alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Cook County (Minnesota)

Cook County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger lengst nordøst i staten ved Øvresjøen (Lake Superior) og grenser mot Lake County i vest. Det har også grense mot delstatene Wisconsin i sør (vanngrense), Michigan (vanngrense) i øst og mot Canada i nord.

Cook Countys totale areal er 8 650 km² hvorav 4 893 km² er vann. I 2000 hadde fylket 5 168 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Grand Marais. County'et har svært mange norsk-amerikanere. Det bor ellers mange ojibway-indianere i Cook County. I nord ligger en rekke innsjøer langs grensen mot Canada, i det såkalte Boundry Waters Canoeing Area. Dette inngår i Superior National Forest, som er vernet og strekker seg vestover. Langs innsjøen er det stor turisme, dette området kalles Arctic Riviera eller Norwegian Riviera. 

Ved Grand Portage helt i nord startet pelsjegerrutene i pelsjegerperioden fra 1650 og ut 1800-tallet – franske og senere skotske og engelske pelsjegere bar kanoer opp fra Grand Portage og padlet oppover vassdragene til Rainy Lake, 150-200 km lengre vest. Pelsjegerne byttet til seg pelsverket fra ojibway-indianerne som bebodde hele det nordøstlige Minnesota. Grand Portage er idag fylkets eneste indianerreservat, og flertallet av befolkningen i denne byen er ojibway'er.

Fylket har fått sitt navn etter major Michael Cook som deltok i amerikanske borgerkrigen. 

Handlingen i Vidar Sundstøls roman Drømmenes Land, som fikk Rivertoonpisen i 2008, foregår i Cook County.

Eksterne lenker 
 

Fylker i Minnesota
Atomic Kitten

Atomic Kitten er en engelsk jentegruppe fra Liverpool som består av Liz McClarnon, Natasha Hamilton og Jenny Frost. Sistnevnte erstattet Kerry Katona etter at hun sluttet i 2001. Gruppa ble offisielt oppløst i 2005, men har opptrått sammen etter dette.

Bandet sto for en mer pop-orientert form for vokalsang. De solgte over åtte millioner album og singler over hele verden. Mange av sangene nådde høyt opp på musikklistene, eksempler er «Right Now», «Whole Again», «Eternal Flame», «The Tide Is High» (opprinnelig sunget av The Paragones) og «Ladies Night».

Eksterne lenker 
 
 
 

Jentegrupper
Britiske popgrupper
M578 Light

M578 Light er en amerikansk bergepanservogn.

M578 ble først utviklet av det amerikanske Pacific Car and Foundry Company midt på 1950-tallet.  Det første produksjonskjøretøyet ble tatt fram av FMC i 1962.  Fra 1971 ble produksjonen foretatt av BMY, som fram til 1983 produserte 1018 kjøretøy.  

M578 bruker samme chassis som 175 mm M107 selvdrevet feltkanon og 203 mm M110 selvdrevet felthaubitser.  Vognføreren sitter framme i skroget med motoren på sin høyre side.  I tårnet sitter de to resterende mannskapene.  Bak på skroget sitter en stor hydraulisk styrt spade.  To vinsjer er installert, med maksimal trekkraft 27 000 kg og løftekapasitet 6 750 kg.

Kjøretøyet er eller har vært i tjeneste med Bolivia, Brasil, Canada, Danmark, Egypt, Filippinene, Iran, Jordan, Marokko, Nederland, Norge, Saudi-Arabia, Spania, Storbritannia og USA.

Bergepanservogner
Yellow Medicine County

Yellow Medicine County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger i den sørvestlige delen av staten og grenser mot Lac qui Parle County i nord, Chippewa County i nordøst, Renville County i øst, Redwood County i sørøst, Lyon County i sør og mot Lincoln County i sørvest. Det har også grense mot delstaten Sør-Dakota i vest.

Yellow Medicine Countys totale areal er 1 977 km² hvorav 14 km² er vann. I 2000 hadde fylket 11 080 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Granite Falls. 

Fylket har fått sitt navn etter elven Yellow Medicine River som renner gjennom fylket.

