alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Gustav Bye

Gustav Adolf Bye (1869–1953) var en norsk skiløper og friidrettsutøver fra Trondheim.

I 1892 hoppet han 30 meter i Blyberget i Trondheim, et hopp som av flere kalles verdensrekord. Men Torjus Hemmestveit hadde da allerede hoppet 31 meter i USA året før. Bye ble tildelt kongepokalen for seieren i Blyberget. Etter Byes lange hopp i Trondheim stilte en anonym leserbrevskriver i Aftenposten spørsmål ved om lengden kunne stemme, og antydet at det ble jukset med lengdemålingen. Den anonyme «F2» var med stor sannsynlighet sekretæren i Skiforeningen i Oslo, Fritz Huitfeldt, som hadde skrevet innlegg under det pseudonymet tidligere. Huitfeldt fikk raskt svar fra arrangørene i Trondheim på beskyldningene han hadde kommet med.

21. eller 22. mars året før skal han ha hoppet 33 meter i Levanger, og det hoppet kan ha vært det lengste i verden til da. Det er imidlertid usikkert om lengden stemmer, eller om hoppet virkelig ble målt i meter. Hvis det ble målt i alen, var lengden bare litt over 20 meter.

Bye og Ole Trana fra Inderøy var i 1893 de to første trønderne som hoppet i Holmenkollbakken i Oslo. Bye var også en dyktig langrennsløper, og ble i 1900 nummer 2 på 30 km under Holmenkollrennene.

Gustav Bye var initiativtaker til Trondhjems Idrætsforening, og representerte klubben da han 23. september 1900 tangerte norgesrekorden på 100 meter, med tida 11,2.

Bye var av yrke bankbud. Han var aktiv som skiløper helt til han var i midten av 60-årene. Han ga premiesamlingen sin til Trondhjems Skiklub, som oppbevarte den på Skistua i Bymarka, men premiene ble ødelagt da Skistua brant ned natt til 1. januar 1947. Gustav Byes vei på Byåsen i Trondheim er siden 1955 oppkalt etter ham. Trondhjem Rotary Klub satte i 2003 opp en minneplate utenfor inngangen til Trøndelag Folkemuseum på Sverresborg i Trondheim, til minne om Gustav Bye og hans «verdensrekord»-hopp i 1892.

Referanser

Kilder 
 Adresseavisen: Trondhjems skikonge (21. august 2007, oppdatert 17. april 2012, besøkt 7. april 2013)

Norske skihoppere
Norske kombinertløpere
Norske langrennsløpere
Norske sprintere
Kongepokalvinnere i skiidrett
Personer fra Trondheim kommune
Kvintett for piano og horn (Mozart)

Kvintett i Ess-dur for Piano og Horn, K. 452, ble komponert av Wolfgang Amadeus Mozart og gjort ferdig den 30. mars 1784. Stykket hadde premiere to dager seinere i Det keiserlige og kongelige hoffteateret i Wien. Kort tid etter premieren skrev Mozart til faren at «jeg regner det som det beste jeg har skrevet i livet mitt». Stykket er skrevet for piano, obo, klarinett, valthorn og fagott. Det består av tre satser: 
Largo - Allegro moderato
Larghetto
Allegretto 
Denne strukturen ligner en typisk sonate. 

Stykket var til inspirasjon for Kvintett i Ess for piano og horn, Op. 16, av Ludwig van Beethoven, som komponerte denne hyllesten i 1796. Begge benytter samme instrumentering.

Referanser

Eksterne lenker
 

Komposisjoner av Wolfgang Amadeus Mozart
Mozart
Komposisjoner fra 1784
Uroppføringer av musikk i 1784
Imaginært tall

Et imaginært tall er et tall definert slik at når det kvadreres («ganges med seg selv»), så blir resultatet et negativt reelt tall. Når reelle tall kvadreres, blir resultatet aldri mindre enn null, mens kvadratet av et imaginært tall alltid er et negativt reelt tall. Imaginære tall har formen  der  er et reelt tall ulik null og  er den imaginære enheten, definert slik at . 

