Ludolf von Alvensleben

Ludolf-Hermann Emmanuel Georg Kurt Werner von Alvensleben, kalt «Bubi» (født 17. mars 1901 i Halle an der Saale i Det tyske rike, død 1. april 1970 i Santa Rosa de Calamuchita i Argentina) var en tysk SS-general tilknyttet Waffen-SS og politiet. Han var 1938–1941 Heinrich Himmlers sjefsadjutant. 

Ludolf von Alvensleben var nevø av Ludolf Jakob von Alvensleben og er til tider blitt forvekslet med ham.

Liv og virke

Bakgrunn
Ludolf von Alvensleben var sønn av den prøyssiske generalmajor Ludolf von Alvensleben (1844–1912) og hans hustru Antoinette Freiin von Ricou (1870–1950). 

Fra 1911 til 1918 tilhørte han det prøyssiske kadettkorps. I 1918 trådte han inn i Magdeburgisches Husaren-Regiment Nr. 10, skjønt uten å komme til innsats under første verdenskrig. I 1920 var han i seks uker med i et Freikorps i Halle (Saale). Mellom 1923 og juli 1929 tilhørte han Stahlhelm.

Etter første verdenskrig studerte han landbruksdrift og -økonomi. Allerede i desember 1912 hadde han arvet, det siden 1849 forpaktede riddergods, Schloss Schochwitz i Mansfelder Seekreis. Fra 1923 til 1928 forpaktet han riddergodset Storkau i Altmark. I 1928 overtok han selv driften av Schochwitz, som da var blitt satt i dyp gjeld. Han kalte seg selv Herr auf Schochwitz, Krimpe und Wils.

Han meldte seg inn i NSDAP i 1929 og SA. I 1934 gikk han over til SS.

Under det tredje rike
Ludolf von Alvensleben ble medlem av den tyske riksdag i 1933 og året derpå befalshavende for 46. SS-regiment i Dresden. I november 1938 etterfulgte han Karl Wolff som Heinrich Himmlers sjefsadjutant. Kort etter Tysklands invasjon av Polen den 1. september 1939 ble han utnevnt til sjef for Volksdeutscher Selbstschutz som organisert masseskytinger i Reichsgau Danzig-Westpreußen. I forbindelsemed Aktion AB ble det myrdet tusentalls polske jøder og andre polakker i blant annet Dolina Śmierci («Dødens dal») og Piaśnica. Den 5. oktober 1939 hadde Volksdeutscher Selbstschutz myrdet 4 247 polakker.

Etter iverksettelsen av Operation Barbarossa, Tysklands angrep på Sovjetunionen i juni 1941, var von Alvensleben SS- og politisjef i blant annet Tsjernigov, Simferopol og for Generalbezirk Taurien-Krim.

Etter andre verdenskrig 

Ludolf von Alvensleben ble tatt til fange av britiske styrker i april 1945 og ble internert. I slutten av samme år rømte han fra en krigsfangeleir i Neuengamme og i begynnelsn av 1946 flyktet han tll Argentina med sin familie. I 1952 fikk von Alvensleben argentinsk statsborgerskap og bodde først i Buenos Aires, før han i 1956 flyttet nord til den lille byen Santa Rosa de Calamuchita. I 1964 utferdiget Münchens distriktsdomstol en arrestordre, men den viste seg virkningsløs. 

Han døde av lungekreft i april 1970.

Familie 
Hans fetter Ludolf Jakob von Alvensleben (1899–1953) var Standartenführer og SS- und Polizeikommandeur (SS- och politikommandant) i provinsen Friaul. 

Ludolf von Alvensleben ble i 1924 gift med Melitta von Guaita (1905–1991). Paret hadde to døtre (født 1925 og 1934) og to sønner (født 1942 og 1944).

Referanser

Nettkilder

Litteratur
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Personer fra Halle
Personer i Selbstschutz
Tyske nazister
SS-generaler
SA-offiserer
Waffen-SS-personell
Tyske agronomer
Adelige tyskere
Tyskere fra andre verdenskrig
Personer tilknyttet det tredje rike
Medvirkende til Holocaust
Polen under andre verdenskrig
Ukrainas historie
Medlemmer av frikorps
Tysk militærpersonell (Hæren i Keiserrike)
Medlemmer av NSDAP (innmeldt 1925–1932)
Tyske krigsfanger under andre verdenskrig
Nazister i Sør-Amerika
Krigsforbrytelser