alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
NGO1948

NGO1948 er et nasjonalt norsk geodetisk datum og koordinatsystem, som ble brukt fram til 2009.

I NGO1948 defineres et todimensjonalt, rettvinklet koordinatsystem for å angi posisjoner på jordoverflaten. Punktene på jordoverflaten overføres til en ellipsoide som så projiseres på kartplanet for å bestemme koordinatene. Datumet bruker en litt forstørret utgave av Bessels ellipsoide med store halvakse , lille halvakse  og flattrykning . Fundamentalpunktet er i Observatoriet i Oslo 10º43′22,5″ øst for Greenwich. I Sør-Norge ble 133 førsteordens trigonometriske punkter beregnet ved utjevning på ellipsoiden omkring 1948.

Fra ellipsoiden til kartplanet brukes det en Gauss-Krüger projeksjon. For å kunne holde målestokknøyaktigheten større enn 1 cm pr. 100 m ble landet delt inn i 8 projeksjonssoner fra vest til øst. De nummereres med romertall, og meridianen for sone  går igjennom fundamentalpunktet i Oslo. Hver sone har sitt koordinatsystem med origo der tangeringsmeridianen krysser 58° nord. Nord i NGO1948 er ikke sann nord, altså retningen mot Nordpolen. Avviket ved 60° nord er 1°.

NGO1948 ble tidligere brukt av Norges geografiske oppmåling, andre statsetater og små og mellomstore kommuner. De store byene Oslo, Bergen og Trondheim hadde lenge egne koordinatsystemer. Økonomisk kartverk i målestokk 1:5 000 og 1:10 000 brukte NGO1948 før EUREF89 overtok. På sjøkart ble NGO1948 brukt fram til 1957, før det ble erstattet av ED50 og etter 1992 av WGS84.

Kilder 

Geodesi
Kalvåa kraftverk

Kalvåa kraftverk er et vannkraftverk  i Selbu kommune i Trøndelag.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 79 meter i Kalvåa.

Installert effekt er 280 kW. Årsproduksjon er 1,4 GWh.

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Minikraftverk i Trøndelag
Kraftverk i Selbu
Kraftverk etablert i 2000
Dornier Do 27

Dornier Do 27 var et tysk enmototors STOL flerbruksfly, produsert av Dornier Flugzeugwerke (senere DASA Dornier, Fairchild-Dornier). Konfigurasjon var et klassisk høyvinget fly med fast understell og halehjul.

Historie 
Dorniers fabrikk i Spania konstruerte Do 25 etter det spanske militære krav for en llte fly, som ble forløperen til Do 27. Det var drevet av en enkelt  ENMA Tigre motor. Do 25 ble ikke satt i produksjon.

Do 27 hadde plass til fire til seks personer og den opprinnelige prototypen fløy første gang i Spania den 27. juni 1955. De fleste produserte fly ble bygget i Tyskland, det første tyskbygde fly fløy første gang 17. oktober 1956. Senere ble mer enn 50 eksemplarer bygget  i Spania av Construcciones Aeronáuticas SA som CASA-127.,

Det tyske flyvåpenet og den tyske hæren bestilte totalt 428 av Do 27A og Do 27B (med dobbelt-kontroll).@

En senere versjon med de samme grunnleggende spesifikasjoner, men utstyrt med bredere understell kjent som Do 27Q-5 ble bygget. Flyet ble tilbudt som et sjøfly med to pongtonger. Do 27S-1 og med en større motor, en (254 hk/340 hk Lycoming GSO-480-B1B6) og en tre-bladet propell ble bygget som Do 27H-2.

I tillegg til de militære operatører i Tyskland og Spania, ble det levert 40 til Portugal sammen med 106 tidligere tyske fly. Det portugisiske  flyvåpen brukte disse i stor utstrekning i kolonikrigen i portugisisk Afrika i løpet av 1960-og 70-tallet. De ble brukt i portugisisk Guinea i 1973 da to Do 27 ble skutt ned av SAM-7 raketter.

