alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
«Prinds Christian Frederik» (skip)

«Prinds Christian Frederik» var et linjeskip i den dansk-norske marine. Skipet ble bygget ved Orlogsværftet på Nyholm i København og ble sjøsatt i oktober 1804.

I 1806 og deler av året etter fungerte skipet som kadettskip og gikk på tokt i Nordsjøen og Østersjøen. I andre halvår i 1807 var det på seilas og patrulje i dansk-norsk farvann sammen med linjeskipet «Lovise Augusta».  18. september stevnet en britisk flåtestyrke inn på Østre Havn i Kristiansand for å bemektige seg skipet.  Etter massiv ildgiving fra Christiansholm festning ble angrepet slått tilbake.

I begynnelsen av 1808 var «Prinds Christian Frederik» i Norge og leverte blant annet forsyninger til hæren. I mars samme år ble skipet kommandert til å beskytte overføringen av tropper ved Storebælt.

21. mars ble skipet innhentet av en større britisk flåtestyrke under slaget ved Sjællands Odde.

Den 23. mars ble «Prinds Christian Frederik» satt i brann da ilden nådde kruttdepotet og skipet sprang i luften.

64 mennesker omkom og 126 ble såret.

Øverstkommanderende på skipet under trefningen ved Sjællands Odde var Carl Vilhelm Jessen.

Sjømennene som omkom ble begravet i en fellesgrav ved Odden kirke og noen år senere ble det reist et minnesmerke over de falne.

Annet 

«Prinds Christian Frederik» var oppkalt etter Christian Frederik, den senere kong Christian VIII.

Skipet er mye benyttet som modell til votivskip i danske kirker.

Referanser

Kilder 
«Prinds Christian Frederik» hos Navalhistory
Slaget ved Sjællands Odde hos Navalhistory
«Prinds Christian Frederik»

Dansk-norske krigsskip
Skip bygget i Danmark
Skip fra 1804
Skip sluttseilt 1808
Artikler i sjøfart-prosjektet
Vilhelm av Sachsen-Weimar

Vilhelm av Sachsen-Weimar (født 11. april 1598 i Altenburg, død 17. mai 1662 i Weimar) var en tysk fyrste. Vilhelm tilhørte den ernestinske linje av Huset Wettin.

Vilhelm ble i 1620 hertug av Sachsen-Weimar. Fra 1640/1641 styrte han alene. I 1644 arvet han også deler av hertugdømmet Sachsen-Eisenach, da hans yngre bror Albrecht døde barnløs. Hertug Vilhelm døde i 1662 og i sitt testament hadde han bestemt at hertugdømmet skulle deles likt mellom de fire sønnene.

Hertug Vilhelm skrev også salmer, blant annet «Gott, der Frieden hat gegeben» og «Herr Jesu Christ, dich zu uns wend». Den siste er med i Norsk Salmebok og Norsk salmebok 2013 med tittelen «Å Herre Krist, deg til oss vend».

Referanser 

Huset Wettin
Fødsler i 1598
Dødsfall i 1662
Tyske salmediktere
Personer fra Altenburger Land
Fortar, høgar, hardar (EP)

Fortar, høgar, hardar er en EP med Null$katte$nylterne, utgitt i 2003.

Sporliste

 «Fortar, høgar, hardar» (Prytz/Null$katte$nylterne)
 «Halleluja» (Prytz/Null$katte$nylterne)
 «Autopilot» (Prytz/Null$katte$nylterne)
 «Pæng» (Prytz/Null$katte$nylterne)

Medvirkende

Null$katte$nylterne
 Torkil Torsvik - vokalist, produsent
 Åsmund Prytz - gitarer, vokal, produsent, låtskriver
 Daniel Viken - gitarer vokal, produsent
 Eirik Øien - bass, gitarer, vokal, produsent
 Tom Kenneth Alte - trommer, piano, vokal, produsent

Øvrige medvirkende
 Mikael Dahl - vokal 
 Arnt Egil Rånes - tekniker, miksing
 Pål Brekkås - tekniker 
 Per Østmark - mastering
 Tomas Westgaard - fotograf
 Thomas Bratlie - cover

Eksterne lenker
 Fortar, høgar, hardar

EP-plater fra 2003
Null$katte$nylterne-album
Vispråmen Storken

Vispråmen Storken var under årene 1962-1969 et sentrum for den voksende svenske visesangereliten. Pråmen var en viktig scene for trubadurene Cornelis Vreeswijk, Fred Åkerström, Finn Zetterholm, Ewert Ljusberg, Git Magnusson og mange andre av de velkjente svenske viseartistene på 1960-tallet.

