Overføringsnett

Et overføringsnett er et elektrisk ledningssystem som løper fra kraftstasjon til forbruker. Overføringen skjer på høye spenningsnivåer for transport på lange avstander, og for lokal forsyning på lavere nivå. Desto høyere spenning desto mer kostbare komponenter. Valg av spenningsnivå er en teknisk-økonomisk optimalisering der et av parametrene er hvilken effektmengde som skal overføres.

Kraftnettets tre nettnivåer
I et kraftnett overføres den elektriske energien som trefase vekselspenning fra kraftverk til forbruker, og jo større overføringsavstand jo høyere spenningsnivå. Energien kan dermed overføres over svært lange avstander bare spenningen er høy nok. Imidlertid er anleggene for de store spenningene meget kostbare. Dermed vil det være teknisk/økonomisk gunstig med en omvendt proporsjonalitet i forholdet mellom spenningsnivå og antall tilknytninger til nettet (kraftstasjoner, transformatorstasjoner og koblingsanlegg): jo høyere spenningsnivå, jo færre tilknytningspunkter. Dette skaper et hierarki der sentralnettet har få tilknytninger, regionalnettet flere og distribusjonsnettet de fleste.

Et annet viktig moment er at den fysiske størrelsen på kraftlinjene er proporsjonal med spenningen. For å gjøre minst mulig inngrep i landskapet vil det også være gunstig å la de mindre regional- og fordelingsnettet være mer finmaskede nett. Dette gjør det mulig med teknisk/økonomiske optimaliseringer av kraftnettet, slik at aktuelt nettnivå står i forhold til den energimengde som ønskes overført.

Siden bruk av elektrisitet for de fleste forbrukere skjer på lavere spenningsnivåer må det være transformatorer for å omgjøre spenningen til ønsket nivå. For vanlige husholdninger er spenningen i 230 V i Europa. Industribedrifter er eksempel på forbrukere som tar ut kraft med spenning på adskillig høyere nivå. Heller ikke generatorene i kraftverkene produserer strøm på samme spenningsnivå som er vanlig i det høyeste nettnivået, derfor har en transformatorer for å øke spenningen i kraftstasjonene.

Distribusjonsnettet

Distribusjonsnettet består av de lokale e-verkene som distribuerer elektrisitet til forbrukerne, det være seg husholdninger eller industri. Nettet omfatter spenningsnivåer fra 230 V til 22 kV; transformatorer som transformerer ned til 230 V kalles ofte for nettransformatorer. I dette nettet er det både luft- og kabelanlegg. Kabelanleggene består ofte av kabler som er gravd ned i bakken. Fordelingsnettet drives hovedsakelig radielt, det vil si at det nesten aldri er parallelle forbindelser  på 22 kV- eller 230 V-nivået. Fordelingsnettet eies og drives av e-verkene, som ofte eies av kommunene.

Regionalnett 

Regionalnettet består av kraftlinjer som ofte har en spenning på 132 kV, men 66 kV og 45 kV forekommer også. En stor del av dette nettet er luftlinjer, men kabler forekommer spesielt ut til øyer. Denne typen nett er ofte maskenett. Det vil si at det ikke bare er én forbindelse mellom steder der strøm flyter inn og ut av nettet. Strømmen kan med andre ord gå flere veier fra et punkt til et annet. En sier det er parallelle veier mellom transformatorstasjoner og forbrukssteder. Disse eies gjerne av regionale kraftselskaper.

I Norge er de største regionalnetteierne Hafslund Nett AS, Eidsiva Nett AS og Skagerak Nett AS, som hver eier over 1000 km med nett.

Sentralnettet

Sentralnettet utgjør selve hovedveiene i overføringsnettet og har vanligvis et spenningsnivå på 420 og 300 kV. Sentralnettet er et sammenhengende nett som strekker seg over hele landet og som benyttes for å overføre store energimengder over store avstander. Sentralnettet er et maskenett på samme måte som regionalnettet.

Norge
I Norge er det Statnett som forvalter og styrer nettet. De største kraftverkene er direkte tilknyttet sentralnettet. Det samme er de aller største forbrukerne, som først og fremst er kraftintensiv industri.

En del sentrale data for disse nettene er vist i tabellen «Karakteristiske verdier for kraftnettene i Norge». Verdiene for overføringskapasitet i tabellen varierer så mye fordi tabellen tar med både de laveste og høyeste spenningen for hvert av de tre nettene. Imidlertid er overføringskapasitet et spørsmål om overføringsspenning, tverrsnitt på lederne og hvor stor oppvarming disse kan tåle, samt motstanden (som i vekselspenningsteknikken betegnes impedans). Kapasiteten er oppgitt i VA, altså Volt-Ampere, som er produktet av strøm og spenning. Dette er en vanlig betegnelse for effekt i et kraftsystem, kort forklart er dette under visse forhold det samme som effekt i Watt (W) som er benyttet ellers i artikkelen. Tapene er beregnet som den momentane forskjellen mellom produsert effekt og forbrukt effekt. Det totale tapet i kraftnettet i Norge ligger normalt på 10 Twh per år, eller 8 % av normal årsproduksjon.

Referanser

Eksterne lenker
 Open Infrastructure Map - Kart med oversikt over verdens strømnett hentet fra OpenStreetMap-databasen.

Elektrisk energioverføring