alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Chaetacanthidius

Se Systematisk inndeling

Chaetacanthidius er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Malaysia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
 Slekten Chaetacanthidius Gilmour, 1948
 Chaetacanthidius unifasciatus Gilmour, 1948

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata (Desmiphorini) 
 Cermabycidae.org - Apodasyini

Eksterne lenker 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1948
Lussandtunnelen

Lussandtunnelen er en 95 meter lang tunnel på tidligere fylkesvei 79 i Hardanger i Voss kommune. Den åpnet i 1940. Lussandtunnelen ble avlastet av Bjørgatunnelen som ble åpnet 16. november 2016. Den er åpen om sommeren.

Se også 
 Ålvik
 Liste over veitunneler i Norge

Kilder 
 Vegvesenets vegkart

Eksterne lenker 
 Lussandtunnelen på Google Street View

Fylkesvei 79
Veitunneler i Vestland
Tunneler åpnet i 1940
Veier i Voss
Diaxenes

Se Systematisk inndeling

Diaxenes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, matte, lysbrune trebukker. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er nesten jevnbrede.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Java i øst.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
 Slekten Diaxenes Waterhouse, 1884
 Diaxenes andamanicus Breuning, 1959
 Diaxenes befui Weigel, 2014
 Diaxenes dendrobii Gahan, 1894
 Diaxenes hefferni Weigel, 2014
 Diaxenes phalaenopsidis Fisher, 1937
 Diaxenes reticulatus Weigel, 2014
 Diaxenes taylori C. Waterhouse, 1884

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog over slekter, Gamle verden

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1884
Parafrea

Se Systematisk inndeling

Parafrea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Kamerun.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Crossotini J. Thomson, 1864
 Slekten Parafrea Breuning, 1956
 Parafrea latevittata Breuning, 1956

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1956
Erik Sviatchenko

Erik Sergeivich Sviatchenko ( – Erik Serhijovytsj Svjatsjenko, født 4. oktober 1991) er en dansk fotballspiller som spiller for den danske klubben FC Midtjylland.

Hans far er multikunstneren Sergei Sviatchenko.

Landslaget
25. mars 2015 fikk han sin første landskamp for  mot . 11. oktober 2015 scoret han sitt første landslagsmål for  mot .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske fotballspillere
Fotballspillere for FC Midtjylland
Fotballspillere for Celtic FC
Falsapomecyna

Se Systematisk inndeling

Falsapomecyna er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, brungrålige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen og nokså kraftige. Pronotum er tønneformet, uten pigger på sidekantene. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre".

Levevis 
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Øst-Afrika (Somalia, Etiopia og Kenya).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
 Slekten Falsapomecyna Breuning, 1942
 Falsapomecyna albolineata Breuning, 1942
 Falsapomecyna mourgliae Teocchi, 1988

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene (Desmiphorini)
 Cermabycidae.org - Apodasyini

Eksterne lenker 
 Bilder av artene 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1942
Phoebella

Se Systematisk inndeling

Phoebella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En nokså liten, avlang, lysbrun trebukk med hvite flekker. Antennene er en del lengre enn kroppen og fint hårete. Hodet er nokså stort, litt bredere enn pronotum, som er omtrent sylindrisk uten tenner på sidene. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, beina forholdsvis korte.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra det østlige Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
 Slekten Phoebella Lane, 1966
 Phoebella albomaculata (Gahan, 1889)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1889
Paraplanodes

Se Systematisk inndeling

Paraplanodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende

Levevis 
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Filippinene.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Mesosini Thomson, 1860
 Slekten Paraplanodes Breuning, 1939 
 Paraplanodes granulocostatus (Heller, 1923)
 Paraplanodes simplicicornis (Heller, 1921)

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over artene

Eksterne lenker 
 Bilde av en av artene 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1939
Henrik Dalsgaard

Henrik Dalsgaard (født 27. juli 1989) er en dansk fotballspiller som spiller for FC Midtjylland.

