alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Alt for Norge (sang)

«Alt for Norge» er herrelandslaget i fotball sin offisielle sang til VM i fotball 1994 i USA, fremført av Jørn Lande og landslaget selv. Sangen er komponert av Torstein Flakne, og teksten er skrevet av Ivar Dyrhaug. Sangen ble gitt ut på Norsk Plateproduksjon.

Eksterne lenker
 Norsk Plateproduksjon – Rockipedia

Norske sanger
Fotballsanger
Norges herrelandslag i fotball
Sanger fra 1994
Moatunnelen

Moatunnelen er en 560 meter lang veitunnel på Europavei 39 i Spjelkavik i Ålesund kommune med en ÅDT på 14500 i 2004. Den tilhører ÅDT-gruppen «over 5000», er av klasse D, har 1 tunnelløp, har ikke ventilasjon, lys, nødtelefon, brannslukker, rødblink, bom eller radiolink. I 2003 ble verdien anslått til 27 200 000. 

Tunnelen ble åpnet i 2002.

Se også 
Blindheimstunnelen
Moatunnelen (Senja)

Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Møre og Romsdal
Veier i Ålesund
2002 i Norge
Tunneler åpnet i 2002
Fernando Paes

Fernando António Cerqueira da Silva Paes (født 24. mai 1907, død 19. mai 1972) var en portugisisk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.

Paes vant en olympisk bronsemedalje i hestesport under OL 1948 i London. Han var med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i dressur bak Frankrike og USA. Laget besto av Paes på hesten «Matamas», Francisco Valadas på «Feitico» og Luís Mena e Silva på «Fascinante». I den individuelle konkurransen i dressur ble han nummer ni.

OL-medaljer 
   1948  London - Bronse i hestesport, dressur lag  Portugal

Eksterne lenker 
 

Portugisiske ryttere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Portugal
Medaljevinnere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Portugal under Sommer-OL 1948
Ryttere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Portugal under Sommer-OL 1952
Ryttere under Sommer-OL 1952
Olympiske medaljevinnere i hestesport
Francisco Valadas

Francisco Valadas Júnior (født 2. januar 1906, død ukjent) var en portugisisk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.
 
Valadas vant en olympisk bronsemedalje i hestesport under OL 1948 i London. Han var med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i dressur bak Frankrike og USA. Laget besto av Valadas på «Feitico», Fernando Paes på hesten «Matamas»,og Luís Mena e Silva på «Fascinante». I den individuelle konkurransen i dressur ble han nummer ti.

OL-medaljer 
   1948  London - Bronse i hestesport, dressur lag  Portugal

Eksterne lenker 
 

Portugisiske ryttere
Ryttere under Sommer-OL 1948
Medaljevinnere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Portugal under Sommer-OL 1948
Ryttere under Sommer-OL 1936
Dødsår ikke oppgitt
Fødsler i 1906
Olympiske medaljevinnere i hestesport
Arthur Carr

Arthur Carr (født 26. juli 1910, død 1. september 1986) var en britisk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Carr vant en olympisk bronsemedalje i hestesport under OL 1948 i London. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Spania og Mexico. Laget besto av Carr på hesten «Monty», Harry Llewellyn på «Foxhunter» og Harry Nicoll på «Kilgeddin». Han ble nummer nitten i den individuelle konkurransen i sprangridning.

OL-medaljer 
  1948  London -  Bronse i hestesport, sprangridning lag  Storbritannia

Eksterne lenker 
 

Britiske ryttere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1948
Ryttere under Sommer-OL 1948
Olympiske medaljevinnere i hestesport
Kurdisk Kulturforum i Hordaland

Kurdisk kulturforum i Hordaland ble opprettet den 25. februar 1986 av kurdere fra de ulike deler av Kurdistan. Kurdisk Kulturforum ble opprettet etter initiativ fra Haci Akman. Forumet er partipolitisk uavhengig, og ønsker å være en organisasjon for kurdere på tvers av nasjonale, politiske og religiøse ulikheter. Organisasjonen fokuserer på mange forskjellige områder, blant annet kultur og politikk.

