Luigi Amat di San Filippo e Sorso

Luigi Amat di San Filippo e Sorso (født 20. juni 1796 i Sinnai på Sardinia i kongedømmet Sardinia, død 30. mars 1878 i Roma) var kardinal i den katolske kirke. Hans tjeneste som kardinal varte i 40 år og 315 dager fra mai 1837 til sin død i 1878.

Liv og virke

Bakgrunn  
Luigi Amat di San Filippo e Sorso stammet fra en gammel adelig katalansk-sardinsk slekt (hans adelstitler var arveknekt og nobile, nobile av markgrevene av San Filippo, nobile av baronene av Sorso og som dette å tiltale som Don Luigi), som femte barn av Giovanni, markgreve av San Filippo, og hans hustru Eugenia, baronesse av Sorso. Han fikk hele sin tidlige utdannelse av Sardinia, noe som er uvanlig for noen som på den tid skulle stige til ledende stillinger i den romerske kurie.

Han studerte ved universitetet i Cagliari mellom 1815 og 1818 og tok den juridiske doktorgrad. Deretter studerte han ved det pavelige akademiet for geistlige adelige i Roma og ved universitetet La Sapienza, hvor han tok doktorgrad i rettene (sivil og kanonisk rett) i 1826.

Prest, biskop
Han ble presteviet 24. desember 1826. Den 9. april 1827, altså under et halvt år etter prestevielsen, ble han titulær erkebiskop av Nicæa, Palestina. Han ble konsekrert 22. april av kardinal Giuseppe Spina, og ble dessuten utnevnt til nuntius i kongeriket De to Sicilier den 24. april samme år, og til nuntius i Spania 13. november 1832. I 1835 ble han utvist fra Spania da Spania brøt de diplomatiske forbindelsene med Den hellige stol.

Kardinal
Den 19. mai 1837 ble han utnevnt til kardinalprest og mottok den røde kardinalhatten 22. mai, og ble tildelt Santa Maria in Via som tittelkirke. Han virket senere bl.a. som pavelig legat i Ravenna og i Bologna før han ble forfremmet til kardinalbiskop av Palestrina. Som dekanus for kardinalskollegiet fikk han dessuten bispedømmet Ostia og Velletri den 12. mars 1877.

Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX. Han var camerlengo for kardinalskollegiet i 1853 og 1854. Han var også med på første Vatikankonsil (1869-1870). I 1876 hadde han i en alder av åtti år blitt den lengsttjenende av de da levende kardinaler. Som dekanus ledet han konklavet 1878 som valgte Leo XIII. Han døde bare litt over en måned etter dette konklavet.

Han ble først bisatt på det romerske gravfeltet Campo Verano. Senere ble hans ben overført til San Lorenzo in Damaso og bisatt der.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Kardinal Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
 Kardinal Luigi Amat di San Filippo e Sorso (1796-1878) *1827

Referanser

Eksterne lenker
 The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske katolske biskoper
Italienske kardinaler
Pavelige diplomater
Pavelige nuntier
Ambassadører til De to Sicilier
Ambassadører til Spania
Personer fra Storbyområdet Cagliari
Deltakere på Første Vatikankonsil
Linjen Rebiba