alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Google Drive

Google Drive er en fillagrings- og synkroniseringstjeneste som først ble introdusert av det amerikanske selskapet Google den 24. april 2012. Google Drive er en utvidelse av Google Docs. Når Google Drive blir aktivert, blir URL-en docs.google.com erstattet med drive.google.com.

Det er tredjeparts Google Drive-applikasjoner som kan bli installert fra Chrome Web Store. Disse programmene, som kjører i Google Chrome, opererer med filer online på internett, og kan bli brukt til å redigere bilder, videoer, fakser, signere dokumenter og administrere prosjekter og lignende.

I tillegg til nettsidene trenger Google Drive en klient for å synkronisere filer. Ved starten av tjenesten var programvare tilgjengelig for følgende enheter: på Mac med Lion (10.7) og Snow Leopard (10.6); PC-er med Windows XP, Windows Vista og Windows 7. 

Operativsystemer for mobiler: på Android smarttelefoner og nettbrett med Eclair og nyere oprativsystemer (Android 2.1+); på iPhone og iPad, iOS 3.0+. Linux-støtte er på vei. Ifølge Sundra Pichai fra Google, vil Google Drive bli tett integrert med Chrome OS versjon 2.0.

Lagring 
Google Drive gir brukerne 15 gigabyte når bruker lager en gratis konto (April 2014). Dette stiger konstant hele tiden. Google sin mening med at plassen skal bli større hele tiden, er at du ikke skal behøve å slette noen mail. Men det kommer jo litt an på hvor store mailene er, og hvor mye store mail du får.

 Ekstra plass, som er delt mellom Picasa og Google Drive, fra 100 GB (29.80 kr i måneden) og opp til 30TB kan bli ervervet gjennom et abonnement.

Eierskap og lisensiering 
Siden Google bare har en enhetlig brukervilkårs- og personvernspolitikk, kan det synes som om Google beholder en svært bred rettighet til å reprodusere, bruke, og lage avledet arbeid fra innhold som er lagret på Google Drive. 

Ifølge CNET har Google – i motsetning til konkurrerende tjenester som Dropbox, OneDrive – bredt med rettigheter for å bruke og lage avledet arbeid fra innhold lagret på tjenesten. Denne lisensen er evigvarende og gjelder også etter at filene har blitt fjernet. Selv om brukerne beholder intellektuelle eiendomsretten, tillater den brede Google Drive-lisensen utvinning og analysering av opplastet innhold, for å tilpasse reklame og andre tjenester som Google gir til brukerne. Dette bruker de for å promotere tjenesten. 

I en annen rapport, fra The Verge, står det at Googles brukervilkår stort sett er de samme som alle andres, og litt bedre i noen tilfeller.

Se også 
Dropbox
iCloud
OneDrive
Ubuntu one
Google Play
Google

Referanser

Eksterne lenker  
 

Programvare
Programvareutvikling
Google-tjenester
Nettskytjenester
Fildeling
Hydridion

E hydridion er et negativt ladd hydrogenion (H-). Et hydridion har to elektroner i skallet, noe som kan sammenlignes med hydrogenatomer som har ett elektron, og protonet som mangler elektroner.

Ordet hydrid brukes ofte i betydningen hydridion, selv om det definisjonsmessig også omfatter kovalent bundet hydrogen.

Hydridioner kan avhengig av bindingssituasjonen og motion være både nukleofile (for ekempel litiumaluminiumhydrid) og ikke-nuklofile (for eksempel natriumhydrid).

Se også 
 Hydrid

Anioner
Hydrogen
Maquoketa

Maquoketa er en by i Clinton County og Jackson County i delstaten Iowa i USA. Byen ligger langs Maquoketa River, og er fylkessete for Jackson County.
Byen har 6141 innbyggere.

