alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Nelius Holthe Moxnes

Nelius Jonhard Holthe Moxnes (født 17. mai 1897 i Steinkjer, død 4. november 1956) var en norsk strålefysiker som på 1930-tallet ble en pioner innen medisinsk fysikk, og konstruerte og solgte Dr. Moxnes-dosimeter for måling av ioniserende stråling som radium- og røntgenstråling ved norske sykehus.  

Etter å ha gått ut av Trondheim katedralskole i 1916 ble han kjemiingeniør ved Norges tekniske høgskole i samme by i 1920 og ansatt som vitenskapelig assistent samme året. Han foretok studiereiser til USA 1922 til 1924, Leiden i Holland i 1926, og 1929 til 1931 gjestende i Göttingen, Brussel, Paris, Berlin, Stockholm, og Paris. Moxnes tok en dr.philos. i 1929 fra det tyske Göttingens universitet innen strålefysikk. 

Moxnes ble i 1929 landets første fysiker ansatt av S.A. Heyerdahl innen det norske helsevesen da han ble tilsatt ved Radiumhospitalet i Oslo som var under planlegging og kom i gang i 1932.  Der han bygget opp et laboratorium for kontroll med stråling og utstyr. I denne tiden var det at Moxnes utviklet sitt dosimeter, som en replika av det amerikanske Victoreen condenser R-Meter, 1928. Dosimeteret var i bruk også i de andre nordiske land. 

Fra 1939 var han sjef for det nyetablerte Statens fysiske kontrollaboratorium, siden 2019 benevnt som Direktoratet for strålevern og atomsikkerhet. Dette laboratoriet lå ved Rikshospitalet, og de tre ansatte skulle føre tilsyn med landets anlegg for røntgenterapi. Moxnes døde allerede i 1956 og ble etterfulgt av kontrollfysiker Kristian Koren (1911–1990) som hadde vært med siden 1939 og satt som bestyrer fra 1956 til 1979.

Moxnes var sønn av Andreas Moxnes (1848–1900) fra Leksvik og Othelie Holte (1855) fra Skogn. Faren var fanejunker i Steinkjer. Foreldrene hadde en sønn Nelius Johnhard Holthe Moxnes (1876–1897) som ble handelsbetjent, men døde bare måneder før vår Nelius ble født. Moxnes ble gift i 1927 med Esther Thorsen (1894–1975) fra Ibestad.

Verker

Referanser 

Alumni fra NTH
Norske fysikere
Personer fra Steinkjer kommune
Kunigunde av Polen

Kunigunde (Kinga) av Polen (født ca 1224 i Esztergom, død 24. juli 1292 i Stary Sącz) er en katolsk helgen. 

Hun var datter av den ungarske kongen Bela IV og Maria Laskarina. Hun var søster til den hellige Margaret av Ungarn og niese til Elisabeth av Thüringen. I 1239 ble hun gift med hertug Boleslav V av Polen. Hun gikk inn i Klarisserordenen og deres kloster i Stary Sącz da Boleslav døde i 1279. 

I 1695 ble hun erklært som skytshelgen for Polen og Litauen i et dekret fra Kongregasjonen for ritene, og dette ble stadfestet av pave Klemens XI (1700-21).

Referanser 

Polske helgener
Litauiske helgener
Polske fransiskanere
Huset Árpád
Ungarsk adel
Personer fra Komárom-Esztergom
Fødsler i 1224
Dødsfall i 1292
Eosaulostomus

se Systematisk inndeling

Eosaulostomus er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore (ca. 10 millimeter), rødbrune skarabider, noe blanke og lite hårete.

