alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
EuroCash

EuroCash er en kjede av fire varehus i Sverige, nær de mest trafikkerte grenseovergangene med Norge. De fire butikkene er lokalisert på Svinesund, i Töcksfors, Eda og Strömstad. Kjeden ble grunnlagt i 1999 av Berndt Thomas Evertsson. Evertsson er svensk forretningsdrivende.

De fire butikkene 
Byggingsarbeidet på EuroCash på Svinesund ble påbegynt høsten 1998, og butikken stod ferdig den 6. juli 1999 med et flateinnhold på 3 200m².

28. oktober 2005 ble EuroCash åpnet i Olav Thon Gruppens Töcksfors Shopping Center i Sverige. I tillegg til dette, åpnet også EuroCash' nye godteri– og tobakksbutikk TravelPrice.

Den 30. mars 2006 ble butikk nummer tre i Eda åpnet, og den 3. november 2006 kom enda en, den siste, denne gangen på Oslovägen i Strömstad. Butikklokalet på Oslovägen var eid av Ica Kvantum før EuroCash flyttet inn og overtok bygget.

Eiere 
EuroCash eies av EuroCash Foods AB, som igjen eies av det norske Conceptor AS, som har forretningskontor  i Asker.

Referanser

Eksterne lenker 
 EuroCash' nettside
 Conceptors nettside

Svenske kjøpesentre
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1961

Norgesmesterskapet i fotball for menn 1961 ble vunnet av Fredrikstad etter at de vant over  Haugar med 7-0 den 15. oktober. Målscorere for Fredrikstad var Bjørn Borgen i det 37. minutt, Rolf Olsen i det 43. og i 77. minutt, Per Kristoffersen i det 47. og 63. minutt, Arne Pedersen i det 57. minutt og Reidar Kristiansen i det 67. minutt på straffe.
Dette var åttende gangen Fredrikstad vant et Norgesmesterskap. 33 273 tilskuere overvar kampen på Ullevaal Stadion. Dommer var Bjørn Borgersen.

Fredrikstads  vinnerlag: Per Mosgaard, Kjell Andreassen, Tom Johannssen, Roar Johansen, Hans Jacob Mathisen, Reidar Kristiansen, Bjørn Borgen, Arne Pedersen, Per Kristoffersen, Rolf Olsen og Jan Aas. 

Haugars  lag: Kjell Rasmussen, Arne Ness, Jan Undahl, Kåre Halvorsen, Arthur Sydnes, Bjørn Sundfør, Gudmund Sandvik, Paul Tofte, John Aspen, Alf Grindheim og Stein Alendal.

3. runde

4. runde

Kvartfinaler
  –  4-1
  –  0-1
  –  2-5
  –  2-3

Semifinaler
  –  0-1
  –  1-0 e.e.o.

Finale
  –  7-0

Kilder
 www.rsssf.no
 Einar Munthe-Kaas (red). Sportsrevy 1961.
 Aftenposten

1961
Fotball i 1961
Fotball for herrer
Carnotaurus

Carnotaurus (betyr «kjøttetende okse» av Latin carno [carnis] = kjøtt + taurus = okse, på grunn av sine okselignende horn) var en stor kjøttetende dinosaur. Bare en art, Carnotaurus sastrei har blitt beskrevet så langt.

Carnotaurus levde i Patagonia, Argentina (La Colonia-formasjonen) under Campanium eller Maastrichtium alderen i Sen kritt-perioden. Den ble oppdaget av José Bonaparte, som har oppdaget flere andre dinosaurer i Sør-Amerika.

Karakteristikk 

Carnotaurus var en stor theropode, omtrant 8 meter lang og mellom 1488 kg og 2626 kg tung, avhengig av beregningsmetode. De mest karakteristiske trekkene ved Carnotaurus er to tykke horn over øynene og svært reduserte forbein med fire små fingre, selv om bare de midterste to endte i fingre, var den fjerde var skinne-lignende og kan har representert en ekstern "spur." Fingrene var sammengrodd og ubevegelige, og manglet klør. Den hadde også en uvanlig lang hals (i forhold til andre abelisaurer), og et lite hode med kantede kjever. Øynene til Carnotaurus vendte fremover, som var uvanlig for en dinosaur, og kan indikere kikkertsyn og dybdesyn.

