alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sør-Helgeland Regionråd

Sør-Helgeland Regionråd er et tidligere regionråd som ble etablert og registrert den 13. september 1995 som et regionalpolitisk samarbeidsorgan mellom kommunene Sømna, Vevelstad, Vega, Bindal og Brønnøy. Det er nå en del av Helgelandsrådet.

Selskapet ble registret under bransjen «offentlig administrasjon tilknyttet næringsvirksomhet og arbeidsmarked». Sør-Helgeland Regionråd har ca. 13 000 innbyggere og ca. 17% av befolkningen på Helgeland og er med det det minste regionrådet på Helgeland.

I rådet er hver av de fem kommunene representert med ordfører, rådmann og en ekstra kommunestyrerepresentant. Rådet har en funksjonstid på fire år. Leder og nestleder velges blant ordførerne for 2 år av gangen.

Bedriften har sin besøksadresse i Storgata 32 i Brønnøysund i Brønnøy kommune.

Eksterne lenker 
 Hjemmeside 

Interkommunale regionråd
Bindal
Brønnøy
Sømna
Vega
Vevelstad
Etableringer i 1995
1995 i Norge
Politikk i Nordland
SL-79

SL-79 (forkortelse for Sporvogn Ledd bestilt i 1979) er de eldre leddvognene på nettverket for trikken i Oslo. Vognene ble levert i to serier. I 1982 ble de 25 første vognene, SL-79/I, satt i drift. De 15 siste vognene, SL-79/II, kom i 1989. Utseendemessig er de to seriene forholdsvis like, selv om det er et noe forskjellig interiør på II-serien, og noen mindre tekniske forskjeller. SL-79/I-serien hadde en enkel bakdør på venstre side, noe SL-79/II-serien manglet. Duewag i Düsseldorf produserte de første 10 vognene, Strømmens Værksted (EB Strømmens Verksted fra 1988) produserte resten. Vognene har plass til 137 passasjerer fordelt på 71 sitteplasser og 66 ståplasser.

SL79 er den eneste vogntypen i normal drift på linjene til Majorstuen (11, 12 og 19). Den benyttes også sammen med de nyere SL95-vognene på linje 13 til Bekkestua, men SL79 er utstyrt med førerplass kun i én ende og må derfor snu på Lilleaker (som har vendesløyfe). De er heller ikke i normal drift på Gaustadlinjen (linje 17 og 18) fordi endeholdeplassen Rikshospitalet mangler vendesløyfe. Her må de snu ved den tidligere endeholdeplassen John Colletts plass, som har vendesløyfe).

Til tross for alderen har Ruter vurdert SL79 til å være robuste vogner som holder god teknisk stand. Likevel er interiøret noe slitt, og en del vogner har rustskader. Vognene mangler universell utforming fordi de har høyt gulv. Ruter mener at en plan for utfasing bør tre i kraft senest i 2017 for de eldste vognene, mens SL79/II serien kan holdes i drift til rundt 2025–2028. Dette til tross for lavere estimerte driftskostnader per kilometer enn SL-95.

Da de første SL79 trikkene skulle transporteres fra Strømmen til Oslo, ble NSBs skinnenett tatt i bruk. Vognene ble koblet til et diesellokomotiv og trukket inn til dagens sporområde ved Oslo S. På tidlig åttitall fantes det et påkjøringsspor som gjorde det mulig å skyve trikkene over på Sporveiens nett. Der ble strømavtaker hevet, og trikkene kunne kjøre for egen maskin til Holtet.

Bynavn på trikken 
Da leveringen av SL-79-II (trikkene med doble bakdører) ble levert, fikk flere av trikkene navn etter byer. Navnet var preget på utsiden av trikkene, på innsiden bak føreren var det en plakat med informasjon om sporveisystemet i den respektive byen.

Utfasing 
Fra høsten 2022 er det startet en gradvis utfasing. Pr desember 2022 er vogn 104 faset ut og hensatt på Holtet, og brukbare deler blir fjernet fra den og brukt på andre.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Ruter.no – Leddtrikk SL 79
 Tv2nyhetene.no – Ny milliardsmell for Oslo-trafikken (23.09.2010) – Om anskaffelse av nye trikker

Oslotrikkens sporvogner
Balhae

Balhae, også kalt Bohai (kinesisk: 渤海, pinyin: Bóhǎi, hangul: 발해, hanja: 渤海), var et koreansk kongerike i det sørøstlige Mandsjuria og den nordlige delen av dagens Nord-Korea. Det eksisterte fra 696 til 926 og rådde over et byråkrati av kinesisk type og hadde angivelig fem store hovedsteder. Forskningen vedrørende Balhae er ennå i startfasen. 