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
 Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
 Gruppen Schizognathina Ohaus, 1918 - Australia
 Slekten Eosaulostomus Carne, 1956 
 Eosaulostomus collaris (Blackburn, 1892)
 Eosaulostomus excisus Carne, 1956
 Eosaulostomus halei Carne, 1956
 Eosaulostomus minicus (Lea, 1919)
 Eosaulostomus norsemanae Carne, 1956
 Eosaulostomus weiskei (Ohaus, 1904)

Kilder 
 Sjekkliste over Anoplognathini

Eksterne lenker 
 Bilder av Eosaulostomus minicus
 

Praktskarabider
Biller formelt beskrevet i 1956
Alix Nyokas

Alix Nyokas (født 28. juni 1986) er en fransk håndballspiller for Chambéry Handball og det franske håndballandslaget.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske håndballspillere
Verdensmestere i håndball
Europamestere i håndball
Spillere i Håndball-EM 2014 for menn
Spillere i Håndball-VM 2015 for menn
Fødsler i 1986
Pueblo Barceló

Pueblo Barceló eller Pintado er en by i Florida-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har om lag 170 innbyggere.

Historie 
Pueblo Barceló / Pintado ble grunnlagt i 18. oktober 1910 av Miguel Pantaleón Barceló.

Befolkning 
Pueblo Parceló / Pintado har 170 innbyggere (Beregning 2011)

Kilde:

Økonomi 
Meieriindustrien er viktig i byen.

Transport 
 Ruta 5 Brigadier General Fructuoso Rivera forbinder Pintado med Montevideo, Canelones, Capilla del Sauce, Florida (30 km), Durazno, Sarandí del Yí og Rivera.

Referanser

Eksterne lenker 
 Florida, offisielle sider (spansk)
 Kart over Pueblo Barceló / Pintado (INE)

Byer i Florida (Uruguay)
Bosetninger etablert i 1910
1910 i Uruguay
Saulostomus

se Systematisk inndeling

Saulostomus er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore (8-15 millimeter), blanke, rødbrune skarabider, kroppen med spredte, lange, lyse hår.

Levevis 
Disse billene lever på gressmarker. Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Larveutviklingen tar trolig to år. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen. De har gjort noe skade på gressmark på Tasmania.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
 Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
 Gruppen Schizognathina Ohaus, 1918 - Australia
 Slekten Saulostomus Waterhouse, 1878 
 Saulostomus brunneoviridis Lea, 1920
 Saulostomus felschei Ohaus, 1904
 Saulostomus monteithi Carne, 1985
 Saulostomus striatus Ohaus, 1935
 Saulostomus villosus Waterhouse, 1878

Kilder 
 Carne, P.B. (1956) A revision of Saulostomus Waterhouse and description of a new ruteline genus (Scarabaeidae, Coleoptera). Proceedings of The Linnean Society of New South Wales 81: 62-70  
 Carne, P.B. (1985) Saulostomus monteithi sp.n. from Queensland (Coleoptera: Scarabaeidae: Rutelinae).  Journal of the Australian entomological Society 24: 73-74. 
 Hardy, R.J. (1976) Observations on the pasture beetle, Saulostomus villosus Waterhouse (Scarabaeidae: Rutelinae). Australian Journal of Entomology 15 (3): 281–284. 
 Sjekkliste over Anoplognathini

Eksterne lenker 
 

Praktskarabider
Biller formelt beskrevet i 1878
Clilopocha

se Systematisk inndeling

Clilopocha er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
 Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
 Gruppen Schizognathina Ohaus, 1918 - Australia
 Slekten Clilopocha Lea, 1914 
 Clilopocha angularis (Carne, 1954)
 Clilopocha mandibularis (Carne, 1954)
 Clilopocha pachypus (Lea, 1917)
 Clilopocha pilosicollis (Lea, 1917)
 Clilopocha whiteae Lea, 1914

Kilder 
 Sjekkliste over Anoplognathini

Eksterne lenker 
 

Praktskarabider
Biller formelt beskrevet i 1914
Anna Olsson (padler)

Anna Olsson (født 14. mars 1964 i Timrå) er en pensjonert svensk padler som konkurrerte fra 1983 til 2001. Hun deltok i fem Sommer-OL og tok fire medaljer hvorav ett gull på K-2 500 meter i 1984. Hun vant også åtte VM-medaljer. Hun er utdannet innen elektronikk ved Chalmers tekniska högskola.

