alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Notocolpodes

Notocolpodes er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Platynini Bonelli, 1810 
 slekten Notocolpodes Basilewsky, 1985
 Notocolpodes aeneolus (Jeannel, 1948)
 Notocolpodes ambatovositrae Basilewsky, 1985
 Notocolpodes ankaratrae Basilewsky, 1985
 Notocolpodes commistus Basilewsky, 1985
 Notocolpodes cribellatus Basilewsky, 1985
 Notocolpodes euleptus (Alluaud, 1909)
 Notocolpodes gallienii (Alluaud, 1909)
 Notocolpodes hylonomus (Alluaud, 1935)
 Notocolpodes jeanneli (Basilewsky, 1970)
 Notocolpodes lampros Basilewsky, 1985
 Notocolpodes lapidicola Basilewsky, 1985
 Notocolpodes lautus (Basilewsky, 1970)
 Notocolpodes lenis (Jeannel, 1955)
 Notocolpodes mananarae Basilewsky, 1985
 Notocolpodes marojejyanus Basilewsky, 1985
 Notocolpodes metallicus Basilewsky, 1985
 Notocolpodes micracis (Jeannel, 1948)
 Notocolpodes midongyanus Basilewsky, 1985
 Notocolpodes morpho (Jeannel, 1948)
 Notocolpodes nigrita (Jeannel, 1955)
 Notocolpodes obtusidens (Alluaud, 1897)
 Notocolpodes olsoufieffi (Alluaud, 1935)
 Notocolpodes onivensis (Alluaud, 1935)
 Notocolpodes ovalipennis (Jeannel, 1948)
 Notocolpodes perturbatus Basilewsky, 1985
 Notocolpodes punctatostriatus (Basilewsky, 1970)
 Notocolpodes rufobrunneus (Basilewsky, 1970)
 Notocolpodes rugicollis (Jeannel, 1948)
 Notocolpodes sericeus (Jeannel, 1948)
 Notocolpodes sogai (Basilewsky, 1970)
 Notocolpodes suavis (Alluaud, 1899)
 Notocolpodes subpolitus (Alluaud, 1932)
 Notocolpodes vicinus Basilewsky, 1985

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1985

Madagaskars insekter
Paracolpodes

Paracolpodes er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Mauritius.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Platynini Bonelli, 1810 
 slekten Paracolpodes Basilewsky, 1985
 Paracolpodes mauritiensis (Vinson, 1935)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1935

Mauritius' insekter
Prophenorites

Prophenorites er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Platynini Bonelli, 1810 
 slekten Prophenorites Basilewsky, 1985
 Prophenorites marojejyanus Basilewsky, 1985

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1985

Madagaskars insekter
«Ever Given»

«Ever Given» er et Golden-klasse containerskip, et av de største containerskip i verden. Skipet er eid av det japanske rederiet Shoei Kisen Kaisha og er chartret og drives av containertransportrederiet Evergreen Marine med hovedkontor på Taiwan. «Ever Given» er registrert i Panama, og ansvar for skipets tekniske drift ligger hos det tyske ship-managementsselskap Bernhard Schulte Shipmanagement (BSM).

Den 23. mars 2021, underveis fra Tanjung Pelepas i Malaysia til Rotterdam i Nederland, grunnstøtte skipet i Suezkanalen, og blokkerte den. Det satt fast i seks dager før bergingsmannskap var i stand til å frigjøre det – den 29. mars.

Beskrivelse 
«Ever Given» er ett av 13 containerskip bygget i Imabari 20000-design utviklet av Imabari Skipsbygging i Japan. Med en samlet lengde av , er det ett av verdens lengste skip i drift. Skroget har en bredde på . Dypgående er 14.5 meter mens hele høyden er . «Ever Given» har en brutto tonnasje på ; netto tonnasje på , og dødvekttonnasje på  tonn. Skipets containerkapasitet er  TEU.

