alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Davvi Girji

Davvi Girji er et samisk forlag og mediabedrift lokalisert i Karasjok i Finnmark, stiftet i 1990. Forlaget har en bred språkvariasjon, med utgivelser på nordsamisk, sørsamisk, kildinsamisk, lulesamisk, norsk,  svensk, tysk, finsk og engelsk.

Davva Girji er det største samiske forlaget, og har spesialisert seg på skjønnlitteratur og lærebøker. Davvi Girji publiserer de store samisk-norske ordbøkene, og står bak teksting av samiske nyheter i NRK. Davvi Girji har også engasjert seg i arbeidet med samiske dataløsninger.

Utvalgte utgivelser 
 2007 Fortellinger om samisk samtidskunst (ISBN 978-82-7374-624-5)

Fotnoter

Eksterne lenker 
 Nettbutikk og hjemmeside
 Liste over utgivelser

Norske forlag
Forlag etablert i 1990
Kultur i Karasjok
Samisk kultur
Liste over ordførere i Lunner

Liste over ordførere i Lunner kommune i Viken fra 1920. Kommunen tilhørte Oppland frem til til 2020.

Kilder 
Kommunenes Sentralforbund (KS)
Hadelands Historie 1900-1950

Lunner
 
Ordførere i Viken
Bløgging

Bløgging betyr å kutte over blodårene som fører fra hjerte på en fisk med kniv. Etter at blodårene er kuttet over legges fisken i kaldt vann, og muskelkrampene hjelper til å drive ut blodet. Bløgging er viktig dersom man ikke har tid til å sløye fisken umiddelbart etter å ha fanget den. 

Bløgging er unødvendig dersom fisken går direkte til sløyemaskinen. Utblødning foregår like effektivt ved at fisken sløyes straks etter fangst og så over i beholdere med vann. Effektiv bløgging er avhengig av at blodet ikke har fått tid til å koagulere etter at den er død, derfor må fisken ligge i kaldt vann under utblødningen.

Effektiv og riktig utført bløgging gir hvite fine fiskefileter av hvit fisk.  I Norge er det lovfestet bløgging av all fisk med noen få unntak. Unntaket gjelder småfisk som sild og makrell, men også uer, pigghå og såkalt industrifisk som skal gå til oppmaling.

Kravet om å påby bløgging av fisk i Norge ble først tatt opp under en klippfiskkonferanse i Handelsdepartementet i 1931.

En bløggebåt bløgger levende fisk og frakter den til et fiskemottak som sløyer den.

Referanser

Litteratur 

 

Fiskeindustri
Fylkesvei 3316

Fylkesvei 3316 går mellom Østerå bru og Perskås i Nome kommune.
Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 102 (Telemark).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 

 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Nome
Fylkesvei 3484

Fylkesvei 3484 går mellom Fiane og Lillegård i Tvedestrand kommune. Veien er 2,2 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 112 (Aust-Agder).

Kommuner og knutepunkter

 Fiane
 Lillegård

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Agder
Veier i Tvedestrand
Overmannsund

Overmannsund eller Hvitebrua, som lokalt også blir referert til som «Vesterntangbrua», er ei veibru over et tidligere sundsted med samme navn. Brua ligger på Nordsiden i Hønefoss og går over Randselva til Vesterntangen. Brua har to kjørefelt, samt fortau på begge sider. 

Den første brua over Randselva ble trolig bygd alt på 1700-tallet, men denne gikk tapt i en av de mange flommene. Ny bru ble bygget av «Bru-Iver» Sætrang i 1833. Denne var laget av tre, men var så lav at den ble tatt av storflommen  i 1860. Ei ny bru ble satt opp i 1861. Brua gikk ut fra Brubakken i Ullerålsgate, der det fortsatt skal finnes spor etter den. Den nye brua var også ei trebru, og den skal på sine eldre dager ha vært så skral at det bare var lov å kjøre i skritt (med hest og vogn) over den. Denne brua endte sine dager i 1903, da ei ny stålbru med steinkar sto klar over det opprinnelige sundstedet. Stålbrua ble erstattet av ei ny betongbru som ble oppført i 1953, og den står fortsatt.

