alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sporbrudd

Sporbrudd er et begrep innen jernbaneterminologi som betegner at skinnegangen ikke er sammenhengende, og da særlig ved overgang fra én sporvidde til en annen. Generelt kan sporbrudd være planlagte i forbindelse med arbeid på en trasé, akutte i forbindelse med flom, ras, avsporing eller andre uforutsette hendelser, samt en del av daglig jernbanedrift på steder som gjør det nødvendig med overgang fra en bane med én sporvidde til strekning med en annen sporvidde.

Sporbrudd ved forskjellig sporvidde
For passasjerer innebærer sporbrudd forlenget reisetid, redusert komfort, mer ventetid og overgang til et annet tog. Dessuten må gods lastes om fra rullende materiell bygd for bredspor/normalspor til vogner for smalspor eller vice versa. 

Sporbrudd er vanlig i internasjonal jernbanetrafikk mellom to land som har forskjellig, standard sporvidde. Enkelte steder velger man å bytte boggier på vognene før de kjøres videre, f.eks på grensen mellom Kina og Mongolia.

Sporbrudd i Norge
Den første jernbanestrekningen i Norge, Hovedbanen, ble bygd med normalspor, 1 435 mm sporvidde. Senere sørget Norges første jernbanedirektør Carl Abraham Pihl for at det ble bygd en rekke strekninger med smalspor, 1 067 mm, i Norge. Banene over grensen til Sverige ble imidlertid bygd med normalspor. Det samme prinsippet ble fulgt for banene som ble bygd som forlengelser av Hovedbanen. For de tre første jernbaneanleggene som Pihl igangsatte ble Kongsvingerbanen normalsporet, mens strekningen Hamar-Elverum-Grundset og Trondhjem-Størenbanen begge ble smalsporede.

Etterhvert som baneanleggene ble utvidet og steder med behov for omstigning og omlasting ble stadig flere, ble ulempen med manglende standardisering påtagelig og kostbar. Smalspor avgikk i prinsippet ved døden i Norge i 1898 da Stortinget vedtok at Bergensbanen skulle bygges med normalspor. I praksis tok det lang tid før alle sporbrudd i Norge var avviklet.

Rørosbanen, som er Norges eldste stambane, ble opprinnelig bygd med smalspor (1877). Deler av strekningen ble ombygd i årene fra 1917. Strekningen Støren – Trondheim ble omlagt til normalspor i 1921. I 1931 ble strekningen Hamar – Koppang lagt om. Først i 1941 var hele strekningen, også de 263 kilometrene fra Koppang til Støren, oppgradert til normalspor – etter 20 år med sporbrudd.

Eksport av smalsporidéen
Carl Abraham Pihl høstet mye kritikk i Norge for smalsporet. Dette hadde nok i første rekke sammenheng med at den manglende, enhetlige sporvidden ved utbygging av en jernbaner i landet, medførte stadig flere sporbrudd og tilhørende ulemper. I utlandet fikk imidlertid Pihl stort gjennomslag for sine tanker om smalspor. Han gjennomførte en rekke promoveringsreiser og snakket varmt for smalsporet som system for ordinære jernbaner. Innsatsen hans medførte at 1 067 mm-systemet ble innført i Canada, Japan, New Zealand, Russland, India, Egypt, Sudan, Australia og Sør-Afrika. 

Jernbanedrift

es:Cambiador de ancho
Middagsfjelltunnelen

Middagsfjelltunnelen, også kalt Middagsfjellettunnelen, er en veitunnel i Sørfold kommune i Nordland. Tunnelen er en del av europavei 6 mellom Fauske og Innhavet i Nordland. Den er 2100 meter lang.

I Middagsfjelltunnelen og Kobbskartunnelen er det forbud for syklister, som alternativt kan benytte seg av busstilbud langs europaveien eller sykle fylkesvei 7500 via Bonåsjøen. Ifølge en undersøkelse utført av SINTEF, ble det fastslått at Middagsfjelltunnelen hadde så stor kondensdannelse at det kunne føre til at farlige situsjoner oppsto.