Pråmen og deres artister var med i flere TV-program, før klubben opphørte den 30. september 1969.

Eksterne lenker
Birgitta Hylin, Vispråmen Storken, artilkel på SKAPs webside

Svensk musikk
Akisj

Akisj er navn i Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) som er benyttet for to filistiske konger i bystaten Gat (den ene av fem slike), som er identifisert av de fleste forskere som dagens Tell es-Safi i Israel. Navnet Akisj kan bety «sint» eller «fryktelig», eller var kanskje like gjerne en generell tittel for filistiske konger.

Akisj-kongene av Gat 
De to kongene av Gat er henholdsvis:
 Akisj, den første kongen av Gat med dette navn som vi kjenner fra Bibelen er den monark som David av Israel søkte tilflukt hos da han flyktet fra Saul i henhold til Første Samuelsbok. Da Akisj menn skryter av David og forteller at kvinnene har sunget at han har slått titusener mens Saul har kun solgt tusener, ble David redd for Akisj og spilte sinnssyk, og da ville ikke Akisj slippe ham inn i sitt hus. Litt senere i Første Samuelsbok er David igjen på flukt fra Saul og kom tilbake til Akisj, her nevnt som «sønn av Maok, kongen i Gat». David hadde da med seg 600 menn og begge konene sine. I samtale med kongen av Gat sier David at Akisj neppe vil ha David hos seg i kongebyen, det vil si Gat, og han ba om å få en av landsbyene hans. «Samme dag lot Akisj ham få Siklag. Derfor har Siklag tilhørt Juda-kongene like til denne dag. Den tiden David bodde i Filisterlandet, var i alt ett år og fire måneder.»
 Akisj, den andre kongen av Gat er antagelig en sønnesønn av den førstnevnte. Til denne Akisj flykter de to trellene til Sjimi, i henhold til Første Kongebok. Dette fikk Sjimi til å dra til Gat etter dem, og konsekvensen for at at han forlot Jerusalem var at Salomo lot ham henrette.

Arkeologi 
På en kongelig inskripsjon i Tel Miqne-Ekron fra 600-tallet f.Kr. opptrer navnet Akisj sammen med fire andre navn på lokale småkonger i Ekron. Et tilsvarende navn (IKAUSU) opptrer som en konge av Ekron i assyriske inskripsjoner fra 600-tallet. Dette er antagelig en referanse til den samme kongen av Ekron.

Dette synes å indikere at enten er navnet Akisj et vanlig navn blant filistiske kogner, brukt både i Gat som Ekron, eller at redaktøren for den bibelske teksten benyttet et kjent navn for en filistisk konge fra slutten av jernalderen, det vil si Akisj av Ekron, som navn på konger av Gat i fortellinger som refererte til tidligere perioder.

Referanser 

Bibelske personer
Storbandet Promenaden

Promenaden er et storband med hovedvekt på sving- og dansemusikk, og med røtter i den klassiske storbandmusikken. Bandet ble startet i 1984 av Kjell Nordseth, og het den gang Østre Bærum Promenadeorkester. Kjell Nordseth var også musikalsk leder og primus motor i 25 år, frem til 2009. I dag er Kim Koffeld musikalsk leder.

I mange år var storbandet organisert nærmest som en «musikerpool», der musikalsk leder håndplukket musikere til den enkelte spillejobb eller konsert. De siste årene har bandet hatt en mer eller mindre fast besetning av erfarne amatør- og proffmusikere. I 2009 og 2010 samarbeidet bandet med jazzvokalisten Majken Christiansen ved flere anledninger, blant annet i forbindelse med en konsert på Asker Jazzklubb under «Vinterjazz 2010».

Diskografi
Let´s Dance 1 
Let´s Dance 2 
Storbandet Promenaden med Helge Johnsen

Eksterne lenker 
 Storbandet Promenadens hjemmeside

Norske storband
Ronald Holmberg

Ronald Holmberg (født 25. mai 1937 i Skien, død 20. november 2018) var en norsk artist innenfor sjangeren slagermusikk. Han ga ut 20 album som til sammen solgte over  eksemplarer.

