alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Liste over vinnere av Alarmprisen

Liste over vinnere av Alarmprisen er en oversikt over alle vinnere av Alarmprisen fra 2001 til 2007 da prisen ikke har blitt delt ut etter dette. Prisen er hovedsakelig forbeholdt en utvidet forståelse av Pop/Rock-sjangeren, med blant annet heavy metal som en vanlig kategori. Kategoriene har endret seg i løpet av prisens levetid og enkelte priser har vært forbeholdt en enkelt utdeling, mens andre alltid har vært med.

Listen

Referanser

Eksterne lenker 
 Alarmprisens hjemmeside
Tveitevannet

Tveitevannet eller Tveitevatnet er et vann mellom Løvstakken og Ulriken i Årstad bydel i Bergen i Hordaland. Langs Tveitevannet ligger Slettebakken kirke, Slettebakken skole og Sletten senter. Her er også bybanestopp.

Vannforurensning 
Tveitevannet er det området med høyest forurensning av polyklorerte bifenyler (PCB) i ferskvann i Norge. Problematikken er godt kjent og ble påvist av Norsk institutt for vannforskning (NIVA) i perioden 1993 til 1997 som ledd av den første omfattende kartleggingen av tjærestoffer, PCB og flere andre miljøgifter i bunnsedimenter i 69 innsjøer i Sør- og Midt-Norge.

Bergen kommune planla å koble Tveitevannet til Fjøsangervassdraget via et rørløp under Elvebakken, i tilslutning til en åpen kanal mellom Solheimsvannet og Kristiansborgvannet. Men planen måtte skrinlegges takket være invasjon i Tveitevannet av vasspest, en uønsket art som er nærmest umulig å bli kvitt når den først har fått feste. Tveitevannet har i dag utløp i Nordåsvannet, men det er ingen risikofaktor fordi vasspest ikke overlever i saltvann.

Referanser 

Innsjøer i Bergen kommune
Forurensning
Arkitekturåret 1781

Arkitekturåret 1781 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1781.

Bygninger

Priser
 Grand Prix de Rome, arkitektur: (ukjent).

Fødsler
 13. mars – Karl Friedrich Schinkel, arkitekt fra Preussen (død 1841)
 27. mars - Johann Claudius von Lassaulx, arkitekt fra Preussen (død 1848)
 Robert Mills, amerikansk arkitekt og kartograf (død 1855)
 Robert Smirke, engelsk arkitekt (død 1867)

Dødsfall
30. august - Georg David Anthon, tyskdansk arkitekt (født 1714)
Arkitekturåret 1714

Arkitekturåret 1714 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1714.

Hendelser

Bygninger
 St Alfege's Church i Greenwich, London, utformet av Nicholas Hawksmoor.

Fødsler
 Georg David Anthon, tyskdansk arkitekt (død 1781)

Dødsfall
 5. februar - Carlo Fontana, italiensk arkitekt (født 1634)
 29. april - Antonio Riva, sveitsisk arkitekt og byggmester (født 1650)
 21. juni - Paul du Ry, fransktysk ingeniør, overhoffbyggmester og arkitekt (født 1640)
 23. juni - Andreas Schlüter, tysk arkitekt og billedhugger (født 1659/60)
 3. juli - Paolo Amato, italiensk arkitekt (født 1634)
 9. desember - Johann Friedrich Nette, tysk ingeniøroffiser og arkitekt (født 1672)
 Pietro Perti, italiensk arkitekt (født 1648)
 Andreas Schlüter, polsk (prøyssisk) arkitekt og billedhugger (født ca. 1660)
Hei! Har du noe å spørre om?

Hei! Har du noe å spørre om? er navnet på et innringingsprogram for gutter og jenter under 15 år som gikk på NRK Radio i over ti år fra 1970-årene til 1980-årene. Her kunne barn og ungdom ringe inn og spørre om alt mulig mellom himmel og jord. I programmet var det også mulighet for barn og unge å fortelle om gleder og bekymringer i hverdagen på direkten.

Når det var temasendinger hadde man gjerne også med en spesialist på emnet.

Programmet brøt tradisjonen med de studiotunge barnprogrammene. Her kunne man få den friske umiddelbarheten som barn ofte uttrykker.

