Trondheimsfjorden

Trondheimsfjorden er Norges tredje lengste fjord med sine 126 km fra Agdenes i Orkland kommune til Hjelbotn i Steinkjer kommune. Fjorden ligger i Midt-Norge og strekker seg fra Ørland, sørøstover mot Trondheim, og derfra mot nordøst til Steinkjer. Det dypeste punktet er på 617 meter ved Agdenes.

Innløpet ved Ørland-Agdenes er rundt 4 km bredt, men den vider seg ut innover og er ved Flakk-Rørvik 6,5 km og mellom Lade-Seter (Leksvik) 12,7 km.

Fjorden var lenge den viktigste ferdselsåren i regionen, noe som gjenspeilet seg i den tidligere kommuneinndelingen. Deler av tidligere Agdenes kommune var lenge knyttet til hver sin av i alt tre kommuner på nordsiden av fjorden: Den opprinnelige Agdenes med Ørland; Lensvik med Rissa; og Ingdalen med Stadsbygd.

Bru og ferje 
Man kan krysse fjorden 
med Fergesambandet Brekstad–Valset (fylkesvei 710) ytterst i fjorden
med Fergesambandet Flakk–Rørvik (fylkesvei 715) ved Trondheim
over Skarnsundbrua mellom Inderøy og Mosvik (fylkesvei 755)
over Beitstadsundbrua i Steinkjer (fylkesvei 17)

Det går også ferje fra Levanger til Ytterøy i Levanger kommune.

Hurtigbåtforbindelser i fjorden: 
Trondheim-Vanvikan
Kystekspressen Trondheim-Brekstad, med stopp i Hasselvika i Indre Fosen, Lensvik i Agdenes og videre til Hitra og Kristiansund.

Rutetrafikk på Trondheimsfjorden

I over hundre år var de indre delene av fjorden trafikkert av rutebåt. Den første ruten ble etablert i 1850, og den siste ble lagt ned i 1974, 118 år senere. Trondheimsfjorden har lunefulle vinder slik at regulær persontrafikk med rutebåt kom med dampbåtene. De var ikke som seilbåter så utsatte for vind og vær, og ga grunnlaget til hurtigere og regelmessige ruter innover fjorden

Den første dampbåten som ble satt i rute på indre Trondheimsfjord var hjuldamperen «Nidelven», som var hjemmehørende i Trondheim. Den gjorde sin først tur 26. november 1850. Men trafikkgrunnlaget var for lite, og ruten ble lagt ned og skipet solgt allerede i 1853.

Den 1. mai 1855 ble imidlertid Indherreds Dampskibsselskab etablert med sete i Levanger. Også de satset på hjuldamper, «Indherred», som ble sjøsatt 7. februar 1856. Skipet gikk opprinnelig i rute mellom Trondheim og Inderøy, senere forlenget til Steinkjer. «Indherred» var nærmest enerådende på rutetrafikken i den indre delen av Trondheimsfjorden frem til 1865. Da ble Stenkjær Dampskibsselskab etablert og ruteskipet «Kong Oscar» satt i rute mellom Trondheim og Steinkjer. Utover 1870-tallet økte trafikkgrunnlaget betraktelig og flere privateide båter trafikkerte fjorden. Noen av disse var «Nea», «Levanger» og «Arne».

De trauste sliterne i rutetrafikken i var «Kong Oscar» og «Stenkjær», og hold det gående på fjorden i mer enn en mannsalder. Mot slutten av 1920-tallet satte Indherredsinn et nytt og større skip, det fikk nok en gang navnet «Innherred», og hadde plass til hele 245 passasjerer. Det gikk i rute på fjorden fra 1929 og helt frem til 1956. Etter at «Innherred» gikk ut av rute ble «Bjørnør» innleid for å besørge passasjertrafikken, men allerede i 1958 ble godsbåten «Aalfjord» ombygd til passasjerbåt, og besørget passasjertrafikken inntil 1968.

Den siste båten som gikk i rute mellom Trondheim og Steinkjer var motorskipet «Steinkjer». Båten ble innkjøpt av Indherreds i 1968, og ble satt i rute i desember samme år. Men den 12. september 1974 gikk «Steinkjer» den siste turen i passasjer- og godsfart mellom Trondheim og Steinkjer. Etter 118 år var det slutt på rutetrafikk i indre Trondheimsfjord.

Dyreliv 
Begge de to vanlige selartene langs norskekysten, steinkobbe og havert, forekommer i Trondheimsfjorden. Enkelte vintre vandrer den arktiske grønlandsselen inn i fjorden, og den kan da sees liggende på elveisen i munningene til Gaula og Nidelva. Den vanligste hvalarten er nise, som vanligvis sees i småflokker på 4–7 individer. Av og til kommer store flokker med grindhval inn i fjorden.  Spekkhoggere er også en sjelden gang gjester i fjorden.

Naturvern
Tauterryggen, som er ei grunne som går over fjorden på tvers mellom Leksvik og Frosta, er et grunnvannsområde - og det grunneste kjente området med kaldtvannskoraller i verden. På grunn av sin uberørte status ble Tauterryggen i juni 2013, sammen med Framvaren og Saltstraumen, vernet som marint verneområde i Norge - de første i sitt slag. I marine verneområder er det forbudt med trålfiske og oljeboring.

Side- og delfjorder 

Rekkefølgen er fra kysten og innover.
Innløp
Trondheimsleia
Kråkvågfjorden
Ytre Trondheimsfjord
 Stjørnfjorden
 Nordfjorden
 Sørfjorden
 Hasselvika
 Sundsbukta
 Botn
 Korsfjorden
 Orkdalsfjorden
 Gaulosen
 Flakkfjorden
 Strindfjorden
 Stjørdalsfjorden
 Åsenfjorden
 Fættenfjorden
 Lofjorden
 Nordviksundet
 Levangerbukta
 Eidsbotn
 Hyllbukta
 Børgin (Borgenfjorden)
 Skarnsundet
 Beitstadfjorden
 Verrasundet
 Verrabotn
 Steinkjerfjorden
 Beitstadsundet
 Hjellebotn

Referanser