Kjente personer fra Maquoketa
 George H. Ryan: Guvernør for delstaten Illinois fra 1999 til 2003

Referanser

Eksterne lenker 

 
 Official Maquoketa City Website 
 Maquoketa Community School District
 Maquoketa Area Chamber of Commerce
 City Data

Byer i Clinton County i Iowa
Byer i Jackson County i Iowa
Byer i Iowa
Bratsberg amt jazzorkester

Bratsberg amt jazzorkester er et tradjazzorkester med base i Skien og Larvik. Bandet ble startet i 1978. 
Originalbesetningen var: Øyvind Strand – trombone, Roy Åge Næss – trompet, Jan Cato Ellefsen – klarinett, Inge Osdalen – banjo, Gunnar Bolstad – kontrabass, Vidar Smith – trommer.
Strand, Ellefsen og Osdalen er fremdeles medlemmer, mens fire nye medlemmer har kommet til underveis: Thorstein Nyhus – trompet, Ivar A. Gundersen – piano, Thore Karlsen – kontrabass og Per Thorstensen – trommer.
Orkesteret spiller vesentlig i østlandsområdet, men har også gjestet jazzfestivalen på Isle of Man.

Jazzgrupper
Finnmark pride

Finnmark Pride  er en regional menneskerettsorganisasjon for Finnmark med fokus på LHBT og samlingsnavnet for Nord-Norges største tilbakevendende LHBT-arrangement, med tilbud til og aktiviteter i alle fylkets 19 kommuner. Tiltaket er finansiert igjennom private sponsorer, offentlige fond, vertskommunen og bedrifter. Leder: Gunhild Steffensen Johansen (Hammerfest).   

Finnmark Pride fokuserer tradisjonelt på tre temaer: Faglig læring, kulturelle begivenheter og nettværksskapende arransjementer. 

2008 Vertskommune Hammerfest, tittel: Synlighetsdag, tema: Sosialt samvær 
2009 Vertskommune Hammerfest, tittel: Skeiv Uke i Hammerfest, tema: Fellesskap 
2010 Vertskommune Alta, tittel: Skeiv Uke i Finnmark, tema: Minoriteter
2011 Kansellert
2012 Vertskommune Alta. Tittel: Finnmark Pride 2012, tema: OUT
2013 Vertskommune Oslo. Tittel: Finnmark Pride 2013, Tema: Medlemsrekruttering 
 2014 Vertskommune Hammerfest. Tittel: Finnmark Pride 2014. Tema: Mangfold  

LHBT i Norge
Kultur i Troms og Finnmark
Bergen bystyre

Bergen bystyre er kommunestyret i Bergen, og kommunens øverste politiske myndighet. Det har 67 folkevalgte medlemmer og ledes av Bergens ordfører. Bystyret har et overordnet tilsynsansvar som omfatter alle sider ved kommunens virksomhet.

Bystyrets medlemmer er fordelt på finanskomiteen, byutviklingskomiteen, oppvekstkomiteen, kultur- og næringskomiteen og helse- og sosialkomiteen. I tillegg har bystyret et kontrollutvalg, en klagenemd, et valgstyre, et forretningsutvalg og en komité for fullmakter og politisk styringssystem. Bystyret avholder normalt møte én gang i måneden i tillegg til komitémøter mellom disse. Ni av medlemmene er heltidspolitikere (ordfører, varaordfører, ledere og nestledere for bystyrets komiteer) og sitter i forretningsutvalget.

Bergen kommune innførte i juni 2000 byparlamentarisme som styringsform. Det innebærer at bystyret fungerer som kommunens lovgivende forsamling, og at et byråd fungerer som kommunens utøvende myndighet. Byrådet består av inntil syv byråder som leder hver sin byrådsavdeling. Bystyrets flertall velger hvem som skal sitte i byrådet.

Se også
 Bergen bystyre 2003–2007
 Bergen bystyre 2007–2011
 Bergen bystyre 2011–2015
 Bergen bystyre 2015–2019
 Bergen bystyre 2019–2023
 Ungdommens bystyre i Bergen

Referanser

Lokale politiske forsamlinger
Politikk i Bergen
Artur Noga

Artur Noga (født 2. mai 1988 i Racibórz) er en polsk hekkeløper. Han er polsk mester på hekkesprint innendørs, og ble juniorverdensmester på 110 m hekk i 2006.

Karriere som junior 
Han deltok ved ungdoms-VM i friidrett 2005 (U18) i Marrakech, der han vant sitt kvalifiseringsheat, men stilte ikke til start i semifinalen. 