Et imaginært tall  kan legges til et reelt tall  og danne et komplekst tall på formen , der  og  kalles henholdsvis den reelle delen og den imaginære delen av det komplekse tallet. Imaginære tall kan derfor regnes som komplekse tall ulik null, der den reelle delen er lik null. Navnet «imaginært tall» ble opprinnelig gitt på 1600-tallet som et nedsettende uttrykk, siden slike tall ble regnet som falske eller unyttige, men i dag har de en rekke konkrete bruksområder innenfor mange områder av vitenskap og teknikk.

Kilder

Eksterne lenker

Kompleks analyse
Tall
Cecilie (film)

Cecilie  er en dansk skrekkfilm fra 2007 regissert av Hans Fabian Wullenweber. Manuskriptet er skrevet av Nikolaj Arcel og Rasmus Heisterberg. I hovedrollene finner vi Anders W. Berthelsen og Sonja Richter.

Om filmen 
Filmen oppnådde flere nominasjoner til Robert-prisen, og Sonja Richter ble nominert til Bodilprisen for beste kvinnelige hovedrolle.

Medvirkende 
 Sonja Richter – Cecilie Larsen
 Anders W. Berthelsen – Per Hartmann
 Claus Riis Østergaard – Mads Larsen
 Kurt Ravn – Karsten Levinsen
 Lars Mikkelsen – Lasse Damgaard
 Morten Suurballe – Peter Thomassen
 Peder Holm Johansen – Michael Konnerup
 Julie Grundtvig Wester – Camilla Simonsen
 Petrine Agger – Louise (lærer)
 Thomas W. Gabrielsson – Peter
 Mille Dinesen – Mette
 Janus Nabil Bakrawi – Christian (lege)
 Niels Weyde – Sørensen (overlege)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske skrekkfilmer
Filmer fra 2007
Danskspråklige filmer
Al Bidda Tower

Al Bidda Tower er en skyskraper langs Corniche i West Bay i Qatars hovedstad Doha. Den er 215 meter høy og har 43 etasjer. Den brukes som kontorbygning, og har et gulvareal på 41 500 m². Bygginga starta i 2005, og den sto ferdig i 2009. Framsida av fasaden har en diagonal gardinvegg med en form som er inspirert av en tornado.

Eksterne lenker
 Al Bidda Tower hos Emporis
 Al Bidda Tower hos SkyscraperPage
 Al Bidda Tower hos BAM International

Byggverk i Doha
Skyskrapere i Qatar
Byggverk fullført i 2009
Trosvik

Trosvik er et boligstrøk i Fredrikstad. Det som omtales som Trosvik er området vest for Veumbekken i syd-nord-retning fra jernbanen til Skrellen. Her ligger Trosvik gård (som i middelalderen var en adelsgård), Trosvik barnehage, Trosvik skole, Frederik II videregående skole og Trosvik idrettsplass. Strøket er først og fremst et boligområde utbygd i etterkrigstiden. I tillegg har Seiersten ungdomsskole, som lå ved Holmen, flyttet, og endret navn til Kvernhuset ungdomsskole. Ungdomsskolen ligger i Veumveien.

Trosvik idrettsplass ligger på Stræbsomhet nedenfor Skrellen om lag 100 meter fra Trosvik skole. Det første anlegget er fra 1950, anlagt av Trosvik idrettsforening på kommunal grunn. Det er senere utvidet og utbedret. Nytt klubbhus sto ferdig i 1984. Banen benyttes som oftest av fotballaget til Trosvik IF. Foruten fotballbane er her også barnehage og lekeplass.

Etymologi 
Navnet Trosvik kommer av ordet tros, som betyr et sted der kvist og kvas samler seg.

Hageby 
Hageby-bevegelsen startet i England med Ebenezer Howard som bevegelsens fremste ideolog. Også i Norge ble hageby-konseptet populært over store deler av landet. Fra Arctanderbyen ble bygget i Oslo på begynnelsen av 1900-tallet og frem til 1960-tallet ble det anlagt mange boligområder der det i tråd med hageby-prinsippene ble lagt vekt på at folk fra arbeiderklassen skulle kunne bo i småhusbebyggelse med mye frisk luft og vegetasjon rundt seg, ha mulighet for å dyrke nyttevekster i egne hager og ha kort vei til jobb, skole og butikker.

