alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bolitophagini

Bolitophagini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Oftest middelsstore, avlange, matt gråbrune skyggebiller. Overflaten er ru og ruglete.

Levevis 
Disse artene lever i skog på sopp, særlig kjuker som vokser på død ved. Mange arter lever i lite kulturpåvirket skog ("urskog") og kan være truet av moderne skogbruk.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
 Stammen Bolitophagini W. Kirby, 1837
 Slekten Afrobyrsax Ardoin, 1973  
 Slekten Atasthalomorpha Miyatake, 1964 
 Slekten Atasthalus Pascoe, 1871  
 Slekten Boletoxenus Motschulsky, 1858  
 Slekten Bolitolaemus Gebien, 1921  
 Slekten Bolitonaeus Lewis, 1894  
 Slekten Bolitophagiella Miyatake, 1964  
 Slekten Bolitophagus Illiger, 1798 - i Norge:
 Bolitophagus reticulatus (Linnaeus, 1767)
 Slekten Bolitotherus Candèze, 1861
 Slekten Bolitotrogus Miyatake, 1964  
 Slekten Byrsax Pascoe, 1860  
 Slekten Eleates Casey, 1886  
 Slekten Eledona Latreille, 1797  - i Norge:
 Eledona agricola (Herbst, 1783)
 Slekten Eledonoprius Reitter, 1911  
 Slekten Lanhsia Shibata, 1980  
 Slekten Megeleates Casey, 1895  
 Slekten Microatasthalus Ando, 2010  
 Slekten Microbolitonaeus Grimm, 2014  
 Slekten Parabolitophagus Miyatake, 1964  
 Slekten Rhipidandrus LeConte, 1862  
 Slekten Sumbawia Gebien, 1925  
 Slekten † Proteleates Wickham,1914

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 Atlas of Living Australia - Bolitophagini 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1837
Centronopini

Centronopini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Små til ganske store (ofte 15-25 millimeter), vanligvis avlange skyggebiller, gjerne brunrøde til svarte på farge.

Levevis 
I motsetning til mange andre skyggebiller som finnes på tørre steder utvikler larvene til denne gruppen seg i fuktig, død ved.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
 Stammen Centronopini Doyen, 1989
 Slekten Centronopus Solier, 1848  
 Slekten Scotobaenus Leconte, 1859  
 Slekten Tauroceras Hope, 1841

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1989
Cerenopini

'Cerenopini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Små til ganske store, vanligvis avlange, ofte matte skyggebiller, gjerne rødbrune til svarte på farge.

Levevis 
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
 Stammen Cerenopini Horn, 1870
 Slekten Argoporis Horn, 1870 - 5 arter
 Slekten Cerenopus Leconte, 1851 - én art

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1870
Cyclocephala gabaldoni

Cyclocephala gabaldoni er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
En middelsstor (ca. 15-18 millimeter), avlang, blank, svart hornbille, dekkvingene gulbrune med fire par svarte flekker. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, hos denne arten er heller ikke hannens forføtter særlig fortykkede.

Levevis 
Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter. De voksne besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Venezuela og Fransk Guyana.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Cyclocephalini 
 Slekten Cyclocephala Latreille, 1829
 Cyclocephala gabaldoni Martínez & Martínez, 1981

Referanser

Kilder 
 Generic Guide to New World Scarab Beetles - Cyclocephala

Eksterne lenker 
 Dynastidae du monde- nettside om arten
 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1981
Venezuelas insekter
Fransk Guyanas insekter
Natalija Strebkova

Natalija Josypivna Strebkova (ukrainsk: Наталія Йосипівна Стребкова; født 6. mars 1995) er en ukrainsk friidrettsutøver som konkurrerer i hinderløp.

I 2021 representerte hun Ukraina på øvelsen 3000 meter hinder under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun løp forsøksheat, men kvalifiserte seg ikke til finalen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Ukrainske hinderløpere
Deltakere for Ukraina under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Ukraina under VM i friidrett 2022
Deltakere for Ukraina under EM i friidrett 2022
Oleksandr Pohorilko

Oleksandr Serhijovytsj Pohorilko (ukrainsk: Олександр Сергійович Погорілко; født 16. april 2000) er en ukrainsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og som har spesialisert seg på 400 meter. 

I 2021 deltok han på Ukrainas lag som ble slått ut i forsøksheatet på 4 × 400 meter blandet lag under Sommer-OL 2020 i Tokyo.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ukrainske sprintere
Deltakere for Ukraina under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Ukraina under EM i friidrett innendørs 2021
Kateryna Klymjuk

Kateryna Volodymyrivna Klymjuk (ukrainsk: Катерина Володимирівна Климюк; født 2. juni 1995) er en ukrainsk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og som har spesialisert seg på 400 meter.

