alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Tønsbergs Blad

Tønsbergs Blad, forkortet TB, er en dagsavis som kommer ut i Tønsberg og Færder kommuner i Vestfold og Telemark fylke. Mediehuset og hovedkontoret ligger ved brygga i Tønsberg. Mediehuset Tønsbergs Blad driver også nettavis (www.tb.no).

Avisen dekker hovedsakelig Vestfold-kommunene Tønsberg og Færder, men har tidligere hatt et solid fotfeste i kommunene Horten og Holmestrand. Avisen er Vestfolds desidert største lokalavis, med et opplag som er over dobbelt så stort som det de nest største Vestfold-avisene Sandefjords Blad og Østlands-Posten har. Tønsbergs Blads nettavis har også en tilleggsside, Vestviken 24 (www.vestviken24.no) hvor de skriver om blant annet næringslivet i Vestfold.

Avisa ble grunnlagt i 1870. Den var nært knyttet til handelstanden og partiet Høyre fram til 1990-tallet.

Historikk

Tønsbergs Blad ble grunnlagt i 1870 av den tyske bokbindermesteren Hans Jørgen Magnus Hansen. De første årene kunne avisen oppfattes som nokså radikal, men fra 1881, da Tønsberg Aktietrykkeri kjøpte Tønsbergs Blad, ble avisen nært knyttet til byens handelsstand og partiet Høyre. Avisen beholdt denne politiske sympatien i over hundre år, og ble etterhvert en innflytelsesrik lokalavis med høye abonnementstall, solid økonomi og også en viss rikspolitisk betydning som en partitro riksmålsavis.

I 1986 ble Tønsbergs Blad overtatt av Orkla Media. Redaksjonen og trykkeriet flyttet ut av Tønsberg sentrum til et eget avishus på Bjelland og Hogsnes i 1988. I oktober 2006 fikk Tønsbergs Blad Edda Media som ny eier. Edda Media eies igjen av Mecom Europe i London og ledes av de samme menneskene som tidligere utgjorde ledelsen i dagspressedelen av Orkla Media. I 2012 ble Edda Media og Apressen slått sammen til et nytt konsern med navnet Amedia.

Et eget helgebilag, Tønsbergs Blad Magasin, ble utgitt lørdager i mer enn ti år fra januar 2001. 26. september 2003 skiftet Tønsbergs Blad fra fullformat til tabloid. Mediehuset flyttet tilbake til Tønsberg sentrum i september 2006 da Pelagosgården stod ferdig ombygd.

Redaktører i Tønsbergs Blad 
Hans Jørgen Magnus Hansen 1870–1872
Emil Olsen 1872–1878
Carl Henrich Mørch 1878–1879
Engebret Hougen 1880–1881
Christen Faye von Krogh 1882–1883
Gerhard Gunnerus Garmann Gløersen 1883–1899
Asbjørn Blathazar Syrrist 1899–1918
Leif Helberg 1918–1940 og 1945–1954
Jens Holst 1940 og 1941–1942
Halvor Nygaard 1942–1945
Realph Norland 1945–1949 og 1954–1963
Audun Hierman 1950–1954
 Sverre Mitsem 1954–1977
Svein Døvle Larssen 1977–1995
Marit Haukom 1995–2006
Sigmund Kydland 2006–2008
Håkon Borud 2008–2014
 Sigmund Kydland 2014–

Se også
TV Vestfold
Vestviken 24

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

Referanser
<div class="references-small">

</div class="references-small">

Eksterne lenker 
 
 Tønsbergs Blads nettutgave
 Tønsbergs Blad i Medieregisteret
 Kort dokumentarfilm om Tønsbergs Blad 1948
 Vestviken 24

Aviser i Vestfold og Telemark
Kultur i Tønsberg
Kultur i Færder
Aviser etablert i 1870
Edda Media
Aviser eid av Amedia
1870 i Norge
Østlands-Posten

Østlands-Posten (ØP) er en dagsavis som kommer ut i Larvik i Vestfold. Avisen holder til på Torget 1.

