alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Volubilis

Volubilis (arabisk: وليلي, Walili) er en romersk ruinby i Marokko; nær byen Meknès mellom Fès og Rabat. Volubilis er den best bevarte romerbyen i denne delen av Nord-Afrika, og ble av den grunn oppført på UNESCOs verdensarvliste i 1997.

I oldtiden var Volubilis en betydningsfull romersk by, ved rikets vestligste grenser. Byen ble anlagt på samme sted som en tidligere kathagensk bosetning fra før 300 f.Kr. Volubilis var provinshovedstad i den romerske provinsen Mauretania Tingitana; dette var en grøderik region som eksporterte korn og olivenolje, blant annet til Roma.

Romerne forlot det meste av Marokko rundt år 300; men beholdt Volubilis til byen etter alt å dømme ble ødelagt av et jordskjelv på slutten av 300-tallet. Fra 500-tallet finnes det imidlertid en liten gruppe gravminner skrevet på latin som tyder på at det da fantes et kristent samfunn her, som fortsatt brukte romersk datering. Myntfunn viser at byen var okkupert av Abbasidene, flere av disse myntene har innskriften Walila. 

Fyrsten Idris I, som grunnla Idrisiddynastiet og la grunnlaget for muslimsk innflytelse i Marokko, inntok byen i 788. Byen var da styrt av Awraba-klanen, som raskt anerkjente Idris' overhøyhet og utropte ham til imam. På tre korte år hadde han befestet sin makt i regionen, før han døde og etterlot seg en gravid fyrstinne av Awrabaavstamning og en lojal slave, Rashid. Rashid fungerte som regent inntil Idris II vokste til. På dette tidspunktet hadde imidlertid hoffet flyttet til Fès, og overlatt Volubilis tilbake til Awrabaene.

Ruinene her ble skadet under Jordskjelvet i Lisboa i 1755, og i de følgende årene ble marmoren her fjernet og tatt i bruk til byggeprosjekter i den nærliggende byen Meknès.

Franske arkeologer begynte utgravninger her i 1915. Omfattende rester av romerbyen har blitt avdekket. Siden 2000 har utgravningene her blitt utført av University College, London og det marokkanske Institut National des Sciences de l’Archéologie et du Patrimoine; under ledelse av Elizabeth Fentress, Gaetano Palumbo og Hassan Limane. Disse utgravningene har avdekket det som ser ut til å være Idris' palass, like nedenfor og vestenfor romerbyen. Utgravningene har også avdekket et middelalderby.

Bygningsrester fra romertiden 
{|
|
 Basilika
 Thermae
 Jupitertempelet
 Et Capitol 
|
 Triumfbue 
 mosaikker
 oljepresser
 kornmagasiner
|}

Eksterne lenker 
 
 The Volubilis Project, oversikter og utgravingsrapporter
 Volubilis in modern photos

Romerske byer
verdensarven i Marokko
Arkeologiske steder i Marokko
Viltloven

Lov 29. mai 1981 nr. 38 om jakt og fangst av vilt (viltloven) er en norsk lov som trådte i kraft 2. april 1982. Lovens regulerer «alle viltlevende landpattedyr og fugler, amfibier og krypdyr» (§ 2) i Norge. Den gjelder også innenfor Norges økonomiske sone. I lovens § 1 er lovens formål definert slik:
 

Loven fastslår at alt vilt i utgangspunktet er fredet, med mindre jakt eller fangst er spesifikt tillat ved lov. Dette gjelder også egg, reir og bo. 

Viltloven regulerer også hvordan jakt og fangst kan utøves. Her er hovedprinsippet at jakt og fangst skal utøves på en slik måte at viltet ikke utsettes for unødige lidelser og slik at det ikke oppstår fare for mennesker eller husdyr eller skade på eiendom.

Viltloven forvaltes av miljøverndepartementet, Direktoratet for Naturforvaltning, Fylkesmannen og kommunen.