Riket Balhae ble grunnlagt i 696 av Dae Jo-yeong (pinyin: Dà Zuòróng), en tidligere Goguryeo-general. Da mongolene angrep Tang-Kinas grenser og isolerte den lokale Tang-forvaltningen, gjorde han opprør og flyktet med sitt folk til elva Sungari i dagens Jilin, hvor han utnevnte seg selv til konge. I 712 ble kongeriket anerkjent av Tang-Kina, og for sikkerhets skyld erklærte Dae Jo-yeong seg også som gök-tyrkisk vasall. 

Dae Jo-yeong døde i 719 og ble etterfulgt av sin sønn Dae Muye (død 737), som ga seg selv tittel som hersker. Under hans styre kom det til strid mellom pro- og antikinesiske fraksjoner ved hoffet. Hans bror Dae Munye gjorde opprør, og det fulgte en krig med Kina, hvor kong Dae Muye i 732 sågar sendte en flåte mot Shandong. Først i 735 ble de igjen enige.

Den tredje kongen, Dae Heum-mu (død 793) regjerte i 57 år. Under hans styre ble kinesisk lingua franca i Balhae. Han kopierte Tang-Kinas institusjoner og litteratur, og betalte formell tributt til Kina. Hans ambassadører var alltid til stede ved nyttårsfeiringen ved Tang-hoffet. Balhae-rikets grenser ble utvidet til elva Amur og Liaodong-halvøya. 

Balhae ble i 926 erobret av de nærliggende Kitan-mongolene. Innbyggerne hadde dog helt til 1400-tallet en spesiell status, men mange av koreanerne vendte tilbake til Korea og det nye Goryeo-riket.

Eksterne lenker 
 
 Han Giu-cheol: History of the Balhae Kingdom (Korea Herald 11. mars 2004  / Kyungsung University)
 Han Giu-cheol: Who is the tribe of Malgal (Mohe)?, Kyungsung University

Balhae
Tidligere land i Asia
Koreas historie
Kinas historie
Jilins historie
Liaonings historie
Etableringer i 696
Opphør i 926
600-tallet i Korea
700-tallet i Korea
800-tallet i Korea
900-tallet i Korea
Moldefjorden (Molde)

Moldefjorden finnes også  ved Sildegapet i Sogn og Fjordane

Moldefjorden er en fjord i Molde kommune i Møre og Romsdal på sørsiden av Molde sentrum. Moldefjorden regnes som en del av Romsdalsfjorden. Fjorden strekker seg 13 kilometer østover og fortsetter østover som Fannefjorden. Den totale lengden til hele fjordsystemet er 38 kilometer. 

Fjorden startet i vest ved Julsundet, som går nordover. Fjorden ligger mellom selve byen Molde og øyene sør for Molde. Øyene skiller Moldefjorden fra resten av Romsdalsfjorden. De største av disse øyene er Hjertøya, Seterøya og Fårøya. Mellom Kviltorp i Molde og Bolsøya går fjorden over i Fannefjorden. Sør for Moldefjorden blir den brede delen av Romsdalsfjorden kalt Storfjorden. Moldefjorden og Storfjorden omtales som Romsdalsfjordens hovedbasseng og Moldefjorden brukes til dels som navn på hele det brede midtpartiet av Romsdalsfjorden inkludert strekningen mellom Moldeholmene og Tresfjorden. Loshåndboken omtaler Midfjorden som ytre del av Moldefjorden.

Undersøkelser på 1970-1980-tallet konkluderte med at Moldefjorden og Fannefjorden var lite utsatt for forurensing, bortsett fra områdene nær Molde sentrum. Det var ingen forskjell i konsentrasjon av næringssalt i indre og ytre deler av fjorden, og det var god oksygenmetning på alle dybder. Rapporten konkluderte med at det var god utskifting av vannmassene i fjorden. På 1990-tallet ble badevannskvaliteten undersøkt og viste seg å være god bortsett fra i Rørvika. Giftige blåskjell forekommer årlig.

Fra Molde går det to ferjesamband over Moldefjorden og Storfjorden. Et til øya Sekken og et til Furneset i Vestnes. Riksvei 662 går på nordsiden av fjorden.