Eksterne lenker 
 

Fylker i Minnesota
Antonio Caballero de Santa María

Antonio de Santa María Caballero også kalt Antonio de Santa María eller Antonio Caballero (født 20. april 1602 i det nordlige Spania, død 13. mai 1669 i fengsel i Kanton i Kina) var grunnleggeren av fransiskanerordenens misjonsvirksomhet i Kina i den nyere tid. Han kom til Manila på de filippinske øyer i  1629 som lektor i teologi og sjelesørger for byens japanere. I 1633 dro han sammen med dominikanerpateren Juan Bautista de Morales via Formosa til provinsen Fujian. Han ble utnevnt til leder for de fransiskanske kinamisjoner i 1643 og virket fra 1650 med stor fremgang i provinsen Shandong. Han var fransiskanernes ledende motstander mor jesuittenes misjonsmetoder l landet og ble dermed en viktig aktør under den såkalte ritestriden i Kina.

Han døde i fengsel i Kanton som offer for Yang Guangxians kristenforfølgelse tidlig i Kangxi-keiserens regjeringstid.

Verk
Brev og skrifter (på spansk, portugisisk, latin og kinesisk): Otto Maas, Cartas de China, Sevilla 1917; Sinica Franciscana, Quaracchi 1929-54, II, 315-606.

Litteratur
L. Carrington Goodrich & Chao-Ying Fang (red.): Dictionary of Ming Biography, 2 bd., New York/London: Columbia University Press 1976

Spanske fransiskanere
Spanske katolske prester
Misjonærer på Filippinene
Misjonærer i Kina
Ming-dynastiets historie
Qing-dynastiets historie
Kinesisk kirkehistorie fra 1500 til 1644
Katolske misjonærer
Spanske misjonærer
Rafnes

Ravnes eller Rafnes gård er en herregård beliggende ved Frierfjorden i Bamble kommune og en av de opprinnelige gårdene tilhørende tettstedet Herre, Grenlandområdet, nær Porsgrunn.

Ravnes gård
Den gamle herregården av tre som lå på stedet, ble bygd for en gren av slekten Løvenskiold i 1780-årene. Datidens Louis-seize-stil krevde lyse farver, hvorfor alle bygningene var hvitmalte med sorte, glaserte panner. Pipene var plassert en på hver side av valmspissene. 

Gården med tilhørende jord- og skogeiendommer eides av Løvenskioldsslekten frem til den ble solgt omkring 1920. 

Gårdsbygningen brant ned i 1932 men hovedbygningen ble gjenoppført i 1935 etter tegning av arkitekt Wilhelm Svensen. I 1967 ble gården overtatt som representasjonslokaler for Norsk Hydro, som drev industri i området.

Løvenskioldere fra Rafnes 
 Jacob Løvenskiold (d. 1795), kammerjunker, kjøpte gården i 1782 sammen med onkelen Severin. 
  «Fritz» Løvenskiold (d. 1869), eide Rafnes, kammerherre og postmester i Christiania, gift med dagboksforfatteren Maren Fransisca Paus
 Herman Løvenskiold (d. 1910), eide Rafnes, jurist
 Herman Løvenskiold (d. 1927), eide Rafnes, oberstløytnant og stortingsrepresentant 
 Herman Leopoldus Løvenskiold, dr.philos, Nesodden, ornitolog, seglforsker i Riksarkivet og sønn til oberst Herman L.

Referanser 

Herregårder i Norge
Bambles geografi
Telemarks historie
Gårder i Vestfold og Telemark
Sølvbrasme

Sølvbrasme (Pterycombus brama) er en fiskeart.

Den er sølvfarget med store skjell. Ryggen er høy, og kroppen er sterkt sammentrykt fra sidene. Rygg- og gattfinnene er svært lange og kan legges ned i en renne. Disse finnene er ikke dekket av skjell. Arten kan bli 46 cm lang. Den lever i de frie vannmassene ute på åpent hav på 25–400 m dyp.

Den er utbredt i hele Atlanterhavet nord for ekvator og finnes utenfor norskekysten nordover til Nordkapp.