Østlands-Posten dekker Larvik kommune i søndre Vestfold. Avisen ble grunnlagt som venstrepolitisk avis i 1881. I perioden 1896–1995 var Østlands-Posten eid av familien Næss. Fra 1943 til 1945 ble den slått sammen med Nybrott til Larvik Dagblad. Den ble en partipolitisk uavhengig dagsavis etter Venstres splittelse i 1972. Den gikk over fra middags- til morgenavis i 1995. Østlands-Posten eies av Norges nest største mediakonsern, Amedia.

Østlands-Postens nettavis er det største lokale nettstedet i søndre Vestfold.

Ansvarlig redaktør 

Eirik Haugen 2020–
Terje Svendsen 2009–2020
Are Stokstad 1997–2009
Tor R. Jensen 1993–1997
Jan Ludvig Næss 1969–1993
Øyvind Næss 1921/1922–1942, 1945–1969
Ludvig Næss 1896–1921
? 1896
S. C. Hammer 1895–1896
Petter Arctander 1893–1894
Olai Olsen 1885–1886
Thore Istre 1884–1885
Hans Albert Karlsen 1881–?

Opplag 
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

Lokalradio 
Østlands-Posten har drevet nærradio to ganger tidligere: først Radio ØP (1985–1987, på egen konsesjon), så Radio Larvik (2005–2007, på Radio Sentrums konsesjon).

Adresser 
 1881–1899: Prinsegata 13
 1891–1899: Lilletorget 1
 1899–1963: Nansetgata 7
 1963–1988: Kongegata 18 A
 1988–2003: Borgejordet 80
 2003–2018: Fritzøe Brygge
 2018–nåtid: Torget 1

Referanser 
<div class="references-small">

</div class="references-small">

Eksterne lenker 
 Østlands-Posten

Kultur i Larvik
Aviser i Vestfold og Telemark
Aviser etablert i 1881
Aviser eid av Amedia
1881 i Norge
Computerworld

Computerworld er et teknologimagasin og varemerke for IDG.

I Norge publiseres det av  Computer Communications As. Temaet er teknologi, næringsliv, samfunn og politikk relatert til digitalisering. Fokuset er for det meste rettet mot B2B og IT-profesjonelle.   

Første utgave på norsk kom ut 2. mai 1983. Avisen var den første som publiserte sitt stoff på Internett, dog før det var så mange lesere av innholdet. Fra 1994 kunne avisens artikler leses på internett gjennom et samarbeid med Telepost og Maxware. I 1998 ble avisens eget nettsted lansert. 

Tidligere kom den norske utgaven ut ukentlig. I 2018 skiftet den over til månedlig magasin med ti utgivelser i året.

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
 2001: 10 202
 2002: 8 866
 2003: 9 661
 2004: 10 195
 2005: 8 923
 2006: 8 302 
 2007: 8 083
 2008: 7 692
 2009: 6 653
 2010: 6 166
 2011: 5 923
 2012: 11 204 
 2013: 10 852
 2014: 10 299
 2015: 10 017
 2016: 10 351
 2017: 9 002
 2018: 8 386
 2019: 7 825

Lesertall på www.cw.no 

 2018: 85 000 per måned

Redaktører
 Per H. Berrefjord 1983 – 1985
 Knut Ivar Skeid 1985 – 1989
 Toralv Østvang 1989 – 1990
 Paal Leveraas 1990 – 1995
 Roar Nerdal 1995 – 2001
 Morten Kristiansen 2001 – 2005
 Henning Meese 2005 -

Referanser

Eksterne lenker
 Offisielt nettsted
 Computerworld: Saker fra 1994 på nett

Norske medier
Aviser i Oslo
IT-medier
Aviser etablert i 1983
Finansavisen

Finansavisen er en riksdekkende dagsavis som utgis av Hegnar Media. Den fokuserer på næringslivsnyheter og kom ut med sin første utgave 1. oktober 1992 etter initiativ fra Trygve Hegnar. Han har siden vært avisens eier, ansvarlige redaktør og administrerende direktør. Avisen har gjennomgående hatt gode økonomiske resultater. Dens fremste konkurrent på næringslivsmarkedet er Dagens Næringsliv.

Opplag 
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

Nettavis 
Finansavisen eksisterer også som nettavis, med nettredaktør Stein Ove Haugen og redaktør Steinar Grini.

