alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Nidaros

For andre betydninger se Nidaros (andre betydninger)

Nidaros er et historisk navn på byen Trondheim, samt navn på det katolske bispedømmet og erkebispedømmet før 1537, og det lutherske bispedømmet siden. Det var først og fremst helgenkongen St. Olavs skrin i Nidarosdomen som gav byen dens sentrale posisjon i Norge og Nord-Europa fram til reformasjonen i 1537.

Nidaros
Ifølge Heimskringla ble Trondheim grunnlagt av Olav Tryggvason (antatt i 997):

Kong Olav for med hæren sin ut til Nidaros. Da lot han reise hus der på bredden av Nidelven og bestemte at det skulle være kjøpstad der. Han gav mennene tomter til å sette opp hus, og han lot bygge kongsgård opp fra Skipakrok.

Beliggende ved munningen av elven Nid (Nidelva) var kjøpstaden kjent under navnet kaupangen i/ved Nidaros, som betyr byen ved oset av Nid (Nidelven).

Ved opprettelsen av Nidaros erkebispedømme i 1154 ble byens navn latinisert til Trundum (dat. flt. betydn. de åtte trøndelagsfylkene),  genitivsformen Nidaros Trundensis = Nidaros av Trønderfylkene i Vatikanet. Ved Eirik Ivarsson fra 1192 heter byen Nidaros både i Nidaros, Norge og i Roma. Nidaros-navnet på byen forsvant senere av flere grunner, først og fremst fordi erkebispesetet forsvant i 1537, men er kjent brukt helt frem til 1600-1700-tallet.

Trondheim
Trondheim(en) var opprinnelig navnet på de åtte trønderske fylkene, altså nåtidens Trøndelag. I senmiddelalderen ble Kaupangen i Trondheimen, altså handelsplassen i Trøndelag også bruk som bynavn og kortformen Trondheimen ble brukt parallelt med Nidaros. Under unionen med Danmark ble dette fordansket til Trondhjem og Trondhjems len for Trondheims len.

Navnestrid

I perioden 1925–1930 ble flere bynavn fornorsket som ledd i den språklige nasjonalismen som var utbredt i Norge i første del av det 20. århundre (1925: Oslo, 1927: Halden, 1930: Stavern). Ved lov 14. juni 1929 ble det bestemt at byen Trondhjem fra 1. januar 1930 skulle ha Nidaros som offisielt navn. Det var tidligere, i 1928, avholdt en lokal avstemning om bynavnet: 17 163 stemte mot endring, og 1508 for. Befolkningen og bystyret, som ønsket å beholde Trondhjem som navn, følte seg overkjørt og protestene lot ikke vente på seg.

Etter en opprivende navnestrid ble saken tatt opp på ny i Stortinget. Dette endte med et kompromiss: ved lov 6. mars 1931 med virkning fra samme dag ble formen Trondheim innført, et «fornorsket» alternativ lansert av Ivar Lykke, lokal kjøpmann, statsminister 1926–28 og stortingsrepresentant 1915–35.

Referanser 

Nidaros erkebispedømme
Trondheims historie
Kim Deinoff

Kim Erik Deinoff (født 2. desember 1976) er en norsk fotballspiller som spiller som målvakt for Kongsvinger IL Toppfotball.

Deinoff har tidligere spilt for Aalesund, Hødd, Raufoss, Løv-Ham og Manglerud Star. Før han gikk til Løv-Ham var han blant annet aktuell for engelske Torquay United.

I sin første sesong for Løv-Ham spilte Deinoff samtlige kamper og ble kåret til årets spiller av sine medspillere. Etter 2009-sesongen var Deinoff på prøvespill i Stømsgodset, men fikk ikke kontrakt. Han var også på prøvespill i Sandnes Ulf.

