alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
André Parrot

André Parrot (født 15. februar 1901 i Désandans i Doubs i Frankrike, død 24. august 1980 i Paris) var en fransk arkeolog med assyriologi som spesialfelt. Han var også luthersk prest.

Parrot studerte først protestantisk teologi ved Sorbonne. Deretter studerte han oldtidsvitenskap ved École du Louvre i Paris og ved École biblique et archéologique française de Jérusalem. Fra 1931 til 1933 var han utgravningsleder i de gamle mesopotamiske byene Lagasj, Girsu og Larsa. I 1933 ble han utgravningsleder i syrisk-mesopotamiske Mari. Dette vervet skulle han inneha i de påfølgende førti år. I 1937 ble Parrot professor ved École du Louvre, i 1946 hovedkonservator for de franske museer og til slutt fra 1968 til 1972 direktør for Louvre.

Verker 
 Villes enfouies. trois campages de fouilles en Mésopotamie, Paris : Je Sers, 1934.
 Mari, une ville perdue, Paris : Je Sers, 1936.
 Le "refrigerium" dans l'Au-delà, Paris : E. Leroux, 1937.
 Malédictions et violations des tombes, Paris : Geuthner, 1939.
 Archéologie mésopotamienne. I, les Étapes, Paris : Albin michel, 1946.
 Le Département des Antiquités orientales. Musée du Louvre. Guide sommaire, Paris : Édition des Musées nationaux, 1947. Nouv. éd. 1954.
 Tello. Vingt campagnes de fouilles (1877-1933), Paris : Albin Michel, 1948.
 Ziggurats et Tour de Babel, Paris : Albin Michel, 1949.
 Découvertes des mondes ensevelis, Paris : Delachaux, 1952.
 Déluge et Arche de Noé, Paris-Neuchâtel, 1952.
 La Tour de Babel, Paris-Neuchâtel, 1953.
 Archéologie mésopotamienne. II, Technique et Problèmes, Paris : Albin Michel, 1953.
 Ninive et l'Ancien Testament, Paris-Neuchâtel, 1953.
 Mari, Paris-Neuchâtel : Ides et Calendes, 1953.
 Le Temple de Jérusalem, Paris-Neuchâtel, 1954.
 Glyptique mésopotamienne. Fouilles de Lagash (Tello) et de Larsa (Senkereh) (1931-1933), Paris : Impreimerie nationale et librairie Geuthner, 1954.
 La sculpture orientale au musée du Louvre, Paris : SNEP, 1954.
 Golgotha et Saint-Sépulchre, Paris-Neuchâtel, 1955.
 Samarie, capitale du royaume d'Israël, Paris-Neuchâtel, 1955.
 Mission archéologique de Mari. vol. 1, le Temple d'Ishtar, Paris : Geuthner, 1956.
 Babylone et l'Ancien Testament, Paris-Neuchâtel, 1956.
 Le Musée du Louvre et la Bible, Paris-Neuchâtel, 1957.
 Mission archéologique de Mari. vol. 2, Le Palais, Paris, 1958-1959. 3 tomes.
 Sumer, "L'Univers des Formes", Paris : Gallimard, 1960-1961, 2 vol.
 Histoire de l'art. Encyclopédie de la Pléiade : Asie occidentale ancienne, Paris : Gallimard, 1961.
 Abraham et son temps (1962) Éditions Delachaux et Niestlé
 Le Trésor d'Ur (1968)
 L'Art de Sumer (1970)
 Les fouilles de Mari, 18e et 19e campagnes (1970-1971)
 Mari, capitale fabuleuse (1974)
 L'archéologie (1976), 
 L'aventure archéologique'' (1979),

Referanser

Eksterne lenker 
 

 

Franske arkeologer
Franske assyriologer
Franske prester
Lutherske prester
Personer fra departementet Doubs
Bells teorem

Bells teorem er et tankeeksperiment innen kvantemekanikk som skal bevise at den er en god beskrivelse av virkeligheten, og ikke bare en meget nøyaktig regnemåte. John Stewart Bell presenterte i 1964 sitt berømte teorem, som var en målbar test for å se om kvantemekanikken hadde rett, eller om verden kunne beskrives av en “klassisk” teori med skjulte lokale variable; som Einstein, Podolsky og Rosen foreslo med EPR-paradokset.