Det er en besynderlig kontrast mellom Carnotaurus dype, robust utseende skalle og dens grunne, slanke og lave kjeve. Så langt har ingen funnet ut hva dette kan ha å si for måten den spiste på.
	  	
Et enkelt skjelett, som mangler det meste av halen og beina, har blitt beskrevet, med spor etter blant annet hud langs deler av høyre side, som viser at Carnotaurus manglet fjær, i motsetning til de mer avanserte coelurosaurene. I stedet var huden dekket av små skjell, med større skjell i irregulære rader.

Trivia 
 Carnotaurus er med i Disney-filmen Dinosaur, der de blir kalt Carnataurer.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Dinosaurer
Argentinas fossiler
Fossiler formelt beskrevet i 1985
Droppfot

Droppfot er betegnelse på manglende evne til å bøye ankel og tær oppad dorsalfleksjon). Sykdomstilstander som kan medføre dette kan være av nevrologisk muskulær eller anatomisk, ofte med betydelig overlapning mellom de forskjellige tilstandene.

Kjennetegn
Droppfot er en meget sjelden sykdom, den kjennetegnes ved en klappende gange gjentatte ganger på låret. Personen vil kompensere for dette ved å løfte låret ekstra høyt når han går, som om man går opp en trapp. Personer med droppfot vil kunne ha problemer med å gå på hælene, bøye oppad i ankelen og gå med et normal hæl-tå mønser.

Pasienter med unormal oppfatning av signaler som stimulerer hudfølelsen (dysestesi) kan ha en liknende gangart, men har ikke droppfot. Den ekstreme smerten forårsaket av det minste trykk på føttene kan sammenlignes med å gå barføtt på glovarm sand.

Patofysiologi
 Tilstander som rammer nervesystemet
 Amyotrofisk lateral sklerose (Lou Gehrigs sykdom)
 Lumbal radikulopati (L4 og L5 nerverøtter)
 Skiveprolaps
 Multippel sklerose
 Perifere nevropatier: Multifokal motor nevropati (droppfot kan være debutsymptomet), diabetes nevropati
 Nervus peroneus communis-parese
 Charcot-Marie-Tooths sykdom (atrofi av peroneusmuskulaturen)
 Progressive spinal muscular atrophy
 Poliomyelitt
 Spedalskhet
 Kompartment-syndrom
 Human monocytic ehrlichiosis (langtidseffekter)
 Kryoglobulinemi
 Guillain-Barré
 Bickerstaff hjernestammeencefalitt
 Tilstander som rammer muskulaturen
 Forskjellige former for muskeldystrofi (Duchenne muskeldystrofi, Facioscapulohumeral dystrofi, scapuloperoneal muskeldystrofi, Myoton dystrofi, desmin myopati, 
 Inclusion body myositis
 Medisin (bivirkninger)
 Vincristin (voksne er mer påvirket enn barn) (Adams and Victor)
 Auranofin
 Allopurinol (årsaksammenhengen er ikke sikkert vist)
 Glatiramer (uvanlig)
 Chymopapain (uvanlig)
 Thalidomid (uvanlig) 
 Toksiner
 nevropati av blyforgiftning (begynner vanligvis med hengende håndledd og fingre. Dropfot er mindre vanlig.)  (Adams and Victor)

Behandling
Den grunnleggende tilstanden må om mulig behandles. Dersom et nukleusprolaps i ryggraden er årsaken til droppfot bør det vurderes om det bør opereres.

I noen tilfelle kan trening bedre tilstanden og funksjonen.

Det finnes flere typer skinner og ortoser som motvirker droppfot. 
Det er forsøkt med nervestimulering av nervus peroneus. Dette har vært vellykket for noen MS- og hjerneslagpasienter.

