alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Trichohippopsis

Se Systematisk inndeling

Trichohippopsis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, lange og tynne, lyst brunlige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er litt smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk.

Levevis 
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, for det meste i Brasil men også i omkringliggende land.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839 
 Slekten Trichohippopsis Breuning, 1958 
 Trichohippopsis birai Galileo & Santos-Silva, 2016
 Trichohippopsis barbatulus Martins & Galileo, 2013
 Trichohippopsis exilis Galileo & Martins, 2006
 Trichohippopsis magna Martins & Carvalho, 1983
 Trichohippopsis rufula Breuning, 1958
 Trichohippopsis suturalis Martins & Carvalho, 1983
 Trichohippopsis unicolor Galileo & Martins, 2007
 Trichohippopsis vestitus Martins & Galileo, 2013

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 
 
 Bildegalleri

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1958
Stenophloeus

Se Systematisk inndeling

Stenophloeus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende

Utbredelse 
Arten er utbredt i det østlige og sørlige Afrika (Somalia, Tanzania, Mosambik, Zimbabwe).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
 Slekten Stenophloeus Breuning, 1938
 Stenophloeus ocularis (Hintz, 1910)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1910
Badenella

Se Systematisk inndeling

Badenella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, brede, brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, flere av leddene er utvidete i spissen. Pronotum har en kraftig tann på hver sidekant. Dekkvingene er omtrent parallellsidige med rettviklede "skuldre".

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Colombia og Ecuador.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Anisocerini J. Thomson, 1860
 Slekten Badenella Lane, 1964
 Badenella badeni (Bates, 1875)
 Badenella fallaciosa Lane, 1964
 Badenella gavisa (Lane, 1966)
 Badenella ignota Lane, 1964

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bilder av artene 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1964
Clytosemia

Se Systematisk inndeling

Clytosemia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, brune trebukker. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet, med en butt tann på sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige med markerte "skuldre".

Levevis

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Taiwan og Japan.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
 Slekten Clytosemia Bates, 1884
 Clytosemia bicincta Gressitt, 1938
 Clytosemia pulchra Bates, 1884

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene (Desmiphorini)
 Cermabycidae.org - Apodasyini

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1884
Scapastathes

Se Systematisk inndeling

Scapastathes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Astathini er små, gjerne rødbrune trebukker. Kroppen er forholdsvis kort og bred, dekkvingene kraftig punkterte.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Belitung, Indonesia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Astathini J. Thomson, 1864
 Slekten Scapastathes Breuning, 1956
 Scapastathes violaceipennis Breuning, 1956

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 []
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1956
Sophie av Danmark

Sophie (født 1217, død 1247) var en dansk prinsesse og markgrevinne, datter av Valdemar Seier og dronning Berengária. Hun ble gift med Johan I av Brandenburg. Sammen fikk de flere barn deriblant Johann II av Brandenburg (–1281) og Otto IV av Brandenburg. Under stridighetene mellom kong Erik Plogpenning og hertug Abel reiste hun til Danmark for å megle mellom brødrene, men døde i barselseng i Flensborg.

Referanser 

Danske prinsesser
Fødsler i 1217
Dødsfall i 1247
Siueni Filimone

Siueni Filimone (født 19. august 1994 i Hififo i Ha'apai) er en tongansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Han representerte Tonga under Sommer-OL 2016, der han måtte trekke seg etter innledningsheatet grunnet skade. Hans fremste internasjonale meritt er sølv på 100 meter ved oseaniamesterskapet i friidrett 2013.

Idrettskarriere 
2012
Filimone deltok ved junioroseaniamesterskapet i friidrett 2012 (regional divisjon øst), der han kom på 2.-plass på 200 meter og 3.-plass på 100 meter. I innledningsheatet på 200 meter løp han på 22,19, som var ny personlig rekord. Beniamino Maravu fra Fiji vant begge disse øvelsene. Han deltok også ved deltok ved oseaniamesterskapet i friidrett 2012 (regional divisjon øst), der han deltok på Tongas stafettlag på 4 x 100 meter stafett, som kom på 2.-plass. Disse to mesterskapene ble arrangert sammen. 

Ved junior-VM i friidrett 2012 fikk han 61. beste tid i innledningsheatet på 100 meter, med tiden 11,41, og gikk ikke videre til semifinalene. 11,41 var personlig rekord for Filimone. 

2013
Han kom på 2.-plass på 100 meter ved oseaniamesterskapet i friidrett 2013, bak Banuve Tabakaucoro fra Fiji. Der deltok han også på 200 meter, og endte på 8.-plass. 

