alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Eliteserien i volleyball for kvinner 2019/20

Mizunoligaen 2019–20 er det øverste nivået i volleyball i Norge for kvinner sesongen 2019-20. 

Ligaen består av 8 lag som spiller en grunnserie og deretter et sluttspill.  blir satt inn som lag nummer 9 i serien. De deltar kun i grunnserien og spiller kun hjemmekamper mot alle lag. Før sluttspillet begynner trekkes TVN fra tabellen og lagene justeres deretter.

Grunnserien startet 5. oktober 2019 og avsluttes 1. mars 2020. Sluttspillet avsluttes med sluttspillfinale 18. og 19. april 2020.

Sluttspillet  

De to første lagene fra grunnserien går direkte til semifinale. Lagene 3-6 fra grunnserien spiller kvartfinale. Alle lagene møter hverandre. De 2 beste lagene går til semifinale. Resultatene fra kvartfinalene avgjør sluttplassering for lag som ikke går videre til semifinalene. Høyest plassert lag i grunnserien av taperne av semifinalene, vinner bronsemedaljen.

Poengsystemet
 3 poeng ved seier med settsifrene 3–0 eller 3–1
 2 poeng ved seier 3–2
 1 poeng ved tap 2–3
 0 poeng ved tap 1–3 eller 0–3.

Tabellen for grunnserien

Toppscorerliste og årets lag blir klart etter sesongslutt.

Se også 
 Eliteserien i volleyball for menn 2019/20

Referanser 

Eliteserien i volleyball for kvinner
Sport i Norge i 2019
Sport i Norge i 2020
Volleyball i 2019
Volleyball i 2020
Indira Liseth

Indira Milena Hopsdahl Liseth (født 15. juni 1986 i Barranquilla) er en colombianskfødt norsk paralangrennsløper, som konkurrerer i klassen for sittende utøvere. Hun ble adoptert til Norge da hun var seks år gammel, hun bor i Bergen, og representerer Fana IL.

Bakgrunn 
Liseth ble født i Barraquilla i Colombia, og ble født med ryggmargsbrokk, som gir lammelser fra livet og ned. Hun er mest rammet på venstre side. Til daglig bruker hun krykker og rullestol, og hun konkurrerer med rullestol. Hun har tidligere også drevet med bl.a. rullestoltennis, paraishockey, styrkeløft.

Idrettskarriere 
Under Norgescupen i paralangrenn 2018/19 fikk hun tre tredjeplasser, og endte med det på tredjeplass i klassen for sittende utøvere, bak Birgit Skarstein og Isabell Valen.

Hun er tatt ut til å delta i Verdenscupen i paralangrenn 2019/20.

Referanser

Eksterne lenker 
 Profil hos Norges skiforbund

Norske handikappidrettsutøvere
Norske langrennsløpere
Nordmenn av colombiansk opphav
Fødsler i 1986
IAI Searcher

Forpost (russisk: Форпост) eller IAI Searcher (hebraisk: מרומית Meyromit - "Marsh tern", eller offisielt i Israel  חוגלה Hugla - "Alectoris") er en rekognoseringsdrone som ble utviklet i Israel på 1980-tallet

Forpost er drevet av en  stempelmotor. Den nye designen har funksjoner, oppdatert avionikk og sensorsystemer med større utholdenhet så vel som økt redundans for økt overlevelsesevne. Forpost er i dag i bruk av Russland, India, Sør-Korea, Sri Lanka, Singapore, , Thailand og Tyrkia.

 Mannskap: Ingen
 Kapasitet: 68 kg (150 lb) nyttelast
 Lengde: 5,85 m (19 ft 2)
 Vingespenn: 8,54 m (28 ft 0)
 Høyde: 1,25 m (4 ft 1)
 Brutto vekt: 500 kg (1,100 lb)
 Motor: 1 × Limbach L 550, 35 kW (47 hp)

Ytelse

 Toppfart: 200 km/h (125 mph)
 Maks flytid: 18 timer
 Maks flyhøyde: 6 100 m (20 000 ft)

Bevæpning
Normalt er IAI Searcher ubevæpnet, men en russisk versjon har bevæpning.

