alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Jack A. Alhadeff

Jack Abraham Alhadeff (født 1943) er professor emeritus i biokjemi ved Lehigh University i USA. Alhadeff ledet universitetets forskning innen biokjemi.

Utdannelse 
Alhadeff har en doktorgrad (1972) fra University of Oregon Medical School.

Akademisk karriere 
Alhadeff kom til Lehigh som professor i biokjemi. Før dette hadde han vært postdoktor og førsteamanuensis i nevrovitenskap ved School of Medicine, University of California San Diego. 

Kort tid etter ankomsten til Lehigh ble Alhadeff utnevnt til direktør for avdelingen for biokjemisk vitenskap. Alhadeff opprettet et forskningslaboratorium i Mudd-bygningen og forsket om det biokjemiske grunnlaget for menneskelige sykdommer (på proteinnivå) inkludert cystisk fibrose, fukosidose, diabetes og kreft.

På Lehigh trente Alhadeff hovedfagsstudenter i laboratoriet sitt og produserte 17 doktorgrader i løpet av hans periode ved universitetet. Forskningsgruppen hans skrev en rekke akademiske artikler, disse ble referert til i biokjemiske og biomedisinske tidsskrifter.

Alhadeff avholdt en rekke presentasjoner om forskningen hans på lokale, nasjonale og internasjonale vitenskapelige møter.

Han trakk seg fra universitetet i 2010.

Priser 
Alhadeff fikk Briody prisen i 1988.

Referanser 

Professorer
Forskere fra USA
Madison Beer

Madison Elle Beer (født 5. mars 1999) er en amerikansk sanger. Hun ble født i New York, og hun begynte å publisere coverlåter på YouTube i tidlig 2012. Beer mottok en betydelig mengde mediedekning da Justin Bieber delte en lenke til en av hennes coverlåter. Hennes debutsingel, «Melodies», ble utgitt i 2013.

Beer utga i 2018 sin debut-EP, As She Pleases. Prosjektet inkluderte også singlene «Dead» og «Home with You», som begge ble sertifisert gull av RIAA. Året etter signerte Beer med Epic Records, og ga senere ut sitt debutstudioalbum, Life Support i 2021. Albumet inkluderte flere singler, inkludert «Selfish», som fikk gjennomslag på mediedelingsappen TikTok, noe som førte til singelens RIAAs gullsertifisering.

For utenom soloarbeidet hennes, har Beer vært stemmeskuespiller til den virtuelle karakteren Evelynn i League of Legends virtuelle band K/DA. Som medlem av gruppen har hun utgitt singlene «Pop/Stars» (2018) og «More» (2020). Hun har også opptrådt på fjernsynsserier som Todrick (2015) og RuPaul’s Drag Race (2020), og i filmen Louder Than Words (2013).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Sangere fra USA
Låtskrivere fra USA
Skuespillere fra USA
Jøder fra USA
Personer fra Jericho i New York
Personer fra Long Island
Stranded (film fra 1916)

Stranded er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av Lloyd Ingraham.

Handling 
H. Ulysses Watts er en omreisende skuespiller hvis karriere er på vei nedover, ettersom publikum har blitt langt mer interessert i kino eller vaudeville.

Skuespiller-troppen blir ranet av Stoner, og Watts tar seg deretter av en skadet ung trapes-artist.

Skuespillere 
 DeWolf Hopper Sr. som H. Ulysses Watts.
 Carl Stockdale som Stoner.
 Frank Bennett som hotell-eier.
 Loyola O'Connor som en mor.
 Bessie Love som en ung jente.

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1916
Homoeogenus

Homoeogenus er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede.

Utseende 
Små, bredt ovale, nokså flate, brunlige biller. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og sagtakkede. Hodet er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. Dekkvingene er brede og flate, ofte med dype punktstriper. Beina er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. Larvene ("water pennies") er flate, hos denne slekten ganske avlange. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår.