I 2021 deltok hun på Ukrainas lag som ble slått ut i forsøksheatet på 4 × 400 meter blandet lag under Sommer-OL 2020 i Tokyo.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ukrainske sprintere
Deltakere for Ukraina under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Ukraina under EM i friidrett innendørs 2019
Deltakere for Ukraina under VM i friidrett 2022
Jaffna Bad Boys

Jaffna Bad Boys er en kriminell gjeng som har vært aktiv i England siden 1990-årene eller tidligere, og som startet virksomhet i Norge tidlig på 2000-tallet. Gjengen har utspring i det tamilske miljøet i England. Den er kjent for flere lovbrudd tilknyttet til salg av narkotika, torpedovirksomhet, vold og drap. I 2007 ble noen medlemmer arrestert etter at en ung mann ble skutt og fikk hugget av seg en arm på Kalbakken.

Jaffna Bad Boys er, ifølge Dagbladet, opprinnelig en kriminell gjeng fra Sørøst-London, som det i 2007 var indikasjoner på at norsk-tamilsk ungdom enten identifiserte seg med, eller hadde tilknytning til.

Kalbakken-drapet 
I august 2007 ble en 20 år gammel mann drept etter et masseslagsmål på Kalbakken der de involverte kom fra det tamilske miljøet i Oslo-området. Tjueåringen ble funnet bevisstløs på gata, med en arm hogget av, og omfattende skuddskader. Han hadde også skader etter slag fra sverd, øks, dolker og balltre. Han hadde blitt påført flere hugg med samuraisverd og øks mot både hodet og overkroppen. To andre personer ble alvorlig skadet etter å ha blitt skutt og påkjørt under sammenstøtet. Tjueåringen døde senere på Ullevål universitetssykehus.

Referanser 

Kriminelle organisasjoner
Gjenger
Kriminalitet i Norge
Dissonomini

Dissonomini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Middelsstore, ovale, gjerne halvblankt svarte skyggebiller. Antennene er utvidet mot spissen, men uten klubbe. Hodet er kort og bredt rundet. Pronotum er avrundet firkantet, betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er uten punktstriper.

Levevis 
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Sentral-Asia, fra Tyrkia i vest til India i øst.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
 Stammen Dissonomini G.S. Medvedev, 1968
 Slekten Bradyus Dejean, 1834 - 3 arter
 Slekten Dissonomus Jacquelin du Val, 1861 - 23 arter

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1968
Eulabini

Eulabini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Middelsstore (7-10 millimeter), avlange, mattsvarte skyggebiller, gjerne med røde bein. Den kan ha noe metallisk skimmer.

Levevis 
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

Utbredelse 
Gruppen er bare kjent fra California og Baja California.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
 Stammen Eulabini Horn, 1870
 Slekten Apsena Leconte, 1862 - 7 arter
 Slekten Epantius LeConte, 1851 - én art
 Slekten Eulabis Eschscholtz, 1829 - én art

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net,  bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1870
Heleini

Heleini er en artsrik gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Stort sett middelsstore, mørke skyggebiller, kroppsformen er ganske variabel, fra ganske langstrakt til bredt oval. Kroppen kan være matt eller glinsende. Antennene er middels lange og trådformede, ikke tydelig fortykket mot spissen.

Levevis 
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Australia og New Zealand.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
 Stammen Heleini Fleming, 1821
 Understammen Asphalina Matthews & Lawrence, 2005
 Slekten Asphalus Pascoe, 1868
 Slekten Bassianus Matthews & Doyen, 1989
 Slekten Meneristes Pascoe, 1869
 Slekten Sloanea Carter, 1916
 Understammen Cyphaleina Lacordaire, 1859
 Slekten Agastenes R. Lucas, 1920
 Slekten Aglypta Gebien, 1908
 Slekten Amarygmimus Bates, 1873
 Slekten Amphianax Bates, 1873
 Slekten Atoreuma Gebien, 1941
 Slekten Batessia Ponting, 2018
 Slekten Bolbophanes Carter, 1913
 Slekten Byallius Pascoe, 1869
 Slekten Chlorophanes Matthews, 1992
 Slekten Cyphaleus Westwood, 1841
 Slekten Hemicyclus Westwood, 1841
 Slekten Lepispilus Westwood, 1841
 Slekten Mithippia Pascoe, 1869
 Slekten Mitrothorax Carter, 1914
 Slekten Nyctozoilus Guérin-Méneville, 1831
 Slekten Olisthaena Erichson, 1842
 Slekten Onotrichus Carter, 1911
 Slekten Pachycoelia Boisduval, 1835
 Slekten Paraphanes W.J. MacLeay, 1887
 Slekten Phanechloros Matthews & Bouchard, 2008
 Slekten Platyphanes Westwood, 1849
 Slekten Prophanes Westwood, 1849
 Slekten Styrus Bates, 1873
 Understammen Heleina Fleming, 1821
 Slekten Boreosaragus Matthews, 1993
 Slekten Brises Pascoe, 1869
 Slekten Camponotiphilus Lea, 1914
 Slekten Celibe Boisduval, 1835
 Slekten Cillibus Matthews, 1993
 Slekten Dysarchus Pascoe, 1866
 Slekten Edylius Champion, 1894
 Slekten Emcephalus W. Kirby, 1828
 Slekten Helea Latreille, 1804
 Slekten Mimopeus Pascoe, 1866
 Slekten Ospidus Pascoe, 1866
 Slekten Pterohelaeus Brême, 1842
 Slekten Saragus Erichson, 1842
 Slekten Sympetes Pascoe, 1866
 Slekten Trichosaragus Blackburn, 1890
 Usikker understamme-plassering
 Slekten Cerodolus Sharp, 1886
 Slekten Pseudhelops Guérin-Méneville, 1841