Referanser 

Enmotors skyvefly
Droner
Liste over statsledere i 1858



Europa

Nord-Amerika

Sør-Amerika

Oseania

Eksterne lenker
 Current Rulers ABC 
 Herskere
 CIDOB Foundation

1858
Det grønne skiftet

Det grønne skiftet, grønt skifte eller grønn omstilling, er endring av økonomien i retning av høyere ressursproduktivitet og lavere klimagassutslipp. Etter at begrepet ble populært i miljøpolitisk debatt omkring 2015 ble det utvidet til å betegne nærmest enhver forandring av noe i mer miljøvennlig retning. Begrepet har ingen presis definisjon, og brukes av både politikere, næringsinteresser og aktivister som et retorisk virkemiddel for å fremstille tiltak en ønsker å innføre som del av en ustoppelig, vedvarende endringsprosess, og således mer fremtidsrettet enn alternativene.

Ofte omtaler det elektrifisering av energikilder som tidligere har vært avhengig av fossilt brensel.

Begrepet brukes ofte i sammenheng med andre grønnfargemetaforer, som «grønne skatter» (skatter som skal vri forbruk vekk fra klimautslipp) eller «grønn teknologi» (teknologi som skal gi lavere klimagassutslipp).

Ordet ble først benyttet av Anders Bjartnes i en twitter-melding i 2012. Ble kåret til årets ord av Språkrådet i 2015. 

Som del av EUs grønne vekststrategi («green deal») utarbeides det en konkretisering, som kalles «taksonomien» av hvilke investeringer som skal regnes «grønne» og hvilke som ikke skal regnskapsføres som «grønne».

Referanser

Litteratur   
 Anders Bjartnes Det grønne skiftet - Stans Norges veddemål mot klimapolitikken Frekk forlag 2015 ISBN 9788293097235

Eksterne lenker  
 Grønt skifte: Temaside  Statistisk sentralbyrås temaside relatert til hvorvidt det foregår et "grønt skifte"

Klima
Nyord fra 2010-årene
Politiske slagord
Lygelater

Lygelater er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende 
Middelsstore (ca. 25-30 millimeter), noe brede, rødbrune smellere, pronotum sider ofte lysere. Oversiden er fint hårete. Fasettøynene er velutviklede. Antennene er noe lengre enn hode + thorax. Pronotum er noe lengre enn bredt, rundet, kraftig punktert, med små, noen ganger utydelige lysorganer ved bakhjørnene, som er spisst uttrukne. Dekkvingene har fine punktstriper. Denne slekten har også små lysorganer på bakkroppen.

Larvene er slanke, litt flate, glatte med en voksaktige overflate og nokså lange hår på sidene, gulaktige på farge bortsett fra hodet som er mørkt. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis 
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Larvene i denne slekten er trolig rovdyr. Disse artene har lysorganer og kan lyse i mørket.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra det sørlige Mexico i nord til Bolivia i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien smellere, Elateroidea
 Familien smellere, Elateridae
 Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857 
 Stammen Pyrophorini Candéze, 1859
 Slekten Lygelater Costa, 1975
 Lygelater bifossulatus (Candèze, 1865)
 Lygelater fulgidus (Germar, 1841)
 Lygelater ignitus (Fabricius, 1787)
 Lygelater indicus (Herbst, 1783)
 Lygelater piceus (Schwarz, 1902)
 Lygelater succinum Costa, 1980
 Lygelater torridus Costa, 1980

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilder av Lygelater ignitus
 

Smellere
Biller formelt beskrevet i 1975
Opselater

Opselater er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende 
Middelsstore (15-32 millimeter), avlange, brunrøde til mørkbrune smellere. Oversiden er fint hårete. Fasettøynene er velutviklede. Antennene er noe lengre enn hode + thorax, sagtakkede. Pronotum er noe lengre enn bredt, rundet, kraftig punktert, med små, noen ganger utydelige lysorganer ved bakhjørnene, som er spisst uttrukne. Dekkvingene har fine punktstriper. Denne slekten har også små lysorganer på bakkroppen.