Driftshistorie

Kollisjon i Hamburg i 2019 
Den 9. februar 2019 kolliderte skipet med en 25 meter lang HADAG-ferge i Blankenese, i nærheten av havnen i Hamburg. To minutter etter kollisjonen, ble det innført trafikkforbud i retning Elbe – på grunn av kraftig vind.

Grunnstøting i Suezkanalen 2021 

Den 23. mars 2021 var skipet på vei gjennom Suezkanalen til Rotterdam fra Tanjung Pelepas da det ble sittende fast (koordinater 30.01761, 32.58018) i nærheten av landsbyen Manshiyet Rugola og blokkerte kanalen. Mannskapet var indiske statsborgere. I henhold til en uttalelse av Suezkanalens myndigheter (ODA), gikk skipet på grunn diagonalt etter å ha mistet evnen til å styre på grunn av mye vind og støvstorm. I en egen uttalelse, sa Evergreen Marine at de hadde blitt fortalt at skipet "var mistenkt for å være rammet av en plutselig sterk vind, noe som forårsaket skroget til å avvike fra vanlig vannvei og ved et uhell traff bunnen". Skipet endte opp med baugen kilt fast i kanalens ene bredd, og stevnen nesten i kontakt med den andre bredden.

Ved hjelp av gravemaskiner, taubåter og høyt tidevann på grunn av supermåne lyktes det å få skipet løs etter seks dager, den 29. mars. og skipet begynte å bevege seg under slep mot Bittersjøene for teknisk kontroll. Dette representerte det første trinnet i gjenåpning av kanalen, planlagt for å skje senere på dagen. 400 skip hadde blitt forsinket.

Skipet ble holdt tilbake av egyptiske myndigheter, og det ble fremmet et erstatningskrav overfor eierne på inntil én milliard dollar.  Kravet ble senere redusert til 550 millioner dollar.  7. juli 2021 fikk skipet seile videre, etter et forlik med kanalmyndigheten SCA.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skip fra 2018
Skip bygget i Japan
Artikler i sjøfart-prosjektet
Agonoriascus

Agonoriascus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Platynini Bonelli, 1810 
 slekten Agonoriascus Basilewsky, 1985
 Agonoriascus lapidicola Basilewsky, 1985

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1985

Madagaskars insekter
Colpomimus

Colpomimus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Platynini Bonelli, 1810 
 slekten Colpomimus Basilewsky, 1985
 Colpomimus colpodoides (Jeannel, 1951)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1951

Madagaskars insekter
Cyrtopilus

Cyrtopilus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Platynini Bonelli, 1810 
 slekten Cyrtopilus Basilewsky, 1985
 Cyrtopilus madecassus Basilewsky, 1985

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1985

Madagaskars insekter
Notoplatynus

Notoplatynus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Platyninae i familiegruppen løpebiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia (Lord Howe-øya).

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Platynini Bonelli, 1810 
 slekten Notoplatynus Moore, 1985
 Notoplatynus darlingtoni Moore, 1985
 Notoplatynus hilaris (Olliff, 1889)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Notoplatynus 
 
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1985

Australias insekter
Liga Nacional de Hockey Hielo 2018/19

Liga Nacional de Hockey Hielo 2018/19 var den 48. sesongen av Spanias øverste nivå i ishockey.  vant både grunnspillet og sluttspillet.

Tabellen

Lagene

Sluttspillet

Se også

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Ishockey i 2018
Ishockey i 2019
Liga Nacional de Hockey Hielo 2019/20

Liga Nacional de Hockey Hielo 2019/20 er den 49. sesongen av Spanias øverste nivå i ishockey.  vant grunnspillet og  vant sluttspillet. Ligaen skulle etter planen fullføres i mars, men på grunn av Koronaviruspandemien, ble ligaen stoppet 8. mars og finalekampene startet igjen den 12. september.

Tabellen

Lagene

Sluttspillet

Se også

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Ishockey i 2019
Ishockey i 2020
Tiferonia

Tiferonia  er en slekt av løpebiller.

Utseende 
Små (ca. 4 millimeter), avlange, rødbrune løpebiller.