Også i Østfold ble det anlagt en rekke boområder etter denne modellen, og Trosvik ble en av Fredrikstads hagebyer. Fredrikstads kommunes byplanmyndigheter utga i 1997 et skriv som inneholdt et historisk tilbakeblikk:„I gjenreisnings-perioden etter siste krig var det en stor boligproduksjon for å dekke det store behovet for mange og gode boliger.Første del av perioden var preget av hagebyutbygginger etter Sverre Pedersens byplan fra 1926. Eksempler på slike områder er Lundheim, Kongsten Hageby, Trosvik, Kniple. Disse områdene inneholder to etasjes hus mest i treverk med tomannsboliger, åttemanns-boliger og rekkehus.”

Referanser 

Bosetninger i Fredrikstad
Hagebyer i Norge
Per Gustavsson

For å lese om forfatteren født 1951, se Per Gustavsson (forfatter)
 
Per Gustavsson (født 1962) er en svensk illustratør og barnebokforfatter.

Per Gustavsson gikk på Gustavus Primus målarskola 1980–1981 og Högskolan för design och konsthantverk (HDK) i Göteborg 1985-1989. Han har illustrert en lang rekke bildebøker med andres og egne tekster, deriblant Så gör prinsessor! (2003, på norsk som Sånn gjør prinsesser 2006) og flere oppfølgere i samme serie. Han har også tegnet til barnebokomslag, skolebøker, tidsskrifter og tegneserier. For sin egen bildebok Skuggsidan (utgitt 2013) mottok Gustavsson i 2014 Elsa Beskow-plaketten.

Fra 2012 har Gustavsson sittet i Svenska barnboksakademin. Han bor og arbeider i Stockholm.

Eksterne lenker 
 
 Nettpresentasjon

Svenske illustratører
Svenske barnebokforfattere
Fødsler i 1962
Wake Up (Arcade Fire)

«Wake Up» er en indierocksang av det canadiske rockebandet Arcade Fire. Det var den femte og siste singelen fra bandets debutalbum, Funeral. Singelen ble gitt ut som en 7" vinylplate den 14. november 2005.

«Wake Up» ble spilt før New York Rangers sine kamper i sesongen 2006-2007. Den blir nå brukt som introsang for Premier League-klubben Aston Villa.

Sangen ble spilt i begynnelsen av U2s konsert under Vertigo Tour, vanligvis fulgt av «City of Blinding Lights». En liten bit av sangen kunne høres på U2 sin konsertfilm, Vertigo 2005: Live from Chicago.

En liveversjon av sangen, fremført med David Bowie, kan høres på Live EP (Live at Fashion Rocks).

Sangen ligger på 8.-plass på Rate Your Musics liste over de beste singlene på 2000-tallet.

En ny versjon av sangen ble spilt inn for traileren til filmen Til Huttetuenes land.

Sangen brukes til å avslutte radioprogrammet The Dan Patrick Show hver fredag.

Sangen ble brukt i reklamer under pausen i Super Bowl XLIV. Alle inntektene fra visningene med sangen ble donert til Partnes in Health, som brukte pengene til hjelp i Haiti etter jordskjelvet i 2010.

Spor
 «Wake Up» – 5:33

Referanser

Eksterne lenker
 Wake Up i Arcade Fires nettbutikk

Sanger av Arcade Fire
Singler fra 2005
Rune Høiseth

Rune Høiseth (født 23. desember 1958 i Larvik) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Han er etter kommunevalget 2019 varaordfører i Larvik.

Fra 1997 til 2003 var han ordfører i Lardal. Etter kommunevalget 2011 blei han valgt til ordfører i Larvik. Han blei gjenvalgt som ordfører etter kommunevalget i 2015. Etter kommunevalget 2019 overtok Erik Bringedal (H) som ordfører i Larvik kommune for perioden 2019–2023.  

Før han blei ordfører, var Høiseth rådgiver i NAV Vestfold.