Referanser

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Heleini 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1821
Amphidorini

Amphidorini er en gruppe av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer. De har derfor meget stor evne til å motstå uttørking.

Utseende 
Små til ganske store (i alle fall opp til 30 millimeter), avlange, matte og mørke skyggebiller. De har et ganske tykt hudpanser som gjør dem motstandsdyktige mot uttørking.

Levevis 
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

Utbredelse 
De fleste av slektene holder til i ørkenområder i Nord-Amerika, men det finnes også noen i den neotropiske økosonen.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien Blaptinae Leach, 1815 - nylig skilt ut fra Tenebrioninae
 Stammen Amphidorini LeConte, 1862
 Slekten Eleodes Eschscholtz, 1829 
 Slekten Eleodimorpha Blaisdell, 1909  
 Slekten Embaphion Say, 1824  
 Slekten Lariversius Blaisdell, 1947  
 Slekten Neobaphion Blaisdell, 1925  
 Slekten Nycterinus Eschscholtz, 1829  
 Slekten Trogloderus Leconte, 1879

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1862
Falsocossyphini

Falsocossyphini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Små til ganske store, vanligvis avlange, ofte matte skyggebiller, gjerne rødbrune til svarte på farge. Et fellestrekk for denne gruppen er at hodet er helt dekket av pronotum.

Levevis 
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
 Stammen Falsocossyphini Ferrer, 2006
 Slekten Blatticephalus Heller, 1917 - én art, tropisk Afrika:
 Blatticephalus adelotopus Heller, 1917
 Slekten Falsocossyphus Pic, 1916  - én art fra India:
 Falsocossyphus pilosus Pic, 1916 
 Slekten Microblattellus Ferrer, 2006 - én art fra Vietnam:
 Microblattellus lecongmani Ferrer, 2006

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 2006
Melanimonini

Melanimonini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Små til middelsstore, avlangt-ovale, ofte mattsvarte skyggebiller. Antennene er ganske korte.

Levevis 
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale. Arten som forekommer i Norge lever mellom røtter på sanddyner.

Utbredelse 
Gruppen forekommer i alle økosoner bortsett fra Sørøst-Asia. Èn art forekommer i Norge (Østfold og Vestfold), men er sterkt truet her

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
 Stammen Melanimonini Seidlitz, 1894 (1854)
 Slekten Cheirodes Gené, 1839  - minst 50 arter
 Underslekten Anemiadena Ardoin, 1971
 Underslekten Cheirodes (i snever forstand)
 Underslekten Histiaea Fairmaire, 1892
 Underslekten Pseudanemia Wollaston, 1864
 Underslekten Spinanemia Ardoin, 1971
 Underslekten Trichanemia Ardoin, 1971
 Slekten Dolamara Reichardt, 1935 - én art, Sentral-Asia 
 Slekten Melanimon Steven, 1828 - 4 arter, Europa, i Norge:
 Melanimon tibialis (Fabricius, 1781)

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1894
Metaclisini

Metaclisini er en gruppe av skyggebiller. Gruppen omfatter bare én slekt, Metaclisa.

Utseende 
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, mørke skyggebiller, gjerne med noe blålig eller fiolett metallisk glans. Dekkvingene kan ha et rødlig tverrbånd. Antennene er noe utvidet mot spissen. Hodet er bredt og flatt, pronotum firkantet, fint punktert. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper.