Eksterne lenker
 kkfh.no hjemmeside

Kurdistan
Organisasjoner etablert i 1986
John Pendleton

John Pendleton jr. (født 1749, død 9. august 1806) var fungerende guvernør i Virginia i USA i en kort  periode i 1799.

Eksterne lenker 
 Biografier fra National Governors Association

Guvernører i Virginia
Politikere fra USA
Fødsler i 1749
Dødsfall i 1806
Tom Mobraaten

Tormod Knutsen «Tom» Mobraaten (født 19. februar 1910 på Kongsberg, død 10. juni 1991) var en norsk-canadisk skiløper som representerte Vancouver Ski Club. Han deltok i OL i 1936 og 1948.

Som ungdom var Mobraaten medlem av Saggrenda Idrettslag (i dag Idrettslaget Skrim). Han emigrerte til Canada da han var 20 år gammel, og sammen med norsk-canadierne Henry Sotvedt og Nordal Kaldahl ble han medlem av Hollyburn Ridge Ski Club i Vancouver. De tre ble kalt «The Three Musketeers» (De tre musketerer).

Tom Mobraaten ble flere ganger canadisk mester i skihopping, og vant også mange renn i det vestlige USA. Det ble forventet at de canadiske skiløperne skulle være allroundere, og i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936 deltok Mobraaten i alle de tre nordiske grenene. Han ble nummer 14 i spesielt hopp, 31 (av 46 fullførende deltakere) i kombinert og 57 (av 72 fullførende deltakere) på 18 kilometer langrenn. Han var også en habil alpinist, men deltok ikke i den alpine konkurransen (kombinasjon utfor / slalåm) i OL. I OL i St. Moritz i 1948 deltok han bare i skihopping, og ble der nummer 44 av 46 deltakere. I 1955 vant han veteranklassen i USAs nasjonale mesterskap i hopp, som også var åpent for canadiske deltakere. 

Mobraaten bodde i Sandy Cove i West Vancouver. Han var blant annet gruvearbeider i Wells i Britisk Columbia, og drev minkfarm. Senere drev han også med skisalg. Han var til stede ved åpningen av Kongsberg Skimuseum i 1987 som representant for Canada og norsk-canadierne. Ei skiløype i Hollyburn Ridge er oppkalt etter ham – Mobraaten Trail. Hoppbakken Mobraaten Ski Jump i Hollyburn Mountain ble åpnet i 1936 og var eid av Vancouver Ski Club. Bakken som bar Tom Mobraatens navn var bare i bruk fram til utpå 1940-tallet.

Kilder 

 West Vancouver Archives: Tormod "Tom" Mobraaten – Olympian (skrevet av Philip Collings, besøkt 17. august 2011)
 Hollyburn Heritage Society: Tom Mobraaten – A Brief Autobiography (11. februar 1938, besøkt 17. august 2011)
 Sports Reference: Tom Mobraaten  (besøkt 17. august 2011)
 Harold "Cork" Anson: Jumping through time – A history of ski jumping in the United States and Southwest Canada. Port Hole Publications, Florence, Oregon 2010. ISBN 978-0-9768107-7-3, s. 146 og 199
 Hollyburn Heritage Society: A Brief History of Ski Jumping in BC (skrevet av Iola Knight, besøkt 17. august 2011)
 Donald Grant: Heroes of the Harnessed Hickory. Mobraaten Ski Jump – Hollyburn Mountain (med video, besøkt 17. august 2011)
 Eastern Ski Jumping & Nordic Combined Foundation, Inc.: USA Masters Ski Jumping Champions 1935 to 1980 (besøkt 17. august 2011)

Eksterne lenker 
 

Canadiske skihoppere
Canadiske kombinertløpere
Canadiske langrennsløpere
Deltakere for Canada under Vinter-OL 1936
Kombinertløpere under Vinter-OL 1936
Langrennsløpere under Vinter-OL 1936
Skihoppere under Vinter-OL 1936
Deltakere for Canada under Vinter-OL 1948
Skihoppere under Vinter-OL 1948
Norske migranter til Canada
Personer fra Kongsberg kommune
Personer fra Metro Vancouver
Gruvearbeidere
Aafia Siddiqui

Aafia Siddiqui (født 2. mars 1972 i Karachi) er en amerikansk-utdannet pakistansk forsker som ble dømt for overfall med hensikt å myrde sine amerikanske forhørsledere i Afghanistan.