Holmberg begynte på 1950-tallet å spille og synge i lokale danseorkestre i Grenlandsdistriktet, deriblant Swingkvartetten, Bellevue Band, Roy Ronalds og Excelsior Band, sistnevnte startet av Aage Samuelsen. Holmberg fikk etter hvert problemer med sceneskrekk, og han nedprioriterte derfor musikkarrieren i flere år.

Han spilte inn sitt første album Ronald 1 på kassett, og for egen regning, i 1992. I 1996 fikk han platekontrakt hos Terje Welle Busk som tidligere hadde samarbeidet med blant andre Sputnik. Etter dette kom utgivelsene i et hurtig tempo. Holmberg gav totalt ut 20 album, samtlige med tittelen Ronald etterfulgt av nummeret i rekken av plateutgivelser. Ronald-platene markedføres under slagordet «musikk for godt voksne». Like før jul 2011 ga han ut sin 20. plate, Ronald 20 – og takk for meg, og annonserte samtidig at han ville avslutte musikkarrieren. Han fortsatte likevel  å opptre etter dette, om enn i noe mindre omfang.

Holmberg var i mange år bosatt på Heistad i Porsgrunn. Han døde etter lang tids sykeleie den 20. november 2018.

Diskografi 
 Ronald 1 (1992), nyutgitt på Busk records (1997)
 Ronald 2 – Gi en blomst til en venn (Busk records) (1996)
 Ronald 3 (Busk records) (1996)
 Ronald 4 (Busk records) (1998)
 Ronald 5 – Schlager-minner (Busk records) (1999)
 Ronald 6 (Busk records) (1999)
 Ronald 7 – Schlager-minner (Busk records) (2000)
 Ronald 8 (Busk records) (2000)
 Ronald 9 – Schlager-minner (Busk records) (2001)
 Ronald 10 (Busk records) (2001)
 Ronald 11 – Schlager-minner (Busk records) (2002)
 Ronald 12 (Busk records) (2003)
 Ronald 13 – Schlager-minner (Busk records) (2004)
 Ronald 14 (Busk records) (2005)
 Ronald 15 – Schlager-minner (Busk records) (2006)
 Ronald 16 (Busk records) (2007)
 Ronald 17 – Schlager-minner (Busk records) (2008)
 Ronald 18 (Busk records) (2009)
 Ronald 19 – Schlager-minner (Busk records) (2011)
 Ronald 20 – og takk for meg (Busk records) (2011)
Rolf og Ronald - 23 sanger (2012)

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Diskografi og biografi fra plateselskapet
  Ronald Holmberg på rockipedia

Norske sangere
Norske låtskrivere
Personer fra Porsgrunn kommune
Personer fra Skien kommune
Jan Eriksson

Jan Jonas Jakob Eriksson (født 24. august 1967 i Sundsvall) er en svensk tidligere fotballspiller.

Eriksson huskes best for sin innsats i EM i Sverige 1992, der han scoret to mål mot henholdsvis  og . Eriksons far Jan-Åke Eriksson og lillebror Patrik Eriksson-Ohlsson har også spilt fotball på elitenivå.

Meritter 
 Vinner av Guldbollen 1992

Eksterne lenker 
 
 Profil på www.weltfussball.de
 Svenska Fotbollförbundet
 AIK

Svenske fotballspillere
Svenske landslagsspillere i fotball
Spillere i Fotball-VM 1990
Spillere i Fotball-EM 1992
Fotballspillere for IFK Sundsvall
Fotballspillere for IFK Norrköping
Fotballspillere for GIF Sundsvall
Fotballspillere for AIK
Fotballspillere for 1. FC Kaiserslautern
Fotballspillere for Servette FC
Fotballspillere for Helsingborgs IF
Fotballspillere for Sunderland AFC
Fotballspillere for Tampa Bay Mutiny
Personer fra Sundsvall
Fødsler i 1967
Invisible

Invisible er et musikkalbum med Emancer, utgitt i 2004.

Sporliste

 «Emancipation»
 «On Borrowed Time»
 «Smashed Mirror World»
 «A Comedy of Hunger»
 «Man Denied»
 «Mass Destruction»
 «Invisible»

Musikkalbum fra 2004
Emancer-album
Made in Sweden

Made in Sweden var en svensk musikkgruppe, startet i 1968, og bestod av Georg Wadenius på gitar, piano og orgel, Bo Häggström på bass, piano og orgel, og Tommy Borgudd på trommer.