22. mai 2010 scoret Deinoff 3–3-målet i en bortekamp mot Os på overtid, og sikret med det Manglerud Star ett poeng.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Kim Deinoffs hjemmeside

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Løv-Ham Fotball
Fotballspillere for Aalesunds FK
Fotballspillere for Raufoss IL
Fotballspillere for IL Hødd
Fotballspillere for Manglerud Star Toppfotball
Fotballspillere for Kongsvinger IL Toppfotball
Antonio Ángel Hurtado Roca

Antonio Angel Hurtado Roca (født 4. mars 1964) er en spansk politiker fra det konservative partiet Partido Popular. Antonio Roca ble valgt til ordfører i byen Almoradí i lokalvalget i 1999, og vant på nytt fire år senere. Roca tok nok en seier i lokalvalget 2007 og er dermed ordfører i sin tredje periode for Almoradí. 

Spanske politikere
Fødsler i 1964
Finnmarkseiendommen

Finnmarkseiendommen - Finnmárkkuopmodat (FeFo) er et norsk særlovorgan opprettet ved finnmarksloven av 17. juni 2005 for å eie og forvalte grunn og naturressurser i Finnmark.

Finnmarksloven trådte i kraft 17. juni 2005, samme dato som den ble vedtatt. Omtrent 95 % av arealet i Finnmark ble 1. juli 2006 overført fra Statskog til grunneierorganet Finnmarkseiendommen Finnmárkuopmodat (FeFo). Store deler av Finnmarks kystlinje på  km forvaltes av FeFo. 

Det er også opprettet en Finnmarkskommisjon, som har mandat og oppgave til å kartlegge eksisterende bruks- og eierrettigheter som folk i Finnmark har ervervet på grunnlag av langvarig bruk. Kartleggingen skal skje på grunnlag av gjeldende nasjonal rett og er begrenset til den grunn som Finnmarkseiendommen (FeFo) overtok ved Finnmarkslovens ikrafttredelse 1. juli 2006. Fra 2013 skal kommisjonen også utrede krav om kollektive eller individuelle rettigheter til fiskeplasser i sjø- og fjordområder i Finnmark dersom noen med rettslig interesse i en slik avklaring krever det.

Organisasjon
FeFo er grunneier på vegne av alle bosatte i Finnmark og er et eget rettssubjekt. Forvaltningsorganet er selvfinansierende, er momspliktig og mottar ingen offentlig økonomisk støtte. FeFo er i samme forhold til offentlige myndigheter som andre grunneiere.

Finnmarkseiendommen ledes av et styre på seks personer, hvor tre styremedlemmer oppnevnes av Sametinget og tre velges av Finnmark fylkesting. En kontrollkomité har ansvar for at Finnmarkseiendommen drives i samsvar med Finnmarksloven og annen lovgivning. Komiteens tre medlemmer, fra staten, Sametinget og Finnmark fylkesting, fører tilsyn med styrets virksomhet.

FeFo betegner sine eiendommer og naturressurser som «Finnmarkseiendommen», og bruker betegnelsen «Finnmarkseiendommen Finnmárkkuopmodat» (norsk og nordsamisk) med forkortelsen «FeFo» om administrasjonsorganet.

Finnmarkseiendommen har hovedkontor i Lakselv og avdelingskontorer i Alta og Vadsø.

Finnmarksloven

Finnmarkslovens formål er å legge til rette for at grunn og naturressurser i Finnmark fylke forvaltes på en balansert og økologisk bærekraftig måte til beste for innbyggerne i fylket og særlig som grunnlag for samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og samfunnsliv. Loven trådte i kraft 1. juli 2006, og overførte eiendomsretten til grunnen fra Statskog Finnmark til FeFo. Loven ble til i samarbeid med Sametinget og Finnmark fylkesting, og markerte slutten på et 25 års langt forarbeid.

Se også
 Liste over Norges største grunneiere
 Finnmarkskommisjonen

Referanser

Eksterne lenker
 www.fefo.no
 Sametinget
 Bakgrunnen til Finnmarksloven
 Finnmarksloven Lovdata.no
 Facebook: https://www.facebook.com/Finnmarkseiendommen
 Instagram: https://www.instagram.com/finnmarkseiendommen/

Myndigheter i Troms og Finnmark
Etableringer i 2005
Grunneiendom
Palatinerhøyden

Palatinerhøyden (latin: Collis Palatium) er den sentrale av Romas sju høyder og den eldste delen av byen. Den er 40 meter høy og grenser til både Forum Romanum, Circus Maximus og Colosseum. Høyden er oppkalt etter Pales, i romersk mytologi gudinne over saugjeterne, og videre er «Palatin» det etymologiske opphavet til ordet «palass».

