alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
King’s Singers

The King's Singers er et britisk a cappella-kor som har sitt utspring i King's College i Cambridge, England, hvor seks elever startet gruppa i 1968. I Storbritannia var de svært populære på 70-tallet og det tidlige 80-tallet. Senere har de opplevd suksess også internasjonalt. I februar 2009 ble deres CD, Simple Gifts, belønnet med Grammy Award i kategorien Best Classical Crossover Album.

Medlemmer 

Selv om både repertoar og stil har blitt bevart gjennom gruppens over 40 år lange historie, er medlemmene byttet ut en rekke ganger.

Eksterne lenker 
 
 King’s Singers – offisiell distributør
 King’s Singers – fan-side

Kor
Band etablert i 1968
Trebåter og treskips anatomi

En trebåt eller et treskips skrog og dekk består av et system av detaljer i tre som samvirker med hverandre for å ha en optimal styrke langskips og tverrskips. Treemner kan varieres i omfatning og utførelse avhengig av størrelse og bruksområde for en trebåt eller et treskip. Ved byggingen av større skip er det nødvendig med omfattende forsterkninger i skroget langs og tvers eller mellom ulike dekk. Det kan også være nødvendig med diagonale forsterkninger.

Litteratur 
 Brohäll, Per: Bygg båten själv, Almqvist och Wiksell Tryckeri, Uppsala 2005. ISBN 91-631-6559-7
 A. Brix Bootsbau Praktischer Schiffbau (Tysk) ISBN 3-922117-89-9

Se også 
 Båtbygging
 Skipsbygging

Båt- og skipsbygging
Gamle Kirkeplass

Gamle Kirkeplass er en rektangulær offentlig park i Drammen sentrum.

Parken ligger på Bragernes ca. 300 meter vest for Bragernes torg og omkranses blant annet av Bragernes kirkegård, Drammens teater, Drammenselven og Frimurerlosjens bygninger. Parken avgrenses av Hauges gate i nord og Øvre Strandgate i sør. I tillegg gjennomskjæres parken av Øvre Torggate og Øvre Storgate slik at den er delt opp i tre felt.

Plassen har fått sitt navn etter Gamle Bragernes kirke som sto på plassen frem til den brant ned under bybrannen i 1866. Før brannen var dette byens torg og  markedsplass. Det tidligere navnet på plassen var Kirkeplassen.

Statuer og minnesmerker 
På det øverste feltet i parken, mot Bragernes kirkegård står statueen av Torgeir Vraa fra 1936 av Dyre Vaa. Statuen ble revet ned av Nazistene i 1940 og kastet i Drammenselven, året etter ble hentet opp igjen.

På det midterste feltet i parken ble det i 1941 reist et minnesmerke der tårnet i den nedbrente kirken sto. Monumentet er utført av billedhugger Nic. Schiøll og består av en kubisk blokk av mørk labrador med et relieff av kirken som lå på stedet.

På det nederste feltet i parken, er det reist et minnesmerke over de som mistet livet i terrorangrepet den 22. juli 2011. Minnesmerket er i Iddefjordgranitt og utført av kunstneren Nico Widerberg.

Referanser 

Plasser i Drammen
Parker i Drammen
Statsarkivet i Trondheim

Statsarkivet i Trondheim er statsarkiv for Møre og Romsdal, Sør-Trøndelag, Nord-Trøndelag og Nordland og er en del av Arkivverket. Riksarkivaren er leder for Arkivverket. Statsarkivet i Trondheim ble etablert i 1850 og er Nordens eldste statsarkiv. Siden høsten 2006 er statsarkivet samlokalisert med to andre arkiv, ett bibliotek og ett museum i Arkivsenteret på Dora. Her samarbeider institusjonene på flere områder, og har blant annet en felles lesesal.