Do 27 var kjent for å være det første masseproduserte fly i Tyskland etter Andre verdenskrig. Det ble verdsatt for sin relativt brede komfortable kabin og gode kort-bane prestasjoner

Dorniers fabrikker i Spania konstruerte Do 25 til de spanske militære krav for en lite fly som en forløper til produksjon Do 27. Det hadde en enkelt  ENMA Tigre G. V - h. Denne Do 25 ble ikke valgt for produksjon.

Do 27 hadde fire  til seks sitteplasser og den opprinnelige prototypen fløy første gang i Spania, 27. juni 1955. de Fleste produksjon flyet ble bygget i Tyskland, den første tyske bygget flyet tar fly på 17. oktober 1956, 50 mer, og ble produsert i Spania av Construcciones Aeronáuticas SA som CASA-127.,

Det tyske flyvåpenet og den tyske Hæren bestilt totalt 428 av Do 27A og Do 27B (med dual-kontroller).

En senere versjon, med de samme grunnleggende spesifikasjoner, men er utstyrt med bredere spor understellet ble kjent som Do 27Q-5. Flyet ble tilbudt som en dobbel-float sjøfly, Do 27S-1, og med en større motor (254 hk/340 hk Lycoming GSO-480-B1B6) og en tre-bladet propell som Do 27H-2.

I tillegg til de militære operatører i Tyskland og Spania, Portugal mottatt 40 nye bygg og 106 ex-tyske fly. Den portugisiske Air Force brukt disse i stor utstrekning på kolonikrig i portugisisk Afrika i løpet av 1960-og 70-tallet. I portugisisk Guinea, i april 1973, to Do 27s ble skutt ned av SAM-7 Gral skulder-lansert AAMs.

Spesifikasjoner (Do 27A)

Referanser

Eksterne lenker 
 Wings Palette-fargelegging

Enmotors propelldrevne luftfartøy
Sportsfly
Militære fly
Dornier-luftfartøy
Iren Dornier

Iren Dornier (født 1. januar 1959 i Friedrichshafen, hans fornavn var Irenäus, men han foretrakk kortformen Iren) er en tysk forretningsmann.

Han er sønnesønn av flykonstruktøren og grunnleggeren av Dornier-Werke, Claude Dornier. Hans far, Silvius Dornier var tredje sønn av Claude Dornier og var frem til 2004 medeier i Dornier og grunnla bl.a. i 2009 Dornier-museet i Friedrichshafen.

Dornier utdannet seg til fotograf, ble en anerkjent motefotograf med to studioer og atelierer i München og i Madrid. Etter 20 år solgte han virksomheten, tok privatflygersertifikat, ble instruktør, helikopterpilot og tok flysertifikat for kommersiell luftfart (B-sertifikat). Etter noen års yrkeserfaring etablerte han i 1995 på Filippinene sitt eget flyselskap, Tigerhaier Philippines såvel som et teknologiselskap BeDo i Uhldingen-Mühlhofen i 2005.

I februar 2004 kjøpte han en Dornier Do 24 flybåt og en Dornier S-Ray-007 til sportsbruk. Do 24 ble restaurert og brukt i forbindelse med pengeinnsamling for UNICEF til inntekt for "World Flight for Youth" (utdannelse for filippinsk ungdom). På Filippinene driver han for tiden et feriested i Palawan. I Tyskland har han siden 2006 drevet et selskap, DOTA (Dornier Technologie Aviation Services GmbH) som leverer reservedeler til fly verden over. Dorniers virksomheter har for tiden rundt 500 ansatte, 30 av dem i Tyskland.