Mytologi
Ifølge romersk mytologi var det på Palatinerhøyden at Romulus og Remus ble funnet av ulvemora som holdt dem i live. Ifølge dette sagnet fant gjeteren Faustulus spedbarna, og sammen med kona si, Acca Larentia, oppfostret han dem. Da de ble eldre, var det her Romulus valgte å bygge Roma.

Historie

Roma har sitt opphav på Palatinerhøyden, og nylige utgravninger har vist at det har bodd folk her fra siden om lag 1000 f.Kr. 

Mange rike romere i Den romerske republikken (510 f.Kr. – om lag  44 f.Kr.) bodde her. Ruinene av palassene til Augustus (63 f.Kr. – 14 e.Kr.), Tiberius (42 f.Kr. – 37 e.Kr.) og Domitian (51 – 96) er fortsatt synlige.  Augustus bygde også et tempel til Apollo her, ved siden av huset sitt. Livias hus, som hørte til keiser Augustus' residens, er en av de best bevarte bygningene. 

Palatinerhøyden var også stedet der festivalen Lupercalia ble holdt.

Referanser 

Romas syv høyder
Romersk arkitektur
Rione Campitelli
Crypto.com Arena

Crypto.com Arena (tidligere kjent som Staples Center) er en sportsarena i Downtown Los Angeles som ligger rett ved siden av Los Angeles Convention Center. Crypto.com Arena åpnet 17. oktober 1999. Adressen er 1111 S. Figueroa Street, Los Angeles, California 90015.

Historie 
Den 16. november 2021 ble det kunngjort at navnerettighetene til Staples Center var ervervet av den Singapore-baserte kryptovalutabørsen Crypto.com, og omdøpte den til Crypto.com Arena med virkning fra 25. desember 2021. Avtalen ble rapportert å ha en verdi på 700 millioner dollar over 20 år, sammenlignet med de 116 millioner dollar som Staples betalte under den forrige 20-årige avtalen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Idrettsanlegg i USA
Sport i California
Los Angeles
NHL-arenaer
Byggverk fullført i 1999
Byggverk i California
Stemmevansker

Stemmevansker er en gruppe lidelser som påvirker stemmefunksjonen uheldig slik at stemmekvaliteten reduseres (dysfoni) eller at stemmen forsvinner helt (afoni).

Stemmevansker kan grovt inndeles til å tilhøre en av følgende kategorier;
 Organisk stemmevanske.
 Funksjonell stemmevanske.
 Psykogen stemmevanske.

Organiske og funksjonelle stemmevansker er forårsaket av sykdom eller skade i strupehodet (larynx) eller i nervebanene til strupehodet (nervus vagus recurrens eller nervus vagus superior). Psykogene stemmevansker har en bakomliggende årsaksfaktor av psykisk art, men kan ofte ytre seg som en funksjonell stemmevanske.

Stemmeavvik fremstår alltid med hørbart avvik i forhold til en normal stemme; alt fra heshet, skurrstemme, til svak stemme eller fullstendig bortfall av stemmen. 

Medisinske symptomer
Logopedi

it:Disfonia
Capitol Records Tower

Capitol Records Tower er hovedkontoret til plateselskapet Capitol Records og et av de mest kjente landemerkene i Los Angeles. Det ligger langs Vine Street i Hollywood. Tårnet er vist i filmer som Earthquake (1974), The Day After Tomorrow (2004), og er også med i 2004-spillet San Andreas|Gta San Andreas.

Los Angeles
Byggverk i California
Sunfish

Sunfish regnes for å være den mest populære seilbåten i verden med ca. 500 000 båter solgt. Designet av Alexander Bryan og Cortlandt Heyniger i 1952. Kåret til et av historiens beste design blant annet fordi den er stort sett uforandret siden den ble lansert.