Kilder

Eksterne lenker 
 
 
 Marine Species Identification Portal – Pterycombus brama

Abborfisker
Fisker formelt beskrevet i 1837
Hanne Skram

Hanne Marie Skram, f. Thorstensen (født 14. november 1937, død 11. januar 2017) var en norsk danserinne. 

Skram ble utdannet ved Alfhild Grimsgaards ballettskole og i Paris, London, New York, m.m. Hun ble solist ved Den Norske Operas Ballett fra åpningen i 1959, premieredanserinne 1968 og hadde en rekke solistoppgaver. Hun ledet i 18 år Hanne Skrams Ballettskole.

Hun var gift med Knut Skram. De fikk to barn.

Solistoppgaver blant annet i ballettene 
 «Kontrapunkt» 
 «Frøken Julie» (Julie)
 «Sylfidene»
 «Svanesjøen» (Odette)
 «Nøtteknekkeren»
 «La Sylphide» (Sylfiden)
 «Romeo og Julie» (Julie)
 «Askepott» (Askepott)

Referanser

Norske dansere
Personer fra Bærum kommune
De kongelige saltverkene i Arc-et-Senans

De kongelige saltverkene i Arc-et-Senans, i skogen Chaux nær Besançon, Frankrike er et arkitektonisk prosjekt fra opplysningstiden.

Saltverkets anlegg og bygninger er designet av arkitekten Claude-Nicolas Ledoux på hans eget initiativ, og var tegnet for å rasjonalisere industrien. Komplekset ble konstruert slik at det skulle reflektere en hierarkisk organisasjon. 

Konstruksjonen startet i 1775 under Ludvig XVI kongedømme. Anlegget var i drift fram til 1795. 

Det er verdt å merke seg at den såkalte gabelle, som var en obligatorisk skatt på salt der alle personer over åtte år var pålagt å kjøpe en viss mengde salt til en pris satt av staten. Dette var svært upopulært, og er ofte vist til som en av grunnene bak den franske revolusjon. Idealbyen som var planlagt bygd i tilknytning til saltverket ble aldri bygget, mest sannsynlig på grunn av utbruddet av revolusjonen, men muligens også fordi produksjonen tapte i konkurranse med havsalt.

Stedet ble vernet i 1926, og forvaltes i dag av Institut Claude-Nicolas Ledoux. Saltverket ble oppført på UNESCOs verdensarvliste i 1982, og utvidet i 2009 ved at saltverkene i Salins-les-Bains ble regnet som en del av samme verdensarvsted.

Saltverkene i Salins-les-Bains 
Saltverkene i Salins-les-Bains hadde vært i virksomhet i mer enn 1200 år da de innstilte driften i 1962.

Eksterne lenker 
 
 Saline Royale. Offisiell side

Verdensarven i Frankrike
Byggverk i Bourgogne-Franche-Comté
Doubs
Saltverk
Eryx (missil)

Eryx er et panservernmissil utviklet av franske MBDA (tidligere Aérospatiale-Matra Missiles) og produsert av dem og Aerospatiale Canada.

Historie

I 1989 inngikk Frankrike og Canada en avtale om å samprodusere Eryx, og det kom i tjeneste i 1994.  I 2006 hadde over 50 000 missiler og 3 200 våpensystemer blitt bestilt, og over 25 000 missiler og 1 600 våpensystemer blitt produsert.  Våpenet er i tjeneste i Brasil, Canada, Frankrike, Malaysia og Norge.  Canada har fått 435 våpensystemer og 4 500 missiler, Frankrike mer enn 400 systemer og 4 700 missiler og Norge 435 systemer og 7 200 missiler.

I 1999 inngikk også Tyrkia en avtale med Frankrike om lisensproduksjon av 10 000 missiler for den tyrkiske hæren over en tiårs periode.  I mai 2004 ble prosjektet avlyst av det tyrkiske forsvarsdepartementet.

Motoren leveres av Roxel.