Utmerkelser 
Programleder Knut Røe mottok Hirschfeldtprisen i 1984 «for fremragende innsats for økt forståelse og samfølelse mellom samfunnsgrupper.» Den var en forløper for Den store journalistprisen.

Referanser 

Radioprogrammer på NRK Radio
Norske barneprogrammer på radio
Norske ungdomsprogrammer på radio
Norske radioprogrammer fra 1970-årene
Norske radioprogrammer fra 1980-årene
Flash Crash

Flash Crash var et amerikansk børskrakk den 6. mai 2010 med en umiddelbar opphenting. Det var den nest største poengsving, 1010.14 poeng, og den største en-dags poengnedgang, 998,5 poeng, på intradag basis i Dow Jones Industrial Average historie.

De første rapportene indikerte at hendelsen kan ha blitt utløst av en "Fat Finger Trade" ("Pølsefinger-handel"), en utilsiktet stor salgsordre for aksjer i Procter & Gamble, som igjen utløste massive algoritmiske handels-ordre om å dumpe aksjer. Enkelte analytikere var skeptiske til denne hypotesen, og antydet at bevisst markedsmanipulasjon kunne ligge bak. Andre har sagt det kan ha vært knyttet til korte posisjoner, i form av salgsopsjoner på S & P 500 rett før ulykken, eller en bevegelse i kursen for US Dollar mot japanske Yen.

Årsaken til fallet forble ukjent, men etterforskere fokuserte på en rekke mulige årsaker, inkludert en gjensid påvirkning mellom data-automatiserte handler, eller muligens en menneskelig feil gjort av aksjemeglere. Innen helgen hadde regulatorer avvist muligheten for menneskelig feil og fokusert på automatiserte handler. Andre spekulerer i at en "intermarket sweep order" (en ordre som skal begrenses til ett marked) kan ha spilt en rolle i å utløse ulykken.
Den 11. mai antydet The Wall Street Journal at et stort kjøp av salgsopsjoner av hedgefondet Universa Investments kort tid før ulykken kan ha vært blant de viktigste årsakene.

14. mai dukket det opp rapporter som tyder på at hendelsen kan ha blitt utløst av en enkelt salg på 75.000 "e-mini" kontrakter til en verdi på rundt $ 4 milliarder av Kansas-firmaet "Waddell & Reed" på Chicago Mercantile Exchange.

Økonomisk historie
Hendelser i 2010
Børskrakk
Rajamangala National Stadium

Rajamangala National Stadiums () er det nasjonale stadion til Thailand og hjemmebane for det Thailandske herrelandslaget. Det ligger i Khwaeng Hua Mak, Bangkok Khet Bang Kapi og ble offisielt åpnet i 1998.

Friidrettsarenaer
Fotballstadioner i Thailand
Bangkok
1998 i Asia
Byggverk fullført i 1998
In the Garden (sang)

«In the Garden» er en amerikansk gospelsang med melodi og tekst av C. Austin Miles (1868–1916), en forhenværende farmasøyt som tjente som redaktør og manager for Hall-Mark publishers i 37 år. Ifølge en kvinne, som var Miles' barnebarnsbarn, ble sangen skrevet «i en kald, dyster og utett kjellerleilighet i New York, som ikke en gang hadde et vindu, enda meget mindre en utsikt mot hagen».

Sangen ble først publisert i 1912 og popularisert under Billy Sundays evangeliske kampanje av to medlemmer av hans stab, Homer Rodeheaver og Virginia Asher.

Roy Rogers and Dale Evans with vocal quartet and orchestra spilte den inn i Hollywood 3. mars 1950. Sangen ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 21-0344 (i USA) og av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognumrene IP 875 og JD 393. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L. 3412.

En innspilling fra 18. juni 1958 med Perry Como var en del av hans album When You Come to the End of the Day (RCA Victor LSP-1885)

The Norwegian guitarist Eystein Raude, accompanied on the Hammond-orgel by Hermund Tronvik. Innspilt i mai 1965. Utgitt på EP-platen Revival Melodies by Åge Samuelsen (Harmoni HEP 238).

Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet God Is Love: The Gospel Sessions i 2001.

I filmer

«In the Garden» ble fremført i avslutningsscenen til filmen Places in the Heart og av Ronee Blakely i Robert Altmans film Nashville 

Den ble også sidestilt med «Blue Tail Fly» nesten i begynnelsen av Merchant/Ivorys filmatisering av Carson McCullers' roman, The Ballad of the Sad Café.