Året etter ble han juniorverdensmester, da han vant gull på 110 meter hekk (99 cm) ved junior-VM i friidrett 2006 i Beijing. Han løp på 13,23, og vant foran hhv. Samuel Coco-Viloin og Konstadinos Douvalidis. Ved junior-EM i friidrett 2007 i Hengelo i Nederland vant han også gull, med ny mesterskapsrekord på 13,36, foran Vladimir Zhukov og Gianni Frankis. 

Han deltok i sitt første OL, ved sommer-OL 2008. Etter førsteplass i sitt innledningsheat, og andreplass i kvartfinalen og semifinalen ble han kvalifisert til finalen. Der løp han på 13,36, og endte på femteplass. 

I 2009 vant han en ny europeisk tittel, da han vant gull på 110 meter hekk under U23-EM i friidrett 2009 i Kaunas i Litauen i juli. Han kom på andreplass i kvalifiseringsheatet, bak Gianni Frankis, men løp på 13,47 i finalen, og fikk gull foran Gianni Frankis og Callum Priestley.

Karriere som senior 
En måned etter U23-EM deltok Noga i sitt første VM, ved VM i friidrett 2009 i Berlin. Han kvalifiserte seg til semifinalen, og til tross for en sesongbestenotering for hans del, på 13,43, nådde han ikke finalen. Han var to hundredeler bak Ji Wei, som kom til finalen. Ved EM i friidrett 2010 nådde han finalen, og endte på femteplass. 

Også ved VM i friidrett innendørs 2012 nådde han finalen, på 60 meter hekk, men han endte på åttende- og sisteplass i finalen med tiden 7,74. Han satte polsk rekord, med tiden 13,27, da han fikk bronse på 110 meter hekk ved EM i friidrett 2012.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil hos European Athletics
  Profil hos DomTel-Sport

Personer fra Racibórz fylke
Polske hekkeløpere
Deltakere for Polen under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Polen under VM i friidrett 2015
Stavanger Unge Høyre

Stavanger Unge Høyre er landets eldste Unge Høyre-forening og ble stiftet 27. januar 1892 som Stavanger Konservative Ungdomsforening, til daglig ofte kalt Yngre Konservatives Forening (YKF). Organisasjonen har vært i kontinuerlig drift siden oppstarten.

Ledere 

Den konservative ungdomsforening
Johan M. Platou		1892–1896
Cornelius Middelthon	1896
Sigval Bergesen d.e.	1897
Ths. Haarr			1898–1899
Cornelius Middelthon	1900–1901
B. Sirevåg			1902
		1903–1912
Bertram C. Middelthon	1912–1915

Unge Høire/Unge Høyre
John Norem			1915–1920
		1921–1922
			1922–1924
Herman Smitt Ingebretsen 	1924–1925
		?
P.C. Glad			1927–1930
Reidar Helliesen	1930–1932
G.M. Torstensen		1932–1934
		1934–1936
Olav D. Hamre		1936–1938
Kjeld Mauritzen		1938–1946
			1946–1947
Johan E. Holand		1948
		1949
Sverre Johansen		1950–1951
Tor G. Anda			1952–1953
Knut Hamre			1954
Kjell Gilje			1955
Einar H. Haaland		1956–1957
			1958–1959
Ingolf Wanvik			1960
Jørg Vervik			1961–1962
Jon A. Kolderup		1963
Harald Støve			1964
Kjell Mønnich			1965
Per S. Hodne			1965–1966
Odd Inge Godal		1966
Helge Ole Bergesen		1966–1967
Ellen Roan			1968–1969
Geir Haugland		1969–1970
Lars Petter Tveteraas		1970–1971
Arne Gjerstad			1971–1972
Pål Berg			1973–1974
Jon Olav Christensen		1974–1975
Per Jansen			1975–1976
Otto Aareskjold		1976–1977
Kjell Arholm 1977–1978
Rune Woie 1978–1979
Per Tesdal 1980–1981
Geir Rolandsen	1981–1984
John Peter Hernes 1984–1986
Karl Arne Jespersen 1986–1989
Bjørn Kjetil Mauritzen	1989–1991
Svein W. Kristiansen 1991–1993	
Kjetil Chr. Schmidt 1993–1994
Inger Lise Aarrestad Rettedal 1994–1996
Gunnveig Grødeland 1996–1998
Glenn Strømsnes 1997–1998
Per Mauritzen 1999–2001
Øyvind V. Moss Iversen 2000–2001
 2001–2002
Thomas Lorentzen-Styr 2002–2003
Håvard Fjeldheim 2003–2004
Sindre Hellevik Mariero 2004–2005
Benedicte Johannessen 2005–2007
Anne Kathrine Berg 2007–2008 
Harry Melendez Liam 2008
Karina Helgesen Aase 2008–2010
Suzanne Nedrum 2010–2011
Aleksander Stokkebø 2011–2012
Øivind Hendrik Geheb Schothorst 2012–2013
 Even Hallas 2013–2014
 Ola Magnus Hersvik 2014–2015
 Nina Ørnes 2015–2016
 André Pedersen 2016–2016
 Else Karin Bjørheim 2016–2017
 Fredrik Rannestad Samuelsen 2017–2018
Erlend Skåtevik Kaada 2018–2018 (fungerende)
Helen Thorseth Vestbø 2018–2019
Jonas Molde Hollund 2019–2019 (fungerende)
Andreas Helgøy 2019–2020
Nora Skilbrei 2020–2021
Mille-Sofie Kvannli 2021–2021 (fungerende)
Carina Torp Ørnes 2021–2022
Fredrik Livastøl 2022 - d. d.