Landslaget
24. mars 2016 fikk han sin første landskamp for  mot .

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2018
Fotballspillere for Aalborg BK
Fotballspillere for SV Zulte Waregem
Fotballspillere for Brentford FC
Fotballspillere for FC Midtjylland
Personer fra Viborg kommune
Fødsler i 1989
Diao Xiao Juan

Diao Xiao Juan (født 15. mars 1986) er en hongkongkinesisk syklist.

Hun representerte Hongkong under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 12 i omnium.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Hongkongkinesiske syklister
Deltakere for Hongkong under Sommer-OL 2016
Syklister under Sommer-OL 2016
Banesyklister
Fødsler i 1986
Anna Knauer

Anna Knauer (født 20. februar 1995) er en tysk syklist.

Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 13 i omnium.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske syklister
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 2016
Syklister under Sommer-OL 2016
Banesyklister
Fødsler i 1995
Moise Kean

Moise Bioty Kean (født 28. februar 2000) er en italiensk fotballspiller som spiller for Juventus FC, på lån fra den engelske klubben Everton FC.

Foreldrene hans er fra Elfenbenskysten.

19. november 2016 fikk han sin Serie A-debut for Juventus. Han er den første spilleren født på 2000-tallet som har spilt Serie A fotball.

27. mai 2017 scoret han sitt første seriemål for Juventus mot Bologna.
Det gjorde han til den første målscoreren født på 2000-tallet i en av de fem store ligaene.

Landslaget
20. november 2018  fikk han sin første landskamp for  mot USA. Han var den første spilleren  født på 2000-tallet til å spille for .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Italienske fotballspillere
Fotballspillere for Juventus FC
Fotballspillere for Hellas Verona FC
Fotballspillere for Everton FC
Fotballspillere for Paris Saint-Germain FC
Personer fra Vercelli
Fødsler i 2000
Vincent Thill

Vincent Thill (født 4. februar 2000) er en luxemburgsk fotballspiller som spiller for den ukrainske klubben FK Vorskla Poltava.

Brødrene hans, Sébastien Thill og Olivier Thill spiller begge for Niederkorn. Hans far, Serge Thill, har 14 landskamper for .

21. september 2016 fikk han sin seriedebut for Metz mot Bordeaux.

Landslaget
25. mars 2016 fikk han sin første landskamp for  mot . Han ble den yngste spilleren som har spilt på A-landslaget til . Han er også den første spilleren født på 2000-tallet til å få A-landskamper. 

31. mai 2016 scoret han sitt første landslagsmål for  mot . Han er den yngste målscoreren for  og den første spilleren født på 2000-tallet som scorer et landslagsmål.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Luxembourgske fotballspillere
Fotballspillere for FC Metz
Fotballspillere for Pau FC
Fotballspillere for US Orléans
Fotballspillere for CD Nacional
Fotballspillere for FK Vorskla Poltava
Fødsler i 2000
Jacob Henry Sarratt

Jacob Henry Sarratt (ca. 1772 – 1819) var den ledende britiske sjakkspilleren  rundt århundreskiftet 1700-1800.

Bare få av Sarratts partier er bevart, så det er vanskelig å vurdere spillestyrken hans. Betydningen hans beror først og fremst på innsatsen som lærer og sjakkbokforfatter. William Lewis regnes som hans beste elev.

Virke 
Sarratt gav ut flere klassiske sjakkverk av forfattere som Pedro Damiano, Ruy Lopez, Alessandro Salvio, Orazio Gianutio og Gustavus Selenus. Publikasjonene var overflatisk bearbeidet og fikk dårlig omtale av enkelte av tidens kritikere, men Sarratts innsats sørget for at de for lengst glemte sjakkbokforfatterne ble dratt fram i lyset igjen. Med sin forkjærlighet for de gamle mestrenes kombinasjonsspill forsøkte Sarratt å løse opp den stivnede posisjonelle skolen fra Philidors tid.