OL-medaljer 
 1984  Los Angeles -  Gull i padling, K-2 500 meter, kvinner sammen med Agneta Andersson 
 1984  Los Angeles -  Sølv i padling K-4 500 meter, kvinner sammen med Agneta Andersson, Eva Karlsson og Susanne Wiberg 
 1992  Barcelona -  Bronse i padling, K-4 500 meter, kvinner sammen med Agneta Andersson, Maria Haglund og Susanne Rosenqvist
 1996  Atlanta -  Bronse i padling, K-4 500 meter, kvinner sammen med Ingela Ericsson, Agneta Andersson og Susanne Rosenqvist

Eksterne lenker 
 

Padlere under Sommer-OL 1984
Medaljevinnere under Sommer-OL 1984
Deltakere for Sverige under Sommer-OL 1984
Olympiske mestere for Sverige
Padlere under Sommer-OL 1988
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Olympiske sølvmedaljevinnere for Sverige
Deltakere for Sverige under Sommer-OL 1988
Padlere under Sommer-OL 1992
Medaljevinnere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Sverige under Sommer-OL 1992
Olympiske bronsemedaljevinnere for Sverige
Padlere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Sverige under Sommer-OL 1996
Medaljevinnere under Sommer-OL 1996
Padlere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Sverige under Sommer-OL 2000
Olympiske medaljevinnere i padling
Åste Marie Lande Lindau

Åste Marie Lande Lindau (født 5. desember 1977) er en norsk politiker (KrF).

Hun var medlem av Namsos kommunestyre 2007–2015, og ledet Kristelig Folkepartis kommunestyregruppe. I perioden 2007–2011 ledet hun kommunens serviceutvalg. I 2015 ble hun medlem av Nord-Trøndelag fylkesting, og valgt til fylkesvaraordfører. I stortingsvalget 2017 var hun Kristelig Folkepartis førstekandidat i Nord-Trøndelag. Ved sammenslåingen av Trøndelagsfylkene i 2018 ble hun leder for Kristelig Folkepartis fylkestingsgruppe. Hun søkte ikke gjenvalg til fylkestinget i 2019 av hensyn til familielivet. Hun fortsatte derimot som nestleder i Trøndelag KrF.

Lindau har vært ernæringsfysiolog ved treningssenteret Træn AS i Namsos. Hun er også utdannet regnskapsfører.

Referanser 

KrF-politikere i Trøndelag
KrF-politikere i Nord-Trøndelag
Lokalpolitikere i Namsos
Personer fra Namsos kommune
Anton Halén

Anton Halén (født 28. november 1990 i Sollefteå) er en svensk håndballspiller som spiller for den tyske klubben Frisch Auf Göppingen. Han spiller også for det svenske landslaget og var i troppen til VM 2015 i Qatar. Han hadde per 15. desember 2014 spilt ti landskamper og scoret 22 mål. Halén er venstrehendt og spiller høyre kant. Han har tidligere spilt for Sollefteå HK (til 2006) og HK Drott Halmstad (2006–2014). Med sistnevnte klubb ble han svensk mester i 2013.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske håndballspillere
Spillere i Håndball-VM 2015 for menn
Fødsler i 1990
Toffenprisen

Toffenprisen er en norsk forskningsformidlingspris i geologi. Den ble innstiftet i 2002 og er oppkalt etter Christoffer Oftedahl (”Toffen”) og utdeles av utdeles av Norsk geologisk forening.  Ifølge statuttene skal Toffenprisen «tjene som en æresbevisning til en geolog som gjennom foredrag, artikler eller på annen vis har bidratt vesentlig til popularisering av vitenskapelige forskning og faget mer generelt.»

Prisvinnere  
 2003 Jørn Hurum 
 2005 Sven Dahlgren 
 2007 Øystein Jansen 
 2009 Inge Aarseth 
 2011 Inge Bryhni
 2013 Halfdan Carstens 
 2015 Henrik H. Svensen 
 2017 Kikki Flesche Kleiven ved Institutt for geovitenskap ved Universitetet i Bergen og tilknyttet Bjerknessenteret
 2019 Reidar Müller
 2021 Hans Arne Nakrem paleontologiprofessor ved Naturhistorisk museum.