Bell satt opp et tankeeksperiment hvor fotoners polarisasjon i en singlet tilstand skulle måles på i forskjellige vinkler. En singlet tilstand for fotoners polarisasjon er en tilstand hvor fotonene alltid har motsatt polarisasjon etter at de har blitt målt i samme vinkel. Måles fotonenes polarisasjon i forskjellige vinkler for hvert foton, får man ikke alltid motsatt resultat, men man får en fordeling av resultater. Siden fotonene er “påvirket” av hverandre, sammenfiltret, er det en statistisk korrelasjon mellom måleverdiene til fotonene.

Bells store bidrag var å finne en øvre grense for denne korrelasjonen for alle skjulte lokale variable teorier. Han regnet også ut hva verdien for korrelasjonen var i standard kvantemekanikk, og den var større enn den øvre grensa for alle skjulte lokale variable teorier. Denne øvre grensa er uttrykt ved Bells teorem. Dermed viste han at kvantemekanikken og skjulte lokale variable teorier ikke begge kunne være sanne, og hadde laget et eksperiment som kunne måle naturen og bestemme hvilken teori som var den korrekte. 

I eksperimentelle tester som fulgte Bells tankeeksperiment (med kvanteforvikling av fotoner i stedet for elektroner) demonstrerte  John Clauser og Stuart Freedman (1972) og Alain Aspect et al. (1981) at spådommene fra kvantemekanikken er korrekte i denne forbindelse. Dvs at Bells teorem er brutt og skjulte lokale variable teorier ikke kan beskrive naturen.

Referanser

Kvantemekanikk
Glimmerveien (Oslo)

Glimmerveien (3-11, 2-46) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Langbølgen til Feltspatveien.

Navnet ble vedtatt i 1951. Også en rekke andre veier i området har navn etter mineraler.

Nr. 2-40 er fire L-formede boligblokker mellom Glimmerveien og Glimmersvingen. Lambertseter skole (faktisk på nordsiden av Glimmersvingen) har adresse Glimmerveien 42. I nr. 44 er et rekkehus som ble tegnet av Eyvind Moestue og oppført med 24 trygdeleiligheter i regi av OBOS i 1959. Disse ble ombygget til PU-boliger i 1993–94.

Litteratur

Eksterne lenker
 

Veier på Lambertseter
Veier i bydel Nordstrand
Europamesterskapet i sjakk

Europamesterskapet i sjakk er en individuell sjakkturnering som har vært arrangert årlig siden 2000 i regi av ECU.
I tillegg til å kåre Europamester brukes turneringen som kvalifisering for 2 plasser til FIDEs kandidatturnering.

Resultater menn

Resultater kvinner

Eksterne lenker
 2000:  Resultat menn (Plass 1-60) Damer resultat Damer finale
 2000: Resultat menn Russchess.com
 2001: Resultat menn Damer resultat
 2002: Resultat menn Damer resultat
 2003: Menn og kvinner resultat
 2004: Resultat menn Women's results
 2005: Resultat menn Women's results
 2006: Menn og kvinner resultat
 2007: Resultat menn
 2008: Menn og kvinner resultat
Ullern Gårds vei (Oslo)

Ullern Gårds vei (1A–41, 8–40) er en vei på Ullern (bydel Ullern) i Oslo. Den gikk opprinnelig mellom Vækerøveien og Ullernchausseen og var en del av Bærumsveien, men er i dag stengt for gjennomfartstrafikk i begge ender, slik at det bare er gang- og sykkelvei der. Veien krysser Ullern allé og Hoffsjef Løvenskiolds vei.

Veien fikk navn i 1988 etter Ullern gård.

Nummer 38 er en større bevaringsverdig tomannsbolig fra ca. 1929. Huset er tegnet av arkitekt Tormod Hustad (1889–1973), som også bodde der. Det er inspirert av norske embetsmannsboliger og av de trønderske bondegårdene (trønderlån).

