alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ingvar Bakken

Ingvar Henry Bakken (1920-1982) var en norsk skogsarbeider og politiker (Ap) fra Øymark/Marker i Østfold. Han ble innvalgt på Stortinget fra Østfold i 1958, og satt på Stortinget i sju perioder til sin død i 1982. Han var også ordfører i hjemkommunen; i Øymark i fire perioder 1947–63 og i nykommunen Marker i én periode 1964–67. 

 6. oktober 1961–30. september 1965 Varasekretær i Lagtinget

 1981–1985 formann i Kontrollkomitéen
 1981–1985 medlem i Justiskomitéen
 1981–1985 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
 1981–1985 medlem i Valgkomitéen
 1981–1985 medlem i Fullmaktskomitéen
 1977–1981 formann i Den forberedende fullmaktskomitéen
 1977–1981 formann i Landbrukskomitéen
 1977–1981 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
 1977–1981 medlem i Valgkomitéen
 1977–1981 formann i Fullmaktskomitéen
 1973–1977 formann i Den forberedende fullmaktskomitéen
 1973–1977 sekretær i Landbrukskomitéen
 1973–1977 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
 1973–1977 medlem i Valgkomitéen
 1973–1977 formann i Fullmaktskomitéen
 1969–1973 varamedlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
 1969–1973 nestformann i Landbrukskomitéen
 1969–1973 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
 1969–1973 sekretær i Landbrukskomitéen
 1969–1973 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
 1969–1973 medlem i Valgkomitéen
 1965–1969 medlem i Samferdselskomitéen
 1961–1965 medlem i Kommunalkomitéen
 1958–1961 medlem i Skog-, vassdrags- og industrikomitéen

Eksterne lenker 
 

   

Stortingsrepresentanter 1958–1961
Stortingsrepresentanter 1961–1965
Stortingsrepresentanter 1965–1969
Stortingsrepresentanter 1969–1973
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Stortingsrepresentanter 1977–1981
Stortingsrepresentanter 1981–1985
Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter for Østfold
Ap-ordførere i Østfold
Ordførere i Marker
Ordførere i Øymark
Personer fra Marker kommune
Gullesfjorden

Gullesfjorden er en fjordarm på Hinnøya i Kvæfjord kommune i Troms. Den er en fortsettelse av Kvæfjorden og har innløp mellom Ålneset og Stormulen sør for Kveøya. Fjorden strekker seg drøyt 30 kilometer inn til Gullesfjordbotn, og er sammen med Kanstadfjorden nær ved å dele Hinnøya i to over Gullesfjordeidet. Åtte kilometer inne i fjorden går fjordarmen Austerfjorden inn mot øst. Den største øya i fjorden er Forøya.

Navnet kommer fra det nordsamiske navnet Guollesvuotna som betyr fiskerik fjord (guolli = fisk). Tidligere har også navnet "Gullholmsfjörðr" vært brukt..

Grender 
Bebyggelsen langs fjorden er todelt. Den ytre delen av fjorden er bebygd kun på østsiden, med grendene Hemmestad og Refsnes. Veien stopper ved Kjengsnes ytterst på sørsida av Austerfjorden. Den indre delen av fjorden er bebygd hovedsakelig langs vestsiden, med grendene Flesnes, Bogen, Gambogen, Langvassbukt, Bømark og Våtvoll. Innerst i fjorden er det bebyggelse også på østsiden, med veiforbindelse fra Gullesfjordbotn til grendene Moelv og Gullholm.

Fra Langvassbukt går fylkesvei 83 gjennom Gullesfjorden til Harstad over fergesambandet Flesnes–Refsnes, samt  fra Gullesfjordbotn (Lofastkrysset) til Lødingen og Lofoten.  går fra Gullesfjordbotn mot Sigerfjorden og videre til Sortland og Vesterålen. Fylkesvei 103 går fra Gullesfjordbotn til Gullholm.

Fjell 
Gullesfjorden er omgitt av høye fjell, mange av dem rager over 900 meter over havet. Det høyeste fjellet er Reinspælen (1 118 moh.).