Referanser 
<div class="references-small">

</div class="references-small">

Eksterne lenker 
 

Trygve Hegnar
Norske riksdekkende aviser
Aviser i Oslo
Aviser etablert i 1992
Kragerøbanen

Kragerøbanen er en nedlagt jernbanestrekning mellom Neslandsvatn stasjon på Sørlandsbanen og Kragerø.

Jernbanen ble åpnet fram til Kragerø den 1. desember 1927, men med ordinær trafikk fra 2 desember 1927. En tid var banen endestasjon for Sørlandsbanen. Ettersom Sørlandsbanen på 1930-tallet ble forlenget mot Kristiansand, gikk Kragerøbanens betydning ned. 
Banen ble nedlagt for persontrafikk 1. januar 1989. Etterpå er det kjørt noen tømmertog. 1989 ble hele banen nedlagt ved stortingsvedtak.
Skinnegangen mellom Sannidal stasjon og Kragerø stasjon er fjernet, og erstattet med ny riksvei. Kragerø stasjon har funksjon som turistinformasjon og bussknutepunkt. 

Jernbaneverket presenterte på sine nettsider i 2008 sin ferdigutredede plan fra 2001 om videreføring av Sørlandsbanen i ny korridor fra Porsgrunn til Skorstøl, bedre kjent som Grenlandsbanen. Dette forårsaker i praksis en nedleggelse av togtilbudet mellom Kongsberg og Gjerstad. Utredelseskartet som ble publisert viser Kragerøbanen i restaurert tilstand fra Neslandsvatn til Kragerø for å ha et regiontog mellom Kragerø og Kongsberg i drift for å kompensere for tapte avganger på den gamle Sørlandsbanen.

Linjekart 

|}

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Kragerøbanen i openstreetmap.org

Byggverk i Kragerø
Nedlagte jernbanestrekninger i Norge
Sørlandsbanen
Jernbanestrekninger i Vestfold og Telemark
Samferdsel i Drangedal
Samferdsel i Kragerø
Jernbanestrekninger åpnet i 1927
1927 i Norge
Jernbanestrekninger nedlagt i 1989
Telemarks samferdselshistorie
Drangedals historie
Finn Alnæs

Finn Alnæs (født 20. januar 1932 i Bærum, død 3. november 1991 på Lillehammer) var en norsk forfatter.

Han var sønn av Else Løchen og Iver Holter Alnæs, sønnesønn av komponisten, pianisten og domorganisten Eyvind Alnæs og  oldebarn av slottsforvalter Hjalmar Welhaven. Han tok examen artium ved Haagaas Artiumskursus.

Han debuterte i 1963 med romanen Koloss, som vakte uvanlig stor oppmerksomhet både i Norge og utenlands. Boken vant også en nordisk romankonkurranse. Før sin litterære debut hadde Alnæs studert drama i England og arbeidet som bl.a. skuespiller, journalist, lærer, lastebilsjåfør og sjauer. 

Alnæs ble to ganger nominert til Nordisk råds litteraturpris, i 1964 for Koloss og i 1969 for Gemini. I 1993, to år etter forfatterens død, ble Koloss filmatisert. Regi og manus var ved Witold Leszczynski.

Bibliografi 
 1963 – Koloss ; Brage Bragessons skrift – roman 
 1968 – Gemini, – roman 
 1971 – Festningen faller – roman 
 1972 – På frihetens pinebenk : en prosess – roman 
 1976 – Naturkatedral : en opplevelse i ord og bilder  
 1976 – Svart snø eller samvern : dokumentarbok fra en brytningstid  
 1978 – Musica – roman 
 1982 – Dynamis– roman 
 1992 – Restdjevelens karneval – roman  (posthum)

Priser 
 1968 – Kritikerprisen for Gemini
 1969 – Bokhandlerprisen for Gemini

Referanser

Litteratur 
 Truls Gjefsen: Finn Alnæs : titan og sisyfos, Oslo 1995. ISBN 82-03-26096-9 – Les i fulltekst.

Eksterne lenker 
 Digitaliserte bøker av Alnæs og om Alnæs hos Nasjonalbiblioteket.