Se også
 Gangforstyrrelse

Referanser

 Ropper AH, Brown RH (eds) Cerebrovascular Diseases in Adams and Victor's Principles of Neurology. 2005 McGraw-Hill, New York ISBN 0-07-141620-X
 [Leg pain and numbness; what might these symptoms mean? http://www.spine-health.com/topics/cd/legnumb/legnumb01.html]

Sykdommer i muskel-skjelettsystemet og bindevev
Sykdommer i nervesystemet
Markus Kiesenebner

Markus Kiesenebner (født 28. april 1979 i Linz) er en østerriksk fotballspiller som for tiden spiller for FC Pasching. I 2007 og 2008 spilte han for Lillestrøm Sportsklubb.

Kiesenebner begynte karrieren på et av hjembyens lag, FC Linz, og spilte deretter på LASK Linz når det to lagene i byen gikk sammen i en fusjon. Senere forflyttet han seg til Austria Wien når LASK Linz rykket ned i 2001. Der hadde han derimot problemer med å få etablert seg på laget. I 2002-03 sesongen og 2003-04 sesongen spilte han for SV Pasching. Der gjorde han det bra, og Austria Wien kjøpte han derfor tilbake i 2004. 

Markus Kiesenebner har spilt tolv ganger for landslaget til Østerrike og debuterte i 2004. Han har scoret et mål for landslaget. 

Han signerte 1. juni 2007 for Lillestrøm. Da han forlot Lillestrøm gikk han til SC Rheindorf Altach.

Eksterne lenker 
 

Østerrikske fotballspillere
Fotballspillere for LASK Linz
Fotballspillere for FK Austria Wien
Fotballspillere for Lillestrøm SK
Fotballspillere for SC Rheindorf Altach
Fødsler i 1979
Digitalt læreverk

Digitalt læreverk refererer oftest til nettsteder som skal brukes som elektroniske lærebøker. På 90-tallet var ofte digitale læremidler CD-rom-produksjoner, ettersom tilgang og båndbredde på internett på denne tiden ofte var begrenset.

I Norge Fylkeskommunene med å utvikling av elektroniske læreverk i forbindelse med prosjektet Nasjonal Digital Læringsarena der alle elever i videregående skole skal ta i bruk læremidler som kunne vil finnes i elektronisk utgaver. I løpet av skoleåret 2007-2008 tilbys gratis nettbaserte læremidler i fagene norsk vg1, naturfag vg1 samt helse- og sosialfag vg1.

Lisenser
Publisering av digitale læreverk reguleres av åndsverkloven. Spesielt for digitale læreverk er det utarbeidet internasjonale avtaler som sammensluttes i Creative Commons.

Digitale læreverk på norsk

Cappelen Damm
 Digitale læremidler for videregående
 Norsk for vgs. 
 Naturfag for vgs.
 Digitale læremidler for grunnskolen
 Norsk som andrespråk

Gyldendal Norsk Forlag
 Salaby for barnehage og grunnskole
 Smartboka
 Bygg- og anleggsteknikk

Aschehoug
 Lokus for grunnskolen og vgs.
 Lingua Planet for språkfagene på vgs. 
 Digitale verk for obligatoriske fag, lesetrening og filosofi i barneskolen

Tell forlag
 Scenetreff for Musikk, dans og drama på vgs.

Forelesning.no
 Matematikk for Universiteter og Høyskoler

Internettforlaget
 Matematikk for ungdomstrinnet

Nasjonal digital læringsarena
 Læremidler til videregående opplæring

Digitale læreverk på engelsk
 Connexions
Wikibooks
 Geofysikk og geologi for Universiteter og Høyskoler

Referanser

Sandvik, Margareth (2007) Digitale læringsressursar for 1. klasse  I: Sjong, Synnøve (red.)  GLSM

Litteratur
Geir Haugsbakk: Digital skole på sviktende grunn – om nye muligheter og dilemmaer. Gyldendal 2010. ISBN 978-82-05-40048-1

Digital læring
Polarmuseet

Polarmuseet er et museum i Tromsø som tar vare på og formidler historier knyttet til norsk fangst, arktisk vitenskap og polarekspedisjoner.  