Fjellsidene er bratte og rasutsatte. På grunn av snøskredfare fra Pøylfjellet hender det at fylkesvei 83 mellom Langvassbukt og Flesnes stenges, og fergesambandet Flesnes–Refsnes anløper da også Forøysætran ved Langvassbukt. Også Bogklubben og Våtvoll er skredutsatte områder. Skjelltindan (923 moh.) og Reinfjellet (907 moh.) blir overvåket av NGU som potensielt ustabile fjellområder, med fare for bevegelse og skred ut i fjorden.

Mange av fjellene rundt fjorden er spisse tinder og egger, men Reinfjellet (907 moh.) skiller seg ut ved å ha et viddelignende landskap på toppen. Dette viser at fjellet har ligget høyere enn isen i siste istid.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fjorder i Kvæfjord
Liv Stubberud

Liv Stubberud (født 29. mai 1930 i Rakkestad, Østfold, død 16. september 1997) var en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Østfold i 1973 og møtte som fast representant fram til 1985.
Hun var vararepresentant i periodene 1965–1969 og  1969–1973.

Stortingskomitéer 
 1981 – 1985 medlem i Valgkomitéen
 1981 – 1985 medlem i Samferdselskomitéen
 1981 – 1985 varamedlem i Valgkomitéen
 1977 – 1981 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
 1977 – 1981 medlem i Forsvarskomitéen
 1973 – 1977 medlem i Forsvarskomitéen

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter 1973–1977
Stortingsrepresentanter 1977–1981
Stortingsrepresentanter 1981–1985
Stortingsrepresentanter fra Ap
Personer fra Rakkestad kommune
Stortingsrepresentanter for Østfold
Junge Presse Osteuropas

Junge Presse Osteuropas er en pris som deles ut av Fritt Ord sammen med ZEIT-Stiftung «til østeuropeiske medier og journalister som står for kvalitetsjournalistikk og en uavhengig nyhetsformidling». Fritt Ords og ZEIT-Stiftungs pressepriser søker å styrke journalistenes og medienes uavhengige rolle, til tross for represalier og økonomiske vanskeligheter, og vilje til å motstå selvsensur og ikke la seg skremme av press

I 2005 gikk prisen til fire aviser, et pressebyrå og en journalist fra de tre tidligere Sovjetstatene Russland, Hviterussland og Georgia. 

Norske mediepriser
Ytringsfrihetspriser og menneskerettighetspriser
Tomasevangeliet

Tomasevangeliet, eller Thomasevangeliet, er en samling Jesussitater som hevdes å være skrevet ned av apostelen Tomas. Tomasevangeliet er ett av de apokryfe evangeliene som ikke inngår i Bibelens kanon.

Datering 
Enkelte forskere, som Elaine Pagels og Helmut Koester, mener at Tomasevangeliet kan være eldre enn Markusevangeliet, det antatt eldste evangeliet i Bibelen. Andre mener det er laget på 100-tallet.

Forskere har foreslått dateringer mellom år 60 og så sent som år 140, avhengig av om evangeliet er den originale kilden til utsagnene, eller om forfatterens bygger på andre greske eller koptiske tekster. Forskerne havner som regel i en tidlig datering fra år 60 til 100, eller en sen datering omkring år 140 avhengig av hva som vektlegges.

Beskrivelse 
I Tomasevangeliet gjengis flere utsagn fra Jesus, noe som gjør det til et såkalt Jesusord-evangelium. Derimot finnes det ingen beskrivelser av Jesu guddommelighet eller av hans liv og virke. Tomasevangeliet er ikke en del av Bibelens kanon, men skildringen følger hele Jesu liv, på samme måte som de fire evangeliene i Det nye testamentet, særlig i de synoptiske evangeliene (Matteus, Markus og Lukas). 

En fullstendig versjon av Tomasevangeliet ble funnet sammen med en rekke andre tekster i Nag Hammadi-skriftene i 1945. Dette funnet omfattet 13 papyruskodekser med i alt 46 ulike skrifter, alle greske tekster i koptisk oversettelse, det vil på det språket de første kristne i Egypt snakket. Tekstene har gitt økt innsikt i jødedommen og kristendommen i antikk tid.

Tomasevangeliet ble tidligere regnet som et såkalt gnostisk evangelium, sammen med evangeliene til Maria Magdalena og Filip, men nyere forskere mener at det mangler mange av særtrekkene til gnostisismen. Gnostisismen var en innsiktsreligion som flertallet i oldkirken avviste.