Eksterne lenker 
 Facebook-applikasjon (krever Facebookbruker)

Unge Høyre
Politiske partier etablert i 1892
Politikk i Stavanger
1892 i Norge
Konrad Birkhaug

Konrad Elias Birkhaug (født 12. oktober 1892 i Bergen, død 20. april 1980) var norsk lege og bakteriolog. I 1927 ble han berømt for å ha produsert den første vaksine mot rosen (erysipelas). 

Senere arbeidet han tre år ved Institut Pasteur i Paris hos Albert Calmette som utviklet BCG-vaksinen. Birkhaug tok initiativ til å fremstille BCG-vaksine i Norge og startet opp produksjonen i egne laboratorier ved Chr. Michelsens Institutt i Bergen i 1937. 

Han gjorde også en stor innsats under andre verdenskrig i samband med Telavåg-affæren. 

Konrad Birkhaugs hus på Haukeland universitetssykehus er oppkalt etter ham.

Referanser

Kilder 
 Birkhaug K. Lege ved veis ende. Livserindringer, Oslo: Aschehoug, 1968.

Norske leger
Personer fra Bergen kommune
Paul Colman

Paul Colman (født 22. august 1967 i London) er en britisk-australsk gitarist, vokalist, pianist og komponist innen sjangeren kristenpop og poprock.

Colman ble født i London, men familien flyttet til farens hjemland Australia da han var sju år gammel. Han viste tidlig interesse for musikk, men det var først etter at han ble voksen at han begynte å satse på det.

I perioden 1998 til 2004 spilte Colman med gruppen Paul Colman Trio. I tidsrommet 2005-2009 var han gitarist i Newsboys, men siden dette har han satset på en solokarrière. 

Colman er kjent for å lage fengende musikk med meningsfulle tekster, og for å være en engasjerende og dyktig konsertartist.

I Norge 
Colman har, takket være en omfattende og langvarig turnévirksomhet, fått en tilhengerskare i Norge. Han har flere ganger deltatt på Skjærgårds Music & Mission Festival og gjennomført turnéer i Norge for å promotere dette.

Blant publikumsfavorittene finnes låter som "If I was Jesus", "Gloria", "Solution" og "Snu".

I januar og februar 2013 gjennomførte han en turné i Norge sammen med Lainey Wright.

Diskografi 
 Life Is Where You Are EP (1997)
 The Band Thing (1997)
 One Voice One Guitar (1998)
 Official Bootleg (2000)
 One Voice One Guitar Vol 2 (2005)
 Let It Go (2005)
 History (2009)
 If I Was Jesus EP (2009)
 From the Saltland to the River (2012)

Eksterne lenker 
 

Gitarister
Låtskrivere
Fødsler i 1967
Syldavia

Syldavia er et fiktivt land i Tintin-seriene skapt av tegneserieforfatteren Hergé. Landet er tenkt å befinne seg på Balkan. Nabolandet Borduria er erkefienden.