Levevis 

Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

Utbredelse 
Arten lever i Sørøst-Asia, fra India i vest til Filippinene i øst.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
 Underfamilien Eubriinae
 Slekten Homoeogenus Waterhouse, 1880
 Homoeogenus barclayi Lee, 2016
 Homoeogenus chinensis Lee & Yang, 1993
 Homoeogenus elongatus Lee & Yang, 1995
 Homoeogenus laosensis Lee & Yang, 1999
 Homoeogenus laurae Lee & Yang, 1993
 Homoeogenus maai Lee & Yang, 1999
 Homoeogenus punctatum Waterhouse, 1880
 Homoeogenus schoppei Lee, Freitag & Jäch, 2005

Eksterne lenker 

 

Chiles insekter
Biller formelt beskrevet i 1880
Psephenidae
Common Armoured Vehicle System

Common Armoured Vehicle System (CAVS) er et kjøretøysprogram for å utvikle og produsere et felles pansret 6×6 kjøretøy for Finland, Latvia, Sverige, Estland og Tyskland.  Kjøretøyet er utviklet og produsert av Patria i Finland, basert på deres XA-203 og XA-360-kjøretøyer..

Historie og utvikling 
30. august 2021 så skrev forsvarsdepartmentene i Finland og Latvia under en rammeavtale med Patria for CAVS, og samtidig bestilte Finland 160 kjøretøyer fra programmet og Latvia 200..  Prosjektet ble initialisert i 2019, og til å begynne med var også Estland part, men de avviklet senere samarbeidet..
3. november 2021 så mottok Latvias forsvar de fire første vognene, i PPK-utgave etter at personell hadde mottatt trening i bruk og vedliekhold i Finland måneden før.
4. april 2022 så erklærte Sverige at de gikk med i programmet.  Leveranse av de første vognene til Sverige var da planlagt å komme i 2025.  14. juni samme år så skrev Tyskland under en intensjonsavtale om å bli partner.

De finske vognene inngår i en større modernisering av hjulgående pansrede kjøretøyer i det finske forsvaret, hvor de samtidig pusser opp eldre XA-180, som vil bli omdisponert til lavere prioriterte avdelinger.  For Latvia så er det en utvidelse av kjøretøysparken til å også omfattende hjulgående panser i 6×6-konfigurasjon, hvor de tidligere bare har hatt 4×4.

Teknisk 
CAVS har sekshjulsdrift og uavhengig fjæring, og har en lastekapasitet på 8,5 tonn.  I utviklingen er det lagt vekt på at kjøretøyene skal være enkle å vedlikeholde, og ha stor grad av felles teknologi mellom de forskjellige lands varianter.

Utgangspunktet er at kjøretøyet skal være modulært og kan leveres med forskjellige grader av bepansring og utstyr.  I tillegg til mannskapet på to eller tre så er det plass til opp til ti utrustede infanterister, avhengig av vognas utrustning ellers.

Varianter 
Foreløpig er det bare levert et lite antall i PPK-konfigurasjon, men Patria annonserte i begynnelsen av 2022 at de kan levere varianter som ambulanse, kommandovogn og ingeniørvogn

Patria har også integrert Nemo bombekastersystem i en variant av vogna, som gir den en kapasitet for indirekte ild med en rekkevidde på 10 km.

Referanser

Eksterne lenker 
 Produsentens produktside

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Kjøretøymodeller introdusert i 2021
Patria
Therius

Therius er en slekt av biller der de fleste, men ikke alle, artene har karakteristiske kamformede antenner. De fleste artene lever i eller ved ferskvann, men noen er landlevende og beiter på mikroskopiske sopper.

Utseende 
Middelsstore (5,5–6 millimeter) kamfølerbiller.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er for det meste utbredt i det sørlige Afrika inkludert Madagaskar.

Systematisk inndeling 
Slekten blir noen ganger plassert i familien engbiller (Dascillidae).