Referanser 

Fjorder i Molde
William Hogenson

William «Bill» P. Hogenson (født 26. oktober 1884, død 14. oktober 1965) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.
 
Hogenson vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han kom på andreplass på 60 meter bak sin landsmann Archie Hahn. Han fikk også to bronsemedaljer på 100- og 200 meter.

OL-medaljer 
 1904  St. Louis -  Sølv i friidrett, 60 meter  USA
 1904  St. Louis -  Bronse i friidrett, 100 meter  USA
 1904  St. Louis -  Bronse i friidrett, 200 meter  USA

Eksterne lenker 
 

Sprintere fra USA
Olympiske sølvmedaljevinnere for USA
Olympiske bronsemedaljevinnere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1904
Deltakere for USA under Sommer-OL 1904
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1904
Personer fra Chicago
Fødsler i 1884
Dødsfall i 1965
Frank Waller

Frank Laird Waller (født 24. juni 1884, død 29. november 1941) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.

Waller vant to olympiske sølvmedaljer i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han kom på andreplass både på 400 meter og 400 meter hekk begge gangene bak sin landsmann Harry Hillman.

OL-medaljer 
 1904  St. Louis -  Sølv i friidrett, 400 meter  USA
 1904  St. Louis -  Sølv i friidrett, 400 meter hekk  USA

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sprintere fra USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1904
Deltakere for USA under Sommer-OL 1904
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1904
Personer fra Saint Paul
Herman Groman

Herman Charles Groman (født 18. august 1882, død 23. juli 1954) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1904 i St. Louis.

Groman vant en olympisk bronsemedalje i friidrett under OL 1904 i St. Louis. Han kom på tredjeplass på 400 meter bak sine landsmenn Harry Hillman og Frank Waller

OL-medaljer 
 1904  St. Louis -  Bronse i friidrett, 400 meter  USA

Eksterne lenker 
 

Sprintere fra USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1904
Deltakere for USA under Sommer-OL 1904
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1904
Personer fra Sac County i Iowa
Norafjorden

Norafjorden er en fjordarm på nordsida av Sognefjorden i Sogndal kommune i Sogn og Fjordane. Fjorden strekker seg nordover til Sogndal, men blir oftest kalt Sogndalsfjorden innenfor Nornessundet ved Nornes. Den totale lengden på fjorden inn til botn av Barsnesfjorden er 21 kilometer. Fjorden har innløp mellom Fiksnes vest for bygda Slinde i nord og Meisurneset i sør. Fjorden går først østover og snur deretter nordover etter Nornessundet. Sørøst for Slinde ligger bygda Fimreite på sørsida av fjorden.

«Nor» kommer av gamalnorsk og har ingenting med himmelretningen nord å gjøre. Ordet betyr «trangt sund», eller «trang passasje» og hentyder på at fjorden smalner kraftig inn i forhold til hovedfjorden, og at det er flere nes og trange passasjer innover fjorden. Navnet betyr med andre ord «den smale fjorden». 

Riksvei 13 går på nordsida av fjorden.

Referanser 

Fjorder i Sogndal
Melum

Melum (uoffisiell skrivemåte Mælum) er en bydel vest i Skien som grenser mot Nome kommune. Bygda består av fire grender: Stavdal, Dolva, Bergan og Tveitan. 

Bydelen har en egen barneskole: Melum skole. Mælum skytterlag har stor aktivitet i bygda og har en innendørs skytebane beliggende på Marum og utendørsanlegg beliggende på Kloppmyr. I bydelen finnes også Melum kirke fra 1700-tallet. 

Bosetninger i Skien
Skarven

Skarven er også navnet på et kjent serveringssted i Tromsø.

Skarven er et fjell i Aure kommune på Ytre Nordmøre. Det har en høyde på 896 meter over havet. Fjellet ligger på østsiden av øyen Tustna og er det høyeste fjellet på øyen, og Sør-Norges nest høyeste øytopp.  

Vest for fjellet ligger Gullsteinsdalen, her ligger Gullsteinsvollen, en turistforeningshytte som drives av Kristiansund og Nordmøre Turistforening. På andre siden av dalføret ligger Jørgenvågsalen med Jurtinden som høyeste topp. På østsiden av Skarven ligger Sålåsundet som deler Tustna og Stabblandet, det er flott utsikt fra Skarven til toppene Stabben og Innerbergsalen på Stabblandet.

Skarven er et populært turfjell både sommer og vinter.