Se også
 Norsk rødliste for arter
 Fredning (dyr)

Eksterne lenker
 Viltloven (Lovdata.no)
 Statens naturoppsyn: Viltloven

Norske lover
Jakt i Norge
Greg Grunberg

Gregory Phillip Grunberg (født 11. juli 1966) er en  amerikansk skuespiller. Han er mest kjent for rollen som Matt Parkman på NBC-serien Heroes, som han har spilt siden 2006. Andre kjente roller inkluderer karakteren Sean Blumberg i serien Felicity (1998–2002) og Eric Weiss i Alias (2001–2006), begge produsert av barndomsvennen J. J. Abrams.

Biografi

Tidlig liv og familie 
Grunberg ble født i Los Angeles California, som sønn av Sandy Klein og Gerry Grunberg, og hadde en jødisk oppvekst. Han er gift med Elizabeth Dawn Wershow og har tre barn.

Grunbergs sønn, Jake, har epilepsi, noe som inspirerte Grunberg til å ta en aktiv rolle i å øke oppmerksomheten rundt sykdommen, samt å skaffe penger til forskning. Han deltar ofte i veldedighets-evenementer for å skaffe penger til the Pediatric Epilepsy Project i Los Angeles. I mars 2007 ble Greg formann i den første National Walk for Epilepsy.

Karriere 
Grunberg forlot serien Alias for å spille i Grand Union. Abrams tok også med Grunberg i en rolle som den hardt skadde piloten til tv-serien Lost. Grunberg returnerte til serien i den siste episoden i sesong 1, men scenene hans ble kuttet, og ble inkludert på DVD-en til sesong 1 av Lost. For de som kjenner til vennskapet mellom Grunberg og Abrams, var det ikke overraskende å se Grunberg i en liten rolle i filmen Mission: Impossible III, som Abrams regisserte.  

Grunberg har en stor rolle i NBC-serien Heroes. Han spiller en politimann ved navn  "Matt Parkman" som kan høre andre menneskers tanker. Grunberg har også hatt gjesteroller i andre tv-serier som House. Han uttrykte også ønske om å spille i Star Trek XI, som Abrams skal regissere; men det er foreløpig ukjent hva slags rolle han skal spille. Grunberg har også en rolle i den hemmelige filmen av Abrams ved navn Cloverfield.

Grunberg sørget for stemmen til karakteren "Ethan Thomas" i videospill Condemned: Criminal Origins.

Priser og nominasjoner 
Saturn Award (Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films, USA)
 2007 – Nominert – Best Supporting Actor in a Television Program –  Heroes

Filmografi 
Viktige filmer og tv-serier

Trivia 
Under en opptreden på G4-programmet Holiday Hit List i 2003, uttalte Grunberg at han var den eneste mannen i Hollywood med fire g'er i navnet sitt.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 The Onion A.V. Club interview

Personer fra Los Angeles
Skuespillere fra USA
Skuespillere i Heroes
Fødsler i 1966
Hissène Habré

Hissène Habré (også stavet Hissen Habré) (født 13. august 1942 i Faya-Largeau i Tsjad i Fransk Ekvatorial-Afrika, død 24. august 2021 i Dakar i Senegal) var Tsjads president i perioden 7. juni 1982 til 1. desember 1990. Før det var han regjeringssjef i perioden 29. august 1978 til 23. mars 1979. Habré ble styrtet i et militærkupp i 1990, og ble erstattet av Tsjads tidligere president Idriss Déby.

Habré konsoliderte sitt diktatur gjennom et maktsystem basert på korrupsjon og vold. Anslagsvis  mennesker har blitt drept under hans styre. 

Habré rømte til Senegal etter militærkuppet i 1990. I 2006 ble han satt i husarrest, og 2015 ble han stilt for retten for forbrytelser mot menneskeheten i en spesialdomstol i Senegal. I mai 2016 ble han funnet skyldig i forhold som inkluderte voldtekt, seksuelt slaveri og for å ha bestilt drap på  mennesker. Han ble dømt til livsvarig  fengsel. Han er det første tidligere statsoverhode som er dømt i en annen stats rettsvesen.

