alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Rokk (fabeldyr)

En rokk, rukk, ruchch eller rukh (fra persisk رخ rokh), også kalt Fugl Rokk, er en kjempestor fabelfugl som er kjent fra arabiske eventyr.

Bakgrunn
Kjempefuglen Rokk er særlig kjent fra fortellingene om Sinbad sjøfareren i eventyrsamlinga Tusen og en natt. Fuglen var enorm. Den målte tusen favner mellom vingespissene og kunne leve i to tusen år. Den beskrives ellers som hvit  og sterk nok til å løfte og spise elefanter.
 
Opprinnelsen til fabelvesenet er ukjent, men det er mulig at sagnet opprinnelig omtalte en virkelig fugl som finnes omtalt av forfattere fra Midtøsten på 700-tallet. Så seint som på 1500-tallet skal en slik fugl ha blitt sett av en engelskmann på reise i Det indiske hav. Et annet opphav til fortellingene om kjempefuglen kan være den enorme Aephornys, elefantfuglen fra Madagaskar. Den er nå utryddet, men var over tre meter høy og kunne ikke fly. En tredje teori om bakgrunnen for sagnet om rokk-fuglen foreslår at fremmede folk som har sett struts og kan ha trodd det var kyllinger av en mye større fugl fordi strusen har et så spesielt utseende og ikke kan fly.

Legenden om Rokk, popularisert i den vestlige verden gjennom oversettelser av Tusen og en natt, var vidt spredt i Østen. I senere tider søkte man fuglens hjem i Madagaskar-regionen, hvor store grener fra rafiapalmen som ligner på fjær, har fått navnet Rokks fjær.

Se også 
 Fugl Dam, kjempefugl i norsk eventyr
 Fugl Grip
 Fugl Gam
 Fugl Føniks
 Ziz, kjempefugl i jødisk tradisjon
 Homa
 Simurgh
 Peng, kjempefugl i kinesisk mytologi

Eksterne lenker
 Thousand Nights and a Night – notes: Rukh

Fabelvesen

zh:鹏#西方的大鹏
Virkningsgrad

Virkningsgrad kaller vi en størrelse som beskriver effektiviteten til en energiomvandler.
Det er tre størrelser i spill: Tilført, avgitt og tapt effekt.

Virkningsgrad er per definisjon forholdet mellom avgitt effekt og tilført effekt. Virkningsgrad er et enhetsløst tall med en verdi mellom 0 og 1. Virkningsgraden skrives ofte i prosent; en virkningsgrad på 0,9 tilsvarer 90 %. Termodynamikkens 2. lov forbyr virkningsgrader lik eller over 1.
Virkningsgraden kan beskrives som

Siden energi er lik effekt ganger tid kan en betrakte energien i stedet for effekten i noen tilfeller.

For det aller meste kan virkningsgraden betraktes som en reell verdi. Tapene går over i varme og koster penger.

Eksempler:
Bensinmotor: Bensineffekt inn, Akseleffekt ut
Girkasse: Akseleffekt inn, hjuleffekt ut
Elektronisk strømforsyning: Lysnetteffekt inn, forbrukseffekt ut
Solceller: Soleffekt inn, elektrisk effekt ut
Vedovn: Vedens brennenergi inn, oppvarmingsenergi ut

Hvis en lar η være totalsystemet så har en for et totalsystem som består av K delsystemer i kjede

hvor hver ηk er virkningsgraden til et delsystem.

Eksempel - varmepumpe 
Virkningsgraden forteller her hvor mye av tilført energi en varmepumpe klarer å omforme til den energien den faktisk skal produsere. I dette tilfellet er hovedoppgaven å produsere varmeenergi.

Noe effekt vil her tapes til annen energi som lyd, vibrasjoner, motorvarme og lignende. 

Virkningsgraden kan ikke overstige 1 (100 prosent), og dersom 40 prosent av all effekt går til annen energi enn varmeeffekt, er varmepumpens virkningsgrad i dette tilfellet 60 prosent.

Referanser 

Fysikk
Energiomforming
Dimensjonsløse størrelser
Sylan

Sylan (Sylane, Sylene, svensk: Sylarna, sørsamisk: Bealjehkh) er et fjellområde i grensetraktene mellom Trøndelag og Jämtland. 
11. april 2008 ble Sylan vedtatt vernet som landskapsvernområde.