Teknisk
Eryx består av missilet, missilrøret og en avfyringsenhet. Systemet kan avfyres enten fra skulderen eller fra en trefot.  Selve missilet er trådstyrt, optisk styrt og heimer inn på skytterens siktepunkt. Kurskorreksjoner sendes via en tråd som spoles ut fra missilet i flukt. Missilet har thrust-vector-styring, som gjør at det er manøvrertbart selv ved lave hastigheter.  Dette gjør også at det kan avfyres med en liten rakettmotor, noe som også gjør det mulig å avfyre det fra lukkede rom. Dette er farlig med mange andre rakettvåpensystemer.

Missilet er klart til avfyring på under fem sekunder. I flukten trenger skytteren bare å peke på målet. Hastigheten til missilet er 18 m/s ved avfyring, og det akselerer til 245 m/s i løpet av de første 600 meter. Opp til fem missiler kan avfyres i løpet av to minutter under ideelle forhold.

Stridshodet er et 137 mm dobbeltvirkende stridshode med dobbelt hulladning og høyeksplosiv effekt. Fabrikanten oppgir at det kan penetrere opp til 900 mm med reaktivt panser.

Eryx kan utstyres med termiske siktemidler.

Eksterne lenker
 FAS.org om Eryx, med bilder (engelsk)
 ArmyTechnology.com: Reklame og bilder for Eryx (engelsk)

Panservernmissil
Missiler brukt av Norges forsvar
Scum De La Norvége

Scum De La Norvége er et norsk punkband fra Steinkjer som ble stiftet i 2000. Bandet er medlemmer i Steinkjer Pønkforening, som ble stiftet i 2005.

Medlemmer 
Laffen (Geir Snorre Vådahl) – gitar og kor
Wattis (Terje Watterud) – bass og vokal
Lasse (Lars Erik Vesterdal) – trommer og kor
Caos (Carl-Oscar Myrslo) – Leadgitar og kor

Biografi

Egenutgitte CD-er 
Kick Off – 2001
Back Off – 2003
O' Scum med din glede – 2009

Samle-CD 
Norwegian Nihilism vol. 1 – 2002
Ta Barten – 2003
Te hælvete med aill sammen – 2005
Sweden & Norway United – 2005
Nothing Set In Stone – 2006

Eksterne lenker 
 

Norske punkband
Stolheis

En stolheis er en heis som brukes i skisentre. 

 Stolheis – Har master med høythengende bæretrekktau 5-25 meter over snødekket, der det er festet stoler (svevende transport). Kabinbaner tilsvarer stolheiser, men det benyttes kabiner i stedet for stoler. I enkelte anlegg kan det benyttes en kombinasjon av stoler og kabiner.

Det finnes 1-, 2-, 3-, 4-, 6- og 8-seters stolheiser. Stolheiser har forskjellig fart, men de fleste går roligere ved opphavs- og sluttpunkt, slik passasjerer kan gå på og av uten skaderisiko.

Koblingsbar 
En stolheis som går saktere ved på- og avstigningspunktet kalles en ekspressheis (koplingsbar). En koplingsbar heis har en fart på normalt 5 meter i sekundet. Kapasiteten kommer an på hvor store stoler som benyttes, men det meste er mulig. Det vanligste idag er 4 eller 6 seters ekspressheiser. Ekspressheis er idag en av de mest brukte heisene i verden ettersom de er kjappe, kan bygges med bobler foran som vindskjerm, og en trenger ikke å ta av seg skia, slik man må i en gondol.

Sommerdrift 
Utenfor skisesongen kan stolheiser brukes til å frakte for eksempel turgåere og terrengsyklister opp i fjellet. Dette er blitt mer og mer vanlig. Man kan bytte ut stolene med spesialstoler for frakting av sykkler slik de har gjort i Åre.

Se også 

 Skitrekk
 Taubane

Skiheiser
Taubaner
Stoler

pt:Teleférico#Tipos de teleférico
Aitkin County

Aitkin County er et fylke i den amerikanske delstaten Minnesota. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Itasca County i nord, St. Louis County i nordøst, Carlton County i øst, Pine County i sørøst, Kanabec County og Mille Lacs County i sør, Crow Wing County i sørvest og mot Cass County i nordvest.