Kilder

Referanser

Eksterne lenker
 

Veier i Oslo
Veier i bydel Ullern
Holmevatnet

Holmevatnet kan vise til en rekke innsjøer i Norge:

Holmevatnet (Nordkapp) – i Nordkapp kommune i Finnmark
Holmevatnet (Nordreisa) – i Nordreisa kommune i Troms
Holmevatnet (Eid) – i Eid kommune i Sogn og Fjordane
Holmevatnet (Gaular) – i Gaular kommune i Sogn og Fjordane
Holmevatnet (Masfjorden) – i Masfjorden kommune i Hordaland
Holmevatnet (Bykle og Suldal) – i Suldal kommune i Rogaland og Bykle kommune i Aust-Agder
Holmevatnet (Kvinesdal og Åseral) – i Kvinesdal og Åseral kommuner i Vest-Agder
Holmevatnet (Sirdal) – i Sirdal kommune i Vest-Agder
Holmevatnet (Drangedal) – i Drangedal kommune i Telemark
Holmevatnet (Fyresdal) – i Fyresdal kommune i Telemark
Holmevatnet (Nissedal) – i Nissedal kommune i Telemark
Holmevatnet (Sauherad) – i Sauherad kommune i Telemark
Holmevatnet (Hol) – i Hol kommune i Buskerud
Holmevatnet (Hole) – i Hole kommune i Buskerud
Holmevatnet (Nore og Uvdal) – i Nore og Uvdal kommune i Buskerud

Se også 
Holmavatnet
Holmvatnet
Deep Blue vs Garri Kasparov

Deep Blue vs Garri Kasparov var to sjakkturneringer hvor daværende verdensmester i sjakk, Garri Kasparov spilte mot IBMs
supercomputer Deep Blue. Matchene ble spilt i 1996 og 1997, begge i USA.

Etter denne matchen har konseptet «mennesket mot maskin» i sjakken blitt sett på som overflødig, da det rett og slett vil være umulig. Datamaskinene utvikler seg stadig og i dag er de aller fleste eksperter enige i at mennesket vil være sjanseløs i matchspill. De beste datamaskinene i 2014 har over 3300 i rating, mer enn 400 ratingpoeng mer enn noe menneske noen gang har hatt.

Første duell, 1996 
Første match ble spilt i Philadelphia, Pennsylvania og endte med 4-2-seier til Kasparov etter at maskinen tok ledelsen 1-0 i det første partiet. Dette var første gang i historien der en computer beseirer en sittende verdensmester med full betenkningstid og vanlige turneringsregler. Kasparov slo raskt tilbake, og etter to rolige remiser midt i matchen, avgjorde i de to siste partiene etter å ha funnet ut maskinens svakheter.

Andre duell, 1997 
Andre match, spilt i New York City startet med at Kasparov vant første parti, men computeren slo raskt tilbake, vant 2. parti og avgjorde matchen med en overbevisende seier i sitt siste hvitparti i nest siste runde. Dette var computerens definitive gjennombrudd i sjakken, og første gang en computer beseiret en sittende verdensmester i en match over flere partier.

Resultattabeller

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisiell hjemmeside for matchene
 Alle partiene på Chessgame.com

Sjakkturneringer
Sjakkhistorie
Hendelser i 1996
Hendelser i 1997
Sjakk i USA
Bergens Schakklub

Bergens Schakklub, stiftet 11. september 1902 er en sjakklubb i Bergen.
Klubben ble stiftet med bakgrunn i klubben "Den Gode Hensigt", og senere stortingsrepresentant Henrik Ameln var en av stifterne. Senere var også statsminister Christian Michelsen blant medlemmene.

Av kjente sjakkspillere kan nevnes:
 Oluf Kavlie-Jørgensen, norgesmester 1938
 Per Ofstad, juniornorgesmester 1951 og 1953, norgesmester 1961
 Roy Harald Fyllingen, Internajonal mester og norgesmester 1998.

Hjemmesiden til Bergens Schakklub  har nesten siden starten i 1998 fungert som norsk sjakks hovedside for nasjonale og internasjonale nyheter, hele perioden administrert av Eirik T. Gullaksen.

Referanser

Norske sjakklubber
Bergen
Etableringer i 1902
Scala kino

Scala kino var en kino som lå i Stortingsgata 28 i Oslo. Den opererte med en sal. Den lå i samme bygg som Saga kino. Da Scala Kino avsluttet sitt leieforhold i 1972 ble kinosalen leiet ut til Statens Teaterskole mens inngangspartiet ble innredet til kontorer for gårdseieren Odd Fellow, Storlogen og gårdsselskapet. Kinosalen ble senere innredet til kontor og leiet ut til “Advokatene i Scala”. Da disse flyttet ut i 1994 ble lokalene overtatt av Det norske Rebekkaråd.