Sentralt i området ligger Sylmassivet med Storsylen (1762 moh.) som høyeste topp, Trøndelags høyeste punkt nord for Oppdal, samt Sør-Norges høyeste grensefjell. Det er flere turisthytter i området og Trondhjems Turistforening driver bl.a. Schulzhytta i Roltdalen, Storerikvollen og Nedalshytta ved Nesjøen. På svensk side finner man bl.a. Blåhammarens Fjällstation, Sylarnas Fjällstation og Fjällstuga Helags. Det er et godt utbygd rutenett for fjellvandrere som strekker seg fra Kvitfjellhytta (Nord-Trøndelag Turistforening) under Skarvan i nordvest til Bydalen i Jämtland øst. 

Essand/Nesjøen (66 km²) ligger ved Sylmassivet. 
Sylan kan være relativt værharde og det har forekommet flere dødsulykker. Den mest kjente var i januar 1719 da den svenske general Carl Gustaf Armfeldt mistet rundt 3000 karolinere (soldater) i en snøstorm.

Referanser

Eksterne lenker 
 Turforslag til Sylan på DNT og NRKs nettsted ut.no 

Jämtlands läns geografi
Landskap i Norge
Friluftsliv i Trøndelag
Trøndelags geografi
Fjell i Sverige
Den norske riksgrensen
Fjell over 1000 meter
Ole Marcus Mærøe

Ole Marcus Mærøe (født 31. august  1981) er en norsk politiker.

I 2007 var han leder av Rødt Tønsberg. Mærøe satt i AKPs sentralstyre fra 2004 til partiets nedleggelse i forbindelse med sammenglåingen med RV og dannelsen av Rødt i 2007, og var fra 2006 til 2007 faglig ansvarlig i AKPs sentralstyre sammen med Johan Petter Andresen. 

Mærøe jobbet fram til 2006 i Posten, og hadde en rekke verv i Vestfold og Telemark krets i Postkom. Han toppet RV-lista i Stokke kommune i 2003, og var vara for Rødt i Vestfold Fylkesting i perioden 2007-2011. Han var medlem av Rød Ungdoms landsstyre 2003-2006. 

Fra 2019 til 2021 var han leder av Rødt Vestfold, og medlem i Rødts landsstyre. Han var han Rødts førstekandidat til kommunestyret i Tønsberg 2019, og ble valgt inn som eneste representant.

Mærøe har også vært vokalist og gitarist i bandet «Marcus Thrane».

Referanser 

AKP-politikere
RV-politikere
Rødt-politikere i Vestfold
Pitbullterje

Pitbullterje er en norsk filmkomedie fra 2005 regissert av Arild Fröhlich. Hovedrollene spilles av Petrus A. Christensen og Jørgen Foss, mens sentrale biroller spilles av Atle Antonsen, Robert Lindahl Haug og Kristin Skogheim. Manus er basert på Endre Lund Eriksens bok Pitbull-Terje går amok (2002). Boka fikk Kulturdepartementets pris som beste skjønnlitterære bok for barn og ungdom i 2002.

Pitbullterje ble sett av 205 000 på kino i Norge.

Den ble belønnet med Amandaprisen for beste barne- og ungdomsfilm.

Den fikk terningkast fire av anmelderne i Aftenposten, Dagbladet, NRK, Adressa og VG, mens Dagsavisen og Stavanger Aftenblad gav tre.

Priser 
 2006 – Amandaprisen for beste barne- og ungdomsfilm
 2006 – Spesialpris i Montreal
 2006 – Sølvklump for beste norske kinofilm 2006
 2006 – Barnefilmprisen under filmdagene i Lübeck i Tyskland

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 2005
Norske filmer fra 2000-årene
Norske filmkomedier
Norske familiefilmer
Norskspråklige filmer
Amanda for beste barne- og ungdomsfilm
Amandaprisen 2006
Vinnere av Sølvklumpen
Norske julefilmer
Nordnorsk forfatterlag

Nordnorsk forfatterlag (Nnf) ble etablert på Kjerringøy i 1972, og er en nordnorsk litterær interesseorganisasjon som arbeider for å fremme og ivareta nordnorske forfattere, litteratur generelt, og nordnorsk litteratur spesielt. 

