alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ellis Island

Ellis Island ligger i New York havn ved munningen av Hudson-elven. Det var en gang hovedporten for strømmen av immigranter til USA på slutten av det 19. og tidlig i det 20. århundre. 

Den føderale immigrasjonsstasjonen Ellis Island åpnet 1. januar 1892 og ble stengt i november 1954. Da den stengte, hadde mer enn 20 millioner immigranter passert over øya. Av disse ble omtrent to prosent nektet adgang til USA og sendt tilbake til sine hjemland, slik som f.eks kroniske syke. Sykdom som førte til blindhet var mest vanlig av disse. Mange av de som slapp igjennom slo seg ned i New York og de nordlige delene av New Jersey. 

Etter 1924 ble  Ellis Island bare brukt for deporterte og flyktninger, idet vanlige immigranter fikk sine immigrasjonspapirer kontrollert andre steder. Reisende på første og andre klasse ble klarert allerede på skipet over til Amerika, og ble sluppet av på Manhattan. Reisende fra 3. klasse ble sendt til Ellis Island.

Ellis Island (navnet har øya fra dens første eier, Samuel Ellis) eies nå av den føderale regjeringen og administreres av National Park Service, og drives i dag som et museum. Det har en database som omfatter alle immigranter fra 1892 til 1954. Her kan en finne navn på skip, fra hvilken havn og hvor i USA immigranten skulle reise. Ellis Island Immigration Museum overtok etter The American Museum of Immigration som lå på Liberty Island. 

Ellis Island kan nås med ferge fra Liberty State Park i Jersey City, og fra Manhattans sydspiss.

Mange trodde at Frihetsgudinnen lå på Ellis Island som et symbol for å ønske immigrantene velkommen til Den nye verden, men i virkeligheten står statuen på Liberty Island.

Ellis Island er også kjent for å være stedet der folk endret navn, men det er heller en legende. For skandinaviske immigranter ble det helt nødvendig med en liten amerikanisering for navn som inneholdt bokstavene Æ, Ø og Å.

Litteratur 
 Joachim Baur: Die Musealisierung der Migration. Einwanderungsmuseen und die Inszenierung der multikulturellen Nation. Verlag Transcript, Bielefeld 2009, S. 79–198, ISBN 978-3-8376-1264-6. 
 Simone Blaschka-Eick: In die Neue Welt! Deutsche Auswanderer in drei Jahrhunderten. Rowohlt Verlag, Reinbek bei Hamburg 2010, ISBN 978-3-498-01673-9. 
 Heike Götz und Christiane Greve: Unsere Stadt war New York. Friesen in Amerika. Edition DAH, Bremerhaven 2011, ISBN 978-3-00-035787-9. 
 Georges Perec: Ellis Island 1980
 Deutsch: Geschichten von Ellis Island oder Wie man Amerikaner macht. Wagenbach, 1997, ISBN 3-8031-3592-3.
 Ellis Island. diaphanes, Zürich-Berlin 2016, ISBN 978-3-03734-628-0.

Eksterne lenker 
 
  Ellis Island Org

Museer i New York City
Øyer i Nord-Amerika
New Jersey
Museer i New Jersey
Etableringer i 1892
1892 i USA
Kunstige øyer
Storåsfestivalen

Storåsfestivalen var en musikk- og kulturfestival som ble arrangert på Storås i Meldal utenfor Trondheim. Festivalen har blitt arrangert hvert år fra 2004 til 2010, og for siste gang i 2012.

Historikk
Det var Sveinung Sundli, felespiller i Gåte, som hadde ideen til festivalen. Han var også ansvarlig for markedsføring av Storåsfestivalen 2005, og hadde tittel «festivalgeneral». Festivalsjef i 2005 og 2006 var Per Tronsaune, før Thomas Ryjord tok over stafettpinnen høsten 2006 og ledet festivalene i 2007 og 2008. 
I 2004 ble festivalen arrangert 30.–31. juli og hadde omtrent 5 000 besøkende i løpet av disse to dagene. Festivalområdet inneholdt blant annet en mye omtalt erotisk sone, badestamper og diverse salg fra boder. Blant artistene var Rama Lama -das Pönkabteilung, Johndoe, Kaizers Orchestra og Gåte.