Levevis

Utbredelse 
Arten lever i Sørøst-Asia (Filippinene) og Ny-Guinea.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Pterostichinae Bonelli, 1810  
 stamme Abacetini Chaudoir, 1872
 slekten Tiferonia Darlington, 1962
 Tiferonia brunnea (Jedlička, 1935)
 Tiferonia leytensis Will, 2020
 Tiferonia parva Darlington, 1962 
 Tiferonia schoutedeni (Straneo, 1943)

Eksterne lenker 
 

Pterostichinae
Biller formelt beskrevet i 1962
Haploferonia

Haploferonia er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
En middelsstor, smal, blankt svart løpebille, antenner og bein mørkrødlige.

Utbredelse 
Artene lever på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie Pterostichinae Bonelli, 1810
 slekten Haploferonia Darlington, 1962
 Haploferonia simplex Darlington, 1962

Eksterne lenker 
 

Pterostichinae
Biller formelt beskrevet i 1962
Ny-Guineas insekter
Guiodytes

Guiodytes er en slekt av biller i underfamilien graveløpere (Scaritinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Middelsstore (7-8 millimeter), avlange, brunrøde løpebiller. Fasettøyne finnes, men er ganske små og noe kjegleformede. Hodet er bredt rundet, kjevene kraftige, antennene omtrent halve kroppslengden. Pronotum er omtrent så langt som bredt, avrundet firkantet med skarpe forhjørner og avrundede bakhjørner. "Stilken" mellom pronotum og dekkvinger som er typisk for graveløpere er lite påfallende hos denne slekten. Dekkvingene er litt rundede med rader av ganske grove punktgroper.

Levevis 
Disse artene lever i huler.

Utbredelse 
Slekten lever i hulesystemer i nordlige Guangxi, Kina.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie graveløpere Scaritinae Bonelli, 1810
 stamme Clivinini
 slekten Guiodytes Tian, 2013
 Guidoytes bedosae Tian, 2013
 Guidoytes cavicola Tian, 2013
 Guidoytes deharvengi Tian, 2014

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Nettside om slekten 
 

Graveløpere
Biller formelt beskrevet i 2013
Kinas insekter
Gunvor Øwre Havrevold

Gunvor Øwre Havrevold (født 7. april 1910 i Bergen, død 29. juni 1977), også kjent som Gunvor Øwre, var en norsk journalist, dramatiker og kvinnesaksforkjemper.

Bakgrunn og virke
Hun tok vokste opp i Stavanger og tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1930 og studerte jus ved Det Kongelige Frederiks Universitet 1930–1932, men avbrøt studiet på grunn av sykdom. I stedet satset hun på journalistikken og tok Hallings journalistkursus 1936–1937 og hadde et studieopphold i Paris 1938–1939. Hun ble gift med arkitekt, forfatter og dramatiker Finn Havrevold i 1939. Hun var aktiv som journalist, skribent, oversetter og bokanmelder. I 1975 debuterte hun som dramatiker med Marta: et spill i tre avdelinger, som i hennes dødsår ble satt opp på Det Norske Teatret og fikk mye oppmerksomhet.

Politikk
Hun var aktivt engasjert i kvinnesaken og var landsstyremedlem i Norsk Kvinnesaksforening 1956–1960 og leder i Oslo Kvinnesaksforening 1956–1957. Hun var også redaktør for Kvinnesaksnytt.

Hun var medstifter av Sosialistisk Folkeparti og var vararepresentant til Stortinget for valgkretsen Oslo i perioden 1961–1965.