Brua, som er én av tre veibruer i Hønefoss, er cirka 87 meter lang og går over Randselva like ved Hønefoss skole og danner forbindelse på fylkesvei 163, mellom Hønengaten ved Sankthanshaugen (Hønefoss) og Vesterntangen. Før den første brua kom var det sundsted (ferje) der.

Se også 
 Hønefoss bru
 Kvernbergsund bru
 Hønefoss

Referanser

Veibroer i Viken
Veier i Ringerike
Hønefoss
Broer åpnet på 1800-tallet
1833 i Norge
Broer åpnet i 1903
1903 i Norge
Byggverk fullført i 1833
Stine Stengade

Stine Stengade (født 1. juni 1972 i København) er en dansk skuespiller, som ble utdannet ved Statens Teaterskole i Danmark i 1998. Hun har blant annet medvirket i TV-seriene Edderkoppen, Mordkommisjonen og Langt fra Las Vegas og har hatt roller i filmene Den attende (1996), En kærlighedshistorie (2001) og Nynnes dagbok (2005).

Filmografi

Spillefilm 
 2008 – Den du frygter (under filming) – Ellen
 2008 – Flammen & Citronen (post-produksjon) 
 2007 – Daisy Diamond – Casting leder
 2007 – Spillets regler  
 2006 – Praha (Dansk tittel: Prag) – Maja
 2006 – Nynnes dagbok (Dansk tittel: Nynne) – Natasha
 2001 – En Kærlighedshistorie – Kira
 1996 – Den attende – Pia

Kortfilm 
 2005 – Glashus  
 2003 – Annas dag – Maria
 2000 – Zacharias Carl Borg – Anna

TV 
 2006 – Forsvunden – Mia 
 2004 – Helligtrekongersaften – Viola
 2004 – Forsvar – Det største offer – Ellen Brahe (TV-serie) 
 2004 – Forsvar – Kærlighedens beslutning – Ellen Brahe (TV-serie)
 2004 – Forsvar – "Den fortabte søn" – Ellen Brahe (TV-serie)
 2004 – Forsvar – "Ild i gamle huse" – Anklager Ellen Brahe (TV-serie)
 2004 – H.C. Andersens eventyr: Der var engang – Den lille havfrue (stemme) (TV-serie)
 2004 – H.C. Andersens eventyr: Der var engang – Snemanden (2004) (stemme) (TV-serie)
 2004 – H.C. Andersens eventyr: Der var engang – Springfyrene (2004) (stemme) (TV-serie)
 2003 – Se dagens lys – Blå Kollega
 2002 – Mordkommisjonen – Miriam (TV-serie)
 2001 – Langt fra Las Vegas – Helmig Fucki Fucki – Anne (TV-serie)
 2001 – Langt fra Las Vegas – IT Phone Home – Anne (TV-serie)
 2001 – Langt fra Las Vegas – Proletarkæden – Anne (TV-serie)
 2000 – Edderkoppen – Lisbeth Gordan (mini-TV-serie)

Priser 
 2002 – Bodilprisen for beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle En kærlighedshistorie 
 2002 – Robertprisen for årets kvinnelige hovedrolle for sin rolle En kærlighedshistorie

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske skuespillere
Bodilprisen for beste kvinnelige hovedrolle
Robertprisen for årets kvinnelige hovedrolle
Personer fra København
Strømmens Værksted

Strømmens Værksted var et mekanisk verksted med jernstøperi. Det ble grunnlagt i 1873 av ingeniør W. Ihlen. Opprinnelig ble det bygget jernbanevogner og mindre støpegods (blant annet lysarmaturer). Den første jernbanevognen ble levert i 1874.

Historie
Verkstedet var i lange tider i familien Ihlens eierskap og ledelse. I 1883 overtok Nils Claus Ihlen ledelsen. Han ledet bedriften til 1908, han ble senere utenriksminister, i 1922 overtok sønnene Joakim og Alf Ihlen ledelsen og omgjorde Strømmen til et aksjeselskap.

Jernstøperiet ble bygget om til stålverk og i 1902 ble de første helstøpte gjenstander levert. Strømmen ble etterhvert i stand til å levere helstøpt gods, først og fremst skipspropeller på opptil fire tonn.