Sarratts hovedverk er den ambisiøse A Treatise on the Game of Chess (1808), sjakkhistoriens første systematiske lærebok. Med assistanse av eleven Lewis ble en grundig omarbeidet utgave utgitt posthumt i 1821, og flere utgaver kom ut fram til 1828. Åpningspillet vies mest oppmerksomhet, og av de undersøkte åpningene vakte Sarratts utførlige bemerkninger om Muzio-gambiten i kongegambit størst interesse.

Sarrat bidro med viktige bidrag til å standardisere sjakkreglene. Han kritiserte den gjengse praksis i London om at den spilleren som ble satt patt vant partiet. De britiske sjakkspillerne besluttet seg snart for å følge den internasjonalt anerkjente regelen om at patt betyr remis.

Bibliografi 
 The works of Gianutio, and Gustavus Selenus on the game of chess.
 The works of Damiano, Ruy-Lopez, and Salvio on the game of chess, London, T. Boosey, 1813
 A Treatise on the Game of Chess. London 1808 (bind 1) og (bind 2)
 A New Treatise on the Game of Chess. London 1828 (bind 1) og (Band 2) Nyutgivelse av 1821-utgaven

Kilder 
 Jacob Henry Sarratt (1772-1819), i Sarah's Chess Journal

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske sjakkspillere
Sjakkforfattere
Personer fra London
Annik Magerholm Fet

Annik Magerholm Fet (født 28. august 1953 i Ålesund) er en norsk fysiker. Fra januar 2017 er hun viserektor ved NTNU i Ålesund. Hennes primære fag- og forskningsområder er innen global produksjon, miljø og bedrifters samfunnsansvar. 

Hun er professor i miljøledelse, systemteknikk og livsløpsanalyser ved Institutt for industriell økonomi og teknologiledelse (IØT) ved NTNU, og direktør og faglig leder for NTNUs tematiske satsningsområde for bærekraftig samfunnsutvikling: NTNU Bærekraft (2014–2023).

Fet har sin utdanning fra NTNU og forløperen Universitetet i Trondheim, der hun tok hovedfag i kjernefysikk og ble cand.real. i 1978.

I 1997 ble hun tildelt graden dr.ing. for avhandlingen Systems engineering methods and environmental life cycle performance within ship industry.

Etter at hun var blitt cand.real., tiltrådte hun som lektor ved Kolvikbakken ungdomsskole i Ålesund. Året etter ble hun ansatt som undervisningsinspektør ved Møre og Romsdal tekniske fagskole. Denne stillingen hadde hun fra 1979 til 1990. I perioden 1986–1988 hadde hun permisjon, og arbeidet som geofysiker ved Statoils letekontor, først i Stavanger, deretter i Kristiansund.

I perioden 1990–1997 var hun høyskolelektor, og 1997–1998 førsteamanuensis ved Ingeniørhøyskolen i Ålesund. Deretter var hun professor II ved NTNU, og fra 1999 er hun professor samme sted.

Hun arbeidet for forskningsinstitusjonen Møreforsking i 1992–1998. Der startet og ledet hun forskningsgruppen Avdeling for miljøteknologi. 
 
 

Hun har hatt forskningsopphold ved flere utenlandske institusjoner, blant annet Det tekniske universitetet i Delft (TU Delft (1995); Lisboa universitet, Instituto Superior Técnico (1997); University of California, Santa Barbara, Bren School of Environmental Science and Management (2004); Lloyd's Register, London (2004); University of Technology Sydney, Centre for Corporate Governance (2009)

Priser 
 1997 – Nasjonal utmerkelse for fremming av miljøteknologi, Norske Sivilingeniørers forening
 2003 – Sølvmedalje, «Silver medal for paper presented by a non-member of IMarEST», for artikkelen «Environmental reporting in marine transport», publisert i Journal of Marine Design and Operations, ISSN 1476-1556, nr. B1 2002, mars 2003.
 2012 – Ålesund kommunes miljøpris.