Larvene er slanke, litt flate, glatte med en voksaktige overflate og nokså lange hår på sidene, gulaktige på farge bortsett fra hodet som er mørkt. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis 
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Larvene i denne slekten er trolig rovdyr. Disse artene har lysorganer og kan lyse i mørket.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, fra Panama i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien smellere, Elateroidea
 Familien smellere, Elateridae
 Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857 
 Stammen Pyrophorini Candéze, 1859
 Slekten Opselater Costa, 1975
 Opselater costae Rosa, 2004
 Opselater hebes (Germar, 1841)
 Opselater helvolus (Germar, 1841)
 Opselater lucens (Illiger, 1807)
 Opselater melanurus (Candèze, 1863)
 Opselater pyrophanus (Illiger, 1807)
 Opselater quadraticollis (Blanchard, 1843)
 Opselater succinus Costa, 1980

Referanser

Eksterne lenker 
 

Smellere
Biller formelt beskrevet i 1975
Pyrearinus

Pyrearinus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende 
Små til middelsstore (7-26 millimeter), slanke, brune til svarte smellere, pronotum kan være gult på sidene. Oversiden er fint hårete. Antennene er korte og sagtakkede. Pronotum er omtrent så langt som bredt, rundet, kraftig punktert, med lysorganer ved bakhjørnene, so er spisst uttrukne. Dekkvingene har tydelige punktstriper. Denne slekten har også små lysorganer på bakkroppen.

Larvene er slanke, litt flate, glatte med en voksaktige overflate og nokså lange hår på sidene, gulaktige på farge bortsett fra hodet som er mørkt. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis 
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Larvene i denne slekten er rovdyr. Disse artene har lysorganer og kan lyse i mørket.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Sør-Amerika, fra Colombia i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien smellere, Elateroidea
 Familien smellere, Elateridae
 Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857 
 Stammen Pyrophorini Candéze, 1859
 Slekten Pyrearinus Costa, 1975
 Pyrearinus acutus (Candèze, 1863)
 Pyrearinus adustus Costa, 1978
 Pyrearinus alvarengai (Cobos, 1959)
 Pyrearinus amplicollis (Candèze, 1863)
 Pyrearinus baliolus Costa, 1978
 Pyrearinus basalis (Schwarz, 1902)
 Pyrearinus brevicollis (Eschscholtz, 1829)
 Pyrearinus brunneus Costa, 1978
 Pyrearinus candelarius (Germar, 1841)
 Pyrearinus candens (Germar, 1841)
 Pyrearinus castaneus Costa, 1978
 Pyrearinus cereus Costa, 1978
 Pyrearinus cinerarius (Germar, 1841)
 Pyrearinus cinnameus Costa, 1978
 Pyrearinus coctilis Costa, 1978
 Pyrearinus commissator (Germar, 1841)
 Pyrearinus depressicollis (Blanchard, 1843)
 Pyrearinus ferrugineus Costa, 1978
 Pyrearinus flatus Costa, 1978
 Pyrearinus fragilis Costa, 1978
 Pyrearinus fulgurans (Candèze, 1865)
 Pyrearinus fulvescens Costa, 1978
 Pyrearinus fulvus Costa, 1978
 Pyrearinus gibbicollis (Blanchard, 1843)
 Pyrearinus janus (Herbst, 1806)
 Pyrearinus lampadion (Illiger, 1807)
 Pyrearinus lampyris (Candèze, 1863)
 Pyrearinus latus Costa, 1978
 Pyrearinus lineatus (Candèze, 1863)
 Pyrearinus lucernulus (Illiger, 1807)
 Pyrearinus lucidulus (Illiger, 1807)
 Pyrearinus lucificus (Germar, 1841)
 Pyrearinus luscinus Costa, 1978
 Pyrearinus micatus Costa, 1978
 Pyrearinus nictitans (Illiger, 1807)
 Pyrearinus nyctolampis (Germar, 1841)
 Pyrearinus nyctophilus (Germar, 1841)
 Pyrearinus pumilus (Candèze, 1863)
 Pyrearinus pusillus Costa, 1978
 Pyrearinus retrospiciens (Illiger, 1807)
 Pyrearinus ruscus Costa, 1978
 Pyrearinus scintillula (Candèze, 1881)
 Pyrearinus termitilluminans Costa, 1982
 Pyrearinus vesculus Costa, 1978
 Pyrearinus vescus Costa, 1978
 Pyrearinus vitticollis (Germar, 1841)

Referanser

Eksterne lenker 

 

Smellere
Biller formelt beskrevet i 1975
Fulgeochlizus

Fulgeochlizus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende 
Middelsstore, slanke, brunlige smellere. Oversiden er fint hårete. Antennene er korte og sagtakkede. Pronotum er omtrent så langt som bredt, rundet, kraftig punktert, med store lysorganer ved bakhjørnene, som er spisst uttrukne. Dekkvingene har tydelige punktstriper. Denne slekten har også små lysorganer på bakkroppen.