Blant bandene som opptrådte på festivalen i 2005 (28.–30. juli) var Madrugada, Ralph Myerz And The Jack Herren Band, JR Ewing, Beautiful People, Black Debbath, Don Juan Dracula og Gåte.

Blant bandene som opptrådte på festivalen i 2006 (27.–29. juli) var The Cardigans, Dropkick Murphys, Johndoe, DumDum Boys, Carpark North, Mira Craig, Hærmætti Tysland Band og Turboneger, i tillegg til en rekke andre band.

I 2007 ble festivalen arrangert 26.–28. juli, med et gjennomsnitt på ca. 10 000 besøkende pr dag. Blant de mest medieomtalte bandene i 2007 var Sierra Leone's Refugee All Stars, The Cumshots, Gogol Bordello, Hans Rotmo og Vømlingan, Motorpsycho, Ole Ivars med gjestevokalist Are Sende Osen, Samvirkelaget, og Åge og Sambandet.
Storåsfestivalen ble kåret til årets rockefestival av Norsk Rocforbund i 2007.

Storåsfestivalen 2008 ble arrangert i tidsrommet 31. juli til 2. august, men tyvstartet med et lite festivalvorspiel allerede onsdag 30. juli. I 2009 ble Storåsfestivalen arrangert i tidsrommet 30. juli til 1. august og i 2010 fra 30. juli til 31. juli. I 2011 ble festivalen avlyst på grunn av tragedien på Utøya. Festivalen ble arrangert for siste gang 27.–28. juli 2012.

Bandliste 2008

Sirkus og Performance 2008

Referanser

Eksterne lenker
 Storåsfestivalens hjemmeside
 Dumpet 3000 Storåsflyers over hovefestivalen
 Forskernes festival
 Inviterer Quartpublikummet til bygdefest

Musikkfestivaler i Trøndelag
Meldal
Repeterende arrangementer etablert i 2004
Internasjonale Sosialister

Internasjonale Sosialister (IS) var en revolusjonær, sosialistisk organisasjon. Internasjonale Sosialister ga ut bladet Internasjonal Sosialisme som kom hver måned. Tidligere har organisasjonen gitt ut tidsskriftet Gnisten og avisene Internasjonal Sosialisme og Sosialistisk Arbeideravis.

Internasjonale Sosialister var med i den Internasjonale sosialistiske tendensen (International Socialist Tendency) der britiske Socialist Workers Party er det største partiet.

Historie 
Internasjonale Sosialister i Norge oppstod som en følge av en splittelse i Sosialistisk Ungdom (SVs ungdomsorganisasjon) i 1981, der blant annet flertallet i Oslo-organisasjonen ble ekskludert, og dannet Arbeidermaktgruppa (AMG). I februar 1985 gikk en fraksjon ut av AMG og dannet Internasjonale Sosialister.

Politisk hørte Internasjonale Sosialister til den trotskistiske tradisjonen, nærmere bestemt den retningen som ble stiftet av palestineren Tony Cliff. Det politiske utgangspunktet for Cliffs kritikk av Den fjerde internasjonale var dennes syn på Sovjetunionen. Mens deres offisielle forståelse var at det var en degenerert arbeiderstat, mente Cliff at systemet i Sovjetunionen og Kina var statskapitalisme. IS-tendensen hevder å stå i tradisjonen fra Lenin, og legger stor vekt på det de mener er manglende kontinuitet mellom Lenin og Stalin. Internasjonale Sosialister regner også marxistiske teoretikere som Luxemburg, Gramsci og Lukács som sine forløpere. Organisasjonen beskrev den politikken de står for, som «sosialisme nedenfra». De la også stor vekt på internasjonalisme, som betyr å fokusere på den internasjonale arbeiderklassens fellesinteresser, i motsetning til nasjonalisme.