Medlemskap og verv 
Annik Magerholm Fet er medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi (NTVA). 

I 2005 ble hun tatt opp som fellow (FIMarEST)  ved Institute of marine science and technology (IMarEST).

I 2016 ble hun, som eneste nordmann, innvalgt i FNs ressurspanel.

Bibliografi

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 Fets profilside med CV, NTNU

Professorer ved NTNU
Norske professorer i teknologiske fag
Airedale

Airedale var en engelsk bilfabrikk i Esholt, i nærheten Shipley, West Yorkshire. Det var etterfølgeren til Tiny bygget av Nanson, Barker & Co fra 1911 til utbruddet av Første verdenskrig i samme by.

Historie 
Etter krigen i 1919 ble en større bil utviklet og selskapets navn ble endret til Airedale. Denne nye modellen var på 20 Hk og hadde en 1 795 cc firesylindret toppventilert Dorman KNO motor med Zenith forgasser som ytet 22 Hk ved 1 500 o/min. Driften til bakhjulene gikk gjennom en firetrinns girkasse og plateclutch. Bilen hadde en akselavstand på 2,97 meter og total lengde 4 m med konvensjonelle elliptiske bladfjærer på alle hjul. I 1922 hadde de hadde tilstrekkelig tillit til å stille ut på London Motor Show og selskapets navn ble endret fra Nanson, Barker & Co. til Airedale Cars. Den var priset til 575 pund for en spesiell coupé, 435 pund  for en 4-seters tourer, 425 pund for en 2-seters med bagasjerum, 375 pund for en Limousin

En større Meadows motor på  2 120 cc på 14 Hk ble tilbudt fra 1922. Denne bilen var litt større med 4,11 m  total lengde. En naken limousin kostet 360 pund, en åpen toseter koster 425 pund og en stor limousin 625 pund

Bortsett fra motorene ble nesten alle deler inkludert girkasser laget på stedet av Airedale. Bilene var veldig godt utstyrt, og dette gjorde dem dyre. Det ble bygget 90 biler, der rundt 55 av de var på 12 Hk og 35 på 14 Hk.

Selskapet gikk konkurs i september 1924, en gjenoppliving ble forsøkt i 1927, men den mislyktes.<ref>N. Baldwin, (1994). </cite></ref> Ingen biler vites å eksistere.

Referanser

Litteratur
 Baldwin, N. (1994). A-Z of Cars of the 1920s Devon, UK: Bay View Books. ISBN 1-870979-53-2.
 Georgano, N. (2000). Beaulieu Encyclopedia of the Automobile. London: HMSO. ISBN 1-57958-293-1.

Bilmerker
Bronsealderskoen fra Jotunheimen

Bronsealderskoen fra Jotunheimen er Norges eldste sko. Skoen stammer fra bronsealderen og ble funnet på Kvitingskjølen i Jotunheimen den 17. september 2006.

Skoen ble funnet tilfeldig av en turgåer. Kraftig snøsmelting i fjellet grunnet klimaendringer gjør at flere gjenstander fra eldre tid nå kommer til syne på overflaten. Skoen er veldig spesiell fordi svært få rester av klær og sko er bevart fra bronsealderen i Norge. Den er laget en gang mellom 1420 og 1260 f.Kr., altså er den over 3000 år gammel, og den eldste skoen som noensinne er funnet i Norge. I Europa for øvrig er den eldste skoen som er funnet, skoen til ismannen Ötzi fra omtrent 3200 f.Kr.