Statsarkivets oppgaver er å ta vare på og tilgjengeliggjøre arkivmateriale fra den lokale og regionale statsadministrasjonen. I tillegg tar arkivet imot og oppbevarer privatarkiv. Statsarkivet har tilsyn med arkivforholdene i den offentlige forvaltningen innen sitt distrikt, og bistår i den sammenheng offentlige myndigheter med råd og veiledning. Statsarkivet arbeider også med å skape interesse for og spre kunnskap om arkiv. Statsarkivet i Trondheim oppbevarer ca. 28 000 hyllemeter med arkiv.

Arkivmateriale fra Statsarkivet kan brukes på lesesalen i Arkivsenteret på Dora. Det mest brukte materialet i statsarkivene er også tilgjengelig på Arkivverkets digitale lesesal, Digitalarkivet.

Eksterne lenker
 Arkivverkets hjemmeside
 Arkivsenteret i Trondheim
 Digitalarkivet

Trondheim
Kultur i Trondheim
Myndigheter i Trøndelag
Etableringer i 1850
Østbyen (Trondheim)
Borgaskaret

Borgaskaret er en populær tursti mellom Arna og Bergen, gjerne i kombinasjon med tur over Vidden til Ulriken eller til Fløyen da Borgaskaret krysser over fjellet omtrent midt på Vidden.  På bysiden er stien svært vanskelig hvis man i stedet velger å gå ned der (steinur), men fører ned i den vakre Hardbakkedalen og videre ned til Svartediket.

Borgaskaret er den gamle postveien mellom Arna (Borgo gård) og Bergen (Hardbakka gård, nedlagt).

Fjell i Arna
Gullfjellet – 987 moh.
Skåldalsfjellet – 718 moh. med Skåldalsnipa – 603 moh.
Hananipa – 717 moh. med toppunktet i Vaksdal, men oppstigning fra Arna.
Trollabotshaugen – 678 moh.
Krånipa – 703 moh.
Trengereidhotten – 577 moh.
Borga – 634 moh.
Repparåsen – 609 moh.
Vardegga / Vareggen – 590 moh.
Ådnanipa / Arnanipa – 456 moh.

Se også
Byfjellene i Bergen

Eksterne lenker 
 Turveier i Arna

Arna
Bergens geografi
Pogonocherus caroli

Pogonocherus caroli er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten forekommer i Sørøst-Sverige, men derfra må man til Sør-Europa for å finne andre bestander.

Utseende 
En liten til middelsstor (6–10 mm), kraftig, brunspraglete trebukk. Den er tydelig større enn de andre Pogonocherus-artene som forekommer i Norden. I likhet med Pogonocherus hispidulus har dekkvingene en spiss tagg i spissen. Antennene er kraftige, med ganske lange børster, noe lengre enn kroppen, leddene er nesten ensfarget brune. Hodet er stort og bredt, tett kledt med håraktige skjell. Pronotum er litt bredere enn langt, hvelvet, med en butt tagg midt på hver sidekant, i tillegg har den tre blanke, spisse knøler på ryggen. Dekkvingene er brune, i midten med en mørk skråflekk, foran denne med et lysere område. De har en spiss tagg ytterst i spissen, og to opphøyde lengderibber som har flekker av svarte hår. Beina er korte og svært kraftige.

Levevis 
Larvene utvikler seg i greiner av furu. Utviklingen tar to år, den voksne billen klekkes om ettersommeren eller høsten, men er lite aktiv før neste vår, da den lever til utpå sommeren. Den er lett å overse da den har gode kamuflasjefarger og er ganske liten.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det sørlige Europa og Nord-Afrika, men har en reliktbestand på Gotland og omkringliggende områder i det sørøstlige Sverige. Denne bestanden er svært isolert siden nærmeste kjente andre bestand er i Sør-Frankrike.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
 Stammen Pogonocherini 
 Pogonocherus caroli Mulsant, 1863

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7

Eksterne lenker 
 
 Bilde av arten

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1863
Mesosa myops

Mesosa myops er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten finnes i Norden i dag bare på én lokalitet nær Åbo i Finland, den fantes tidligere også i Sverige.

