Ronny Johnsen

Jean Ronny Johnsen (født 10. juni 1969 i Sandefjord) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte primært midtstopper, men tidvis også på midtbanen og i angrep. Han spilte for en rekke forskjellige klubber både i Norge og i utlandet gjennom en lang karriere. Johnsen fikk 62 landskamper og scoret 3 mål for .

Johnsen er oppvokst i Stokke i Vestfold. Etter to sesonger på s A-lag, gikk han til Eik-Tønsberg i 1987. Hos Eik viste han seg som en anvendelig spiller som ble brukt i nesten alle posisjoner unntatt i mål. Juli 1991 tok Egil Olsen ham ut på landslaget uten verken å ha spilt i toppdivisjonen eller ha vært involvert på aldersbestemte landslag. Som innbytter for Gunnar Halle gjorde han sin landslagsdebut i et hjemmetap for  8. september 1991. Påfølgende landskamp fikk Johnsen sin første landskamp fra start, på høyre midtbane i et hjemmetap mot . I 1991 var Johnsen en av norsk fotball desidert mest ettertraktede spillere. Av klubbene som henvendte seg til Eik med ønske om å hente ham var syv i Eliteserien. I oktober 1991 var Johnsen på et treningsopphold hos . Den tyske storklubben skal angivelig ha vært interessert i å skrive kontrakt med ham. Men reglene tillot kun tre utenlandske spillere å spille av gangen og Bayern hadde på tidspunkt seks utenlandske spillere i stallen. Samtidig gjorde Johnsen det klart at han ikke ville godta en plass på Bayerns amatørlag. Valget falt til slutt på .

Da landslaget slo Bermuda 3-1 i en treningslandskamp i februar 1992 ble Johnsen utvist tidlig i andre omgang etter å ha fiket til en motstander som reaksjon på gjentagende stygt spill.

Hos Lyn ankom Ronny Johnsen et lag som hadde endt sesongen i forveien på fjerdeplass, og med ytterligere forsterkninger på plass hadde klubben store forhåpninger om videre framgang i 1992. Laget ble svekket av skader på Johnsen og andre nøkkelspillere, og endte opp med en litt skuffende femteplass. Johnsen fikk med seg 12 kamper og ett mål på et lag der han ble flyttet litt rundt på banen mellom midtstopper og angrep. Før sesongen 1993 hadde Lyn mistet flere nøkkelspillere. Ikke minst var tapet av midtbanestrateg Tom Sundby merkbart. Johnsen spilte nitten kamper og scoret fire mål for et Lyn som skuffet stort og endte sesongen med nedrykk. Han fortsatte å bli flyttet rundt i forskjellige posisjoner, både på klubblag og på landslag. Til VM-kvalifiseringskampen borte mot Tyrkia 10. november 1993, som endte med tap 1-2, stilte Norge med Ronny Johnsen som enslig spiss.

Sommeren 1993 imponerte han tilstrekkelig under en treningskamp mellom Lyn og  til at Premier League-klubben inviterte ham i oktober til prøvespill sammen med Øyvind Leonhardsen. Leonhardsen og Johnsen spilte en internkamp og en reservelagskamp mot  uten at oppholdet endte med overgang for noen av dem. Premier League-klubben  ønsket også Johnsen over på prøvespill.

Til tross for nedrykket, og interesse fra Rosenborg, Brann, Start, Bodø/Glimt og Lillestrøm, valgte Johnsen å bli i Lyn. Landslagssjef Olsen forsikret om at hva Lyn kunne tilby ville kunne være tilstrekkelig for å beholde plassen på landslaget. Ettersom landslaget var kvalifisert for spill i VM sommeren 1994, ble terminlistene i 1. divisjon tilpasset hans forventede VM-deltakelse. Imidlertid viste Lyn og Ronny Johnsen såpass sviktende form i sesonginnledningen at landslagstrener Egil Olsen ikke tok ham ut i VM-troppen. I stedet ble en leieavtale med varighet fra 3. juli 1994 frem til 31. desember 1996 fremforhandlet mellom Lyn og Lillestrøm, der klubbene ville dele en overgangssum ved en eventuell fremtidig overgang til utlandet. For Lyn var Johnsen blitt dyr i drift for en ambisiøs 1.-divisjonsklubb med sviktende resultater, mens Lillestrøm hadde behov for en erstatter på spissplass etter salget av Mons Ivar Mjelde til Austria Wien.