Eksterne lenker 
 Personlige web-site av Iren Dornier
 Verden flytur med sine Dornier Do 24 ATT
 Sørøstasiatiske flyselskaper 
 Den Dornier Foundation
 Dornier Museum
 Dornier Technologie GmbH & co. KG
 Dornier Technologie Systems GmbH
 Dornier Technologie Aviation Services GmbH

Tyske fotografer
Tyske forretningsfolk
Personer fra Friedrichshafen
Fødsler i 1959
Abbaye de Saint-Germain-des-Prés

Abbaye de Saint-Germain-des-Prés er et benediktinerkloster i Paris, som har gitt navn til den omliggende bydel. Klosteret har en anseelig mengde verdifulle manuskripter.

Kirkens og områdets historie
Klosteret ble opprettet på 500-tallet, under kong Childebert I (som regjerte 511–558), og er gravsted for merovingene. Som wn virkning av kirkens forbindelser med kongehuset ble det meget rikt.  

I 542, mens Childebert førte krig i Spania og beleiret Zaragoza, fikk han høre at innvånerne æret martyren Vincent av Zaragoza. Biskopen av Zaragoza gav kongen helgenens relikvier, som han så tok med seg til Paris, og befalte at en kirke skulle oppføres for å huse relikviene, på et sted der kongen kunne se den over jordene. «Prés» betyr jorde på fransk.

Sankt Vincents kirke stod ferdig i 558 og ble innviet av biskop Germain den 23. desember, samme dag som Childebert døde. I kirkens nærhet ble det bygd et kloster, hvis abbed hadde såvel åndelig som verdslig jurisdiksjon over Saint-Germain og dens omgivelser til omkring 1670. 

Kirken ble plyndret og nedbrent flere ganger av normannerne på 800-tallet. I år 1014 ble kirken gjenoppbygd og gjeninnviet i 1163 av pave Alexander III til minne av Germanus av Paris, Childeberts rådgivere, biskop av Paris, og helgen. Da kong Filip II August bygde bymuren rundt Paris, havnet kirken utenfor.

Koret med sin østre abside er et tidlig eksempel på en strebebue.

Klosterkirken gav navn til det kvarter som etterhvert vokste frem omkring den. Det utgjør en del av Quartier Latin, ettersom kirken donerte et stykke land, Pré aux Clercs, ved Seinen til universitetet i Paris.

Under 1600-tallet var området et av de mest ettertraktede ved Rive Gauche. Margareta av Valois overtalte abbeden til å donere et stykke land til henne, der hun bygde et palass, og området ble byens det mest fasjonable, frem til 1700-tallet.

Klosteret var et sentrum for de katolske intellektuelle frem til den franske revolusjon, da det ble stengt. Klosteret ble ødelagt av en eksplosjon og brann, og den gjenstående klosterkirken kalles Église de Saint-German-des-Prés.

Den franske filosofen René Descartes' levninger hviler i kirken.

Kroer, bohemer og kulturradikalere
Området Saint-Germain-des-Prés tilhører 6. arrondissement. I området er det mange kjente kaféer, som Les Deux Magots og Café de Flore. I 1950-årene var dette område et berømt bohemkvarter, som ble frekventert både av Jean-Paul Sartre, Simone de Beauvoir og andre eksistensialister og av lettristene Guy Debord, Ivan Chetcheglov med flere, av hvem de sistnevnte hadde familiekroen Moineau som sitt sentrum, beskrevet i Jean-Michel Mensions bok «The Tribe». Mange litterære verker hr beskrevet trakten med Boris Vian, Gabriel Matzneff, Jean-Paul Caracalla og Nicolas Grenier.

Litteratur
Nortel, Jean-Pierre, Saint-Germain-des-Prés. Saint-Léger-Vauban: Abbaye Sainte Marie de la Pierre-qui-Vire.

Referanser

Eksterne lenker
 

Kirker i Paris
6. arrondissement i Paris
Katolske kirker i Paris
Saint-Séverin (Paris)

Saint-Séverin er en katolsk kirke i Paris, dedisert til den hellige Severin av Paris. Kirken ligger til Rue des Prêtres-Saint-Séverin i 5. arrondissement.

Litteratur
The Church of Saint-Séverin. Ingersheim: S.A.E.P. 1991.