Utseende 
En middelsstor (10–15 mm), bred og kraftig trebukk, grunnfargen mørkt skifergrå. Antennene er kraftige og tydelig lengre enn kroppen. Hodet er rektangulært sett ovenfra, mye bredere enn langt med en fure i midten. Pronotum er bredere enn langt med litt rundede sider, mørkgrått med fire ovale, svarte flekker som er bredt kantet med gult. Dekkvingene er korte og brede, betydelig bredere enn pronotum ved roten, grunnfargen er mørkgrå overstrødd med små, uregelmessige, gule flekker, i den bakre delen også med et par svarte flekker. Vingene er parallellsidige foran, langt avrundede bak. Beina er korte og kraftige, vekselvis gule og grå.

Levevis 
Larvene utvikler seg i død ved av løvtrær, mest eik og lind. Larven lever i innerbarken. Larveutviklingen tar 2-3 år. De voksne billene kan finnes på døde stammer i juli-august.

Utbredelse 
Arten finnes fra Finland og Baltikum østover til Japan. Den er også funnet i Blekinge i Sverige, men disse funnene er over 200 år gamle.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
 Stammen Mesosini 
 Mesosa myops (Dalman, 1817)

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7

Eksterne lenker 
 
 Bilder av arten

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1817
Chlorophorus herbstii

Chlorophorus herbstii er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten finnes i det sørlige Sverige og Finland i Norden, men er sjelden. I Norge ble den funnet første gang fra Hole i Buskerud i 2011.

Utseende 
En middelsstor (8–15 mm), slank, langbeint trebukk, kroppen er tett kledt med gulgrønne til grågrønne hår bortsett fra fore svarte flekker på pronotum og tre par svarte flekker på dekkvingene. Antennene er ganske spinkle og noe over halvparten så lange som kroppen. Pronotum har jevnt rundede sider, med to ovale svarte flekker i midten som kan være sammenvokst og danne en hjerteformet flekk, et par mindre flekker på sidene. Dekkvingene er en tanke bredere enn pronotum, med helt avrundede skuldre, og tre par store, runde svarte flekker, det fremste paret er gjerne C-formet. Beina er litt mørkere enn kroppen, lange og slanke.

Levevis 
Larvene utvikler seg i døde greiner og tynne stammer av løvtrær, mest lind. Trær som er angrepet av misteltein ser ut til å være særlig attraktive. Veden må være hard og ikke angrepet av sopp. Utviklingen tar vanligvis to-tre år. De voksne billene er aktive fra slutten av juni til juli og besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Europa, unntatt de nordligste og vestligste delene, og i det sørvestlige Sibir. I Norden forekommer den i de sørlige delene av Sverige og Finland, men er sjelden. I Norge ble noen døde eksemplarer av arten funnet i en død lindestamme i Hole i Buskerud i 2011.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae  – 145 arter i Europa
 Stammen Clytini 
 Chlorophorus herbstii (Brahm, 1790)

Referanser

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
 Solevåg, P.K. og Ødegaard, F. 2012. The frist record of the longhorn beetle Chlorophorus herbstii (Brahm, 1790) (Coleoptera, Cerambycidae) fron Norway. Norwegian Journal of Entomology 59: 59-62.

Eksterne lenker 
 
 Bilder av arten

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1790
Chlorophorus varius

Chlorophorus varius er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er bare funnet i det sørlige Sverige i Norden, og er ganske sjelden.

Utseende 
En middelsstor (8–14 mm), slank, gul og svart trebukk som ligner litt på en veps. Av de vepselignende trebukkene i Norden er den den eneste der pronotum er mer gult enn svart. Antennene er mørke, ganske spinkle og vel halvparten så lange som kroppen. Hodet og pronotum er tett kledt med gule hår, pronotum med et oppbrutt, svart tverrbånd litt bak midten. Dekkvingene er svarte med gule tegninger. Fremst har den en X-formet tegning (halvparten av X-en på hver vinge), ved sidekanten ovale, gule flekker. Litt bak midten har den en rett, gult tverrbånd, vingespissene er også gule. Beina er gulbrune og ganske lange.