Landet nevnes i flere av Tintin-historiene, og har en viktig rolle i historien om Kong Ottokars septer, der fascister forsøker å utføre et statskupp ved å stjele septeret. 

I nyere tid er også, ifølge den franske avisa Libération, Syldavia EU-medlem.

Kilder
Kong Ottokars septer. www.us.tintin.com – hentet 30.04.2012

Referanser

Originaltekst 

Tintin
Russeblåstjerne

Russeblåstjerne  er en svært gammel hageplante. Det vitenskapelige navnet er nå Othocallis siberica, men den er mest kjent under det gamle navnet Scilla sibirica. Den ble tidligere regnet til den store liljefamilien, men etter den ble splittet opp regnes russeblåstjerne til aspargesfamilien.

Blomsten er en løkplante med vakre blå klokkeblomster, og mange kjenner den som Scilla. Den er en av de aller første blomstene som kommer i mars-april og ofte dukker den opp lenge før all snø er borte. Planten regnes som svært gammel og finnes i dag i mange hager, parker, i kratt og langs veikanter mange steder i Norge.

Arten vokser opprinnelig i Tyrkia, Libanon, Syria, Irak, Iran, Kaukasia og Krim. Til tross for artsepitetet siberica kommer den ikke fra Sibir. Man vet at russeblåstjerne ble dyrket i Europa allerede i 1800, og rundt 1860 var den blitt en meget populær prydplante i hager, i parker og på kirkegårder. Planten kom til Norge ca. 1820, og i 1823 ble den dyrket i botanisk hage på Tøyen i Oslo.

Russeblåstjerne danner etterhvert store bestander der den liker seg og forvilles lett. Etter blomstringen legger blomsterstanden seg ned på bakken med frø som har et oljeholdig vedheng. Maur elsker disse frøene og sleper dem av gårde og spiser dem. På denne måten blir frøene spredd videre.

I 2018 har Artdatabanken oppdatert denne i sin klassifisering til høy risiko på sin liste over fremmede arter.

En sjelden gang kan blomstene til russeblåstjerne også bli hvite.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 

Scilloideae
Blå blomster
Hvite blomster
Stauder
Høyrisikoarter på fremmedartslista
Serpentine (innsjø)

Serpentine er en 11 hektar stor kunstig innsjø i Hyde Park i London i England, skapt i 1730, da dronning Caroline beordret oppdemming av elven River Westbourne i Hyde Park. Før dette skapte Westbourne naturlige dammer i parken. Selv om navnet brukes om hele innsjøen, er det egentlig bare den østlige halvdelen som heter Serpentine. Serpentine Bridge, som markerer grensen mellom Hyde Park og Kensington Gardens, markerer også den vestre grensen for Serpnetine. Den lange og smale vestlige halvdelen av innsjøen heter offisielt Long Water. Serpentine, som betyr «slange», har fått navnet sitt på grunn av den buktende formen.

Geografi 

Opprinnelig fikk innsjøen vann fra River Westbourne i den italienske hagen i den nordvestlige enden av Long Water. Westbourne sluttet å føre vann til Serpentine i 1834, da elven hadde blitt alt for forurenset og den får nå vann pumpet fra Themsen. The Long Water går sørøstover fra dette punktet til Serpentine Bridge, der innsjøen svinger brått østover. I østenden renner vannet ut av innsjøen via en sluse i demningen. Historisk rant vannet sørover fra dette punktet og markerte grensen mellom Westminster og Kensington, men etter 1850 har elven blitt omdirigert til en kulvert og under bakken før den munner ut i Themsen nær Chelsea Bridge.

Innsjøen er relativt grunn og den største dybden er 12 meter.

Sport og fritid 

Det finnes en badeplass kalt  Lansbury's Lido øst for broen. Den er vanligvis åpen sommerstid, men det er tradisjon på første nyttårsdagå dukke seg i det iskalde vannet. Det er også mulig å leie robåter.

Serpentine Road, som går langs sjøen og ikke er åpen for motortrafikk, er en verdsatt plass for Londons inlineskatere, men det finnes også mange andre muligheter til å utøve idrett i nærheten.