Larvene er slanke, litt flate, glatte med en voksaktige overflate og nokså lange hår på sidene, gulaktige på farge bortsett fra hodet som er mørkt. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis 
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Larvene i denne slekten er rovdyr. Disse artene har lysorganer og kan lyse i mørket.

Utbredelse 
Artene er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Brasil, Bolivia, Paraguay og Argentina).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien smellere, Elateroidea
 Familien smellere, Elateridae
 Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857 
 Stammen Pyrophorini Candéze, 1859
 Slekten Fulgeochlizus Costa, 1975
 Fulgeochlizus bruchi (Candèze, 1897)
 Fulgeochlizus germari (Candèze, 1863)
 Fulgeochlizus noctivagus Costa, 1991
 Fulgeochlizus pullatus Costa, 1991

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilde av Fulgeochlizus germari
 

Smellere
Biller formelt beskrevet i 1975
Crepicardus

Crepicardus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende 
Nokså store (gjerne 30-35 millimeter), avlange, halvblankt brunlige smellere. Antennene er trådformede og nokså korte. Pornotum er rundet, litt bredere enn langt, bakhjøenene lite uttrukne. Dekkvingene har tydelige punktstriper.

Levevis 
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien smellere, Elateroidea
 Familien smellere, Elateridae
 Underfamilien tannsmellere (Agrypninae) Dendrometrinae eller Agrypninae
 Stammen Crepidomenini eller Pyrophorini
 Slekten Crepicardus Dejean, 1833
 Crepicardus candezei-gruppen
 Crepicardus candezei (Fairmaire, 1880)
 Crepicardus niger (Candèze, 1895)
 Crepicardus puncticollis Fleutiaux, 1929
 Crepicardus raffrayi (Fairmaire, 1884)
 Crepicardus klugii-gruppen
 Crepicardus cribricollis Fleutiaux, 1929
 Crepicardus klugii (Laporte, 1838)
 Crepicardus madagascariensis Fleutiaux, 1929
 Crepidocardus trisulcatus-gruppen
 Crepicardus mocquerysi Fleutiaux, 1929
 Crepicardus trisulcatus (Candèze, 1893)
 Crepicardus dogueti Piguet, 2018 
 Crepicardus filia (Brancsik) (usikker status)
 Crepicardus fleutiauxi Girard, 1975

Referanser

Kilder 
 Andrew A. Calder (2008) The Madagascan click‐beetle genus Crepicardus (Elateridae) and its relationship to the Pyrophorinae. Systematic Entomology 6(4):355 - 372.

Eksterne lenker 
 Bilde av typeeksemplar av Crepicardus dogueti
 

Smellere
Biller formelt beskrevet i 1833
Madagaskars insekter
Elatichrosis

Elatichrosis er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende 
Middelstore (gjerne 30-35 millimeter), avlange, blankt brunlige eller rødlige smellere. Antennene er sagtakkede og nokså lange. Pornotum er trapesformet, noe lengre enn bredt, bakhjøenene spisst uttrukne. Dekkvingene har tydelige punktstriper.

Levevis 
Smellernes larver lever i jorda eller i død ved. Hva de spiser kan variere – noen arter synes å være hovedsakelig planteetere, og enkelte kan være brysomme skadedyr, andre er rovdyr. Mange arter bruker flere år på larveutviklingen. De voksne billene flyr godt og treffes ofte flygende, på blomster eller i vegetasjonen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den østlige delen av Australia, fra Tasmania i sør til det nordlige Queensland i nord.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien smellere, Elateroidea
 Familien smellere, Elateridae
 Underfamilien tannsmellere, Dendrometrinae 
 Stammen Ctenicerini 
 Slekten Elatichrosiss Hyslop, 1921
 Elatichrosis adusta Neboiss, 1960
 Elatichrosis aeneola (Candèze, 1865)
 Elatichrosis angusticollis (Blackburn, 1900)
 Elatichrosis barbata (Candèze, 1865)
 Elatichrosis bifoveolata (Schwarz, 1902)
 Elatichrosis brevicollis (Broun, 1881)
 Elatichrosis bullarta Neboiss, 1960
 Elatichrosis caledonica (Schwarz, 1903)
 Elatichrosis castanea (Broun, 1881)
 Elatichrosis certa (Broun, 1881)
 Elatichrosis clivalis Neboiss, 1960
 Elatichrosis dirana Neboiss, 1960
 Elatichrosis dubitans Broun, 1912
 Elatichrosis elongata (Sharp, 1877)
 Elatichrosis exarata (Candèze, 1863)
 Elatichrosis eximia (Broun, 1893)
 Elatichrosis fulvipes (Broun, 1881)
 Elatichrosis gananga Neboiss, 1960
 Elatichrosis impressa (Broun, 1893)
 Elatichrosis kituga Neboiss, 1960
 Elatichrosis lansbergei (Candèze, 1882)
 Elatichrosis livens (Broun, 1881)
 Elatichrosis polita (Sharp, 1877)
 Elatichrosis sequestris Neboiss, 1960
 Elatichrosis setigera (Broun, 1881)
 Elatichrosis trisulcatus (Erichson, 1842)
 Elatichrosis valida (Broun, 1881)
 Elatichrosis vrydaghi Neboiss, 1960
 Elatichrosis wilsoni Neboiss, 1960