De slapp sin første LP Made in Sweden (with Love) i 1968, en plate som gjorde stor suksess, og ble tildelt en Grammis.

Medlemmer
Georg «Jojje» Wadenius – Gitar, piano og orgel
Bo Häggström – Bass, piano og orgel
Tommy Borgudd – Trommer
Tommy Körberg – Vokal
Wlodek Gulgowski - Keyboard
Pekka Pohjola - Bass
Vesa Aaltonen - Trommer

Diskografi

LP
1968 – Made In Sweden (with Love)
1969 – Snakes in a Hole Skivan 
1970 – Live! At the Golden Circle
1970 – Made in England
1970 – Regnbågslandet 
1971 – Best of 
1976 – Where Do We Begin

Singler og EP
1969 – «I Don’t Care» / «Sunset» 
1969 – «I Don't Care» / «Lay Lady Lay»
1976 – «Pop-Poem» / «Manhattan Vibes»

Eksterne lenker 
 
  Grammis - 1970

Svenske musikkgrupper
Siv og Knut – en kjærlighetshistorie

Siv og Knut – en kjærlighetshistorie er en norsk dokumentarserie på 6 episoder som ble sendt NRK1 i 2006. Serien fulgte det rusavhengige paret Siv og Knut gjennom to og et halvt år i deres kamp for kjærligheten og drømmen om en hverdag uten heroin. Et liv på plata og den daglige kampen for å skaffe heroin og morfintabletter stoppet ikke Knut fra å tigge sammen  kroner for å gi sin kjære et drømmebryllup i Oslo Domkirke. Programmene skapte debatt om norsk helsevesen og behandlingstilbudet til norske rusavhengige. Serien ble laget av Are Faaberg og Håkon Noodt. Den ble produsert av Rubicon TV.

Serien ble fulgt over . De skilte lag i 2008.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dokumentarserier
TV-produksjoner på NRK
Norske TV-serier fra 2000-årene
Kristian Øgrim

Kristian Becker Øgrim (1918–2000) var en norsk pedagog og programredaktør som var ansatt i NRK i en årrekke. 

Øgrim ble utdannet lærer med graden cand.mag i 1941 og arbeidet i krigsårene som lærer ved flere Oslo-skoler. Like etter krigen var han leder av opplysningsavdelingen i Velferdskontoret for allierte styrker. Etter det ble han programsekretær ved BBCs norske avdeling i London. I 1948 ble han medarbeider i NRK og var først ved kortbølgen og fra 1950 i Opplysningsavdelingen, der han raskt ble en sentral person. I 1960 sluttet han i NRK og begynte som lektor ved Ris skole og senere ved Ullern videregående skole. I 1965 var han tilbake i NRK, da som redaksjonssekretær i Opplysningsavdelingen. I 1972 ble han leder av programredaksjonen i TV, en stilling han hadde til han gikk av med pensjon i 1988. 

Øgrim var aktivt med i det nordiske og det europeiske TV-samarbeidet. Han deltok også aktivt i organisasjonslivet i NRK og var en periode i 1950-årene formann i Norsk rikskringkastings funksjonærlag. Han var utover dette opptatt av språket som ble ført på norsk TV, og mislikte det han anså som upresist og dårlig språk i begge målformer.

Han var sønn av Tobias Øgrim, bror av fysikeren Otto Øgrim og dermed onkel til Tron Øgrim. Han var gift med Wanda Lunde (1920–2005), søster til diplomaten Ivar Lunde (1908–1992). De  hadde tre barn, journalisten Helge Øgrim (1950–), Ottar Øgrim (1953-) og musikeren Tellef Øgrim (1958–).

Referanser 

Programredaktører for NRK
Erik Willoch

Erik Isaachsen Willoch (1922–1991) var en norsk høyesterettsadvokat og direktør.

Willoch tok juridisk embedseksamen i 1948 og arbeidet ved Universitetet i Oslo 1950–1956. I 1957 ble han fullmektig ved Regjeringsadvokatens kontor, hvor han var advokat 1962–1964. Han var direktør for Luftfartsdirektoratet 1964–1989.