Etter VM i 1994 ble Ronny Johnsen utpekt av Egil Olsen som Rune Bratseths arvtager i Norges midtforsvar. Olsen identifiserte Johnsen som en spiller med forutsetninger ganske lik Bratseth sine i det begge var høyreiste med solid fysikk og stor fart. Tester viste at Johnsen var en av få norske spillere på toppnivå som holdt følge med Bratseths hurtighet. På klubbnivå var Johnsen fremdeles tiltenkt en spissrolle hos Lillestrøm, som ga tydelig uttrykk for misnøye med Olsens planer om å gjøre midtstopper av ham. Selv likte Johnsen seg også best som spiss. Ut 1994-sesongen spilte Johnsen spiss for Lillestrøm. Da Lillestrøm etter sesongslutt kjøpte tilbake Geir Frigård fra Kongsvinger, ble Johnsen satset på videre som midtstopper både på klubblag og landslag.

I november 1994 meldte  sin interesse for Johnsen, men klarte ikke komme til enighet med Lillestrøm om en avtale.

Sommeren 1995 ble han klar for den regjerende tyrkiske seriemesteren, Beşiktaş, for en overgangssum som gjorde ham til Norges dyreste fotballspiller.

I 1996 gikk Johnsen til den engelske storklubben Manchester United. Her hadde han stor suksess i flere år, der høydepunktet kom i 1999 da United og Johnsen vant «The Treble» med FA Premier League, FA-cupen og UEFA Champions League.

De senere årene i Manchester var Johnsen plaget av skader, og i 2002 gikk han til Aston Villa. I 2004 hadde han et opphold i Newcastle, før han i 2005 kom tilbake til Norge og Vålerenga fotball. Med Vålerenga vant han Tippeligaen i 2005. Johnsen la opp etter 2008-sesongen. Han jobber som ekspertkommentator i Canal+.

Alex Ferguson, hans trener under tiden i Manchester United, uttalte i 2021 at Johnsen var en av de tre mest undervurderte spillerne han hadde hatt gjennom de nesten 27 årene han ledet laget.

Johnsen begynte som trener i skolesystemet til Wang Toppidrett i Tønsberg. Etter mange år tilknyttet Wang og med fartstid fra styret i FK Tønsberg, ble Johnsen ansatt som trener for 3. divisjonsklubben Eik foran 2020-sesongen. Johnsen var trener for gamleklubben i to år. Han ga seg etter 2021-sesongen, hvor Eik endte på andreplass på tabellen bak lokalrival  som stakk av med opprykksplassen i avdelingen.

Meritter 
Manchester United
Premier League (4): 1996–97, 1998–99, 1999–2000, 2000–01
FA-cupen (1): 1999
UEFA Champions League (1): 1999
FA Charity Shield (2): 1996, 1997

Vålerenga
Tippeligaen: 2005
Norgesmesterskapet i fotball for menn (Cupen): 2008

Individuelt
Kniksens hederspris 2008.

Statistikk som spiller

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
  Profil på united.no

Norske fotballspillere
Norske fotballtrenere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Spillere i Fotball-VM 1998
Fotballspillere for Eik-Tønsberg
Fotballspillere for Lyn Fotball
Fotballspillere for Lillestrøm SK
Fotballspillere for Beşiktaş JK
Fotballspillere for Manchester United FC
Fotballspillere for Aston Villa FC
Fotballspillere for Newcastle United FC
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Norske fotballspillere i England
Norske fotballspillere i Tyrkia
Norske Champions League-vinnere
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Vinnere av Kniksenprisen
Ekspertkommentatorer (sport)
Personer fra tidligere Stokke kommune
Personer fra Sandefjord kommune