Valseedderkopper

Valseedderkopper eller solifuger er en gruppe av edderkoppdyr. Disse er nattaktive rovdyr som særlig lever i varme, tørre områder. De kjennes særlig på de svære, sakseformede chelicerene.

Utseende 

Middelsstore til ganske store (opptil 70 mm), sylindriske, hårete, langbeinte edderkoppdyr. Deres mest påfallende trekk er chelicerene, som er utviklet til store, skarpe, fremoverrettede sakser. Chelicerene er vanligvis lengre enn forkroppen. De har bare ett par øyne som sitter nær hodets fremkant. Pedipalpene er lange og tynne, slik at det ser ut som om dyret har fem par bein. De holdes opp foran dyret som føleorganer, det samme gjør det første beinparet, som er ganske tynne. Beina er temmelig lange og slanke, med tallrike sansehår (trichobothrier). Bakkroppen er avlangt oval, tydelig ledd-delt. De har ikke noen form for halevedheng.

Levevis 
Valseedderkopper lever mest i varme og tørre områder. De er nattaktive rovdyr som tilbringer dagen i utgravde huler eller under steiner. De er raske løpere, dog ikke så raske som mytene (se nedenfor) vil ha det til. De har ikke giftkjertler, men de store og skarpe kjevene er likevel fryktinngytende våpen. De store artene bør behandles med respekt da de lett biter gjennom huden på et menneske og sårene dette gir lett kan bli infiserte.

Reproduksjon

En myteomspunnet gruppe 
Disse nattaktive dyrene med de store kjevene har blitt omspunnet med en rekke myter som ikke har noen rot i virkeligheten. Disse bygger dels på innfødte myter i områdene der de holder til, dels er de nykonstruksjoner. Det er riktig at valseedderkopper er raske løpere, men fullstendig feil at de kan oppnå hastigheter på 50 kilometer i timen eller mer over ørkensanden, eller at de gir fra seg skrikende lyder. En annen utbredt myte er at de har et bitt som virker bedøvende, og angriper sovende mennesker og dyr, bedøver dem og river ut kjøttstykker fra dem. Valseedderkopper har ikke noen form for gift. Deres vanlige byttedyr er insekter, det er ikke påvist at de angriper dyr som er større enn disse.

Systematisk inndeling / europeiske arter 

Inndelingen følger . 

 rekke Leddyr, Arthropoda
 underrekke Chelicerata
 klasse Edderkoppdyr, Arachnida – omfatter de landlevende cheliceratene
 underklasse Dromopoda
 gruppe Novogenuata
 gruppe Haplocnemata
 orden valseedderkopper, Solifugae Sundevall, 1833 (= Solpugida)
 familie Ammotrechidae
 familie Ceromidae
 familie Daesiidae – i Europa:
 Biton ehrenbergii Karsch, 1880
 Biton velox Simon, 1885
 Gluvia dorsalis (Latreille, 1817)
 Gluviella rhodiensis Di Caporiacco, 1948
 Gluviopsilla discolor (Kraepelin, 1899)
 Gluviopsis rufescens (Pocock, 1897)
 familie Eremobatidae
 familie Galeodidae – i Europa:
 Galeodes araneoides (Pallas, 1772)
 Galeodes elegans Roewer, 1934
 Galeodes graecus C.L. Koch, 1842
 Galeodes hellenicus Roewer, 1934
 Galeodes rhodicola Roewer, 1941
 Galeodes ruptor Roewer, 1934
 familie Gylippidae – i Europa:
 Gylippus cyprioticus Lawrence, 1953
 Gylippus syriacus (Simon, 1872)
 familie Hexisopodidae
 familie Karschiidae – i Europa:
 Barrussus furcichelis Roewer, 1928
 Eusimonia furcillata (Simon, 1872)
 Eusimonia nigrescens Kraepelin, 1899
 Eusimonia wunderlichi Pieper, 1977
 familie Melanoblossidae
 familie Mummuciidae
 familie Rhagodidae
 familie Solpugidae

Referanser

Kilder 
 Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr

Eksterne lenker 
 
 Tree of life Edderkoppdyr (engelskspråklig)

Edderkoppdyr
Edderkoppdyr formelt beskrevet i 1833
Dyr formelt beskrevet av Carl Jacob Sundevall