I august deltok han ved VM i friidrett 2013, men fikk 16. beste tid i den innledende runden, og gikk ikke videre til innledningsheatene. Ved Pacific Mini Games på Wallis- og Futunaøyene i september kom han på 4.-plass på 100 meter og 8.-plass på 200 meter individuelt. Han deltok også på begge sprintstafettene, der Tonga fikk bronse på 4 x 100 meter, og kom på 6.-plass på 4 x 400 meter stafett. 

2014
Filimore satte ny personlig rekord på 100 meter ved Samveldelekene 2014, med tiden 10,72. Dette var 38. beste tid i innledningsheatene, så han gikk ikke videre til semifinalene. Ved oseaniamesterskapet i friidrett 2014 kom han på 5.-plass på 100 meter med tiden 11,06, og Tonga kom på 3.-plass på 4 x 100 meter stafett. 

2015
Ved oseaniamesterskapet i friidrett 2015 ble han slått ut i semifinalen både på 100 og 200 meter. Tonga kom her på 5.-plass på 4 x 100 meter stafett, og ble diskvalifisert på 800 meter medleystafett. 

2016
Han deltok på 60 meter ved VM i friidrett innendørs 2016, men ble slått ut i innledningsheatet med tiden 7,08 sekunder. Ved sommer-OL 2016 kvalifiserte han seg fra innledningsrunden til hovedrunden, men fordi han skadet hamstringen i innledningsrunden stilte han ikke til start i hovedrunden.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil hos All-Athletics 
  Profil hos Rio 2016 
  Profil hos Samveldelekene 2014

Tonganske sprintere
Deltakere for Tonga under Sommer-OL 2016
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2016
Personer i Ha'apai
Fødsler i 1994
Giovanni Paolo Oliva

Giovanni Paolo Oliva (født 4. oktober 1600 i Genova, død 26. november 1681 i Roma) var den 11. generalsuperior for Societas Jesu (jesuittordenen).

Liv og virke

Jesuitt
Oliva var 16 år da han trådte inn i jesuittordenen. Etter utdannelsen virket han lenge som dosent i Roma. Høydepunktet på hans undervisningsvirksomhet var utnevnelsen til rektor for Collegium Germanicum-Hungaricum i Roma.

Generalsuperior
Den 7. juni 1661 ble han utnevnt til generalvikar for ordenen, med etterfølgelsesrett (vicarius perpetuus cum iure succedendi). Dette innebar at pater Oliva allerede på dødsdagen til pater Goswin Nickel skulle utropes til ordenens neste generalsuperior - det skjedde 31. juli 1664.

Oliva virket i pontifikatene til pavene Innocens X, Alexander VII, Klemens IX og Innocens XI som apostolisk predikant. I hele sin embedsperiode forsøkte Oliva å demme opp for adelens (spesielt den franske adels) innflytelse på ordenen.

I sin tid var ordenen preget av anklager om laxisisme, og i Frankrike var det en del jesuitter som støttet kongens prerogativer fremfor pavens myndighet, og forklarte de privilegier det gallikanske presteskap nøt der. Den kinesisk ritestriden var også en vanskelig sak.

I kvietiststriden høstet han ros fra alle de involverte parter som sindig formidler. Han forsvarte personlig den franske konges skriftefar, François d'Aix de Lachaise overfor pave Innocens XI.

Hans bok med et førtitalls fasteprekener, og hans verk på seks foliobind, In Selecta Scripturæ Loca Ethicæ Commentationes, viser hans lærdom og fromhet. Med det som hadde skjedd med kardinal Palavicino i mente fikk pater Oliva trykket 1 000 av sine brev, slik at de ikke skulle bli redigert av andre og bli mistolket.

I en alder av 81 år døde Oliva den 26. november 1681 ved Sant'Andrea al Quirinale i Roma.

Hans etterfølger ble Charles de Noyelle.

Verker 
 Prediche dette nel Palazzo Apostolico, Roma, 1659–1674 (3 bind)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Schriften von Giovanni Paolo Oliva im Opac des Servizio Bibliotecario Nazionale

Italienske jesuitter
Italienske katolske prester
Personer fra Genova
S.O.S. bergingsbåt

S.O.S. bergingsbåt , (originaltittel: Remorques) er et fransk drama fra 1941 regissert av Jean Grémillon, og med manus av Jacques Prévert og André Cayatte etter en roman av Roger Vercel.