Tunnelen ble opprinnelig påbegynt under andre verdenskrig, og var ment som en av jernbanetunnelene langs Polarbanen. Ved krigens slutt hadde det blitt drevet ut 337 meter stoll fra det sørlige innløpet av tunnelen. I forbindelse med Kobbelvutbyggingen på 80-tallet, ble den resterende tunnelen sprengt ut av Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE). Senere overtok Statens vegvesen tunnelen, og i 1986 ble den åpnet for biltrafikk.

Referanser 

Veitunneler i Sørfold
Tunneler åpnet i 1986
Tunneler på E6 (Norge)
Jernbanetunneler på Polarbanen
1986 i Norge
Eidfjordtunnelen

Eidfjordtunnelen er en  meter lang veitunnel på riksvei 7 i Eidfjord kommune i Vestland. Den ble åpnet i 1976 og erstattet da tre kortere tunneler. Den har en nødutgang som leder ut til den lengste nedlagte tunnelen som Eidfjordtunnelen erstattet.

Se også 
Steinberg bru
Stiganestunnelen
Veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Vestland
Veier i Eidfjord
1976 i Norge
Tunneler åpnet i 1976
Riksvei 7
Rullestolcurling under de paralympiske vinterlekene 2010

Rullestolcurling var en av øvelsene under de paralympiske vinterlekene 2010, og ble arrangert i Hillcrest Park i Vancouver i Canada fra 13. mars til 20. mars 2010. Ti lag konkurrerte, i en mix-turnering hvor menn og kvinner konkurrerer sammen.

Kvalifisering 
Kvalifiseringen til de paralympiske vinterlekene 2010 var basert på rangeringen i 2007, 2008 og 2009 World Wheelchair Curling Championship. Poeng ble gitt for en topp ti plassering i disse tre turneringene, med tolv poeng gitt for førsteplassen, og ett poeng for tiendeplassen. De ni landene med mest poeng ble kvalifisert til Vancouver lekene, mens tiendeplassen var reservert for vertslandet, Canada. Fordi det canadiske laget plasserte seg innen topp 9, var den tiendeplassen gitt til det tiende rangerte laget, Japan. England, Scotland og Wales konkurrerer separat på World Wheelchair Curling Championships, men konkurrerer sammen som Storbritannia under de paralympiske leker. Etter en avtale mellom curling forbundene i disse tre områdene, vil bare poeng fra det skotske laget telle for Storbritannias paralympiske kvalifisering totalt.

* Poeng tatt av kun Scotlands lag

Lag 
Hvert lag består av fem curlere og må inkludere minst en person av hvert kjønn.

Se også
 Curling under Vinter-OL 2010

Referanser

 Wheelchair Curling – Sports – Vancouver 2010
 Wheelchair Curling Schedule
 
  

Paralympiske vinterleker 2010
Rullestolcurling under de paralympiske vinterleker
Curling i 2010
Curling i Canada
Attaliddynastiet

Attaliddynastiet var et hellenistisk dynasti som hersket over byen Pergamon etter at Lysimakhos døde, en av Aleksander den stores generaler. Attaliddynastiets kongedømme var en del av de statene som oppsto i kjølvannet etter at Lysimakhos’ rike falt sammen. En av Lysimakhos’ offiserer, Filetairos, tok kontroll over byen i år 282 f.Kr. De senere attalidene var etterkommere av hans far, og de utvidet byen til et kongedømme. Attalos I av Pergamon proklamerte seg selv som konge på 230-tallet f.Kr. etter at han hadde vunnet militære seirer over galatierne. Attalidene hesket over Pergamon helt fram til Attalos III av Pergamon testamenterte kongedømmet Pergamon til Den romerske republikk i år 133 f.Kr. for å unngå en sannsynlig etterfølgerkrise.

På interiøret av Pergamonalteret er det en frise som avbilder livet til den mytologiske figuren Telefos, sønn av Herakles, som det herskende attaliddynastiet assosierte med deres by og hevdet nedstamming fra Olympos, den greske panteon. Pergamon som ble en del av den greske verden langt senere enn deres motstykker i vest, kunne ikke hevde av den samme guddommelige arv som de eldre greske bystatene, og hadde retroaktivt kultivert deres sted i greske mythos.

Dynastiet i Pergamon 

Filetairos (282 f.Kr.–263 f.Kr.)
Eumenes I (263 f.Kr.–241 f.Kr.)
Attalos I Soter (241 f.Kr.–197 f.Kr.)
Eumenes II (197 f.Kr.–159 f.Kr.)
Attalos II Filadelfos (159 f.Kr.–138 f.Kr.)
Attalos III (138 f.Kr.–133 f.Kr.)
Eumenes III Aristonikos (133 f.Kr.–129 f.Kr.)