Den Internasionale Sunfish klassen er en populær one-design class seiljolle som ble utviklet på 50-tallet. Båten kan seiles av en, to eller tre personer, men det er mest vanlig å seile med en person. Men sin lengde på 4,2 meter og vekt på under 60 kilo er båten lett å frakte på biltak eller liten tilhenger. Sunfish blir brukt som rekreasjons-seiler eller regattaseiler, og det arrangeres mer enn 1000 båtrace på verdensbasis hvert år.

En enkelt person kan med enkelhet seile en Sunfish. Det flate designet med liten selvlensende cockpit gjør at båten ikke fylles med vann. På grunn av lav pris og enkel konstruksjon (båten er ofte betraktet som den mest lettseilede småbåt, og brukes i stor grad til å lære seiling, så regnes dette som Amerikas mest populære seilbåt gjennom historien; mer enn 500 000 Sunfish seilbåter er bygd. Dette har medført til at Sunfish er med i the American Sailboat Hall of Fame.

Den store populariteten til Sunfish har gitt mange etterligninger; Starfish, Aquafin, Phantom, og Big Fish er alle båter som er nesten identiske med Sunfish.

Eksterne lenker
 Bilde av Sunfish

Entypejoller
Grim skole

Grim skole er en ungdomsskole i bydelen Grim i Kristiansand som i dag har elever fra 8.-10. skoleår. Skolen har om lag 470 elever og 64 ansatte hvorav 54 er lærere.

Skolen ble åpnet i 1954 som 1. – 7. skole. I 1956 åpnet eget bygg for 1. -3. klassetrinn, «småskolen». Senere kom eget bygg med gymnastikksaler, svømmehall og garderober. Kristiansand innførte såkalt linjedelt ungdomsskole i 1959 og skolen fikk da også elever på 8. og 9. klassetrinn.

Skolen ble opprinnelig bygd i forblendet tegl, og i ettertid er den bygd ut i flere omganger. Ved siste ombygging fikk den et mediatek med bøker, tilgang til datamaskiner og internett, sofaer, arbeidsbord o.l.

Elevene ved Grim skole kommer fra disse 5 barneskolene: Hellemyr, Solholmen, Todda, Krossen og Karl Johans Minne som dekker områdene: Hellemyr, Tinnheia, Eg, Kvadraturen og Grim.

Referanser

Skoler i Kristiansand
Ungdomsskoler i Agder‎
GWP-verdi

GWP-verdi (Global Warming Potential) er et mål på de ulike drivhusgassenes effekt når det gjelder global oppvarming. GWP-verdien for en gass defineres som den akkumulerte påvirkninga på drivhuseffekten fra ett tonn utslipp av gassen, sammenlignet med ett tonn utslipp av CO2 over et spesifisert tidsrom. Ved hjelp av GWP-verdiene blir utslippene av klimagasser veid sammen til CO2-ekvivalenter. For at GWP-verdien skal ha mening, må tidsrommet verdien angis for, oppgis.

GWP-verdien avhenger av følgende faktorer:
 Gassens evne til å absorbere infrarød stråling, herunder hvilke bølgelengder av strålinga den absorberer
 Gassens levetid i atmosfæren

GWP-verdier for de viktigste drivhusgassene:

Kilde: IPCCs 4. hovedrapport 

Klimaendringer
Tor Espen Aspaas

Tor Espen Aspaas (født 21. september 1971 på Røros), norsk pianist og professor ved Norges musikkhøgskole. 

Etter studier hos Liv Glaser og Jens Harald Bratlie ved Norges musikkhøgskole, mottok Aspaas i 1996 sitt solistdiplom. Hans debutkonsert fant sted i Oslo året etter. Han har vært solist med samtlige nasjonale og en rekke internasjonale symfoniorkestre. Blant dirigentene Aspaas har samarbeidet med som solist, er Frans Brüggen, Vassilij Sinajskij, Michel Plasson, Krzysztof Urbański, Christian Eggen, Bjarte Engeset, Rolf Gupta og Arvid Engegård. Med sistnevnte som dirigent for Trondheim Symfoniorkester urfremførte han Olav Anton Thommessens klaverkonsert nr. 3 i februar 2011, og Terje Bjørklunds klaverkonsert - tilegnet Aspaas - med TSO ledet av Daniel Blendulf i januar 2016. 