Eksterne lenker
 

Kirker i Paris
5. arrondissement i Paris
Katolske kirker i Paris
Saint-Médard de Paris

Saint-Médard er en kirke i Paris, dedisert til den hellige Medardus av Noyon. Kirken ligger til Rue Mouffetard i 5. arrondissement.

Billedgalleri

Eksterne lenker
 

Kirker i Paris
5. arrondissement i Paris
Katolske kirker i Paris
Invalidekirken

Invalidekirken (fransk:  La cathédrale Saint-Louis-des-Invalides) er en kirke beliggende i Paris. I kirken er begravd en rekke av Frankrikes krigshelter og militærpersoner, herunder Napoleon I av Frankrike.

Kirken, som er oppført fra 1680 til 1693 etter tegninger av Jules Hardouin Mansart, er en del av et større bygningskompleks, Les Invalides, som ble anlagt av kong Ludvig XIV i 1670-årene som et hjem for eldre og syke soldater.

Den regnes som katedral idet den er domkirken for biskopen for de franske væpnede styrker.

Eksterne lenker
 

Kirker i Paris
Katolske kirker i Paris
7. arrondissement i Paris
Jason Kouchak

Jason Kouchak (født 1969 i Lyon) er en fransk pianist, komponist og sangskriver.

Tidlig liv 
Jason Kouchak ble født i Lyon, i Frankrike. Han er utdannet ved Westminster School, og studerte klassisk piano ved Royal College of Music og University of Edinburgh. Han er etterkommer av Aleksandr Koltsjak, en russisk marinekommandør.

Karriere og opptredener 
Jason Kouchak har spilt inn fem album, to av dem i Abbey Road Studios. Han har opptrådt i blant annet Hongkong, Singapore og Japan, London, Paris) og St. Petersburg.

Kouchak opptrådte på Galle Literary Festival 2012 med Tom Stoppard, og samme år spilte han piano på åpningen av London Chess Classic. I 2012 var han musikkdirektør for 20-årsjubileet for den franske filmfestivalen i Storbritannia..

Utvalgte opptredener 
I 1990 var han gjesteartist på Prinsesse Margaret 60-årsdag på Ritz Hotel, og dukket også opp som klassisk gjestepianist på Zeffirellis filmpremiere av Hamlet samme år.

I 1998 Kouchak fremførte han sin tolkning av «Sakura» for keiser Akihito på Londons Victoria and Albert Museum. Han fremførte den også under et veldedighetsarrangement etter  jordskjelvet i Kobe i 1995. Dette stykket ble spilt inn med Julian Lloyd Webber på hans album, Cello Moods.

I 2017 opptrådte han med en konsert viet markeringen av hundreårsjubileet for den russiske revolusjon.
Han fremførte Sheherazade på den åpningsseremonien for Emirates Airline litteraturfestival mars 2015.

I 2017 var Kouchak ansvarlig for koreografi og komposisjon for oppsetningen av Queen's Journey under den internasjonale Judit Polgar-sjakkfestivalen. I 2018 mottok han en pris for sitt arbeid som veldedighetsambassadør for sjakk.

I 2019 Ved avslutningsseremonien for Norway Chess fremførte han en Klaverkonsert (Grieg) i a-moll.

Diskografi 
 Space Between Notes (2017)
 Comme d'Habitude (2011)
 Midnight Classics (2008)
 Forever (2001)
 Watercolours (1999)
 Première Impression (1997)
 Cello Moods (Sakura)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske musikere
Franske komponister
Dornier Merkur

Dornier Komet («Comet»), eller Merkur («Mercury»), Do C, Do D, og Do T var en familie av fly produsert i Tyskland på 1920-tallet, opprinnelig som små passasjerfly, men ble også brukt militært. De tidligste fly i serien var i utgangspunktet landflyversjoner av Delphin flybåt, og selv om Delphin og Komet/Merkur serien skilte seg fra hverandre ble endringer og forbedringer fra et fly ofte tilpasset i de andre.