Genealogi

Litteratur 
Hansen, Esther V. (1971): The Attalids of Pergamon. Ithaca, New York: Cornell University Press; London: Cornell University Press Ltd. ISBN 0-8014-0615-3.
Kosmetatou, Elizabeth (2003): «The Attalids of Pergamon», i Andrew Erskine, red., A Companion to the Hellenistic World. Oxford: Blackwell: ss. 159–174. ISBN 1-4051-3278-7.

Historiske stater og riker i Europa
Antikken
Bjørneparken

Bjørneparken, tidligere Vassfaret Bjørnepark, er en dyrepark med norske rovdyr, ville hjortedyr og husdyr. Parken er på 267 mål og ligger rett ved Flå i Hallingdal, like ved Vassfaret. Parken har også aktiviteter som hinderløype, lekeapparater og en nyåpnet berg-og-dal-bane. Innendørs finnes det et stort lekerom med klatrestativ, et rovdyrsenter og Norges største krokodilleland. Våren 2020 åpnet en ny stor utstilling med Amurleoparder, verdens mest utrydningstruede kattedyr. Bjørneparken involverer seg i bevaring av dette kattedyret i naturen.

Bakgrunn 
Bjørneparken ble anlagt i 1997 etter at  Kristen Gandrud og Magne Trøstheim ga bort deler av gårdsbruket til å etablere en bjørnepark.

Bjørneparken besøkes årlig av ca 80 000 besøkende, og er med dette Norges nest største dyrepark.

Per 2020 lever de fire bjørner i Bjørneparken. Den opprinnelige og gamle bjørnen Rugg, binnen Nora, halvbrødrene Trym og Anton. Bjørneparken produserer ikke bjørneunger, og oppfostrer ikke barn på dyrene med mindre det foreligger en plan for deres videre liv.

Bjørneparken har også gaupe, elg, hjort, rådyr, rødrev og gårdsdyr som sau, geit, gris og alpakka. Bjørneparken har fôringsprogram som tar de besøkende med på runder i parken hvor de får være med på fôringene av dyrene.

Våren 2016 åpnet Bjørneparken en ny utstilling - "Krokodilleland" - med 30 krokodiller, anaconda, mindre slanger, krokodillevaran og 12 aldabraskilpadder.

Parken ledes av direktør Kees Oscar Ekeli.

Rovdyrene i Bjørneparken har sitt naturlige habitat i områdene rundt parken. Innhegningene er store, og holdes så naturlige som mulig. 

I tillegg til å være en natur- og dyrepark, ivaretar Bjørneparken lokal natur- og kulturhistorie ved å bevare eldre hus fra setre og plasser i Flå. I en av bygningene kan man se hvordan skogsdrift foregikk i gamle dager.

Eksterne lenker 
  Bjørneparken
  Besøksrekord i dyreparkane
  Femlingbjørnene tar første skritt ut av hiet 

Dyreparker i Norge
Byggverk i Flå
Elvis’ Golden Records

Elvis' Golden Records er det første «Golden Records» samlealbum av Elvis Presley, utgitt i 1958. Albumet ble utgitt på nytt i 1997 med noen bonusspor. Albumet ble produsert av Steve Sholes. 

Albumet ble hovedsakelig innspilt i Radio Recorders i Hollywood, med en innspillings-sesjon i RCA Studios i New York City 30. januar, en hos 20th Century Fox Stage One i Hollywood 24. august og tre i januar og april 1956 i RCA Studios in Nashville. Albumet inneholder åtte singel-A-sider og fem B-sider i tillegg til et albumspor. 

RCAs faste studiotekniker Steve Sholes er kreditert som produsent, men Elvis-historikerne  Peter Guralnick og Ernst Mikael Jorgensen mener begge at Elvis var den faktiske produsenten av dette albumet.

Elvis' Golden Records er regnet for å være tidenes første «Greatest Hits»-utgivelse innen rock-sjangeren. Albumet kom på 3.-plass på Billboard 200-listen i USA.