Norsk versjon

Den norske tittelen er «Jeg vandrer i skyggens lund».

Innspillinger

Adventkirkens musikklag, Sandefjord. Dir. Sverre Valen. Innspilt i januar 1959. Utgitt på singlen Harmoni HS 113.
Arvid Gundersen med Kristiansandstersetten. Utgitt på singlen Odeon ND 7393 i 1960. og på EP-platen Odeon GEON 52.
Anne Lofthus m. E.Raude, gitar og H. Tronvik, Hammond-org. Som «I skyggens lund». Innspilt 22. januar 1964. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP 202
Arne Aano. Blant annet utgitt på CD-platen Arne Aanos beste – Slepp himlen i sjela di inn'' (Lynor LYNOR0903) i 2009.

Referanser

Sanger fra USA
Sanger fra 1912
Xiejiaji

Xiejiaji (kinesisk: 谢家集区; pinyin: Xièjiājí Qū) er et bydistrikt i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Huainan.

Bydistriktet har et areal på 273 km² og teller ca. 330 000 innbyggere (2004).

Eksterne lenker 
 Lokalregjeringens hjemmesider 

Xiejiaji
Den etiopisk-katolske kirke

Den etiopisk-katolske kirke er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den alexandrinske ritus og bruker geez som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den etiopisk-katolske kirke har omtrent 210 000 tilhengere, hovedsakelig i Etiopia og Eritrea.

Særkirkens overhode er erkeeparken av Addis Abeba, for tiden Berhaneyesus Demerew Souraphiel (siden 1999). Den etiopisk-katolske kirke er organisert i fem eparkier (bispedømmer), hvorav ett er erkeeparkiet:
 Addis Abeba erkeeparki   
 Adigrat eparki   
 Asmara eparki   
 Barentu eparki   
 Keren eparki

Historie 
Bortsett fra et mislykket katolsk misjonsforsøk gjennom jesuitter i andre halvdel av 1500-tallet og første halvdel av 1600-tallet, var koptisk-ortodoks kristendom Etiopias og Eritreas nesten enerådende religion. På midten av 1800-tallet begynte den romersk-katolske prefekten i Etiopia, Justinus de Jacobis, å forrette gudstjenester etter aleksandrinsk ritus, noe som skapte grunnlaget for den etiopisk-katolske kirka.

Det etopisk-katolske prefekturet med sete i Addis Abeba ble grunnlagt i 1839, opphøyet til apostolisk vikariat i 1847, til apostolisk eksarkat i 1951 og til erkeeparki i 1961. De resterende eparkiene ble opprettet mellom 1961 (Asmara, [ordinariat fra 1930] og Adigrat [prefektur siden 1937]) og 1995 (Barentu og Keren).

Katolikker utgjør i dag en veldig liten del av befolkningen i begge land. Enda mindre er andelen av romersk-katolikker. I Eritrea ble det romersk-katolske vikariatet opphevet i 1995, slik at de få romersk-katolske troende blir tatt hånd om i det etiopisk-katolske hierarkiet. I Etiopia er det romersk-katolske bispedømmet Emdeber et suffraganbispedømme under det etiopisk-katolske erkeeparkiet Addis Abeba.

Se også 
 Den etiopisk-ortodokse kirke

Eksterne lenker 
 Kirkens hjemmeside
 «Giga-Catholic Information» om den etiopisk-katolske kirkens hierarki (engelsk)

Orientalsk katolisisme
Kristendom i Eritrea
Kristendom i Etiopia
Den belarusiske gresk-katolske kirke

Den belarusiske gresk-katolske kirke (eller belarusisk-katolske kirke) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den bysantinske ritus og bruker kirkeslavisk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den belarusiske gresk-katolske kirke har omtrent 10 000 tilhengere, hovedsakelig i Belarus. Bare ca. 0,1 % av den belarusiske befolkningen er gresk-katolsk, og kirken er dermed betydelig mindre enn både den russisk-ortodokse (80 %) og den romersk-katolske kirke (11 %).