Museet ble åpnet den 18. juni 1978, nøyaktig 50 år etter at Roald Amundsen dro ut på sin siste og skjebnesvangre ferd med flybåten Latham. Museet ligger i et av Tromsøs eldste hus fra tidlig 1800-tall, trebygningene som tidligere huset tollvesenets pakkhus og tollboder nær Skansen i Søndre Tollbodgate 11 Tromsø. Bygningene fra 1840-tallet er fredet av Riksantikvaren.  

Tromsø etablerte seg som porten til ishavet og Arktis fra ca 1850. Byen ble raskt en sentral base for polarekspedisjoner innen fangst, vitenskap og eventyr/turisme. Polarmuseet formidler historier knyttet til denne delen av Tromsø bys- og Arktis historie.

I 2013 satte CNN opp en liste over verdens 10 beste byer for en vinterferie, der Tromsø var med. CNN skrev: "Det er flere fascinerende museer, bl.a. Polarmuseet som gir et innblikk i tidligere arktiske ekspedisjoner.

Permanente utstillinger  
 Nederlandsk fangst, kulturminner og fangsthistorie fra de nederlandske fangstfolkene som ble lokket til å drive hvalfangst på Spitsbergen etter Willem Barentsz sin ferd i 1596. 
 Arktisk overvintringsfangst viser overvintringsfangst etter isbjørn og polarrev. Museet stiller ut en fangsthytte fra Svalbard, opprinnelig oppført på Krosspynten i Wijdefjorden i 1910. 
 Plukkfangst, Tromsø var i årtier et senter for selfangst i polarisområdene. 
 Roald Amundsen, fotos og klenodier fra Amundsens ekspedisjoner. 
 Fritjof Nansen, ekspedisjon mot Nordpolen med «Fram» i 1893 - 1896 er dokumentert gjennom bilder.

Referanser

Eksterne lenker  
 Polarmussets nettsider
 Tromsø Museum - Universitetsmuseets hjemmeside 

Museer i Troms og Finnmark
Kultur i Tromsø
Fangst
Museer etablert i 1978
Norsk polarhistorie
Wimbledon-turneringen 2004

Wimbledon-turneringen 2004 ble spilt mellom 21. juni og 4. juli i London og var en Grand Slam-turnering i tennis på gress. Herrenes singlefinale ble vunnet av Roger Federer fra Sveits, som også vant året før, og russiske Marija Sjarapova vant dametittelen. Double-turneringen for herrer ble vunnet av det svensk / australske paret Jonas Björkman / Todd Woodbridge, som tok sin tredje strake Wimbledon-doubletittel. Double for damer ble vunnet av australske Rennae Stubbs og Cara Black fra Zimbabwe. Black vant også mixeddoublen sammen med sin bror, Wayne Black.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 2004
Sport i England i 2004
Alfa Romeo P3

Alfa Romeo P3, P3 Monoposto eller Tipo B er en klassisk Grand Prix-racer fra den italienske bilprodusenten Alfa Romeo, designet av Vittorio Jano og en del av modellfamilien Alfa Romeo 8C. Modellen var basert på den tidligere Alfa Romeo P2. P3 var den første énseters løpsmodellen, og var utstyrt med en åttesylindret motor med kompressor.

P3 ble introdusert i juni 1932, halvveis gjennom den europeiske Grand Prix-sesongen, og vant sitt første løp med Tazio Nuvolari bak rattet. Modellen vant totalt seks løp det året, med enten Nuvolari eller Rudolf Caracciola bak rattet.

I 1933 fikk Alfa Corse, Alfa Romeos racingavdeling, økonomiske problemer, så bilene ble stuet bort. Enzo Ferrari startet sitt eget racingteam, Scuderia Ferrari, og kjørte Alfa Romeos tidligere Alfa Monza-modeller. Alfa holdt P3 tilbake, men i august 1933 fikk Scuderia Ferrari omsider tillatelse til å bruke bilene. Dermed vant P3 seks av de elleve siste løpene i 1933-sesongen.

Regelendringer før 1934-sesongen gjorde at bilen måtte ha et større karosseri, så for å oppveie dette ble motoren boret opp til 2,9 liter. Louis Chiron vant Frankrikes Grand Prix, og P3 vant 18 av totalt 35 Grand Prix-runder denne sesongen.