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien kamfølerbiller, Ptilodactylidae Laporte de Castelnau, 1836
 Underfamilien Anchytarsinae
 Slekten Therius Guérin-Méneville, 1849
 Therius fulvipes Guérin-Méneville, 1849 
 Therius jaspideus Fairmaire, 1878 - Kina
 Therius luridipennis Guérin-Méneville, 1849
 Therius nitidissimus (Pic, 1914)
 Therius perrieri Pic, 1931
 Therius suturalis Guérin-Méneville, 1849
 Therius uniformis Pic, 1913

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kamfølerbiller
Biller formelt beskrevet i 1849
Electribius

Electribius er en slekt av biller som trolig er beslektet med smellere (Elateridae). Slekten er kjent både fra nålevende og fossile arter.

Utseende 
Små til middelsstore (2,5–10 mm), avlange biller, oversiden hårete. Hodet er stort og bredt med små fasettøyne. Antennene er nokså lange, 11-leddete og trådformede. Brystskjoldet (pronotum) er forholdsvis lite, bredere enn langt. Dekkvingene har en dyp lengdefure nær sømmen (sømstripe). Beina er slanke, med 5-leddete føtter.

Utbredelse i tid og rom 
De nålevende artene lever i Mellom-Amerika. Fossile arter er kjent fra rav fra Mexico (Miocen) og også fra baltisk rav (eocen).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien smellere (Elateroidea) (ev. ofam. Artematopodoidea)
 Familien Artematopodidae
 Underfamilien Electribiinae
 Slekten Electribius Crowson, 1973 - fire nålevende arter fra Mellom-Amerika og seks fra rav
 †Electribius balticus Hörnschemeyer, 1998
 Electribius crowsoni Lawrence, 1995
 †Electribius friederichi Hörnschemeyer, 1998
 †Electribius gorskii Háva, 2015
 Electribius llamae Gimmel & Bocakova, 2015
 †Electribius oligocenicus Crowson, 1973
 †Electribius palaeomexicanus Wu et al., 2015
 †Electribius procerus Hörnschemeyer, 1998
 Electribius relictus Arriaga-Varela & Escobar, 2014
 Electribius similis Lawrence, 1995

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Electribius crowsoni fra Delta interactive key - bilde 

Biller formelt beskrevet i 1973
Smellere
Euanoma

Euanoma er en slekt av biller med en ganske begrenset utbredelse. Disse billene er kjent fra Sør-, Mellom- og Øst-Europa og fra Lilleasia. Larvene, men ikke de voksne billene, har lysorganer og kan lyse i mørket (bioluminescens). Lite er kjent om biologien til disse billene, men larvene til Omalisum fontisbellaquei lever mellom løvstrø der de spiser tusenbein av slekten kuletusenbein (Glomeris spp.).

Utseende 
Små til middelsstore, slanke, mørkbrunlige biller, kroppen er fint hårete. Hodet har små men sterkt utstående fasettøyne, antennene er 11-leddete, ganske lange og perlekjedeformede. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet, noe smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er smale, parallellsidige, med 9-10 tydelige punktrekker, gjerne med lyse "skuldre". Beina er slanke.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Europa, og i Lilleasia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien Omalisidae Lacordaire, 1857
 Slekten Euanoma Reitter, 1889 
 Euanoma argonauta Kazantsev, 2012
 Euanoma caligo (Kazantsev, 2012)
 Euanoma curvata Kundrata & Bocak, 2007
 Euanoma elongata Pic, 1932
 Euanoma flavangula Spåth, 1898
 Euanoma ionica (Pic, 1901)
 Euanoma kolchica Kazantsev, 2012
 Euanoma marketae Kundrata & Bocak, 2007
 Euanoma obscura (Pic, 1901)
 Euanoma plonskii Kundrata, Sormova & Kakiopoulos, 2018
 Euanoma reitteri (Pic, 1901)
 Euanoma semitestacea (Pic, 1907)
 Euanoma starcki Reitter, 1889 
 Euanoma subimpressa Pic, 1901
 Euanoma svihlai Kundrata & Bocak, 2007
 Euanoma trabzonensis Kundrata, Sormova & Kakiopoulos, 2018
 Euanoma vavrai Kundrata, Sormova & Kakiopoulos, 2018
 Euanoma wittmeri Kundrata, Sormova & Kakiopoulos, 2018

Eksterne lenker 
 

Biller
Biller formelt beskrevet i 1889
Calochromus

se tekst i artikkelen

Calochromus er en bille i underfamilien snuterødvinger i familiegruppen rødvinger.