Kirken har sin opprinnelse i kirkeunionen i Brest i 1596, da tidligere ortodokse kristne aksepterte paven som overhode. Gjennom undertrykkelsen i Det russiske riket hadde de fleste tilhengere returnert til ortodoks kristendom innen utgangen av 1800-tallet. I mellomkrigstiden lå de siste belarusisk-katolske menighetene i det østlige Polen, der paven opprettet et kortvarig belarusisk-katolsk eksarkat i 1940. Da disse områdene etter andre verdenskrig falt til Sovjetunionen, ble kirken også her tvangsforent med den russisk-ortodokse kirke.

Etter Belarus uavhengighet i 1991 var det igjen mulig for de gjenværende gresk-katolikkene å opprette menigheter. På grunn av deres ringe tall har ikke paven opprettet egne strukturer for de troende, slik at de sogner til romersk-katolske bispedømmer i Belarus.

Se også 
 Den katolske kirke i Belarus

Eksterne lenker 
 

Orientalsk katolisisme
Kristendom i Hviterussland
Den italo-greske kirke

Den italo-greske kirke (eller italo-albanske kirke) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den bysantinske ritus og bruker gresk og albansk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den italo-albanske katolske kirke har omtrent  tilhengere, hovedsakelig i Italia.

Den italo-greske kirke er organisert i tre immediate strukturer, som vil si at de er direkte underordnet paven. Det er snakk om to eparkier og ett territorialabbedi, som alle ligger i Italia:
 Lungro eparki (albansk Ungra)
 Piana degli Albanesi eparki (albansk Hora e Arbëreshëvet)
 Santa Maria di Grottaferrata territorialabbedi

Klosteret ble allerede grunnlagt med bysantinsk («gresk») ritus i 1004, dvs. før det store skisma (1054) mellom den ortodokse (bysantinske) og den katolske (romerske) kirke. Klosteret beholdt etter skismaet den bysantinske ritus, men forble underlagt paven. Dermed har den italo-greske kirke i motsetning til de fleste andre orientalske katolske kirker aldri vært adskilt fra Roma. Tilhengerne av kirken var opprinnelig hovedsakelig personer med gresk opphav.

Kirkens øvrige sogn oppstod mot slutten av 1400-tallet, da rundt  albanere flyktet fra de osmanske erobringene til Italia. De slo seg ned i Syd-Italia og på Sicilia (se arbëreshë). Kirken skiftet dermed etter hvert karakter fra gresk til albansk. Det opprinnelige navnet den italo-greske kirke har derfor også veket for den nåværende betegnelsen, den italo-albanske kirke.

De to eparkiene med tilsammen 42 sogn ble opprettet i hhv. 1919 (Lungro) og 1937 (Piana degli Albanesi).

Eksterne lenker 
 «Giga-Catholic Information» om den italo-albanske kirkens hierarki (engelsk)

Orientalsk katolisisme
Kristendom i Italia
Den rumenske gresk-katolske kirke

Den rumenske gresk-katolske kirke (eller rumensk-katolske kirke) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den bysantinske ritus og bruker kirkeslavisk og rumensk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den rumenske gresk-katolske kirke har omtrent 780 000 tilhengere, hovedsakelig i Romania og USA. I Romania er ca. 1 % av befolkningen gresk-katolsk, og kirken er dermed betydelig mindre enn både den rumensk-ortodokse (87 %) og den romersk-katolske kirke (5 %).

Særkirkens overhode er storerkebiskopen av Făgăraș og Alba Iulia, som har sitt sete i Blaj. Nåværende storerkebiskop er Lucian Mureșan (erkebiskop siden 1994, opphøyet til storerkebiskop i 2005).

Struktur 
Den rumensk-katolske kirke er organisert i seks eparkier (bispedømmer):
 FĂGĂRAȘ OG ALBA IULIA STORERKEBISPEDØMME   
 Kirkeprovinsen Romania
 Cluj-Gherla eparki   
 Lugoj eparki   
 Maramureș eparki   
 Oradea Mare eparki   
 Eksempt (direkte underlagt storerkebiskopen)
 Canton eparki

Historie 
Etter at Karpatbekkenet hadde falt til Østerrike i 1687, begynte jesuitter å misjonere den ortodokse befolkningen. Dette førte i 1700 til en union med den katolske kirke. I begynnelsen sognet de rumensk-katolske menighetene til Esztergom erkebispedømme, men paven opprettet i 1853 Făgăraș-Alba Iulia erkebispedømme som metropolitanbispedømme for en egen rumensk-katolsk kirkeprovins.