I 1925 begynte verkstedet med fabrikasjon av busser. I 1929 ble den første bussen bygget. Den var bygget i aluminium med selvbærende karosseri og utstyrt med en Leyland-motor. Bussene ble kalt «Strømmen-buss». Den viktigste kunden var Oslo Sporveier. Under krigen ble bussene bygget som trolleybusser.

Strømmen har bygget de fleste jernbanevognene til NSB, togsettene til NSBs lokaltrafikk og de første T-banevognene til  Oslo Sporveier (T1000-serien-/T1100- og T1300-serien samt T2000). T1000, T1100 og T1300 er av samme type med forskjellige nummere ettersom de ble bygget. T1300 er ombygde T1100-vogner.

I årene før andre verdenskrig monterte Strømmen Dodge-personbiler for Norske Drosjeeieres Felleskjøp av importerte deler. 

Under andre verdenskrig produserte Strømmen knottgeneratorer. Knottgenerator var en viktig faktor som erstatning som drivstoff da bensinimporten opphørte.

I 1970 ble Strømmens Værksted delt i to selvstendige bedrifter. Strømmens Verksted A/S med vognfabrikken og Strømmen Stål A/S Strømmen/Raufoss med stålstøperiet. Strømmen Stål ble nedlagt på 1970-tallet, og noen år seinere kjøpte den kjente finansmannen Olav Thon bygningene og omgjorde de gamle fabrikklokalene til Strømmen Storsenter, som er blitt det største kjøpesentret i Norge.

Verkstedet var fremdeles i drift til ut på 2000-tallet, men eides av det kanadisk-tyske selskapet Bombardier Transportation. Avdelingen på Strømmen drev hovedsakelig med vedlikehold og modernisering av vognmateriell for NSB. Den nye kongevognen er en av de siste jernbanevognene som ble bygget ved Strømmen.

Referanser

Litteratur 
 Kaare Fasting, Strömmens Værksted gjennom 100 år : 1873-1973 (1974)
 Kari Amundsen, Strømmen og Strømmens værksted : fra industri til handel (1996) ISBN 82-7357-008-8

Eksterne lenker 
 Norsk Teknisk Museum om Strømmens Værksted
 Utfyllende artikkel fra Sporveismuseet om Strømmens Værksted
 Strømmen Værksted, fra Lokalhistoriewiki

Norsk industri
Skedsmo
Produsenter av jernbanemateriell
Etableringer i 1873
1873 i Norge
Tidligere norske bussprodusenter
Tidligere norske bilprodusenter
Næringsliv i Lillestrøm
Fylkesvei 7802

Fylkesvei 7802 går mellom Rollnes molo og Hamnvik i Ibestad kommune. Veien er 13,1 km lang

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 131 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Endepunkt Rollnes molo

Selvågen
Inner-Bolla
Dyrstad

Referanser

Eksterne lenker 
 Kartverkets norgeskart
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Ibestad
Fylkesvei 3338

Fylkesvei 3338 går mellom Hørte og Mannebru i Midt-Telemark.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 151 (Telemark).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Midt-Telemark kommune
Fylkesvei 7812

Fylkesvei 7812 går mellom Fagertun i Salangen og Kistefossen i Bardu. Veien er 8,1 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 153 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Kommunal vei Elvenes fra Bekkemoen til 
Prestbakklia
Øvre Salangen

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Salangen
Veier i Bardu
Heinkel He 51

Heinkel He 51 var et tysk jagerfly.

Som en videreutvikling av Heinkel He 49 fløy prototypen He 51a første gang sommeren 1933. Denne ble fulgt av en preproduksjonsserie på ni fly under betegnelsen He 51A-0 for evaluering av det tyske flyvåpenet, og i mai 1934 begynte de flyene av den første serieproduserte varianten He 51A-1 å bli ferdige. Etter 150 He 51A-1 gikk man over til å produsere neste variant under betegnelsen He 51B-1 som i tillegg til noen små forbedringer kunne utstyres med eksterne drivstofftanker. 450 fly av denne varianten ble produsert, av disse 46 fly utstyrt med flottører under betegnelsen He 51B-2. Den siste produksjonsvarianten He 51C-1 ble utstyrt med festemekanismer for seks bomber på 10 kg hver for å kunne brukes til nærstøtte, hovedsakelig med tanke for eksport men noen få tilsvarende fly ble levert det tyske flyvåpenet under betegnelsen He 51C-2. I alt 100 He 51C-1 og He 51C-2 ble bygget.