Høsten 2010 gjorde Aspaas en serie fremførelser av Debussys 24 preludier komplett, blant annet ved en recital i Den Norske Opera. I 2013 hadde han sin USA-debut med en solokonsert i Carnegie Hall, NY. I en årrekke har han arbeidet med å utvikle formen konsertforedrag (lecture recital) og holdt en rekke konsertforedrag i inn- og utland.

Aspaas har 15 CD-utgivelser bak seg, blant disse en solo-CD med Paul Dukas' samlede klaververker på SIMAX Classics fra 2004, MIRROR CANON (med verker av Beethoven, Schönberg, Berg og Webern) på musikkmerket 2L fra 2008, og nyligst "Beethoven's Testaments of 1802" (Sonate 8 & 9) med fiolinisten Ragnhild Hemsing (2020).

Tor Espen Aspaas var blant grunnleggerne og kunstnerisk leder for kammermusikkfestivalen «Vinterfestspill i Bergstaden» på Røros i årene 1999-2008 og 2014, samt ved 20-årsjubileet i 2019.

Han har mottatt en rekke priser og utmerkelser, deriblant De unges Lindemanpris 2004 og Levinprisen 2005. 
I 2016 ble han utnevnt til Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.

Utmerkelser og legater 
 Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden 
 Pianist Nils Larsens Legat 2013
 Levinprisen (tildelt under Festspillene i Bergen 2005)
 De Unges Lindemanpris 2004
 Røros kommunes kulturpris 2000
 Rønnings Legat 1999
 Klæstads Legat 1998
 Lauréat, 1er prix, Alliance Françaises Concours Européen 1990

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Espen Aspaas - Store norske leksikon
 musikkmerket 2L
 Simax
 Tor Espen Aspaas på Musikkonline

Norske klassiske pianister
Norske musikkprofessorer
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Personer fra Røros kommune
Fødsler i 1971
Virtualisering

I dataverden, er virtualisering det å opprette virtuelle utgaver av datamaskinressurser som så fremstår for brukeren som vanlige tilsvarende fysiske ressurser. Hensikten er å utnytte ressurser mer effektivt og/eller skape en uavhengighet til den faktiske fysiske løsningen. Det er mulig både å lage flere virtuelle ressurser ut av én fysisk ressurs og å lage én virtuell ressurs ut av flere fysiske.

Eksempler på virtualisering
 Virtuell maskin
 Virtuelt minne
 Virtual private network
 VMware

 
Datamaskinarkitektur
Informatikk
Torbjørnsbu gruver

Torbjørnsbu gruver er en nedlagt jerngruve ved Langsævannet i Arendal og en del av det såkalte Arendalsfeltet.

Historie
I 1574 fikk lensherre Erik Munk tillatelse av kong Frederik II til å opprette ei jernhytte i Nedenes len. Tidligere ble det laget jern av myrmalm, men nå startet så smått utnyttelsen av de svære forekomstene av jernmalm i distriktet. Barbu jernverk startet opp. Verket lå i Barbudalen, ved elva fra Langsævannet, og det ble opprettet gruver ganske nær smeltehytta, både i Steinsås og Torbjørnsbu. Dette er den første kjente jernverksdrift i Aust-Agder, og også det første eksemplet på gruvedrift.

Omkring 1660 ble verket nedlagt – visstnok på grunn av ujevn vannføring i Barbuelva, og deler av det ble flyttet til Båseland i Holt. Verket ble flyttet enda en gang og ble da hetende Næs Verk. Gruvedriften fortsatte imidlertid i området ved Langsæ gård, og malm fra gruvene her ble fraktet til jernverk også i fjernere områder enn Nedenes. Blant annet gikk det malm fra Solborg gruver til Bærums Verk, og på slutten av 1600-tallet fikk Fritzøe Verk i Larvik hånd om noen av de beste gruvene i distriktet.

