alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Miguel Ydígoras Fuentes

Miguel Ydígoras Fuentes (født 1895 i Retalhuleu, død 1982 i Guatemala by) var statssjef og president i Guatemala fra 2. mars 1958 til 31. mars 1963. 

Han tok makten i landet etter drapet på oberst Carlos Castillo Armas som tidligere hadde sittet med makten i landet. På grunn av hans autokratiske styre og hans sterke bånd til USA, ledet en gruppe yngre offiserer et opprør mot myndighetene i 1960. Selv om opprøret ble slått kraftig ned på med en gang det begynte, gikk de overlevende offiserene i dekning i utlandet og de var med på grunnleggelsen av den revolusjonære bevegelsen Movimiento Revolucionario 13 Noviembre, noe som markerte starten på en 36 år lang geriljakrig mot myndighetene i Guatemala.

Han var kommandant for det guatemalanske militæret under borgerkrigen i Guatemala. General Ydígoras Fuentes ble til slutt styrtet i et statskupp som var blitt ledet av hans egen forsvarsminister, oberst Enrique Peralta Azurdia, som førte til at den sivile presidenten Juan José Arévalo ble president i det kommende presidentvalget.

Referanser 

Guatemalanske presidenter
Personer fra departementet Retalhuleu
IOK-medlemmer
Linger Songs

Linger Songs er et musikkalbum med Johnny Hide, utgitt i 2005. Dette er hans første plateutgivelse.

Sporliste

 «Please Tell Him I've Tried»
 «Have You Seen Him Lately»
 «I Don't Say Much»
 «One Draught More»
 «To Make It Through the Night»
 «It Could Have Been Anyone»
 «Pull Away»
 «He Doesn't Know»
 «Some Facts of Life (We Could Easily...)»
 «Linger Song»

Eksterne lenker 

Debutalbum fra 2005
Johnny Hide-album
An Honest Try

An Honest Try er et musikkalbum med Johnny Hide, utgitt den 22. mars 2010.

Sporliste

 «A Disturbance In the Air»
 «Clever Monkey (At the Zoo)»
 «It Wasn't Me»
 «Stop»
 «I Lose, I Win Again»
 «Goodnight to Me»
 «Heaven Can Wait»
 «I Am Defeat, I Am Your God»
 «An Honest Try»
 «Oh Well, I'll Never Learn»

Eksterne lenker 

Musikkalbum fra 2010
Johnny Hide-album
Luis Augusto Turcios Lima

Luis Augusto Turcios Lima (født 23. november 1941, død 2. oktober 1966) var en offiser fra Guatemala og var en av lederne for gerilja-opprørernes væpnede styrker (FAR). 

Luis Turcios gikk inn i det guatemalanske militæret og forble der i nesten 15 år, før han ble uteksaminert som fenrik. Han har mottatt commando-trening det amerikanske Fort Benning, i delstaten Georgia. Han deltok i det militære opprører som begynte den 13. november 1960 mot daværende president Miguel Ydígoras, etter endt militærtjeneste i Petén. Han var kommandant for gerilja-organisasjonen Unidad Revolucionaria Nacional Guatemalteca under borgerkrigen i Guatemala som begynte på 1960-tallet.

Han døde i 1966 i en bilulykke i sin egen Austin Mini Cooper, da en bombe som var plassert inni bilen hans eksploderte.

Referanser 

Guatemalanske politikere
Fødsler i 1941
Dødsfall i 1966
Tom Larsen

Tom Larsen (født 22. april 1972 i Oslo) er en norsk terrengsyklist og tidligere landslagsrytter.

Meritter 

1999
2.-plass Birkebeinerrittet
2000
10.-plass verdensmesterskap rundbane 2000
3.-plass Birkebeinerrittet 2000

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske terrengsyklister
Deltakere for Norge under Sommer-OL 2000
Syklister under Sommer-OL 2000
Fødsler i 1972
Margit Vea

Margit Vea (født 9. juni 1966 i Haugesund) er en norsk lærer, forfatter og blogger. Vea er opprinnelig fra Skudeneshavn, men er oppvokst i Tanzania og Madagaskar, og er utdannet lærer innen ernæring, helse og miljøfag.