Habré døde i Senegal den 24. august 2021, i en alder av 79 år, etter å ha blitt innlagt på Dakars sentralsykehys med covid-19. Han var blitt syk i fengselet én uke tidligere.

Referanser 

Tsjadiske presidenter
Personer dømt for forbrytelser mot menneskeheten
Personer fra regionen Borkou
Personer dømt for folkemord
Dødsfall relatert til covid-19 i Senegal
Politikere ofre for covidpandemien
Søndagsskole

Søndagsskole er en type samlinger hvor det foregår trosopplæring, først og fremst gjennom formidling av bibelfortellinger. Søndagsskole holdes av kirker og kristne forsamlinger, og foregikk opprinnelig på søndager. Norsk søndagsskoletradisjon har henvendt seg til barn og unge tenåringer, etter årtusenskiftet først og fremst til målgruppen 3–10 år. Søndagsskole arrangeres ofte i forbindelse med gudstjenester. Barna deltar ofte først i deler av
gudstjenesten for så å gå til søndagsskolen.

I amerikanske tradisjoner er det vanlig å holde søndagsskole for alle aldre, selv voksne, som en form for seminar før gudstjenesten. Denne tradisjonen er også representert noen steder i Sverige, ikke minst i Amerika-påvirkede frikirkesamfunn.

På slutten av 1800-tallet og frem til omtrent 1930 ble det gitt ut atskillige sangbøker for søndagskolenes virksomheter i ulike samfunn, både i Sverige og Norge. Omfattende redigeringer og uttagelser skjedde kontinuerlig, og det totale antallet søndagsskolesangbøker er vanskelig å anslå.

Søndagsskolens fremvekst i Norge 
Den første søndagsskolen man kjenner til i Norge var i Ås i Follo, og ble startet i 1730-årene. Rundt år 1800 startet haugianere mange søndgsskoler, men den første søndagsskolen som ble startet etter mønsteret vi kjenner i dag, ble ikke startet før i 1844 i Stavanger. «Søndagsskolen Norge» (tidligere «Norsk Søndagsskoleforbund») har evangelisk-luthersk basis, og ble startet i 1889 for å styrke arbeidet med nyetableringer av søndagsskoler. Den fikk sin første heltidsansatte i 1919. Etterhvert ble det ansatt såkalte reisesekretærer som reiste rundt i landet for å arbeide med søndagsskolene. Det ble også satt i gang en stor produksjon av materiell til søndagsskolene. I 2006 gikk totalt  barn på søndagsskole i regi av Søndagsskoleforbundet. Det var  søndagsskoler med rundt  ledere.

Kristendom
Scott Dobie

Robert Scott Dobie (født 10. oktober 1978) er en skotsk fotballspiller som spiller for fotballaget St. Johnstone.

Karriere 
Dobie kom til Carlisle United sommeren 1995, og rykket opp på A-laget i 1997. Han gjorde det så bra i debutsesongen at han på overgangsmarkedet ble verdsatt til £2 mill.

Clydebank  
Senere ble han lånt ut til Clydebank hvor han bare fikk 6 kamper og ingen mål. Det var en stor nedtur for Dobie

West Bromwich Albion 
I august 2001 ble han solgt til den engelske storklubben West Bromwich Albion for £150.000. Han debuterte mot Walsall 11 august 2001 og fikk sitt første mål den 22. august i Ligacupen mot Cambridge United, da han lobbet over målvakten fra utrolige 20 meter. Hans første seriemål kom i en kamp mot Manchester City som West Bromwich Albion vant 4-0. Etter det scoret han 8 ganger på 7 kamper i strekk. I 2001-sesongen scoret han 11 mål i serien, og 13 totalt. Det året rykket West Bromwich Albion opp til Premier League og Dobie scoret 5 mål. Han var i WBA til 2004 da klubben hentet superspissene Kanu og Robert Earnshaw. Da følte han at han ikke klarte å kjempe seg til en plass på laget og gikk til Millwall FC.