Norske romanforfattere
Vinnere av Kritikerprisen
Vinnere av Bokhandlerprisen
Personer fra Bærum kommune
Fødsler i 1932
Dødsfall i 1991
Smørbukk (tegneserie)

Smørbukk er en norsk tegneserie som først ble trykt i Norsk Barneblad sommeren 1938. Tegneserien var basert på Smørbukk fra Asbjørnsen og Moes Norske folkeeventyr, tegnet av Jens R. Nilssen og det første heftet var skrevet av barnebladets redaktør Andreas Haavoll.

De påfølgende heftene var skrevet av Haavoll og Øyvind Dybvad i fellesskap, og nå var det ikke lenger gutten fra eventyret, men en matglad liten gutt som kom ut for en rekke krevende situasjoner. I 1956 tok Johannes Farestveit over som manusforfatter, en rolle han hadde helt til han gikk av som redaktør for Norsk Barneblad i 1979. I 1941 kom det første Smørbukkheftet til jul. Etter det har Smørbukk kommet ut som julehefte hvert år utenom 1944, da det var papirmangel. Hvert hefte består av en fullstendig og selvstående historie. Heftene kommer ut på nynorsk, og har åpnet for flere nynorske tegneserier.

Jens R. Nilssen tegnet serien fram til 1959, hvoretter Solveig Muren Sanden tok over. Fra 1982 har Smørbukk blitt tegnet av Håkon Aasnes, som i likhet med sine forgjengere fargelegger/maler sidene for hånd. I perioden 1987-1990 og fra og med 2000 har Aasnes også skrevet manus. Olav Norheim og Velle og Gard Espeland har også bidratt med tekst
til serien.

Eksterne lenker

 Smørbukk (offisiell heimeside hjå Norsk Barneblad)

Norske tegneserier
Tegneseriefigurer
Introduksjoner i 1938
1938 i Norge
Røssvatnet

Røssvatnet (også skrevet Røsvatnet, sørsamisk: Reevhtse) er Norges nest største innsjø med et areal på . Den ligger i Hattfjelldal og Hemnes kommuner i Nordland fylke, 383 moh. Røssvatnet ble oppdemt ved hjelp av fyllingsdammen Tustervatn–Røssvatn i 1957, og frem til da var Femunden Norges nest største innsjø.

Før regulering hadde Røssvatnet et volum på 12,6 km3 og det tar i gjennomsnitt 6,8 år før alt vannet er skiftet (teoretisk oppholdstid). Største dybde er 231 meter og gjennomsnittsdybde er 60 meter. Innsjøen har tilsig fra et nedbørsfelt på 1500 km2. Røssvatnet har et magasinvolum på 2,35 milliarder kubikkmeter og er dermed Norges tredje største. 

Røssvatnet har hatt bosetting  tilbake til steinalderen, og det har blitt gjort et funn av en bronsealderøks ved Tustervatnet, som etter utbygginga går i ett med Røssvatnet. Dagens gårder langs Røssvatnet ble i hovedsak ryddet ut over 17- og 1800-tallet. Mange av disse gårdene mistet mye dyrket land ved reguleringa i 1950-åra. 

Røssvassholmen, som er Norges nest største innlandsøy, ligger i søndre del av Røssvatnet.

Røssvatnet som kraftmagasin 
Røssågautbyggingen var opprinnelig knyttet opp mot tre forhold. Kraft til drift av jernverket i Mo i Rana, alminnelig el-forsyning til 19 kommuner i Midt Helgeland og elektrifisering av Nordlandsbanen. Nordlandsbanen er ikke elektrifisert, men i 1958 ble aluminiumsverket i Mosjøen satt i drift og ble en ny storforbruker av kraft.
Til Røssvatn tilføres det vann fra Bleikvatnet, som reguleres mellom 408 og 387 moh. samt flere bekkeinntak.

Røssåga-kraftverkene 
 Øvre Røssåga kraftverk, 901 GWh
 Nedre Røssåga kraftverk, 2150 GWh.

