alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Rhynchocheilus

Rhynchocheilus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende  
Nokså store, slanke, blanke, svarte kortvinger, ligner mye på slekten Ocypus. Hodet er bredt rundet med små fasettøyne og ganske kraftige, sigdformede kjever. Antennene er nokså korte og perlekjede-formede. Pronotum er rundet, dekkvingene små, tydelig kortere enn pronotum, bakkroppen litt spoleformet. Dekkvingene er lysere enn kroppen, matte. Beina er brune, korte og kraftige.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Asia (Kina, Japan).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
 Stammen Staphylinini Latreille, 1802
 Gruppen Staphylinina Latreille, 1802
 Slekten Rhynchocheilus Sharp, 1889
 Rhynchocheilus argenteus (Fauvel, 1895)
 Rhynchocheilus assamensis (Cameron, 1932)
 Rhynchocheilus beauchenei (Fauvel, 1897)
 Rhynchocheilus brachycerus (Fauvel, 1897)
 Rhynchocheilus chrysites (Fauvel, 1895)
 Rhynchocheilus exophthalmus Hayashi, 1998
 Rhynchocheilus foersteri (Bernhauer, 1915)
 Rhynchocheilus germanus (Cameron, 1932)
 Rhynchocheilus javanicus (Eppelsheim, 1895)
 Rhynchocheilus kraatzi (Eppelsheim, 1895)
 Rhynchocheilus lanosipennis (Scheerpeltz, 1965)
 Rhynchocheilus magnificus (Semenov & Kirshenblatt, 1938)
 Rhynchocheilus malaisei (Scheerpeltz, 1965)
 Rhynchocheilus minor (Coiffait, 1982)
 Rhynchocheilus monstrosipes (Schillhammer, 2001)
 Rhynchocheilus nepalensis (Scheerpeltz, 1976)
 Rhynchocheilus pectoralis Sharp, 1889
 Rhynchocheilus preangeranus (Cameron, 1937)
 Rhynchocheilus tibialis (Cameron, 1932)

Referanser

Eksterne lenker 

 

Storkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1889
Japans insekter
Archiconnus

Archiconnus er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.

Utseende 
Små (1-2 millimeter), mørke, blanke biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, slanke, de tre ytterste leddene er tykkere og danner en smal klubbe. Hodet er stort, rundet, med ganske små fasettøyne. Det er ikke påfallende innsnevret bak. Pronotum er hvelvet, rundt, uten påfallende groper, hos mange arter med påfallende kraftig, oppstående behåring. Dekkvingene er ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten, blanke. De dekker hele bakkroppen. Lårene, særlig framlårene, er tykke og kølleformede, beina ellers slanke.

Levevis 
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen (Costa Rica).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
 Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae
 Stammen Glandulariini
 Slekten Archiconnus Franz, 1980
 Archiconnus huallaganus Franz, 1980
 Archiconnus limonensis Jałoszyński, 2018

Referanser

Eksterne lenker 
 

Perlebiller
Dyr formelt beskrevet i 1980
Strophogastra

Strophogastra er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende  
Små, avlange, litt spoleformede, blanke, brunlige kortvinger. Hodet er nokså stort, rundet, med små fasettøyne. Antennene er noe lengre enn hode + pronotum, litt utvidet mot spissen, de ytre leddene litt bredere enn lange. Pronotum er avrundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, litt lengre enn pronotum, bakkanten ikke innbuktet ved bakhjørnene. Bakkroppen er lett spoleformet.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Nord-Amerika (Canada).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Athetini Casey, 1910
 Slekten Strophogastra Fenyes, 1921
 Strophogastra penicillata Fenyes, 1921

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1921
Canadas insekter
Parvidolum

Parvidolum er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.

Utseende 
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).

Levevis 
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Corotocini Fenyes, 1918
 Understammen Termitoiceina
 Slekten Parvidolum Silvestri, 1946
 Parvidolum microsomatis Silvestri, 1946

Referanser

Kilder 
 Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory.

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1946
Brasils insekter
Allodinarda

Allodinarda er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). De er spesialiserte på å leve sammen med maur.