Sporliste
Listeposisjonene for singlene er hentet fra Billboard Pop Singles-listen hvis ikke annet er bemerket.

Side 1

Side 2

Bonusspor ved gjenutgivelsen i 1997

Eksterne lenker   
 

Elvis Presley-album
Samlealbum fra 1958
Shen Fu

Shen Fu (kinesisk: 沈復, stilnavn Sanbai (三白), kalt («hao») Meiyin (梅逸; født i 1763 i Changzhou i Jiangsu i Kina, død 1810) var en kinesisk forfatter mest kjent for sin selvbiografiske roman Pileblad i strømmen (1808) der han beskriver sitt liv sammen med sin hustru Chen Yun.

Shen fulgte i 1777 med sin far til Shaoxing for å studere og var med da Qianlong-keiseren besøkte Sørkina i 1784. Senere bedrev Shen vinhandel i Suzhou der en venn lånte penger av ham og så forsvant. 

Hans far jaget bort ham ettersom han «hadde omgang med prostituerte og gledespiker». Tilsammen med sin kone fikk han en sønn og en datter som foreldrene imidlertid ble nødt til gi fra seg da barna var i de yngre tenårene. Shens dødsår er ukjent men turde ha vært mellom 1810 og 1825, flere år etter sin hustru.

Referanser

Eksterne lenker 

Kinesiske forfattere
Personer fra Suzhou
Joe Bjørnars

Joe Bjørnars var et norsk danseband fra Vallset. Bandet besto av , , , ,  og , hvorav det kun er de to førstnevnte som er igjen av den opprinnelige besetningen. De har fortsatt den samme vokalisten og frontfiguren, Arnold Eriksfallet. De har gitt ut flere plater, blant annet: Kjæm du fra Vallset, Varsku her!!!, med flere. Med sangen «Kjæm du fra Vallset», på YouTube har de over 190 000 visninger. Joe Bjørnars består i fra 2021 av Joe Melbye, Bjørnars Syverinsen. Lars Frode Engen, Morgan Østli Ruud, Jan Robert Mengkrok og Frode Nielsen. Bakeren og Galarank et to låter som har blitt utgitt høsten 2022 på Slager.

Diskografi
 Fem fine fyrer i farta (2001)
 Varsku her (2003)
 Kjæm du frå Vallset (2006)
 20 beste (2008)

Eksterne lenker 
 

Norske danseband
NetOnNet

NetOnNet er en nettbutikk og varehuskjede som selger hjemmeelektronikk. Selskapet ble stiftet 10. mars 1999 av Roger Sandberg, Anders Halvarsson og Hans-Krister Andersson. Hovedkontoret og sentrallageret ligger i Borås i Sverige. Totalt har NetOnNet ca. 700 ansatte.  

I Norge ble NetOnNet etablert i 2006, først som en ren nettbutikk, men senere med såkalte Lagershopper, slik som i Sverige. NetOnNet åpnet sitt første fysiske lagerutsalg på Kvadrat kjøpesenter i Sandnes den 9. november 2016. I 2017 åpnet de ytterligere to lagerutsalg på Liertoppen kjøpesenter ved Drammen og på Alnabru i Oslo.

Per 2019 har NetOnNet totalt 32 lagerutsalg fordelt på Norge og Sverige.

Referanser

Eksterne lenker
 NetOnNet Norge nettsted

Svenske selskaper
Selskaper etablert i 1999
Maskeskjoldbille

Maskeskjoldbille (Cassida panzeri) er en bille som tilhører familiegruppen bladbiller (Chrysomelidae).

Maskeskjoldbille er mellom 6-7 mm lang. Den har et lyst blekbrunt eller noe rødlig halsskjold (pronotum), med et mørkere rødlig tverrbånd i bakkant. Pannen er mørk, svart farget. Kroppen er svært bred, noe flat og oval, den skjuler både hodet og bein. Alle beina er helt lyse, på farge. 

Både larvene og de voksne (imago) billene lever av å spise blad på næringsplanten. De sitter tett inntil planten og det store flate halsskjoldet og dekkvingene gjør at billen kan være svært vanskelig å oppdage.

Maskeskjoldbille tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Økologi, utbredelse og påvirkninger 
Maskeskjoldbille er kun kjent fra to områder i Norge: Hole og Lier i Buskerud, samt noen funn fra øyer i indre Oslofjorden, mest eldre funn. Arten er oppgitt fra borre (Arctium spp.), men for bestanden i Hole er det påvist larver på løvetann. 