Siddiqui kom inn i USA med et studentvisum i 1990 og hun skulle ta både lavere og høyere utdannelse. Hun slo seg ned i Massachusetts og studerte ved Massachusetts Institute of Technology. Hun mottok sin doktorgrad i nevrovitenskap fra Brandeis University i 2001. Siddiqui ble beskrevet som en hengiven muslim som var engasjert i islamsk veldedighetsarbeid. Siddiqui flyttet tilbake til Pakistan i 2002. Hun forsvant sammen med sine tre små barn i mars 2003. Det er blitt hevdet at hun ble kidnappet av pakistansk politi i samarbeid med FBI, og holdt fanget i en av USAs fangeleirer i Afghanistan, Bagram. Hennes barn ble separert fra henne og det fryktes at den yngste av dem, Suleman, på bare 6 måneder døde under kidnappingen. I Bagram ble det rapportert fra flere tidligere fanger at hun ble utsatt for tortur og psykisk mishandling kort tid etter hennes onkel, Khalid Sheikh Mohammed, ble arrestert i Pakistan. 

Khalid Sheikh Mohammed nevnte Siddiqui under avhør, og kort tid senere ble hun oppført på listen over Most Wanted Terrorists av FBI. Hennes oppholdssted ble rapportert å være ukjent i mer enn fem år, men det er nå flere vitner som kan bekrefte hennes kidnapping og fangeskap. Hun ble funnet vandrende med sin sønn i byen Ghazni og arrestert i juli 2008 i Afghanistan. Under arrestasjonen fant afghansk politi blant annet oppskrifter på konvensjonelle bomber og masseødeleggelsesvåpen, samt instruksjoner om hvordan det er mulig å skyte ned amerikanske droner. Aafia selv hevder dette er bevismateriale som ble plantet på henne da hun ble tatt inn til avhør. Andre har også fremmet denne påstanden. 

Hun ble aldri tiltalt for terror eller tilknytning til Al Qaeda som FBI tidligere hadde hevdet. Siddiqui ble den 31. juli 2008 tiltalt i District Court for Southern District of New York. Anklagene gjaldt overfall med et dødelig våpen og forsøk på å drepe amerikansk personell.  Hun ble fløyet til New York 6. august, og siktet den 3. september 2008, for to tilfeller av drapsforsøk av amerikanske statsborgere. Siddiqui ble dømt til 86 års fengsel i 23. september 2010. En rettssak som ble fordømt av flere menneskerettighetsorganisasjoner, hvorav blant annet Amnesty International.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Official website of Siddiqui's family
 Draafia.org website
 Aafia Siddiqui Indicted", Press Release by U.S. Department of Justice, September 2, 2008
 Nefafoundation.org
 Sealed Complaint

Personer fra Asia involvert i terroraktivitet
Fødsler i 1972
Personer fra Karachi
Forskere
Nevrologer
Personer fra krigen mot terror
God Is Love: The Gospel Sessions 2

God Is Love: The Gospel Sessions 2 er det 9. studioalbumet til Ann-Margret som ble gitt ut i 2011.

