Palestina (stat)

{{Infoboks land
| lokalenavn =  | norsknavn = Staten Palestina
| flagg = Flag of Palestine.svg
| flagglink=Palestinas flagg
| flaggramme = ja
| våpen = Coat of arms of State of Palestine (Official).png
| våpenlink=Palestinas riksvåpen
| våpenstørrelse = 71px
| antallspråk = 1
| språk = Arabisk
| hovedstad = Jerusalem (Øst)
| innbyggernavn = Palestiner, palestinsk
| styreform = Parlamentarisk republikk
| leder1t = President
| leder1p = Mahmoud Abbas
| leder2t = Statsminister
| leder2p = Mohammad Shtayyeh
| leder3t = Parlamentstalsmann
| leder3p = Salim Zanoun
| arealrang = 
| areal = 6020
| areal_fotnote = Vestbredden:  km², Gazastripen: 360 km²
| hdi = 0.686
| vann = 
| befolkningsrang = 122
| uavhengighetfra = 
| uavhengighettid = 
| valuta = Jordansk dinar, Egyptisk pund, Israelsk shekel
| tidssone = +2
| nasjonaldag = 
| nasjonalsang = Biladi innført 1996 – Mawtiny ble brukt fra 1936 til 1995| ISO 3166 = PS
| toppnivådomene = .ps
| altplassering = LocationPalestine.svg
| kart = 
}}

Palestina (arabisk: , filastin), offisielt betegnet som Staten Palestina (arabisk: , dawlat filastin) er en delvis anerkjent stat i Midtøsten. Landet har siden 2012 vært en «observatørstat uten medlemskap» i FN. Den ble opprinnelig proklamert i Palestinas frigjøringsorganisasjons (PLO) nasjonalråds (PNC) uavhengighetserklæring i eksil i Alger 15. november 1988. På tidspunktet for 1988-deklarasjonen utøvde PLO ingen kontroll over noe territorium, og områdene det ble gjort krav på er fortsatt under israelsk styre. Områdene Palestina gjør krav på er Gaza, Vestbredden og Øst-Jerusalem, ofte kalt De palestinske territoriene;  Jerusalem er erklært som hovedstad, men president og parlament holder til i Ramallah. Per 2019 var Palestina de jure anerkjent av 138 av FNs 193 medlemsland. Norge er ikke blant dem. Sverige anerkjente Palestina i 2014. Palestina er også anerkjent av Den saharawiske arabiske demokratiske republikk og Vatikanstaten som ikke er medlemmer av FN. 

 Politisk status 

PLO hadde siden 22. november 1974 og frem til 29. november 2012 observatørstatus i FNs generalforsamling.
 Etter 1988-erklæringen gikk FN over fra å bruke benevnelsen «Palestinas frigjøringsorganisasjon» til å bare bruke «Palestina», og observatøren ble tiltalt som Palestinas observatør.

I forbindelse med Oslo-avtalen i 1993 anerkjente Israel PLO som representant for det palestinske folk. PLO etablerte interimadministrasjonen Den palestinske selvstyremyndigheten (PNA) som utøver en del statsfunksjoner i deler av Vestbredden og Gazastripen.

I begynnelsen av 2011,  da Chile, Brasil, Argentina, Bolivia, Cuba, Venezuela, Nicaragua, Costa Rica og Ecuador, sluttet seg til anerkjennelsen, var Palestina anerkjent de jure'' av rundt 130 stater. 

Siden har antallet stater som anerkjenner Palestina økt ytterligere.

I Norge har PLO vært representert siden 1986 gjennom et kontor drevet av Omar Sabri Kitmitto. I 2005/2006 overtok Yasser Najjar som leder av Palestinas delegasjon til Norge, og i desember 2011 ble kontoret oppgradert til ambassade.

FN-anerkjennelse
Den 23. september 2011 leverte president Mahmoud Abbas Palestinas formelle ansøkning om medlemskap som fullverdig FN-medlem til generalsekretær Ban Ki-moon. I september 2012 kunngjorde Palestinas president Abbas at han ville be FNs generalforsamling anerkjenne området som en legitim stat, dog uten FN-medlemskap. På denne måten ville de palestinske styresmaktene omgå at USA hindrer en anerkjennelse ved å nedlegge veto i Sikkerhetsrådet. Han viste i denne sammenheng til at 133 av FNs 193 medlemsland allerede hadde anerkjent Palestina som selvstendig stat.

Den 29. november 2012 (den internasjonale dagen for solidaritet med det palestinske folk) ble Palestinas status oppgradert til «observatørstat uten medlemskap» etter resolusjon 67/19 i FNs generalforsamling. 138 stater, deriblant Norge, stemte for å oppgradere Palestinas status til «observatørstat uten medlemskap» («non-member observer state») i FN. Ni stater stemte mot resolusjonen, mens 41 avholdt seg fra å stemme. Selv om Israels delegasjon var blant dem som stemte mot vedtaket, ga landets tidligere statsminister Ehud Olmert uttrykk for støtte til vedtaket.

Oppføring på UNESCOs lister 
Verdensarvsteder

Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.

 Fødselskirken og pilegrimsveien, Betlehem
 Kulturlandskapet i Sør-Jerusalem, Battir
 Gamlebyen i Hebron

Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv

Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.

 2005 – Den palestinske fortellerformen «Hikaye»
 2019 – Daddelpalme, kunnskap, ferdigheter, tradisjoner og praksis
 2021 – Kunsten å brodere
 2021 – Arabisk kalligrafi: kunnskap, ferdigheter og praksis

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Palestinian Declaration of Independence (1988) på Wikisource.

Etableringer i 1988
Land i Asia
Palestina
Stater og territorier etablert på 1900-tallet
Levanten