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Elatichrosis 
 

Smellere
Biller formelt beskrevet i 1921
Australias insekter
Stenocrepidius

Stenocrepidius er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, gjerne rødlige smellere. Antennene er tynne og trådformede. Pronotum er bredere enn langt, rundet, bakhjørnene rett trukket ut bakover. Dekkvingene har tydelige punktstriper.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra den neotropiske økosonen.

Systematisk inndeling 
 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien smellere, Elateroidea
 Familien smellere, Elateridae
 Underfamilien storsmellere, Elaterinae Leach, 1815
 Stammen Ampedini Gistel, 1856
 Understammen Dicrepidiina Candéze, 1859 
 Slekten Stenocrepidius Schwarz, 1902
 Stenocrepidius angustus (Schwarz, 1900)
 Stenocrepidius elongatus (Schwarz, 1900)
 Stenocrepidius estebanus Fleutiaux, 1891
 Stenocrepidius rubripennis (Schwarz, 1900)
 Stenocrepidius simoni Fleutiaux, 1891

Eksterne lenker 

 

Smellere
Biller formelt beskrevet i 1902
Aeolosomus

Aeolosomus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende 
En nokså liten (4-5 millimeter), litt flat, blank, gulbrun smeller med mørke tegninger på pronotum og dekkvinger. Antennene er tynne. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider, bakhjørnene litt tilbaketrukne. Dekkvingene har fine punktstriper.

Larvene er sylindriske, glatte med en voksaktige overflate og spredte hår, gjerne rød- eller gulaktige. Hodet er noe flatt med fremoverstrakte kjever. Det bakerste leddet har vanligvis et par kraftige utvekster av varierende form. Beina er ganske korte.

Levevis 
Larvene lever i jorda.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Sentral-Asia og det østlige Europa vestover til Ungarn

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien smellere, Elateroidea
 Familien smellere, Elateridae
 Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857
 Stammen Oophorini Gistel, 1856
 Slekten Aeolosomus Dolin, 1982
 Aeolosomus rossii (Germar, 1844)

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 Bilder av arten
 

Smellere
Biller formelt beskrevet i 1844
HEPA-filter

HEPA-filter (en forkortelse for high efficiency particulate air, alternativt high-efficiency particulate absorbing eller high-efficiency particulate arrestance) er et «absoluttfilter», som det også kalles der HEPA utgjør en effektivitetsstandard for luftfilter.

Beskrivelse
Begrepet HEPA benyttes når man ønsker å beskrive et filter, og filteret kalles da for et HEPA-filter. På folkemunne er dette en type filter som ofte er et mekanisk papirbasert filter.  HEPA kan imidlertid brukes om alle typer filtre som tilfredsstiller rensekravene som er angitt. HEPA kommer i flere klasser, med forskjellige krav til rensing av luft. Slike høyeffektive partikkelfiltere for luft er vanlige i støvsugere og luftrensere.

HEPA-filter kan filtrere bort i det  minste 99,97% av de luftbårne partikler som har en størrelse av 0,3 mikrometer (µm) i diameter. Partikler av denne størrelse er de mest vanskelige å filtrere, partiklar som er større eller mindre filtreres bort i enda høyere grad.