Levevis 
Larvene utvikler seg i døde greiner og tynne stammer av mange forskjellige løvtrær, som lind, alm, lønn, or og osp, lenger sør i Europa også vinstokker. Larven er også funnet i harde urtestilker. Utviklingen tar vanligvis to år. De voksne billene er aktive fra slutten av juni til august og besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Arten er mest utbredt i Mellom- og Sør-Europa, østover til det sørvestlige Sibir. I Norden forekommer den bare i det sørlige Sverige. Der finnes trolig små bestander i Närke og Västergötland, funn fra andre deler av Sverige er trolig importerte med trevirke.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae  – 145 arter i Europa
 Stammen Clytini 
 Chlorophorus varius (Müller, 1766)

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7

Eksterne lenker 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1766
Xylotrechus ibex

Xylotrechus ibex er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Denne arten er funnet bare én gang i Norden, i det nordlige Finland, men kan muligens forekomme i Finnmark.

Utseende 
Em middelsstor (9–17 mm), slank og langbeint, svart trebukk med hvite tegninger på dekkvingene. Antennene er mørke og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, sterkt hvelvet med rundede sider. Dekkvingene er litt bredere enn pronotum, med rundede skuldre, svakt tilsmalnende bak disse. De har et par hvite tverrflekker nær roten, lenger bak et langt tverrbånd som kurver fremover langs sømmen, i den bakre delen et rett tverrbånd. Beina er mørke. Arten kan minne om Xylotrechus antilope, men tegningene er hvite, ikke gule.

Levevis 
Larvene utvikler seg under barken (både stammer og greiner) på nylig døde løvtrær, i nord høyst sannsynlig bjørk. Larveutviklingen tar trolig to år, og voksne biller er funnet i juni og juli. Denne sjeldne artens biologi er nokså dårlig kjent.

Utbredelse 
Det er en østlig art som er funnet fra Finland og Tyrkia i vest (mer vestlige funn dreier seg etter alt å dømme om individer innført med treverk) til Japan i øst. I Norden er den bare funnet én gang, ved Enaresjøen i Nord-Finland. Denne lokaliteten ligger ikke langt fra norskegrensen, og det er mulig at arten kan forekomme i Pasvik.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae  – 145 arter i Europa
 Stammen Clytini 
 Xylotrechus ibex (Gebler, 1825)

Litteratur 
 Ehnström, B. og Holmer, M. (2007): Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. ISBN 978-91-88506-62-7

Eksterne lenker 
 
 Bilder av arten

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1825
Sikkmil

SikkMil er en linjeforening ved Høgskolen i Tromsø for ingeniør i sikkerhet og miljø.

SikkMil ble stiftet ved Høgskolen i Tromsø 16. april 2008 og registrert i enhetsregisteret 12. juni samme år.

Se også
Linjeforeninger i Oslo
Linjeforeninger i Tromsø
Linjeforeninger i Trondheim

Linjeforeninger
Utdanning i Tromsø
Kultur i Tromsø
Ceheng

Ceheng (kinesisk: 册亨县; pinyin: Cèhēng Xiàn) er et fylke i det autonome prefekturet Qianxinan i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Samferdsel 
Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.

Referanser

Eksterne lenker 
 Informasjonssider

Ceheng
Xingyi (Qianxinan)

Xingyi (kinesisk: 兴义; pinyin: Xīngyì) er et byfylke i det autonome prefekturet Qianxinan i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999, og i selve byen Xingyi var det  innbyggere i  2007.

I dette fylket er det store Xingyi kullkraftverk på 1.200 MW effekt bygget ut.

Samferdsel 
Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.

Referanser

Eksterne lenker 
 Lokalregjeringens hjemmesider
 Informasjonssider

Byfylker i Guizhou
Radio Atlantic

Radio Atlantic Ryfylkeradioen ble opprettet i 1995 av Rolf Pedersen. Sendingene startet opp på Vestre Åmøy i Rennesøy kommune ved en nedlagt Nato-leir. Den flyttet senere til Tastagata 36 i Stavanger. Der var den i fra 1996-2002 og flyttet deretter til Ryfylkegata 22. Radioen har etablert FM-sendere i Stavanger (Tasta 105,9), Rennesøy (Vestre Åmøy 103,8), Ombo, Ropeid og Sauda. Radioen sender også på DAB.  