Etter første verdenskrig tilfalt området Romania. På dette tidspunktet hadde kirken om lag 1,5 millioner tilhengere. Etter andre verdenskrig ble den rumensk-katolske kirken forbudt av den kommunistiske regjeringen og tvangsforent med den rumensk-ortodokse kirke. Den rumensk-katolske kirken ble av eksilrumenere bragt til USA, der pave Johannes Paul II opprettet et eparki i Canton, Ohio. I Romania fortsatte kirken sin aktivitet i undergrunnen frem til kommunismens fall, slik at Johannes Paul kunne gjenopprette de fem rumensk-katolske eparkiene i 1990. Opphøyelsen av Făgăraș-Alba Iulia til storerkebispedømme skjedde i 2005 gjennom pave Benedikt XVI.

Eksterne lenker 
 Kirkens hjemmeside (rumensk)
 «Giga-Catholic Information» om den rumensk-katolske kirkens hierarki (engelsk)

Orientalsk katolisisme
Kristendom i Romania
Den russiske gresk-katolske kirke

Den russiske gresk-katolske kirke (eller russisk-katolske kirke) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den bysantinske ritus og bruker kirkeslavisk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den russiske gresk-katolske kirke har omtrent 3500 tilhengere, hovedsakelig i Russland.

Katolisismen ble tillatt i Russland av tsar Nikolaj II av Russland i 1905, noe som førte til grunnleggelsen av enkelte katolske sogn med bysantinsk ritus. De troende var tidligere russisk-ortodokse kristne. Paven sammenfattet disse sognene i 1917 til det russisk-katolske eksarkatet Russland. 1924 ble dessuten eksarkatet Harbin opprettet i Kina. Begge eksarkatene har vært vakante lenge (siden hhv. 1935 og 1955), og de få tilhengerne ivaretas i praksis av de romersk-katolske biskopene i Russland.

Orientalsk katolisisme
Kristendom i Russland
Arkitekturåret 1833

Arkitekturåret 1833 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1833.

Bygninger
 Carlton House Terrace i London, utformet av John Nash, fullføres.
 Vermont State House i Montpelier, Vermont, USA, utformet av Ammi B. Young blir fullført.

Priser
 C.F. Hansen-medaljen: Michael Gottlieb Bindesbøll
 Prix de Rome, arkitektur: Victor Baltard.

Fødsler
20. juli : Karl Freiherr von Hasenauer, østerriksk arkitekt (død 1894)
31. juli
Édouard Deperthes, fransk arkitekt (død 1898)
Henrik Thrap-Meyer, norsk arkitekt (død 1910)
 16. august - Ole Olsen Scheistrøen, norsk arkitekt og byggmester (død 1921)
Conrad Fredrik von der Lippe, norsk arkitekt (død 1901)

Dødsfall
31. mai – Nicolai Wilhelm Gedde, norsk arkitekt og offiser (født 1779) 
18. desember – Jean-Charles Krafft, fransk arkitekt (født 1764)
Den rutenske gresk-katolske kirke

Den rutenske gresk-katolske kirke (eller rutensk-katolske kirke) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den bysantinske ritus og bruker kirkeslavisk og ukrainsk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den rutenske gresk-katolske kirke har omtrent 650 000 tilhengere, hovedsakelig i Ukraina, Tsjekkia og USA. Bare ca. 0,8 % av den ukrainske befolkningen er rutensk-katolsk, og kirken er dermed betydelig mindre enn både den russisk- og ukrainsk-ortodokse kirke (til sammen 65 %), den ukrainsk-katolske (8 %) og den romersk-katolske kirke (2 %).

Navnet er avledet av den noe uskarpe betegnelsen rutensk for rusinere eller andre østslaviske folk i Karpatregionen. Gresk-katolsk betegner kirkens bysantinske ritus.

Struktur 
Den rutensk-katolske kirke er organisert i fem eparkier (bispedømmer), hvorav ett er et erkeeparki (kursivert i listen). I tillegg kommer et eksarkat (mindre skrifttype i listen).