Sporliste

 «Fairest Lord Jesus» - 3.32
 «Operator» - 2.59
 «How Great Thou Art» - 4.11
 «My Jesus I Love Thee» - 4.14
 «Just A Closer Walk» - 3.39
 «O Happy Day» - 2.17
 «Crying In The Chapel» - 2.26
 «A Mighty Fortress» - 5.04
 «Amen» - 2.26
 «Battle Hymn Of The Republic» - 5.40

Ann-Margret-album
Musikkalbum fra 2011
Kristen musikk
Datamaskinarkitektur

Datamaskinarkitektur beskriver hvordan forskjellige deler av en datamaskin er bygd opp og satt sammen, med tanke på funksjon, ytelse og kostnad.
George White Agwuocha

George White Agwuocha (født 13. januar 1993) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for Strømmen på lån fra Odd. Han har vært i Odd siden sommeren 2011 og ble klar for Strømmen 10. august 2013. Han har tidligere spilt for Sunshine Stars FC og Kwara United FC i hjemlandet, og har rundt 15 aldersbestemte landskamper. Han har også spilt kamper for det hjemmebaserte B-landslaget. White ble hentet til Odd for en overgangssum på 700.000 kroner. Hans debut for Odd kom 30. oktober 2011 borte mot IK Start, da han ble byttet inn for Simen Brenne i det 92. minutt. Odd vant forøvrig kampen 3-1.

George White Agwuocha er en anvendelig angrepsspiller, som kan bekle flere roller i angrepet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 George Whites profil på odd.no

Nigerianske fotballspillere
Fotballspillere for Odds ballklubb
Fotballspillere for Strømmen IF
Personer fra Imo State
Fødsler i 1993
Rovdyrsenteret i Namsskogan

Rovdyrsenteret i Namsskogan er et kunnskaps- og opplevelsessenter for norske rovpattedyr: ulv, jerv, gaupe og bjørn. Rovdyrsenteret skal imøtekomme behovet for kunnskap om de store norske rovdyrene og alle sider av livet med rovdyr i Norge. Det langsiktige målet er å dempe frykt for rovdyr. Senteret skal også jobbe for å fremme toleranse og forståelse for at det finnes ulike syn i rovdyrsaken, og dermed på sikt virke konfliktdempende. Målgruppen er barn og unge, familier og alle som er nysgjerrig på rovdyr.

Kanalene som blir benyttet for å formidle kunnskap er egen nettside og Rovdyrskolen. Til sistnevnte kommer mange 5. klassinger for å få grunnleggende informasjon om de fire store rovpattedyrene i Norge, få se dem i live, og diskutere og reflektere rundt disse rovdyrene. I tillegg arrangeres det ulike aktiviteter, overnattinger og opplevelser knyttet til rovdyranlegget som finnes i Namsskogan Familiepark, for eksempel «RovdyrCamp», «Ulvesnork» og «Digital Rovdyrguide». 

Rovdyrsenteret samarbeider med det svenske rovdyrsentret «De 5 Stora», Lierne Nasjonalparksenter og Høgskolen i Nord-Trøndelag.

Eksterne lenker
 Rovdyrsenteret i Namsskogan

Dyrevern
Namsskogan
Sina Weibo

Sina Weibo (kinesisk: 新浪微博, pinyin: Xīnlàng Wēibó, oversatt: «Sina mikroblogging») er et kinesisk mikrobloggsted. Den kan beskrives som en slags blanding av Twitter og Facebook, og er (2011) blant de mest populære nettsider i Folkerepublikken Kina. 

Sina Weibo ble lansert av SINA Corporation i august 2009.

Se også 

 Weibo, med mer generelt om kinesiske mikroblogger.
 Renren, en kinesisk tjeneste tettere opp mot Facebook-modellen.

Eksterne lenker 
 

Nettsamfunn
Blogger
Etableringer i 2009
Medier i Folkerepublikken Kina
Kathinka Blichfeldt

Kathinka Blichfeldt (født 21. november 1972 i Oslo) er en norsk pedagog og prosessveileder ved Senter for Livslang læring ved Høgskolen i Innlandet med hovedfokus på profesjonsutvikling og lederstøtte i skolesektoren. Hun har bakgrunn som skoleleder ved Borgen ungdomsskole i Asker, og har arbeidet i alle skoleslag. Utdannet innen ledelse, pedagogikk, musikk, nordisk språk og litteraturhar.  