Millwall 
Han ble solgt for £750.000 til Millwall FC i 2004. Der scoret han tre mål på 16 kamper. Han forlot Millwall etter bare en sesong og ble da solgt til sin nåværende klubb, Nottingham Forest.

Nottingham Forest 
I begynnelsen av karrieren i Forest fikk han en stor skade, men kom tilbake. Det året fikk han bare 1 mål og 18 kamper. Senere ble Dobie usikker igjen da Forest hentet inn Junior Agogo, Grant Holt og Nathan Tyson.
I sesongen 2006/2007 rykket Forest ned fra 1. divisjon etter tap i Play-off mot Yeovil hvor de tapte 5-4 etter ekstraomganger. Hittil har han spilt 41 kamper og scoret 3 mål.

Han har spilt 6 kamper for Skottland og scoret 1 mål

Oppsummering 

 Carlisle United-----126 kamper----24 mål
 Clydebank-----6 kamper----0 mål
 West Bromwich Albion-----80 kamper----22 mål
 Millwall FC-----16 kamper----3 mål
 Nottingham Forest-----41 kamper----3 mål
 -----6 kamper----1 mål

Eksterne lenker 
 

Skotske fotballspillere
Fotballspillere for Carlisle United FC
Fotballspillere for Millwall FC
Fotballspillere for West Bromwich Albion FC
Fotballspillere for Nottingham Forest FC
Fotballspillere for St. Johnstone FC
Fotballspillere for Bradford City AFC
Personer fra distriktet Allerdale
Fødsler i 1978
Gobeleng

Gobeleng (også skrevet gobelin på riksmål) er et vevd veggteppe eller møbelstoff med innvevde farger og figurer. Det var opprinnelig betegnelsen på vevnader fra en fabrikk i kvarteret Les Gobelins i Paris, som fikk navn etter fargerfamilien Gobelin som eide tomten til den første fabrikken, som startet 1662. Teknikken ble utviklet i Frankrike på midten av 1600-tallet, og førte til en omfattende industriell framstilling av tekstile kopier etter kartonger av datidens kjente store kunstnere. I dag brukes navnet om alle billedtekstiler som bruker denne teknikken, uavhengig av opphavssted.

Jean-Baptiste Colbert satte det hele i gang, da han kjøpte lokalene og tomten omkring i 1662, på vegne av kong Ludvig XIV. Mye av den tidlige produksjonen dreide seg om møbeltekstiler. Starten på den kunstneriske utviklingen sto hoffmaleren Charles Le Brun for. Fra 1667 ble fabrikkene oppnevnt til kongelig manufaktur. På grunn av pengeproblemer, ble fabrikken stengt i 1694, men gjenåpnet i liten skala 1697 for å levere til de kongelige bygninger. Lønnsomheten var på den tid noe laber. Produksjonen ble nokså variabel, og det så nesten ut til å bli full stopp tidlig på 1700-tallet.

En snuoperasjon ble løsningen. En av kongens finanssekretærer, Louis Fagon fikk oppdraget med å organisere prosjektet. Han hadde nettopp fått to av sine hus dekorert av maleren Jean-Baptiste Oudry, og overtalte ham til å ta på seg oppgaven. Oudry og hans partner Besnier satte i gang i 1734. Snuoperasjonen ble svært vellykket og lønnsom for alle parter, og Oudry ble inspektør og kartongleverandør til alle de franske fabrikkene. Det meste av hans arbeidskapasitet i 1730-årene ble bundet opp til dette.

Den franske revolusjonen satte en stopper for videre drift, inntil slekten Bourbon satte den i gang igjen omkring 1830. Produksjonen ble da utvidet til også å omfatte golvtepper. Under kommunardopprøret ble bygningen delvis nedbrent. Produksjonen er per i dag begrenset til leveranser til offentlige bygg.

Litteratur 
Se Lacordaire, Notice historique sur les Manufactures impériales de tapisseries des Gobelins et de tapis de la Savonnerie, précédée du catalogue des tapisseries qui y sont exposées (Paris, 1853); Genspach, Répertoire détaillé des tapisseries exécutées aux Gobelins, 1662–1892 (Paris, 1893); Jules Guiffrey, Histoire de la tapisserie en France (Paris, 1878–1885). The last two authors were directors of the factory.

