Portrett (album)

Portrett er et musikkalbum utgitt av Lillebjørn Nilsen på Polydor Records i 1973.
Albumet ble gjenutgitt på Grappa Music Group – Lillebjørn Nilsens nåværende plateselskap – i 2001 og i 2003. Sistnevnte utgivelse med et tillegg av fem bonusspor, hvorav flere sanger er opptak fra konserter.

Lillebjørn Nilsen sprengte seg vei inn i det norske folks bevissthet med dette albumet – som er Lillejbørns andre soloalbum i rekken – og det første til en fornyet interesse for visetradisjonen – populært kalt «visebølgen» – også som et middel for å oppnå rettferdighet og fjerne klasseskillet.
Albumet – som var Lillebjørn Nilsens store gjennombrudd – lå 23 uker på VG-lista i 1973 og 1974 hvorav åtte uker var på førsteplassen  . Suksessen førte etter hvert til at han fikk flere oppdrag for NRK, sammen med Øystein Sunde.

Om albumet
Portrett er gjennomgående preget av arbeiderånd og klassekamp , men albumet har allikevel (eller nettopp derfor vil noen andre si) fostret flere sanger som nå er en del av den norske «sangskatten», som for eksempel «Barn av regnbuen», «Alle duene», «Regnet er en venn» og «Ola Tveiten». Hvorav førstnevnte er basert på Pete Seegers «My Rainbow Race» med norsk gjendiktning og tekst av Lillebjørn Nilsen , og den sistnevnte er inspirert av en livlig engelsk tradisjonell sang, «Little Chance» , som Lillebjørn Nilsens venn Tony Sheehan konstant gikk og trallet på.

Sangene

«Barn av regnbuen»
Tekst/musikk: Lillebjørn Nilsen/Pete Seeger 

Hvem kan vel glemme Lillebjørn Nilsen i NRKs store studio, omgitt av barn mens de sang «En himmel full av stjerner, blått hav så langt du ser, en jord der blomster gror, kan du ønske mer?»; slik lyder de første strofene i klassikeren «Barn av regnbuen».

Sangen er basert på Pete Seegers originale sang «My Rainbow Race» fra 1973 - utgitt på Pete Seegers album Rainbow Race også fra samme år 1973, som handler om at vi alle skal leve sammen i fred og fordragelighet, uansett farge eller rase. Original sangen bærer sterkt preg av å ha blitt skrevet i etterkant av de store borgerrettighets konfliktene på 60-tallet - en tid preget av sterkt raseskille og store konflikter - noe som kulminerte i at borgerrettighets forkjemperen Martin Luther King jr. ble myrdet i 1968. 

Denne sangen fikk nytt liv i forbindelse med terrorangrepet 22. juli 2011, fordi Anders Behring Breivik angivelig hatet denne sangen og mente at den hadde blitt mye brukt som hjernevask og indoktrinering i den norske skolen, grunnet budskapet om fredelig og fargerikt sameksistens, såkalt multikulturelt samfunn. Det førte til at ildsjeler tok initiativ på Facebook og det ble arrangert en markering på Youngstorget i Oslo - hvor man forsøkte å samle flest mulig folk for å synge denne sangen den 26. april 2012 - for å ta avstand fra Breivik. Og fler enn 40 000 mennesker møtte opp for å da del i arrangementet. Høydepunktet kom når Lillebjørn Nilsen - i egen person - dukket opp og ledet an allsangen i Oslo.

Men det var også lignende arrangementer over hele landet, men de måtte riktignok klare seg uten Lillebjørn Nilsen som forsanger.

Sangen ble også utgitt som singel med «Alle duene» som B-side og lå på førsteplass på VGs singelliste i uke 43–52 (11 uker) i 1973, og tilsammen 21 uker totalt 1973-1974.
Sangen har siden blitt utgitt på samleplater og i nye versjoner, for eksempel av Gitarkameratene på en singel fra 1990 og av andre norske artister.

«Gategutt»
Tekst/musikk: Rudolf Nilsen/Lillebjørn Nilsen 

«Gategutt» er basert på et dikt av lyrikeren, arbeiderklasseforkjemperen og dikteren Rudolf Nilsen (1901-1929), som Lillebjørn Nilsen satte melodi til. Sangen handler tilværelsen for en fattig arbeidergutt – altså en gategutt – og om kampen for å overleve i den tidens klassesamfunn.

Lillebjørn Nilsen er selv erklært arbeiderklassemann, noe han viste i 1999 ved å helle ølglasset sitt i hodet på FrP mannen Vidar Kleppe under en debatt på Tostrupkjelleren. Noe som førte til at Nilsen angivelig gikk glipp av Oslo bys kulturpris det året, da prisen gikk til kunstneren og billedhuggeren Nina Sundbye. Lillebjørn Nilsen fikk imidlertid prisen i 2004 i stedet.