Under sommer-OL 2012 vil sjøen bli brukt til svømmekonkurransene 10 km for damer og 10 km for menn.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisiell heimeside
 Solarshuttle
 360°-panorama av Serpentine

City of Westminster
Parker i London
Hans-Gunnar Grepperud

Hans-Gunnar Eikeland Grepperud (født 30. juni 1987 i Oslo) er en norsk konkurranseroer. Han representerer Ormsund Roklub og Team Tufte samt Norge i internasjonale ro-regattaer.

Under NM i roing i september 2011 tok han sammen med Dag Martin Holten sølv i dobbeltsculler bak Olaf Tufte og Kjetil Borch, og bronse i åtter med styrmann i Ormsund Roklubs båt.

Referanser

Eksterne lenker 
 
Roing
 Profil  på Team Tufte
Sykling
 Profil på Merida Rittranking
Langrenn
 Profil på XCranking

Norske roere
Personer fra Oslo
Héctor García Molina

Héctor García Molina (født 1954 i Monterrey i Nuevo León, død 2019) var en meksikansk informatiker. 

Han var direktør for Departementet for informatikk ved Stanford University, hvor han underviste blant annet Larry Page og Sergey Brin, som seinere grunnla Google, samt Leonard Bosack og Sandra Lerner, grunnleggerne av Cisco Systems. 

García hadde en doktorgrad i informatikk fra 1979 fra samme universitet. Han ble tildelt en rekke priser for arbeida sine.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 «El mexicano que asesoró a los creadores de Google» i El Universal (17. november 2006)
 «On the origins of Google» hos National Science Foundation

Meksikanske programvareutviklere
Personer fra Monterrey
Mzungu Kichaa

Espen Sørensen (født 5. august 1980 i Skanderborg) bedre kjent under artistnavnet Mzungu Kichaa, er en dansk musiker. Han ble født i Danmark, men vokste opp i Tanzania, hvor foreldrene hans jobbet med utviklingshjelp. Han lærte seg flytende swahili, og ble sent på 90-tallet involvert i produksjonen av bongo flava ved Bongo Records.

Sørensen var en av de første artistene som ble involvert i Bongo Records i Dar-es-Salaam, med blant andre Juma Nature, TID, Mangwair, Ferooz og Professor Jay. Det var på denne tiden han fikk kallenavnet «Mzungu Kichaa», som kan oversettes som «den gærne hvitingen». Hans første studioalbum, Tuko Pamoja, ble utgitt i 2009. I 2012 ga han ut EP-en Hustle, og i 2014 kom EP-en Relax. Han har hatt hits i Tanzania, kenya og Danmark.

Diskografi

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske musikere
Tanzaniansk musikk
Kristian Friis Petersen

Kristian Friis Petersen (født 17. september 1867 i Namsos, død 5. april 1932) var en norsk overrettssakfører og politiker (V).

Han var sønn av overrettssakfører Carl Gottlieb Petersen (1833–1911) og Charlotte Louise Friis (1844–1928). Han hadde studentereksamen fra Ålesunds latinskole fra 1886 og juridisk embedseksamen fra 1891. Petersen var ansatt ved politimesterembedet i Ålesund i 1891, edsvoren fullmektig hos sorenskriveren på Søndre Sunnmøre 1891–1893, overrettssakfører i Ålesund 1893–1913, konstituert politimester i Ålesund 1894–1895, konstituert sorenskriver på Nordre Sunnmøre 1913–1914 og fylkesmann i Hordaland 1919–1929. Petersen var tillike styreformann i Aalesunds Sparebank 1910–1911.

