alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Severin Finne

Severin Finne (født 12. mars 1883 i Kristiania, død 24. mars 1953 samme sted) var en norsk advokat, offiser, fekter og idrettsleder.

Efter examen artium 1901 gikk han Krigsskolen 1901–1904 og  ble cand.jur. i 1908, fra 1914 høyesterettsadvokat. I det militære var han kaptein i infanteriet frem til 1918.  Etter å ha fullført utdannelsen og giftet seg i 1908 hadde han et studieopphold i England og var også innom Paris, blant annet for å studere fekting.  Så var han en kort tid som  dommerfullmektig ved sorenskriver-kontoret på Romerike i 1909.  Fra 1909 til 1912 var han ved advokatkontoret til de senere statsråder Edmund Harbitz (1861–1916) & Christian Fredrik Michelet (1863–1927) i Kristiania, før han i 1914 startet for seg selv, fra 1947  i partnerskap med advokat Per Stormfelt (1919–1992).

Som fekter representerte han Oslo Fekteklub (etablert 1906), vant fem NM i fekting (kårde) og deltok med épée under Sommer-OL 1912 både individuelt og i lagkonkurransen. Han var også president i Norges Fekteforbund.

Han var sønn av Gabriel Grubbe Dietrichson Finne (1844–1907) og Alette Sophie Cappelen (1852–1897) som var datter av Severin Diderik Cappelen fra Gjerpen. Blant søsknene var oberst Hans Finne (1881–1981) og kjemiker Erling Finne (1891–1919). Severin giftet seg i 1908 med Esther Lucy Egeberg  (1887–1962) som var datter av Ferdinand Julian Egeberg (1842–1921), kammerherren som i 1919 fikk i stand Egebergs ærespris. Severin og Esther fikk fire barn før de skilte seg, derav
 Ferdinand Finne (1910–1999) kostymemaker, maler og forfatter.
 Hans-Gabriel (Tommy) Finne (1916–2012) arkitekt som restaurerte morbrorens Skinnarbøl. Gift 1953 med Sidsel Marie Holtermann født Thygesen (1921) og senere med sosionom Berit Gøril Havrevold (1936) datter av skuespillerne Gøril Havrevold og Olafr Havrevold
Etter skilsmissen i 1920 giftet Severin seg i 1922 med Sigrun Sommerschiel Andresen (1901/6–1981) fra Bergen, som var datter av direktør Sigurd Andresen. 


Se også 
 Finne (slekt)
 Egeberg (slekt fra Sjælland)
 Cappelen (slektstre).

Meritter 
 Sommer-OL 1912 deltok både individuelt og i lagkonkurransen.
 NM i fekting. Seier individuelt (kårde): 1914, 1915, 1916, 1917 og 1919.

Verv og utmerkelser 
 Norges Fekteforbund, president 1921–23 og 1924–25
 Norges olympiske komite medlem
 Styreformann A/S for Si-Ko (produsent av tannkrem, barberskum og annet kosmetisk) i 1925 (også med i representantskapet for det danske Si-Ko fra 1929), A/S Handelsbygningen (Henrik Ibsensgate 60) i 1920, flere forretningsgårder
 Styremedlem i  A/S Norsk Hotelkompani 1927 som fra 1916 eide Dr. Holms Hotel på Geilo der han satt på representantskapet, i Société anonyme, Peer Gynt, Paris fra 1934,  A/S Hotel Bristol (åpnet 1920) og A/S Grand Hotel (Oslo) fra 1931, 
 Styremedlem Nationaltheatret fra 1933 og for Nationaltheatrets Venner 
 Ridder 1. klasse av Vasaordenen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske advokater
Norske fektere
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1912
Fektere under Sommer-OL 1912
Norske idrettsledere
Vasaordenen
Personer fra Oslo
Kongepokalvinnere i fekting
Longmenshanforkastningen

Longmenshanforkastningen (, eller også kjent som ) er et skyvedekke som løper langs foten av Longmenfjellene i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Forkastningen løper i en generelt nordøstlig retning
Bevegelser i denne forkastningen er årsak til at fjellene her hever seg i forhold til det østenfor liggende slettelandet i Sichuanbekkenet. Linjen utgjør her den østlige grense av Qinghai-Tibet-platået. 