Levevis 
Disse artene finnes helst i gammel naturskog.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Nord-Amerika og Palearktis (Øst-Europa og østover til Iran, og Stillehavskysten av Asia, ser ut til å mangle i mellomliggende områder).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
 Stammen Metaclisini Steiner, 2016
 Slekten Metaclisa Jacquelin du Val, 1861
 Metaclisa andoi Schawaller, 2016
 Metaclisa atra LeConte, 1866
 Metaclisa atrocyanea (Lewis, 1891)
 Metaclisa azurea (Waltl, 1838)
 Metaclisa gracilis Chûjô, 1968
 Metaclisa hamai Shibata, 1978
 Metaclisa marginalis Horn, 1870
 Metaclisa nagaii Nakane, 1968
 Metaclisa ornata Shibata, 1978
 †Metaclisa ottoi Nabozhenko, Mckellar & Bukejs, 2021 - fossil art fra baltisk rav
 Metaclisa seditiosa (LeConte 1866)
 Metaclisa viridis (Motschulsky, 1859)

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1861
Palorini

Palorini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Nokså små, avlange, brunlige skyggebiller.

Levevis 
Skyggebillene har utpregede tilpasninger til å overleve i tørre miljøer, med meget tykk, vanntett kutikula og velutviklede ekskresjonsorganer (malpighiske rør) som tar vare på det aller meste av fuktigheten. De fleste av artene lever da også i tørre omgivelser, men det finnes også arter som lever blant annet i sopp. Stort sett lever skyggebillene av ulike slags dødt plantemateriale. Noen av artene kan gjøre noe skade på lagret korn.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggebiller, Tenebrioninae Latreille, 1802
 Stammen Palorini Matthews, 2003
 Slekten Astalbus Fairmaire, 1900
 Slekten Austropalorus Halstead, 1967  
 Slekten Eutermicola Lea, 1916  - én art
 Slekten Palorinus Blair, 1930  
 Slekten Paloropsis Masumoto & Grimm, 2004  
 Slekten Palorus Mulsant, 1854 - tre arter, kosmopolittisk, i Norge (innendørs):  
 Palorus depressus (Fabricius, 1790)
 Palorus ratzeburgii (Wissmann, 1848)
 Slekten Platycotylus Olliff, 1883  
 Slekten Prolabrus Fairmaire, 1897  
 Slekten Pseudeba Blackburn, 1903
 Slekten Ulomina Baudi di Selve, 1876  
 Slekten Ulomotypus Broun, 1886  
 Slekten † Vabole Alekseev & Nabozhenko, 2015

Referanser

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Palorini 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 2003
TVL

TVL er en norsk, reklamefinansiert TV-kanal som drives av selskapet TV Vårt Land AS. Kanalen ble lansert 22. april 2022 og distribueres gjennom Altibox, Telenor, Telia og på nettet. Kanalen er den største kristne TV-kanalen i landet, målt i antall seere, og også Allente har signalisert at de ønsker å sende den.

TVL er heleid av Vårt Land AS, og ble vedtatt opprettet etter en intern utredning gjennom 2020 og 2021. Kanalen ble umiddelbart etter oppstart Norges største kristne TV-kanal, målt i antall seere. Kanalen samarbeider med kristne organisasjoner og kirkesamfunn om deler av innholdet, men sender også innhold fra BBC, All3, Spiegel-TV og en rekke andre europeiske, amerikanske og kanadiske kanaler. Blant de mest sette programmene er serien The Chosen, talkshowet Garasjekveld med organisten (Leif Ingvald Skaug), Hovedkontoret med Anette Jahr og Reisen hjem. Kanalen produserer og sender også Verdidebatt og Kammerset i samarbeid med Vårt Land, og sier de vil starte opp nyhetssendinger i 2023.

Kanalen legger vekt på en samlende profil. Navn som Rune Bratseth (ansatt i kanalen) og Egil Svartdahl (tilknyttet kanalen både som programleder og gjennom kanalens samarbeid med TV Inter) regnes for å være brede og samlende navn i Kirke-Norge. Kanalen har også en samarbeidsavtale med Norges Kristne Råd, som er paraplyorganisasjonen for alle etablerte norske kirkesamfunn.

Kanalens profil er omtalt som «tydelig kristen», men også «seriøs» og «etisk bevisst». Blant en rekke organisasjoner og kirker som har signalisert at de ønsker et samarbeid med TVL er Den norske kirke, Areopagos, Det norske Misjonsselskap, Frelsesarmeen, Misjonsalliansen, Norsk Luthersk Misjonssamband, Den Norske Israelsmisjon, Troens Bevis, Kirkelig dialogsenter og Olavsfest.

Ansvarlig redaktør og daglig leder er Alf Gjøsund.

Referanser 

Norske TV-kanaler