Referanser 

Nedlagte kinoer i Oslo
Feltspatveien (Oslo)

Feltspatveien (13-45, 16-64) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Lambertseterveien til Mellombølgen.

Veien fikk sitt navn i 1952. I området finnes også mange andre veier med navn etter bergarter og mineraler.

Langs veien står boligblokker tilsluttet borettslagene Marmorberget og Bergkrystallen, oppført over en årrekke frem til 1954. I nr. 29 er tidligere Bergkrystallen trygdeboliger, opprinnelig kalt «Fjordgløtt». Nå er dette borettslaget Krystallen med omsorgsleiligheter og seniorsenter. Lambertseter stadion har adresse Feltspatveien 17.

Adressene nr. 1–11 ble overført til Vaskeribakken i 2014.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker
 

Veier på Lambertseter
Veier i bydel Nordstrand
Stine Østvold

Stine Merete Østvold Aamodt (født 24. januar 1975) er en norsk ballettdanser ansatt ved Den Norske Opera & Ballett. Hun er tidligere norsk mester i rytmisk sportsgymnastikk. 

Som utøver av rytmisk gymnastikk ble hun fire ganger norsk mester, i 1990, 1991, 1995 og 1996. Hun begynte så med dans og tok utdannelse ved Statens balletthøgskole. Hun var siden tilknyttet den norske koreografen, Ingun Bjørnsgaard Prosjekt og Oslo Danse Ensemble. Hun ble ansatt i Nasjonalballetten i 2000. 

Østvold har blant annet hatt rollen som «Gullfeen» og «Sølvfeen» i Mats Eks moderne «Tornerose». Hun har også hatt solistpartier i klassikere som Svanesjøen og Nøtteknekkeren. I 2013 mottok hun Operaens Ballettklubbs årlige stipend. Juryens begrunnelse: «Stine Østvold er en fremragende danser. Hun formidler med imponerende uttrykksfullhet og viser et stort engasjement. Når hun står på scenen, blir vår oppmerksomhet uvilkårlig trukket mot henne.» 

Østvold er gift med alpinisten Kjetil André Aamodt.

Referanser

Eksterne lenker 
 Stine Østvolds profil ved Nasjonalballetten

Norske dansere
Ballettdansere
Norske rytmiske gymnaster
Norgesmestere
Personer fra Oslo
Fødsler i 1975
Personer tilknyttet Den Norske Opera & Ballett
Kongepokalvinnere i gymnastikk og turn
Rune Erland

Rune Erland (født 25. august 1968) er en norsk tidligere håndballspiller. 

Han har spilt håndball i klubber som Viking Håndball, Stavanger Idrettsforening (SIF), Gummersbach, Grosswaldstadt og Eisenach.

Her hjemme ble han toppskårer i eliteserien 2 år på rad i 1998/99 - 187 mål (nest mest gjennom tidene), 99/00 - 159 mål.
Han har spilt 129 landskamper og skåret 474 mål. Han var også en meget god forsvarsspiller.

Han har 2 NM-gull med Viking og 1 seriemesterskap med Gummersbach i 1991.

Eksterne lenker 
 

Norske håndballspillere
Fødsler i 1968
Gotlandssolrose

Gotlandssolrose (Fumana procumbens) er en krypende halvbusk i solrosefamilien.

Den blir opptil 40 cm høy. Bladene er spredte og linjeformede, noe som skiller den fra artene i slekta Helianthemum. Det er ingen akselblad. Blomstene er gule, 8–12 mm, og sitter i små klaser eller enkeltvis. Fruktkapselen sprekker i tre deler. Den vokser på tørre, steinete steder på kalkgrunn.

Arten er vanlig i Sør-Europa, Anatolia og Transkaukasia, men finnes også i Belgia, Tyskland og Nord-Frankrike. Den nordligste forekomsten er i alvar-vegetasjonen på de svenske øyene Öland og Gotland.