Utseende 
Hodet er noe snuteformet forlenget framover. Det er kort, men synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Antenner har elleve ledd og er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene. Brystskjoldet (pronotum) har en nær kvadratisk form, med en markert og noe oppstående sidekant. Alle føtter har fem ledd. På farge har de ulike kombinasjoner av rødt og svart.

Levevis 
Voksne (imago), finnes ofte i skogkanter og ikke sjeldent på blomster av skjermplanter.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i varme områder av den Gamle verden.

Systematisk inndeling 

 orden biller (Coleoptera)
 underorden Polyphaga
 overfamilie Cantharoidea
 familien  rødvinger (Lycidae)
 underfamilie snuterødvinger (Calochrominae) 
 Slekten Calochromus Guérin-Méneville, 1833
 Underslekten Calochromus (i snever forstand)
 Calochromus apicalis (Hope, 1831)
 Calochromus conveniens Kleine, 1926
 Calochromus costulatus Kleine, 1928
 Calochromus darjeelingensis Bourgeois, 1883
 Calochromus dimidiatus LeConte, 1875
 Calochromus diversus Kleine, 1925
 Calochromus fervens LeConte, 1881
 Calochromus formosanus Nakane, 1969
 Calochromus harauensis Motyka & Bocak, 2015
 Calochromus impressipes Pic, 1913
 Calochromus kaschmirensis Kleine, 1928
 Calochromus kelantanensis Motyka & Bocak, 2015
 Calochromus lamellatus Kleine, 1926
 Calochromus macropalpis Kleine, 1926
 Calochromus monticola Kleine, 1930
 Calochromus nagaii Nakane, 1961
 Calochromus nigroviitatus Pic, 1925
 Calochromus orbatus Waterhouse, 1877
 Calochromus pallidulus Kleine, 1926
 Calochromus pallidus Pic, 1925
 Calochromus perfacetus (Say, 1825)
 Calochromus quadraticollis Bourgeois, 1889
 Calochromus robusticollis Pic, 1942
 Calochromus rubrovestitus Nakane & Ohabayashi, 1955
 Calochromus ruficollis LeConte, 1875
 Calochromus samuelsoni Ramsdale, 2007
 Calochromus sangkangensis
 Calochromus sanguinosus Kleine, 1950
 Calochromus serraticornis Kleine, 1928
 Calochromus shirozui Nakane, 1969
 Calochromus singaporensis Pic, 1925
 Calochromus slevini Van Dyke, 1918
 Calochromus sororius Kleine, 1926
 Calochromus subparallelus Pic, 1925
 Calochromus sungkangensis Nakane, 1969
 Calochromus testaceocinctus Pic, 1938
 Calochromus thibetanus Pic, 1916
 Calochromus triguttatus Kleine, 1928
 Underslekten Escalonius Motyka & Bocak, 2018
 Calochromus amabilis Lea, 1899

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 11. (344 sider)  ISBN 8712166936
 Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker 
 
 Norsk entomologisk forening

Rødvinger
Nymphister

se systematisk inndeling

Nymphister er en slekt av stumpbiller.

Levevis 
Artene lever sammen med hærmaur i slekten Eciton.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika (Costa Rica, Panama).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
 Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
 Slekten Nymphister Reichensperger, 1933
 Nymphister kronaueri von Beeren & Tishechin, 2017
 Nymphister monotonus (Reichensperger, 1938)
 Nymphister rettenmeyeri Tishechin & Mercado Cárdenas, 2012
 Nymphister simpliccimus Reichensperger, 1933

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 
 Antwiki - Nymphister 
 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 1933
Amandaprisen 2022

Amandaprisen 2022 var den 38. utdelingen av Amandaprisen og ble arrangert 20. august 2022. Utdelingen fant sted i Festiviteten i Haugesund konserthus i forbindelse med den 50. utgaven av Den norske filmfestivalen. Prisen gjaldt filmer som hadde premiere på norske kinoer i perioden 1. juli 2021 til 30. juni 2022.