Referanser

Se også 
Billedvev
Vev
Tekstil
Charles Le Brun
Jean-Baptiste Colbert
Jean-Baptiste Oudry

Tekstiler

de:Gobelin-Manufaktur
en:Gobelins manufactory
pl:Gobelin
Lucie Nilsdatter

Lucie Nilsdatter (fødselsår ukjent, død 1555) var en norsk adelskvinne og eier av Austråttgodset. Hun var datter av Nils Henriksson og Inger Ottesdotter Rømer til Austrått, og gift med Jens Tillufssøn Bjelke.

Lucies søster Eline døde i 1532, og Lucie innledet et forhold til enkemannen, svogeren Nils Lykke, som først resulterte i et guttebarn, og deretter i Nils' død i 1535, anklaget for incest. Lucie må en tid etter dette ha giftet seg med den dansk-skånske lavadelsmannen Jens Tillufssøn Bjelke. De to giftet seg senest i 1540, og kort til etter skriver han seg «til Austrått». Overdragelsen av Austråttborgen fra Inger til dem ble stadfestet av kongen i 1552. Det har vært spekulert i om Lucies skandale var årsaken til at Jens, som var av lavadelig byrd, ble vurdert som «god nok» for henne. 

Lucie druknet i 1555 utenfor Sunnmøre, på en sjøreise som hun gjorde sammen med moren Ingerd og datteren Gunhild. Hun ligger begravet i Ørland kirke. Ektemannen Jens døde fire år etter, og sønnen Åge Bjelke (1552–1603), som var den yngste av parets fem sønner, overtok Austråttborgen i en alder av 7 år. Åges morbror Henrik Nielssøn var hans formynder.

Lucie Nilsdatter opptrer både i Henrik Ibsens skuespill Fru Inger til Østeraad, Peder Wright Cappelens skuespill Lucie, jomfru til Østråt og Edvard Hoems «slottsopera» Lucie.

Referanser 

Adelige nordmenn
Dødsfall i 1555
Personer fra Ørland kommune
Nordmenn på 1500-tallet
Norske kommuneblomster

Dette er en liste over norske kommuneblomster, plantearter som norske kommuner har valgt til sin kommuneblomst. Navnsetting følger Artsdatabankens artsnavnebase (avvikende lokalnavn i parentes).

Kommuneblomster

Østfold (Viken)

Akershus (Viken)

Oslo

Hedmark (Innlandet)

Oppland (Innlandet)

Buskerud (Viken)

Vestfold

Telemark

Agder

Rogaland

Hordaland (Vestland)

Sogn og Fjordane (Vestland)

Møre og Romsdal

Trøndelag  
Alle kommeunene i Trøndelag vedtok kommuneblomster rundt år 2000

Nordland

Troms

Finnmark

Se også
Norske fylkesblomster
Norges nasjonalblomst

Litteratur  
 Inger Gjærevoll Fra løvetann til sibirstjerne - kommuneblomstene i Trøndelag Norsk botanisk forening, Trøndelagsavdelingen 2013 ISBN 9788292400876

Fotnoter og referanser

Kilder
 Norsk botanisk forening – kommuneblomster

Norske kommuneblomster
Planter
Kommuner i Norge
Kommuneblomster
Reticella

Reticella  er sydde kniplinger dannet ved utskårsøm. Teknikken ble utvikla i Nord-Italia på 1500-tallet.

Teknikken har hatt stor betydning for broderi på folkedrakter, f.eks. hardangersøm i Norge.

Referanser

Litteraturliste
 
 Tekstilhistorie – Kirsten Røvig Håberg (Tell forlag, 2000)

Tekstiler
Knipling

Knipling er tekstilarbeid i gjennombrutt mønster. Man deler gjerne knipling-begrepet i to hovedgrupper: Sydde og kniplede (slåtte). 