Se også 
Liste over innsjøer i Skandinavia

Fotnoter

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Arkeologisk artikkel: Historien om en knakkeplass fra yngre steinalder som havnet under vann

Innsjøer i Hattfjelldal
Innsjøer i Hemnes
Røssågavassdraget
Reservoarer i Nordland
Egil Skallagrimson

For bryggeriet, se Ölgerðin Egill Skallagrímsson.
Egil Skallagrimson var en høvding fra Island i vikingtiden. Han ble født på Island rundt 910 og døde rundt 990. Navnet er funnet stavet på forskjellige måter, og andre stavemåter er blant andre «Egill Skallagrímsson», «Eigill Skallagrimsson», «Egill Skalla-Grímsson» eller «Egil Skallagrimsson».

Han var sønn av Skallagrim Kveldulvsson (Skalla-Grímr Kveldulfsson) og Bera Yngvarsdottir. Skallagrim Kveldulfsson var en av de som emigrerte med hele sin ætt fra det norske Vestlandet til Island etter at Harald Hårfagres menn hadde drept broren Torolv Kveldulvsson. 

Egil Skallagrimson levde på 900-tallet, og ble regnet som en meget dyktig skald. I sagaen om Egil Skallagrimson (Egils saga) blir det fortalt at han kunne kvede dikt allerede som treåring. Det er blitt spekulert på om det er Snorre Sturlason (1179–1241) som er opphavsmann til sagaen om Egil, den såkalte Snorre-tesen, men det er ennå ikke bevist (se argumentasjon i Egils saga).

Egil skal ha tatt liv for første gang som syvåring. Egil skal ifølge sin saga også ha behersket trolldomskunster. I årevis var han i strid med kong Eirik Blodøks og dronning Gunnhild. I sagaen er Egil skildret som en hard kriger og det er også fortalt om to tilfeller da Egil gikk holmgang; en gang mot Atle den skamme på Gulating og en annen gang mot Ljot den bleike på Sunnmøre. Han kjempet både i det det vi nå kjenner som Storbritannia, så vel som i andre land rundt Nordsjøen.

Mest kjente kvad
 «Hofuðlausn», eller Hodeløsningen. På grunn av dette kvadet/diktet avlyste kong Eirik halshoggingen av Egil. 
 «Sonatorrek» (Sønnetapet), minnekvad over sønnen Bodvar som druknet.
 «Arinbjarnarkviða» (Arinbjørnkvadet), et kvad om Egils venn Arinbjørn (Arnbjørn).

Barn med Asgerd (eller Asgjerd) Bjørnsdottir
Thorgerd Egilsdottir 
Bera Egilsdottir
Bodvar Egilson
Gunnar Egilson
Thorstein Egilson

Litteratur 
 Halvor Tjønn. Egil Skallagrimson. Sagabok, 2016. ISBN 978-82-91640-90-7

Eksterne lenker 
 Egill saga Skalla-Grímsson (Artikler i kategorien «Egill Skallagrímsson» på heimskringla.no)
 Egils saga Skalla-Grímssonar (norrønt)
 Höfundur Egill Skallagrímsson (Islandsk)
 Egils saga (Islandsk)
 Egils saga oversatt av Hallvar Lie (Aschehoug 1970) 

Islendinger
Lyrikere
Skalder
Islendinger fra vikingtiden
900-tallet
Religiøse lærere og filosofer representert i bokserien Verdens hellige skrifter
Miklagard

Miklagarðr var det norrøne navnet på byen Bysants, senere Konstantinopel (dagens Istanbul i Tyrkia). Andre navn på byen er Kostantiniyye og Stambul.

«Mikla» er en bøyingsform av det norrøne mikill, som betyr «stor». Miklagard betyr altså «den store byen».

Mange menn fra Norden gikk i tjeneste hos den bysantiske keiseren i Miklagard, blant andre den senere norske kongen Harald Hardråde. Disse ble kalt væringer og utgjorde en garde av elitesoldater.

Det finnes flere spor etter væringer i dagens Istanbul, blant annet runer i Hagia Sofia.

Kong Sigurd Jorsalfare var også i Miklagard under sin pilegrimsferd og korstog til Jerusalem 1108—1111.