Vea holder kurs og foredrag om ernæring, og har utgitt fire bøker. Boken Mat for barn vant kategorien Best Children and Family Cookbook ved Gourmand World Cookbook Awards 2007.

I 2019 gikk Vea i en kronikk ut mot den vitenskapelige konsensus om vaksinasjon, hun hevdet blant annet at småbarn døde som følge av vaksiner, men at dette ble holdt skjult av myndighetene. Hun støttet seg til uttalelser om vaksinesikkerhet fra Christopher Exley, Christopher A. Shaw og Yehuda Shoenfeld. Året etter markerte hun standpunkt mot koronavaksine, i strid med vitenskaplige råd.

Vea advarer mot mot kunstige søtningsstoffer i lettbrus, og hevder i motsetning til forskere og helsemyndigheter at disse er helseskadelige. I desember 2020 var hun en av initiativtakerne til organisasjonen Metabolsk Helse.

Bibliografi 
 Vea, Margit: Hjemmelaget spedbarnsmat, 1999
 Vea, Margit: Lettlaget barnemat – fra 6 mndr til 3 år, 2002
 Vea, Margit og Lise Galaasen: Mat for barn, 2007
 Vea, Margit: Kjøkkenpatruljen, 2010
 Vea, Margit: Fiskeretter for hele familien, 2013
 Vea, Margit: Barnas egen kokebok, 2014

Referanser

Eksterne lenker 
 Margit Vea  - Cappelen Damm.

Norske forfattere
Norske vaksinemotstandere
Personer fra Karmøy kommune
Lars Roede

Lars Roede (født 6. april 1944) er en norsk museumsmann og arkitekt, og tidligere leder for Oslo bymuseum. Roede har arbeidet med bygningsarv og -vern i store deler av sitt yrkesliv, både ved Norsk Folkemuseum og som bestyrer ved Oslo bymuseum på Frogner hovedgård. Lars Roede er også en mye brukt byhistoriker i Oslo, og guide ved byvandringer gjennom en årrekke.

Bakgrunn og virke 
Roede gikk ut av Norges tekniske høyskole som arkitekt i 1969, med en eksamensavhandling om Hornemansgården i Trondheim. Deretter var han i to år vitenskapelig assistent samme sted. Han tok doktorgrad med oppgaven Byen bytter byggeskikk – Christiania 1624-1814 i november 2001. 

Roede startet som nestleder hos Byantikvaren i Oslo i 1972, og ble daglig leder i Fortidsminneforeningen i 1977. Deretter hadde han stilling som førsteantikvar hos Riksantikvaren fra 1979 og førstekonservator på Norsk Folkemuseum 1983-1995.

Etter en periode som forskningssjef ved NIKU gikk Roede inn i sju års forsknings- og konservatorarbeid ved Norsk Folkemuseum, og hvorpå han i 2002 ble tilsatt som direktør for Oslo Bymusem.

Lars Roede har hatt en rekke verv innen norsk artitektur, bygningsvern og museumsvirksomhet, og har sittet i styrene ved Norsk Folkemuseum, NINA-NIKU, Jødisk Museum, og i Norske arkitekters landsforbund (NAL).

I 2010 utgav Roede heftet To gårder – to brødre, som handler om brødrene Bernt Anker og Peder Anker, som eide henholdsvis Frogner hovedgård og Bogstad gård.

Roede utga i november 2012 en større praktbok om Frogner hovedgård og dens mennesker. Ifølge forlagets omtale er boken «en livfull beretning om gården, bygningene og eierne gjennom 400 år. Vi møter rikfolk som Bernt og Mathia Anker, industripioneren Benjamin Wegner, og de siste private eierne som fikk presidentbesøk fra USA.»

I 2016 fikk Lars Roede æresprisen Bypatrioten, som deles ut av Oslo Byes Vel, for sitt formidlingsarbeid. I 2019 ble han tildelt Urnesmedaljen, Fortidsminneforeningens høyeste utmerkelse, for sin innsats innen kulturminnevernet i Norge.