I 1935-sesongen var P3 simpelthen for dårlig i forhold til de overlegne tyske modellene i de første seks rundene av det europeiske mesterskapet, men Scuderia Ferrari og Nuvolari gav ikke opp. Motoren ble boret opp til 3,2 liter før Tyske Grand Prix på Nürburgring. Nuvolari punkterte tidlig i løpet, men etter en pitstop kjørte han seg oppover i feltet helt til han knivet med Manfred von Brauchitsch i Mercedes-Benz W25, før von Brauchitsch punkterte – og dermed lot Nuvolari vinne løpet foran 300 000 måpende tyskere.

P3 vant 16 av totalt 39 Grand Prix-runder i 1935-sesongen.

Kilder 
P3 hos Grand Prix History
The Golden Age av Leif Snellman

Biler i motorsport
P3
Bilmodeller introdusert i 1932
Wimbledon-turneringen 2005

Wimbledon-turneringen 2005 ble spilt mellom 20. juni og 3. juli i London og er en Grand Slam-turnering i tennis på gress. Herrenes singlefinale ble vunnet av Roger Federer fra Sveits som vant sin tredje strake Wimbledonfinale, og amerikanske Venus Williams beseiret fjorårets vinnere Marija Sjarapova i damefinalen. Double-turneringen for herrer ble vunnet av Stephen Huss / Wesley Moodie og damedoublen ble vunnet av Cara Black fra Zimbabwe og Liezel Huber fra Sør-Afrika. Mary Pierce fra Frankrike vant sammen med Mahesh Bhupathi fra India mixeddouble.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 2005
Sport i England i 2005
Grasshopper Club Zürich

Grasshopper-Club Zürich (forkortet GCZ eller GC) er et multiidrettslag fra byen Zürich i Sveits. Laget ble stiftet i 1886 som Zürichs første. Lagets farger, blått og hvitt, har vært beholdt siden oppstarten, og tar utgangspunkt i fargene i kantonen Zürich ligger i.

Spillerstall
Oppdatert 30. mars 2022.

Utlånte spillere

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Sveits
Håndballag i Sveits
Fotballag etablert i 1886
1886 i Sveits
Bønsnes

Bønsnes er ei grend i Hole kommune, Buskerud. Grenden kan sies å dekke den ytterste odden på Røyse, fra der landskapet på halvøya har sunket ned mot Tyrifjorden. Grenden er mest kjent for sin middelalderkirke, Bønsnes kirke. Ytterst på Bønsnestangen finnes også en kommunal badeplass. Landskapet er preget av jordbruksarealer, der korn- og grønnsakproduksjon er betydelig. Bebyggelsen består for det meste av gårdsbruk og privatboliger.

Bønsnesgårdene 
Det finnes også en gård med navnet Bønsnes, første gang nevnt i et diplom fra 1457. Gården ser ut til å være delt alt på den tiden, da den nevnes som Nordre Bønsnes (også kjent som Lille Bønsnes). En annen er Østre Bønsnes (også kjent som Store Bønsnes). Man har antatt at kirken og stedet er oppkalt etter den gamle storgården, som trolig er en urgård.

Professor Hjalmar Falk mente at den opprinnelige navneformen var Bønshusnes. Ordet «bønnehus» ble brukt av oslobispen i 1394 i en sak fra Eidskog. Sagnet fortalte at Olav den hellige hvilte der i 1029 på flukt fra landet. Derfor ble det satt opp et stort kors som var fjernet da bispen var der. Han ville ha et nytt kors reist, og «et bønnehus» like ved for pilegrimene. Dette skulle vedlikeholdes av inntektene fra pilegrimene.

Olav den hellige 
Kong Olav Haraldsson, som falt i slaget på Stiklestad i 1030, vokste etter tradisjonen opp hos sin stefar Sigurd Syr på Bønsnes. Han ble helgenkåret i Nidaros i 1031. St. Olavs skrin i Nidarosdomen var et viktig nordisk valfartssted i nær fem hundre år fram til reformasjonen i 1537.