Referanser 

Ordførere i Larvik
Ordførere i Lardal
Ap-ordførere i Vestfold
Personer fra Larvik kommune
KV Kristen VGS Vennesla

KV - Kristen VGS Vennesla (tidligere Vennesla Musikkgymnas) er en privat videregående skole med eget skoleinternat, lokalisert i Vennesla i Agder fylke. KV har følgende utdanningsprogram: Musikk, dans og drama (MDD), studiespesialisering og medier og kommunikasjon. I tillegg programområdet vg3 påbygging.

Skolen startet opp høsten 2009, som Vennesla musikkgymnas, med godkjenning for 90 elever på Musikk, dans og drama (MDD). Våren 2015 fikk skolen i tillegg godkjennelse for utdanningsprogrammet studiespesialisering i tillegg til programområdet vg3 påbygging til generell studiekompetanse. Etter dette er skolen godkjent for 240 elever. Høsten 2015 byttet skolen navn til Kristen VGS Vennesla med forkortelsen KV, og startet opp eget skoleinternat.

KV har lokaler på Vikeland i Vennesla, 18 km. nord for Kristiansand. Her har skolen kontorer, klasserom, øvingsrom, dramasal, dansestudio, konsertsal m.m. KV har et kristent grunnsyn og er godkjent under friskoleloven. Skolen eies av pinsemenigheten Filadelfia Vennesla, som er en del av pinsebevegelsen i Norge. Det er kort vei til togstasjon, bussholdeplass, samt dagligvarebutikker m.m.

Som privatskole kan KV ta inn elever fra hele Norge og har eget skoleinternat. Skolen har ansatt høyt utdannede lærere, og på Musikk, dans og drama er lærerne hentet direkte fra musikkbransjen, danse- og teaterscenen.

Eksterne lenker
 

Videregående skoler i Agder
Private videregående skoler i Norge
Utdanningsinstitusjoner etablert i 2009
Vennesla
Are Hilstad

Are Hilstad (født 22. januar 1976) er en norsk tidligere lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Etter kommunevalget 2011 ble han valgt til ordfører i Meldal, og gjenvalgt i 2015. I 2019 ble han valgt til første varaordfører i den sammenslåtte Orkland kommune.

1. april 2022 ble det kjent at han hadde fått jobb som museumsdirektør ved MiST Orkla Industrimuseum på hjemstedet Løkken Verk, og med det ville fratre som varaordfører. Han ble takket av i kommunestyremøte 23. juni, samtidig tok Hanne Nyhus over som varaordfører i Orkland.

Referanser

Kilder 
 Biografiske opplysninger hos Kommunal Rapport; besøkt 8. april 2013.

Ordførere i Meldal
Ap-ordførere i Sør-Trøndelag
Ap-ordførere i Trøndelag
Personer fra Meldal kommune
Personer fra Orkland kommune
Lokalpolitikere i Orkland
Jon Ruder

Jon Sverre Ruder (født 25. mai 1959) er låtskriver og sanger fra Furuset i Oslo.

Musikalsk virke 
Han startet sin musikkvirksomhet i et band kalt Citizen Kane. Gruppen hadde en del spillejobber på 1980-tallet, men fikk aldri noe gjennombrudd eller gitt ut noe album. Bandet ble oppløst i 1989.

Ruder dannet duoen GÅRE SÅ GÅRE med Anders Elverhøy. De ga ut en CD i 1994 på plateselskapet Tylden & Co. Duoen fortsatte å samarbeide, og skrev og produserte blant annet en serie for Barnetimen for de minste, med tittelen Historien om Nille, Putt og Pampas. I tillegg oversatte og produserte Ruder og Elverhøy utenlandske barneplater for Tylden, skrev nye jingler for NRK P1 og bidro med innslag til diverse radioprogrammer.

Ruder ble i 1997 tilbudt jobben som vokalist i det norske progrock-bandet Lucifer Was. Her er han med fortsatt og har vært med på blant annet utgivelsene «In Anadis Bower», «Blues From Hellah», «The Divine Tree» og «Crown of Creation» (2010); utgivelsen i 2010 var et samarbeid med Kristiansand Symfoniorkester. Dette albumet består av en sangsyklus på 15 sanger. Albumet er produsert av Freddy Lindquist og Thore Engen, orkesterarrangementene er ved samtidskomponisten Dagfinn Koch. Albumomslagets forside er laget av Frank Fiedler fra den tyske gruppa Popol Vuh. I tillegg til Kristiansand Symfoniorkester medvirker fiolinisten Jan Stigmer og blokkfløytevirtuosen Michala Petri på platen. Ruder komponerer også musikk for bandet.