Lillebjørn Nilsen skulle også i sitt neste album På stengrunn – hvor han i tillegg fikk med seg en rekke artister – ta for seg flere av Rudolf Nilsens arbeiderklasse skildringer, med totalt 16 låter, basert på diktsamlingen ved samme navn, utgitt i 1925.

«Ola Tveiten»
Tekst/musikk: Lillebjørn Nilsen (inspirert av Tony Sheehans sang om en gruvehest) 

Tidlig på 70-tallet kom Tony Sheehan til Norge. Sheehnan var en folkesanger med opprinnelse i Newcastle i England, og viste seg etter hvert å være et oppkomme av engelske visetradisjoner og arbeiderviser. Selv om Sheehan ikke spilte noen instrumenter, gikk han stadig vekk og nynnet og trallet på tradisjonelle engelske viser. En av de sangene han trallet mest på var «Little Chance»  – som Sheehan sang A cappella (uten tonefølge) – som var en ganske livlig og fengende sang om en gruvehest, hvor det første verset lyder slik:

Lillebjørn Nilsen, som ikke forsto så mye av det Sheehan sang – mest fordi Sheehan hadde en merkelig dialekt selv til engelskmann å være (Tyneside dialekt fra Newcastle upon Tyne)   – begynte Lillebjørn Nilsen å erte Sheehan og sang refrenget på norsk, hvor «Titty fal la, titty fal lay» ble til «Suddelida, suddelidei» og
«ower the wall is oot»  ble til «fyll opp mitt tomme krus».

Inspirert av den skotske visedikteren Ewan MacColl, som ofte skildret forskjellige grupper mennesker og deres skjebner (på dialekt) dukket etter hvert veiarbeideren Ola Tveien opp  og slik ble sangen til,  hvor første vers går slik:

Likheten med originalen er ganske slående om man sammenligner de to versjonene.

I Lillebjørn Nilsens gjendiktning handler sangen om arbeidermannen Ola Tveiten, som egentlig skulle være en fiktiv person. Men under en konsert i Oslo rådhus – der Lillebjørn Nilsen opptrådte for en samling bygdelags ungdom som nettopp hadde flyttet til byen. Lillebjørn Nilsen satt på en benk ved bakveggen, ved siden av en eldre bunadkledd herre, og da Lillebjørn Nilsen ble annonsert og Lillebjørn reiste opp for å gå frem til scehen, så hørte han en stemme bak seg som sa: «Eg heiter Ola Tveiten, eg...».

«Ola Tveiten» fikk raskt en plass i norske sangbøker og er til og med tatt med i sangboka til det islandske vegvesnet.

«Alle Duene»
Tekst: Lillebjørn Nilsen  

På nyutgivelsen av albumet Portrett fra 2003 er det inkludert en konsertversjon av «Alle Duene», som Lillebjørn Nilsen dediserte til den gjengen som okkuperte Rønneberghuset i Ålesund, i mars måned i 1973. Lillebjørn engasjerte seg sterkt i saken og sendte blant annet et telegram til okkupantene hvor han uttrykte sin støtte. Dette telegrammet ble lest opp på Dagsrevyen, da det viste seg vanskelig å få levert og overbragt telegrammet på normal måte. Telegrammet er forøvrig avbildet i CD-boken. Sangen er opprinnelig en britisk folkevise ved navn The Keeper, som Nilsen lærte av skotske Ian Campell.

«Beltet»  
Tekst og musikk: Tradisjonell vise fra Telemark 
Arrangement: Lillebjørn Nilsen

«Birkelandsvisa»  
Tekst/musikk: Johannes Birkeland/Tradisjonell melodi  
Arrangement: Lillebjørn Nilsen

«Den bakvendte visa»  
Tekst/musikk: Tradisjonell folkevise  
Arrangement: Lillebjørn Nilsen

«25. september -72»  
Musikk: P. Coal Creek March-Steele/P. Steele

«Regnet er en venn» 
Tekst og musikk: Lillebjørn Nilsen

«John Riley» 
Tekst/musikk: Hartvig Kiran/Trad. amerikansk folkevise   
Arrangement: Lillebjørn Nilsen

«Fingra ta fatet» 
Tekst: Lillebjørn Nilsen/Øystein Sunde  
Arrangement: Lillebjørn Nilsen

«Streiken ved de amerikanske jernbaner» 
Tekst/musikk: Gammel skillingsvise  
Arrangement: Lillebjørn Nilsen

«Streiken ved de amerikanske jernbaner» er en tradisjonell arbeiderklasse sang som tar utgangspunkt i streikene ved den amerikanske jernbanen fra 1877 og utover (The Great Railroad Strike). Sangen – som forteller om hvordan streikelederen Webb ledet an massene i et opprør mot undertrykkelsen i Baltimore – ble brukt som kampsang i Norge, for å få høyere lønn og bedre arbeidsvilkår.