Kvaliteter 
Det finnes to varianter av filteret, en variant som lar seg vaske, og en som ikke lar seg vaske. Spesifikasjonen som benyttes i Den europeiske union: European Standard EN 1822-1: 2009, definerer flere klasser av HEPA-filter ved at de klarer å holde tilbake til en gitt mest penetrerende partikkelstørrelse (MPPS):

Historie 
Det opprinnelige HEPA-filteret ble tegnet på 1940-tallet og ble benyttet av Manhattan Project for å forhindre spredning av luftbårne radioaktive partikler. Det ble kommersialisert pår 1950-tallet, og det opprinnelige uttrykket ble et registrert varemerke og en allmen betegnelse for høyeffektive filter.

Referanser 

Filtrering
Smittevern
Liv Mette Gulbrandsen

Liv Mette Gulbrandsen er professor i sosialfag ved Oslomet – storbyuniversitetet, hvor hun blant annet er prosjektleder for INTERACT (Interprofessional Interaction with Children and Youth) og underviser ved masterstudiene i sosialfag.

Vitenskapelige publikasjoner 
Et utvalg vitenskapelige publikasjoner:

 Gulbrandsen, Liv Mette (2019). Veier "framover": Forhandlinger og meningsskaping blant jenter og gutter i en skolesammenheng. Jansen, Anne; Andenæs, Agnes (Red.). Hverdagsliv, barndom og oppvekst. Teoretiske posisjoner og metodiske grep. kapittel 3. s. 57-78. Universitetsforlaget.
 Ulvik, Oddbjørg Skjær; Gulbrandsen, Liv Mette (2019). Barn og barndom i velferdsstaten. Analysestrategier i forskning og profesjonell praksis. Aamodt, Hilde Anette; Dahl, Espen; Gubrium, Erika; Haldar, Marit; Hermansen, Åsmund (Red.). Sosialt arbeid og sosialpolitikk i samhandling. Kapittel 7. s. 161-182. Fagbokforlaget.
 Greve, Anne; Garnier, Pascale; Ulvik, Oddbjørg Skjær; Øien, Ingvil; Chantseva, Victoria; Fallang, Bjørg; Gulbrandsen, Liv Mette; Rayna, Sylvie (2019). Food practices and risk constructions in Norwegian and French kindergartens. European Early Childhood Education Research Journal. Vol. 27.
 Aadnanes, Margrete; Gulbrandsen, Liv Mette (2017). Young people and young adults’ experiences with child abuse and maltreatment: Meaning making, conceptualizations, and dealing with violence. Qualitative Social Work. Vol. 17.
 Fallang, Bjørg; Øien, Ingvil; Østensjø, Sigrid; Gulbrandsen, Liv Mette (2017). Micro-processes in social and learning activities at school generate exclusions for children with disabilities. Scandinavian Journal of Disability Research. Vol. 19.
 Ulvik, Oddbjørg Skjær; Gulbrandsen, Liv Mette (2015). Exploring children's everyday life: An examination of professional practices. Nordic Psychology. Vol. 67.
 Gulbrandsen, Liv Mette; Fallang, Bjørg; Ulvik, Oddbjørg Skjær (2014). Barns deltakelse og profesjonell praksis: fra oppskrifter til utforskende spørsmål. Gulbrandsen, Liv Mette (Red.). Barns deltakelse i hverdagsliv og profesjonell praksis - en utforskende tilnærming. Kap. 9. s. 203-211. Universitetsforlaget.
 Gulbrandsen, Liv Mette; Øien, Ingvil; Opsahl, Kari (2014). Utforskende framgangsmåter i forskning og profesjonell praksis. Gulbrandsen, Liv Mette (Red.). Barns deltakelse i hverdagsliv og profesjonell praksis - en utforskende tilnærming. Kap. 4. s. 75-99. Universitetsforlaget.
 Gulbrandsen, Liv Mette; Seim, Sissel; Østensjø, Sigrid (2014). Teoretiske perspektiver og begreper. Gulbrandsen, Liv Mette (Red.). Barns deltakelse i hverdagsliv og profesjonell praksis - en utforskende tilnærming. Kap. 2. s. 37-55. Universitetsforlaget.
 Gulbrandsen, Liv Mette; Østensjø, Sigrid; Seim, Sissel (2014). Barn og profesjonsutøvere: et samarbeidsprosjekt. Gulbrandsen, Liv Mette (Red.). Barns deltakelse i hverdagsliv og profesjonell praksis - en utforskende tilnærming. Kap. 1. s. 20-36. Universitetsforlaget.

Referanser 

Professorer ved Oslomet – storbyuniversitetet
Norske sosialfagprofessorer