Blichfeldt er en av forfatterne bak norskverket Kontekst 8-10 (2006) på Gyldendal Norsk Forlag. Verket fikk i 2006 Brageprisen i kategorien skolebøker 1. – 10. trinn (åpen klasse). Har også vært medforfatter på Kontekst 8-10 Fordypning i norsk (2011), og norskverket Nye Kontekst 8-10 (2014).

Referanser 
 

Norske skoleledere
Norske sakprosaforfattere
Vinnere av Brageprisen
Fødsler i 1972
Tencent

Tencent Holdings Ltd. (kinesisk: 腾讯) er et Internett-selskap i Folkerepublikken Kina. Det er virksomt innen et bredt spekter, som direktemeldingstjenester, internettbaserte sosiale nettverk (Qzone, onlinemedier (webportaler), Internett-merverditjenester (stasjonære og i mobiltrafikk), interaktiv underholdning,  elektronisk handel og onlinereklame.

Selskapet ble opprettet i 1998 av Ma Huateng og Zhang Zhidong, og har sitt hovedkontor i Shenzhen.

Eksterne lenker 
 Hjemmeside 
 Investor Fact Sheet (PDF)
 

Shenzhen
Kinesiske IT-selskaper
Etableringer i 1998
Grevskapet Mark

Grevskapet Mark (tysk: Grafschaft Mark, fransk: Comté de La Marck) var en stat som eksisterte i den nederrhinsk-westfaliske rikskrets innenfor det tysk-romerske rike. Staten eksisterte fra omkring 1198 til 1806 på begge siden av elven Ruhr, langs elvene Volme og Lenne.

Grevskapet av Mark var et av de mektigste og mest innflytelsesrike i Westfalen under det tysk-romerske rike. Navnet Mark går igjen i dagens Märkischer Kreis i den vestlige delen av Sauerland i Nordrhein-Westfalen. Den nordlige delen, mellom elvene Ruhr og Lippe, for det meste ble innlemmet i Ruhrområdet.

 
Stater og territorier etablert i 1160
Stater og territorier etablert på 1100-tallet
Stater og territorier opphørt i 1806
Liste over norgesmestere i golf

Liste over norgesmestere i golf omfatter golfspillere som har vunnet norgesmesterskapet i golf.

Det har vært arrangert norgesmesterskap i golf siden 1925 for herrer og 1932 for damer (med unntak av årene 1940–46 og 1950). Turneringen ble da benevnt Åpent Norsk Mesterskap. Frem til stiftelsen av Norges Golfforbund i 1948 var mesterskapet nærmest som et klubbmesterskap i Oslo Golfklubb å regne. Golfforbundet overtok ansvaret for mesterskapene i 1949, men det ble fortsatt arrangert av og spilt på banen til Oslo Golfklubb frem til 1959. Benevnelsen norsk mesterskap ble brukt fra 1956.

Anniken Langaard (Oslo Golfklubb) har vunnet det individuelle norgesmesterskapet flest ganger på damesiden (åtte mellom 1959 og 1966), mens Olaf S. Heyerdahl (Oslo Golfklubb) har flest titler på herrsiden (ti mellom 1930 og 1951). Vinnerne har siden 1970 (for herrer) og 1976 (for damer) mottatt kongepokalen.

Første gang et NM-gull havnet utenfor Oslo, var da bergenseren Johan J. Horn vant i 1966. Første gang Oslo Golfklubb ikke vant i dameklassen, var i 1974. Vinneren Vivi Marstrand hadde imidlertid allerede vunnet NM i 1967, da som Vivi Horn og medlem i Oslo Golfklubb. Dermed ble Elin Malde fra Stavanger Golfklubb i 1986 den første vinneren som ikke spilte eller hadde spilt for Oslo Golfklubb.

Norgesmesterskapet var for første gang åpent for profesjonelle spillere i 2004.

Spilleformatet var matchspill til og med 1967, og fra da av har det vært slagkonkurranse. Mesterskapet ble spilt over to dager med 36 hull per dag til og med 2002, og deretter har det vært spilt over fire dager med 18 hull per dag.

I dag arrangerer Golfforbundet også NM i matchspill, NM for lag (klubblag), junior-NM, junior-NM for lag, senior-NM, NM Mid-amatør (laveste alder 25 år), NM for funksjonshemmede og døve og NM i matchspill for funksjonshemmede og døve.

