Glitter (filmmusikk)

Glitter er filmmusikken til 2001-filmen med samme navn, og det åttende studioalbumet til Mariah Carey, utgitt 11. september 2001 av Virgin Records. Det var en musikalsk avgang fra noen av Careys tidligere utgivelser, med fokus på å gjenskape 80-tallets disco-epoke. Filmen er satt i 1983. Ved å sample flere eldre melodier og sanger, skapte Carey Glitter som et album som ville hjelpe seerne å koble seg til filmen. Sangeren samarbeidet med Jimmy Jam og Terry Lewis og DJ Clue, som co-produserte albumet.

Musikalsk ble Glitter strukturert for å være et retro-påvirket album, og ha et mer dansorientert album. På flere sanger noterte kritikere, at albumet hadde mer seksuelle tekster enn hennes tidligere utgivelser. Glitter presenterte flere andre musikalske gjester som Eric Benét, Ludacris, Busta Rhymes, Fabolous og Ja Rule.

Både albumet og den tilhørende filmen ble møtt med generelt negative anmeldelser fra kritikere. Man følte det mislyktes i å prøve å fange 80-talls stemmningen, og det var for mange gjesteopptredener. Universalt sett ble Glitter sett på som en kommersiell flopp, noe som førte til at Virgin Records slettet Careys $ 100 millioner kontrakt. Men det debuterte som nummer sju på US Billboard 200. Det var Careys laveste første ukes salg til da, i hennes karriere. Internasjonalt kom den på topp ti i mange land, men toppet listen i Japan. Den ble en suksess i Japan. Glitter ble Careys minst suksessfulle album på den tiden, og solgte to millioner eksemplarer verden over.
Flere singler ble utgitt, men oppnådde svake plasseringer på hitlisten. "Loverboy» var den ledende singelen fra albumet. Virgin satte ned prisen på singelen, for å øke salget. Det hjalp for å få sangen som på nummer to på US Billboard Hot 100.

17 år etter utgivelsen begynte Glitter å tiltrekke oppmerksomhet fra fansen, og har utviklet seg til å bli en kultfenomen.

Bakgrunn 
Etter utgivelsen av Careys album Butterfly i 1997 begynte hun å jobbe med et filmprosjekt med tittelen  All That Glitters.  Men Columbia Records og Carey jobbet også med album #1´s som ble utgitt til Thanksgiving-sesongen i november 1998. Carey satte filmprosjektetet på vent, og hennes #1´s ble utgitt i november 1998. Carey satte prosjektet på vent igjen for å spille inn albumet Rainbow (1999). Etter at albumet hadde blitt gitt ut, ønsket Carey å fullføre filmprosjektet. Men nå hadde Carey og hennes daværende ektemann Tommy Mottola, sjefen for hennes plateselskap Columbia, hverken et godt arbeidsforhold eller et personlig forhold. Mottola ønsket Carey ut av selskapet, og Carey ønsket å forlate. Men hun skyldte fortsatt Columbia ett album, for å oppfylle kontrakten sin. Virgin Records gikk inn, og tilbød seg å betale Columbia 20 millioner dollar for å la Carey gå ut av kontrakten tidlig, slik at de kunne signere henne for en $ 100 millioner avtale.

Carey signerte med Virgin, og hadde som mål å fullføre filmprosjektet. Som en del av henneskontrakt, ble Carey gitt full kreativ kontroll. Hun valgte å ta opp et album delvis blandet med 1980-talls disco, og andre lignende sjangere for å gå med på filmens tema. Da utgivelsesdatoen nærmet seg, ble filmen og albumtittelen endret fra All That Glitters til Glitter. I begynnelsen av 2001 endte Careys forhold til sangeren Luis Miguel, mens hun var opptatt med å spille inn filmen Glitter, og albumet. På grunn av presset vedrørende samlivsbrudd, spille inn ny plate og spille inn en film, begynte Carey å få et nervøst sammenbrudd. Hun begynte å legge ut en rekke merkelige meldinger på hennes offisielle nettside, og viste oppsiktsvekkende oppførsel på flere kampanjer.

Musikk og tekst 
Musikalsk var Glitter vesentlig forskjellig fra alt Carey, noensinne hadde skrevet eller innspilt. Innflytelsen var fra 1980-tallet. Filmen tok utgangspunkt i 1983, derfor lå lydsporet på å gjenskape denne stemningen. Derimot inneholdt den vanlige ballader, som Carey var kjent for.

I et intervju med MTV News beskrev Carey albumets innhold, samt dets innflytelser:

"Det er sanger som definitivt kommer til å ta folk tilbake og få dem til å si, "Å, den sangen fra 80-tallet - jeg elsket den da jeg vokste opp!". Eller folk som aldri har hørt sangene før, kan si: "Dette er kult." Når du ser filmen, kommer du til å se opptempo sanger, og sanger som er remakes, men som ville ha hørtes ut som på 80-tallet, men dette albumet er måten jeg ville lage musikken nå, og balladene kan stå på egen hånd som sanger fra et Mariah Carey-album."

Loverboy sample 

Gjennom 2000 hadde Carey allerede skrevet ferdig Glitter, og i løpet av denne perioden utviklet hun konseptet for "Loverboy". Opprinnelig hadde Carey samplet sangen til 1978 Yellow Magic Orchestra sangen, "Firecracker", ved hjelp av en interpolering av den gjennom koret og introduksjonen. I en tidlig fase til Glitter ble den opprinnelige versjonen av «Loverboy", fortsatt fremhevet. Carey hadde avsluttet sin kontrakt med Columbia Records, og Jennifer Lopez hadde nettopp fått kontrakt av Tommy Mottola rundt på samme tid. På den tiden hadde man begynt å spille inn hennes andre album, J.Lo (2001). Ifølge produsenten Irv Gotti visste Mottola om Careys bruk av "Firecracker» -samplen, og forsøkte å få Lopez bruke den samme prøven for henne. På den tiden var Carey blitt informert om dette, som hun tok ille opp. Når folkene bak "Firecracker" ble spurt, innrømmet de at Carey hadde lisensiert bruk av samplen først, og Lopez hadde signert det over en måned senere, under Mottolas inngripen. Til slutt var Carey ikke i stand til å bruke den opprinnelige prøven, da Lopezs album skulle bli utgitt langt tidligere enn Glitter. Hun endret senere sammensetningen av "Loverboy", og innlemmet en ny sample, "Candy" av Cameo."Firecracker" -prøven ble til slutt brukt av Lopez på sangen "I'm Real».

Utmattelse 
Den 26. juli 2001 ble hun innlagt på sykehus, og uttalte at årsaken var "ekstrem utmattelse", og en "fysisk og psykisk sammenbrudd".  Nettsteder og TV begynte å rapportere hvordan Carey truet med å begå selvmord ved å kutte håndleddene kvelden før. Og at Patricia, Careys mor, raskt ba om hjelp.  Carey forble innlagt på sykehus, og var under behandling i to uker, fulgt av et utvidet fravær fra publikum.

I Norge 
I Norge ble albumet kritikkerrost i norsk presse. Verdens Gang ga den terningkast 6.  Albumet hadde begrenset suksess blant publikum, men hadde 1 uke på VG-lista, hvor den ble #11.

Referanser

Eksterne lenker  
 

Musikkalbum fra 2001