79 He 51C-1 ble sendt til fronten under den spanske borgerkrigen, 51 for det spanske flyvåpenet og resten ble brukt av Legion Condor. 

Som jagerfly ble He 51 pensjonert av det tyske flyvåpenet i 1938. Men flytypen fortsatte å gjøre tjeneste som treningsfly, også under den andre verdenskrig.

Spesifikasjoner

Eksterne lenker 
 Wings Palette-fargelegging

Heinkel He 051
Enmotors propelldrevne luftfartøy
Luftwaffe (Wehrmacht)
Biplan
Heinkel-luftfartøy
Barthold Heinrich von Lützow

Barthold Heinrich von Lützow (født 22. mars 1654 i Gammelin i Mecklenburg, død 8. februar 1729 på Tomb Herregård, Råde i Østfold) var en tysk adelsmann i dansk-norsk tjeneste.

Lützow kom til Danmark 23 år gammel med tysk militærakademi som utdannelse. I likhet med flere andre tyskere ble han av Kristian V tatt inn i den dansk-norske hæren, som ble bygget opp for å ruste seg mot ytre fiender og som førte til sammensmeltning av befolkningen i Danmark og Norge.

Lützow gjorde tjeneste i flere regiment og steg i gradene til oberst. I 1689 ble han sendt til Irland sammen med  andre soldater og  kavalerister, han sammen med mange norske soldater var med på å slå ned opprøret i 1690.

Fra 1716 var han generalløytnant og fungerende kommanderende general i Norge. Han møtte i Slottsloven på Akershus fra 1716 til 1719.

Lützow kom til Norge i 1699 og giftet seg da med Margrete Chatrine, datter til Margrete Huitfeldt og Hans Ernst Tritzschler. Gjennom dette ekteskapet ble han etterhvert eier av Tomb Herregård i Råde i Østfold og etter en lang tjeneste fikk han i 1719 anledning til å oppholde seg på Tomb. I forbindelse med det store kirkesalget i 1723 kjøpte Lützow Råde kirke, der han senere bygde på et eget gravkammer på den gamle middelalderkirken. Her ble han gravlagt da han døde 8. februar 1729. Kirken ble ombygd i 1960 og det ble bygd et nytt gravkammer ved Tomb kirke i 1984 hvor sarkofagen er plassert i dag.

Lützow ble ridder av Dannebrogordenen i 1716.

Referanser

Eksterne lenker
 

Adelige tyskere
Danske offiserer
Norske offiserer
Personer fra den store nordiske krig
Dannebrogordenen
Personer fra Landkreis Ludwigslust-Parchim
Fødsler i 1654
Dødsfall i 1729
Indie Recordings

Indie Recordings er et norsk plateselskap, grunnlagt i 2005. Det spesialiserer seg på rock og metal, og hadde per 2022 vunnet 10 spellemannspriser i klassene metal, rock og årets nykommer.

Historie 
Indie Recordings ble grunnlagt i 2005 og jobber primært med utvikling av norske band innenfor rock og metal. Selskapet er kjent for band som Kvelertak, Satyricon, Oslo Ess, Wardruna, Nekromantheon og Enslaved, og har siden 2008 vunnet 10 spellemannspriser i klassene metal, rock og årets nykommer, samt oppnådd over tjue nominasjoner til prisen. Indie Recordings har gitt ut gullplater med bandene Kvelertak og Satyricon.

De senere årene har Indie Recordings i økende grad også jobbet med utenlandske band som Wolcensmen, Cult of Luna og Knogjärn.