På begynnelsen av 2000-tallet la Internasjonale Sosialister stor vekt på de såkalte nye bevegelsene, i Norge i særdeleshet Attac, som de beskrev som en antikapitalistisk organisasjon og Fredsinitiativet. Den internasjonale IS-tendensen er sterkest i Europa, men det finnes større organisasjoner også i blant annet Sør-Korea og Egypt.

Internasjonale Sosialister deltok i mobiliseringen fra Norge til protestene mot toppmøtet til IMF og Verdensbanken i Praha september 2000 og EU-toppmøtet i Göteborg i 2001. I Göteborg arrangerte organisasjonen den såkalte antikapitalistmarsjen, som ble slått ned av politiet.

Organisasjonens landsmøte vedtok i januar 2008 å slutte seg til partiet Rødt.

Referanser

Eksterne lenker 
 Internasjonale Sosialisters offisielle nettside

Norske politiske organisasjoner
Han Feizi

Han Feizi, mester Han Fei (韩非; pinyin: Hán Fēi; Wade-Giles: Han Fei; født ca. 280 f.Kr. i det som nå er Xinzheng i provinsen Henan i Kina, død 233 f.Kr.) var en kinesisk filosof og var den mest betydningsfulle eksponent for den filosofiske skoleretning som går under betegnelsen legalismen.

I sitt hovedverk, som er kjent under navnet "Han Feizi" og altså er oppkalt etter forfatteren, presenterer Han Feizi legalismens lære i 55 avsnitt. Verket skal ha blitt til etter at han hadde mislykkes i å bli politisk rådgiver. Da hans hjemstat ble angrepet av staten Qin, ble han deportert til Qin, der satt i fengsel helt til sin død.

Han Feizi skal ha vært en disippel av den klassisk konfucianske filosofen Xun Zi, og ble også inspirert av Daodejing, som han oppfattet som politisk retningsgivende og som han skrev en kommentar til. 

Viktige momenter i hans lære er loven (fa), den politiske handlemåte (shu) og makten (shi). Kjernepunkt for legalismen var at lover skulle være almengyldige og ikke tillate unntak, og slik fremmet den tanken om rettsstaten. 

Han Feizi anskueliggjorde sin lære med anekdoter og korte fortellinger.

Han Feizis filosofi fikk fornyet oppmerksomhet fra de kinesiske kommunisters hold under Mao Zedongs formannskap. Mao beundret noen av prinsippene presentert i «Han Feizi».

Litteratur
 Burton Watson: Han Fei Tzu: Basic Writings. New York: Columbia University Press, 1964. ISBN 978-0-231-08609-7.

Eksterne lenker 

 Li, Guangcan: "Han Fei". Encyclopedia of China (Law Edition), 1st ed.
 
 Gu, Fang: "Han Fei". Encyclopedia of China (Philosophy Edition), 1st ed.
 The complete works of Han Fei Tzu, A classic of Chinese political science. Translator, Wenkui Liao.
 Full text of Han Feizi

Kinesiske filosofer
Zhou-dynastiets historie
Personer fra Zhengzhou
Fødsler i 280 f.Kr.
Dødsfall i 233 f.Kr.
Disneyland Paris

Disneyland Paris (tidligere kjent som Eurodisney Resort og Disneyland Resort Paris) er en fornøyelsespark i Marne-la-Vallée, ca. 30 km øst for Paris med figurer, miljøer og temaer hentet fra Walt Disneys underholdningsproduksjoner. Den er bygget etter modell fra Magic Kingdom i Disneyworld i Florida, og det opprinnelige Disneyland i California. Disneyland Paris består av to parker: Disneyland Park (gjerne kalt Disneyland Resort Paris) og Walt Disney Studios. Disneyland Resort Paris var den andre Disney-parken som åpnet utenfor USA (etter Tokyo Disney Resort).