Han hadde også lederverv. Blant annet var han president for den europeiske luftfartsorganisasjonen ECAC fra 1979 til 1982.

Han var bror av politiker Kåre Willoch og fabrikkeier Jan Willoch.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske embets- og tjenestemenn
Norske høyesterettsadvokater
Personer fra Oslo
Vest Torpa Ungdomslag

Vest Torpa Ungdomslag (VTUL) (stiftet 12. oktober 1930) er et idrettslag fra Torpa i Nordre Land kommune. VTUL ble drevet som et frilynt ungdomslag. De var derfor ikke innmeldt i Norges idrettsforbund før i 1959. Da ble salongskyttergruppa innmeldt. På Vest-Torpa ble Lundhaug IL stiftet 14. oktober 1946. Dette ble senere hetende Vest-Torpa idrettslag. Vest-Torpa il ble stiftet tidlig på 1920-tallet, men gikk inn i Torpa il da det ble stiftet i 1933.

Fotballbanen Lundmoen ble bygd på slutten av 1940-tallet, og tatt i bruk i 1950. Dette var samme tiden som forsamlingslokalet Skogtun ble bygd. I tillegg til hovedlaget, består laget av fotballgruppa, skigruppa og skyttergruppa.

1. januar 1970 ble Vest-Torpa ul og Vest-Torpa il slått sammen til et lag. Laget ble da hetende Vest-Torpa ungdomslag. Dette var på grunn av at lagets forsamlingslokale kunne gå tilbake til Noregs ungdomslag ved opphør. Høsten 1981 sto det nye klubbhuset på Lundmoen klart til bruk.

De senere årene har fotballgruppene i Torpa il (stiftet 09.04. 1933) og Vest-Torpa ul blitt drevet sammen som Torpa fotball, en overbygningsklubb for Torpa il og VTUL. Laget er som tidligere påmeldt under Vest-Torpa ul.

Tabellen

Eksterne lenker
 Torpa fotball

Idrettslag etablert i 1930
Fotballag etablert i 1930
Fotballag i Oppland
Torpa
Sport i Nordre Land
William C. Foster

William C. Foster (født 28. desember 1880, død 18. januar 1923) var en pionér innen amerikansk filmkunst. 

Han ble født i Bushnell, Illinois, den 28. desember 1880, og arbeidet for det Chicago-baserte Selig Polyscope Company i 1901. Foster døde den 18. januar 1923, av komplikasjoner relatert til syfilis. Han er kjent fra flere filmer som f.eks. Floorwalker, The Fireman, The Count og The Vagabond som alle sammen ble publisert mellom 1900 og 1920. Han solgte senere en rekke bilder for regissører som Frank Lloyd, inkludert A Tale of Two Cities (1917) og The Silver Horde (1920), og han har også jobbet sammen med regissør Lois Weber på flere filmprosjekter.

Eksterne lenker 
 

Personer fra McDonough County i Illinois
Film i USA
2NE1

2NE1 (Hangul: 투애니원) var en sørkoreansk jentegruppe dannet av YG Entertainment i 2009. 2NE1 bestod av de fire medlemmene CL (Lee Chae-rin), Bom (Park Bom-lee), Minzy (Gong Min-ji) og Dara (Sandara Park). 2NE1 står for "New Evolution of the 21st Century", og uttales «to anyone» eller «twenty-one».

2NE1 gjorde sin første offentlige fremtreden i «Lollipop», en reklamekampanje i samarbeid med den koreanske guttegruppen Big Bang for LG Telecom. Deres debutsingel Fire ble gitt ut 6. mai 2009. De har siden gitt ut flere album, både på koreansk og japansk. «Fire», «I Don't Care», «Try to Follow Me» og «Go Away» er blitt slagere i Sør-Korea. De har vært på turneer i flere land, deres konsert på Prudential Center i New Jersey ble kåret et av årets beste konserter av The New York Times i 2012. Deres siste studio album, Crush, i 2014 ble det første koreanske albumet til å lande innen topp 100 av USAs Billboard Hot 200 (nr. 61).

Gruppen ble oppløst 25. november 2016.

