c. subsp. achilleae – Frankrike, Italia, Spania, Marokko, Algerie, Tunisia
 T. c. subsp. corymbosum T. c. subsp. cinereum – Balkan, Romania
 T. c. subsp. subcorymbosum'' – fra Østerrike og Italia østover til Ukraina

Galleri

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Kurvplantefamilien
TG4

TG4 (irsk: TG Ceathair; uttales: [tʲeː ɟeː ˈcahəɾʲ] eller [tiː d͡ʒiː ˈcahəɾʲ]) er en irskspråklig tv-kanal på Irland. Kanalen ble lansert 31. oktober 1996 og når 98 prosent av alle irske husholdninger. TG4 eies av det offentlige kringkastingsselskapet Teilifís na Gaeilge, som igjen eies av den irske allmennkringkasteren RTÉ.

TG4 var tidligere kjent som Teilifís na Gaeilge eller TnaG, før kanalen ble omdøpt i 1999. TG4 er Irlands tredje tv-kanal, etter RTÉ One i 1961 og RTÉ Two i 1978. TG4 har  daglige seere og en markedsandel på rundt 2 prosent av tv-markedet på Irland. 

Kanalens kjerneprogrammer er på irsk, rundt syv timer daglig. Resten av programmene er hovedsakelig på engelsk. Kanalen finansieres over statsbudsjettet samt noe reklame og sponsormidler. I 2017 var det statlige bidraget på 32,8 millioner euro.

TG4 lanserte en egen HD-utgave, TG4 HD, i 2012.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Irske TV-kanaler
Den europeiske kringkastingsunion
TV-kanaler etablert i 1996
1990-årene i Irland
Humorgalla

Humorgalla er en årlig sceneoppsetning som har blitt spilt over hele Norge siden oppstarten i 2006.. Forestillingen inneholder standup, karakterer, parodier og humoristiske låter, men innholdet er ulikt fra år til år ut fra hvilke komikere som står på scenen. Arrangementet blitt produsert med komikere som Bård Tufte Johansen, Anne-Kat. Hærland, Thomas Giertsen, Linn Skåber, Else Kåss Furuseth og Harald Eia.

Forestillingen har både vært på turné over hele Norge, men har også blitt satt opp fast på Latter i 2011 og Chateau Neuf i 2017. Showet eies og produseres av Feelgood&iStage AS.

Forestillinger år for år

Referanser 

Komedier
Humor
Radio Orpheus

Radio Orpheus eller Radio Orfey (russisk: Радио Орфей) er en russisk radiokanal som sender klassisk musikk. Kanalen holder til i Moskva, men sender også i St. Petersburg, Jekaterinburg, Volgograd, Perm, Lipetsk, Tula, Kurgan og Smolensk – i tillegg til strømming via internett. Kanalen ble startet i august 1960 og var medlem av Den europeiske kringkastingsunion fra 1996 til 2022.

Kanalen er Russlands eneste radiokanal som kun sender klassisk musikk. Radio Orpheus samarbeider tett med ledende orkestre, dirigenter og solister i Russland og utlandet. Kanalen sender også informasjon, analyser og nyheter om russisk og internasjonal klassisk musikk.

Orpheus eies av Det statlige russiske senteret for fjernsyns- og radiomusikk.

Utmeldingen fra EBU i 2022 
Som følge av Russlands invasjon av Ukraina 24. februar 2022, besluttet EBU dagen etter å utestenge Russland fra Eurovision Song Contest 2022. Som motsvar uttalte samtlige av Russlands medlemmer, inkludert Radio Orfey, at de trekker seg fra unionen. EBU har mottatt en muntlig bekreftelse fra kringkasterne, men avventer per mars en endelig, formell bekreftelse på utmelding. I mellomtiden har EBU suspendert de russiske medlemmene fra samtlige av unionens styrer og komiteer.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Den europeiske kringkastingsunion
Selskaper etablert i 1960
Kringkastingsselskaper
Radiokanaler
Russland
Klassisk musikk
Sindre Finnes

Sindre Finnes (født 25. juni 1964) er en norsk siviløkonom og organisasjonsleder.