Disneyland Park 

Disneyland Park åpnet under navnet Euro Disney Resort den 12. april 1992. 
Dette er «hovedparken» i Disneyland Paris. «Magic Kingdom Paris» er satt sammen av fem forskjellige «verdener»: Main Street, U.S.A., Adventureland, Frontierland, Fantasyland og Discoveryland. I midten av «Magic Kingdom Paris» ligger «Torneroseslottet», bygget med utgangspunkt i «Cinderella Castle» i Florida, men på grunn av fransk byggeskikk og krav om sikkerhet, ble ikke slottet i Paris bygget som en kulisse, men i ekte mur. Hver av delene har ett tema. Adventureland har f.eks. eventyrfilmer som tema.

Walt Disney Studios Park 

Walt Disney Studios Park åpnet 16. mars 2002, og er bygget etter modell av Disney's Hollywood Studios. 

Dette er en av «Disneyland Paris» tilleggsparker. Parken har tema fra filmens verden, og tar for seg hvordan filmer lages og produseres. Parken har attraksjoner som «Moteurs... Action! Stunt Show Spectacular» og «Twilight Zone Tower of Terror», «Armageddon» og «Rock 'n' Roller Coaster Avec Aerosmith».

Hoteller 
Det ligger syv hoteller i komplekset.
 Disneyland Hotel som ligger rett over inngangen til Disneyland Park.
 Ved Lake Disney ligger tre hoteller, Disney's Hotel New York, Disney's Newport Bay Club og Disney's Sequoia Lodge.
 Disney's Hotel Cheyenne og Disney's Hotel Santa Fe ligger i nærheten av Lake Disney.

Navneendringer 

1til mai 1994 2Juni 1994 til september 3Oktober 1994 til februar 2002 4Mars 2002 5April 2009

Eksterne lenker 
 
 

Fornøyelsesparker
The Walt Disney Company
Byggverk i Frankrike
Etableringer i 1992
Seine-et-Marne
Hicham El Guerrouj

Hicham El Guerrouj (arabisk: هشام الكروج; født 14. september 1974 i Berkane) er en marokkansk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg på distansene fra 1500 til 5000 meter.

El Guerrouj debuterte internasjonalt i 1994. Resultatene gjorde ham raskt verdenskjent, tidene lå svært nær verdensrekorden. I OL 1996 i Atlanta endte han på en skuffende 8.-plass i 1500-meterfinalen.

El Guerrouj kom sterkt tilbake og ble verdensmester på distansen i Athen i 1997 og i Sevilla i 1999. 14. juli 1998 satte han ny verdensrekord på 1500 meter med tiden 3:26,00. Året etter satte han verdensrekorder på en engelsk mil (3:43,13) og på den lite løpte distansen 2000 meter (4:44,79). Disse tidene er fremdeles gjeldende verdensrekorder (juli 2021).

Foran OL 2000 i Sydney var han storfavoritt til å vinne 1500 meter, men ble overraskende henvist til sølvplass kenyaneren Noah Ngeny i finalen.

Historien gjentok seg: Igjen ble El Guerrouj verdensmester på 1500 meter to ganger, i 2001 i Edmonton og i 2003 i Paris. Dermed er han den eneste som har greid å forsvare verdensmestertittelen tre ganger på rad. I VM 2003 tok han også sølvmedalje på 5000 meter.

I OL 2004 i Athen gikk endelig drømmen om olympisk gull i oppfyllelse, da han spurtslo Bernard Lagat i finalen på 1500 meter. Og noen dager senere satte El Guerrouj kronen på verket med sin andre gullmedalje, denne gang på 5000 meter, foran Kenenisa Bekele fra Etiopia.