Bibliografi 
  Byen bytter byggeskikk – Christiania 1624–1814],   doktorgradsavhandling, AHO, 2001. 
 [http://www.trykksakdesign.no/pdf/bokerOgHefter/To%20garder%20Bogstad.pdf To gårder – to brødre. Mye om Frogner og litt om Bogstad, Bogstad Stiftelse, 2010. ISBN 978-82-92865-03-3
 Frogner hovedgård – bondegård, herskapsgård, byens gård, Pax Forlag, 2012. ISBN 8253034962, 400 sider
 Historisk atlas over Oslo – Gamle kart forteller, Pax Forlag, 2016. ISBN 978-82-530-3864-3, 321 sider
 Myten om murbyen – Christiania 1624–1814'', Pax Forlag, 2021. ISBN 978-82-530-4221-3, 254 sider

Referanser

Eksterne lenker 

 «Lars Roede», fra Pax forlag
 «Lars Roede - Wikipedia 15 år», foredrag på Litteraturhuset i Oslo, video på Youtube

Norske arkitekter
Norske museumsfolk
Alumni fra NTNU
Fødsler i 1944
Michael Francis Atiyah

Michael Francis Atiyah (født 22. april 1929 i Hampstead i London, død 11. januar 2019) var en britisk matematiker som spesialiserte seg innen geometri. Hans senere forskning fikk en viss betydning for kvantefeltteorien, i og med hans funn vedrørende instantoner og monopoler.

Liv og virke

Bakgrunn
Michael Francis Atiyahs mor var skotte og hans far opprinnelig libaneser. Faren Edward Atiyah (1903–1964) var forfatter og til tider sekretær for Den Arabiske Liga i London. Moren var Jean Levens. Michael Francis hadde én søster og to brødre, en av dem ble jusprofessoren Patrick Atiyah (1931–2018).

Han gikk på skole i Khartoum frem til 1941, men om somrene var familien for det meste i England. Deretter flyttet familien til Libanon. Men Michael ble ganske raskt etter sendt til Victoria School i Kairo.

Da faren flyttet til England i 1945 begynte Michael på Manchester Grammar School. Deretter fortsatte han på Universitetet i Cambridges Trinity College.

Karriere
Michael Francis Atiyah ble master of Trinity College i Cambridge (1990–1997), chancellor for University of Leicester (1995–2005) og president for Royal Society of Edinburgh (2005–2008).

Sammen med Isadore Singer oppdaget han Atiyah-Singers indeksteorem som i sin tur førte til arbeider innen representasjonsteori. I 2004 vant Atiyah og Singer Abelprisen.

Sammen med Friedrich Hirzebruch grunnla han den topologiske K-teorien, et delområde innen algebraisk topologi.

Atiyah var også den drivende kraft bak Isaac Newton Institute for Mathematical Sciences.

Utmerkelser, heder
På 1990-tallet var han ordførende for Royal Society. Han mottok The Royal Medal i 1968, De Morgan-medaljen i  1980 og Copleymedaljen i 1988. I perioden 1974-1976 var han ordførerende for London Mathematical Society og har dessuten vært ordførende for Pugwash Conferences on Science and World Affairs. Han fikk æresprofessorat frea Universitetet i Edinburgh og ble også medlem av Kungliga Vetenskapsakademien og av American Academy of Arts and Sciences.

I 1983 ble han adlet.

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi

Britiske matematikere
Topologer
Vinnere av Abelprisen
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Presidenter i Royal Society
Medlemmer av United States National Academy of Sciences
Medlemmer av American Academy of Arts and Sciences
Medlemmer av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer fra Kairo
Personer fra Khartoum
Personer fra London
Mottakere av Copleymedaljen
Order of Merit
Matematikere på 1900-tallet
Matematikere på 2000-tallet
Svartdalstunnelen

Svartdalstunnelen er den østligste delen av Operatunnelen, en motorveitunnel på en arm av  under Ekeberg og Simensbråten. Den binder sammen resten av E6 i øst med delen Ekebergtunnelen i vest. Tunnelen er  meter lang og åpnet for trafikk i august 2000, og trafikk­mengden er i underkant av 20 000 kjøretøyer. Den har en rampe fra Ryen mot Lodalsbruene (133 m) og en i motsatt retning (156 m). Den 20. september 2010 ble den en del av den nye Operatunnelen.