Medlemmer

Nåværende medlemmer 
 CL (Lee Chae-rin (Hangul:이채린)
 Bom (Park Bom-lee (Hangul:박봄이)
 Dara (Sandara Park (Hangul:박산다라)

Tidligere medlemmer 
 Minzy (Gong Min-ji (Hangul:공민지)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sørkoreanske jentegrupper
Band etablert i 2009
2009 i Sør-Korea
Arvid Hansen

For forfatteren, se Arvid Hanssen
For NKP-politikeren og redaktøren, se Arvid G. Hansen

Arvid Hansen (født 1. mars 1916 i Oslo, død 13. februar 1945) var en norsk motstandsmann som ble drept under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

Hansen ble født i Oslo som sønn av Harald Hansen (f.1877 i Sørum) og Helga Marie Hansen (f. 1886 i Sand). Han arbeidet i Oslo som elektrisk montør.

Han ble involvert i kamper under det tyske angrepet på Norge i 1940. Senere involverte han seg i illegalt pressearbeid og senere i Milorg 13132, og fra høsten 1944 var han aksjonsleder i Aks.13.000. Arvid Hansen deltok under den aller første aksjonen mot tyskernes beholdning av bensin i Oslo-distriktet som ble foretatt den 23. august 1944, «Aksjon Grorud». Det var første gang Milorgkarer utførte en aksjon uten karer fra Kompani Linge og aksjonen var meget vellykket. Jfr. Milorg i Stor-Oslo av Terje Diesen: Orion 1997. Arvid Hansen utførte 27 sabotasjehandlinger, og hans siste sabotasje ble kalt Aksjon smør, da oppdraget var å stjele mat fra varehus, et i Tollbugata tilhørende tyske styrker, og et i Skippergata tilhørende Arbeidstjenesten. Maten ble distribuert til Milorgmenn som gjemte seg i Østmarka, omkring Oslo.

13. februar 1945, dagen etter Aksjon smør, oppdaget ved en tilfeldighet to Gestapo-offiserer et motstandsmøte i Storm Weinholdts hjem. Weinholdt og Frank Olsen ble arrestert og torturert i Møllergata 19. Adolf Bogstad ble drept i et fluktforsøk.

Arvid Hansen ble drept klokken 23.45 13. februar da Gestapo stormet hjemmet hans. De ringte på døra og skjøt faren som lukket opp. I soverommet møtte de Hansen, som klarte å avfyre tre skudd og skyte en av dem, men ble selv truffet og drept momentant. Hans forlovede Nelly Minge, som også hadde medvirket i motstandsarbeidet, ble såret. Hans mor overlevde og flyktet til Sverige uken etterpå.

Sammen med åtte andre motstandsmenn: Adolf Bogstad, Erik Bruun, Henry Gundersen, Ingolf Nordstrøm, Kåre Olafsen, Frank Olsen, Kjell Ramberg og Storm Weinholdt, er han minnet med en minnestein på Sarabråten i Østmarka.

Litteratur  
 Milorg D13 i kamp. Fra det hemmelige militære motstandsarbeidet i Oslo og omegn 1940–1945, Orion 2007, ISBN 9788245808391

Referanser

Eksterne lenker 
 Regjeringen - Vi minnes våre falne med respekt og heder 
 Østmarkas venner – Nytt fra Østmarka (PDF-fil)

Medlemmer av Milorg
Personer drept med skytevåpen
Norge under andre verdenskrig
Fødsler i 1916
Dødsfall i 1945
Philipp Etter

Philipp Etter (født 21. desember 1891, død 23. desember 1977) var en kjent politiker fra Sveits.

Etter ble valgt inn i Forbundsrådet i Sveits den 28. mars 1934 og frem til 31. desember 1959. Han var tilknyttet den kristne demokratiske partiet People's Party i Sveits. Han var også president for den sveitsiske konføderasjonen hele fire ganger i 1939, 1942, 1947 og for siste gang i 1953.

Referanser 

Sveitsiske politikere
Personer fra andre verdenskrig
Personer fra kanton Zug
Forbundspresidenter i Sveits
Michael Weiße

Michael Weiße (født i 1488 i Neiße i Hertugdømmet Neiße, død 19. mars 1534 i Landskron i Böhmen) var en evangelisk teolog og salmedikter.

Liv 
Weiße begynte å studere i 1504 i Krakau, og gikk i 1510 i kloster i Breslau. Han kom ut fra klosteret i 1518, og slo seg deretter sammen med De böhmiske brødre i Litomyšl. I 1522 ble han sammen med Johann Horn flere ganger sendt av menigheten til  Martin Luther for å samtale om brødrenes trosbekjennesles med ham. Senere ble Weiße predikant for «Deutschen Gemeinde Gottes und Christlicher Bruderschaft» i Landskron, hvor han angivelig ble forgiftet og døde.