Hans store forbilde var landsmannen Said Aouita.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Beskrivelse av Hicham El Guerroujs treningsopplegg på Marius Bakkens hjemmeside (engelsk)

Personer fra regionen Oriental i Marokko
Marokkanske mellomdistanseløpere
Marokkanske langdistanseløpere
Olympiske mestere for Marokko
Verdensmestere i friidrett
Deltakere for Marokko under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Marokko under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Marokko under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Marokko under VM i friidrett 1997
Deltakere for Marokko under VM i friidrett innendørs 1995
Deltakere for Marokko under VM i friidrett innendørs 1997
Verdensrekordsettere i friidrett
IOK-medlemmer
Colin Todd

Colin Todd (født 12. desember 1948 i Chester-le-Street) er en tidligere engelsk landslagsspiller i fotball, og er nå manager for den danske klubben Randers FC. Noen rangerer han som en av Englands beste forsvarspillere etter krigen, og han ble kåret til Årets spiller i England i 1975.

Tiden som aktiv spiller 
Todd startet sin karriere i Sunderland i 1966, og var der fram til februar 1971 da han ble solgt til Derby County for £170 000. I sin første hele sesong for klubben, 1971/72 sesongen, var han med på å vinne ligatittelen for Derby. Den 23. mai 1972 fikk han også sin debut på , og fram til 1977 representerte han England 27 ganger. I 1975 ble han nok en gang ligamester for Derby. 

Etter 371 obligatoriske kamper for Derby ble han solgt av Tommy Docherty for £300 000 til Everton i september 1978. Her ble han i bare en sesong før han gikk til Birmingham i 1979. 3 år senere ble Nottingham Forest hans arbeidsgiver. Manager i klubben var da Brian Clough som han hadde spilt for under i de første årene for Derby County. 

På slutten av hans fotballkarriere var han innom klubbene Luton Town og Oxford United, før han avsluttet karrieren i canadiske Vancouver Whitecaps.

Karriere som klubbspiller

Landslagskarriere for England

Tiden etter at han hadde gitt seg som spiller 
Etter at han la opp som fotballspiller gikk han arbeidsledig i 6 måneder, før han i 1986 ble en del av trenerstaben i Middlesbrough. Manager for Middlesbrough var da hans gamle kollega på fotballbanen, Bruce Rioch.

I 1990 ble Todd manager for Middlesbrough, men han ble bare et år i denne jobben. I 1992 ble han assistentmanager i Bolton Wanderers, og 4 år senere ble han utnevnt som klubbens nye manager.
Colin Todd hadde stor suksess i sitt første år som sjef for Bolton da klubben vant 1. divisjon med 100 poeng. To år senere var imidlertid managerkarrieren hans i klubben over. Todd sa opp jobben fordi styret valgte å selge dansken Per Frandsen til Blackburn Rovers for £1 750 000.

I 2000 var han i en kort periode manager for Swindon Town, før han ble Jim Smiths nye assistentmanager i oktober 2000. Etter at Smith fikk sparken i Derby året etter rykket Todd opp som manager, men bare 98 dager senere fikk også han sparken. I de 17 kampene Todd ledet Derby, tapte laget 11 kamper. 

I juni 2004 ble Colin Todd ansatt som manager i Bradford City.

Karriere som manager

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske fotballtrenere
Engelske fotballspillere
Fotballspillere for Sunderland AFC
Fotballspillere for Derby County FC
Fotballspillere for Everton FC
Fotballspillere for Birmingham City FC
Fotballspillere for Nottingham Forest FC
Fotballspillere for Oxford United FC
Fotballspillere for Vancouver Whitecaps
Fotballspillere for Luton Town FC
Fotballtrenere for Middlesbrough FC
Fotballtrenere for Bolton Wanderers FC
Fotballtrenere for Swindon Town FC
Fotballtrenere for Derby County FC
Fotballtrenere for Bradford City AFC
Fotballtrenere for Randers FC
Fotballtrenere for Darlington FC
Fotballtrenere for Esbjerg fB
Personer fra County Durham i Durham
Arve Walde

Arve Grøvan Walde (født 19. mai 1985) er en norsk fotballspiller som spiller for Fyllingsdalen.