Konstruksjon og utvikling 
Den første Komet (Do C III Komet I) benyttet vingen, halen, og selv den øvre del av skroget fra de tidlige Delphin-versjoner, men erstattet nedre del av skroget med sponsoner. I metallbunnen var understellet montert. Stempelmotoren ble også flyttet fra sin særegne posisjon over nesen til en vanlig plassering i skroget. I kabinen var det plass for en pilot og fire passasjerer. En forbedret versjon, Do Komet II ble fløyet første gang 9. oktober 1922 og ble i stor utstrekning eksportert til land som Colombia, Spania, Sveits, og Sovjetunionen.

Do Komet III fra 1924 var en nesten helt ny design som hadde mange likheter med Delphin III. Kabinen var utvidet med plass til ytterligere to passasjerer og vingen var hevet over skroget og montert på korte stag. Denne versjonen ble eksportert til Danmark og Sverige, men ble også produsert på lisens i Japan av Kawasaki.

I 1925 ble Komet III erstattet av Do B Merkur 1 som hadde et endret haleror og lengre vinger. I den var det installert en BMW-VI motor og den ble lansert som Do B Merkur II Typen ble mye brukt av Deutsche Lufthansa som hadde om lag 30 Merkur i drift samtidig, og den ble også eksportert til Brasil, Kina, Colombia, Japan, Sveits og Tyskland.

Do C og Do D var militære versjoner, tidligere brukt som skolefy og eksportert til Chile og Colombia, sistnevnte med pongtonger og bruk som torpedo-bomber. De ble bygget for den jugoslaviske kongelige marine. Betegnelsen Do T ble brukt for et landbasert ambulansefly.

Operatører

Sivile operatører 
  Colombia
  Tyskland
 Deutsche Lufthansa
 Deutsche Luft-Reederei
 Sveits
 Ad Astra Aero
 
 Ukraina
  Sovjetunionen
 Deruluft
 Dobrolyot

Militære operatører 
  Chile
 Det chilenske flyvåpn
 Den chhilenske marine
  Colombia
 Colombias flyvåpen
 Kongeriket Jugoslavia
 Kongelige jugoslaviske marine

Referanser

Litteratur 
 Donald, David, red. (1997): The Encyclopedia of World Aircraft. Leicester, UK: Blitz Editions. ISBN 1-85605-375-X.
 Hooks, Mike (juni 2016): «Dornier Rising» i: Aeroplane 44 (5), s. 48–53. ISSN 0143-7240.
 Stroud, John (1966): European Transport Aircraft since 1910. London: Putnam.
 Stroud, John (januar 1984): «Wings of Peace—Part 4: Dornier Komet and Merkur» i: Aeroplane Monthly 12 (1), s. 34–39. ISSN 0143-7240.
 Taylor, Michael J. H. (1989): Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions. s. 327.
 World Aircraft Information Files. London: Bright Star Publishing. s. File 892 Sheet 26.

Eksterne lenker 

 German aircraft between 1919-1945, Histaviation

Passasjerfly
Enmotors propelldrevne luftfartøy
Eivind Eckbo (1873–1966)

Eivind Eckbo (født 2. mai 1873 i Fet, død 18. mars 1966 i København) var en norsk høyesterettsadvokat, major, industrimann, legatstifter og filantrop.

Han har blitt beskrevet som «en av de mest særpregede og allsidige gründere i norsk næringsliv i første halvdel av 1900-tallet», og er også kjent for å ha etablert Eckbos Legat. Han var sentral i etableringen av Norges Rederiforbund, der han var daglig leder til 1915. I 1920- og 1930-årene ble han storaksjonær i blant annet Saugbrugsforeningen og Hafslund. Han samlet etterhvert mange av sine eierinteresser i selskapet Forenede Industrier AS (Forina); virksomheten omfattet tekstilindustri, teglverk, mineralindustri, hoteller og en større aksjepost i Dreyers Forlag, og Forina hadde aksjemajoriteten i flyselskapet Widerøe fra 1947.