Referanser 

Forskningspriser
Geologi
Nico Hambros vei (Oslo)

Nico Hambros vei (1–133,2–14) er en vei på Vestli i bydel Stovner i Oslo. Den går som blindvei sørøstover fra Vestlisvingen.

Veien fikk navn i 1972 etter Nicoline Christine Hambro (1861–1926).

Referanser

Kilder

Eksterne lenker
 

Veier i Oslo
Veier i bydel Stovner
Calloodes

se Systematisk inndeling

Calloodes er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore, avlangt-ovale biller med forholdsvis korte og kraftige bein. De er grønne, gjerne med lys sidekant.

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
 Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
 Gruppen Anoplognathina MacLeay, 1819 - Australia
 Slekten Calloodes White, 1845 
 Calloodes atkinsoni Waterhouse, 1868
 Calloodes nitidissimus Lea, 1919
 Calloodes grayianus (White, 1845)
 Calloodes rayneri MacLeay, 1864

Kilder 
 Sjekkliste over Anoplognathini

Eksterne lenker 
 Bilde av Calloodes atkinsoni 
 Bilde av Calloodes rayneri
 

Praktskarabider
Biller formelt beskrevet i 1845
Anoplostethus

se Systematisk inndeling

Anoplostethus er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, blankt grønne skarabider. Andre farger forekommer også: rødbrune, rosa-aktige, blålige eller purpurfargede.

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
 Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
 Gruppen Anoplognathina MacLeay, 1819 - Australia
 Slekten Anoplostethus Brullé, 1837 
 Anoplostethus laetus Rothschild & Jordan, 1894
 Anoplostethus opalinus Brullé, 1837
 Anoplostethus roseus Blanchard, 1851

Kilder 
 Sjekkliste over Anoplognathini

Eksterne lenker 
 Bilde av en sjelden, blålig fargevariant av Anoplostethus laetus
 Bilde av Anoplostethus laetus
 Bilde av Anoplostethus opalinus
 

Praktskarabider
Australias insekter
Biller formelt beskrevet i 1837
Leiv Harang

Leiv Marius Harang (født 19. april 1902 i Trondheim, død 21. september 1970 i Oslo) var en norsk fysiker som i over tretti år ledet den norske forskning på nordlys og i 1946 oppdaget «Harangs diskontinuotet» (The Harang discontinuity) som forklarer hvorfor nordlyset flytter seg plutselig og ellers driver omkring.

Etter examen artium fra Trondheim katedralskole i  1921 mottok han en cand.real. 1926 i fysikk ved Det Kongelige Frederiks Universitet i  Kristiania for en avhandling om røntgenkrystallografi.. Dernest fulgte studieopphold ved NTH i Trondheim, såvel som det tyske Göttingens universitet og det nederlandske Universitetet i Leiden.  I 1928 ble han sjef for Nordlysobservatoriet i Tromsø mens han studerte videre til en doktorgrad i 1937 med en avhandling om ionosfæren og dens variasjoner. I 1946 ble han innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi og flyttet til Kjeller nord for Oslo for å bygge opp forskningen innen telekommunikasjon ved Forsvarets forskningsinstitutt. I 1952 ble han også tilsatt som professor II ved Universitetet i Oslo. I 1969 fikk han Framkomiteens Nansenbelønning for polarforskning.  Fysikerne Olav Holt (født 1935) og Asgeir Brekke (født 1942) har kalt Harang for «ionosfæreforskningens far» i Norge. Den senere industriminister Finn Lied mente at Harang gjorde Tromsø kjent innenfor vitenskapen og at det derfor ble praktisk mulig å etablere det som i 1968 ble Universitetet i Tromsø:

Leiv var sønn av Anders Sivertsen Harang (1874–1938) og Othilie Jensine Husby (1875–1940).  Faren var grosserer. Broren Sverre Andreas Harang (1909–80) ble maskingeniøren som i 1936 startet Cylinderservice i Trondheim. Leiv ble i 1928 gift med Signe Dolores Christoffersen (1903–1990).  Sønnen Ove Harang ble også nordlysforsker.