Forkastningen er en grenseformasjon mellom Bayan Kola-blokken på platået og Sørkinablokken (Yangtzeplaten) på den eurasiske platen.  En rekke store og små jordskjelv finner sted langs eller nær denne forkastningen. Et særlig kraftig av dem var jordskjelvet i Wenchuan i 2008, som fikk særlig mange dødsofre og vekket et stort internasjonalt engasjement.

Referanser

Eksterne lenker
 Map of faults in SW China - MIT
 University of Arizona
 Simplified geologic map of the Longmen Shan region of the eastern margin of the Tibetan Plateau.
 China Virtual Museum of Earthquakes, map charting the Five Seismic Belts in China

Platetektonikk
Strukturgeologi
Geologi
Sichuan
Martin Amis

Martin Louis Amis (født 25. august  i Swansea) er en britisk forfatter, litteraturkritiker og essayist.

Hans best kjente romaner er Money (1984) og London Fields (1989). Han har mottatt flere æresbevisninger, blant annet James Tait Black-minnepris for sin selvbiografiske Experience og har blitt listet for Bookerprisen to gangere (1991 for Time's Arrow og i 2003 for Yellow Dog). Amis fungerte som professor i kreativ skriving ved Centre for New Writing ved Universitetet i Manchester fram til 2011. The Times navnga ham i 2008 som en av de 50 største britiske forfattere siden 1945. Han er sønn til forfatteren Kingsley Amis.

Amis’ verker sentrerer rundt de tilsynelatende overskuddene i det senkapitalistiske vestlige samfunn og dets absurditeter er hva han ofte driver satire over gjennom groteske karikaturer; han har blitt beskrevet som en mester i hva The New York Times har karakterisert som «den nye ubehagelighet».

Martin Amis ble født i Swansea i Wales, men vokste hovedsakelig opp i London. Han utdannet seg ved University of Oxford. Martin Amis er ikke utgitt på norsk i bokform.

Bibliografi

Romaner 
 The Rachel Papers (1973)
 Dead Babies (1975)
 Success (1978)
 Other People (1981)
 Money (1984)
 London Fields (1989)
 Time's Arrow: Or the Nature of the Offence (1991)
 The Information (1995)
 Night Train (1997)
 Yellow Dog (2003)
 House of Meetings (2006)
 The Pregnant Widow (2010)
 Lionel Asbo: State of England (2012)

Samlinger 
 Einstein's Monsters (1987)
 Two Stories (1994)
 God's Dice (1995)
 Heavy Water and Other Stories (1998)
 Amis Omnibus (omnibus) (1999)
 The Fiction of Martin Amis (2000)
 Vintage Amis (2004)

Sakprosa 
 Invasion of the Space Invaders (1982)
 The Moronic Inferno: And Other Visits to America (1986)
 Visiting Mrs Nabokov: And Other Excursions (1993)
 Experience (2000)
 The War Against Cliché: Essays and Reviews 1971-2000 (2001)
 Koba the Dread: Laughter and the Twenty Million (2002) (om Josef Stalin og russisk historie)
 The Second Plane (2008)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Martin Amis hos The Guardian
  «The Martin Amis Web», administrert av professor Gavin Keulks
  Martin Amis, The New York Times: Anmeldelser av Martin Amis' tidligere bøker; artikler om og av Martin Amis

Britiske forfattere
Engelskspråklige forfattere
Britiske novellister
Sakprosaforfattere
Personer fra Swansea
BrahMos



BrahMos (hindi: ब्रह्मोस, russisk: Брамос) er et kortdistanse ramjet-drevet supersonisk kryssermissil som kan avfyres fra ubåter, skip, fly eller land. Det er et resultat av et fellesforetak mellom Indias Defense Research and Development Organization (DRDO) og russiske NPO Masjinostrojenija, som sammen har dannet BrahMos Aerospace Private Limited. Navnet BrahMos er et teleskopord satt sammen av det indiske ordet «Brahmaputra» og det russiske ordet «Moskva». 

