alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Nørrebro Teater

Nørrebro Teater ligger i Ravnsborggade 3 i København.
Teateret åpnet 7. juni 1886 som serveringsteater i varietélokalet i Store Ravnsborg på en bevilling som ikke tillot forestillinger av lengre varighet enn 45 minutter og kun med et begrenset antall skuespillere. Repertoaret har gjennom tidene hovedsakelig vært i den lettere genre: revy, operette, farser og lystspill. Osvald Helmuth fikk i 1929 sitt store gjennembrudd med Ølhunden glammer av Poul Henningsen. Av andre skuespillere som har hatt sine gjennombrudd på Nørrebros Teater kan nevnes Buster Larsen, Poul Reichhardt og Poul Bundgaard.

I en periode fra 1956 het teateret Det ny Scala.

Litteratur 
 Erik Hvidt, Men mest for sjov : Nørrebros Teater : 1886-2001, Forum, 2001. ISBN 87-553-3059-2.

Eksterne lenker 
 Nørrebro Teaters hjemmeside

Teatre i København
Nørrebro
Etableringer i 1886
1886 i Danmark
Buster Larsen

Buster Larsen (født 1. september 1920, død 18. desember 1993) var en dansk skuespiller.

Han spilte rollen som grisehandler Larsen i TV-serien Matador.

Buster Larsen debuterte som tolvåring på Nørrebros Teater i 1932.

Filmografi (utvalg)

Skuespiller 
  .... viseverten
  På glat is .... Manfred, fisker (Tv-serie, 1 episode)
  .... viseverten
 
  .... Ole Køller
  .... kjøpmann
  .... Charles, skraphandler
  - Millioner-.... håndverker (TV-serie, 1 episode)
  .... Klausen
 1978-1982 – Matador .... Oluf Larsen (TV-serie 24 episoder)
  .... Hans Thomsen
  .... Jeppe
  .... vaktmester Hornemann
  .... sikkerhetsvakt i EF
  .... Eriksen
  .... mesterkokken
  .... Redaktør Wulff
  (TV) 
  .... Adolf Hitler (TV)  
  .... forteller (TV-serie)  
  Formand Olsen .... Politiker (TV-serie, 1 episode)
  .... Per Degn (TV)  
  .... forskjellige roller (TV-serie 1972-1973)   
  .... direktør Lund
  .... Frank (TV)  
  .... tivolikontrolløren
  .... onkel Anders
  .... kaptein Corcoran (TV)  
  .... Freddy Hansen
  .... Hamlet-Andersen
  .... Hr. Y (TV) 
  .... Frosch, fengselsbetjent (TV)  
  .... Christian Thorup
  .... forskjellige roller (TV-serie) 
  .... Thomas Nielsen (TV)  
  .... advokat
  .... hovedstadsredaktør Halwind (TV)  
  .... Hermod
  .... Gorm
  .... Don Olsen
  .... Ludwig
  .... 2. skuespiller
  .... sirkusdirektør Buster (spillefilm) 
  .... sirkusdirektør Buster (TV-serie) 
  .... William Frandsen
  .... presseagent Poulsen
  .... teaterdirektør
  .... arkitekt Torben Einerts
  .... Hans Ericksen 
  .... Lasse Larsen
  .... P. Andersen
  .... motorsykkelbud
  .... Lasse Larsen
  .... gårdsgutt Knud
  .... Nikolaj Hansen
  .... Knud Hansen
  .... Peter Rasmussen
  .... Mads
 
  .... sanger
  .... statsjonskar
  .... betjent Winther 
  .... tyven
  .... tjener Petersen
  (stemme) 
  .... motstandsmann
  .... Bud 
  .... Maler Ulrich
  .... Martin
  .... Lars, møllergutt
  .... Klausen
  .... tilskuer 
  .... Frode 
  .... gutt som danser og synger på bordet
  .... uartig skolegutt

Manusforfatter 
  (spillefilm) 
  (TV-serie)

Priser og legatutdelinger (utvalg) 
 1990 – Ole Haslunds Kunstnerfond
 1971 – Teaterpokalen
 Olaf Poulsens Mindelegat