Han er gift med politikeren Erna Solberg som var Norges statsminister 2013–2021.

Bakgrunn og familie 
Han er født og oppvokst opp i Ålesund. Finnes giftet seg i 1996 med daværende stortingsrepresentant Erna Solberg. Finnes er sønn av kontorsjef Jonny Edvin Finnes (1934–) og Reidun Bjørkedal (1934–1997). 

For sitt bidrag i hjemmet "Finnes/Solberg" ble Finnes kåret til «Årets mann» av Høyres Kvinneforum i 2002.

Utdannelse 

Sindre Finnes er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole i 1989. Det var under hans studieopphold i Bergen han ble sammen med Erna Solberg. De møttes første gangen på landsmøte  til Norges Konservative Studenterforbund som var i februar 1986. Senere samme år flyttet Sindre Finnes til Bergen for å begynne studier ved Norges Handelshøyskole.

Politikk
Finnes var i perioden 1989–1991 generalsekretær i Norges Konservative Studenterforbund (NKSF). Han ledet Norsk Studentunions Bergensavdeling 1986–1987, og var styreleder i Studentsamskipnaden i Bergen 1987–1988.

Finnes har flere ganger representert det offisielle Norge sammen med Erna Solberg.

Karriere 
Fra 1998 har Finnes vært fagsjef i bransje- og industripolitisk avdeling i Norsk Industri, en stilling han i 2017 fortsatt har . Før det har han vært lærer ved Kolvikbakken ungdomsskole i Ålesund 1989–1990 og redaktør i Gyldendal 1992–1998.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske siviløkonomer
Ektefeller av Norges statsministre
Český rozhlas

Tsjekkisk radio (tsjekkisk: Český rozhlas, forkortet ČRo) er Tsjekkias statlige radiokringkaster og driver fire riksdekkende og tretten regionale radiokanaler. Radioselskapet begynte sine sendinger 18. mai 1923 og er den eldste eksisterende kringkasteren på kontinentet – og den nest eldste i Europa etter BBC. Selskapet finansieres hovedsakelig av en kringkastingsavgift samt noe salg av reklame og programrettigheter.

Bakgrunn 
 ble etablert 18. mai 1923 som  (Tsjekkoslovakias radio). Den første sendingen kom fra et speidertelt utenfor Praha og ble kalt Radiojournal. Siden flyttet kanalen hovedkontor flere ganger innenfor Praha.

5. mai 1945 sendte kanalen en melding på radio som satte i gang Praha-offensiven. Samme år etablerte kanalen regionale studioer i byene Plzeň, České Budějovice, Hradec Králové og Ústí nad Labem. 

 ble overtatt av sovjetiske styrker i august 1968, da Warszawapakten invaderte Tsjekkoslovakia.

I 1991 ble selskapet omdøpt til dagens navn og ble samtidig en uavhengig organisasjon. Radioen finansieres fremdeles i hovedsak av det offentlige – hentet inn gjennom en kringkastingsavgift.

Radiokanaler 
Tsjekkisk radio drivende følgende kanaler:
 Radiožurnál – nyheter og musikk
 Dvojka – underholdning og utdanning 
 Vltava – kultur, kunst og klassisk musikk 
 Plus – aktuelle hendelser, analyser og forskning 
 13 regionale kanaler – Brno, České Budějovice, Hradec Králové, Karlovy Vary, Liberec, Olomouc, Ostrava, Pardubice, Plzeň, Regina, Středočeský kraj, Vysočina, Sever)
 Radio Praha – internasjonale, flerspråklige sendinger
 Radio D-dur – klassisk musikk)
 Radio Jazz – jazzmusikk
 Radio Wave – ungdomskanal 
 Rádio Junior – barnekanal
 New Media – nyheter