Den omtalte jernbanestreiken spredte om seg, og det eskalerte i Baltimore, Maryland i USA, hvor det tilslutt ble tilkalt soldater for å få kontroll over situasjonen. 10 mann ble drept, deriblant en avisgutt og seksten år gammel student. Dette førte til store opptøyer og mer enn 14 000 mennesker samlet seg og ødela blant annet en passasjervogn og et lokomotiv.  

Da Lillebjørn Nilsen kom over dette gamle skillingstrykket fra begynnelsen av 1900-tallet, gjorde det et sterkt inntrykk på ham, og således ble sangen med på albumet.

«Jesus bleibet meine freude/ Cotton-eyed Joe» 
Tekst/musikk: Lillebjørn Nilsen/Johann Sebastian Bach   
Arrangement: Lillebjørn Nilsen

Basert på Johann Sebastian Backs sakrale salme, med norsk tekst av Lillebjørn Nilsen.

Bonusspor

«Visa om en svårartig julafton» 
Tekst/musikk: Trad. svensk/Ewert Ljusberg

«Mannen kom inn på gården» 
Tekst/musikk: Trad.

«Nilsens bruremarsj» 
Musikk: Lillebjørn Nilsen

«Oleanna» 
Tekst/musikk: Ditmar Meidell/Tradisjonell  

«Oleana» er en gammel skjemtvise diktet av satirikeren Ditmar Meidell i 1853 om Ole Bulls feilslåtte forsøk på å grunnlegge en norsk koloni i Pennsylvania. Kolonien skulle hete «Oleana» eller «New Norway». 

Lillebjørn Nilsen hadde tidligere fremført denne låten sammen med Steinar Ofsdal under en konsert i Sioux Falls i staten Sør-Dakota i USA og den er også med på konsertalbumet Live at Sioux Falls fra 1979/1980.
Sangen ble tatt med som bonusspor på CD-utgivelsen fra 2003, etter at Lillebjørns gode venn, Pete Seeger, tok initiativet til å synge den under en konsert på Tønder Festival i Danmark i 1990, sammen med Lillebjørn Nilsen. Pete Seeger hadde da i mange år hatt sangen på sitt repertoar, men da som «The summer-camp song», i engelsk oversettelse. En sang som de fleste amerikanske barn hadde lært når de var på sommerleir.

Sporliste

LP- og kassett-versjon  (1973)

2382 030 (Polydor)  (1973) – total spilletid: 35:18

Side A

Side B

{| class="wikitable"  width=" 400px"
|-
! Spor
! Tittel
! Lengde
|-
|B1. 
|«Ola Tveiten» 
|2:21 
|-
|B2. 
|«John Riley» 
|5:29 
|-
|B3. 
|«Fingra ta fatet» 
|2:38 
|-
|B4. 
|«Streiken ved de amerikanske jernbaner» 
|2:57 
|-
|B5. 
|«Barn av regnbuen» 
|3:11 
|-
|B6. 
|«Jesus bleibet meine freude/Cotton Eyed Joe» 
|2:02 
|}

CD-versjon (2001)

GRCD (Grappa Records)  (2001) – total spilletid: 35:18

CD-versjon (2003)

GRCD4199 (Grappa Records)  (2003) – total spilletid: 54:49

Medvirkende

Musikere
 Lillebjørn Nilsen - sang, akustisk gitar, hardingfele, banjo, dulcimer, låtskriver, arrangement 
 Øystein Sunde - gitarer, bassmunnspill, fotograf, produsent 
 Finn Kalvik - akustisk gitar, guru
 Trond Villa - fiolin 
 Steinar Ofsdal - fløyte, cello
 Fredrik Wibe - bass 
 Carl Morten Iversen - bass 
 Bjørn Jacobsen - elektrisk bass
 Willy Kraus - sag 
 Espen Rud - trommer, perkusjon
 Anette Børsum - bakgrunnvokal
 Anne Marie Siebke - bakgrunnvokal
 Elisabeth Siebke - bakgrunnvokal
 Kristin Hexeberg - bakgrunnvokal
 Sanna Thommesen - bakgrunnvokal
 Eilif Amundsen - vokal, håndklapp
 Jørn Erik Jensen - vokal, håndklapp
 Eivind Bøksle - vokal, håndklapp
 Hege Tunaal - vokal, håndklapp
 Lars Klevstrand - vokal, håndklapp
 Morten Bing - vokal, håndklapp

Øvrige
 Inge Holst Jacobsen - tekniker
 Egil Berg - tekniker 
 Øyvind Hansen - illustrasjon 
 Stein Thue - fotograf 
 Knut Harlem - grafisk design

Referanser

Eksterne lenker 
 

Musikkalbum fra 1973
Lillebjørn-album
Musikkalbum produsert av Øystein Sunde