Referanser

Eksterne lenker 
 Miklagard hos Store norske leksikon

Norrøn tid
Konstantinopel

da:Miklagård
en:Names of Istanbul#Old Norse
Edderkoppen

Edderkoppen kan ha flere betydninger:

 Spider-Man er også kjent som Edderkoppen
 Edderkoppen teater i Oslo sentrum
 Edderkoppen er bestemt form av edderkopper, relativt kjente leddyr
 Edderkoppen, en episode i TV-serien Et lite grøss?, skrevet av Hanns Heinz Ewers.
Norges Luftsportforbund

Norges Luftsportforbund (NLF) er et fleridrettsforbund som organiserer ballongflyging, fallskjermhopping, hanggliding og paragliding, seilflyging, motorflyging, mikroflyging og modellflyging. Luftsport er fellesbetegnelsen for alle disse idrettene. NLF er tilsluttet Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité og det internasjonale luftsportsforbundet Fédération aéronautique internationale.

Fra 1. januar 2016 er forbundet Norges luftfartsmyndighet på seilfly- og ballongområdet, underlagt Samferdselsdepartementet. Dette innebærer at NLF får utstede sertifikater til utøvere av seilfly- og ballongaktivitet, og at forbundet skal utføre adgangskontroll og drive tilsyn med relevante utdanningsinstitusjoner.

Historie 
Norges Luftsportforbund ble stiftet 7. november 1971, men har sine røtter tilbake til 5. mai 1909 da Norsk Luftseiladsforening (NL) ble stiftet. NL ble i 1930 sammensluttet med Norsk Aero Klubb (NAK) som igjen i 2003 ble sammensluttet med Norges Luftsportforbund.

Fallskjermseksjonen NAK ble stiftet i desember 1960 etter initiativ av Zacharias Backer som ble dens første formann.

Norges Luftsportforbund (NLF) var ved stiftelsen i 1971 en paraplyorganisasjon for fallskjermhopping og seilflyging, som på det tidspunkt var godkjent som idretter og tatt opp i NIF. Hanggliding ble tatt opp i forbundet i 1980 og senere også paragliding. Luftsportstinget 2000 vedtok å ta opp de fire siste luftsportsgrenene; ballongflyging, modellflyging, mikroflyging og motorflyging.

På NLFs ting og NAKs representantskapsmøte i 2003 ble det besluttet å slå sammen de to forbundene. På det etterfølgende konstituerende tinget ble det vedtatt at navnet på forbundet skulle være Norges Luftsportforbund / Norsk Aero Klubb (NLF/NAK). På NLF/NAKs ting 18. mars 2007, ble navnet endret til Norges Luftsportforbund. 

NLF har sekretariat i Møllergata 39 i Oslo.

Referanser

Eksterne lenker
 Offisielle internettsider

Luftsportforbund
Norsk luftfart
Luftsport
Organisasjoner etablert i 1971
1971 i Norge
Jorvik

Jorvik var det norrøne navnet på den senere engelske byen York. Navnet er sannsynligvis avledet fra det angelsaksiske Eoforwic som igjen var avledet av romernes latinske navn Eboracum. 

Jorvik var i vikingtiden hovedstaden i Nordimbraland (Northumberland eller Northumbria). Nordimbraland omfattet blant annet Yorkshire og deler av Lancashire. Slik var Nordimbraland større enn senere tiders Northumberland. Snorre Sturlason omtalte Nordimbraland som en femtedel av hele England. Store deler av det nordlige England ble påvirket av nordisk kultur gjennom Danelagen. 

Jorvik ble erobret av norske og danske vikinger i 866, og ble hovedstaden i et lite kongedømme. Kongedømmet hadde handelsforbindelser med store deler av verden, noe som avspeiler seg i arkeologiske funn. Omkring 1000 hadde Jorvik det nest største folketallet av byene på De britiske øyer. Bare London hadde større folketall. Vilhelm Erobreren gjorde slutt på Jorviks selvstendighet og etablerte flere festninger med garnisoner i byen. Selv i tiden etter 1066 var det nordlige England og York preget av opprørsvilje mot styring sørfra.