Aitkin Countys totale areal er  km² hvorav 456 km² er vann. I 2000 hadde fylket  innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Aitkin.

Fylket ble grunnlagt i 1857 som Aiken County men fikk i 1872 sitt nåværende navn og det er oppkalt etter pelshandleren William Alexander Aitkin.

Demografi

Referanser

Eksterne lenker 
 

 

Fylker i Minnesota
Fylker i USA etablert i 1857
1857 i Minnesotaterritoriet
Norske baptisters Kongomisjon

Norske baptisters Kongomisjon er en norsk misjonsorganisasjon fra 1915, som siden 1918 har sendt ut misjonærer til et stort misjonsområde i den nordlige del av Den demokratiske republikken Kongo (senere Kongo, Zaire, nå Den demokratiske republikken Kongo). 

Den første misjonæren var Bernhard Aalbu fra Ørlandet, som var utdannet ved baptistenes skole i Kristiania. Den neste var Frithjov Iversen, som virket i Kongo i nesten 30 år. Han skrev en rekke bøker om folk og forhold i Kongo og om misjonsarbeidet. 

Allerede i 1938 var ti norske misjonærer virksomme i feltet.

Se også 
 CELPA, (pinsebevegelsen i Den demokratiske republikken Kongo)

Eksterne lenker
 Norske baptisters misjonsarbeid

Norske misjonsorganisasjoner
Kongo
Kristendom i Den demokratiske republikken Kongo
1915 i Norge
Organisasjoner etablert i 1915
Gunvald Larsson

Gunvald Larsson er en fiktiv detektiv i Maj Sjöwall og Per Wahlöös romaner om Martin Beck, og er den eneste fra romanserien som, ved siden av Martin Beck, også er med i TV-/fimserien som har blitt laget siden 1997. I den første romanen,  Roseanna, jobber han ved politikammeret i Motala, men blir på grunn av sin innsats i løsningen av mysteriet hentet til Stockholm.

Larsson er ungkar, og har en yngre søster han har et svært anstrengt forhold til. Han er offisersønn, men ser med forakt på militærvesenet. Flere av uttalelsene hans kan tyde på at han har et venstreorientert politisk syn, muligens kommunistisk. Han er også en utpreget snobb og er svært nøye i klesveien, og har alltid en nedsettende og/eller sarkastisk kommentar å komme med. De siste punktet er spesielt godt utviklet i TV-/filmserien. Han går heller ikke av veien for å bryte loven for å fakke en morder eller den han tror er en morder. Til tross for sitt krasse og til dels usympatiske vesen, er han en pliktoppfyllende politimann.

Gunvald Larsson har blitt fortolket av blant andre Rolf Lassgård og Mikael Persbrandt.

Personer i kriminallitteraturen
Filmfigurer
Martin Beck
Fiktive politifolk
Fredrik Melander

Fredrik Melander er en fiktiv figur i romanserien om Martin Beck. Melander er først og fremst kjent for sin ekstremt gode hukommelse og sin konstante pipe-patting.

Melander er ikke med i TV-/filmserien som startet i 1997 og har kun én gang blitt fortolket på film, av Håkan Serner i Mannen på taket.

Personer i kriminallitteraturen
Filmfigurer
Martin Beck
Saint Paul (Minnesota)

Saint Paul er hovedstad og den nest største byen i delstaten Minnesota i USA. Den ligger i Ramsey County ved elven Mississippi. I år 2000 hadde den 287 151 innbyggere. Minnesotas største by Minneapolis ligger på andre siden av elven, de to byene har i løpet av de senere år vokst sammen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Byer i Ramsey County i Minnesota
Delstatshovedsteder i USA
Byer ved Mississippi
Siri Hustvedt

Siri Hustvedt (født 19. februar 1955 i Northfield, Minnesota, USA) er en norskættet forfatter fra USA, som siden 2000-tallet har markert seg internasjonalt som roman-, novelle-forfatter, poet og essayist.