Litteratur 
 Den virtuella floran: Gotlandssolvända Besøkt 17. november 2014.

Eksterne lenker 
 

Solrosefamilien
Susanne Christensen

Susanne Christensen (født 11. september 1969 på Østerbro i København) er en norsk litteraturkritiker og essayist. Hun har skrevet for Klassekampen 2003–2004 og 2006–2018, og Morgenbladet mellom 2004 og 2006. Hun har vært medredaktør i Vagant fra 2007 til 2010 og fast spaltist i samme publikasjon mellom 2010 og 2016. Hun har dessuten publisert artikler i en lang rekke tidsskrifter og antologier. 

I 2011 ble Christensen kåret til Årets kritiker av Norsk kritikerlag. Et utvalg tekster er samlet i Den ulne avantgarde (Flamme Forlag, 2011). I 2021 ble hun tildelt den danske kritikerprisen Georg Brandes-Prisen for den danske utgaven av Leonoras rejse (Forlaget Vandkunsten, 2020). 

Fra 2020 er Christensen ny redaktør for Norsk kunstårbok. Hennes første bok er Norsk kunståbok 2021.

Bibliografi 
 Den ulne avantgarde – Flamme Forlag, 2011
 En punkbønn – Forlaget Oktober, 2015
Leonoras reise – Forlaget Oktober, 2019

Referanser

Kilder 
 Presentasjon av Susanne Christensen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Kritikere
Personer fra København
Akira Matsunaga

Akira Matsunaga er navnet til flere personer:

En japansk fotballspiller født i 1914, se Akira Matsunaga (1914–1942)
En japansk fotballspiller født i 1948, se Akira Matsunaga (1948)
Helianthemum kahiricum

Helianthemum kahiricum er en dvergbusk i solrosefamilien. Den er rikt forgrenet og blir 10–25 cm høy. De linjeformede og grå bladene er motsatte. Blomstene er gule. Arten er en ørkenplante i Nord-Afrika og Midtøsten.

Kilder 
 Flora of Israel Online – Helianthemum kahiricum Besøkt 14. april 2018.
 Wild Flowers of Israel – Helianthemum kahiricum Besøkt 18. november 2014.
 ARKive – Helianthemum kahiricum Besøkt 18. november 2014.

Eksterne lenker 
 

Solroseslekta
Sri Lanka under Asiamesterskapet i friidrett 2007

Sri Lanka deltok under Asiamesterskapet i friidrett 2007 som ble arrangert i 2007 i Amman i Jordan. Utøvere fra Sri Lanka tok sju medaljer under mesterskapet.

Medaljevinnere

Eksterne lenker 
 GBR Athletics

Asiamesterskapet i friidrett 2007
2007
2000-årene på Sri Lanka
Sport i Asia i 2007
Ida Lindtveit Røse

Ida Lindtveit Røse (født 3. desember 1992) er en norsk politiker (KrF).

Bakgrunn og virke 
Den 26. mai 2020 ble hun konstituert som statsråd for å overta styret av Barne- og familiedepartementet mens barne- og familieminister Kjell Ingolf Ropstad avviklet foreldrepermisjon, fra 1. juni til og med 21. august 2020. Hun ble med dette tidenes yngste statsråd i Norge.  

Lindtveit Røse er gruppeleder for KrF på fylkestinget i Viken der hun ble valgt inn i 2019. Hun satt i kommunestyret og var gruppeleder for KrF i Oppegård kommune fra 2011 til 2019. Røse var leder i Kristelig Folkepartis Ungdom fra 2015 til 2017.

Utdannelse 
Ida Lindtveit Røse har en bachelorgrad i europastudier fra Universitetet i Oslo.

Familie 
Hun er gift med John Anders Lindtveit Røse. De har to barn.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Statsråder i Regjeringen Solberg
KrFUs ledelse
KrF-politikere i Akershus
Lokalpolitikere i Oppegård
Sri Lanka under Asiamesterskapet i friidrett 2011

Sri Lanka deltok under Asiamesterskapet i friidrett 2011 som ble arrangert i 2011 i Kobe i Japan. Utøvere fra Sri Lanka tok to medaljer under mesterskapet.