Noen norskættede konger i Jorvik 
Gudrød av Jorvik 883 – 895
Ragnvald, konge av Jorvik 919 – 921
Sigtrygg Caech, konge av Dublin 917– 921, Jorvik 921 – 927
Godfrid Sigtryggsson (Gudfrið Siðricsson), konge av Dublin og Jorvik omkring 927 – 937.
Olav Godfridsson, konge av Jorvik 939 – 942
Olav Sigtryggsson Kvåran, konge av Jorvik 949  – 952 
Eirik Blodøks, konge av Jorvik 948, 952 – 954.

Eksterne lenker 
 Jorvik vikingsenter i York

Vikingtiden i England
Tidligere norske territorier
Odd Olsen Ingerø

Odd Rikhart Olsen Ingerø (født 22. september 1950 i Skjeberg) er en norsk jurist og embedsmann. Han var sysselmann på Svalbard i periodene 2001 - 2005 og 2009 - 2015. I perioden fra 2005 til 2009 var han leder av Kripos.

Han var tidligere politimester i Fredrikstad politidistrikt. Han har blant annet vært politimester i Sør-Varanger politidistrikt i tiden 1985 til 1998. 

Ingerø har erfaring fra fengselsstyret i Justisdepartementet. Han har vært politijurist i Kirkenes, dommerfullmektig i Vardø og statsadvokatfullmektig. 

Ingerø ble i 2009 tildelt Politiets hederskors.

Referanser

Kilder 
 www.nrk.no: Kripos-sjef blir sysselmann

Norske politimestere
Sysselmenn på Svalbard
Norske politijurister
Politiets hederskors
Personer fra Sarpsborg kommune
Ellen Nikolaysen

Ellen Helen Nikolaysen (født 10. desember 1951 i Oslo) er en norsk sangartist og skuespiller. 

Nikolaysen begynte karrieren da hun vant NRKs Talent '70. Hun deltok i Eurovision Song Contest som del av Bendik Singers i 1973, med «Å for et spill», og igjen i 1975 som solo-artist med «Det skulle ha vært sommer nå». I 1974 vant hun «Best Performance Award» i World Popular Song Festival i Tokyo. Hun var nominert til Spellemannprisen i 1973 og 1976.

I 1977 giftet hun seg med Terje Gulbrandsen, og fikk barna Christer Gulbrandsen og Lene Viktoria Gulbrandsen. Hun tonet da ned sin musikalske karriere noen år, før hun gjorde come-back på musicalscenen på begynnelsen av 1990-tallet i rollen som Mrs. Lovett i Sweeney Todd på Det Norske Teatret. 

Utover på 1990-tallet ble hun i større grad skuespiller.  Hun har siden spilt i flere utgaver av Bærums Verk spillet, og i Den Gode Hensigt, sommermusikalen i Svelvik med Ole Christian Øen som regissør.

Diskografi

Album 
 1972; Stans! Jeg vil gi deg en sang
 1973: Freckles 1976: Kom 1978: Jul med Hans Petter og Ellen, sammen med Hans Petter Hansen
 1983: Songar utan ord, sammen med Sigmund Groven
 1987: Julekvad Singler 
 1971 Livet er som et orkester (We're All Playing in the Same Band) / Kom, kom, kom (Pomme, pomme, pomme) (Philips 6084 008)
 1973 Sangen han sang var min egen (Killing Me Softly With His Song)   / Når du ler
 1974 Kunne du lese tanker
 1974 You Made Me Feel I Could Fly / Who Put the Lights Out (Philips 6084 043)
 1975 Du gjorde verden så lys / Hvis du tror meg (si det nå) (Philips 6084 045)
 1975 Touch My Life With Summer / You Made Me Feel I Could Fly (Philips 6084 046)
 1975 Wer liebt kommt wieder / Aber du (Philips 6003 419)
 1977 Sommerzeit / Du bist nicht mehr, was du mal warst, Boy (CBS 5262)

 Filmografi (utvalg) 
 1975: Faneflukt 1993: Solens sønn og månens datter 2002: Sejer – Djevelen holder lyset''

Referanser

Eksterne lenker  
 
 Biografi i Norsk pop- og rockleksikon fra 2005
 

Norske sangere
Deltakere i Melodi Grand Prix
Vinnere av Melodi Grand Prix
Deltakere i Eurovision Song Contest
Norske skuespillere
Personer fra Oslo