Norske utgaver 

Tomasevangeliet ble for første gang utgitt på norsk i 1994 (3 Gjemte og glemte evangelier: Tomasevangeliet, Filipeevangeliet og Fredsevangeliet) på Det Frie Samfunns forlag,  oversatt av Even Lorch-Falch. I 2000 kom en ny oversettelse av Svein Woje og Kari Klepp (Thomasevangeliet) på Borglund forlag.

En oversettelse av Einar Thomassen ble utgitt i samlingen Apokryfe evangelier i serien Verdens Hellige Skrifter i 2001.

Referanser

Litteratur 
 Oskar Skarsaune: Den ukjente Jesus: Nye kilder til hvem Jesus virkelig var? Da Vinci-koden, gralsfortellingene, Thomasevangeliet, Q-kilden, Avenir Forlag, 2005 -- også utgitt bearbeidet som lyd av KABB (2006): Den ukjente Jesus : nye kilder til hvem Jesus virkelig var?
 Apokryfe evangelier. Oversatt av Einar Thomassen; innledning ved Halvor Moxnes. Bokklubben, 2001. ISBN 82-525-4105-4

Eksterne lenker 
 
 Tomasevangeliet, privat oversettelse

Apokryfene
Gnostisisme
Bokserien Verdens hellige skrifter
Allan Jepsen

Allan Kierstein Jepsen (født 4. juli 1977 i Kolding) er en dansk tidligere fotballspiller. Han er venstreback, og spiller for den danske klubben Randers.

Jepsen har tidligere spilt for Heerenveen i nederlandske Eredivisie, Hamburger SV i Bundesliga, danske Aarhus og Aalborg og norske Vålerenga. Han var i VIF fra 2006 til 2009.
Nå for tiden driver han et bakeri.

Karriere som spiller 
(Sist oppdatert 31. desember 2011)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske fotballspillere
Fotballspillere for Aarhus GF
Fotballspillere for Hamburger SV
Fotballspillere for SC Heerenveen
Fotballspillere for Aalborg BK
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for Randers FC
Fotballspillere for Alemannia Aachen
Fotballspillere for AC Horsens
Personer fra Kolding
Fødsler i 1977
Guatemala by

Guatemala by (spansk: Ciudad de Guatemala; egentlig La Nueva Guatemala de la Asunción; lokalt kjent som Guatemala eller Guate) er hovedstaden i Guatemala. Med sine anslagsvis 4,1 millioner innbyggere er Guatemala by Guatemalas og Mellom-Amerikas største by.

Universiteter 
Byen har 10 universiteter, Universidad Mariano Gálvez, Universidad Panamericana, Universidad Mesoamericana, Universidad Rafael Landivar, Universidad Francisco Marroquin, Universidad del Valle, Universidad del Istmo, Universidad Galileo, Universidad Rural og Universidad de San Carlos, det eneste statlige og det tredje eldste i Amerika.

Sport 
Guatemala by har mange idrettsanlegg og idrettsklubber. Fotball er den mest populære idretten, med Comunicaciones, CSD Municipal og Aurora FC som de største klubbene. Estadio Mateo Flores som ligger i sone 5 i byen, er landets største stadion, foran Estadio Cementos Progreso og Estadio del Ejército. En viktig flerbrukshall i byen er Domo Polideportivo de la CDAG.

Vennskapsbyer 
  La Paz, Bolivia
  Mexico by, Mexico
  San Juan, Puerto Rico
  San Salvador, El Salvador
  Santa Cruz de Tenerife, Spania
  Taipei, Taiwan
  Trujillo, Peru

Referanser

Eksterne lenker
Holmestrand–Vittingfossbanen

Holmestrand-Vittingfossbanen (HVB) ble åpnet 30. september 1902 og nedlagt 1. juni 1938, persontrafikken 27. september 1931. Den gikk fra Holmestrand i Vestfold til Hvittingfoss i Buskerud. 

Det viktigste grunnlaget for banen var tresliperiet i Hvittingfoss. Der ble det produsert tremasse av tømmeret som ble fløtet i Lågen ved hjelp av kraftverket i Hvittingfossen.