Utbredelsesområdet er under sterkt press, men vertsplantene er vanlige, men det er ukjent om arten har spesifikke substratkrav utover vertsspesifisitet. Tilbakegangen antas å ha sammenheng med at utbredelsesområdet er begrenset til pressområder som reduseres i areal og kvalitet pga kombinasjonen mellom gjengroing og utbygging.

Rødlistevurdering 
Arten er sårbar (VU) med bakgrunn i begrenset utbredelsesområde og forekomstareal kombinert med kraftig fragmentering, pågående nedgang i utbredelsesområde, forekomstareal, areal og kvalitet på habitatet. Artens kjente utbredelsesområde er 8 km2, mens estimert utbredelsesområde er 606 km2 (minimum xx km2, maksimum 2000 km2). Artens kjente forekomstareal er 8 km2, mens estimert forekomstareal er 42 km2 (minimum 8 km2, maksimum 120 km2). Men usikkerheten er relativt stor da arten kan være vanskelig å finne. Bestanden er vurdert til trolig kraftig fragmentert fordi det er usikkert om over halvparten av individene finnes i relativt små og isolerte delpopulasjoner. Artens spredning- og etableringspotensiale er lite kjent. Pga. overnevnte påvirkningsfaktorer er både utbredelsesområde, forekomstareal og antall lokaliteter, samt areal og kvalitet på habitatene under pågående reduksjon. 

Konklusjon: Cassida panzeri er vurdert i 2021 som sårbar (VU) fordi arten har et svært begrenset utbredelsesområde og forekomstareal der bestanden er trolig kraftig fragmentert og habitatets kvalitet er i tilbakegang.

Referanser

Litteratur 
 Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker 
 
 Maskeskjoldbille Cassida panzeri - Fauna Europaea
 Norsk Entomologisk forening

Bladbiller
Sergej Novikov (skiskytter)

Sergej Valentinovitsj Novikov (russisk Сергей Валентинович Новиков, belarusisk Сяргей Валянцінавіч Новікаў – Siarhjej Valjantsinavitsj Novikaw; født 27. april 1979 i Tsjavusy) er en belarusisk tidligere skiskytter som representerte Dynamo Minsk.

Han gikk på Belarus' lag som tok sølv på mixed stafett under VM i skiskyting 2009. På normaldistansen 20 km under OL 2010 skjøt han feilfritt og gikk inn til sølvmedalje bak Emil Hegle Svendsen. Han delte sølvet med Ole Einar Bjørndalen.

OL-medaljer 
 2010  Vancouver -  Sølv skiskyting 20 km, menn  Belarus

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Fakta på Biathlonworld.com

Belarusiske skiskyttere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Belarus
Deltakere for Hviterussland under Vinter-OL 2006
Skiskyttere under Vinter-OL 2006
Medaljevinnere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Hviterussland under Vinter-OL 2010
Skiskyttere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Hviterussland under Vinter-OL 2014
Skiskyttere under Vinter-OL 2014
Fødsler i 1979
Deltakere under VM i skiskyting 2005
Deltakere under VM i skiskyting 2006
Deltakere under VM i skiskyting 2007
Deltakere under VM i skiskyting 2008
Deltakere under VM i skiskyting 2009
Deltakere under VM i skiskyting 2010
Deltakere under VM i skiskyting 2011
Deltakere under VM i skiskyting 2012
Deltakere under VM i skiskyting 2013
Leieboerforeningen i Norge

Leieboerforeningen i Norge er en landsomfattende organisasjon med sete i Bergen.

Historie
Leieboere i Bergen organiserte seg alt i 1916 i forbindelse med bybrannen. Den 5 mai i 1919 ble foreningen stiftet og etablert. Det var den gang arbeiderbevegelsen som bidro til stiftelsen av foreningen.

Leieboerforeningen er den eldste i Norge og blant de eldste i Europa. I 1939 ble foreningen en del av Norges Leieboerforbund, som ble medlagt 31. desember 2006.