I tillegg til Næs Verk var både Egelands jernverk i Gjerstad, Frolands verk og Moss Jernverk avhengige av malm fra Arendalsdistriktet.

Rundt 1860–1870 ble de fleste norsk jernverk nedlagt, og gruvedriften avtok markert. Men Næs fortsatte masovnsproduksjon helt fram til 1909, og overtok en del av gruvene fra andre verk. Ved gruvene på Klodeborg og Bråstad var det drift fram til 1975, som ble det endelige punktum for 400 års jerngruvehistorie i Aust-Agder.

Langsæ gård og Aust-Agder kulturhistoriske senter ligger midt i dette første norske jerngruvemiljøet. I gangavstand fra AAks ligger både Steinsås gruve og de godt bevarte Torbjørnsbu gruver. Der ble store deler av malmen brutt ved hjelp av fyrsetting, en teknikk som gir gruvegangene en lett gjenkjennelig profil.

Kunst 
Bomuldsfabriken Kunsthall (som ligger inntil gruvene) ble tildelt bevilling av Arendal kommune og økonomiske midler av Norsk kulturråd til utvikling av nytt uteområde ved Torbjørnsbu gruver i 2011. Kunsthallen ønsker å tilrettelegge for bruk av gruveområdet til kunstprosjekter. Første kunstprosjekt er en gangvei gjennom gruvene. Denne er skissert av Sami Rintala, Dagur Eggertsson og Vibeke Jenssen ved Rintala Eggertsson Arkitekter.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kunstarena Torbjørnsbu gruver

Tidligere bergverk i Norge
Gruver i Norge
Næringsliv i Arendal
Kulturminner i Arendal
Kultur i Arendal
Dendra

Dendra (gresk: Δενδρά) er et arkeologisk funnsted i Hellas som ligger i utkanten av landsbyen med samme navn som tilhører kommunen Midea i Argolida i periferien Peloponnes. Det ligger rundt seks km øst for byen Argos.

Det arkeologiske stedet har en historie som strekker seg tilbake til tidlig bronsealder og er betydningsfull for den bronsealdergravstedet som ble utgravd av den svenske arkeologen Axel W. Persson fra 1926. Persson undersøkte uberørte tholosgraver og mange mykenske kammergraver, antagelig tilhørende de herskende klasser som hadde sine boliger i den nærliggende borgen i Midea. Dette grunnet at beboerne av akropolis i Midea og nekropolis i Dendra hadde en forbindelse grunnet den korte avstanden mellom de to stedene.

Allerede i løpet av den første utgravningssesongen kunne Persson konkludere med at Midea var en befestet mykensk borg. I 1939 ble forsvarsmuren avdekket. Perssons resultater ble publisert i to utgivelser, 1931 og 1943 (se litteraturlisten). Den andre verdenskrig satte en stopper for hans videre arbeid. Isteden ble det Paul Åström som fortsatte de svenske arkeologiarbeidet ved Dendra og Midea, og i 1960 ble fortsatt arbeid utført under felles svensk-gresk ledelse. Disse aktivitetene ble publisert i 1977 og 1983. 

Påfølgende utgravninger, som begynte etter delvis vellykte forsøk på å plyndre de graver som ennå ikke var utgravde, avdekket unike og utsøkte dendrarustninger av bronse. Disse er i dag bevart og utstilt i det arkeologiske museum i den nærliggende byen Nafplio. Ytterligere utgravninger senere har avdekket gravhaug fra bronsealderen hester som gravgods.

Sør for landsbyen står det 270 meter høye fjellet Midea hvor tyske arkeologer i 1907 gjorde undersøkelser. Svensk arkeologi er fortsatt forpliktet i Dendra, og et av målene er å dokumentere arkeologiske bevis fra tidlig forhistorisk bosetning (se artikkel fra Det svenske institutt i Athen i Eksterne lenker).