Referanser

Eksterne lenker
 Ekeberganlegget/Svartdalstunnelen
 E6, Svartdalstunnelen

Veitunneler i Oslo
Tunneler på E6 (Norge)
2000 i Norge
Tunneler åpnet i 2000
Veier i bydel Gamle Oslo
Veier i bydel Nordstrand
Miles in the Sky (album)

Miles in the Sky er et studioalbum innspilt i januar og mai 1968 av Miles Davis quintet. Albumet var det første albumet fra Miles Davis som brukte elektrisk piano og elektrisk gitar, det første steget mot hans «elektriske periode».

Selv om albumet ble lansert rett etter innspilling så kom selve innspillingene fra forskjellige stadier i Miles Davis utvikling fra akustisk jazz til elektrisk-jazz/jazz-fusion. «Paraphernalia» inkluderer George Benson på elektrisk gitar, dog i en mer konservativ stil enn Circle in the Round som kom ut sent på 1970-tallet. «Black Comedy» og «Country Son» er Davis sine siste studioinnspillinger i akustisk kvintett-format. «Stuff», med sin bassgitar og Fender Rhodes piano er en forløper til Miles Davis sitt første album i sin elektriske periode, Filles de Kilimanjaro.

Sporliste
Original LP-sporliste

Side en
«Stuff» (M. Davis) – 16:58
«Paraphernalia» (W. Shorter) – 12:36

Side to
«Black Comedy» (T. Williams) – 7:25
«Country Son» (M. Davis) – 13:49

Relansering på CD i 1998 har et fjerde og femte spor med alternative versjoner av «Black Comedy» og «Country Son»:
«Black Comedy» (alternativ versjon) (T. Williams) – 6:26
«Country Son» (alternativ versjon) (M. Davis) – 14:38

Musikere
Miles Davis – Trompet
Wayne Shorter – Tenorsaksofon
Herbie Hancock – Piano (Elektrisk piano på "Stuff")
George Benson – (Elektrisk gitar on "Paraphernalia")
Ron Carter – Dobbel bass (elektrisk bassgitar på "Stuff")
Tony Williams – Trommer

Eksterne lenker   
 

Miles Davis-album
Musikkalbum fra 1969
Nefertiti (album)

Nefertiti er et studioalbum av Miles Davis, utgitt i 1968 av Columbia Records. Albumet ble spilt inn 7. juni, 22. juni og 19. julli 1967 i Columbia Records' 30th Street Studio. Albumet var Davis sitt siste album med bare akustiske instrumenter. Herbie Hancock og Wayne Shorter komponerte melodiene til hele albumet. Albumet nådde 8.-plass på Billboards «Top Jazz Albums»-liste i 1968. Nefertiti ble utgitt på nytt i 1998 av Columbia og Legacy Records.

Musikk
Nefertiti er det fjerde albumet med Miles Davis' andre klassiske kvintett. Nefertiti er best kjent for sitt uvanlige tittelspor, hvor hornseksjonen repeterer den samme melodien utallige ganger uten noe soloinnslag mens rytmeseksjonen improviserer i bakgrunnen og dermed reverserer den tradisjonelle rollen til rytmeseksjonen.

Perioden etter Nefertitis utgivelse skulle bli preget av mer eksperimentell jazz med mye preg på elektriske instrumenter.

Sporliste
Alle sanger ble skrevet av Wayne Shorter unntatt hvor annet er notert.

Side en
«Nefertiti» – 7:52
«Fall» – 6:39
«Hand Jive» (Williams) – 8:54

Side to
«Madness» (Hancock) – 7:31
«Riot» (Hancock) – 3:04
«Pinocchio» – 5:08

Nylanseringen på CD i 1998 inkluderte alternative versjoner av «Hand Jive» (to versjoner), «Madness» og «Pinocchio».