Se også 
 Česká televize – tsjekkisk fjernsyn

Referanser

Eksterne lenker 

Den europeiske kringkastingsunion
Selskaper etablert i 1923
Kringkastingsselskaper
Radiokanaler
Societatea Româna de Radiodifuziune

Det rumenske radiokringkastingsselskapet (rumensk: Societatea Română de Radiodifuziune), i dagligtale omtalt som Radio România, er Romanias statlige radiokringkaster, grunnlagt i 1928.

Kanaler 
Rumensk radio driver flere riksdekkende radioer, både på FM-båndet og digitalt:
 România Actualitaţi
 Antena Satelor
 România Cultural
 România Muzical
 România Internaţional
 Radio Chișinău
 eTeatru.ro
 Radio 3 Net «Florian Pittiş»
 Teatrul Național Radiofonic
Regionale kanaler:
 România Regional
 Bucureşti fm
 Radio Cluj
 Radio Constanța
 Radio Vacanța
 Radio Craiova
 Radio Iași
 Radio Reșița
 Radio Targu Mureș
 Radio Timișoara

Referanser

Eksterne lenker 

Den europeiske kringkastingsunion
Selskaper etablert i 1928
Kringkastingsselskaper
Radiokanaler
1928 i Romania
Vika mikrokraftverk

Vika mikrokraftverk er et vannkraftverk ved Lysefjorden i Sandnes kommune i Rogaland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 130 meter i en bekk fra Vikastakken.

Installert effekt er 100 kW fra en Vanvik peltonturbin. Årsproduksjon er 0,24 GWh.

Kraftverket eies av lokal grunneier.

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Minikraftverk i Rogaland
Kraftverk i Sandnes
Kraftverk etablert i 2008
Forsand
Radio France

Radio France er en fransk offentlig radiokringkaster, grunnlagt i 1975. Selskapet driver syv riksdekkende radiokanaler og flere kor og orkestre.

Bakgrunn 
Radiokringkasting i Frankrike har røtter tilbake til begynnelsen 1920-årene. I november 1922 startet den første private kanalen, Radiola, sine sendinger. Kanalen skifter senere navn til Radio Paris. Under andre verdenskrig overtar staten alle landets radiokanaler, og statsmonopolet fortsetter etter krigen – gjennom det offentlige kringkastingsselskapet RTF og siden ORTF. 

I 1975 ble ORTF delt opp i flere adskilte tv-kanaler: TF1 (Télévision française 1), Antenne 2 og France Région 3. Det samme skjer med den offentlige radiovirksomheten som skilles ut i et eget selskap, Radio France.

Kanaltilbud 
Radio France driver syv riksdekkende radiokanaler:
 France Inter – Radio Frances hovedkanal med underholdning, debatt- og prateprogrammer, musikk og nyhetssendinger
 France Info – 24-timers nyhetskanal
 France Culture – kulturkanal som sender programmer innen kunst, historie, vitenskap og filosofi.
 France Musique – klassisk musikk og jazz
 France Bleu – radionettverk bestående av 44 regionale stasjoner. Sender popmusikk og lokale nyheter. 
 FIP – sender alle typer musikk: klassisk, hiphop, jazz, chanson, rock, blues, verdensmusikk 
 Mouv' – ungdomskanal

Andre enheter 
Radio France driver fire orkestre og kor.
 l'Orchestre National de France (Frankrikes nasjonalorkester)
 l'Orchestre Philharmonique de Radio France (Radio Frances filharmoniske orkester)
 Le Chœur de Radio France (Radio France-koret)
 La Maîtrise de Radio France (Radio Frances skolekor)

Referanser

Eksterne lenker 

Den europeiske kringkastingsunion
Selskaper etablert i 1975
Kringkastingsselskaper
Radiokanaler