I 1999 dannet Ruder bandet Badegjestene, der han var låtskriver og vokalist. Samme år ga gruppen ut albumet Sommer Hele Året med Plateselskapet Sittegruppen. De deltok også på sommerturné med P4 og opptrådte på NRK-programmet Sommeråpent.

På 2000-tallet begynte Ruder å tonesette diktene til Per Sivle, for å kunne delta i 150-årsjubileet for Sivles fødsel i 2007, Fire av Ruders melodier til Sivles tekster ble innspilt av koret Norske Kammersangere (Grappa). I 2012 ga daWorks og Jørn Dalchow ut plate med Ruders tonsetting av Sivle, og Ruder fikk samme år sin solodebut med albumet Berre Ein Song, som ble lansert 21. september 2012. Platas tittel henspiller på Per Sivles mest kjente fortelling, Berre ein hund. Fire av sangene er også med i Sivle-songbok (2011, Køppen Forlag).

Diskografi

Solo 
 Berre Ein Song - tekster av Per Sivle (daWorks, 2012)
 Halvvegs inn til hjartet (daWorks, 2014)
Zo Popi

 Do It Right Now  (Lofthus Samvirkelag 2022, vokal)

Lucifer Was 
 In Anadi’s Bower (2000)
 Blues from Hellah (2004)
 The Divine Tree (2007)
 The Crown of Creation (2010)
 DiesGrows (2014)
 Morning Star (2017)

Badegjestene 
 Sommer Hele Året (1999)

GÅRE SÅ GÅRE 
 Gåre Så Gåre (1994)

Referanser 

Norske sangere
Norske låtskrivere
Personer fra Oslo
Morgensol barnehjem

Morgensol barnehjem var et kommunalt barnehjem på Laksevåg i Bergen, opprettet i 1914. Etter at Laksevåg kommune ble sammensluttet med Bergen kommune, overtok Bergen kommune driften av barnehjemmet. I 1981 ble driften overført til Hordaland fylkeskommune, og i 1988 skiftet institusjonen navn til Kringsjå barnehjem. I dag har institusjonen navnet Fosterhjemstjenester i Bergen, avdeling Kringsjå ressurssenter, med adresse Øvre Holen 33.

Historie
Den 2. oktober 1914 behandlet Laksevåg Sognestyre et tilbud fra kjøpmannen Jacob Joh. Larsen «…om å skjenke en del av sin eiendom Kringsjå til kommunen til et barnhjem.» I henvendelsen het det at hjemmet skulle være «…for foreldreløse barn eller barn fra hjem som er således beskaffen at de ikke har det godt…». Sitatet er hentet fra en oppsummering om barnehjemmets historie, funnet i arkiv etter Laksevåg formannsskap. Av statuttene for barnehjemmet går det fram at «Maalet er at give slike barn en god og kristelig opdragelse.» Videre står det i en skyldsetningsforretning av 25. november 1914 at «parcellen som er bebygd skal hede Laxevaag barnehjem «Morgensol».» Der stod et hus til barnehjemmets disposisjon på eiendommen. Hjemmet ble satt i drift i august 1915 med 12 barn.
 
Ifølge statuttene skulle det vanligvis ikke betales for opphold i barnehjemmet. Man ville likevel ta imot enkelte barn mot et årlig bidrag fastsatt av bestyrelsen. De fleste barna var foreldreløse barn fra to år og oppover. Meningen var at de skulle oppholde seg i barnehjemmet til konfirmasjonsalder, da bestyrelsen ville søke passende arbeid for barna. 

Barnehjemmet ble påbygget i 1926, og i 1933. Ved påbyggingen i 1933 fikk hjemmet plass til 23 barn. Bygningen ble sterkt skadet under Bombingen av Laksevåg i 1944, og måtte midlertidig fraflyttes. Men barna flyttet tilbake samme år. På femti-tallet sank behovet for barnehjemsplasser, og mellom 1954 og 1960 hadde gjennomsnittlig 12 barn opphold ved institusjonen. De fleste barna var fra Laksevåg kommune, men barnehjemmet tok imot barn også fra andre kommuner.