Plassering på musikklister
Billboard (Nord-Amerika) – Nefertiti
 1968: Top Jazz Albums – #8

Personell

Musikere
 Miles Davis – trompet
 Wayne Shorter – tenorsaksofon
 Herbie Hancock – piano
 Ron Carter – Kontrabass
 Tony Williams – Trommer

Andre medvirkende
 Teo Macero – producer
 Howard Roberts – producer
 Fred Plaut, Ray Moore – lydteknikere
 Rob Schwarz – Lydmikser

Referanser

Eksterne lenker   
 

Miles Davis-album
Musikkalbum fra 1968
Torstein Bertelsen

Torstein Inge Bertelsen (født 1. desember 1923 i Harstad, død 23. februar 2008) var en prisbelønt norsk øyelege.  Han var professor i medisin ved Universitetet i Bergen, og han stod sentralt i arbeidet med å få etablert Universitetet i Tromsø.

Etter examen artium i hjembyen, begynte Bertelsen sine studier ved Universitetet i Oslo i 1943, men blei som de andre Tysklandsstudentene arrestert og sendt til fangeleir i Tyskland der de var ut krigen. Etter krigen studerte han i Danmark og tok medisinsk embetseksamen ved Københavns Universitet i 1952. Her tok han også doktorgraden i 1958 (The premature synostosis of the cranial sutures). Spesialfeltet var øyesykdommer. I 1961 blei Bertelsen utnevnt til professor ved Universitetet i Bergen, ei stilling han hadde fram til pensjonering i 1993. Han var også overlege ved Haukeland sykehus, der han leda oppbygginga av øyeavdelinga. Han hadde flere sentrale verv ved disse institusjonene, bl.a dekan ved Det medisinske fakultet og leder for plankomiteen for nytt sykehusbygg.

I 1963 publiserte Tidsskrift for Den norske lægeforening Bertelsens artikkel «Hvor kommer lægene fra og hvor blir de av». Dette var en omfattende studie i sammenhengene mellom fødested, utdanningssted og arbeidssted. Konklusjonen var at dersom helsetilbudet i Nord-Norge skulle bedres, ville det være fornuftig å opprette et medisinsk fakultet i landsdelen. Bertelsen blei de kommende år en sentral forkjemper for etableringa av Universitetet i Tromsø (som blei vedtatt i Stortinget våren 1968). Han tok også initiativ til ordninga med en egen kvote for samisktalende studenter ved legestudiet.

Etter at han var gått av som professor, publiserte Bertelsen boka De skapte legemangelen, der han gav ei historisk oversikt over den politikken som var blitt fulgt av personer i helsepolitiske lederstillinger og ved Det medisinske fakultet i Oslo med mål å hindre at flere personer blei gitt mulighet til å utdanne seg til leger. Per Kleppe, tidligere finansminister, omtalte denne boka i sine memoarer (Meninger og minner fra et politisk liv, 2003, side 139): «På 1990-tallet har professor Bertelsen dokumentert legeforeningens negative linje på denne tiden. Våre diskusjoner med representantene for Helsedirektoratet hørte til de vanskeligste i vårt arbeid. Det endte med at komiteen måtte skjære gjennom og legge seg på et klart høyere tall for medisinerstudenter enn det helsedirektøren gikk inn for.»

Premier 
 Ridder av 1. klasse St. Olavs Orden 1988
 æresmedlem i Norsk Oftalmologisk Forening
 Schiøtzmedaljen
 æresmedlem i den finske og den islandske øyelegeforening
 Æresmedlem i samisk legeforening 1984. 
 æresdoktor ved Universitetet i Tromsø 1993

Utgivelser

Referanser 

Norske leger
Oftalmologer
Norske medisinprofessorer
St. Olavs Orden
Professorer ved Universitetet i Bergen
Æresdoktorer ved Universitetet i Tromsø
Tysklandsstudentene
Personer fra Harstad kommune
Sorcerer (album)

Sorcerer er et jazzalbum med Miles Davis, utgitt i 1967. Albumet ble innspilt i løpet av mai 1967, med unntak for «Nothing Like You» som ble spilt in i 1962 med Bob Dorough som vokalist. Plateomslaget viser skuespilleren Cicely Tyson.