Medvirkende
 Jean Gabin - Captain André Laurent 
 Madeleine Renaud - Yvonne Laurent 
 Michèle Morgan - Catherine 
 Charles Blavette - Gabriel Tanguy

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske dramafilmer
Sort-hvitt-filmer
Franskspråklige filmer
Filmer fra 1941
Calliomorpha

Se Systematisk inndeling

Calliomorpha er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En liten, kort og bred, blank trebukk. Hode, pronotum og alle lårene er oransjerøde, antennene, dekkvingene, leggene og føttene er svarte med en blålig eller fiolett metallisk glans.

Utbredelse 
Arten lever i det nordvestlige Brasil og Ecuador.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Calliini J. Thomson, 1864
 Slekten Calliomorpha Lane, 1973
 Calliomorpha cyanoptera Lane, 1973

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1973
Phanis

Se Systematisk inndeling

Phanis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Crossotini er middelsstore, kraftige, mer eller mindre brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum mangler en tann midt på sidekanten, men har gjerne en nær bakkanten. Disse artene er kontrastrikt spraglete i gulbrunt og svart.

Utbredelse 
Slekten er funnet i Etiopia og Tanzania.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Crossotini J. Thomson, 1864
 Slekten Phanis Fairmaire, 1893
 Phanis armicollis Fairmaire, 1893
 Phanis tanganjicae Breuning, 1978

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1893
International Society for Contemporary Music

International Society for Contemporary Music (ISCM) er en musikkorganisasjon som ble grunnlagt i Salzburg i 1922 i Salzburg. 

ISCM er et internasjonalt nettverk av medlemmer fra rundt femti land. Organisasjonen promoterer samtidsmusikk og arrangerer internasjonale musikkfestivaler over hele verden

Externa länkar 
 ISCMs offisielle sider

Musikk
Graphidessa

Se Systematisk inndeling

Graphidessa er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, rødbrunlige trebukker. Antennene er nokså kraftige og lengre enn kroppen. Pronotum har en kraftig tann på hver sidekant. Dekkvingene er jevnt avsmalnende bakover og har en avlang, opphøyd knøl nær roten, denne med noen svarte hår.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Taiwan og Japan.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
 Slekten Graphidessa Bates, 1884
 Graphidessa obliquefasciata Komiya & Kusama, 1974
 Graphidessa variegata Hayashi, 1974
 Graphidessa venata Bates, 1884

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Liste over slektene (Desmiphorini)
 Cermabycidae.org - Apodasyini

Eksterne lenker 
 Bilde av Graphidessa venata
 Bilder av Graphidessa venata
 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1884
Clavenicodes

Se Systematisk inndeling

Clavenicodes er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, brunsvart trebukk. Antennene er noe kortere enn kroppen, pronotum uten pigger på sidene. Dekkvingene er trukket ut til sprikende spisser bak.

Utbredelse 
Slekten er hjemmehørende på Ny-Caledonia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Enicodini J. Thomson, 1860
 Slekten Clavenicodes Breuning, 1953
 Clavenicodes clavus (Fauvel, 1906)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1906
Ny-Caledonias endemiske insekter
Lustrocomus

Se Systematisk inndeling

Lustrocomus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En nokså liten, oval, gulbrun trebukk. Oversiden er fint hårete. Kroppen har en lys ytterrand.

Utbredelse 
Arten lever i det nordlige Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Forsteriini Tippmann, 1960 eller Calliini
 Slekten Lustrocomus Martins & Galileo, 1996
 Lustrocomus paraensis Martins & Galileo, 1996

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bilde av arten 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1996
Brasils insekter
Zeale

Se Systematisk inndeling

Zeale er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Nokså små trebukker, kontrastrikt tegnet i svart og hvitt til lyst gråblått. Antennene er betydelige lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk, dekkvingene parallellsidige.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika (Panama, Colombia, Fransk Guyana, Peru, Uruguay, Bolivia, Brasil og Argentina).

 Slekten Zeale Pascoe, 1866
 Zeale dubia Galileo & Martins, 1997
 Zeale granvillei Touroult & Dalens, 2012
 Zeale nigromaculata (Klug, 1829)
 Zeale scalaris Pascoe, 1866

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Panamas insekter
Colombias insekter
Fransk Guyanas insekter
Perus insekter
Uruguays insekter
Bolivias insekter
Brasils insekter
Argentinas insekter
Biller formelt beskrevet i 1866
Kari Hag

Kari Jorun Blakkisrud Hag (født 4. april 1941 på Eidsvoll) er en norsk matematiker. Hun er professor emerita ved Institutt for matematiske fag, Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Hennes fagområde er geometrisk funksjonsteori. I tillegg til forskning, har hun blant annet engasjert seg i lærerutdanning og likestillingsarbeid.