Referanser

Se også 
 Bønsnes kirke
 Frognøya
 Gomnes
 Leinestranda
 Onsakervika

Bosetninger i Hole
Big Mac-indeks

Big Mac-indeksen, på engelsk kalt Big Mac Index, er en uformell måte å måle kjøpekraftsparitet (purchasing power parity) (PPP) mellom to valutaer og gir en pekepinn på i hvilken grad valutamarkedene sørger for at varer koster det samme i forskjellige land. The Economist sier at den – forsøker å gjøre valutavekslingsteori mer fordøyelig.

Selv om indeksen forsøker å måle verdien av et produkt som er identisk i alle land der den serveres (en burger med brød og tilbehør), har den sine mangler: Den tar ikke hensyn til forskjeller i prisen for arbeidskraft og driftskostnader som kreves for å produsere Big Macs i forskjellige økonomier. (I land med høyere lønninger, vil prisen på en Big Mac være høyere.) Den tar heller ikke hensyn til hvordan McDonald's oppfattes sosialt: I noen land ansees kjeden for å være en relativ luksus. Mens fattige amerikanere gjerne spiser hos McDonald's ofte, fordi det er mat de har råd til, kan kjedens produkter være så dyre i andre markeder at de fattige ikke har råd til dem.

Oversikt 
Big Mac-indeksen ble introdusert i The Economist i september 1986 av Pam Woodall som en humoristisk illustrasjon og har siden vært publisert årlig. Indeksen er opphavet til det engelske ordet burgernomics.

Referanser

Eksterne lenker 
 The Big Mac Index index page — inneholder Big Mac-indeks-data tilbake til 1997 (Economist.com-abonnement nødvendig for detaljer)
 The Hamburger Standard – BigMac Index Table
 Big Mac versus iTunes Aplia
 Global Investor Article on Big Mac Index - Diskuterer opprinnelse og viktighet for internasjonale investorer  - 9. februar 2007

Økonomiske indikatorer
McDonald’s
Operasjon Løvsprett

Operasjon Løvsprett er en norsk militærkomedie fra 1962. Filmen er i hovedsak innspilt på Lahaugmoen. Filmen var en publikumssuksess ettersom den solgte 1,6 millioner kinobilletter. Dette innebærer at filmen er norgeshistoriens nest bestselgende film. Filmen fikk også en oppfølger i 1964 som het Operasjon Sjøsprøyt.

Filmen var en av Norges første spillefilmer i farger. Tempoet i filmen var også høyere enn tidligere, ettersom den hadde 1100 scener (mot vanlig da som var 400).

Handling 
En rekke svært forskjellige menn er innkalt til tre ukers repetisjonsøvelse på Haglemoen. Den ene like bemerkelsesverdig som den andre. Vi har den livsglade selgeren Goggen Rask (Rolf Just Nilsen), bilreparatøren Bottolph Johansen (Arve Opsahl) som går under navnet Drømmeren, og skipsrederen Rieber-Larsen jr. (Odd Borg). En uregjerlig gjeng som major Kampstrup (Tore Foss) har vanskelig for å holde orden på – og beholde i leiren idet de melder seg syke og vil bli tatt hånd om av sykepleierne Bitten (Anita Thallaug) og Florence (Sølvi Wang). De gjør sitt beste og kommer gjennom den store feltmanøveren, etter utallige forviklinger og komiske situasjoner.

Filmen ble utgitt på DVD 11. februar 2004.

Sang 
 «Brother Bill» (Tony Hatch-Per Gunnar Jensen) – fremført av Ray Adams

Skuespillere 
 Rolf Just Nilsen som Goggen Rask, selger og korporal
 Arve Opsahl som Bottolph Johansen, bil-repratør
 Odd Borg som Rieber-Larsen jr., skipsreder
 Arne Bendiksen som Kenny.
 Per Asplin som Lars Uppengen, gårdbruker
 Kari Sundby som Margot Uppengen, gårdbruker-kone
 Oddvar Sanne som Odd, menig romkamerat
 Erik Lassen som Sersjant Røyse
 Sølvi Wang som Oversøster Florence
 Anita Thallaug som Søster Bitten
 Unni Bernhoft som Molly.
 Kari Diesen som moren til Bottolph.
 Tore Foss som Major Kampstrup
 Carsten Byhring som Kaptein Bjerke.
 Arvid Nilssen som assistent.
 Leif Enger som Generalen.
 Rolf Sand som Løytnant Sem.
 Sverre Holm som Fenrik Viker.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Operasjon Løvsprett vignett (norsk film)
 NFI: Filmbutikken: Operasjon Løvsprett  