Sporliste
«Prince of Darkness» (W. Shorter)
«Pee Wee» (T. Williams)
«Masqualero» (W. Shorter)
«The Sorcerer» (H. Hancock)
«Limbo» (W. Shorter)
«Vonetta» (W. Shorter)
«Nothing Like You» (Bob Dorough) (opptak fra 1962)

En senere utgitt CD-utgave inkluderte en alternativ versjon av «Masqualero» og «Limbo».
«Masqualero» er den eneste sangen fra dette albumet som er blitt fremført live av Miles Davis, sist gang april 1970. Den siste versjonen av denne sangen er på konsertalbumet Black Beauty.

Musikere
  Miles Davis – trompet
  Wayne Shorter – tenorsaksofon
  Herbie Hancock – piano
  Ron Carter – kontrabass
  Tony Williams – trommer 
 
Spor 7, «Nothing Like You», hadde et annet oppsett:

  Miles Davis – trompet
  Frank Rehak – trombone
  Wayne Shorter – tenorsaksofon
  Paul Chambers – kontrabass
  Jimmy Cobb – trommer
  Willie Bobo (William Correa) – bongotrommer
  Bob Dorough – vokal

Eksterne lenker   
 

Miles Davis-album
Musikkalbum fra 1967
River Plate Aruba

Club Aruba River Plate, alminnelig omtalt som River Plate eller bare River, er en arubansk idrettsklubb som er mest kjent for sitt fotballag. Klubben ble stiftet 1. februar 1953, og holder til nord i hovedstaden Oranjestad. Klubbens navn kommer av Madiki, kjent som River Plate på engelsk, den store elven som renner langs ved byen.

Meritter

Ligamester: (2)
1993

1997

Spillerstall
Oppdatert 27. august 2017

Eksterne lenker
 
 Fanhjemmeside

Fotballag på Aruba
Fotballag etablert i 1953
Smørbrød

Et smørbrød er en brødskive med ulike typer pålegg. Den kan være påsmurt med smør eller margarin.

Smørbrød med pålegg er særlig vanlig i de nordiske landene, i Nederland, Latvia, Litauen og Estland, der de ofte spises til frokost, formiddagsmat eller andre måltider. Pålegget kan variere fra lite til mye, billig til dyrt, med eller uten pynt og tillegg. I Norge kan det for eksempel være ost, leverpostei, saltpølse, servelat, skinke, egg, kaviar, roastbeef, røykelaks, reker, syltetøy, sjokoladepålegg eller bananskiver. Danmarks smørrebrød, gjerne rugbrød med mye pålegg,  kom på andreplass da Danmarks nasjonalrett ble kåret i 2014.

Se også 
 Snitter, halve smørbrød
 Sandwich, dobbelt smørbrød
 Smörgåsbord, svensk koldtbord
 Matpakke
 Baguette

Referanser

Eksterne lenker 
 

Brødmat

de:Butterbrot
ka:ბუტერბროდი
nl:Boterham
nds-nl:Brukjen
uk:Канапка
vls:Stute
Olaf Klingenberg

Olaf Sverressøn Klingenberg (født 14. august 1886 i Strinda, død 24. august 1968 i Trondheim) var en norsk høyesterettsadvokat og politiker (H). Han var Trondheims varaordfører fra 1926 til 1928.

Han var sønn av overrettssakfører og ordfører Sverre Olafssøn Klingenberg og hustru Hilda Klingenberg. Blant hans søsken var høyesterettsadvokat, stortingsmann og statsråd Odd Klingenberg, gårdbruker, ingeniør og stortingsvaramann Sverre Klingenberg, og major og direktør Kaare Klingenberg. Klingenberg er en gammel embedsmannsslekt av dansk opphav.