Norgesmestere

Norsk amatørmesterskap – åpent

Norsk amatørmesterskap – åpen klasse ble arrangert fra 1937 og 1949 for henholdsvis herrer og damer frem til 1955. Turneringen ble spilt på Oslo Golfklubb.

Andre norgesmesterskap i regi av Norges Golfforbund

NM i matchspill

Lag-NM

Junior-NM

Lag-NM junior

Senior-NM

NM Mid-amatør

Norgesmesterskapet er den øverste nasjonale turneringen for elitespillere i klassen Mid-amatør der laveste alder er 25 år (30 år til og med 2020), damer og herrer.

NM for funksjonshemmede

NM for døve

NM i matchspill for funksjonshemmede

Se også

 Golf i Norge
 Åpent norsk mesterskap ble arrangert fra 1937 til 1998, men var ikke noe norgesmesterskap.

Referanser

Kilder

 Norges Golfforbunds årsrapporter (2004–2019)
 Norges Golfforbunds medlemsblad Norsk Golf (tidl. Golfentusiasten (1956–1996))
 Store Norske Leksikon: «golf (norgesmestere)» (besøkt 16. juli 2021)
 Artikler i Aftenposten 1956–2011
 Norsk idrettsleksikon (Schanke, 2007)
 Golf – Den eventyrlige sporten (Kleppen, 1998)

Golf i Norge
Lister over sportsutøvere
Tine Teigene Dalen

Tine Teigene Dalen (født 2. november 1990) er en norsk friidrettsutøver, som representerer klubben SK Vidar. Hun konkurrerer i sprint og hekkesprint.

Resultater
Dalen vant sin første NM-medalje som senior ved NM i friidrett 2008. Her vant hun bronse på 1000 meter stafett, sammen Therese Bache, Siri Eritsland og Alvilde Ossum. Året etter vant hun NM-sølv på 400 meter hekk, bak Hege Vold.

Ved NM i friidrett 2011 vant hun sitt første NM-gull, da SK Vidar vant gull på 1000 meter stafett. De andre på laget var Astrid Mangen Cederkvist, Folake Sekinat Akinyemi og Line Kloster. Hun deltok også på 100 meter hekk, men endte her på femteplass.

Etter idretten 
Dalen la idretten på hylla i 2013 og valgte å gå videre til underholdning- og kommunikasjonsbransjen. Etter noen år i produksjonsselskapet Nordisk Film Shortcut, tok hun veien videre til kommunikasjonsbyrået Släger.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske sprintere
Norgesmestere i friidrett
Fødsler i 1990
Isvei

En isvei er en vei som om vinteren går på is som er tilfrosset på en sjø, en elv eller et hav, og hvor isen er så tykk at det er muligt å kjøre i personbil på denne. Ofte erstatter isveier da fergeforbindelser, undertiden gjør de det mulig å kjøre til øyer eller steder som ellers ikke kan nås med bil eller med tunge transporter.

Isveier har begrensninger med hensyn til blant annet vekt og hastighet samt innbyrdes kjøresavstand mellom brukerne, dels av hensyn til de enkelte trafikanters sikkerhet, og dels for å forhindre sprekkdannelser i isen. Kravene varierer fra land til land og undertiden mellom de ulike isveiene.

Isveier opprettes om vinteren blant annet i Estland, Finland, Canada, Norge, Russland og Sverige. Territoriet Nunavut i Canada har veiforbindelse med resten av Nord-Amerika alene med en isvei, .

Estland 

I Estland finnes kun offisielle isveier. Sådanne kan opprettes når isen overalt er minst 22 cm tykk. Isveier anses for best på nylig tilfrossen is, idet varmeperioder kan påføye isveien vanskelig oppdagelige skader. Veiene opprettes etter forutgående kontroll av den planlagte veistrekning med isbor eller spesielle radarer. 