Trasé 
Banen ble bygget som to strekninger. Den ene gikk fra Holmestrand til Hillestad, den andre fra Hof til Hvittingfoss. Fra Hillestad til Hof delte den strekning med Tønsberg-Eidsfossbanen, som hadde blitt åpnet året før.

Fremføringen mellom Holmestrand og Hvittingfoss er preget av store høydeforskjeller. Banen ble bygget for en stigning på 25 promille og en kurveradius på 100 meter. Dette var ikke nok, så på vei ut av Holmestrand måtte toget først rygge til et sted som ble kalt Reversen, og deretter kjøre fremover. Reversen var en holdeplass for lossing og lasting av blant annet melkespann til og fra Melkefabrikken.  Ned til Hvittingfoss gikk banen i en stor sløyfe. I Holmestrand hadde banen en egen stasjon i Havnegaten, ved Dr. Graaruds plass. Traséen gjennom Holmestrand tok av fra Vestfoldbanen nord for Holmestrand stasjon, førte videre langs havneområdet og langs Havnegaten til Holmestrand privatbanestasjon. Derfra gikk den videre over dagens industriområde, langs Backers gate og Hagemannsveien til Gausen, der det også var lokstall. Ved Gausen krysset traséen Vestfoldbanen og endet ved Reversen holdeplass i Vestfoldgaten, der toget måtte skifte retning for å kunne kjøre videre. Rett før toget kjørte inn i Innlofjellet tunnel, måtte det krysse over en bru for Nyveien.

Resultatet av denne fremføringen var at kjøretiden mellom stedene var på ca. 90 minutter, over en distanse på 31 kilometer. Til sammenlikning var bilveien bare 23 kilometer, da fremføring med tog må gjøres med mindre stigninger enn med bil.

Sør for Hillestad skole ved Hynnås har 150 m av skinnegangen blitt satt i stand av Museumsforeningen Vestfold Privatbaner. Lokstallen ved Gausen er intakt og blir brukt av et bilverksted. Den tidligere stasjonsbygningen i Hvittingfoss brant ned til grunnen 27. april 2013.

Linjekart 

|

|}

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Holmestrand–Vittingfossbanen i openstreetmap.org
 Holmestrand–Hvittingfossbanen på Boogiebertil.com
 Tønsberg–Eidsfossbanen (T.E.B.) og Holmestrand–Hvittingfossbanen (H.V.B.) på jernbane.net (noen bilder fra jernbanelinjene i nyere tid etter nedleggelse av drift.)
 Bilde fra Holmestrand-Vittingfossbanen ved Mossåsen, mai 1938

Nedlagte jernbanestrekninger i Norge
Jernbanestrekninger i Vestfold og Telemark
Jernbanestrekninger i Viken
1902 i Norge
Jernbanestrekninger åpnet i 1902
Jernbanestrekninger nedlagt i 1938
Vestfolds samferdselshistorie
Jernbanebyggverk i Holmestrand
Holmestrands historie
AGM-114 Hellfire

AGM-114 Hellfire er et amerikansk luft-til-bakke-missil, utviklet for å brukes mot stridsvogner. Opprinnelig var det laserstyrt og med hulladningsstridshode, men senere varianter hadde både andre typer søkere og andre stridshoder. Det fyres heller ikke bare fra fly lenger.

I Norge er Hellfire i bruk av Kystjegerkommandoen. Opprinnelig var denne bruken tenkt som et mobilt tillegg til de største kystfortene, og erstatter for de mindre kystfortene som ble nedlagt. Etter hvert ble konseptet utvidet og overtok flere av rollene til Kystartilleriet, før kystfortene og Kystartilleriet ble endelig nedlagt i 1999. Kystjegerkommandoen og de lette missilbatteriene med Hellfire blir fraktet med Stridsbåt 90N.

Rakettdrivstoffet som benyttes er butantrioltrinitrat.