Han spilte tidligere for Brann der han debuterte på A-lagsnivå i 2003, men bortsett fra en kort periode i 2004-sesongen, klarte han aldri å etablere seg på Branns førstelag. I 2006 var han utleid til 1.-divisjonsklubben Løv-Ham og fra 2007 ble han permanent spiller for klubben. Etter seks sesongen i klubben ble Fyllingen og Løv-Ham slått sammen til Fyllingsdalen og Walde fortsatte i den nye klubben. I den nye klubbens første seriekamp skåret Walde tidenes første mål for klubben.

Han har spilt rekke aldersbestemte landskamper for Norge. Walde var en svært sentral spiller på Branns juniorlag som ble norgesmestere for juniorer i 2002. Han var også på banen under cupfinalen i 2004, da Brann ble norgesmestere. Arve Walde er lillebror til Knut Walde som også har spilt for Brann og Løv-Ham.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Løv-Ham Fotball
Fotballspillere for SK Brann
Fotballspillere for FK Fyllingsdalen
Personer fra Bergen kommune
Fødsler i 1985
Androgyni

Androgyni (fra gresk ἀνδρόγυνος, androgynos, via latin androgynus; ἀνδρός, andros, genitiv av ἀνήρ, aner, «mann», og γυνή, gyne, «kvinne») beskriver en person som kombinerer maskuline og feminine trekk. Androgynitet i dag er en betegnelse på folk som ser både ut som en mann og dame, uten at det har noe med seksualitet eller kjønnsidentitet å gjøre. Ei dame kan være født med maskuline trekk, kraftig kjeve, firkantet ansikt, og ellers ha mannlige trekk. Mens en mann kan være født med feminine trekk som ovalt ansikt, smal midje og "pene" hender. Det kan altså være vanskelig å stadfeste kjønn bare ved førsteinntrykk.

Androgyne mennesker kan dermed oppleve mye av de samme stigma som transpersoner får, uten å i det hele tatt vært i samme situasjon som transpersoner. Androgyne mennesker blir ofte brukt i motekampanjer på grunn av deres tvetydige trekk som ofte er pene og for sjokkeffekt. Saskia de Brauw, Andrej Pejic, Casey Legler og Christian Brylle er noen eksempler.

Begrepet var tidligere en teknisk betegnelse for å være tvekjønnet. Det betegnet en person som er født med både mannlige og kvinnelige kjønnsorganer. I dag brukes androgyn i dagligtale ofte for å beskrive mennesker med uklar eller tvetydig sosial kjønnsidentifikasjon. Den første skriftlige forekomst man kjenner til er fra 1552.

Hermafroditt var tidligere et annet ord for det samme hos mennesker, men i dag brukes hermafroditt heller om et dyr eller en plante som besitter både mannlige og kvinnelige reproduksjonsorganer. Tilstanden kan være naturlig for enkelte planter, men ikke hos pattedyr. Østers er et eksempel på en organisme som kan være hermafroditt.

Androgyni forekommer ofte i naturreligioner og opphavsmytologi. I norrøn mytologi befrukter jotnen Yme seg selv.

Eksempler på androgyne mennesker i populærkulturen er blant andre Patti Smith, Annie Lennox, Boy George, David Bowie, Grace Jones og Brian Molko.

Se også
 Interseksualitet
 Hin

Referanser 

Transpersonemner
Psykologi
Daniel Komen

Daniel Kipngetich Komen (født 17. mai 1976) er en mellom- og langdistanseløper fra Kenya. Han holder verdensrekorden på 3000 meter med tiden 7.20,67. Rekorden ble satt 1. september 1996, da Komen bare var 20 år gammel, og tiden er fortsatt over to sekunder raskere enn verdens nest beste tid på distansen (7.23,09 – Hicham El Guerrouj.

I 1997 ble han ble førstemann i verden til å løpe 5000 meter under 12.40. Denne rekorden er senere slått både av etiopierne Haile Gebrselassie og Kenenisa Bekele. Daniel Komen vant gull på 5000 meter i VM i friidrett 1997.