Referanser

Kilder 
 Buster Larsen i DFIs filmdatabase

Eksterne lenker 
  

Danske skuespillere
Bodilprisen for beste mannlige hovedrolle
Dravider

Dravider er betegnelsen på flertallet av befolkningen i Sør-India og nordøstre Sri Lanka. Dravider er ofte mørkere i huden enn nordligere indiske folkeslag, hvilket har gitt opphav til den engelske betegnelsen black indians («svarte indere»). Dravidene utgjør urbefolkningen i det sørlige og østlige India. I kolonitiden ble en del av befolkningen eksportert til Sri Lanka (den gang Ceylon) som arbeidere på teplantasjer. Disse er i dag kjent som tamiler og utgjør nå en minoritet på Sri Lanka.

Språk
Den sørlige delen av India domineres av dravidiske språk, som ikke er i slekt med de indoariske språkene som snakkes i resten av India. Dravidiske navn langs kysten av Arabiahavet og mange steder i Nord-India antyder at dravidisk språk har hatt en mye bredere utbredelse enn i dag. Dravidiske språk utgjør en egen språkfamilie, og viser intet slektsskap til andre kjente språk.

Genetikk

Genetiske undersøkelser har funnet at dravider har en spesiell genetisk historie. Y-kromosomene (som kun arves fra far til sønn) knytter dem sammen med den øvrige indiske befolkningen. Mitokondrielt DNA som kun arves fra via mor viser et betydelig innslag av sekvenser man ellers finner hos aboriginer (australske urinnvånere). En forklaring på denne spesielle genetikken er at de indo-ariske stammene (opphavet til majoriteten av Indias moderne befolkning) erobret landområdet til den tidligere urbefolkninge, drepte alle menn og gutter og tok de gjennlevende kvinnene som slaver. Dravider regnes derfor for delvis å stamme fra den originale forhistoriske befolkningen rundt Det indiske hav, som aboriginene utgjør den østligste grenen av. I genetisk litteratur er denne befolkningen noen ganger omtalt som «proto-australiere», i motsetning til de nordindiske folkeslagene.

Referanser 

Folkegrupper på Sri Lanka
Folkegrupper i India
Antropologi
Folkeslag
Karin Nellemose

Karin Nellemose (født 3. august 1905 i København, død 5. august 1993) var en dansk skuespiller.


Biografi 
Karin Nellemose ble utdannet ved Det kongelige Teaters elevskole i årene 1924–1926 og debuterte på samme teater som Thilde i Haardt imod haardt (av Edvard Brandes). Hun var deretter tilknyttet samme teater i omtrent 60 år. Av hennes roller huskes Fru Linde i Et dukkehjem (Henrik Ibsen).

På dansk tv fikk hun flere brakende suksesser i videospill og i satireprogrammer. Hun huskes f.eks. som fru Brydesen fra tv-serien Ka' De li' østers? fra 1967. I Norge, som i resten av Norden, ble hun kjent og elsket for sin tolkning av den undertrykte, herlige frøken (og senere enkefrue) Misse Møhge i Matador. Hun var nesten året eldre enn Karen Berg som spilte hennes mor.

Hun var i mange år gift med sceneinstruktør Torben Anton Svendsen og har datteren Annemette Svendsen, som også er skuespillerinne.

Filmografi (utvalg) 
 1967 – Ka' De li' østers? (TV)
 1966 – Pigen og greven  
 1963 – Dronningens vagtmester  
 1962 – Det stod i avisen  
 1961 – Støv på hjernen  
 1960 – Baronessen fra benzintanken  
 1957 – Jeg elsker dig  
 1955 – Bruden fra Dragstrup 
 1954 – Hendes store aften 
 1954 – Det er så yndigt at følges ad 
 1953 – Adam og Eva 
 1953 – Hejrenæs 
 1953 – Sønnen 
 1953 – Den gamle mølle på Mols 
 1953 – Vi som går køkkenvejen 
 1952 – Avismanden 
 1950 – Min kone er uskyldig 
 1950 – Café Paradis 
 1950 – Susanne 
 1949 – Kampen mod uretten 
 1948 – Hr. Petit 
 1948 – Mens porten var lukket 
 1948 – Tre år efter 
 1947 – Soldaten og Jenny 
 1946 – Hans store aften 
 1946 – Oktoberroser 
 1946 – Brevet fra afdøde 
 1945 – I går og i morgen 
 1944 – Spurve under taget 
 1944 – Familien Gelinde 
 1942 – Mine kære koner 
 1942 – Tordenskjold går i land 
 1942 – Tyrannens fald 
 1941 – Tak fordi du kom, Nick 
 1940 – En desertør 
 1939 – Elverhøj 
 1938 – Livet på Hegnsgaard 
 1938 – Den mandlige husassistent 
 1934 – Nøddebo Præstegård 
 1934 – Barken Margrethe af Danmark 
 1932 – Kirke og orgel  
 1931 – Præsten i Vejlby  
 1925 – Du skal ære din hustru