Plattformer

Bemannede helikoptre 
AH-1W SuperCobra
AH-1Z Viper
AH-64 Apache
Agusta A129 Mangusta
Eurocopter Tiger
SH-60 / MH-60R / MH-60S Seahawk
OH-58D Kiowa Warrior
RAH-66 Comanche
AH-6 Little Bird
UH-60 Blackhawk
Westland WAH-64 Apache

Båter 
Stridsbåt 90

Fly 
AC-208 Combat Caravan
Lockheed Martin KC-130 Harvest HAWK
A-29 Super Tucano
 Air Tractor AT-802U

Ubemannede fly 
MQ-1B Predator
MQ-9 Reaper
Predator C
MQ-1C Grey Eagle

Referanser

Luft-til-bakke-missil
Missiler brukt av Norges forsvar
Ragnar Olsen

Ragnar Olsen (født 1950 i Tromsø) er en norsk forfatter og visemusiker, oppvokst på Finnsnes i Lenvik kommune i Troms.

Olsen har studert ved Universitetet i Oslo. Han har siden 1978 vært dikter og oversetter for Hålogaland Teater, og står blant annet bak nordnorske versjoner av En midtsommernattsdrøm, Macbeth og Othello av William Shakespeare, Jacques Brel-cabareten Når hjertet slår ut med arman, Antigone av Sofokles, Spellemann på taket og Stein i lomma av Marie Jones. Videre har han levert Ifigenia i Aulis av Evripides og Karusell av Rogers & Hammerstein til Det norske teatret og Jesus, gutten min til Rogaland Teater. Han skrev librettoen til Querinioperaen som hadde premiere på Røst i 2012.

Han er også medlem i visegruppa Boknakaran.

Ragnar Olsen ble i 2017 utnevnt til Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.

Utgivelser 
 Viseboka Usaklige viser og skjeive smil (Nordnorsk Musikkforlag 1981)
 Polarlys (Tylden Records, 1993).
 Plateutgivelser med Ungdomslaget Ny Von (1978), Rallarlaget (1986) og en rekke med Boknakaran 
 Den glade pessimisten, kabaret (1984) og LP/MC-utgivelse med Sverre Kjelsberg (1987)
 Rallaren (CD, 2003).  Med Pierre Ström og Björn Arahb
 Bertolt Brecht, Herr Puntila, gjendiktning.  Bestillingsverk til Festspillene i Nord-Norge, om nessekongen Puntila (2004)
 Ragnar Olsen med Golfstrømmen (Tylden, 2006)
Det va de åran (2021)

Boknakaran 
 Unbløgged 1994
 Oppståar-tid! 1996
 På kryss og ters 1999
 Moja på tvoja 2001
 Nær og dær 2003
 Kortreist Musikk 2011

Utmerkelser 
 Prøysenprisen (1988)
 Blixprisen (1992)
 Norsk Teaterlederforums oversetterpris (1993)
 Tromsø kommunes kulturpris (1994)
 SAS Kulturstipend (1999)
 LOs kunstnerpris (med Boknakaran)
 Edvard-prisen 2013 i klassen tekst til musikk for Querini – en opera på Røst
 Ridder av St. Olavs orden.

Referanser

Eksterne lenker 
 Oversikt over Ragnar Olsens produksjon av dramatikk  hos Norske Dramatikeres Forbund

Norske visesangere
Norske dramatikere
Norske oversettere
Personer fra Lenvik kommune
Banjoister
Fødsler i 1950
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Hamnvik

Hamnvik (med tettstedsnavnet Ibestad) er et tettsted og administrasjonssenteret i Ibestad kommune i Troms og Finnmark. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger på Rolla (Rolløya), som er en av de to øyene kommunen består av. Den andre er Andørja.

Stedet

I Hamnvik finnes servicefunksjoner og administrative funksjoner som kommuneadministrasjon, lensmannskontor, lege, sykehjem, skole, barnehage, kirke og prest, matbutikk og jernvarehandel.

Navnet Hamnvik skriver seg fra en vik litt nedenfor det som idag er tettstedet. I denne viken etablerte Jens Bing Dons et handelssted på slutten av 1700-tallet. Handelsstedet er nå under renovasjon og brukes i reiselivssammenheng. Servering av mat skjer på bestilling. Det har vært i familiens eie frem til idag, og er det fortsatt. Det utgjør idag et meget godt bevart eksempel på et tradisjonelt nordnorsk handelssted. Stedet er bl.a. omtalt i Nils A. Ytrebergs bok om de nordnorske handelsstedene.