 Kirkeprovinsen Pittsburgh
 Pittsburgh erkeeparki   
 Parma eparki   
 Passaic eparki   
 Phoenix eparki   
 Immediat (direkte underlagt paven)
 Mukatsjeve eparki   
 eksarkatet Den tsjekkiske republikk

Historie 
Den rutenske gresk-katolske kirke ble grunnlagt i Uzjhorod i 1646, da 65 ortodokse prester inngikk en union med den katolske kirke. I løpet av hundre år var Øst-Karpatene (dvs. Karpato-Ukraina og dagens østlige Slovakia og nordøstlige Ungarn) fullstendig omvendt til katolisismen. I begynnelsen sognet de rutensk-katolske menighetene til Eger bispedømme, men paven opprettet i 1771 Mukatsjeve eparki som et eget rutensk-katolsk bispedømme.

Etter andre verdenskrig ble den rutensk-katolske kirken forbudt av de sovjetiske myndighetene og tvangsforent med den russisk-ortodokse kirke. Den rutensk-katolske kirken Kirken ble av eksilrumenere bragt til USA, der Pittsburgh eparki hadde blitt opprettet i 1924. Dette ble opphøyet til erkeeparki i 1963 samtidig med opprettelsen av Passaic eparki. Flere amerikanske eparkier fulgte i 1969 og 1981. I Ukraina fortsatte kirken sin aktivitet i undergrunnen frem til kommunismens fall, slik at pave Johannes Paul II kunne gjenopprette Mukatsjeve eparki i 1991.

Prešov eparki, som hadde omfattet rutensk-katolikkene i Tsjekkoslovakia, løste seg fra den rutensk-katolske moderkirken i 1996 for å danne den slovakiske gresk-katolske kirke. Den tsjekkiske delen av eparkiet ønsket imidlertid å forbli ved den rutensk-katolske kirke, og ble derfor samtidig utskilt som et eget eksarkat. Også eksarkatet Miskolc i Ungarn var opprinnelig rutensk-katolsk, men regnes nå til den ungarske gresk-katolske kirke.

Eksterne lenker 
 Erkeeparkiets hjemmeside
 «Giga-Catholic Information» om den rutensk-katolske kirkens hierarki

Orientalsk katolisisme
Den katolske kirke i Ukraina
Kristendom i Tsjekkia
Den slovakiske gresk-katolske kirke

Den slovakiske gresk-katolske kirke (eller slovakisk-katolske kirke) er én av den katolske kirkens 23 særkirker. Kirken følger den bysantinske ritus og bruker kirkeslavisk som liturgisk språk, men anerkjenner paven som religiøst overhode. Den slovakiske gresk-katolske kirke har omtrent 250 000 tilhengere, hovedsakelig i Øst-Slovakia og Canada. Bare ca. 4 % av den slovakiske befolkningen er slovakisk-katolsk, og kirken er dermed betydelig mindre enn både den romersk-katolske (69 %) og den evangelisk-lutherske kirke (9 %).

Særkirkens overhode er erkeeparken av Prešov, for tiden Ján Babjak (siden 2008).

Struktur 
Den slovakisk-katolske kirke er organisert i fire eparkier (bispedømmer), hvorav ett er et erkeeparki (kursivert i listen).

 Kirkeprovinsen Prešov
 Prešov erkeeparki   
 Bratislava eparki   
 Košice eparki   
 Immediat (direkte underlagt paven)
 Toronto eparki

Historie 
Den slovakiske gresk-katolske delte inntil 1996 sin historie med den rutenske gresk-katolske kirke. Kirkens eldste bispedømme er Prešov, som ble utskilt fra det rutensk-katolske eparkiet Mukatsjeve i 1787 og fikk status som eparki i 1818.

Under kommunistregimet etter andre verdenskrig hadde gresk-katolikkene vanskelige kår og ble forsøkt tvangsforent med den russisk-ortodokse kirke. Etter Tsjekkoslovakias deling ble den tsjekkiske delen av eparkiet skilt ut som et eget eksarkat, som forble hos den rutensk-katolske moderkirke. Den slovakiske delen løste seg imidlertid fra denne ved å grunnlegge en egen særkirke, som ble anerkjent av pave Johannes Paul II i 1996. 2008 ble eksarkatet Košice opphøyet til eparki, eparkiet Bratislava opprettet, og eparkiet Prešov opphøyet til metropolitanbispedømme over disse.

Eksterne lenker 
 Erkeeparkiets hjemmeside (slovakisk)
 «Giga-Catholic Information» om den slovakisk-katolske kirkens hierarki (engelsk)

Orientalsk katolisisme
Kristendom i Slovakia