Utseende  
Små til middelsstore, brunlige eller rødlige kortvinger, kroppen lite hårete. Antennene er forholdsvis lange og tynne. Hodet er middelsstort, rundet med små fasettøyne. Pronotum er lengre enn bredt, hjerteformet. Dekkvingene er ganske korte. Beina er forholdsvis lange og tynne.

Levevis 
Artene er knyttet til maur.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det sentrale og sørlige Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Lomechusini 
 Slekten Allodinarda Wasmann, 1909
 Allodinarda kohli Wasmann, 1909
 Allodinarda myrmicariae Brauns, 1914

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1909
Hylota

Hylota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien Aleocharinae i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små, avlange, spoleformede, mørkbrunlige kortvinger.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Canada og det nordøstlige USA.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Oxypodini 
 Slekten Hylota Casey, 1906
 Hylota cryptica Klimaszewski & Webster, 2016
 Hylota ochracea Casey, 1906

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1906
Canadas insekter
Macrocyphon

Macrocyphon er en slekt av biller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.

Utseende 
En middelsstor, bredt oval, noe flat, mørk hårbille. Kroppen er kledt med korte, nedliggende, lyse hår. Antennene er lange og trådformede.

Levevis 
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika og Australia.

Systematisk innedling

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
 Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
 Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
 Slekten Macrocyphon Pic, 1918
 Macrocyphon deporti Pic, 1918
 Macrocyphon fochi Pic, 1918
 Macrocyphon ghesquierei Pic, 1955
 Macrocyphon rimailhoi Pic, 1918
 Macrocyphon ronarchi Pic, 1918
 Macrocyphon spencei Armstrong, 1953

Referanser

Kilder 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera).

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1918
Hårbiller
Horiella

Horiella er en slekt av pillebiller.

Utseende 
Små til middelsstore (1–10 mm), ovale biller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er gjerne fint hårete. Mange har oversiden dekket av fine, lyse skjell eller fløyelsaktig bestøvning. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.

Levevis 
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Asia (Japan).

Systematisk inndeling 
Slekten ble opprinnelig beskrevet som en underslekt av Simplocaria.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
 Familien pillebiller, Byrrhidae
 Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
 Stammen Simplocariini
 Slekten Horiella Takizawa, 1983
 Horiella aikoae Kitano & Matsumoto, 2008
 Horiella bicornis Kitano & Sakai, 2007
 Horiella franzi Pütz, 2003
 Horiella hisamatsui Kitano & Sakai, 2009
 Horiella japonica Pütz, 2002
 Horiella kannoi Kitano & Sakai, 2009
 Horiella loebli Pütz, 2002
 Horiella maruyamai Pütz, 2003
 Horiella matsunoi Kitano & Sakai, 2009
 Horiella shikokensis (Takizawa, 1983)
 Horiella shodoshimaensis Pütz, 2002
 Horiella yoshidai Kitano & Sakai, 2009

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1983
Pillebiller
Nepals insekter
Platypelochares

Platypelochares er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.

Utseende 
Små (ca. 1 millimeter), ovale og hvelvede, mørke biller. Oversiden er tett kledt med korte hår. Antennene er middels lange, tynne, de to innerste og det ytterste leddet er forstørrede.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, Myanmar, Thailand, Laos, Malaysia og Vietnam).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Limnichidae Erichson, 1846
 Underfamilien Limnichinae
 Slekten Platypelochares Champion, 1923
 Platypelochares chinensis Yoshitomi, 2011
 †Platypelochares electricus Hernando, Szawaryn & Ribera, 2018
 Platypelochares latimargo Champion, 1923
 Platypelochares perforatus (Spangler, 1999)
 Platypelochares periculosissimus Ribera & Hernando, 1999
 Platypelochares petrus Ribera & Hernando, 1999
 Platypelochares trifidus Champion, 1923

Kilder 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae.

Eksterne lenker 

 

Limnichidae
Biller formelt beskrevet i 1923
Bjarne Langeland

Bjarne Damsgård Langeland (født 30. august 1993) er en norsk fotballspiller som spiller for Bryne Fotballklubb. Han forlater Bryne 31. desember 2022.

Referanser

Eksterne lenker 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Sotra Sportsklubb‎
Fotballspillere for Nest-Sotra
Fotballspillere for FK Fyllingsdalen
Fotballspillere for Bryne FK
Personer fra Fjell kommune
Parahelichus

Parahelichus er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.