Joachim Triers film Verdens verste menneske vant flest priser med fem, blant dem klassene beste norske kinofilm og folkets Amanda, mens Eskil Vogts film De uskyldige vant fire priser. Eskil Vogt vant to priser: beste regi for De uskyldige og beste filmmanus sammen med Joachim Trier for Verdens verste menneske. Filmprodusent  ble tildelt Amandakomiteens ærespris. Det var ingen endringer i priskategoriene og det ble delt ut totalt 22 priser. De nominerte ble offentliggjort 15. juni 2022. Verdens verste menneske fikk flest nominasjoner med 12 mens De uskyldige fikk 10 nominasjoner. Vinneren av publikumsprisen Folkets Amanda blir kåret gjennom avstemning på nrk.no. Fem filmer var kvalifisert til nominasjon i klassen ut fra seertall. Utdelingen ble ledet av Odd-Magnus Williamson og ble overført på NRK2.

Vinnere og nominerte 
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.

Referanser

Kilder
Paleo-europeiske språk

Paleo-europeiske språk, eller gammel-europeiske språk, er for det meste ukjent språk som ble talt i Europa forut for utbredelsen av de indoeuropeiske og uralske språk gjennom invasjoner i bronsealderen fra den eurasiske steppen av pastoralt landbruk. Etterkommerne av disse folkene snakker språk som dominerer Europa idag. Idag snakker den store majoriteten av Europas folk indoeuropeiske språk, men frem til bronsealderen dominerte paleoeuropeiske språk Europas lingvistiske kart.

Referanser
The Tarantula

The Tarantula er en amerikansk stumfilm fra 1916, regissert av George D. Baker.

Skuespillere 
 Edith Storey som Chonita Alvarado.
 Antonio Moreno som Pedro Mendoza.
 Charles Kent som Van Allen.
 Eulalie Jensen som Donna Luz.
 L. Rogers Lytton som Senor Alvarado.
 Harry Hollingsworth som Teddy Steele.
 Emanuel A. Turner som Beauty Smythe.
 Raymond Walburn som Saunders.
 Harold Foshay som Brokaw.
 Templar Saxe som Fernandez.

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1916
Huntigeren

Huntigeren (originaltittel: Tigre reale) er en italiensk stumfilm fra 1916, regissert av Giovanni Pastrone.

Handling 
Frau Natka er en russisk grevinne med en problematisk fortid, og en enda mer usikker fremtid.

Grevinnen var tidligere gift med en revolusjonær, frem til ekteskapet deres endte i tragedie.

Skuespillere 
 Pina Menichelli som Grevinne Natka.
 Alberto Nepoti som Giorgio la Ferlita.
 Febo Mari som Dolski.
 Valentina Frascaroli som Erminia.
 Ernesto Vaser som Il droghiere.

Referanser

Eksterne lenker 

Italienske stumfilmer
Filmer fra 1916
Craque Neto

José Ferreira Neto, kjent som Craque Neto eller bare Neto, er en brasiliansk sportskommentator og tidligere fotballspiller.

Neto var en venstrebent midtbanespiller med god nærteknikk som særlig markerte seg som en god dødball-eksekutør.

Etter s skuffende innsats i VM-sluttspillet i 1990, satset den nyansatte treneren Paulo Roberto Falcão på å bygge et lag av hjemlige spillere rundt Netos offensive kvaliteter. Til Copa América i 1991 startet Neto turneringen som lagets kaptein. Etter et tomålstap for  mistet Falcão tilliten til ham og plasserte ham på benken resten av turneringen. Som følge av at Brasil endte turneringen på andreplass bak , mistet Falcão jobben, og Carlos Alberto Parreira overtok. Under Parreiras ledelse falt Neto ut av landslagsbildet. Han fikk én enslig sjanse i en vennskapskamp mot  i mars i 1993. Kampen ble hans siste iført landslagsdrakten.