Priser og utmerkelser 
 1980 – Ole Haslund-prisen
 1968 – Henkel-prisen
 1957 – Teaterpokalen
 1949 – Bodilprisen for beste kvinnelige hovedrolle i filmen Kampen mod uretten   
 1949 – Bodilprisen for beste kvinnelige birolle i filmen Mens porten var lukket
 1942 – Mottaker av Tagea Brandts Rejselegat
 Olaf Poulsens Mindelegat
 Ole Haslunds Kunstnerfond
 1939 – Medaljen Ingenio et arti

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Danske skuespillere
Mottakere av Ingenio et arti
Mottakere av Tagea Brandts Rejselegat
Bodilprisen for beste kvinnelige hovedrolle
Bodilprisen for beste kvinnelige birolle
Personer fra København
Lily Broberg

Lily Broberg (født 19. september 1923, død 30. juli 1989 på Frederiksberg) var en dansk skuespiller.

I 1951 ble hun Danmarks Radios første hallodame og bød seerne velkommen med ordene: «Goddag, her er fjernsynet. Vi håper De vil like det.» Hun så ikke den gangen fjernsynet som noen seriøs konkurrent til kino og teater, men ble siden kjent for flere fjernsynsroller, i Norge særlig som den eiegode, men svært bestemte Kathrine Larsen (fru grisehandleren) i den danske TV-serien Matador.

Hun er begravet på Frederiksberg Ældre Kirkegård.

Priser (utvalg) 
 1984 – Mottaker av Tagea Brandts Rejselegat
 1983 – Teaterpokalen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske skuespillere
Mottakere av Tagea Brandts Rejselegat
Personer fra Aarhus
Fødsler i 1923
Dødsfall i 1989
Alan Snoddy

Alan Snoddy (født 29. mars 1955 i Lisburn) er en nordirsk tidligere fotballdommer som har dømt i to verdensmesterskap; 1986 i Mexico (én kamp) og 1990 i Italia (én kamp).

Snoddy ble i 2020 utnevnt til medlem av Order of the British Empire (MBE).

Kamper i VM 

1986:
  – 

1990:
  –

Referanser

Eksterne lenker 
 Dommerprofil hos Worldreferee.com

Nordirske fotballdommere
Dommere i Fotball-VM 1986
Dommere i Fotball-VM 1990
Fødsler i 1955
Personer fra Lisburn
Bente Nordby

Bente Nordby (født 23. juli 1974) er en norsk tidligere fotballspiller fra Raufoss i Vestre Toten kommune. 

Hun er mest kjent som målvakt for den franske klubben Olympique Lyonnais, og frem til etter VM i 2007 det norske landslaget. Nordby ble regnet som en av verdens beste kvinnelige målvakter.

Nordby begynte karrieren i Raufoss/Vind og fortsatte i Sprint-Jeløy (senere Athene Moss) i Moss. 17 år gammel, i 1991, debuterte hun på det norske landslaget, som samme år ble europamestere. I 1995 var hun med på å vinne VM, da de slo Tyskland 2-0 i finalen.

Bente Nordby har spilt for Norge i to sommer-OL og vant bronse i Atlanta 1996 og gull i Sydney 2000).