Utmerkelser 

 Spellemannsprisen 2008 i klassen metal for "Enslaved - Vertebrae"
 Spellemannsprisen 2010 i klassen metal for "Enslaved - Axioma Ethica Odini"
 Spellemannsprisen 2010 i klassen årets nykommer for "Kvelertak - Kvelertak"
 Spellemannsprisen 2010 i klassen rock for "Kvelertak - Kvelertak"
 Spellemannsprisen 2012 - i klassen metal for "Nekromantheon - Rice, Vulan Spectre"
 Spellemannsprisen 2013 - i klassen metal for "Kvelertak - Meir"
 Spellemannsprisen 2015 - i klassen metal for "Kampfar - Profan"
 Spellemannsprisen 2016 - i klassen rock "Kvelertak - Nattesferd"
 Spellemannsprisen 2018 - i klassen metal for "Obliteration - Cenotaph Obscure"
 Spellemannsprisen 2019 - i klassen metal for "Gaahls WYRD - Gastir - Ghost Invited"

Nåværende artister 

 Atena
 Aura Noir
Addiktio
Altaar
 Bakrus (band)
Blomst
 Carpathian Forest
 Djerv
 El Caco
Erlend Ropstad
 Fixation
Fight the Fight
Gaahls WYRD
Gehenna
Gloson
 God Seed
Gåte
 Hacride

 Halcyon Days
ILLT
 In Vain
 Iskald
 Kampfar
Knogjärn
LÜT
 Maraton
Navian
 Nekromantheon
Nordjevel
Oberst
 Obliteration
 Ov Hell
Ricochets
Pil & Bue
 Posthum
 Purified in Blood

 Ribozyme
Skambankt
Seigmen
 Solefald
Storm
 Tantara
The Cruel Intentions
The New Death Cult
VAK
Vredehammer
Wolcensmen

Tidligere artister 

 1349
Audrey Horne
Alfahanne
Blodhemn
 Blodig Alvor
Blood Tsunami
 Borknagar
 Cronian
Cult of Luna
Deathbed Reunion
 Dreamarcher
Dunderbeist
Einherjer
 Enslaved

 Extol
 Funeral
Glittertind
Hate Meditation
 Insense
Keep of Kalessin
 Kråke
 Kvelertak
Lakei
Legion of the Damned
 Mencea
Man the Machetes
Nidingr
Nettlecarrier

Overthrow
 Red Harvest
 Sarke
Saturnian
Stonegard
The Fallen Divine
Tulus
Trinacria
Sahg
Shining
Satyricon
Vreid
 Wardruna

Referanser

Eksterne lenker
 

Norske plateselskaper
2005 i Norge
Heavy metal-plateselskaper
Declan Galbraith

Declan Johnethan Galbraith (født 19. desember 1991 i Hoo St Werburgh i Kent) er en engelsk vokalist med irsk og skotsk bakgrunn. Han bodde i Hoo, et lite sted ikke så langt fra Rochester i Kent.
 
Han er blant annet kjent for sangene «Tell Me Why», «Nights in White Satin», "Angels" og «An Angel».

Diskografi

Album 
 2002: Declan
 2006: Thank You
 2007: You and Me
 2008: An Angel

Singler 
 Tell me why (2002) 
 Love of my life (2007) 
 Ego You (2007)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Offentlig forum

Engelske sangere
Personer fra distriktet Medway
Ola Dybwad-Olsen

Ola Dybwad-Olsen (født 4. august 1946) er en norsk tidligere fotballspiller. Som aktiv spilte han for Lyn og Stabæk.

Han debuterte for Lyn mot Larvik Turn i 1964, bare 18 år gammel. Med årene skulle han bli spilleren med flest kamper og flest mål for Lyn gjennom tidene, og endte opp med 175 scoringer på 285 offisielle kamper. I klubbens analer er han oppført med 440 kamper, og 300 scoringer hvori inkludert privatkamper.  Mottok gull-ur fra klubben ved passerte 400 kamper.  Seriemester for LYN i 1964 og 68, og Cupmester i 1967 og 68 (the Double). Han ble senere æresmedlem i klubben.

Han har 24 kamper og 10 mål for .  Fikk også diverse kamper på det norske junior- og Ungdoms landslagene. 