Bibliografi
Marta: et spill i tre avdelinger (1975)
Marta: eit spel i tre akter (1977)

Referanser

Eksterne lenker
Finn Havrevold med kona Gunvor Øwre og deres to døtre (1966), Digitalt Museum

Norske journalister
Vararepresentanter til Stortinget
Medlemmer av Norsk Kvinnesaksforening
Eilert Sundts forskningspris

Eilert Sundts forskningspris er en årlig pris som deles ut av Oslo Arbeidersamfunn til «forskere hvis vitenskapelige arbeider er av særlig relevans for arbeiderbevegelsen». I  anledning 100-årsdagen for Eilert Sundt grunnla Oslo Arbeidersamfunn i 1864, ble i 1964 Eilerdt Sundts forskningsfond opprettet for å gi støtte til ulike forskningsprosessen. I 1989 ble stattuttene endret og fondet ble utdelt som pris etter nominasjon. Prisen er et kunstnerisk diplom samt 30 000 kroner. Prisen overrekkes på et åpent møte der vinneren holder et prisforedrag.

Prisutdelinger (fra 1989) 
 2021 Hans Olav Lahlum 
 2020 Mari Teigen  
 2019 Finn Olstad  
 2018 Jon Erik Dølvik 
 2017 Bernt Hagtvet 
 2016
 2015 Dag Einar Thorsen 
 2014 Mari Rege
 2013
 2012
 2011
 2010
 2009
 2008
 2007
 2006
 2005
 2004 Reiulf Steen
 2002
 2001
 2000
 1999
 1998
 1997
 1996
 1995
 1994 
 1993 Kari Martinsen
 1992 Harriet Holter
 1991 Haakon Lie for sine bøker om Martin Tranmæl
 1990 Dag Østerberg
 1989 Marianne Gullestad og Knut Kjeldstadli

Prosjekter finansiert (før 1989) 
 1984 "Den tyskspråklige antifascistiske emigrasjonen til Norge etter 1933", Einhart Lorenz
 1984 "Antonio Gramsci", Jon Bingen
 1984 "Arbeidsløshet og sykelighet", Odd Bakken
 1982 "En sammenfatning av debatten om sjølbestemt abort", Ellen Schrumpf 
 1982 "Striden om den Kollektive Hjemforskring i 1960-årene", Terje Halvorsen
 1975 "Selveier-demokrati i kooperativ regi - en studie av borettslags-demokrati i OBOS", Ingar Wilhelmsen
 1975 "OBOS og boligmarkedet - en analyse av transaksjoner med andeler i borettslag knyttet til OBOS", Per Otto Ris 
 1971 "Hvordan Hovedavtalen av 1935 ble til", Jardar Seim 
 1968 "Mjølk, bønder og tingmenn", Berge Furre

Referanser

Norske priser
Forskningspriser
Arbeiderbevegelsen i Norge
Utmerkelser etablert i 1964
Nora Schjander

Nora Schjander (født 1. november 1905, død 11. september 1995) var en norsk organisasjonsleder, kvinnesaksforkjemper og venstrepolitiker.

Etter examen artium i 1924 arbeidet hun i Oslo Sparebank 1925–1929 og siden som regnskapsfører. Hun var en av de første studentene ved Nansenskolen da den åpnet i 1939. Fra slutten av 1940-årene var hun sentral i ledelsen av Norges Husmorforbund, som da var en stor organisasjon med rundt 70 000 medlemmer, og ledet forbundets utdanningsvirksomhet. Hun ble nestleder i Samnemnda for studiearbeid (nå Voksenopplæringsforbundet), en paraplyorganisasjon for flere hundre organisasjoner, og redaktør for bladet Studienytt.

Hun var medlem av det første styret i Oslo Kvinnesaksforening fra 1946. Hun var oppnevnt av regjeringen som medlem av Statens folkeopplysningsråd (der hun var medlem av arbeidsutvalget) og Den norske nasjonalkommisjonen for UNESCO. Hun var politisk aktiv for Venstre, og var kommunestyremedlem i Bærum for Venstre fra 1967. Hun var også varamedlem av formannskapet i Bærum og fylkestinget i Akershus fra 1967.

Hun var gift med jurist, samfunnsøkonom og lokalhistoriker Fredrik Schjander (1898–1987), og var svigerdatter av Nils Johan Schjander.