Bronsealderskoen er en hudsko av enkel type. Slike sko var i bruk helt opp til moderne tid. Det vites ikke sikkert hvilken type skinn skoen er laget av, men det er muligens reinskinn. Formen er svært enkel, med såle og overlær i ett stykke. Lærstykket er tilnærmet rektangulært, men det har avrundede hjørner i fremre kant ved det som har vært en sammensnurping over tærne. Hælpartiet er sammensydd med en lærrem som er trædd gjennom hull eller reimskår i læret. Det er snittet inn reimskår også langs fotåpningen, og opprinnelig har det løpt en reim også gjennom disse hullene. Denne reimen er imidlertid ikke bevart. Det er usikkert hvorvidt skoen passer høyre eller venstre fot. Høyden på skoen er ca. 6 cm, og lengden 28 cm. Dette tilsvarer omtrent en moderne skostørrelse 36 eller 37. Skoen kan dermed ha tilhørt en kvinne, men også en ungdom eller en liten mann.

Kvitingskjølen kan ha vært et godt jaktområde i bronsealderen. Eieren av skoen kan ha mistet skoen mens han eller hun var ute på jakt.

Referanser

Kilder 
 En bronsealdersko fra Jotonheimen, artikkel hos Norgeshistorie.no
 Espen Finstad og Marianne Vedeler (2008): «En bronsealdersko fra Jotunheimen» i Viking - Norsk arkeologisk årbok Bind LXXI - 2008, s. 61-71, tilgjengelig for alle som PDF hos DUO Vitenarkiv (Universitetet i Oslo)

Bronsealderen i Norge
Arkeologi i Norge
Kulturminner i Innlandet
Karl Freund

Karl Freund (født 16. januar 1890, død 3. mai 1969) var en tysk-amerikansk filmfotograf og regissør. 

Under stumfilmstiden arbeidet han som fotograf på tyske filmer som Den siste mann (regi: F.W. Murnau, 1924) og Metropolis (Fritz Lang, 1927). I 1929 flyttet han til USA og fotograferte blant annet Dracula (Tod Browning, 1931) og Mumien (1932). Han regisserte et fåtall filmer, som Mad Love (1935). Hvorpå han gikk tilbake som filmfotograf med filmer som Stormvarsel (John Huston, 1948).

Han ble belønnet med Oscar for beste fotografi for filmen Den gode jord (1937) samt Oscar-akademiets «Technical Achievement Award» i 1955.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmfotografer fra USA
Tyske filmfotografer
Tyske regissører
Oscar-vinnere (kinematografi)
Fødsler i 1890
Dødsfall i 1969
Phetetso Monese

Phetetso Monese (født 22. september 1984) er en lesothisk syklist.

Han representerte Lesotho under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ikke fullførte konkurransen i terrengsykling.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Lesothiske syklister
Deltakere for Lesotho under Sommer-OL 2016
Syklister under Sommer-OL 2016
Fødsler i 1984
Shlomi Haimy

Shlomi Haimy (født 19. juni 1989) er en israelsk syklist.

Han representerte Israel under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 29 i terrengsykling. 

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 33.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Israelske syklister
Deltakere for Israel under Sommer-OL 2016
Syklister under Sommer-OL 2016
Deltakere for Israel under Sommer-OL 2020
Syklister under Sommer-OL 2020
Fødsler i 1989
Evig din i 14 dager

Evig din i 14 dager, (originaltittel: Kid Boots) er en amerikansk romantisk komedie fra 1926, med Clara Bow og Eddie Cantor i hovedrollene. Filmen er basert på musikalen Kid Boots skrevet av William Anthony McGuire og Otto Harbach. En filmkopi er bevart i det amerikanske nasjonalbiblioteket.

Handling 
Kid Boots er en ekspeditør i en skredder-butikk for menn. Når Malcolm Waite stormer inn for å kjøpe en ny dress, er tjenestene han mottar så udugelige at han ødelegger butikken og han forsøker til og med å ta kvelertak på Boots.

Boots må derfor flykte for livet. Men i et forsøk på å gjemme seg på et hotell, blir Boots et tilfeldig vitne til utroskapen til kona til den velstående Tom Sterling. Han planlegger å snart ta ut skilsmisse fra sin utro kone, og ønsker at Boots skal hjelpe ham med dette. Men problemene tårner seg snart opp for dem.