BrahMos er verdens raskeste kryssermissil i drift. Missilet farer i hastigheter mellom 2,8 og 3,0 Mach (0,952−1,02 km/s). Det har en rekkevidde på 300−500 km, avhengig av type stridshode og nyttelast. De bakkebaserte og skipsbaserte variantene er allerede i tjeneste med det indiske forsvaret, mens fly- og ubåtvariantene er i testfasen. En luftversjon av BrahMos er under utvikling og var antatt å komme i tjeneste i 2012. Dette vil gjøre India til det eneste landet i verden som besitter supersoniske missiler i sin hær, sitt sjøforsvar og luftforsvar. En hypersonisk utgave av missilet, kjent som BrahMos-II, er for tiden også under utvikling og vil ha en topphastighet på 7 Mach (2,38 km/s) for å ytterligere styrke Indias førsteslagsevne i lufta. BrahMos-II antas å være klar for testing innen 2017.  

Selv om India i utgangspunktet ønsket at BrahMos skulle baseres på et eksisterende mellomdistanse-kryssermissil av typen P-700 Granit, valgte Russland å gå for den mindre kortdistansevarianten av missilet, P-800 Oniks, for å overholde de strenge restriksjonene satt av Missile Technology Control Regime som landet har forpliktet seg til. Fremdriftssystemet til BrahMos er basert på det russiske missilet, mens navigasjons- og styringssystemer er utviklet av BrahMos Aerospace. Missilet antas å få en samlet ordreverdi på 13 milliarder USD. India og Russland planlegger å produsere 2 000 BrahMos-missiler gjennom fellesforetaket over de neste ti årene, og nesten halvparten av disse missilene vil bli eksportert til andre allierte land.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 BrahMos - offisiell nettside (på engelsk)
 The Brahmastra (på engelsk)
 The IT in India’s cruise missile (på engelsk)
 Features and advantages of the BrahMos supersonic missile. INFOgraphics (på engelsk)
 Indian Army To Get World's First Supersonic Cruise Missiles (SpaceDaily:SpaceWar) 26. juli 2006 (på engelsk)
 Effekten av et BrahMos-treff på en fregatt av Petya-klassen
 Supersonic cruise missile BrahMos inducted into Indian defense forces – Govt. of India press release – 29. november 2006 (på engelsk)

Videoer 
 Oppskytninger av BrahMos – YouTube
 Oppskytning av BrahMos fra skip – YouTube

Indias forsvar
Kryssermissiler
Torfinn Vassvik

Torfinn Vassvik (født 9. oktober 1971) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Han er varaordfører i Gamvik kommune fra 2011.

Lokalpolitikere i Gamvik
Ap-politikere i Finnmark
Fødsler i 1971
Herman Wedel-Jarlsberg (1851–1914)

Johan Caspar Herman Nicolaus Wedel-Jarlsberg (født 16. januar 1851 på Vækerø, død 7. oktober 1914 på Bogstad) var en norsk godseier og politiker.

Herman Wedel-Jarlsberg var sønn av hoffjegermester Herman Wedel-Jarlsberg (1818–1888). Han var offiser 1875–1887, og senere eier av Bogstad og direktør i Union Co.

Wedel-Jarlsberg satt i Akers representantskap 1891–1893 og 1897–1901, og i formannskapet 1893–1897. Han var ordfører 1895–1897.

Herman Wedel-Jarlsberg var ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.

Kilder 
 Aker 1837-1937 - Kommunens styre og forvaltning gjennem hundre år. Utgitt av Aker kommune 1940. Side 91.
 Oslo fylke, Aker, Ministerialbok nr. 19 (1842-1852), Fødde og døypte 1851, side 331.. Statens Riksarkiv, Digitalarkivet.
 Oslo fylke, Oslo Domkirke / Vår Frelsers menighet, Ministerialbok nr. 36 (1901-1919), Døde og begravede 1914, side 202.. Statens Riksarkiv, Digitalarkivet.