Utdanning og karriere 
Hun ble cand.mag. etter studier ved Norges lærerhøgskole i Trondheim i 1963, og cand.real. ved Universitetet i Oslo i 1967.

I perioden 1968–1969 var hun vitenskapelig assistent for professor Haakon Waadeland, lønnet av Norges almenvitenskapelige forskningsråd (NAVF).

I 1972 tok fikk hun sin ph.d.-grad ved University of Michigan med avhandlingen Quasiconformal boundary correspondance and external mappings.

Etter tiden i Michigan, der hun var doktorgradsstipendiat (teaching fellow) fra 1969 til 1972, har hun vært ansatt ved Institutt for matematiske fag, NTNU; i perioden 1972–2001 som førsteamanuensis, og fra 2001 som professor, med spesielt ansvar for lærerutdanning. Denne stillingen hadde hun til hun gikk av for aldersgrensen og ble professor emerita i 2011.

Hennes første arbeider var innen kjedebrøkteori for rasjonale funksjoner. I Michigan studerte hun kvasikonforme avbildinger, og hennes senere forskning kan sies å tilhøre den finske skolen i geometrisk funksjonsteori.

Gjennom hele karrieren har hun engasjert seg i lærerutdanning; kvalitet i undervisning og andre undervisningsspørsmål; likestillingsarbeid og rekruttering av kvinner til NTH, senere NTNU, både blant studenter og ansatte.

Hun var medlem av det sentrale undervisningsutvalget ved NTH og forsøkte med hell alternative undervisningsmetoder, som smågruppeundervisning av begynnerstudenter.

Bibliografi

Medlemskap og verv (utvalg) 

 1984–1986: Leder av NTHs likestillingsutvalg
 1986–1991: Medlem av NAVFs referansegruppe for kvinner i vitenskapelig forskning. 
 1990–1992: I denne perioden var hun den første, og pr. 2016 eneste, kvinnelige leder av Norsk matematikkråd.
 1995: Medlem av Underdal-utvalget som utredet NTNU
 1997–2007: Leder for følgende studieprogram ved NTNU: Program for lærerutdanning i matematikk (PLUM), program for lærerutdanning i realfag (PLUR) og masterprogram, lektorutdanning i realfag (MREAL)
 2002–2005: Prodekan ved Fakultet for informasjonsteknologi, matematikk og elektroteknikk (IME), med ansvar for undervisning. 
 Vårsemesteret 2006: Fungerende dekan ved IME-fakultetet.

Siden 2004 har hun vært linjeforeningen Spanskrørets Høye Beskytter. Spanskrøret er linjeforeningen for lektorutdanning i realfag ved NTNU.

Priser 
 1989 SINTEFs pris for fremragende pedagogisk virke.
 2000 NTNUs likestillingspris.
 2000 Formidlingsprisen ved Fakultet for fysikk, informatikk og matematikk, NTNU.
 2018 Ridder av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden.

Referanser og fotnoter

Kilder 
 NTNU-dokument om tildeling av Likestillingsprisen 2000

Eksterne lenker 
 

Professorer ved NTNU
Norske matematikkprofessorer
Personer fra Eidsvoll kommune
Fødsler i 1941
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Metamulciber

Se Systematisk inndeling

Metamulciber er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, mørkt brunlige trebukker, gjerne med lyse lengdestriper. Antennene er litt kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet med en liten tann på hver sidekant. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Papua Ny-Guinea.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Homonoeini J. Thomson, 1864
 Slekten Metamulciber Breuning, 1940
 Metamulciber albostriatus Breuning, 1940
 Metamulciber geometricus Breuning,
 Metamulciber ochreolineatus Breuning, 1947
 Metamulciber ziczac Breuning, 1947

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1940
Svømmefugler

Svømmefugler (natatores) er en ikke-systematisk gruppe som tidligere ble regnet som en underklasse av fugler, men nå mer beskriver alle fugler som har svømmehud eller svømmelapper på føttene. Dette gjelder blant annet andefugler, pelikanfugler, måkefugler, stormfugler, lappedykkere og lommer. Sammen med vadefugler utgjør svømmefuglene en annen ikke-systematisk gruppe, kalt vannfugler.

Vannfuglene og dere trekkruter og leve- og hekkeområder beskyttes av Agreement on the Conservation of African-Eurasian Migratory Waterbirds (AEWA). AEWA er utviklet under rammeverket til Bonnkonvensjonen (CMS) og administrert av FNs miljøprogram (UNEP). Avtalen beskytter mer enn 250 arter.

Se også 
 Vadefugler
 Vannfugler

Referanser 

Økologi
Fugler