Israelere

For medlemmer av Israels 12 stammer, se israelitter.

Israelere (hebraisk: ישראלים, Israelim) er statsborgere eller innbyggere av den moderne staten Israel. Israel er en multietnisk nasjon, et hjem til folk med ulik etnisk og nasjonal bakgrunn inkludert jøder, muslimer, kristne, arabere og drusere. Som et resultat tar noen israelere ikke deres nasjonalitet som en etnisitet, men identifiserer seg med både sin nasjonalitet og sine forfedres opprinnelse. Nesten alle israelere eller deres forfedre innvandret til regionen i løpet av de siste to århundrene.

På grunn av den multietniske sammensetningen er Israel en flerkulturell nasjon, et hjem til et bredt utvalg av tradisjoner og verdier. Kulturen som er felles for de fleste israelere er en vestlig kultur med stor innflytelse av tradisjoner fra de vesteuropeiske innvandrerne. Storstilt innvandring på slutten av det nittende århundre og begynnelsen av det tjuende århundre fra Europa, og i de siste tiårene storskala innvandring fra Sør-Afrika, Sør-Amerika, Nord-Amerika, tidligere Sovjetunionen og Etiopia har introdusert mange nye kulturelle innslag og har hatt bred innflytelse.

I tillegg til i Israel finnes israelere og mennesker av israelsk avstamning internasjonalt mest i USA, Canada, Storbritannia og over hele Europa. Så mange som 750 000 israelere er anslått til å være bosatt i utlandet, hovedsakelig i USA og Canada – cirka 12,5 prosent av den generelle jødiske befolkningen i Israel.

Demografi

Ifølge Israels statistiske sentralbyrå i april 2012, var 75,3 % av Israels 7,881 millioner mennesker jøder av ulike opphav, 20,6 % ikke-jødiske arabere, og 4,1 % øvrige. Blant jødene var over 70 % sabra (israelskfødte), for det meste andre- eller tredjegenerasjons israelere, mens resten er olim (immigranter) – 22 % fra Europa og Amerika, og 10 % fra Asia og Afrika, inkludert de arabiske landene.
Israel har to offisielle språk; hebraisk og arabisk. Hebraisk er landets primære språk, og tales av brorparten av befolkningen. Arabisk tales av den arabiske minoriteten, og av noen medlemmer av det mizrahiske jødiske samfunn. Engelsk blir undervist i på skolen og tales av størsteparten av befolkningen som andrespråk. Andre språk som tales i Israel er russisk, jiddisk, ladinsk, amharisk, rumensk, polsk og fransk. Populære amerikanske og europeiske TV-serier blir ofte vist på israelsk fjernsyn. Aviser er tilgjengelig på alle de nevnte språkene i tillegg til flere andre språk, deriblant persisk.

Det største samfunn bestående av israelere utenfor Israel befinner seg i Los Angeles i California.

Israels kultur

Haifa, Tel Aviv og Jerusalem er kulturelle sentre, kjent for kunstmuseer, og mange byer og kibbutzer har mindre høykvalitetsmuseer. Israelsk musikk er meget versatil og kombinerer elementer av både vestlig og østlig musikk. Den tenderer til å være veldig eklektisk og består av et bredt spekter av impulser fra diasporaen, og mer moderne kulturell import: ḥasidiske sanger, asiatisk og arabisk pop, spesielt av jemenittiske sangere, og israelsk hiphop eller heavy metal. Folkedans, som appellerer til mange av immigrantenes kulturelle herkomst, er populært.

Historie 
Begrepet "israelitt" refererer til medlemmer av de jødiske stammene, og politikkene i jernalderen kjent fra den hebraiske bibelen. Begrepet "israelsk" derimot, refererer til alle innbyggerne i den moderne staten Israel - uavhengig av om de er jøder, arabere eller av en annen etnisitet. Det nordlige kongeriket Israel ble ødelagt i cirka år 720 før Kristus, av det ny-assyriske riket.

Det sørlige kongeriket Juda ble erobret av det ny-babylonske riket (i år 586 før Kristus) deretter kontrollert av det akemenidiske riket, før området ble erobret av Alexander den store (i år 332 før Kristus) og styrt av Det hasmoneiske dynasti, hvorfra det fikk tilbake autonomi og til slutt uavhengighet under Hasmoneerne. Men senere ble området erobret av den romerske republikken i år 63 før Kristus.

Området var deretter en romersk provins, i løpet av det første århundre etter Kristus. To jødiske opprør, det andre opprøret endte i år 135 e.Kr. førte til storstilt desimering av den jødiske befolkningen i Judea. Dette var slutten på enhver form for jødisk territoriell selvstyre i landet Israel eller Palestina. Hele Palestina var en del av det osmanske riket fra 1516, og frem til det ble tatt over av britiske styrker i 1918.

Den britiske etableringen av Palestinamandatet førte også til koloniale politiske grenser for området, noe som tillot jødene å utvikle autonome institusjoner som Histadrut og Knesset. Den resulterende tilstrømningen av jødiske immigranter fra resten av verden, samt opprettelsen av en rekke nye jødiske bosetninger i området, var veldig viktige for den offisielle opprettelsen av staten Israel den 14. mai 1948.

Religion i Israel

Ifølge Israels statistiske sentralbyrå var 76,2 % av israelerne jøder av religion ved utgangen av 2004, 16,1 % var muslimer, 2,1 % kristne, 1,6 % drusere og de resterende 3,9 % (inkludert russiske immigranter og noen etniske jøder) var ikke klassifisert etter noen religion.

Referanser

Eksterne lenker
 BBC News | Israels moderne immigranter
 BBC News | Israel faces Russian brain drain
 Kehilot | Sekulære og religiøse jødiske samfunn i Israel