Avhandlinger 
 
 
 «Das Polarlicht, und die Probleme der höchsten Atmosphärenschichten», 1939.

Annet

Referanser 

Alumni fra Universitetet i Oslo
Norske fysikere
Norske fysikkprofessorer
Professorer ved Universitetet i Oslo
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Forsvarets forskningsinstitutt
Personer fra Trondheim kommune
Vilnius katedral

Vilnius katedral, egentlig Katedralbasilikaen til St. Stanislaus  og St. Ladislas  (litauisk: Vilniaus Šv. Stanislovo ir Šv. Vladislovo arkikatedra bazilika, polsk: Bazylika archikatedralna św. Stanisława Biskupa i św. Władysława) er den romersk-katolske katedralen i Vilnius og hovedkirken for Vilnius erkebispedømme. Katedralen er hovedkirken i det katolske liv i Litauen og i den katolske kirke i Litauen.

Plassering 
Den ligger i gamlebyen i Vilnius ved Katedralplassen, som er utgangspunktet for Gedimino prospektas som går herfra og til bydelen Žvėrynas med broen over Neris. Katedralen og Katedralplassen inngår i Vilnius slottskompleks.

Historie 
Kroningene av storfyrsten av Litauen fant sted innenfor katedralens rammer, og den første kirkebygningen på dette stedet ble oppført av kong Mindaugas I av Litauen i 1251 og han fikk utnevnt en biskop. Men ble etter hans død i 1263 ble det omgjort til et hedensk tempel. Under restaureringen av katedralen, ble det avdekket et alter fra et antatt hedensk tempel og originalgulvet som ble lagt under kong Mindaugas på 1900-tallet ble det avdekket rester av en tidlig kvadratisk kirke med tre skip og massive strebepillarer under dagens strukturer. I tillegg har man også lokalisert restene etter katedralen som ble bygget i 1387.

I sovjetperioden ble bygningen først omgjort til lager. Man begynte å feire messer igjen i 1985, mens bygningen offisielt var et portrettgalleri. I 1989 ble bygningens status som katedral gjenopprettet.

Interiør 

Inne i katedralen er den mer enn 40 kunstverk som stammer fra 1500-tallet og fram til 1800-tallet, herunder freskomalerier og malerier i varierende størrelser. Et freskomaleri fra slutten av 1300-tallet, det eldste kjente i Litauen, ble funnet i veggen i et av katedralens underjordiske kapeller.

Gravlagte 
I dag er en rekke kjente personer fra Litauens historie gravlagt innenfor katedralens krypter og katakomber, herunder Vytautas den store (1430), hans ektefelle Anna (1418), hans bror Sigismund (Žygimantas) (1440), hans fetter Švitrigaila (1452), den hellige Kasimir (1484), Aleksander Jagiellon (1506), og de to ektefellene til Sigismund II August: Elisabeth av Habsburg (1545) og Barbara Radziwiłł (1551). Hjertet til den polsk-litauiske kongen, Władysław IV Vasa, ble begravet her ved hans død, mens resten av kroppen ble begravet i Wawel-katedralen i Kraków.

Referanser

Eksterne lenker
 Katedralens hjemmeside
 Informasjonsider om katedralen

Katedraler i Litauen
katedral
katedral
Den katolske kirke i Litauen
Religiøse byggverk fra 1783
Katolske kirker i Litauen
Kirker i Litauen
John Carlos

John Wesley Carlos (født 5. juni 1945) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver og profesjonell fotballspiller. Under Sommer-OL 1968 vant han bronsemedalje i 200 meter sprint. Under medaljeutdelingen ble han kjent for sin kontroversielle Black Power-hilsen sammen med Tommie Smith. Han slo deretter verdensrekorden i 100-yards sprint og slo også verdensrekorden i 200 meter for menn. Han ble senere ftballspiller i National Football League og Canadian Football League, men trakk seg på grunn av en skade.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Sprintere fra USA
Deltakere for USA under Sommer-OL 1968
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1968
Personer fra New York City
Deltakere for USA under Panamerikanske leker 1967
Teach Me Tonight

«Teach Me Tonight» er en sang skrevet av Gene De Paul og Sammy Cahn som ble gitt ut i 1953.