Ordførere i Aker
Personer fra Oslo
St. Olavs Orden
Fødsler i 1851
Dødsfall i 1914
Herman
Sea skimming


Sea skimming er en teknikk som mange sjømålsmissiler, slik som BrahMos, Exocet og Harpoon, bruker for å unngå å bli oppdaget av radar eller infrarøde sensorer på vei mot målet.

Virkemåte 
Ved å fly så lavt som praktisk mulig, som i de fleste tilfeller betyr under 50 meter og ofte rundt fem meter, gjør man det svært vanskelig for fiendtlige skip å oppdage missiler som benytter seg av sea skimming. Et krigsskip som er under angrep kan først oppdage missiler som benytter seg av sea skimming-teknikken når de er i horisonten (ca. 28−46 km fra skipet), noe som gir skipet 25−60 sekunder å reagere på.

Fordeler 
Ved å fly lavt over havoverflaten reduserer missilet avstanden målet kan oppdage missilet fra - det er ofte snakk om en betydelig reduksjon av denne avstanden sammenlignet med et missil som ikke benytter sea skimming. Ved å fly i lavere høyde er det mulig for missilet å forbli under målets radarhorisont i lengre tid og gjør missilet vanskeligere å bli oppdaget på grunn av naturlig bakgrunnsstøy fra havet og lignende effekter. Et vellykket sea skimming-oppdrag avhenger i virkeligheten av missilets radar- og infrarøde signatur samt målets evne til å fange opp trusler på sine sensorer. Sea skimming kan korte ned tiden det tar for målet å oppdage missilet og engasjere det med flere sekunder eller til og med minutter. Målet vil dermed få mindre tid å reagere på, og det betyr at skipets forsvarssystemer ikke vil ha tilstrekkelig reaksjonstid til å kunne engasjere missilet før det er for sent. Dette forholdet gjør at missiler med sea skimming er noe vanskeligere å forsvare seg mot enn konvensjonelle missiler. Sea skimming kan også bety en lengre rekkevidde siden man kan utnytte den såkalte bakkeeffekten.

Ulemper 
Ved bruk av sea skimming er det en viss risiko for at missilet faller i sjøen på grunn av forhold som for eksempel værforhold, monsterbølger eller programvarefeil. Bruk av sea skimming forhindrer dessuten missilet i å benytte seg av sin egen radar til å oppdage og låse seg fast på mål, fordi mange av prinsippene for å fly lavt og unngå fiendens radarsystemer også gjelder den andre veien. I tillegg krever sea skimming også større regnekraft for å holde missilet i en så lav høyde over havet som mulig, hvilket øker prisen på missiler som kan bruke denne teknikken.

I bruk 
Det franskproduserte Exocet-missilet ble brukt av Argentina i Falklandskrigen (blant annet ved senkingen av HMS «Sheffield») og da Irak (ved et uhell) engasjerte den amerikanske fregatten «Stark» i Persiabukten under Iran-Irak-krigen. De argentinske pilotene som angrep HMS «Sheffield» benyttet seg av sea skimming med sine Super Étendard jagerbombere, og pilotene steg opp bare for et kort øyeblikk for å bekrefte målets posisjon med deres radarer før de igjen gikk ned under radarhorisonten og avfyrte sine missiler.

Referanser 

Sjømålmissiler
Tornado Tower

Tornado Tower er en skyskraper i West Bay i Qatars hovedstad Doha. Den er 200 meter og har 52 etasjer. Bygginga av skyskraperen starta i 2006, og den sto ferdig i 2008. Den inneholder hovedsakelig kontorer, men har også en restaurant og noen butikker. Bygninga er forma som en tornado. Når det er mørkt, lyses den opp i blått. Fasaden er av aluminium og glass.