Etter den olympiske turneringen i Sydney spilte Nordby i den amerikanske proffligaen WUSA, der hun spilte for klubbene Carolina Courage og San Diego Spirit. Etter at ligaen gikk konkurs, dro hun tilbake til Norge og Kolbotn IL. I 2004 gikk hun til Asker, og i januar 2007 til Stockholm-klubben Djurgårdens IF/Älvsjö. Hun spilte sin siste sesong i Lyon i Frankrike. Hun arbeider deltid som keepertrener for LSK Kvinner.

Hun er lærer på Årvoll skole.

Meritter 
 Europamester 1993
 Verdensmester 1995
 OL-bronse 1996
 OL-gull 2000
 Norsk seriemester 2002 (Kolbotn)
 Norsk cupmester (NM-gull) 2005 (Asker)
 172 landskamper (pr 27. oktober 2007)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske pedagoger
Norske fotballspillere
Norske damelandslagsspillere i fotball
Norske fotballspillere i USA
Norske fotballspillere i Sverige
Norske fotballspillere i Frankrike
Europamestere i fotball
Olympiske mestere for Norge
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Spillere i VM i fotball for kvinner 1991
Spillere i VM i fotball for kvinner 1995
Medaljevinnere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1996
Fotballspillere under Sommer-OL 1996
Spillere under EM i fotball for kvinner 1997
Spillere i VM i fotball for kvinner 1999
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Norge under Sommer-OL 2000
Fotballspillere under Sommer-OL 2000
Spillere under EM i fotball for kvinner 2001
Spillere i VM i fotball for kvinner 2003
Spillere under EM i fotball for kvinner 2005
Spillere i VM i fotball for kvinner 2007
Fotballspillere for Asker Fotball
Fotballspillere for Kolbotn IL
Mesternes Mester-deltakere
Personer fra Gjøvik kommune
Fotballspillere for Sprint/Jeløy
Olympiske medaljevinnere i fotball
Offshore Northern Seas

ONS (Offshore Northern Seas) er en norsk non-profit stiftelse som er en av verdens største møteplasser for den internasjonale energibransjen. Arrangementet ONS, som arrangeres av Stiftelsen ONS, avholdes i august annethvert år i Stavanger, Norge. Arrangementet består av en utstilling, en konferanse og fra 2022 et større debattprogram og nettverksarrangement i Stavanger sentrum. ONS 2018 hadde 68 174 besøkende fra over 98 ulike land.

Historie 
Da olje og gass ble funnet i Nordsjøen på begynnelsen av 70-tallet, vokste det frem et behov for en møteplass for selskapene i den nye industrien. ONS ble stiftet av Stavanger kommune, Statoil, Stavanger Forum og Norsk Petroleumsforening i 1974. Samme år ble det første ONS-arrangementet avholdt.

Da ONS ble stiftet var navnet forkortelse for Offshore North Sea, da arrangementet på daværende tid hovedsakelig var rettet mot selskaper som opererte i Nordsjøen. Etter hvert utvidet bransjen produksjonen til andre områder av den norske kontinentalsokkelen. ONS vokste i løpet av tiden, og tok etter hvert for seg problemstillinger som omfattet den internasjonale energibransjen. Navnet ble derfor endret til Offshore Northern Seas. I dag er arrangementet kun kjent som ONS. 

Siden 2010 har ONS tatt en retning mot et bredt energimarked, og arrangementet i 2020 skulle markere et sterkt fotfeste innen fornybar energi. ONS arrangerer en rekke møteplasser og arrangementer over hele verden, ofte i partnerskap med andre selskaper og organisasjoner. 

Siden det aller første ONS-arrangementet i 1974 har kong Harald V, først som kronprins og siden som konge, vært ONS sin høye beskytter. Beskytterskapet forlenges hvert femte år, og ble forlenget med fem år i 2020.