Medaljevinnere

Eksterne lenker 
 GBR Athletics

Asiamesterskapet i friidrett 2011
2011
2010-årene på Sri Lanka
Sport i Asia i 2011
Magnocoleidae

Magnocoleidae er en liten gruppe utdødde biller.

Utseende 
Magnocoleus huangjiapuensis var en stor bille. En dekkvinge som er beskrevet målte 34 * 12 millimeter, så hele dyret må ha vært minst 5 centimeter langt. Dekkvingen hadde et tydelig årenett med sju lengde-årer, slik skiller den seg fra moderne biller. Mellom årene var det rader av avlange celler, slik som man finner det hos mange primitive biller.

Historie 
Familien er bare kjent fra Nedre kritt fra Hebei-provinsen, Kina.

Systematisk inndeling 
Det er ikke klart om denne arten bør plasseres i underordenen Protocoleoptera eller Archostemata.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Archostemata
 Familien Magnocoleidae Hong, 1998
 Slekten Magnocoleus Hong, 1998
 Magnocoleus huangjiapuensis Hong, 1998

Eksterne lenker 
 
 Hong, Y. (1998) A new Early Cretaceous beetle Family; Magnocoleidae fam. nov. Insecta; Coleoptera in Hebei, China. Dizhi (= Geoscience) 12(1):40-48. 

Biller
Archostemata
Biller formelt beskrevet i 1998
Fossile insekter
Ölandssolrose

Ölandssolrose (Helianthemum oelandicum) er en tuet dvergbusk i solrosefamilien.

Den blir opptil 20 cm høy. Bladene er elliptiske til linjeformede, og det er ingen akselblad. Bladene sitter motsatt, noe som skiller arten fra gotlandssolrose. Blomstene er gule og 9–12 mm store, altså mindre enn hos vanlig solrose. Arten vokser på tørre steder med gras eller stein, som regel på kalkgrunn. 

Helianthemum oelandicum omfatter flere underarter. Noen har glatte blad, mens andre har hårete blad. De som har hårete blad ble tidligere, blant annet i Flora Europaea, regnet som en egen art, filtsolrose (Helianthemum canum). I vid forstand er arten en av de vanligste solrosene i middelhavslandene fra Spania, Marokko og Algerie til Tyrkia. Mer spredte forekomster finnes nordover til Irland, Storbritannia, Frankrike, Tyskland, Polen og Sverige. Arten finnes også i Kaukasus, Krim og Russland.

Ölandssolrose var vanlig i pionervegetasjonen som vokste rett etter istidens slutt, og da fantes den også i Norge. Pollen fra arten er funnet på Jæren og i Østfold. I Skandinavia finnes den nå bare i alvar-vegetasjonen på den svenske øya Öland. Her er det to varieteter: var. oelandicum med glatte blad og var. canescens med hårete blad.

Underarter 
Følgende underarter er nå anerkjent:

 Helianthemum oelandicum subsp. alpestre – fjell i Mellom- og Sør-Europa fra Pyreneene til Karpatene
 Helianthemum oelandicum subsp. incanum – i nesten hele utbredelsesområdet til arten
 Helianthemum oelandicum subsp. italicum – sør i Alpene, Pyreneene, Appenninene 
 Helianthemum oelandicum subsp. levigatum – Nord-England
 Helianthemum oelandicum subsp. nebrodense – Sicilia
 Helianthemum oelandicum subsp. oelandicum – Öland
 Helianthemum oelandicum subsp. orientale – Krim
 Helianthemum oelandicum subsp. piloselloides – Pyreneene, Nord-Spania, vest i Irland
 Helianthemum oelandicum subsp. pourretii – Frankrike, Italia
 Helianthemum oelandicum subsp. rupifragum – Øst-Europa og østlige deler av Mellom-Europa
 Helianthemum oelandicum subsp. stevenii – Krim

Litteratur 
 Den virtuella floran: Ölandssolvända Besøkt 21. november 2014.
 Flora Europaea – Helianthemum oelandicum Besøkt 21. november 2014. 
 Flora Europaea – Helianthemum canum Besøkt 21. november 2014.
 The Plant List – Helianthemum oelandicum Besøkt 21. november 2014.