Isveien avmerkes med nåletreskvister med 50–100 meters innbyrdes avstand. De må kun beferdes i dagtimene. Den innbyrdes avstand mellom bilene skal være minst 250 meter. Kjørehastigheter opp til 70 km/t er tillatt, men kjørsel med hastigheter på 25–40 km/t skal unngås på grunn av resonans og fare for issprekker, på samme måte som all stans er forbudt. Sikkerhetsselen skal ikke være fastspent. Kjøretøyenes vekt må ikke overstige 2–2,5 tonn.

Finland 

I Finland oppretholder veiforvaltningen under isvintre et antall lange isveier blant annet i Skärgårdshavet. Isveien over sjøen Pielisjärvi i Lieksa, mellom Koli og Vuonislahti, er syv kilometer lang og forkorter avstanden fra Lieksa sentrum til Koli by fra 92 til 41 kilometer sammenlignet med landeveien.

Norge 
Det er to isveier over elven Tana ved Rustefjelbma og ved Polmak.

Sverige 

I Sverige forestår Trafikverket et antall isveier, men der finnes også private isveier. Landets lengste sammenhengende isvei er ca. 15 km lang og opprettes i Luleås skjærgård. Den utgår fra Hindersöstallarna og går til Hindersön, Stor-Brändön og Långön. Den sydligste isveien finnes i sjøen Hjälmaren mellom fergeleiet i Hampetorp og Vinön.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Veier
Is
Werl

Werl er en by i Kreis Soest i Regierungsbezirk Arnsberg i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.

Byen har et areal på 76,35 km² og en befolkning på 31 655 innbyggere (31. desember 2010).

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 
 

Provinsen Westfalens geografi
Byer i Nordrhein-Westfalen
Hansabyer
Adolf Müller

Adolf Müller (født 11. april 1914) var en sveitsisk bryter som deltok i de olympiske leker 1948 i  London. 

Müller vant en olympisk bronsemedalje i bryting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den tredje letteste vektklassen, fjærvekt opp til 62,0 kg, i fristil bak Gazanfer Bilge fra Tyrkia og Ivar Sjölin fra Sverige.

OL-medaljer 
  1948  London - Bronse i bryting, fjærvekt fristil  Sveits.

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske brytere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Sveits under Sommer-OL 1948
Brytere under Sommer-OL 1948
Hommelvik Idrettslag

Hommelvik Idrettslag er et idrettslag fra Hommelvik i Malvik kommune i Trøndelag. Klubben ble stiftet 15. september 1924. Per 2020 har laget aktiviteter innen fotball, friidrett, håndball og langrenn.

Fotball
Per 2020 har Hommelvik ILs fotballavdeling 3 kvinnelag med til sammen 54 spillere, og 7 herrelag med til sammen 204 spillere. Bare et av herrelagene er et voksenlag.

A-laget i fotball for menn spiller per 2020 i 5. divisjon. Klubben spilte i 3. divisjon i 2000. Trener for det voksne herrelaget i 2020 er Terje Krogstad. Hommelvik IL fotball ble en av de første kvalitetsklubbene i Trøndelag Fotballkrets. Hjemmebanen er Autosentret  Arena Kunstgress, med banene Øya 1 og Sveberg Kunstgress som supplement. Øya 1 er en naturgressbane.

Inkluderingslaget «Hommelvik guts» ble startet i 2016. Laget vant Trøndelag fylkeskommunes inkluderingspris for 2022.

Langrenn 
Det er en stor langrennsavdeling i Hommelvik IL. Dette utgjør mesteparten av klubben.

Kjente utøvere
Magnus Grendal, friidrett
Stein Henrik Tuff, skihopp
Thomas Byberg, skøyter
Jan Thomas Jenssen, langrenn

Referanser

Eksterne lenker
 
 Hommelvik Fotball
 Hommelvik Håndball
 Hommelvik Ski

Idrettslag i Trøndelag
Idrettslag etablert i 1924
Fotballag i Trøndelag
Fotballag etablert i 1924
Tidligere skøyteklubber i Norge
Sport i Malvik
Artikler i skøytesportprosjektet