Liv 
Hustvedt er født og oppvokst i Northfield i Minnesota. Hun er datter av norske Ester Vegan og norskættede Lloyd Hustvedt. Faren var professor i skandinavisk litteratur ved St. Olaf College. Oldefaren kom fra den veiløse gården Hustveit på Voss og utvandret til USA. Foreldrene møttes på Universitetet i Oslo, der Ester studerte, og Lloyd var på et forskningsopphold. Siri Hustvedt bodde i Norge som barn og tok senere artium ved Katedralskolen i Bergen. Hustvedt er for det meste oppvokst i Northfield, og bor i dag i New York sammen med sin ektemann, forfatteren Paul Auster. De har en datter, sangerinnen og skuespillerinnen Sophie Auster.

Virke 
Hustvedt er mest kjent for sine romaner, men hun har også gitt ut en diktsamling og fått flere av sine noveller publisert i forskjellige bøker og blader.

Hustvedt har ph.d.-grad i litteratur fra Columbia University (1986). Avhandlingen omhandlet språk og identitet i Charles Dickens' siste roman, Our Mutual Friend. Hustvedt underviser i skriving ved en psykiatrisk klinikk. Hun ble 2009 innvotert som medlem i Agder Vitenskapsakademi. I 2014 ble hun utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Oslo.

I 2019 ble hun tildelt Fyrstinnen av Asturias' pris for litteratur.

Bibliografi

Romaner 

 The Blindfold (1992) – Utgitt på norsk som Med bind for øynene (1993), oversatt av Mona Lyche Ramberg
 The Enchantment of Lily Dahl (1996) – Utgitt på norsk som Lily Dahls fortryllelse (1997), oversatt av Bodil Engen
 What I Loved (2003) – Utgitt på norsk som	Det jeg elsket (2003), oversatt av Bodil Engen
 The Sorrows of an American (2008) – Utgitt på norsk som Når du ser meg (2008), oversatt av Bodil Engen
 The Shaking Woman or A History of My Nerves (2010) - Utgitt på norsk som "Den skjelvende kvinnen eller Historien om nervene mine" (2011), oversatt av Bodil Engen
 The Summer Without Men (2011) – Utgitt på norsk som Sommeren uten menn (2011), oversatt av Bodil Engen
 The Blazing World (2014) - Utgitt på norsk som Denne flammende verden (2014), oversatt av Bodil Engen

Poesi 

 Reading to You (1983)

Essays 

 Yonder (1998)
 Mysteries of the Rectangle: Essays on Painting (2005)
 A Plea for Eros (2005) – Utgitt på norsk som En bønn for Eros (2007)
 Living, Thinking, Looking (2012) - Utgitt på norsk som Livet, tanken, blikket (2013)
 A Woman Looking at Men Looking at Women (2017) - Utgitt på norsk som Kvinne ser på menn som ser på kvinner (2017)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Interview med S.H. på engelsk
  Hustvedts bøker på Bibsys
  Siri Hustvedt på Aschehougs hjemmeside

Forfattere fra USA
Personer fra USA av norsk opphav
Personer fra Dakota County i Minnesota
Personer fra Rice County i Minnesota
Æresdoktorer ved Universitetet i Oslo
Sagtang

Sagtang (Fucus serratus) er en brunalge. Den gjenkjennes lett ved at den har en grovt sagtakket kant. Den er gaffelgreinet, med flate brede grener. 

Sagtangen har ikke luftblærer, men det at den er oppsvulmet på enden gjør at det er lett å tro det. Oppsvulmingen er egentlig bare en oppsamling av væske som skal hindre sagtangen fra uttørking. 

Sagtang vokser nedenfor blæretangbeltet, men sjelden lavere enn 6 meter. Den måler 30-60 cm og er vanlig langs hele norskekysten. Det er blitt brukt til
tangmel i det som dyrene spiser

Eksterne lenker 
 

Alger
Mikael Lundberg

Mikael Lundberg (født 13. august 1973) er en svensk golfspiller.