Se også 
 Tustnastabban

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Tingvoll tindeklubb Trollstua/Gullsteinsvollen via Skarven (Turreferat)

Fjell i Aure kommune
Tustnastabban
Fjell under 1000 meter
Lars Abrahamsen

Lars Kristian Abrahamsen (født 18. oktober 1855 i Hedrum, død 21. juli 1921) var en norsk jurist og politiker for partiet Venstre.

Han var statsråd i Handelsdepartementet i Gunnar Knudsens første regjering som satt fra 18. mars 1908 til 1. februar 1910. I Knudsens andre regjering, som tiltrådte 31. januar 1913, var han sjef for Justisdepartementet frem til 26. juli 1916. Han ble deretter utnevnt til sjef for Sosialdepartementet, men tiltrådte ikke før 1. oktober samme år. Han ble innvilget avskjed 20. februar 1919.

Han ble innvalgt til Stortinget fra Larvik og Sandefjord valgkrets for periodene 1898–1900 og 1901–1903. I 1907 ble han innvalgt fra Voss og i 1913 fra Midthordaland.

Abrahamsen seilte lenge til sjøs, blant annet som bottlenosefanger. Han tok styrmannseksamen i 1873,
men ble student i 1882 og fullførte juridisk embetseksamen i 1886. Han jobbet deretter som sakfører, senere overrettssakfører i Larvik. Fra 1902 til 1913 var han, med unntak av perioden som handelsminister, sorenskriver i Hardanger og Voss. Fra 1919 var han sorenskriver i Follo. Han hadde en rekke lokalpolitiske verv i Larvik og Voss.

Han var styremedlem i Det norske Totalavholdsselskap fra 1919 til sin død. I avholdsarbeidet, og da spesielt i forbudsarbeidet, hadde han en posisjon som en av de ledende politikere gjennom mange år.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske statsråder 1905–1940
Norske handelsministre
Norske justisministre
Norske sosialministre
Venstre-statsråder
Stortingsrepresentanter 1898–1900
Stortingsrepresentanter 1901–1903
Stortingsrepresentanter 1907–1909
Stortingsrepresentanter 1913–1915
Stortingsrepresentanter fra Venstre
Stortingsrepresentanter for Larvik og Sandefjord
Stortingsrepresentanter for Hordaland
Lokalpolitikere i Voss
Venstre-politikere i Hordaland
Lokalpolitikere i Larvik
Venstre-politikere i Vestfold
Norske advokater
Sorenskrivere
Personer fra Larvik kommune
Niels Arden Oplev

Niels Arden Oplev (født 26. mars 1961) er en dansk TV- og filmregissør. Han har oppnådd stor folkelig suksess med regi av flere av DRs store serier, og med filmen Drømmen slo han for alvor igjennom som spillefilmsregissør.

Biografi 
Niels Arden Oplev kommer fra Himmerland, hvor han gikk på en liten landsbyskole. Her hadde han som en av de første lærere den nyansatte Ole Lund Kirkegaard, som forsto å inspirere Niels ved å lage utradisjonelle tiltak i undervisningen. Etter fem år her måtte han skifte til en større sentralskole, som ble ledet på en langt mere disiplinert måte. Det er hans egne opplevelser fra sin skoletid, som ligger til grunn for Drømmen.

Oplev startet i sin tid på landbruksskolen, men etter et markant karriereskifte, ble han utdannet på regissørlinjen fra Den Danske Filmskole i 1987, hvor hans avgangsfilm var Kyndelmisse samt dokumentarfilmen Hugo fra Himmerland. De følgende år lagde han forskjellige mindre filmer til DR, innen han debuterte som spillefilmsregissør med Portland i 1996. Det ble imidlertid ikke umiddelbart starten på en spillefilmskarriere, idet han de påfølgende år kom til å være meget aktiv med DRs satsninger på tv-serier. Disse tv-seriene benytter seg som regel av vekslende regissører, men seriernes ensartethet og kontinuitet skapes av den regissøren som starter (såkalt konseptuerende regissør), og Oplev fungerete som sådan på Rejseholdet og Ørnen samt TV 2's Forsvar.