Referanser

Venstre-politikere i Akershus
Medlemmer av Norsk Kvinnesaksforening
Asiamesterskapet i landhockey for menn 2007

Asiamesterskapet i landhockey for menn 2007 ble arrangert i Chennai i India i 2007.

Finale

Referanser 

Asiamesterskapet i landhockey for menn
Internasjonale mesterskap i India
Internasjonale mesterskap i 2007
Sport i India i 2007
Landhockey i 2007
Landhockey i India
Chennai
Leo Grabowski

Leo Grabowsky (født 1914) var en polsk soldat under andre verdenskrig. Han var gift og bodde utenfor byen Warszawa. Han deltok i forsvaret av Warszawa i 1939 og kom etter nederlaget i tysk fangenskap. I 1942 mobiliserte tyskerne polakkene. De som nektet å la seg mobilisere ble skutt. Etter harde opphold i flere konsentrasjonsleirer, ble han overført til Norge i 1943. I en fangeleir i Loshavn på Lista ble han og to medfanger beskyldt for opprør. De to ble straks henrettet, men Grabowski ble sendt til Stavanger, forhørt, torturert og dømt til døden den 27. august 1943. Han greide å flykte, og takket være lokale hjelpere greide han å holde seg skjult og i live på Lihalsen til krigen var over. Jordhytta ble bygd av hans hjelpere og var hans skjulested til å begynne med og ved flere senere anledninger. Den målte 2 x 2 meter, og den var 1,25 meter høy. Taket var av flere lag med tykk staur, tjærepapp og torv. Det ble også etter hvert bygd en mer solid hytte i utilgjengelig terreng i skjul av skogen, der han kunne føre en mer menneskelig tilværelse.

Referanser

Kilder 
 Riska i Krig - Riska Historielag
 Leo Grabowsky - Sørfylket.no

Polakker fra andre verdenskrig
Krigsminner i Rogaland
Krigsfanger under andre verdenskrig
Stille hypoksi

Stille hypoksi eller hypoksemi (engelsk: Silent hypoxia) er en medisinsk tilstand der personens oksygennivå i blodomløpet – uten åpenlyse symptomer som for eksempel åndenød – faller til nivåer der kroppens indre organer kan ta alvorlig og kanskje permanent skade.

Denne form for hypoksi er blitt observert og bemerket tidligere, men under COVID-19-pandemien i april 2020 ble det funnet en rekke tilfeller det relativt milde covid-19-pasienter pluselig viste en rask forverring, der silent hypoxia forelå som anledning til intensivbehandling.  

Et verktøy som brukes til å diagnostisere silent hypoxia, er en gangtest på seks minutter ('6MWT'), hvor personen går i et normalt tempo i seks minutter for å overvåke den fysiologiske respons.

Det har ved forsøk vist seg at personer med covid-19 etter slik gangtest var mer tilbøyelige til å utvikle treningsindusert hypoksi uten å vise symptomer endnpersoner uten covid-19 som led av idiopatisk lungefibrose, ILF.

Tilstanden kan også påvises ved måling av puls og oksygenmetningsgrad i blodet (pulsoxymetri) utenfor hospitalregi ('prehospital').

Noter og referanser
Noter

Referanser

Eksterne lenker
 The Infection That’s Silently Killing Coronavirus Patients. Af Richard Levitan, emergency doctor. – Fra Nytimes.com  20. april 2020
 "Silent Hypoxia in Patients with SARS CoV-2 Infection before Hospital Discharge". Artikel fra Regionh.dk
 "COVID19 kontroverser: PPE – probabilistisk fortalt, asymptomatisk spredning, sen intubation og opdaterede praktiske råd" fra Akutmedicineren.dk. af Peter Tagmose Thomsen, 9. april 2020 − "... men nogle kommer gående med svær silent hypoxemia ..."
 "Diskrepans mellem graden af åndenød og arteriel hypoksæmi ved COVID-19" fra Ugeskriftet.dk 22. august 2020, redigeret af Peter Lange − "... tilsyneladende paradoks, som nogle gange benævnes »happy hypoxemia« eller »silent hypoxemia« 
 "Hypoksi eller hypoksemi?" fra Tidsskriftet.no :  "Ordene hypoksi og hypoksemi oppfattes av mange som synonymer, men beskriver ulike prosesser. Den populære frasen «blodgass viste hypoksi» bør unngås, da en arteriell blodgassanalyse ikke med sikkerhet kan avgjøre om en pasient er hypoksisk. Nedsatt partielt oksygentrykk (PaO₂) og/eller nedsatt oksygensaturasjon (SaO₂) i arterielt blod skal omtales som hypoksemi. ..." 