Lundberg representerte Sverige i Eisenhower Trophy i 1994 og ble profesjonell i 1995. Han tilbrakte flere år på Challenge Tour, der han vant turneringen Himmerland Open i 1997, og fikk spillerett på Europatouren ved hjelp av en fjerdeplass på Challenge Tour-rankingen i 2000. Etter to stabile sesonger mistet han spilleretten på Europatouren etter en 137.-plass på Order of Merit i 2003, og han vendte tilbake til Challenge Tour i 2004. Han vant tilbake spilleretten på toppnivået ved å vinne Cadillac Russian Open i 2005, et mesterskap med offisiell status på begge tourene.

Meritter

Seire på Europatouren 
 2008 Inteco Russian Open Golf Championship
 2005 Cadillac Russian Open

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på EuropeanTour.com

Svenske golfspillere
Adolf Friedrich zu Mecklenburg

Hertug Adolf Friedrich zu Mecklenburg (født 10. oktober 1873 i Schwerin i Tyskland, død 5. august 1969 i Eutin) var en tysk Afrika-forsker, oppdager, kolonipolitiker og fra 1949 til 1951 president for den tyske olympiske komité.

Liv og virke

Bakgrunn 
Adolf Friedrich var tredje barn av Friedrich Franz II av Mecklenburg, regjerende storhertug i Mecklenburg-Schwerin fra 1842 til 1883, og hans hustru Marie Caroline av Schwarzburg-Rudolstadt.

Han studerte antropologi ved Universitetet i Dresden.

Karriere 
I 1907/08 ledet Adolf Friedrich en vitenskapelig forskningsreise i Sentral-Afrika, og reiste gjennom kontinentet fra øst til vest. I 1910/11 ledet han en ny ekspedisjon til Tsjadsjøen og fra den nordlige delen av Kongoelven frem til Nilen. Urskogområdet øst for Kongoelven og området ved Tsjadsjøen var fremdeles forholdsvis ukjent land på dette tidspunktet. Deler av ekspedisjonen foretok utforskninger frem til Bahr-el-Gasal ved den øvre delen av Nilen, andre i Syd-Kamerun og øyene i Guineagolfen. Arbeidet resulterte i det monumentale verket Vom Kongo zum Niger und Nil.

Fra 1912 til 1914 var hertugen guvernør i den tyske kolonien Togoland. Etter første verdenskrig ble han visepresident for Deutsche Kolonialgesellschaft für Südwest-Afrika, hvor hans bror Johann Albrecht var president fra 1895-1920. I forbindelse med Togos uavhengighet i 1960 ble han invitert av regjeringen til å delta i festlighetene.

Fra 1926 til 1956 var han medlem av Den internasjonale olympiske komité (IOK), og fra 1949 til 1951 president for den tyske olympiske komité.

Adolf Friedrich var gift to ganger. I 1917 ble han gift med Viktoria Feodora von Reuß-Schleiz, som døde i barselseng da datteren Woislawa-Feodora von Mecklenburg-Schwerin ble født i 1918. I 1924 ble han gift på nytt med Elisabeth von Stolberg-Roßla, som kun overlevet ham med få uker og også døde i 1969.

Verker 

 Ins innerste Afrikas. Leipzig 1909
 Vom Kongo zum Niger und Nil. Leipzig 1912
 Wissenschaftliche Erlebnisse der Deutschen Zentral-Afrika-Expedition unter Führung Adolf Friedrichs, Herzog zu Mecklenburg. Leipzig 1922

Referanser

Litteratur 
 Junack, Richard: Adolf Friedrich Herzog zu Mecklenburg. Leben und Wirken. Hamburg 1963
 Otto Gebhard: Durch Steppe und Urwald. Abenteuer und Erlebnisse der Afrika – Expedition des Herzogs Adolf Friedrich zu Mecklenburg. 1911
 Reinhart Bindseil: Adolf Friedrich Herzog zu Mecklenburg (1873–1969): Ein Manager der Afrika-Forschung und Ruanda-Reisender des Jahres 1907 (Kaiserlicher Gouverneur von Togo 1912-1914). Bonn, 1992.

Tyske oppdagere
Tyske politikere
Huset Mecklenburg-Schwerin
Tysklands kolonihistorie
Afrikas historie
IOK-medlemmer
Personer fra Schwerin