Filmer fra 1962
Norske filmer fra 1960-årene
Norske filmkomedier
Norske filmmusikaler
Filmer regissert av Knut Andersen
Norskspråklige filmer
Leif Enger

Leif Enger (født 5. september 1900 i Kristiania, død 11. november 1977 i Oslo) var en norsk skuespiller. 

Enger medvirket i en rekke innspillinger for Radioteatret. Han var også en flittig brukt filmskuespiller, og medvirket i over 20 produksjoner. Blant de mest kjente filmene er Operasjon Løvsprett, Sult og Englandsfarere.

Filmografi 
  .... Herre i selskap 
  .... Mistenkelig herre 
  .... Laseth, uteligger 
  (ikke kreditert) 
  .... Harry 
  .... Kunsthandleren, 'Journalistens fortelling' 
  .... Generalen 
  
  
  
  
  
  (amerikansk animasjonsfilm) .... Georg Darling, indianerhøvdingen (norske stemmer)
  .... Lensmannen
 
  .... en av tjenerne
  .... Sjåføren 
  .... Kjempen Willy
  
  .... Jacob Vollen 
  .... ingeniør Barratt
  .... Larsen 
  .... Skuespiller
  .... Musicus 
  ...  Skurken

Eksterne lenker 
 
 

Norske skuespillere
Personer fra Oslo
Fødsler i 1900
Dødsfall i 1977
French Open 1984

French Open 1984 ble spilt mellom 28. mai og 10. juni på Roland Garros-stadion i Paris. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus. Ivan Lendl vant singleturneringen for herrer og Martina Navrátilová vant dametittelen, hun vant også damedoublen sammen med Pam Shriver. Doubletittelen i herreturneringen ble vunnet av det franske paret Henri Leconte og Yannick Noah. Anne Smith vant mixeddoublen sammen med Dick Stockton begge fra USA.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 French Open PDF Menn, Kvinner
 ITF Menn, Kvinner

French Open
Tennis i 1984
Sport i Frankrike i 1984
Herrens Veier

Herrens Veier er den mest brukte sangboka i menigheten Brunstad Christian Church. Utgave nummer 8 utkom på norsk i 2007, og inneholder 472 sanger. Den åttende utgaven er utgitt på 15 forskjellige språk, og er per 2022 planlagt utgitt på ytterligere ett språk. Til sangboken med sangtekstene hører også notebøker som er felles for alle språk, der melodiene er arrangert for instrumenter som er stemt i ulike tonearter.

Den første utgaven av Herrens Veier ble utgitt i 1914, og inneholdt 56 sanger. Sangbokas navn er hentet fra Bibelen, først og fremst fra Salme 138,5 der det heter: «Og de skal synge om Herrens veier for Herrens ære er stor».

Brunstad Christian Church har også en sangbok som er beregnet spesielt på barn og unge og i familiesammenheng. Denne kalles for Familiesangboka Mandelblomsten.

Den amerikanske predikanten Lowell D. Streiker (født i 1939) har skrevet følgende om Brunstad Christian Churchs sangbøker i sin utgivelse Levende tro: Sannheten om Smiths venner:

Til mange av sangene i sangboka er det brukt norske folkemelodier. Ettersom trossamfunnet har menigheter i mange deler av verden, har også disse melodiene fått en stor utbredelse.

I 2021 lanserte Brunstad Christian Church appen SongTreasures, med sikte på å samle alle sangbøkene til trosamfunnet på ett sted.

Sangbokens innhold (utvalg)

Tilleggssanger

Referanser 

Brunstad Christian Church
Salmebøker