Ledere
Johan Didriksen var leder fra 1986 til 1994, han gjorte et stort arbeid for leieboerne i Bergen. 
Etter Didriksen gikk bort overtok Kasper Larsen som ledet foreningen fra 1995 til 1997. I 1998 ledet Svein Storetvedt foreningen. 
Fra 1998 til 1999 ledet Aril Hosøy foreningen og da han ble huseier, sluttet han. 
Stig Høisæther ledet så foreningen fra 1999 fram til idag. 
Foreningen talte da 240 medlemmer og har siden vokst til 1758 betalende medlemmer. Stig Høisæther har ledet og bygget opp foreningen siden han overtok leder vervet og han har fungert som dagligleder i flere år i tillegg til ledervervet.
Høisæther ble medlem alt i 1985 og startet da en beboerforening i Krohnengaten og de begynte med 20 medlemmer som klaget på manglende rehabilitering. Etter to år vokste foreningen til alle 120 beboere som betalende medlemmer i beboerforeningen og i Leieboerforeningen. Han kom inn i styret i 1995 som sekretær og fungerte aktivt overfor leieboerne i byen fra da av. Han steg i gradene og ble nestleder før han overtok leder vervet.

Landsdekkende
Leieboerforeningen Bergen ble i 2005 en landsdekkende forening for leieboere, da Norges Leieboerforbund ble nedlagt. I 2004 ble nettsiden Leieboerportalen opprettet og ble til en møteplass for leieboere og i dag er der ca. 250 000 besøkende i året på nettportalen. 80% av medlemmene kommer fra Bergen og vestlandet og de resterende kommer fra landet ellers hvor de ikke er leieboerorganisasjoner fra før.

Se også 
 Leieboerforeningen
 Norges Leieboerforbund (nedlagt 2006)

Referanser

Eksterne lenker
 Leieboerportalen.no

Organisasjoner i Vestland
Bergen
Etableringer i 1919
Gullsnitt

Gullsnitt (tidligere Utsnitt) er en norsk pris som årlig deles ut til reklamefotografer. Gullsnitts formål er å belønne det fremste av norske reklame- og motefotografers arbeid. De deltagende fotografene konkurrerer i flere kategorier.

Prisen ble etablert i 1994 av Norske Reklamefotografer (NRF). Fram til dette hadde Gullblyanten hatt en egen kategori for foto, men da denne ble fjernet, opprettet NRF sin egen pris. Formålet er å synliggjøre reklamefotografiet i Norge.

Leder i 2010 var Anne Helene Gjelstad.

Eksterne lenker 
 Hjemmeside med oversikt over vinnere

Norske mediepriser
Utmerkelser etablert i 1994
Bleak House (Terje Rypdal-album)

Bleak House fra 1968 er den norske jazzmusikeren Terje Rypdals debutalbum som soloartist. Det ble relansert på CD i 1999 og remastret i 2003.

Sporliste
Skrevet av Rypdal der annet ikke er angitt.
«Dead Man's Tale» (7.11)
«Wes» (4.21)
«Winter Serenade: a. Falling Snow, b. Snow Storm, c. Melting Snow» (Rypdal, improvisasjon) (6.11)

«Bleak House» (trad.) (7.10)
«Sonority» (5.26)
«A Feeling of Harmony» (3.02)

«Winter Serenade» er improvisert basert på en idé av Rypdal. «Dead Man's Tale» var kjenningsmelodi i Livstid (TV-serie) i 2020.

Musikere
Terje Rypdal, gitar, fløyte, vokal, produsent

Jon Christensen, trommer
Ditlef Eckhoff, trompet
Kåre Furuholmen, trompet
Jan Garbarek, tenorsaksofon, fløyte, klokker
Frøydis Ree Hauge, horn
Kjell Haugen, trombone
Jarl Johansen, trompet
Tom Karlsen, trommer
Hans Knudsen, barytonsaksofon
Carl Magnus Neumann, altsaksofon, fløyte
Tore Nilsen, trombone
Christian Reim, piano, orgel
Knut Riisnæs, tenorsaksofon, arrangør, dirigent
Frode Thingnæs, trombone, tuba
Odd Ulleberg, horn
Terje Venaas, bass
Øivind Westby, trombone
Produksjon
Roger Arnhoff, lydtekniker
Odd Løken, prosjektleder

Debutalbum fra 1968
Pan Records-album
Terje Rypdal-album
Round 2-album