Rolløya med Hamnvik er knyttet til fastlandet via bro fra fastlandet til Andørja og tunnel derfra til Hamnvik på Rolløya.

De nevnte øyene er rekordholdere: Rolla er den vannrikeste øya etter størrelse i Norge. Andørja er Nord-Europas meste fjellrike øy, også med Langlitinden (1276 moh) som det høyeste fjellet på en norsk øy (unntatt Beerenberg på Jan Mayen). Desto mer fantastisk er dette faktum fordi Andørja har en fjord som går helt inn til midten av øya.

Referanser

Eksterne lenker
Arkitekturguide Hamnvik handelssted. Universitetet i Tromsøs nettsted. Engelsk tekst. (besøkt 29. november 2012)

Tettsteder i Troms og Finnmark
Tidligere fergesteder i Troms
Bosetninger i Ibestad
Artikler i sjøfart-prosjektet
Vestfjorddalen

For artikkelen om Vestfjorddalen på Svalbard, se Vestfjorddalen (Svalbard).

Vestfjorddalen er en dal i Tinn kommune i Telemark fylke. Dalen strekker seg fra Vestfjorden, en del av innsjøen Tinnsjå, og vestover forbi Rjukan, Vemork og Rjukanfossen, opp til Møsvatn. Elva Måna renner gjennom hele Vestfjorddalen. I Vestfjorddalen bor det ca. 4 100 personer. De fleste bor i byen Rjukan, Miland og Mæl. Dalen er 19 km lang. Rv37 går gjennom dalen. Dalsidene strekker seg på det høyeste opp til 1 264 moh rett under Gaustatoppen 1 883 moh. resten holder seg på 1 000-1 200 moh.

Historie 
Før Norsk Hydro etablerte sine fabrikkanlegg på Rjukan, var det bare et par hundre innbyggere i dalen. Men rundt 1909 kom folketallet opp til 12 000. Rjukan var Norges mest moderne industriby på den tiden.

Daler i Vestfold og Telemark
Tinns geografi
Bosetninger i Tinn
Den lille havfrue (andre betydninger)

Den lille havfrue kan vise til
 Den lille havfrue - eventyr av H.C. Andersen fra 1837
 Den lille Havfrue (ballett) - ballett fra 1909 
 Den lille havfrue (statue) - statue i København fra 1913

Tegnefilmer:
Den lille havfruen (film) fra 1989
Den lille havfruen II – Havets hemmelighet fra 2000
Den lille havfruen: Fortellingen om Ariel fra 2008
Todd Solondz

Todd Solondz (født 15. oktober 1959) er en amerikansk manusforfatter og filmregissør. Han er kjent for sine kontroversielle filmer.

Filmografi 
 Schatt's Last Shot (1985)
 Fear, Anxiety & Depression (1989)
 Welcome to the Dollhouse (1995)
 Happiness (1998)
 Storytelling (2001)
 Palindromes (2004)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Todd Solondz' hjemmeside

Regissører fra USA
Actis

Actis – Rusfeltets samarbeidsorgan er en norsk interesseorganisasjon som er en paraplyorganisasjon for 35 frivillige organisasjoner som jobber med ruspolitikk, forebygging, behandling, pårørendearbeid og oppfølging av mennesker som har eller har hatt avhengighetsproblemer. 

Actis ble lansert 1. februar 2003. Initiativet til opprettelsen kom fra organisasjoner som tidligere utgjorde Avholdsfolkets Landsråd. Ved lanseringen i 2003 sluttet flere nye organisasjoner seg til fellesskapet. I dag består Actis av ulike organisasjoner, der noen har tilhørighet til avholdsbevegelsen og noen ikke har det. Actis er ikke selv en avholdsorganisasjon. 

Styreleder er Arne Johannessen. Actis mottok i 2021 totalt 16 millioner kroner i driftsstøtte fra Helse- og omsorgsdepartementets via Helsedirektoratets budsjett.

Generalsekretær i Actis er Inger Lise Hansen.

Egenpresentasjon 
Actis – Rusfeltets samarbeidsorgan er en paraplyorganisasjon for 35 organisasjoner som jobber på rusfeltet. Som paraply er organisasjonen partipolitisk uavhengig og livssynsnøytral.