Han er sønn av idrettsekteparet Stella Dybwad og Martin Olsen, og sangerinnen Johanne Dybwad er hans oldemor.  Ola Dybwad-Olsens sønn Ola Dybwad-Olsen jr. fikk også kamper på toppnivå for Lyn.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på lynfotball.net 

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Fotballspillere for Lyn Fotball
Norgesmestere i fotball
Wouter olde Heuvel

Wouter olde Heuvel (født 18. august 1986) er en nederlandsk skøyteløper. Han er en typisk allround-løper med sine styrker på mellom- og langdistanser.

Olde Heuvel ble nummer to i verdensmesterskapet for junior (liten firkamp) i 2005, etter Sven Kramer. I 2006 ble han nummer to etter Håvard Bøkko. Under EM på skøyter 2008 ble han nummer 4. Han var med på Nederlands lag som ble verdensmester i lagtempo i 2008 og 2009.

Han lå pr. 9. februar 2008 på 16.-plass på adelskalenderen.

Wouter olde Heuvel er en yngre bror av skøyteløperen Remco olde Heuvel.

Personlige rekorder

Eksterne lenker 
 
 

Nederlandske skøyteløpere
Verdensmestere i hurtigløp på skøyter – Enkeltdistanse
Deltakere for Nederland i enkeltdistanse-VM på skøyter
Personer fra Losser
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1986
Glatveds Hotel

Glatveds Hotel var et fasjonabelt og ærverdig hotell i tre bygget i sveitserstil. Hotellet lå på Bilthuggertangen i Hønefoss og hadde 60 rom, tre spisesaler og flere salonger, men det brant til grunnen den natten til 3. desember i 1941 og ble ikke bygget opp igjen etter brannen. Hotellet var tingsted og kommunelokale for Norderhov herredskommune fra 1853 til 1902.

Glatveds Hotel lå på odden der Randselva og Begnaelva møtes, like nedenfor Hønefossen på Nordsiden. I sin tid var hotellet berømt for sin vakre og romantiske  beliggenhet, og det trakk til seg mange turister og notabiliteter. Blant disse var de to amerikanske presidentene Ulysses Grant og Woodrow Wilson, Baron Rotschild, Keiser Napoleon III, Kong Oscar II, Keiser Wilhelm, Ole Bull og Fridtjof Nansen med flere.

Selve hotellbygningen går tilbake til 1776, da sagfogd Lars Ridder bygde et stort hus med mansardtak på Bilthuggertangen. Nils Christian Glatved kjøpte stedet for å drive landhandleri i 1796. Sønnen Lars Malsten Glatved fikk i 1838 bevilling for å drive med gjestgiveri der, men det var først etter hans død i 1848 at hotellet ble berømt. Da var det enken, Maren Asledatter født Semmen (1809–1885), som drev stedet. Lokalt gikk hun under tilnavnet «Madame Glatved».

Etter en ombygning i 1872 framstod hotellet som en av Norges flotteste bygninger i sveitserstil. I hotellets biljardsalong var det en rekke flotte veggmalerier med motiver fra Hønefoss. Disse ble malt av Peder Aadnes i 1781. Rundt hotellet var det en 10 dekar stor og meget velstelt hage, som gikk like ned mot elvekanten.

Axel Glatved overtok hotellet etter sin mor, på hennes eldre dager. Han solgte det i 1888 til Hagbart Thisted. I 1890-årene ble Glatvedts Hotel regnet som et av de to beste hotellene i Norge, sammen med Hotel Victoria i Oslo. Begge hadde tre stjerner i den kjente Baedeker-guiden. Thisted solgde imidlertid hotellet videre i 1900, og fram til det brant ned i 1941 hadde hotellet flere eiere. Brannen startet etter en fest for tyske offiserer.

Se også 
 Bilthuggertangen
 Glatved Brygge
 Riddergården

Eksterne lenker 
 Om hotellet fra Ringerikes museum – med bilder
 
 Glatveds hotell. RingeriksAvisa, 15. juli 2012

Hoteller i Viken
Hønefoss
Næringsliv i Ringerike
Kulturminner i Ringerike
Buskeruds samferdselshistorie
Samferdsel i Ringerike
Fylkesvei 8062

Fylkesvei 8062 går mellom Smørstad og Holmen i Porsanger kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 184 (Finnmark).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Porsanger
Volsk

Volsk (russisk: Вольск) er en by i Saratov oblast i Russland. Den ligger rundt 140 km nordøst for Saratov, på høyre bredd av elva Volga, vis-à-vis munningen av sideelva Bolsjoj Irgiz.