Eksterne lenker
 
 Tornado Tower hos Emporis
 Tornado Tower hos SkyscraperPage

Byggverk i Doha
Skyskrapere i Qatar
Byggverk fullført i 2008
Senufospråk

Senufospråk eller senufiske språk er ei språkgruppe i språkfamilien niger-kongospråk som omfatter om lag 15 språk som snakkes nord i Elfenbenskysten, sør i Mali, sørvest i Burkina Faso og et lite område vest i Ghana. Garber (1987) beregner antall talere av senufospråk til 1,5 millioner, mens Ethnologue anslår tallet til 2,7 millioner. Senufosrpåkas område avgrenses av mandespråka i vest, kwaspråka i sør og de sentrale gurspråka i nord og øst.

Eksterne lenker
 Senufospråk hos Ethnologue

Niger-kongospråk
Xiphaspidinae

Se systematisk inndeling

Xiphaspidinae er en gruppe av biller som tilhører den store familien snutebiller (Curculionidae). Gruppen omfatter muligens bare én art fra Afrika.

Utseende 
En liten til middelsstor (ca. 5 millimeter) snutebille. Xiphaspis longiclavis er en skinnende svart snutebille med rødbrune dekkvinger og bakkropp.
Den fremre delen av thorax er kledt med gulaktige skjell.

Utbredelse 
Xiphaspis longiclavis lever i Afrika. Den ble beskrevet ut fra materiale fra de nåværende landene Tanzania, Zambia og Zimbabwe.

Systematisk inndeling 
Navnet Xiphaspis har også blitt brukt om en slekt av trilobitter.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller (i vid forstand), Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien snutebiller (i snever forstand), Curculionidae Latreille, 1802
 Underfamilien Xiphaspidinae Marshall, 1920
 Slekten Xiphaspis Marshall, 1920
 Xiphaspis longiclavis Marshall, 1920

Litteratur 
 Marshall, G.A.K., 1920: On new species of Curculionidae from Africa. Annals and magazine of natural history (9), 6(34): 369-398, plate XIII.  BHL 393, originalbeskrivelse]

Eksterne lenker 
 

Snutebiller
Biller formelt beskrevet i 1920
Afrikas insekter
Mariä Himmelfahrt Kirche (Pettneu)

Mariä Himmelfahrt Kirche er en romersk-katolsk sognekirke i småbyen Pettneu am Arlberg i Østerrike. Den er av sen-gotisk stil med et mektig tårn. Rundt kirken er det kirkegård.

Kirken er nevnt i dokumenter fra 1385, og deler av bygget skal være fra slutten av 1500-tallet. Tårnet på nordsiden av koret har murvegger fra 12-1300-tallet. I årene 1716 til 1717 bli kirken bygget om, og den ble ordinert i 1721. Høyalteret og alteret på høyre side ble flyttet hit fra kirken i Bad Häring.

Ved inngangen til kirkegården er det rester av dørstolper med gotiske profiler.

Eksterne lenker 
 www.pettneu.tirol.gv.at

Kirker i Østerrike
Trekirker
Fransk Louisiana

Louisiana har flere betydninger
{{Infoboks tidligere land
|lokalenavn=La Louisiane eller La Louisiane française (fransk)
|norsknavn= Fransk Louisiana
|flagg= Royal Standard of King Louis XIV.svg
|våpen= 
|våpenstørrelse=80px
|1språk=Fransk
|hovedstad= Mobile (1702–1720)Biloxi (1720–1723)La Nouvelle-Orléans (fra 1723)
|styreform=KoloniDel av Ny-Frankrike
|statsoverhode= Generalguvernør
|kirke= ingen
|valuta= Livre
|areal= 
|befolkningsår=
|befolkning= 
|eksistens= 1682 - 17621802 1804
|plassering= LouisianeFrançaise01.png
}}Fransk Louisiana (fransk: La Louisiane, La Louisiane française), eller kun Louisiana''', var et administrativt område i den franske kolonien Ny-Frankrike. Dagens delstat Louisiana har navn etter den historiske regionen, men det utgjør bare en liten del av det opprinnelige franske området, som strakk seg helt nord til De store sjøer og omfattet hele Mississippibekkenet.