Utseende 
Små til middelsstore, avlange, blanke, mørke mudderbiller. De ligner overflatisk på familien elvebiller (Elmidae), noe navnet spiller på. Antennene er vanligvis kortere enn hodets bredde, og består av 3-13, vanligvis 8-11, ledd. De to innerste leddene er mye lengre enn de andre, og de ytterste leddene synes ofte som et lite vedheng på det store andre leddet. Den 5-6 ytterste leddene danner en avlang kølle, eller de har kamaktige utvekster. Dekkvingene er forholdsvis avlange og smale. Beina er slanke, fotleddene er ofte ganske lange med store klør ytterst. Undersiden hos de artene som lever i vann er kledt med fine, korte, vannavstøtende hår, et såkalt plastron, som holder på et luftlag som er nyttig for billenes gassutveksling. Hunnene har et langt, spisst eggleggingsrør som vanligvis er trukket inn i bakkroppen.

Levevis 
Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Kaukasus og Sentral-Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien mudderbiller, Dryopidae
 Slekten Parahelichus Bollow, 1940 
 Parahelichus angulicollis (Reitter, 1887) 
 Parahelichus fenyesi (Reitter, 1894) 
 Parahelichus granulosus (Delève, 1974)  
 Parahelichus hintoni Bollow, 1940 
 Parahelichus koltzei Bollow, 1940 
 Parahelichus pseudogranulosus Lojková, Degna & Kodada, 2014

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Mudderbiller
Biller formelt beskrevet i 1940
Pheneps

Pheneps er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede.

Utseende 
De voksne billene er nokså små, avlange, matt brunlige biller. I motsetning til en del andre Psephenidae er de ikke påfallende flate. Antennene er perlekjede-formede, litt lengre enn hode + thorax. Palpene er forholdsvis kraftige, hodet lite med ganske store fasettøyne. Pronotum er trapesformet, kraftig innsmalnet forover. Dekkvingene er litt rundede. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede. Larvene, såkalte "water pennies", er flate og ovale og ligger tett presset mot steinene i den strie strømmen.

Levevis 
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
 Underfamilien Psepheninae
 Slekten Pheneps Darlington, 1936
 Pheneps antennalis Spangler & Steiner, 1983
 Pheneps auariensis Fernandez, Fonseca & Spangler, 2001
 Pheneps brazilianus Hinton, 1937
 Pheneps cubanus Darlington, 1936
 Pheneps cursitatus Spangler, 1987
 Pheneps darwinii (Waterhouse, 1880)
 Pheneps gracilis Darlington, 1936
 Pheneps leptophallus Fernandez, Fonseca & Spangler, 2001
 Pheneps plaumanni Hinton, 1937
 Pheneps roraimensis Fernandez, Fonseca & Spangler, 2001
 Pheneps simoides Fernandez, Fonseca & Spangler, 2001

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1936
Psephenidae
Benibotarus

Benibotarus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) nettrødvinger i familiegruppen rødvinger.

Utseende 
Middelsstore, avlange, rødlige rødvinger. Hodet er kort, men ikke snuteformet forlenget framover. Det er synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Antenner har elleve ledd og er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene, de er svarte og trådformede. Brystskjoldet (pronotum) har en nær kvadratisk form, ofte med en markert og noe oppstående sidekant. Dekkvingene er kraftig kitiniserte, parallellsidige  og har vanligvis lengderibber. Alle føtter har fem ledd.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Palearktis.

Systematisk inndeling 

 orden biller (Coleoptera)
 underorden Polyphaga
 overfamilie Cantharoidea
 familien  rødvinger (Lycidae)
 underfamilie nettrødvinger (Erotinae) 
 Slekten Benibotarus Kôno, 1932
 Underslekten Benibotarus (i snever forstand)
 Benibotarus spinicoxis (Kiesenwetter, 1874)
 Benibotarus thoracicus (Randall, 1838)
 Underslekten Sibetarus Bočák & Bočákova, 1991
 Benibotarus alternatus (Fairmaire, 1856)
 Benibotarus arnoldii (Barovski, 1932)
 Benibotarus longicornis (Reiche, 1878)
 Benibotarus taygetanus (Pic, 1905)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 1932
Eropterus

Eropterus er en slekt av biller i familien rødvinger.