Sykdommer i åndedrettssystemet
Covid-19
Novavax COVID-19-vaksine

Novavax covid-19-vaksine, kodenavn NVX-CoV2373, og også kalt SARS-CoV-2 rS (recombinant spike protein nanoparticle with Matrix-M1 adjuvant, er en covid-19-vaksinekandidat utviklet av det amerikanske konsernet Novavax og Coalition for Epidemic Preparedness Innovations (CEPI) og gjennomgår (april 2021) forsøk i India under varemerket Covovax. Den gis i to doser og er stabil til kjøleskapstemperatur (2 til 8 grader Celcius).

NVX-CoV2373 er blitt beskrevet både som en protein-subenhetvaksine og en viruslik partikkelvaksine, og, av produsenten selv som en «rekombinant nanopartikkelvaksine».

Vaksinen produseres ved først å sette sammen et baculovirus med et gen for et modifisert SARS-CoV-2 spikeprotein.  Baculoviruset injiseres så i en kultur av  Sf9 møllceller, som skaper spikeproteinet og presenterer det på sine cellemembraner.  Spikeproteiner innhøstes så og settes sammen til en syntetisk lipid nanopartikkel som er om lag 50 nanometer i diameter, hver med inntil 14 spikeproteiner. I formuleringen inngår en saponinbasert adjuvant.

Utvikling 
I januar 2020 kunngjorde Novavax utviklingen av en vaksinekandidat, kodet NVX-CoV2373, for å etablere immunitet mot SARS-CoV-2. Også mange andre vaksineprodusenter satte seg dette fore. I mars 2020 bekjentgjorde Novavax at de samarbeidet med Emergent BioSolutions for preklinisk og tidligfases utprøving på mennesker. Emergent BioSolutions skulle produsere vaksinen i stor skala i sitt anlegg i Baltimore.  Det ble også foretatt forsøk i Storbritannia, og der ville man eventuelt produsere minst 60 millioner doser av Fujifilm Diosynth Biotechnologies i Billingham. Man inngikk også avtale med Serum Institute of India for masseproduksjon for utvikling og for forsyning av lavinnkomstland. Lignende produksjonsavtaler kom istand for Spania og Polen, hos selskapet Mabion. 

De første studier om sikkerhet for mennesker begynte i mai 2020 i Australia. 

I juli 2020 sa selskapet at det kanskje fikk $1,6 milliarder dollar fra Operation Warp Speed i USA for å aksellere utviklingen hvis de kliniske forsøkene var lovende nok. I desember 2020 innledet Novavax Fase III-utprøving i USA og Mexico.

Den 28. januar 2021 meldte Novavax foreløpige resultater for den britiske utprøving; vaksinekandidaten var over 89% effektiv. Men interimresultater fra Sør-Afrika viste en lavere effektivitet mot 501.V2-varianten av viruset: Rundt 50–60%. Den 12. mars 2021 meldte Novavax at deres vaksinekandidat var 96,4% effektiv mot den opprinnelige formen av covid-19 og 86% effektiv mot Lineage B.1.1.7. Den var 55% effektiv mot 501.V2-varianten i mennesker uten HIV/AIDS. Den var også 100% effektiv hva gjaldt særlig alvorlig sykdomsforløp.

Godkjenning 
Vaksinen ble nødgodkjent i Indonesia 1. november 2021.

Referanser

Covid-19-vaksiner
Koronavirus vaksinearbeid