Han holder også uoffisiell bestenotering på den mer ukurante distansen 2 engelske mil, med 7.58,61. Han er så langt den eneste som har løpt denne distansen under 8 minutter. Han har også verdensrekord på 3000 meter innendørs, med 7.24,90, satt i Budapest 6. februar 1998. Denne rekorden regnes blant eksperter som like imponerende som hans utendørsrekord, ettersom tiden er satt på en 200 meters bane med doserte svinger.

Komen tilhører Kalenjin-stammen i Kenya, og vokste opp i en søskenflokk på tretten. Som mange andre kenyanske løpere begynte han med løping for å løpe til og fra skolen.

Daniel Komens personlige rekorder, med plassering på verdensstatistikken gjennom alle tider:
(per 31. juli 2005):

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Elgeyo-Marakwet County i Kenya
Kenyanske mellomdistanseløpere
Kenyanske langdistanseløpere
Verdensmestere i friidrett
Gullmedaljevinnere under samveldelekene for Kenya
Verdensrekordsettere i friidrett
Deltakere for Kenya under VM i friidrett 1997
Deltakere for Kenya under Samveldelekene 1998
Friidrettsutøvere under Samveldelekene 1998
Deltakere for Kenya under VM i friidrett innendørs 2008
Roroskip

Et roroskip (et akronym for: roll-on–roll-off) er en betegnelse på en skipstype som har en konstruksjon der rullende last kan kjøres ifra kaien og direkte ombord og av skipet igjen. Det kan være biler, lastebiler, busser, båter på henger, anleggsmaskiner, jernbanevogner, – men også stykkgods som lastes med gaffeltruck eller ved hjelp av en trailer og da ofte i kombinasjon med gaffeltruck. Dette kan gjelde ferjer så vel som rene lasteskip. Bilferjer kan også defineres som roroskip.

Tidligere hadde enkelte tilfeller av denne skipstypen store porter i baugen som gikk nesten ned til vannlinjen. Denne typen er betraktet som en risikabel konstruksjon. Dersom porten ble utett og vann trengte seg inn i lasterommet, vil det i sjøgang samle seg vann på dekket som raskt kan forflytte seg fra side til side og skape ustabilitet med en mulig kantrings-konsekvens. Dette skjedde med MV «Princess Victoria» i 1953 hvor 132 mennesker omkom, «Herald of Free Enterprise» i 1987 hvor 193 mennesker omkom og «Estonia» i 1994 hvor 852 mennesker omkom.

På nyere roroskip er rampen plassert akter på skipet, og noen skip har sideramper.

Bilskip 
Bilskip eller bilfrakteskip er en form for roroskip som brukes hovedsakelig for å transportere nye biler fra bilprodusenter til bilmarkedene i de forskjellige landene rundt i verden.

Referanser 

Skip
Artikler i sjøfart-prosjektet
West Midlands Police

West Midlands Police er en politistyrke som betjener grevskapet West Midlands i England.

Styrken ble opprettet i 1974, og er den nest største i landet etter Metropolitan Police Service i London. Området har en befolkning på nesten 2,6 millioner, og omfatter blant annet byene Birmingham, Coventry og Wolverhampton, samt Black Country. Det var pr. 2005 8 057 polititjenestemenn, 721 spesialkonstabler og 3 882 andre ansatte. I tillegg var det 95 Police Community Support Officers.

Eksterne lenker
 West Midlands Police

Britiske politistyrker
West Midlands
Nebelwerfer

Nebelwerfer (tysk for Tåkeleggingsmortar) var en serie tysk rakettartilleri fra andre verdenskrig. Den hadde seks 150mm utskytningsrør som kunne bli avfyrt i løpet av ti sekunder. Den høyfrekvente lyden som ble skapt når den ble avfyrt var kjent for ofte å sette en skrekk i motstanderen. Det og den store røykutviklingen under og etter avfyring bidro til å gjøre Nebelwerferen til hovedmål for artilleribeskytning. På grunn av dette ble en mobil versjon montert på halvbeltekjøretøy utviklet.

I motsetning til det russiske motstykket Katjusja var Nebelwerferens raketter rotasjonsstabilisert.

Artilleri fra andre verdenskrig
Rakettartilleri