Som politiker var Petersen medlem av Ålesund bystyre og formannskap 1898–1904 og 1907–1914, herav ordfører 1911–1912. Videre var han innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene Ålesund og Molde 1907–1909 og 1913–1915, og var nestformann 1907–1909 og formann 1913–1914 i Stortingets justiskomité samt odelstingspresident 1913–1914. I Gunnar Knudsens andre regjering var Petersen sosialminister 1914–1916 og handelsminister 1916–1919.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske handelsministre
Norske sosialministre
Venstre-statsråder
Norske statsråder 1905–1940
Stortingsrepresentanter fra Venstre
Stortingsrepresentanter for kjøpstedene i Møre og Romsdal
Stortingsrepresentanter 1907–1909
Stortingsrepresentanter 1913–1915
Ordførere i Ålesund
Venstre-ordførere i Møre og Romsdal
Fylkesmenn i Hordaland
Norske advokater
Personer fra Ålesund kommune
Liste over solflekksykluser

En solflekksyklus må ikke forveksles med en solsyklus (en periode på 28 år).

Det følgende er en liste over solflekksykluser, registrert tilbake til 1755.

Referanser

Eksterne lenker 
 Solar Influences Data Analysis Center (SIDC)
 Graphics of historic solar cycles at the SIDC page
 Near realtime solar images from SOHO
 Official list of solar cycles

Solfenomener
Artikler i astronomiprosjektet
Senggerinchin

Senggerinchin (eller Sengge Rinchen, Senggelinqin, kinesisk: 僧格林沁; tibetansk: སེང་གེ་རིན་ཆེན།; mongolsk: ᠰᠡᠩᠭᠡ ᠷᠢᠨᠼᠡᠨ; født 1811 i Kina, død 19. mai 1865 nær Heze) var en mongolsk prins og militær leder under Qing-dynastiets Kina.

Liv og virke

Bakgrunn 
Senggerinchin var en 26.s generasjons etterkommer av Qasar, en av Djenghis Khans brødre. Navnet kommer fra to tibetanske ord, «Sengge» (tibetansk: སེང་གེ་) og «Rinchen» (རིན་ཆེན་), som betyr «løve» henholdsvis «skatt». 

I barnealder ble han adoptert av Suotenamuduobuji (索特納木多布濟), en jasagh av Horqin venstre bakre banner og junwang (郡王; prins av annen rang) i Qing-riket. Han arvet og overtok adoptivfarens verv og prinsetittel i 1825 under Daoguang-keiserens regjeringstid.

Hærfører 
Har var prins over Qorchin-mongolene i Indre Mongolia og tjenestegjorde som så mange andre mongolske fyrster som hærfører for Qing-hærene. Mellom 1853 og 1855 kjempet han mot Taipingopprørerne og stanset med sitt kavaleri opprørernes felttog mot Beijing (1853, keiser og hoff hadde allerede forlatt byen). Under Annen opiumskrig kjempet han uten hell mot briter og franskmenn (1858–1860, Taku-festningene og forsvaret av Beijing). 

Etter 1860 kjempet han med fremgang mot forskjellige opprørsgrupper i provinsene Anhui, Shandong og Henan, især mot Nien-bandittene. I mai 1865 ble han drept av nienopprørerne ved Ts'ao-chou i Shandong.

Etter hans død kanoniserte hoffet Senggerinchin i takknemlighet for hans innsats som hærfører og gjorde hans rang som prins arvelig under tittelen «lojal prins» (忠親王). I 1889 forordnet enkekeiserinne Cixi at en helligdom skulle bygges til hans minne under navnet Xianzhongci (顯忠祠), – det finnes fortsatt i bydistriktet Dongcheng i Beijing. 

I historieverker skrevet i Folkerepublikken beskrives Senggerinchin som en kinesisksinnet patriot. I 1995 åpnet lokalregjeringen i Tongliao et museum viet til ham.

Senggerinchins residens (Senggelinqin wangfu) i Bakre Horqin-banner av venstre fløy ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Referanser

Litteratur 
 Stephen R. Platt: Autumn in the Heavenly Kingdom: China, the West, and the Epic Story of the Taiping Civil War. New York: Knopf, 2012. ISBN 9780307271730. 
 Denis Twitchett (utg.): The Cambridge history of China. Volume 10: John K. Fairbank (Hrsg.): Late Ch'ing. 1800 – 1911. Part 1. Cambridge University Press, Cambridge u. a. 1978, ISBN 0-521-21447-5.

Eksterne lenker 
 Baidu Baike-artikkel (kinesisk)
 On Sengge Rinchen's memorial shrine (kinesisk)

Kinesiske offiserer
Mongoler
Personer fra Tongliao