1) Sydde kniplinger består enten av uttrekkssøm (f eks Hardangersøm), eller av broderi der det gjennombrutte mønsteret lages uten et stoff som underlag. 

2) Kniplede kniplinger lages på en kniplepute/et kniplebrett og med trådene spolt opp på mange pinner.  Det antas at ordet "knipling" kommer fra det tyske ordet "Klöppel" som betyr pinne eller stokk, og at ordet "knipling" altså skal forstås som gjennombrutt tekstilarbeid produsert ved hjelp av stokker (Klöppeln) (i motsetning til sydde kniplinger som lages ved hjelp av en nål).  

I Europa oppsto kniplingsteknikken flere steder samtidig i renessansen, med de nord-italienske byene Venezia, Milano og Genova som kjerneområde sammen med Flandern.

Kniplinger spilte en sentral rolle i europeisk mote på 1500-tallet og 1600-tallet. Kniplede krager og mansjetter var viktige elementer i både manns- og kvinnedrakta. Også i interiørdetaljer (duker, gardiner og møbler) fikk kniplinger en viktig dekorativ funksjon. Kniplinger var ufattelig dyre fordi knipling er en veldig tidkrevende teknikk, og kniplinger var et viktig statussymbol igjennom 1500-, 1600- og 1700-tallet. 

Knipleteknikken spredde seg fra tidlig 1500-tall rundt i Europa, og også folkedraktene ble etterhvert påvirket.

I Norge har kniplede kniplinger vært brukt på en del av våre folkedrakter, både smale linkniplinger på tørklær/hodelin og metallkniplinger på liv, stakk  og/eller løslommer.  Dessuten eksisterer det en tradisjon for kniplinger av ull nederst på stakken i området rundt Flå/Krødsherad. Vi har aldri hatt noen knipleindustri i Norge, slik det har eksistert i våre naboland (kniplesentre i Vadstena i Sverige og Tønder i Danmark). I stedet har det formodentlig vært kniplet for lokalt salg i de enkelte dalfører.

Sydde kniplinger i Norge har vært bedre kjent og mer benyttet enn de kniplede kniplingene.  Mest kjent er Hardangersøm eller Kvitsaum.

Knipleteknikken ble mekanisert på 1800-tallet etter at engelskmannen John Heathcoat fant opp bobinettmaskinen.  Etter det falt de håndlagde kniplingene i verdi og tapte ganske fort sin betydning som statussymbol for de ledende samfunnsklasser.

Se også
Bryllupsdager

Litteratur
Kirsten Røvig Håberg: Tekstilhistorie (Tell forlag, 2000)

Tekstiler
Bård Michalsen

Bård Borch Brøndlund Michalsen (født 1958) overtok som ansvarlig redaktør i Harstad Tidende i juni 2004. 

Han er utdannet medieviter/cand.polit. Han begynte som journalist i Moss Dagblad i 1976, og har senere presseerfaring fra Andøyposten, Altaposten, A-pressens osloredaksjon, Dagbladet samt fag- og ukepresse. Han jobbet noen år som kommunikasjonsrådgiver ved Nordområdesenteret. Han jobber nå ved Høgskolen i Harstad som er en del av Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet. 

I 2020 ble han utnevnt som medlem av regjeringens ytringsfrihetskommisjon. I 2020-21 var han også viserektor ved UiT.

Han har også utgitt bøker. Boken Komma ble utgitt i 2014

Referanser

Journalister i norske lokalaviser
Journalister i Dagbladet
Norske journalister
Fødsler i 1958
Crashdïet

CRASHDÏET (ofte skrevet feil som  bare Crashdïet eller Crashdiet) er et Sleaze rock-band fra Stockholm i Sverige og er en del av sleaze metal som er en undersjanger av glam metal. Bandet har en del likhetstrekk med kjente 80/90-talls band som Motley Crue, Skid Row osv.
Bandet har utgitt to offisielle album, i 2005 debutalbumet Rest in Sleaze og sitt andre album The Unattractive Revolution i 2007.