Hans kirkemusikalske arbeid fikk stort gjennomslag. I 1531 gav han ut New Gesengbuchlen med 157 tyske salmer. 137 salmer var selvdiktede eller omarbeidet av ham og de fleste melodiene stammet fra den tsjekkiske tradisjonen som kom med De bøhmiske brødre. Denne første tyskspråklige salmebok i den bømiske brødremenigheten har flere ganger blitt trykket på nytt, og har hatt stor påvirkning på videre salmetradisjon. Weißes egen diktning har også blitt bevart og blir fremdeles brukt. I Evangelischen Gesangbuch (EG) er det med ni salmer av han, og i Norsk Salmebok har han med en salme.

Skrifter 
 Gesangbuch der Böhmischen Brüder 1531. I opptrykk utgitt av Konrad Ameln. Kassel, Basel 1957. (Faksimile av førstetrykket Ein New Geseng buchlen. Jungbunzlau 1531, DKL 153102, VD 16 XL 8.)

Referanser

Litteratur 
 Ferdinand Hrejsa: Dějiny křesťanství v Československu. Husova, Praha 1950.
 S. Fornagon. Michael Weiße. Jahrbuch für Schlesische Kirche und Kirchengeschichte. NF 33, 1954, S. 34–44.
 Walther Killy: Literaturlexikon: Autoren und Werke deutscher Sprache. 15 Bind. Bertelsmann, Gütersloh, München 1988–1991. CD-ROM: Berlin 1998, ISBN 3-932544-13-7.
 Andreas Marti: Weiße, Michael. i Religion in Geschichte und Gegenwart. Bind 8. 4. opplag. 2005, Sp. 1379.

Eksterne lenker 
 

Tyske lutherske teologer
Tyske salmediktere
De bøhmiske brødre
Personer fra Nysa
Fødsler i 1488
Dødsfall i 1534
Favn ved

Favn ved er en gammel måleenhet for ved. En favn er også gammel lengdeenhet som favn ved har fått navnet fra, opprinnelig definisjon: 1 favn høy og 1 favn bred stabel av alenlang ved.

Ved overgang til SI-systemet i 1875 ble det også bestemt:
 1 favn alenlang ved (1 favn × 1 favn × 1 alen) tilsvarer to meters grunnlinje, 185 cm høyde og 60 cm lang ved.
I nyere tid ble 1 favn ved definert som 2 m × 2 m × 0,6 m som er 2,40 m³.
 Omregning fra favn (2,4 m³) til sekk
 53 stk 40 l sekker
 38 stk 60 l sekker
 3 stk 1000 l storsekk løs ved
 2 stk 1500 l storsekk løs ved

Storfavn ved er også en gammel måleenhet for ved.

 storfavn (gammel) = 10,03 m³ (1 favn × 1 favn × 1,5 favner)
 storfavn = 12 m³ (2 m × 2 m × 3 m)

Se også
 Ved
 Favn
 Alen

Referanser 

Gamle måleenheter
Norge under EM i friidrett 1934

Norge deltok med fem utøvere under EM i friidrett 1934 som ble arrangert for første gang 7.–9. juni 1934 i Torino. Kun menn deltok i mesterskapet.

Resultater

Nasjoner under EM i friidrett 1934
Sport i Norge i 1934
Norge under EM i friidrett
For halv maskin

For halv maskin er en EP med Fabel, utgitt i 1998.

Sporliste

 «For halv maskin»
 «I suset frå ei kvinne»
 «Tropesommar blues»

EP-plater fra 1998
Fabel-album
FipPellektormonic (album)

FipPellektormonic er et musikkalbum med FipPellektormonic, utgitt i 2004. Dette er bandets debutalbum.

Sporliste

 «Fippilepsi»
 «Herifra»
 «Mandarin»
 «Perfectoxic»
 «Sognsang»
 «Harmless Killerwhales»
 «Tiger Pumping»
 «Psychoticnorth.no»
 «Lost In Sour Milk»

Eksterne lenker 
 

Debutalbum fra 2004
FipPellektormonic-album