Det var under fransk kontroll fra 1682 til 1762, og 1802 (formelt) til 1803. Området fikk sitt navn etter kong Ludvig XIV (fransk: Louis'') av den franske oppdageren René-Robert Cavelier, Sieur de La Salle. 

Den franske utforskningen av området begynte under Ludvig XIV, men ble lite utviklet på grunn av mangel på personell og penger. Etter det franske nederlaget i syvårskrigen, måtte Frankrike ved  Paristraktaten i 1763 gi fra seg de østlige delene av området til de seirende engelskmennene, og den vestlige delen til Spania, som en kompensasjon for det spanske tapet av Spansk Florida.

Den første franske republikk fikk tilbake kontrollen av det vestlige området gjennom den hemmelige San Ildefonso-traktaten i 1800. Men som en følge av de økonomiske vanskelighetene Frankrike hadde i Europa, besluttet Napoléon Bonaparte å selge området til USA gjennom det såkalte Louisiana-kjøpet i 1803, og dette avsluttet den franske tilstedeværelsen i området.

Referanser

Eksterne lenker 
Museum of the State of Louisiana
Fort Rosalie, Mississippi
New France: 1524-1763
History of New Orleans

Nord-Amerikas historie
Tidligere franske kolonier
Stater og territorier etablert i 1682
Stater og territorier opphørt i 1804
Byggmax

Byggmax er en byggevarehandel som startet i 1993 i Sverige av Magnus Agervald. I 2007 kom Byggmax til Norge og 2008 til Finland. Kjeden består av 130 butikker i Sverige, 45 butikker i Norge og 9 i Finland. Byggmax har egne fabrikker i Norden, Europa og Asia. I 2009 lanserte Byggmax netthandel for å utvide sitt salg og 2010 lanserte Byggmax bestillingsvarer for å utvide sitt sortiment.

Kilder 
 http://www.byggmax.com/no-no/byggmax/om-byggmax/bakgrunn 
 https://web.archive.org/web/20121026025359/http://epi.byggmax.com/sv/Finansiell-information/

Eksterne lenker 
 Byggmax i Norge 

Svenske selskaper
Norske byggevarekjeder
Selskaper etablert i 1993
1993 i Sverige
Coloradopartiet

Coloradopartiet, egentlig Asociación Nacional Republicana (ANR), men mest kjent under navnet Partido Colorado, er et politisk parti i Paraguay. Det ble grunnlagt den 11. september 1887 av Bernardino Caballero.

Coloradopartiet styrte landet i periodene 1887-1904 og 1946-2008. Fra 1947 til 1962 var partiet det eneste tillatte partiet i Paraguay og utgjorde, sammen med militæret, grunnlaget for Stroessner-regimet. 

I presidentvalget i april 2008, tapte partiets presidentkandidat Blanca Ovelar kampen mot Fernando Lugo. Dermed ble et 62 år langt hegemoni brutt, noe som var verdensrekord (to år lengre enn Kinas kommunistiske parti).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Paraguays historie
Politiske partier i Paraguay
Konservative partier
Etableringer i 1887
1880-årene i Paraguay
Harry Ahlberg

Harry Ahlberg (født 18. april 1920 på Tavastgatan 38 på Södermalm i Stockholm, død september 2014) er en svensk forfatter, som i mange år var bosatt i København.

Ahlberg skildrer først og fremst miljøer Stockholm og København i sine verk. Allerede i sin debut, novellesamlingen Söndag med hög hatt på (1944), viser han noe av sin profil som skildrer av rotløs ungdom. Han blir presentert av forlaget på bokens omslag som «påvirket av den amerikanske hardkokte skolen».

Etter først å ha vært metallarbeider hos Atlas Diesel i Nacka tilbrakte Ahlberg andre verdenskrig for en stor del som innkalt i beredskapen, han skrev derfor også flere beretninger ut fra soldatens perspektiv. Han var også pioner når det gjaldt å skildre idrettsmiljøer, som i Falkens bana (1953) og Svarte riddaren (1955). Romanen Bogseraren går ut (1995) utgjorde femte delen av familiekrøniken Gotlänningarna som ble innledet i 1970.