Netos karriere var skjemmet av uenigheter med dommere og trenere. På høsten i 1991 pådro han seg en fire måneders utestengelse for å ha spyttet dommeren José Aparecido de Oliveira i ansiktet da han ble gitt gult kort for en stygg takling på César Sampaio.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Brasilianske fotballspillere
Fotballspillere for Guarani FC
Fotballspillere for São Paulo FC
Fotballspillere for Millonarios FC
Fotballspillere for Santos FC
Fotballspillere for SE Palmeiras
Fotballspillere for Sport Club Corinthians Paulista
Fotballspillere for Clube Atlético Mineiro
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Brasil under Sommer-OL 1988
Fotballspillere under Sommer-OL 1988
Olympiske medaljevinnere i fotball
Personer fra Erechim
Omalorphanus

Omalorphanus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
En liten, avlang, fint hårete, halvblankt svart kortvinge. Hodet er ganske stort og bredt med små fasettøyne, antennene er trådformede og noe lengre enn hode + pronotum. Pronotum er omtrent så bredt som hodet, rundet med markert siderand. Dekkvingene er ganske korte, rundede. Bakkroppen er avlangt oval, en del bredere enn forkroppen.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Oregon (Cascade Range).

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
 Stammen Anthophagini Thomson, 1859
 Slekten Omalorphanus Campbell & Chandler, 1987
 Omalorphanus aenigma Campbell & Chandler, 1987

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 

 

Punktøyekortvinger
Biller formelt beskrevet i 1987
USAs insekter
Maurício (fotballspiller)

Maurício de Oliveira Anastácio (født 1962), kjent som Maurício, er en brasiliansk tidligere fotballspiller.

Maurício er best kjent for å ha scoret målet for  i finalen av Campeonato Carioca i 1989 som vant klubben dens første trofé på 21 år.

I 1990 hentet  ham til spansk seriefotball. Maurício spilte nitten kamper og scoret to mål for Celta Vigo i 1989/90-sesongen under et opphold som endte med nedrykk fra Primera División.

Under Paulo Roberto Falcãos landslagsledelse fikk Maurício sin enslige opptreden for  som innbytter i en vennskapskamp mot  i februar 1991.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil hos BDFutbol

Brasilianske fotballspillere
Fotballspillere for Botafogo de Futebol e Regatas
Fotballspillere for SC Internacional
Fotballspillere for Celta de Vigo
Fotballspillere for Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense
Fotballspillere for Associação Portuguesa de Desportos
Fotballspillere for Ulsan Hyundai FC
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 50 meter brystsvømming menn

50 meter brystsvømming menn er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømming 2022 i Budapest i Ungarn 20. og 21. juni 2022.

Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:

Resultater

Forsøksheat
Forsøksheatene startet 20. juni klokken 09:00.

Finale
Finalen startet 21. juni klokken 19:11.

Referanser

Bryst 0050 meter, menn
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 50 meter fri kvinner

50 meter fri kvinner er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn 24. og 25. juni 2022.

Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:

Resultater

Forsøksheat
Forsøksheateme startet 24, juni klokken 09:00.

Semifinaler
Semifinalene startet 24. juni klokken 18:17.

Finale
Finalen fant sted 25. juni klokken 18:47.

Referanser

Fri 0050 meter, kvinner
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 1500 meter fri menn

1500 meter fri menn er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn 24. og 25. juni 2022.

Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:

Resultater

Forsøksheat
Forsøksheatene startet 24. juni klokken 10:11.

Referanser

Fri 1500 meter, menn
Svømming under VM i svømmesport 2022 – 50 meter ryggsvømming menn

50 meter rygg menn er en svømmeøvelse som blir arrangert under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn 24. og 25. juni 2022.

Rekorder
Før konkurransene var gjeldende verdens- og mesterskapsrekorder som følger:

Resultater

Forsøksheat
Forsøksheatene startet 24. juni klokken 09:23.

Semifinaler
Semifinalene startet 24. juni klokken 19:09.

Referanser

Rygg 0050 meter, menn