Utseende 
Middelsstore (ca. 10 mm, avlange, stort sett svarte rødvinger. Antennene er trådformede. Dekkvingene er temmelig myke og læraktige, men hos andre kan de være kraftig kitiniserte (harde). De kan ha et nettmønstret overflate eller lengderibber. Brystskjoldet (pronotum) er mer eller mindre firkantet, med spissvinklede bakhjørner, gjerne rødt med en svart midtflekk. Oversiden er delt opp i flere celler skilt med opphøyde ribber. Beina er korte og kraftige. Alle føtter har fem ledd.

Hodet er lite, mer eller mindre nedoverrettet, men synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Hos noen grupper er det smalt og trukket ut til en lang snute. Antennene er 9-11 leddete, lange, sagtakkede, kamformede eller med lange, bladformede utvekster, gjerne noe flate. De er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene. 

Larvene er avlange og flate, som oftest harde (kraftige sklerotiserte).

Levevis 
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Mimikrykomplekser 
Rødvingene inneholder en rekke usmakelige og giftige stoffer og blir derfor unngått av rovdyr. De sterke fargene, med røde dekkvinger som gjerne har en svart spiss, er signaler om dette (aposematisme). En rekke andre insekter ligner på rødvingenes farger, i noen tilfeller er likheten så stor at de er vanskelige å skille fra ekte rødvinger. Dette kalles et mimikry-kompleks.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og Øst-Asia.

Systematisk oversikt med noen arter 
Inndelingen følger 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien nettrødvinger, (Erotinae LeConte, 1881)
 stammen Erotini LeConte, 1881
 understammen Erotina LeConte, 1881
 slekten Eropterus Green, 1951
 Eropterus arculus Green, 1951
 Eropterus aritai (Sato & Ohbayashi, 1968)
 Eropterus bilineatus Green, 1951
 Eropterus flavipennis (Nakane, 1969)
 Eropterus glebulus Kazantsev, 2004
 Eropterus masumotoi Matsudai, 2011
 Eropterus ohkurai Matsuda, 1992
 Eropterus rectus Green, 1951
 Eropterus taiwanus Matsuda, 1992
 Eropterus trilineatus (Melsheimer, 1846)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 1951
Miniduliticola

Miniduliticola er en slekt av biller i familien rødvinger. Denne slekten er best kjent for de store og oppsiktvekkende larvene.

Utseende 
Middelsstore til store, avlange biller. De voksne hannene er middelsstore, gjerne gulbrune på farge, antennene lange med lange utskudd på hver ledd. De er nokså myke og kan overflatisk minne om bløtvinger. Larvene og de voksne hunnene er mer oppsiktsvekkende, opptil 8 centimeter lange. Hunnene er neoteniske, det vil si at de beholder et larvelignende utseende hele livet.

Levevis 
Artene lever i tropisk regnskog, der larvene kan finnes på skogbunnen.

Trilobitt-larver 
I underfamilien Dulticolinae, som lever i regnskoger i Sørøst-Asia (de er blant annet vanlige i Kinabalu nasjonalpark på Borneo), beholder hunnene sitt larve-utseende hele livet, såkalte larviforme hunner. Disse vokser seg betydelig større enn "normale" rødvinger og kan bli opptil 8 cm lange. Både larvene og de voksne hunnene har en svak likhet med de utdødde trilobittene, og navnet "trilobittlarver" brukes derfor både om larver og voksne hunner i denne gruppen. De er langstrakte og noe flate. Det lille hodet er fullstendig skjult under den fremste ryggplaten (pronotum). De tre brystsegmentene (thorax) bærer store, brede, mer eller mindre trekantede ryggplater. Bakkroppsleddene (abdomen) er korte og brede, harde, og hvert ledd bærer en pigg på siden. Disse interessante insektene nevnes som en turistattraksjon ved økoturisme til Borneos regnskoger.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Borneo (Sabah).

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien Leptolycinae Leng & Mutchler, 1922
 stammen Duliticolini Mjöberg, 1925
 slekten Miniduliticola Kazantsev, 2003
 Miniduliticola nelsoni Kazantsev, 2002

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 2003
Borneos insekter