Filmografi 
Film
 Portland (1996)
 Fukssvansen (2001)
 Drømmen (2006)
 To Verdener (2008)
 Menn som hater kvinner (2009)
 Dead Man Down (2013)
 Ser du månen, Daniel (2019)

TV-serier
 Taxa (9 episoder)
 Rejseholdet (3 episoder)
 Forsvar (4 episoder)
 Ørnen (8 episoder)

TV-filmer
 Tusmørke Nøgen 
 Headbang I Hovedlandet Priser og nominasjoner 
Niels Arden Oplev har modtatt følgende priser og nominasjoner:
 Gullbjørnen ved Berlin filmfestival for Drømmen.
 Nominert til Gullbjørnen ved Berlin filmfestival for Portland''.
 Robertprisen for beste regissør 2006 for "Drømmen"

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske regissører
Danske manusforfattere
Robertprisen for årets regissør
Personer fra Mariagerfjord kommune
Carlos Marín

Carlos Marín (1968–2021) var en spansk baryton og medlem av operapopvokalgruppen Il Divo. Han ble født i Rüsselsheim am Main i Tyskland, men vokste opp i Madrid i Spania. Marín startet sin karriere i musikk tidlig i livet, og han spilte inn sitt første album da han var åtte år gammel.

Da han var tolv år, flyttet han til Spania, der han vant flere priser i tv-konkurranser som Gente Joven («unge mennesker») og Gente Nueva («nye mennesker») i Televisión Española, da han var 15 og til han var i 20-årene. I løpet av denne tiden begynte han også å synge i live TV-show akkompagnert av et orkester.

Den 7. desember 2021 ble Marín syk med covid-19, trass i at han var vaksinert, og kom på sykehus i Manchester i England. Han ble lagt i indusert koma, og døde 19. desember, i en alder av 53 år.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Spanske sangere
Personer fra Landkreis Gross-Gerau
Personer fra Madrid
Dødsfall relatert til covid-19 i Storbritannia
Fließ

Fließ er en kommune i distriktet Landeck i delstaten Tirol, Østerrike.

Geografi 
Fließ er en landsby i Oberes Gericht som ligger på et lite platå 200 meter over Inntal. Nabokommuner er Faggen, Fiss, Jerzens, Kaunerberg, Ladis, Landeck, Prutz, Tobadill, Wenns og Zams.

Historie 
En av romernes forbindelsesvei over Alpene, Via Claudia Augusta, gikk forbi stedet, og tallrike funn viser at Fliess var en viktig plass i romertiden.  Det lille stedet har den eldste kirken i regionen med grunnmurer fra 500-tallet.

I 1992 ble det funnet en brannofferplass fra La Tène-kulturen og romertiden på Pillerhöhe. Funnene er utstilt i Fließ. 

Stedet ble rammet av en storbrann i 1933. Selv om det meste er bygget opp igjen og restaurert kan en finne deler av den gamle bebyggelsen utenfor dagens landsby. 

Fließ og Zams deler et lite skiområdet. Kommunen ligger delvis i naturparken Kaunergrat.

Inndeling 
Til Fließ hører flere små landsbyer som ligger på begge sider av dalens fjellsider:
 Urgen
 Dorf (det egentlige Fließ)
 Berg
 Niedergallmigg
 Hochgallmigg
 Eichholz
 Nesselgarten
 Neuer Zoll (tidligere tollsted, i dag liten landsby)
 Piller

Severdigheter 
 Barbarakirche fra 1804 i barokk-klassisistisk stil 
 Gotisk sognekirke med barokkalter
 Arkeologisk museum med funn fra kommunen
 Schloss Bideneck

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Tirols historie: Fliess (tysk)
 Museet i Fliess (tysk)

Kommuner i Tirol
David Miller (sanger)

David Miller (født 14. april 1973) er en amerikansk tenor og medlem av operapop vokalgruppen Il Divo.

Han er født i San Diego, California, men vokste opp i Littleton, Colorado. Da han gikk på Heritage High School i 1991, deltok han i musikaler og spilte blant annet «Rooster» i Annie og «Noah» i to av to.

I desember 2007, mens Il Divo var å ta en pause fra sin World Tour, gjorde opptrådte han i flere operahus. Han hadde konsert med Chicago Pops Orchestra, der han sang en rekke tenor ariaer, samt enkelte slagere og julesanger.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Sangere fra USA
Personer fra San Diego
Arnhild Skre

Arnhild Skre (født 19. mai 1952 i Bergen) er en norsk journalist og forfatter. Hun har skrevet biografier om Hulda Garborg, Theodor Kittelsen, Ragnhild Jølsen og Berge Furre. 