En av Eckbos store interesser var folkehelse og vegetarisk kosthold, og han kjøpte storgården Borgja i Bø i 1935, der han drev eksperimenter med biodynamisk gårdsdrift og samlet og restaurerte en rekke kulturminner.

Han var far til advokaten og politikeren Eivind Eckbo (1927).

Referanser 

Fødsler i 1873
Dødsfall i 1966
Personer fra Fet kommune
Norske forretningsfolk
Norske høyesterettsadvokater
Eckbos Legat

Eckbos Legat, tidligere Eckbos Legater, er en av Norges største allmennyttige stiftelser, og ble etablert av Eivind Eckbo fra 1923. Eckbos Legater bestod opprinnelig av flere ulike legater med forskjellige formål, men er nå samlet i én stiftelse. Stiftelsen forvalter en formue på rundt 1,5 milliarder kroner.

Referanser

Norske stiftelser
NN1954

NN1954 er et nasjonalt norsk høydedatum. Navnet er en forkortelse for Normalnull 1954. Et høydedatum er et referansesystem for å angi nøyaktig hvor mange meter over havet et punkt ligger.

NN1954 er knyttet til et fastmerke ved Tregde vannstandsmåler nær Mandal. Dette fastmerket er fundamentalpunktet for NN1954. Høyden på fastmerket er basert på en utjevning som ble gjort i 1954 av middelvannstandsberegningene for Oslo, Nevlunghavn, Tregde, Stavanger, Bergen, Kjølsdal og Heimsjø. Beregningene var basert på målinger som var gjort over perioder på 18–53 år.

Fastmerket er laget av messing og er festet til en søyle av labradoritt. Søylen står på halvøya Bjørholmen ca. 500 m sør for Tregde sentrum og ca. 80 m nord for selve vannstandsmåleren. Fastmerket har høyde 11,205 m i NN1954.

Høydesystemet ble realisert ved å lage et nett med høydefastmerker langs veger og jernbane. Avstanden mellom fastmerkene er ca. 1 km. Høyden ble bestemt med presisjonsnivellement mellom fastmerkene.

Opprinnelig ble NN1954 bare brukt for Sør-Norge, mens Nord-Norge hadde et annet datum, NNN1957. Disse to systemene ble knyttet sammen i 1974 med en utjevning langs strekningen Fauske–Narvik. Betegnelsen NNN1957 gikk ut av bruk fra 1. januar 1996 uten at man endret på høydene. Noen kommuner, blant annet Oslo og Trondheim, hadde egne høydesystemer.

NN1954 ble brukt uten korreksjon for landhevning i over 60 år, og noen steder er forskjellen mellom NN1954 og egentlig høyde over geoiden 30–40 cm. Landhevningen varier i ulike deler av landet, en ønsker å kvitte seg med de lokale høydesystemene, og det er vanskelig å bruke NN1954 sammen med satellittbaserte systemer som GPS. Et nytt høydesystem NN2000 blir derfor innført i tidsrommet 2011–2017.

Kilder 

Geodesi
Mangelsykdom

En mangelsykdom er en sykdom som oppstår når kroppen ikke tar opp den nødvendige mengden av et næringsstoff. Mangler kan føre til en rekke helseproblemer, blant annet fordøyelsesproblemer, hudproblemer, forkrøplet beinvekst og demenslignende symptomer. Sykdommen handler mye om vitaminer man får i seg, man trenger mer av vitamin A,D,B og K.

Sykdommer
Aravind Eye Hospitals

Aravind Eye Hospitals er en rekke sykehus i India. Det ble grunnlagt av Dr. Govindppa Ventkstswam (populært kjent som Dr. V) i Madurai, Tamil Nadu i 1976. Det har vokst til et nettverk av øyesykehus, og har hatt stor innvirkning på å utrydde katarakt, en utstrakt forekomst av blindhet  i India. Frem til i 2012 har Aravind behandlet nesten 32 millioner pasienter og utført 4 millioner operasjoner, de fleste av dem billige eller gratis, noe som gjør det til verdens største og mest produktive øyesykehus. Aravind Eye Care hospitalene er blitt rost og er en gjenstand for en rekke lignende tiltak over hele verden.