Hovedbesetningen bestod av Dave Lepard, Peter London, Martin Sweet og Eric Young. 
Bandet ga seg da Dave Lepard begikk selvmord 20. januar 2006, men gjenoppstod med ny vokalist, Olliver Twisted, allerede i desember samme år. 
I juni 2008 forlot Olliver Twisted bandet for å spille med sitt gamle band Reckless Love som er plassert i Finland. Twisted er opprinnelig finsk.
Samme år som Twisted forlot bandet, ble Simon Cruz vokalist og har allerede gitt ut et album; Generation Wild.  Peter London har også et band utenfor CRASHDÏET, Alter Egon. London, gitaristen i bandet, driver også nettsiden til CRASHDÏET og har en egen blogg hvor han dokumenterer turneer og andre ting i bandet.
Bandet har så langt gitt ut tre album med tre forskjellige sangere.

Eksterne lenker 
 

Svenske rockegrupper
Lillehammer stadion

Lillehammer stadion ble åpna som skøytebane 1. januar 1897. Banen ligger på Lillehammer, 180 moh.

Det har vært avholdt ett internasjonalt mesterskap på banen; VM for kvinner, 21.-22. februar 1953, der Khalida Sjegolejeva fra Sovjetunionen vant. Det er ellers avholdt flere nasjonale mesterskap på Lillehammer. Banen ble nedlagt som skøytebane 1. januar 1976.

Norgesmestere i hurtigløp på skøyter på Lillehammer stadion

Menn, senior 
 1929: Ivar Ballangrud, Trondhjems Skøiteklub
 1951: Hjalmar Andersen, Sportsklubben Falken
 1969: Dag Fornæss, Hamar IL

Kvinner, senior 
 1946: Randi Thorvaldsen, IF Liv
 1959: Sonja Ackermann-Olsen, Oslo Idrettslag
 1966: Sigrid Sundby, Arbeidernes SK

Menn, junior 
 1938: Roald Vatn, Oslo Skøiteklub
 1957: Thorstein Sandholt, Oslo Idrettslag

Kvinner, junior 
 1959: Randi Elisabeth Nilsen, Hamar IL (uoffisielt mesterskap for piker)
 1966: Kirsten Holtet, Åsnes IL

NM er blitt arrangert på Lillehammer også i 1909 med Oscar Mathisen som vinner, men dette mesterskapet ble lagt til mjøsisen. I 1977 ble Kay Stenshjemmet mester på den nye banen på Stampesletta.

Eksterne lenker 
 
 

Tidligere skøytearenaer i Norge
Sport i Lillehammer
Idrettsanlegg i Innlandet
Artikler i skøytesportprosjektet
Byggverk i Lillehammer
Katarina Sederholm Hoff

Katarina Ulla Marian Sederholm Hoff (født 19. juni 1968 i Lojo, Finland) er en norsk tidligere friidrettsutøver og vektløfter. Hun er født finsk, men skiftet statsborgerskap i 1998, og bosatte seg i Stjørdal i forbindelse med ekteskap med den norske kulestøteren Roar Hoff.

Etter at hun la opp som aktiv, har hun vært bl.a. daglig leder i Sør-Trøndelag Friidrettskrets, styremedlem i Norges Vektløfterforbund, leder i Tangmoen IL og Stjørdal FIK, og leder i arrangementskomiteen for NM i friidrett 2022.

Friidrett 
Sederholm Hoff er norsk rekordholder i kulestøt for kvinner med 17,11 meter fra 1998. Hun representerte Stjørdal Friidrettsklubb. Hun har de 20 beste resultatene av en norsk kulestøter gjennom alle tider i Norge, og er tre ganger norsk mester fra 1998, 1999 og 2000.

Vektløfting 
Sederholm Hoff representerte Trondheim Atletklubb og har de norske rekordene for vektklassen +75 kg:

Medaljer i norske mesterskap

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norgesmestere i friidrett
Norske kulestøtere
Norske vektløftere
Finske kulestøtere
Alumni fra University of Texas at El Paso
Nordmenn født i Finland
Nordmenn av finsk opphav
Fødsler i 1968
Norske idrettsledere