Radioen har konsesjon på FM til 31.12.2026, og på DAB til 31.12.2031.

Programledere
Flere av kanalens programledere  begynte senere å arbeide for andre radiostasjoner. Henning Haugland (ønskelåter/hilsninger), Jan Terje Andersen, Bjørn Kåre Lande, Andreas Simonsen (Siste nye musikk), Truls Olsen (Siste nye musikk), Jan Reidar Myklebyst (Røtter å greiner), Are Mønnic (Atlantic vorspiel), Linda Meltveit, Sigbjørn Flørli (På hjemveien), Jan Einar Vestersjø og Rolf Pedersen (Musikkkavalkade) var populære programledere.  

Radio Atlantic arbeidet seg opp til å bli den kanalen som dekket flest lyttere i Ryfylke. Da Radio Atlantic Dalane ved Rolf Pedersen overtok konsesjonen etter Radio Dalane i 2000 ble sendingene utvidet fra Tasta til Egersund. Kanalen ble i 2003 solgt til Jærradiogruppen, som driver den i dag.

Referanser 

Radiokanaler etablert i 1995
Norsk Flytekniker Organisasjon

Norsk Flytekniker Organisasjon (NFO) er en partipolitisk nøytral fagforening for flyteknikere, personer med tilsvarende kompetanse eller rettighet til å utstede luftdyktighetsattest (CRS). NFO har egen hovedavtale med direkte forhandlingsrett mot Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO).

Fagforeningen organiserer idag flyteknikere som jobber med fly i Babcock og de tre største flyselskapene i Norge – SAS, Norwegian Air Shuttle og Widerøes Flyveselskap.  Foreningen ble stiftet i 1938 under navnet Autoriserte Flymekanikeres Forening (AFF), og byttet navn til Norsk Flytekniker Organisasjon i 1977. 

NFO er tilsluttet Aircraft Engineers International (AEI), den internasjonale flyteknikerorganisasjonen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Norsk Flytekniker Organisasjon
 Aircraft Engineers International

Norsk luftfart
Norske fagforbund
Etableringer i 1938
Martine Minge Olsen

Martine Minge Olsen (født 28. mars 1990 i Ixelles i Brussel-regionen i Belgia) er en norsk kvinnelig fotballspiller fra Bærum. Olsen begynte sin fotballkarriere i Hosle IL, men gikk fort videre til Hauger Fotballklubb. I Hauger spilte hun på J19-laget fra hun var 16. Laget, som var et samarbeidsprosjekt med Koll under navnet Koll/Hauger, kom til finalen i Norway Cup med Olsen som kaptein det året. Samme året vant laget Adidas Cup, et slags uoffisielt norgesmesterskap, og Olsen ble kåret til banens beste spiller. Minge var på det tidspunktet spiss.

Allerede året etter, i 2007, ble hun plukket opp av Røa i august. Olsen var imidlertid mye syk og skadet det året, og det ble derfor et lite tilbakeskritt for henne. I 2008 kom Minge Olsen med på juniorlaget, og nok en gang tok hun over kapteinsbindet og ledet laget til en feilfri sesong med 100-13 i målforskjell. 

I 2009-sesongen ble Martine Minge tatt opp i A-stallen, men hun spilte for det meste rekruttkamper. Debuten hennes kom som innbytter borte mot Vålerenga i første runde i cupen. I tillegg ble hun også byttet inn i cupens andre runde mot Fart. Seriedebuten kom hjemme mot Trondheims-Ørn, da hun ble byttet inn for Guro Knutsen Mienna i det 89. spilleminutt. Det ble Minges eneste A-lagskamp i serien. I tillegg fikk hun prøve seg mot slutten av kampen mot Everton LFC. Også i hjemmekampen mot 1. FFC Turbine Potsdam fikk Minge Olsen slippe til mot slutten.