Arkivet
Hordaland fylkesarkiv oppbevarer det meste av arkivet etter barnehjemmet Morgensol. Bergen byarkiv oppbevarer fragmenter av arkivet etter barnehjemmet. Her finnes forhandlingsprotokoller fra 1914 til 1964, en inventarfortegnelse og noe regnskap. Vedtak om plassering av barn kan finnes i arkivene etter barnevernsnemnder og sosialkontorer. En del av disse er overført til Bergen Byarkiv. I de kommunale arkivene vil det også kunne finnes opplysninger om drift, tilsyn og bygningsforhold.

Eksterne lenker
 Barnehjemmet Morgensol - oppslagsverket oVe, artikkel av Marit Haugland, Bergen Byarkiv.
 Bergen byleksikon på nett, om Kringsjå
 Artikler i Bergens Tidende om Morgensol barnehjem
 Artikkel fra abcnyheter.no

Barnehjem i Norge
Bergens historie
Solgården barnehjem

Solgården barnehjem var et barnehjem i Bergen, eid og drevet av Frelsesarmeen fra 1908 til 1989. Med sine femti barn, var hjemmet det største i Bergen i mange år. I 1985 vedtok Hordaland fylkeskommune å legge ned barnehjemmet på grunn av utidsmessige bygningsforhold, og fra 1989 overtok Hordaland fylkeskommune driften av barnehjemmet. Samme år åpnet de Breimyra barnehjem som en selvstendig fortsettelse av Solgården barnehjem.

Historie
Solgården barnehjem holdt opprinnelig til i tre trehus i Skottegaten 14, 16 og 18. De gamle trehusene ble revet i 1930, og et nytt bygg ble reist i 1932. Den nye bygningen i Skottegaten 16 var en bygård på fem etasjer. Barnehjemmet disponerte de tre nederste etasjene. Solgården barnehjem var beregnet for femti barn, og var slik den største barnehjemsinstitusjonen i Bergen. På 1950-tallet bodde ca. 45 barn på Solgården barnehjem, fordelt på tre aldersbestemte avdelinger; småbarn, mellomstore barn og skolebarn. I løpet av 1960-tallet ble barnetallet redusert. I 1977 etablerte Frelsesarmeen en egen barnehageavdeling i bygget, separert fra barnehjemmet.

Barnehjemmet disponerte et feriested ved Haugland i Arna, kalt Veslebakken, og der tilbrakte barna somrene.

Arkivet
Det eldste arkivmaterialet etter Solgården barnehjem skal finnes ved Frelsesarmeens sosialtjeneste i Oslo. Inspeksjonsrapporter etc. finnes i arkivet etter Sosialdepartementets 1. sosialkontor, ved Riksarkivet. Noe arkivmateriale fra 1970- og 1980-tallet finnes ved Hordaland fylkesarkiv. Barnevernet i Bergen sendte barn til denne institusjonen. I de kommunale arkivene oppbevart ved Bergen Byarkiv kan det derfor finnes opplysninger om plassering av barn, bygningsforhold, drift og tilsyn.

Eksterne lenker
 Solgården barnehjem - oppslagsverket oVe, artikkel av Mona Nielsen, Bergen Byarkiv.
 Bergen byleksikon på nett, om Frelsesarmeen og Solgården
 Artikkel fra Moss avis
 Artikkel fra forskning.no
 Artikkel fra Bergensavisen

Barnehjem i Norge
1900-tallet i Bergen
Barnehjemmet Småbarnsstuen

Barnehjemmet Småbarnsstuen ble opprinnelig opprettet som feriekoloni for barn under skolepliktig alder i Bergen i 1929, men ble senere et regulært barnehjem.  Fana kommune overtok eierskapet i 1967, og etter kommunesammenslutningen i 1972 gikk det over til Bergen kommune. I 1981 overtok Hordaland fylkeskommune ansvaret for driften. I dag drives det videre under navnet Skjoldveien barnehjem, med adresse Skjoldveien 55 på Nesttun.