Ann-Margret spilte inn sangen og ga den ut på albumet And Here She Is i 1961.

Ann-Margret-sanger
Sanger fra 1953
Mimadoretus

se Systematisk inndeling

Mimadoretus er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore, ganske brede skarabider, kroppen høyt hvelvet. De er bredest langt bak midten. Kroppen er temmelig blank, men ofte delvis kledt med lyse skjell eller korte børster. Dekkvingene dekker ikke det siste bakkroppsleddet. På farge er de ofte brunrødlige, hode og pronotum kan være metallisk fargede eller svarte.

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
 Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
 Gruppen Schizognathina Ohaus, 1918 - Australia
 Slekten Mimadoretus Arrow, 1901
 Mimadoretus flavomaculatus (MacLeay, 1887)
 Mimadoretus leucothyreus Lea, 1919
 Mimadoretus niveosquamosus Lea, 1919

Kilder 
 Sjekkliste over Anoplognathini

Eksterne lenker 
 Bilde av Mimadoretus flavomaculatus
 Bilde av Minadoretus niveosquamosus
 Bilde av Mimadoretus sp.
 

Praktskarabider
Biller formelt beskrevet i 1901
Arash Miresmaeili

Arash Miresmaeili (persisk: آرش میراسماعیلی, født 3. mars 1981 i Khorramabad) er en iransk judoka. Arash er dobbelt verdensmester i lettvekt judo – i VM i judo 2001 og VM i judo 2003.

Under Sommer-OL 2004 lot han være å konkurrere mot en israeler. Selv om han offisielt ble diskvalifisert for å være overvektig, ble han tildelt 125 000 USD i premiepenger av den iranske regjeringen, det samme beløpet som ble utbetalt til iranske gullmedaljevinnere. Han ble offisielt renvasket for anklagene om bevisst å ha unngått kampen, men premiepengene reiste mistanker.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Iranske judoka
Deltakere for Iran under Sommer-OL 2000
Judoka under Sommer-OL 2000
Deltakere for Iran under Sommer-OL 2004
Judoka under Sommer-OL 2004
Deltakere for Iran under Sommer-OL 2008
Judoka under Sommer-OL 2008
Verdensmestere i judo
Pseudoschizognathus

se Systematisk inndeling

Pseudoschizognathus er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore, brede, blankt brunlige eller rødlige skarabider.

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.
Disse billene kan ha synkroniserte, kortvarige masseopptredener i skumringen etter regn.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
 Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
 Gruppen Schizognathina Ohaus, 1918 - Australia
 Slekten Pseudoschizognathus Ohaus, 1904
 Pseudoschizognathus lajoyi Ohaus, 1913
 Pseudoschizognathus schoenfeldti Ohaus, 1904
 Pseudoschizognathus variicollis Ohaus, 1904

Kilder 
 Sjekkliste over Anoplognathini
 Vestjens, W.J.M. (1970) Observations on the crepuscular flight of Pseudoschizognathus schoenfeldti Ohaus (Coleoptera: Scarabaeidae: Rutelinae). Australian Journal of Entomology 9(3): 235-236

Eksterne lenker 
 Bilde av Pseudoschizognathus lajoyi
 

Praktskarabider
Biller formelt beskrevet i 1904
Universitetet i Koblenz og Landau

Universitetet i Koblenz og Landau (tysk, Universität Koblenz-Landau) er et universitet som ligger i byene Koblenz og Landau, Rheinland-Pfalz, Tyskland. Det ble grunnlagt i 1990 og har 12,915 studenter.

Universiteter i Tyskland
Vitenskap og teknologi i Tyskland
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1990
1990 i Tyskland
Utdanning i Rheinland-Pfalz