Referanser

Sykehus
Indias helsevesen
Peter Hægstad

Peter Ingebrigtsen Hægstad (født 1819, død 1891) var gårdbruker på Heggstad i Inderøy kommune og ordfører i Inderøy kommune 1876–1885.

Han var varaordfører 1872–75. Sammen med blant andre Ole Richter, Herman Løchen, Lorents D. Muus og Sivert Bragstad var han initiativtaker til Inderøy Sparebank i 1863, og han ble medlem av det første styret da banken kom i drift i 1864. I hans tid som ordfører ble Heggstad kirke bygget, og Hustad kirke ble overdratt til Fortidsminneforeningen. Han var også valgmann flere ganger.

Faren Ingebrigt Hægstad var medlem av det første kommunestyret i Inderøy i 1838. Peter giftet seg med Karoline Pedersdatter Bragstad (1818-1912), søster av Sivert Bragstad, som også var ordfører. Deres sønn Konrad overtok gården i 1892; hans sønn Petter Heggstad tok over gården i 1914, og var ordfører i Sandvollan kommune 1926–1928 og 1942–45.

Referanser 

Ordførere i Inderøy
Fødsler i 1819
Dødsfall i 1891
Stian Øvergaard Aarvik

Stian Øvergaard Aarvik (født 24. april 1997) er en norsk tidligere friidrettsutøver, som konkurrererte i mellomdistanseløp, langdistanseløp, motbakkeløp og fjelløp. Han representerte IL Gneist og Team Salomon. Han ble junioreuropamester i fjelløp i 2015. 

I 2019 satt han ny løyperekord i motbakkeløpet Stoltzekleiven Opp i Bergen med tiden 07:46.

Karriere 
2014
Øvergaard Aarvik vant G16-17-klassen ved NM i motbakkeløp 2014, som var Hovlandsnuten Opp. Han ble tatt ut til VM i fjelløp 2014 i Italia, og kom der på en 5.-plass i juniorklassen. Mesterskapet omtales også som VM i motbakkeløp.

Han deltok i klassen MJ19 ved junior-NM i friidrett 2014, og endte der på 10.-plass på 5000 meter. 

2015
Ved Ungdomsmesterskapet i friidrett innendørs 2015 kom han på 5.-plass på 800 meter og 3.-plass på 1500 meter. 

Han vant juniorklassen ved NM i motbakkeløp 2015, som var Skuggenatten Opp. I juli vant han også juniorklassen ved EM i fjelløp 2015 på Madeira, der løypa var 8,2 km. 

Ved Ungdomsmesterskapet i friidrett 2015 kom han på 6.-plass på 3000 meter, og ved junior-NM i friidrett 2015 kom han på 8.-plass på 5000 meter i klassen MJ19. 

Han vant Norgescupen i motbakkeløp for junior sammenlagt i 2015, og kom på 2.-plass totalt. Motbakkecupen bestod av 6 motbakkeløp. 

2016
Ved Ungdomsmesterskapet i friidrett innendørs 2016 vant han 800 meter, med tiden 2:00,31.

Aarvik ble tatt ut på Salomon Running Academy 2016. I juli deltok han ved Dolomites SkyRace i Dolomittene i Fassadalen, en løype som er 22 km lang, med ca 10 km oppover og 12 km nedover. Der kom han på 2.-plass, kun slått av italienske Tadei Pivk.

Referanser

Eksterne lenker 
  Offisiell hjemmeside 
 
  Profil hos European Athletics

Norske mellomdistanseløpere
Norske langdistanseløpere
Norske motbakkeløpere
Junioreuropamestere i friidrett
Fødsler i 1997