Eksterne lenker 
 

 Online Atlas of the British & Irish Flora – Helianthemum oelandicum (Hoary Rock-rose)

Solroseslekta
Arthur Nordlies vei (Oslo)

Arthur Nordlies vei (1-11, 2-32) er en vei på Rødtvet i bydel Grorud i Oslo. Den går nordvestover fra Kristian Bogneruds vei og ender i en rundkjøring, men med gangveiforbindelse til Apalløkkveien, Apalløkka skole mm.

Veien fikk navn i 1969 etter Arthur Henry Eugen Nordlie.

Kilder
 Oslo byleksikon

Eksterne lenker
 

Veier i Oslo
Veier i bydel Grorud
Rødtvet
Solrose

Solrose (Helianthemum nummularium) er en eviggrønn halvbusk i solrosefamilien.

Den er ofte krypende, men blir opptil 30 cm høy. Bladene er avlange til lansettformede; de er grønne på oversiden og grå- eller hvithåret på undersiden. Bladene sitter motsatt og arten har akselblad. Blomstene er gule, 12–20 mm, og sitter i kvaster på 1–12. Hvite og rosa blomster forekommer også. Arten vokser på tørre, steinete steder, ofte på kalkgrunn. Den tåler sterk beiting og er i Sverige i tilbakegang på grunn av gjengroing etter opphør av naturbeite. 

Solrose finnes i alle land i Europa, unntatt Island, og vokser også noen steder i Anatolia, Levanten, Kypros, Transkaukasia og Nord-Iran. Arten ble først oppdaget i Norge i 2002. To bestander er kjent fra Jeløya utenfor Moss. Her vokser solrose i tørreng sammen med andre sjeldenheter som fargemyske, bakkeknapp og kvitmure.

Underarter 
Vanlig solrose deles i åtte underarter.

 Helianthemum nummularium subsp. nummularium – vid utbredelse, også Norge, Danmark, Sverige og Finland
 Helianthemum nummularium subsp. berterianum – Italia, sørøst i Frankrike
 Helianthemum nummularium subsp. glabrum – Mellom- og Sør-Europa
 Helianthemum nummularium subsp. grandiflorum – Mellom- og Sør-Europa
 Helianthemum nummularium subsp. obscurum – Mellom- og Øst-Europa, også Danmark og Sverige
 Helianthemum nummularium subsp. pyrenaicum – Pyreneene
 Helianthemum nummularium subsp. semiglabrum – Italia, sørøst i Frankrike
 Helianthemum nummularium subsp. tomentosum – Sør-Europa

Referanser

Litteratur 
 Den virtuella floran: Solvända Besøkt 20. november 2014.
 Flora Europaea – Helianthemum nummularium Besøkt 20. november 2014.

Eksterne lenker 
 

Solroseslekta
Danmarks flora
Karplanter på norsk rødliste
Egil Holmboe

Egil Anker Morgenstjerne Holmboe (født 24. april 1896 i Trondheim, død 4. august 1986 i Reykjavik i Island) var en norsk politiker og byråkrat for Nasjonal samling (NS), det nasjonalistiske og fascistiske partiet som samarbeidet med de tyske okkupantene i Norge under andre verdenskrig. Etter krigen emigrerte han til Island og tok navnet Egil Fálkason da han ble tildelt islandsk statsborgerskap i 1955.

Holmboe var i norsk utenrikstjeneste før krigen, blant annet som norsk konsul i Reykjavík. Han dro tilbake til Norge i 1939. Han ble medlem av både Nasjonal Samling, Hirden og KO, og ble under okkupasjonen innsatt av nazi-myndighetene som såkalt ministerialråd i Innenriksdepartementet. Holmboe var Knut Hamsuns tolk da forfatteren besøkte Hitler i Berghof i 1943.

Holmboe ble i landssvikoppgjøret i 1948 dømt til seks års tvangsarbeid.

I 1953 flyttet han til Island, og i 1955 fikk han islandsk statsborgerskap. Hans andre kone var islandske Sheila, datter av museumsdirektøren Matthias Thordarson. Han arbeidet senere på den amerikanske militærbasen på Keflavík internasjonale lufthavn.

Referanser 

Personer fra Trondheim kommune
Konsuler
NS-politikere
Medlemmer av Nasjonal Samling
Nordmenn fra andre verdenskrig
Nordmenn dømt i landssvikoppgjøret etter krigen