Litteratur 
 Crew, P. Mack; Bury, J.B.; Edwards, I.E.S.; Gadd, C.J.; Boardman, John & Hammond, N.G.L. (1975): The Cambridge Ancient History: c.1800-1380 B.C, bind II, pt. 2: c.1380-1000 B.C. Cambridge University Press. ISBN 0-521-08691-4
 Hurwit. Jeffrey (Oktober 1979): «The Dendra Octopus Cup and the Problem of Style in the Fifteenth Century Aegean» i: American Journal of Archaeology, Vol. 83, No. 4, s. 413-426
 Persson, Axel W. (1931): The Royal Tombs at Dendra near Midea. Skrifter Utgivna av Kungl. Humanistika Vetenskapssam-fundet i Lund, xv.) Lund: Gleerup (London Milford).
 Persson, Axel W. (1943): New Tombs at Dendra Near Midea, Lund
 Voutsaki, Sofia:  Social and Political Processes in the Mycenaean Argolid: The Evidence from the Mortuary Practices (PDF)

Eksterne lenker 
 
 «Dendra and Midea in the Argolid», Det svenske institutt i Athen

Arkeologiske steder i Hellas
G-Eclipse

g-Eclipse er en integrert open-source programvareplattform basert på Eclipse for Grid brukere, operatører og utviklere.

Ved og bygge på Eclipse programvareutvidelse arkitektur, g-Eclipse utvider basis funksjonaliteten og visuelle grensesnitt fra Eclipse til å støtte spesifikke programvareutvidelser som tillater brukerne tilgang til eksisterende Grid infrastrukturer. g-Eclipse støtter funksjonalitet for Grid jobb utplassering, Grid mannagement, and Grid applikasjons utvikling.

Utvidelses punkter er tilgjengelig for å tillate Eclipse utviklere til og utvide funksjonaliteten til g-Eclipse.

I tillegg til og vœre et åpenkildekode Eclipse Foundation prosjekt, er g-Eclipse utviklet aktivt av konsortiet som består av Forschungszentrum Karlsruhe, Poznań Supercomputing and Networking Center, Johannes Kepler Universitetet i Linz, Universitet på Kypros, Innoopract Gmbh (Germany), University of Reading, IT Innovation Centre (University of Southampton) og NEC Laboratories Europe. g-Eclipse konsortiet er støttet av det sjette EU rammeverkprogramm.

Funksjoner
g-Eclipse støtter tre forskjellige Eclipse Plattform Perspektiver:
 Bruker Perspektiv – Grid brukere har begrenset kjennskap til Grid teknologi. Bruker Perspektivet har som mål å tillate brukerne og eksekvere en applikasjon på en Grid, overvåke fremgangen av eksekveringen og håndtere deres data filer på en Grid infrastruktur. 
 Operatør Perspektivet – Grid infrastruktur operatører har detaljert kjennskap til Grid infrastrukturer. Operatør Perspektivet støtter funksjonalitet for Grid operatører med å drifte deres lokale resurser i tillegg til resurser som tilhører den Virtuelle Organisasjonen som de er en del av.
 Utviker Perspektivet – Grid applikasjon utviklere er eksperter i applikasjon utvikling, men det er ikke forventet at de er eksperter i Grid teknologier eller Grid infrastrukturer. De er eksperter i programmerings språk, ikke i Grid infrastrukturer teknologier. Utviker Perspektivet har som mål å støtte applikasjons utviklere med passende verktøy for program utvikling (via JDT/CDT etc.), avlusing og utplassering.

Støttet mellomvare
Designet med en modell som er mellomvare uavhengig, støtte for spesifikke Grid mellomvare er implementert ved å følge g-Eclipse modellen. For tiden støtter g-Eclipse og GRIA mellomvare gLite, som har programvareutvidelse for Virtuelle Organisasjoner håndtering, jobb og fil håndtering, infrastruktur og applikasjon overvåking, applikasjon utplassering, data visualisering og arbeidsflyt design. Tilleggs støtte for tilgang til data skyer er tilgjengelig for Amazon's Elastic Compute Cloud og Simple Storage Service.

Referanser

Eksterne lenker
 

Fri programvare