Arrangementer
2022 - TRUST
2020 – Together
2018 – Innovate
2016 – Transition
2014 – Changes
2012 – Confronting Energy Paradoxes
2010 – Energy for more people
2008 – Energy for one world
2006 – Bridging the energy gap
2004 – Shaping our energy future
2002 – Energizing a new generation
2000 – Shaping the future of the energy industry
1998 – Energy needs and environmental demands
1996 – Oil and gas beyond 2000 – new frontiers
1994 – A changing world – a changing industry
1992 – Future energy markets – political and technological perspectives
1990 – The petroleum industry adjusting to new realities
1988 – Oil and gas in the 1990’s – perspectives, challenges and opportunities
1986 – Northern waters: new political, economic and technical opportunities and concerns
1984 – Uncertainties and innovation – management of northern offshore resources
1982 – Production of oil and gas from deep and hostile waters
1980 – Uncertainties in the management of the offshore petroleum resources

Se også 
ONS Norway 2013

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske stiftelser
Petroleumsvirksomhet i Norge
Næringsliv i Stavanger
Konferanser i Norge
Utstillinger
Strindheim skoles Musikkorps

Strindheim Skoles Guttemusikkorps ble stiftet 1. november 1937 etter initiativ fra skolestyrer H. P. Tønne. Med lån fra Strindens Sparebank ble det anskaffet 20 instrumenter og øvelsene kom i gang. Krigen hindret første opptreden 17. mai 1940.
Ti år etter stiftelsen, 17. mai 1947, var første gang korpset kunne marsjere i byens gater på nasjonaldagen. Korpset var et rent guttekorps fram til 1961, da korpsets navn ble endret til Strindheim Skoles Musikkorps. Størrelsen på korpset har siden den gang vært mellom 40 og 70 aktive og 15–25 aspiranter.

I januar 2002 bestod korpset av 96 medlemmer, hvorav 35 aspiranter. SSM har en rekke oppdrag gjennom året, fra tradisjonelle arrangement i maidagene til blomstergudstjeneste i Strindheim kirke i juni og kirkekonsert i desember, til ulike oppdrag for bedrifter og organisasjoner. Korpset har vært sterkt deltagende under storsatsingene «Absolute Strindheim» i 1998 og «Knutsen og Ludvigsen» i februar 2000, showkonserter som er laget i samarbeid med Strindheim skole og Trondheim kommunale kulturskole. SSM var med i «Prosjekt Samspill», et samarbeidsprosjekt mellom skole, korps og musikk og kulturskolene.

Strindheim Skoles Musikkorps deltar på stevner både innenlands og utenlands. Korpset har bl.a vært i Russland, Ungarn, Nederland, Danmark, Østerrike, England, Stockholm og på Bornholm.

Eksterne lenker
 Korpsets hjemmesider

Norske skolekorps
Etableringer i 1937
Musikk i Trondheim
Østbyen (Trondheim)
Et spørsmål om ære

Et spørsmål om ære (originaltitel A Few Good Men) er en amerikansk film fra 1992 med bl.a. Tom Cruise og Jack Nicholson i hovedrollene. Filmen ble regissert av Rob Reiner og skrevet av Aaron Sorkin, som opprinnelig skrev Et spørsmål om ære som en oppsetning på Broadway. 

Når en menig soldat dør, hevder militæret at det var et uhell, og plasserer ansvaret hos to offiserer med lav rang. Men selv om offiserene er villige til å ta straffen, har deres forsvarsadvokater vanskelig for å akseptere militærets forklaring, og bringer saken opp for domstolen.

Replikker 
Filmens mest kjente replikkveksling er mellom Tom Cruise (Kaffee) og Jack Nicholson (Col. Jessep):
Oberst Jessep: You want answers? 
Kaffee: I think I'm entitled. 
Jessep: You want answers? 
Kaffee: I want the truth. 
Jessep: You can't handle the truth. 

Sluttreplikken i denne dialogen, You can't handle the truth. (Du tåler ikke sannheten), ble i 2005 kåret til en av de femti beste replikkene i amerikansk filmhistorie, i kåringen AFI's 100 Years…100 Movie Quotes.

Rolleliste (utvalg)
Tom Cruise – Løytnant Daniel Kaffee 
Jack Nicholson – Oberst Nathan R. Jessep 
Demi Moore – Orlogskaptein JoAnne Galloway 
Kevin Bacon – Kaptein Jack Ross 
Kiefer Sutherland – Løytnant Jonathan Kendrick 
Kevin Pollak – Løytnant Sam Weinberg 
James Marshall – Kaptein Louden Downey
John M. Jackson – Kaptein West 
Cuba Gooding Jr – Korporal Carl Hammaker

Eksterne lenker
 

Rettsdramafilmer
Filmer fra 1992
Dramafilmer fra USA
Kriminalfilmer fra USA
Filmer basert på skuespill
Filmer regissert av Rob Reiner
Engelskspråklige filmer
Filmer lagt til Cuba
Filmer lagt til Washington, DC
Filmer lagt til militært miljø
Guantanamo Bay Naval Station
FrostWire

FrostWire er et open-source peer-to-peer (P2P) fildelingsprogram.  Programmet er basert på det bedre kjente LimeWire, og bruker Gnutella-nettverket, og har i tillegg nylig (når?) fått støtte for BitTorrent.