Historie
Barnehjemmet Småbarnsstuen ble opprettet i Bergen i 1929, og var opprinnelig dannet som en privat forening kalt Småbarnsstuen, eller Småbarns sommerstue. Den første feriekolonien foreningen startet lå i Mathopen, og hadde plass til tyve barn. I 1939 fikk Småbarnsstuen leie en del av Lønningen gård til feriekolonivirksomhet. Huset var en enkelt bygget brakke, lite egnet til helårsdrift, men likevel gikk de over til å drive helårsdrift for et mindre antall barn. Samtidig fortsatte virksomheten å ta imot såkalte «sommerbarn» om somrene fram til 1964. 

Utbyggingen av Bergen lufthavn førte til at eiendommen på Lønningen ble ekspropriert, og institusjonen flyttet midlertidig til naboeiendommen Myrbø, og senere til Askviknes. I 1957 ble eiendommen Fagerskjold (gnr/bnr 40/32) på Skjold kjøpt inn for å drive barnehjemmet videre. Her fantes en villa i mur, oppført i mellomkrigstiden, og en stor hage som var velegnet til utendørs lek. 

Etter 1964 ble ordningen med «sommerbarn» avviklet, og Barnehjemmet Småbarnsstuen ble et ordinært barnehjem. Formålsparagrafen fra 1967 fastslo at «Småbarnstuen er et vanlig barnehjem som opptar inntil 12 barn i alder 2–7 år. Formålet er å skape et godt hjem for barn som for kortere eller lengre tid ikke kan bo hos sine foreldre.» Men både antall barn og barnas alder varierte etter som tiden gikk.

Arkivet
Arkivet etter Skjoldveien barnehjem skal være oppbevart ved Hordaland fylkesarkiv. Også ved Bergen Byarkiv finnes deler av barnehjemmets arkiv oppbevart. Barnevernet i Bergen sendte barn til denne institusjonen, og opplysninger om vedtak om plassering av barn kan finnes i arkiver etter barnevernsnemnder og sosialkontorer. I de kommunale arkivene finnes også opplysninger om bygningsforhold, drift og tilsyn.

Eksterne lenker 
 Barnehjemmet Småbarnstuen - oppslagsverket oVe, artikkel av  Mona Nielsen, Bergen Byarkiv.
 Lønningen barnehjem - oppslagsverket oVe, artikkel av  Mona Nielsen, Bergen Byarkiv.

Kilder
 Granskingsutvalgets rapport om barnehjem i Bergen

Barnehjem i Norge
Bergens historie
Etableringer i 1929
1900-tallet i Bergen
Statens Kunstfonds hædersydelse

Statens Kunstfonds hædersydelse, før 1. januar 2014 Livsvarig kunstnerydelse, er en dansk støtteordning for kunstnere.Den tildeles etter Statens Kunstfonds innstilling til kunstnere som har «plassert seg avgjørende som kunstner», vurdert ut fra kvaliteten i den kunstneriske produksjon.

Også før opprettelsen av Statens Kunstfond i 1964 finnes det eksempler på at kunstnere som fikk støtte gjennom finansloven, men eksemplene er sporadiske.

Tildeling av livsvarig kunstnerydelse foretas av Kulturministeriet etter innstilling fra Statens Kunstfonds representantskap og etter å ha vært forelagt Folketingets finanskomité.

Støtten er inntektsregulert slik at dersom kunstneren tjener mindre enn  kroner, får vedkommende den maksimale ytelsen på  kroner, mens minimumsytelsen ved en inntekt på over  er  kroner.

I 2008 mottok 275 kunstnere livsvarige kunstnerytelser. Ytelsene var fordelt mellom bildende kunstnere, forfattere med skjønnlitterær produksjon, forfattere med alment kulturelt forfatterskap, oversettere, klassiske og rytmiske komponister, kunsthåndverkere og kunstneriske formgivere, arkitekter samt skapende kunstnere innenfor film- og scenekunst.

Referanser

Eksterne lenker 
 Om hædersydelser – Statens Kunstfond (besøkt 25. september 2014)

Dansk kultur
Danske utmerkelser