I neste sesong fikk Minge Olsen debutere som innbytter for Celine Kommandantvold Pettersen i første serierunde, denne gangen som midtbanespiller. I tillegg til egen sportslig framgang, skyldtes nok debuten den drastiske nedgangen i antall etablerte spillere på A-laget. Imidlertid gjorde Minge Olsen en god figur, og i bortekampen mot Trondheims-Ørn fikk hun for første gang starte for A-laget. Dette gjentok seg hjemme mot Arna-Bjørnar. Imidlertid var hun omskolert til venstre back, på tross av at hun er høyrebent. Hun spilte begge kampene uten å bli byttet ut.

Meritter
Med Røa:
Seriegull 2009
Cupgull 2009
 Cupgull 2010

Referanser 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Røa IL
Personer fra Ixelles
Fødsler i 1990
Norgesmestere i fotball
Selbu Sparebank

Selbu Sparebank er en selvstendig sparebank med tradisjoner helt tilbake til etableringen i 1859, som har hovedkontor i Selbu i Trøndelag. Banken har også rådgivningskontor i Tydal, Trondheim,  Stjørdal og Malvik.

Om Selbu Sparebank
Selbu Sparebank har ca 45 ansatte fordelt på fem kontorer. 25. oktober 2021 ble Selbu Sparebank en del av LOKALBANK-samarbeidet.  

LOKALBANK består av 10 selvstendige sparebanker i Norge og en nydannet bankallianse. Sammen med de øvrige bankene i LOKALBANK skal de sikre videre lokal sparebankdrift i et langsiktig perspektiv og styrke kundetilbudet og konkurransekraften i deres markedsområder.

Selbu Sparebank er en fullservice bank, som leverer løsninger innen de aller fleste privatøkonomiske og bedriftsøkonomiske områder, og  aktivt tar valg sånn at banken til enhver tid kan tilby sine kunder det beste innen tilpasset personlig økonomisk rådgivning.

For Selbu Sparebank er det viktig å være lokalbanken som bygger opp lokalsamfunnet, engasjerer seg i lokalt næringsliv og tar vare på kundene sine.

Filialer
Selbu Sparebank etablerte sin første filial i Tydal i 1984. I 1997 ble Trondheimskontoret åpnet av daværende banksjef Steinar Moslet. Stjørdalskontoret ble etablert i 2007 og  Hommelvik i 2015.

Styret
Per B Grøtte - leder
Tor Øystein Mebust - nestleder
Berit Johannesen - styremedlem
Odd Gulbrandsen - styremedlem
Maren Elverum Alseth - styremedlem
Astrid Jensen - styremedlem

Eksterne lenker
 Bankens hjemmeside

Banker i Eika Gruppen
Næringsliv i Selbu
Banker etablert i 1859
1859 i Norge
SpareBank 1 Sørøst-Norge

SpareBank 1 Sørøst-Norge er en sparebank som dekker Buskerud i Viken samt hele Vestfold og Telemark. Den er medlem i Sparebank 1-alliansen og medeier i Sparebank 1 Gruppen gjennom Samarbeidende Sparebanker (SamSpar). 

Banken har forretningsadresse i Sandefjord samt kontorer i Bamble, Bø i Telemark, Drammen, Holmestrand, Hokksund, Horten, Kongsberg, Larvik, Lier, Lunde, Notodden, Nøtterøy, Porsgrunn, Sandefjord, Skien, Stathelle, Tønsberg, Ulefoss,Vikersund og Åmot (Modum) 

Banken ble til 1. juni 2021 som et resultat av fusjonen mellom SpareBank 1 BV og SpareBank 1 Telemark.

1. april 2022 ble SpareBank 1 Modum og SpareBank 1 Sørøst-Norge fusjonert til SpareBank 1 Sørøst-Norge.

Referanser

Eksterne lenker 

Banker i SpareBank 1-alliansen
Næringsliv i Viken
Næringsliv i Vestfold og Telemark
Næringsliv i Sandefjord