Byen ble grunnlagt i 1690 som slobodaen Malykovka. Den fikk byrettigheter i 1780, og fikk samtidig et nytt navn, Volgsk (russisk: Волгск).  I løpet av 1800-tallet endret navnet seg gradvis til «Volsk».

Etter den russiske revolusjonen ble Volsk et stort senter for produksjon av sement.

Demografi 
Befolkningsutvikling:
{| class="wikitable"
|-
! År || Folketall || Kilde
|-
| 2002 || align=right | 71 124 || Folketelling 2002
|-
| 2010 || align=right | 66 508 || Folketelling 2010
|}

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Saratov oblast
Bosetninger etablert i 1690
1690 i Russland
Byer ved Volga
Liste over generaldirektører i BBC

Generaldirektøren er administrerende direktør og (siden 1944) ansvarlig redaktør i BBC.

Tidligere ble generaldirektøren utnevnt av BBCs Board of Governors, men fra 1. januar 2007 blir generaldirektører bli utnevnt av BBC Trust.

Generaldirektører siden 1927

 John Reith (1927–1938)
 Frederick Ogilvie (1938–1942)
 Cecil Graves og Robert W. Foot (1942–1943) 
Robert W. Foot (1942–1944)
 William Haley (1944–1952)
 Ian Jacob (1952–1959)
 Hugh Greene (1960–1969)
 Charles Curran (1969–1977) 
 Ian Trethowan (1977–1982)
 Alasdair Milne (1982–1987)
 Michael Checkland (1987–1992)
 John Birt (1992–2000)
 Greg Dyke (2000–29. januar 2004)
Mark Byford (fungerende, 29. januar 2004–21. juni 2004)
 Mark Thompson (22. juni 2004–17. september 2012)
 George Entwistle (17. september–10. november 2012)
Tim Davie (fungerende, 10. november 2012–d.d.)

BBC
BBC generaldirektører
BBC
Strandhåndball

Strandhåndball eller sandhåndball, også kalt beachhåndball, er en sport der man spiller håndball i sand.

Regler 
En kamp har to omganger à ti minutter. Mellom omgangene skal det være en pause på tre-fem minutter. For å vinne en kamp må et lag vinne to omgangspoeng. Hver omgang starter med 0-0, og det laget som har mest målpoeng etter endt omgang, vinner omgangspoenget (i likhet med set i volleyball og tennis). Ender en omgang likt, spilles det "golden goal" for å avgjøre omgangen. Det lages som først tar ledelsen, vinner omgangen. 

Dersom lagene vinner en omgang hver, skal kampen avgjøres på såkalt "solo mot målvakt" eller "shoot-out". Hvert lag får fem kast hver, hvor det fortsatt telles ett- eller topoengere med samme regler som i ordinær spilletid. Står det fortsatt likt etter fem skudd hver, skal fem nye spillere skyte. Her blir kampen avgjort så fort et av lagene tar ledelsen, til tross for at ikke alle fem har skutt.

En beachhåndballbane skal være 27 meter lang og 12 meter bred. Det skal ha et dekke på minst 40 cm sand. 

Et mål teller ett poeng, men det skal utdeles to poeng for ekstra flotte scoringer, dersom målvakten scorer eller dersom det scores på straffekast. Også spesielle spillere kan få to poeng. Dommeren avgjør når det skal idømmes to poeng for mål.

Eksterne lenker
Fylkesvei 5248

Fylkesveg 5248 går mellom Lindhaugen og Marikoven i Askøy kommune. Veien er 2,2 km lang. Veinavn på strekningen er Marikovvegen.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 213 (Hordaland).

Kommuner og knutepunkter

 Lindhaugen
Skiftesvik
Endepunkt Marikoven

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestland
Veier i Askøy