Skre er datter av Brita Gjerdåker (1923–2014) og Ivar Skre (1923–1992). Faren var konservator og mora var etnolog som stod bak Havråtunet (film). Arnhild vokste opp i Fana, Voss, Stord og Gausdal, før hun tok artium på engelsklinje med kunsthistorie og tegning på Lillehammer gymnas i 1971. Nansenskolen 1971–1972. Hovedfag historie med hovedoppgave om lederartikler i norsk arbeiderpresse i etterkrigstiden 2003. Studieopphold på Island 1977–1978, NRKs programredaktørutdanning 1978–1980. 

Skre var journalist i NRK Hordaland og eldreprogrammet Middagsstunden på radio 1980–1982, hun tok Einar Granums tegne- og maleskole 1983–1984. Deretter var hun journalist og senere redaktør i ukeavisa Dag og Tid 1984–1993. Fra 1993 har hun vært journalist og kommentarskribent i Aftenposten med ansvar for kulturstoff og universitetspolitikk. Skre har også utgitt en rekke bøker. 

I 2011 fikk hun Brageprisen i kategorien åpen klasse for biografien Hulda Garborg. Nasjonal strateg. I 2015 utgav hun en Kittelsen-biografi.

Hun er gift med fredsforsker Nils Butenschøn (født 1949), bosatt i Ytre Enebakk.

Bibliografi 
  Berge Furre [biografi] Samlaget ISBN 9788252192438
  Kald krigs kviskring: Barndom under den kalde krigen ISBN 9788252193565
  Theodor Kittelsen – Askeladd og troll ISBN 9788203294143
  Formødrenes stemmer: Kvinneliv rundt stemmeretten (red. sammen med Audgunn Oltedal)
  Hulda Garborg: Nasjonal strateg
  La meg bli som leoparden: Ragnhild Jølsen – en biografi
  Heltinner jeg har møtt 
  
  Innvandra mat

Referanser  

Journalister i Aftenposten
NRK-journalister
Norske redaktører
Norske forfattere
Vinnere av Brageprisen
Butenschøn
Andresen (slekt fra Schleswig-Holstein)
Wicked Lester

Wicked Lester var ett amerikansk rock-band opprettet i 1970 som Rainbow.

Biografi 
Rainbow spilte sin første og eneste konsert våren 1971 på Richmond Community College på Staten Island. De fant ut etter dette at navnet Rainbow var opptatt og skiftet så navn til Wicked Lester. De hadde så to konserter, en i april og en på sommeren. Høsten samme år begynte de innspilling av et musikkalbum med Epic Records. De brukte ett helt år på innspilningen, og platen var ferdig i juli 1972. Platen ble forkastet av Epic og aldri utgitt. Tony Zarrella og Brooke Ostrander sluttet så i bandet høsten 1972. Peter Criss ble med i bandet i september 1972, og Ace Frehley ble med i desember 1972. Få uker senere byttet de navn til Kiss og spilte sin første konsert 30. januar 1973.

Albumet 
Tre av sangene som ble spilt inn på det ikke-utgitte albumet til Wicked Lester i 1972 ble helt eller delvis senere brukt av Kiss:
 «We Wanna Shout It Out Loud» – som originalt var en coverlåt av The Hollies, ble refrenget brukt som inspirasjon for «Shout It Out Loud» på albumet Destroyer (1976)
 «Love Her All I Can» – skrevet av Paul Stanley, ble utgitt på albumet Dressed to Kill (1975). 
 «She» – skrevet av Gene Simmons og Steve Coronel ble også utgitt på Dressed to Kill albumet. 

Albumet har i senere tid dukket opp som bootlegalbumet The Wicked Lester Sessions. Tre av sangene («Keep Me Waiting», «She», «Love Her All I Can») ble utgitt i 2001 på en Kiss 5-disk boks.

Diskografi 
Album uten navn – 1972 (ikke utgitt)

Medlemmer 
Første besetning
Paul Stanley – Gitar 
Gene Simmons – Bassgitar
Brooke Ostrander – Keyboard
Stephen Coronel – Gitar
Joe Davidson – Slagverk
Senere medlemmer
Tony Zarrella – Slagverk (erstattet Joe Davidson)
Ron Leejack – Gitar (erstattet Stephen Coronel)
Peter Criss – Slagverk – (erstattet Tony Zarrella)
Ace Frehley – Gitar – (erstattet Ron Leejack)
Siste besetning
Paul Stanley – Gitar
Gene Simmons – Bassgitar
Peter Criss – Slagverk 
Ace Frehley – Gitar 

Band etablert i 1970
Rockegrupper fra USA