Etter artium ved Trondheim katedralskole i 1905 og juridisk embedseksamen i 1910 ble Klingenberg fullmektig ved Gauldal sorenskriverembede, deretter ved Trondheim byfogdembede. I 1912 ble han fullmektig i advokatfirmaet som hans far hadde etablert sammen med Jacob Lindboe tilbake i 1870, og hvor Olafs bror, Odd, også var opptatt som kompanjong. Den andre fullmektigen i firmaet var Christian Blom, senere lagmann ved Frostating lagmannsrett. Ettersom Odd Klingenbergs politiske engasjement tok mye tid, måtte Olaf ta en desto større del av advokatvirksomheten. I 1922 fikk han møterett for Høyesterett og ble fast forsvarer. Klingenberg ble værende i advokatgjerningen frem til sin død i 1968. Så sent som etter fylte 80 år prosederte han – og vant – en sak i Høyesterett for firmaets gamle klient, Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab.

Klingenberg var juridisk konsulent og styremedlem for en rekke foretak. Han var styreformann i E.C. Dahls bryggeri fra 1947 til 1958, ordfører i representantskapet i Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab og tillitsmann i Trondhjems Sparebank. Fra 1926 til 1937 og fra 1945 til 1955 var han innvalgt i Trondheim bystyre; fra 1926 til 1928 som varaordfører. Han var formann i Trondheim Høyreforening fra 1930 til 1931. Han satt også i direksjonen for Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.

Olaf Klingenberg skrev artikler om strafferett og det liberale rettsstatsprinsipp i dagspresse og fagtidsskrifter.

Olaf Klingenberg giftet seg i 1913 med Hjørdis Bergland, datter av sogneprest Aslak Bergland i Borre. De hadde en sterk interesse for friluftslivet. De var barnløse, og da Hjørdis også døde i 1977, var det vesentligste av deres formue testamentert til Trondhjems Turistforening. Olaf og Hjørdis ble gravlagt i Klingenbergs familiegrav på Domkirkegården.

Referanser 

Norske høyesterettsadvokater
Lokalpolitikere i Trondheim
Høyre-politikere i Sør-Trøndelag
Medlemmer av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
Personer fra Trondheim kommune
Fødsler i 1886
Dødsfall i 1968
Operasjon Windmill

Operasjon Windmill (offisielt: United States Navy Second Antarctic Developments Project) var en amerikansk utforskning- og treningsekspedisjon til Antarktis i 1947–1948. Operasjonen var en oppfølger til Operasjon Highjump og ble ledet av kommandørkaptein Gerald L. Ketchum. Ekspedisjonens flaggskip var USS «Burton Island».

Se også 
Liste over antarktisekspedisjoner

Eksterne lenker 
 Operation Windmill south-pole.com

Antarktisekspedisjoner
U.S. Navy
Artikler i Antarktis-prosjektet
1940-årene i Antarktis
USA og Antarktis
Artikler i sjøfart-prosjektet
Spredning

Spredning er en fysisk prosess der banen til et objekt eller en stråle blir endret gjennom en vekselvirking med et eller flere andre objekt. Lys, lyd og partikler i fart er eksempel på noe som kan spres. En rekke ting kan føre til spredning, for eksempel andre partikler, bobler, dråper, celler i organismer eller ulik tetthet i mediet objektet eller strålen går gjennom.

Fysikk
Private Dancer (sang)

«Private Dancer» er en sang skrevet av Mark Knopfler som ble spilt inn og gitt ut på albumet Private Dancer med Tina Turner i 1984. Sangen ble gitt ut på singel i USA i 1984 og Storbritannia i 1985. Singelen kom på 4.-plass på R&B-lista, 5.-plass i Belgia, New Zealand, 7.-plass i Frankrike og Pop-lista, 8.-plass i Sveits, 20.-plass i Tyskland og 21.-plass i Australia og Nederland. Albumet ble nominert til en Grammy for Best Short From Music Video. Musikkvideoen ble regissert av Brian Grant.

Musikere

 Jeff Beck - gitar
 John Illsley - bassgitar
 Alan Clark - piano, hammondorgel og perkusjon
 Guy Fletcher - synthesizere
 Hal Lindes - rytmegitar
 Terry Williams - trommer
 Mel Collins - saksofon

Referanser

Tina Turner-sanger
Tina Turner-singler
Tina Turner-musikkvideoer
Sanger fra 1984
Singler fra 1984
Singler fra 1985
Mark Knopfler