Organisasjonens hovedkontor ligger i Oslo. Actis har også kontor i Brüssel for å følge opp saker i EU med betydning for rusfeltet.

Medlemsorganisasjoner 

 Arbeiderbevegelsens Rus- og Sosialpolitiske Forbund (AEF)
 Atrop støtte- og ettervernsenter 
 Barn av rusmisbrukere (BAR) (assosiert medlem)
Basecamp
 Blå Kors
Det er mitt valg
 Det Hvite Bånd
 DNT Edru Livsstil
 Familieklubbene i Norge
 Fondet for Forskning og Folkeopplysning om Edruskap
 Forbundet Mot Rusgift (FMR)
 FORUT, Solidaritetsorganisasjon for utvikling
 Frelsesarmeens rusomsorg
 Internasjonal helse- og sosialgruppe (IHSG)
 IOGT i Norge
 Ja, det nytter
 JUBA
 Juvente
Kom og Dans
Lillehammer brukerstyrt senter, Havang
 MA – Rusfri Trafikk
 Ung i trafikken
 Minotenk - minoritetspolitisk tenketank (assosiert medlem)
MIO Minoritetenes interesseorganisasjon
 Norsk Helse- og Avholdsforbund
 Norsk Narkotikapolitiforening
Norske Jernbaners Avantgard
 Retretten (assosiert medlem)
 Rusfri oppvekst
 Samarbeidsforum for Norske Kollektiv
 Skeiv Verden (assosiert medlem)
 Trasoppklinikken
Ung i trafikken
 Ungdom Mot Narkotika (UMN)
Usynlige tigre

Referanser

Eksterne lenker 
 

Organisasjoner etablert i 2003
Norske interesseorganisasjoner
Norske ideelle organisasjoner
Rusmiddelpolitikk
Eskatologi

Eskatologi er læren om de siste tider, verdens undergang og eventuell fornyelse. Eskatologien spiller en viktig rolle i flere religioner, blant annet i hinduismen, buddhismen, parsismen, jødedommen, kristendommen og islam, men også i norrøn mytologi og andre mytologiske forestillinger. Ordet eskatologi er satt sammen av det greske eschatos som betyr «ytterst» eller «sist», og logos, det vil si «ord» eller «lære».

Eskatologi i ulike religioner 
Innen kristendommen ser man det gjerne slik at Bibelen bygger på en historieforståelse som skrider frem mot et mål. Gud styrer historien mot den endelige oppfyllelse av den hensikt han har med hele sin skapning. Mange kristne snakker om at den kristne kirke lever i tiden mellom det allerede oppfylte mål, nemlig Jesu død og oppstandelse, og den fremtidige oppfyllelse av målet, begivenhetene i de siste tider ved Jesu gjenkomst.

Innen zarathustrismen oppfattes verdenshistorien som en strid mellom den gode Ahura Mazda og den onde Ahriman. Tiden skal vare i tolv tusen år som deles i fire tretusenårige perioder. Før og etter de tolv tusen årene er tiden uendelig.

Se også 
 Bortrykkelsen
 Apokalypse
 Johannes' åpenbaring
 Ragnarok
 Udødelighet
 Dommedag
 Dødsrike
 Messias
 Kosmologi
 Teologi
 Harmageddon

Eksterne lenker 
 
 Om apokalypsen og endetiden i Bibelen (dansk tekst)
 Fyldig artikkel om eskatologi i Nordisk familjebok fra 1907 (på svensk)
Katafrakt

Katafrakt var tungt pansret kavaleri i det romerske kavaleriet i slutten av antikken og i begynnelsen av middelalderen. Ofte var også hesten fullt pansret.

Middelalderens ridderutstyr er basert på katafraktenes klesstil som besto av at hesten og soldaten var kledd i full rustning, vanligvis skjellbrynje som gjorde både hest og rytter mer eller mindre ugjennomtrengelig. Normalt bar de et spyd eller lanse kalt en kontos.

Katafraktene kommer opprinnelig fra Midtøsten og Selevkidimperiet i år 300 f.Kr. Men etter Romas erobring benyttet romerne seg av østens katafrakter.

Romersk militærvesen
Oldtiden
Middelalderen