Historie 
Frostwireprosjektet ble startet av noen medlemmer av Limewire-samfunnet i september 2005, etter at det ble kjent at eieren av Limewire planla å legge til såkalt "blocking code" etter press fra RIAA. Når aktivert, skulle denne koden hindre brukerne fra å dele lisensierte filer. Første versjon av Frostwire kom i oktober 2005

Adresse 
Frowstwire har sitt tilholdssted utenfor USA, muligens for å hindre søksmål. De har i en uttalelse sagt at de aldri vil inkludere "blocking" code tilsvarende det Limewire gjør

Programmeringsspråk 
Frostwire er skrevet i Java, akkurat som Limewire. På grunn av dette, er programmet kryss-plattform – og i motsetning til Limewire – finnes det bare i én fri utgave, gitt ut under GPL. Frostwire inkluderer all funksjonaliteten av den frie Limewire-versjonen i tillegg til noen få finesser fra Limewire Pro. I tillegg til dette, inkluderer FrostWire et chatrom og en BitTorrent-klient, noe som ikke er å finne i Limewire. Ettersom Frostwire er basert på samme kode som LimeWire, er utseende nærmest identisk, men fargene skiller seg noe ut. Som i Limewire, kan utseende skiftes slik en måtte føle for det.

Se også 
 Peer-to-peer
 Gnutella
 LimeWire
 BitTorrent
 BearShare
 eMule
 Shareaza

Eksterne lenker 
 
 Official Forums
 The FrostWire project på SourceForge
 FrostWire Beta Released  - Slyck.com rapport

Fri programvare
Fildelingsprogramvare
Stadion Feijenoord

Stadion Feijenoord, også kjent som De Kuip, er et fotballstadion i Rotterdam, Nederland. Stadionet, som ble tegnet av arkitektene Brinkman og van der Vlugt, stod ferdig den 27. mars 1937 og hadde da en tilskuerkapasitet på 64 000, som senere ble utvidet til 69 000 i 1949. I dag er tilskuerantallet nedjustert til 51 117.

Stadion Feijenoord er hjemmebanen til Feyenoord Rotterdam og har lenge vært hjemmebanen til Nederlands herrelandslag i fotball med over 150 internasjonale kamper, hvor den første ble spilt den 2. mai 1937 mot . Det har også blitt arrangert elleve europeiske finaler her, hvor den siste var i UEFA-cupens finale mellom hjemmelaget Feyenoord og den tyske klubben Borussia Dortmund (3–2).

I 2000 var Stadion Feijenoord vertskap for finalen i Europamesterskapet i fotball, hvor  slo  etter ekstraomganger.

Historie 
Feyenoords president på 1930-tallet, Leen van Zandvliet, var mannen bak idéen om å bygge et helt nytt og utradisjonelt stadion med hengende tak og ingen søyler som kunne blokkere tilskuernes utsikt. Et av stadionene som ble modell for denne løsningen var Arsenal FCs gamle fotballstadion Highbury, hvor det var blitt bygget to nye tribuneseksjoner, og Yankee Stadium i New York. De nederlandske arkitektene Johannes Brinkman og Leendert van der Vlugt ble forespurt om å designe et stadionanlegg av datidens billige materialer som glass, sement og stål. Deres design blir sett på som moderne selv etter dagens standarder, og har blitt kopiert til andre stadion som for eksempel Nou Camp.