Han er ikke oversatt til norsk.

Bibliografi 
 Söndag med hög hatt på, noveller, Geber, Stockholm, 1944
 Kostym för maskeraden, roman, Geber, Stockholm, 1948
 Orm på vägen, noveller, Geber, Stockholm, 1950
 Falkens bana, roman, Geber, Stockholm, 1953
 Små gröna hjärtan, berettelser, Almqvist & Wiksell/Geber, Stockholm, 1954
 Svarte riddaren, roman, Almqvist & Wiksell/Geber, Stockholm, 1955
 Ett äventyr i grönt, roman, Rabén & Sjögren/Vi, Stockholm, 1957
 Vägen till Sydhavnen, en Köpenhamnsbok Harry Ahlberg ; med tegninger av Mats Nilsson, Rabén & Sjögren/Vi, Stockholm, 1958
 Huset skall rivas, noveller, Tiden, Stockholm, 1967
 Vargar och rävar, roman, Tiden, Stockholm, 1969
 Gotlänningarna : en släktkrönika, Tiden, Stockholm, 1970
 Kungen kör förbi, roman, Tiden, Stockholm, 1970
 Teresa och männen, Tiden, Stockholm, 1972
 Den galne europén, reportasje, svarte humoresker, dagboksblad, Tiden, Stockholm, 1975
 På bondkärran, Tiden, Stockholm, 1977
 Arbetets ära, arbetets villkor, prosastykker, Tiden, Stockholm, 1979
 Legenden som aldrig slutar : en skönlitterär dokumentation av ett rättsfall, Tiden, Stockholm, 1981
 Navarras lejon, roman, Tiden, Stockholm, 1983
 En bogserare kommer i hamn, roman, Tiden, Stockholm, 1986
 Boken och bron : författarliv, Författares bokmaskin, Stockholm, 1990
 Södra magasinet, 1991/1992, I detta skånska rum, dikt, noveller, essayr, (red. Ann-Charlotte Alverfors och Harry Ahlberg, omslag och teckningar, Åke Arenhill) Skånes författarsällskap, Lund, 1992
 Bogseraren går ut, roman, Tiden, Stockholm, 1995
 Kristi rosor : en kärleksroman, Privatförlaget, Köpenhamn, 2001
 Regementets ära eller en ung författares vedermödor : en självbiografisk berättelse, Privatförlaget, Köpenhamn, 2002
 Falkens bana, roman, Privatförlaget, 2008

Priser og utmerkelser (utvalg) 
 Boklotteriets stipendiater 1950
 Boklotteriets stipendiater 1949

Referanser

Kilder 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000.

Eksterne lenker 
 Harry Ahlberg i Libris

Svenske romanforfattere
Svenske novellister
Personer fra Stockholm
Ahmed Al-Hatmi

Ahmed Al-Hatmi (født 27. november 1984 i Rustaq, al-Batinah) er en profesjonell sportsskytter (hagle) fra Oman, og representerer hjemlandet. Han deltok under Sommer-OL 2012 i grenen skyting og øvelsen dobbel-trap hvor han tok en 19.-plass.

Han var også landets flaggbærer ved åpningsseremonien for Sommer-OL 2012.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 Profil på London2012.com
 Profil på BBC Sport Olympics 2012
 Profil på Sports.Yahoo.com

Omanske skyttere
Deltakere for Oman under Sommer-OL 2012
Skyttere under Sommer-OL 2012
Personer etter føde- eller oppvekststed i Oman
Fødsler i 1984
Saleem al-Nasri

Saleem al-Nasri (født 1977 i Alabla) er en profesjonell sportsskytter (hagle) fra Oman, og representerer hjemlandet. Han deltok under Sommer-OL 2004 i grenen skyting og øvelsen dobbel-trap hvor han tok en 21.-plass.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil på Sports.Yahoo.com

Omanske skyttere
Deltakere for Oman under Sommer-OL 2004
Skyttere under Sommer-OL 2004
Personer etter føde- eller oppvekststed i Oman
Fødsler i 1977