Rolleliste 
 Eddie Cantor - Samuel (Kid) Boots
 Clara Bow - Clara McCoy
 Billie Dove - Eleanor Belmore
 Lawrence Gray - Tom Sterling
 Natalie Kingston - Carmen Mendoza
 Malcolm Waite - Big Boyle
 William Worthington - Eleanor's Father
 Harry von Meter - Eleanor's Lawyer 
 Fred Esmelton - Tom's Lawyer
 Aud Cruster (ikke kreditert)
 William Orlamond - Tailor (ikke kreditert)
 Rolfe Sedan - Physical (ikke kreditert)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Romantiske komedier fra USA
Dramakomedier fra USA
Sort-hvitt-filmer
Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1927
Alfredo Campo

Alfredo Campo (født 2. mars 1993) er en ecuadoriansk syklist.

Han representerte Ecuador under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvartfinalen i BMX-konkurransen. 

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 5.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ecuadorianske syklister
Deltakere for Ecuador under Sommer-OL 2016
Syklister under Sommer-OL 2016
Deltakere for Ecuador under Sommer-OL 2020
Syklister under Sommer-OL 2020
Fødsler i 1993
Lemur (band)

Lemur er en norsk kvartett som spiller improvisert samtidsmusikk. Den består av Hild Sofie Tafjord (horn), Michael Duch (kontrabass), Lene Grenager (cello) og Bjørnar Habbestad (fløyter). Siden oppstarten i 2006 har de gitt ut en rekke plater på det lille Trondheimsbaserte plateselskapet +3dB. De har opptrådt i Norge, Sverige, Tyskland, Belgia, Nederland, Taiwan, Macao, Kina og Storbritannia, og samarbeidet med Paul Lytton, Julia Eckhardt, Mats Gustafsson, Amit Sen, John Hegre, Dickson Dee, Trondheim Sinfonietta, N Ensemble og Tom Løberg. De bidro også til punkpoeten Patrick Fitzgeralds utgivelse Spirit of the Revolution i 2007.

Utgivelser 
 7 (+3dB, 2009)
 Aigéan (+3dB, 2010)
 Mikrophonie (+3dB, 2016)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske musikkgrupper
Band etablert i 2006
Nana (1926)

Nana er et fransk stumfilmdrama fra 1926 regissert av Jean Renoir. Filmens forelegg er Émile Zola sin roman av samme navn fra 1880.

Handling 
En rik regjeringsmedarbeider, grev Muffat, faller for Nana - en ung skuespillerinne. Nana blir snart hans elskerinne  og flytter til en overdådig leilighet som Muffat gir henne. 

Men etter hvert begynner Nana imidlertid å dra mannen ned, og til slutt har begges liv blitt fullstendig ødelagt.

Medvirkende 
 Catherine Hessling - Nana 	 	
 Werner Krauss - Count Muffat
 Jean Angelo - Count de Vandeuvres
 Raymond Guérin-Catelain - Georges Hugon

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske stumfilmer
Filmer basert på verk av Émile Zola
Sort-hvitt-filmer
Filmer fra 1926
Filmer regissert av Jean Renoir
Madame Bovary (1934)

Madame Bovary er en fransk spillefilm fra 1934 regissert av Jean Renoir etter Gustave Flauberts roman av samme tittel.

Referanser

Eksterne lenker

Franske dramafilmer
Franskspråklige filmer
Sort-hvitt-filmer
Filmer fra 1933
Filmer regissert av Jean Renoir
Emil Audero

Emilio «Emil» Audero Mulyadi (født 18. januar 1997 i Mataram i Indonesia) er en indonesiskfødt italiensk fotballspiller som spiller for UC Sampdoria.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Italienske fotballspillere
Fotballspillere for Juventus FC
Fotballspillere for SS Calcio Venezia
Fotballspillere for UC Sampdoria
Personer fra Nusa Tenggara Barat