Under andre verdenskrig ble Stadion Feijenoord nesten revet helt ned fordi de tyske okkupasjonsmaktene trengte materialene den var bygget av. Etter krigen ble stadionet pusset opp og i 1949 fikk det nye og flere seter mens det i 1958 ble installert flombelysning. Den 29. oktober 1991 ble De Kuip vedtatt som en av Rotterdams monumenter, og i 1994 ble stadionanlegget kraftig renovert til nåværende form. Tribuneseksjonene ble ombygget til å bare ha sitteplasser og taket ble utvidet for å dekke over alle disse. Det ble for øvrig også bygget en ekstra bygning utenfor stadion som huser flere restauranter og museet The Home of History.

Stadion Feijenoord har også hatt flere konserter siden 1978, hvor de første til å spille her var Bob Dylan og Eric Clapton. Av andre artister som har opptrådt her kan nevnes The Rolling Stones, Pink Floyd, U2, Michael Jackson, David Bowie, Dido, Guns N' Roses, Genesis og Dire Straits.

Finaler spilt på Stadion Feijenoord 
''Det har blitt spilt elleve Europeiske finaler, inkludert en finale i Europamesterskapet i De Kuip. (Vinner i fet skrift).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Informasjon om De Kuip på WorldStadiums.com 
 Luftfoto av stadion (Google Maps)
 3D–format på Google Earth

Fotballstadioner i Nederland
Rotterdam
Arenaer i Fotball-EM 2000
Sandeidfjorden

Sandeidfjorden er en fjord i Vindafjord kommune i Rogaland. Fjorden er del av Krossfjorden og fortsetter nordover der Vindafjorden svinger østover. Fjorden er omtrent 9 kilometer lang og største dybde er 370 meter.

Innerst  i fjorden ligger tettstedet Sandeid og lenger ute på østsiden ligger Vikedal. Fylkesvei 46 går langs øst- og nordsiden av fjorden.

Referanser 

Fjorder i Vindafjord
Powhatankrigen

Powhatankrigene eller Anglo–powhatan-krigene som de også er kjent som, var to kriger som ble utkjempet mellom engelske nybyggere og indianere i Powhatan-konføderasjonen i Virgina. Den første krigen varte fra 1610 til 1613 og endte med fred uten større krav. Den andre krigen som varte fra 1644 til 1646 var derimot et stort tap for indianerne der de ble trengt ut av deres eget land.

Eksterne lenker

Se også
Første anglo-powhatan-krig
Andre anglo-powhatan-krig 

Indianerkrigene
Konflikter i 1609
1609 i De tretten kolonier
Konflikter i 1613
1622 i De tretten kolonier
1634 i De tretten kolonier
Konflikter i 1644
Konflikter i 1646
Virginias historie
Atatürk Olimpiyat Stadyumu

Atatürk Olimpiyat Stadyumu, eller Atatürk Olympiastadion er et flerbruksstadion lokalisert ved İkitelli rett utenfor Istanbul og er det stadionet med størst tilskuerkapasitet i Tyrkia. Byggingen startet i 1999 og ble ferdigstilt i 2002, klar for Tyrkias OL–søknad og kostet rundt 130 millioner TRY.

Med dens tilskuerkapasitet på 81 283 og olympiske størrelse fikk Atatürk rangeringen femstjerners stadion av UEFA i 2004, noe som gjør at samtlige finaler i Europacupene kan spilles her. Stadionet er også sertifisert av IAAA og IOC for å kunne være vertskap for friidrettsarrangementer. Fotballklubben Galatasaray SK spilte sine hjemmekamper på Atatürk i perioden 2003 til 2004 på grunn av dårlige forhold ved klubbens egentlige hjemmearena Ali Sami Yen Stadium, som ble sterkt kritisert av andre klubber. Sivasspor spilte også sine kamper her grunnet dårlige forhold ved sin hjemmearena.

Finalen i Mesterligaen 2004/2005 mellom AC Milan og Liverpool FC ble spilt på Atatürk Olympiastadion den 25. mai 2005, hvor Liverpool vant straffesparkkonkurransen med 3–2 etter å ha hentet opp en 3–0 ledelse til AC Milan før full tid. Galatasaray har for øvrig spilt sine kamper under Mesterligaen 2006/2007 her.

Eksterne lenker 
 
 Bilder av Atatürk Olympiastadion
 Fotballstadioner i verden

Fotballstadioner i Tyrkia
Istanbul