I første interrimstyre satt forfatter og dramatiker Magnar Mikkelsen (Finnmark), fylkesagronom og skribent Knut Moe (Nordland), journalist Asbjørn Dybwad (Troms), forfatteren Terje Nilssen og poeten Kjell Sandvik (begge Finnmark). Første årsmøte ble holdt i Bodø, senere årsmøter har vært holdt blant annet i Bleikvassli, på Kjerringøy, i Tromsø, Harstad, Narvik og Longyearbyen. I starten var Martin Nag, på vegne av Den norske forfatterforening kritisk til det han kalte «separatisme, med egen forening i nord». Nordnorsk forfatterlag er en interesseorganisasjon for medlemmer i Norge, men hovedvekt på de tre nordnorske fylkene. Nordnorsk forfatterlags frittalenhet gjorde at de i 1984 mottok Fritt Ord-prisen.

Noen av lagets 30 utgivelser
i 1973, antologien Nord-Norge i prosa og lyrikk
til 25-årsjubileet: antologien Circum Polaris, med bidrag fra femti av medlemmene
i anledning 35-årsjubileet i 2007 ble antologien Helt øverst bak havet utgitt på forlaget MargBOK (Tromsø).
til 40-årsjubileet i 2012, kom lagets første lydbok - antologien Noe som er inni noe supplere med antologi med samme tittel, høsten 2012.

Medlemskap i Nordnorsk forfatterlag gis til medlemmer av andre litterære organisasjoner, eller etter opptak på bakgrunn av innsendte tekster vurdert av Nnfs litterære råd. Tidligere kom driftsinntektene fra Nordnorsk Kulturråd, i dag finansieres laget av de tre nordnorske fylkeskommunene. Forfatterlaget har et styre på 5 medlemmer og 3 varamedlemmer, samt et litterært råd på 3 medlemmer og 1 varamedlem som velges på årsmøtet. 

Laget har kontor i Kirkegata 2 i Tromsø, og kontorleder i 40 % stilling. Styreleder fra 2017 er NRK-journalist og forfatter Sylvi Inez Liljegren. 

Inntil 2007 ga laget ut medlemsbladet og tidsskriftet Skarven. I 2017 ble det gitt ut et jubileums-Skarven i anledning 45-årsjubileet i laget. Nordnorsk forfatterlag er presentert på Facebook og har egen nettside.

Nordnorsk forfatterlags logo er tegnet av bildekunstner og forfatter Karl Erik Harr.

Referanser

Eksterne lenker 
 Nordnorsk forfatterlags nettsider

Norske forfatterforeninger
Nord-Norge
Kultur i Tromsø
1972 i Norge
Organisasjoner etablert i 1972
Mottakere av Fritt Ords Pris
Jacques Lacan

Jacques-Marie-Émile Lacan (født 13. april 1901, død 9. september 1981) var en fransk psykoanalytiker og psykiater. 

I likhet med de aller fleste psykoanalytikere er Lacan i sin tenkning svært påvirket av Sigmund Freud, psykoanalysens far. Men han har også beveget seg inn på mange andre fagområder. Lacan hadde påvirkning på mange franske intellektuelle på 1960- og 1970-tallet, særlig de tilknyttet poststrukturalisme. Han er idag fortsatt en viktig figur innen psykoanalysen og beslektede fagområder.

Lacans arbeider har blant annet hatt innflytelse på den franske poststrukturalismen, og derfra på postmodernismen.

Se også 
 Bevissthet
 Speilstadiet

Referanser 

Franske filosofer
Franske psykologer
Personer fra Paris
Richard Rorty

Richard McKay Rorty (født 4. oktober 1931 i New York, død 8. juni 2007 i Palo Alto) var en amerikansk filosof.

Referanser

Filosofer fra USA
Litteraturvitere fra USA
Personer fra New York City
Stig Berntsen

Stig Berntsen (født 20. mars 1975) er en faglig tillitsvalgt i Fagforbundet i Oslo. Han har vært hovedtillitsvalgt i Helseetaten og er nå (2021) nestleder i Fagforbundet Helse, Sosial og Velferd Oslo. 

Berntsen er tidligere nestleder i Arbeidernes Kommunistparti (AKP) 2004–2006. Han har også hatt en rekke verv på lavere nivå i partiet. Han har også vært kandidat for Rød Valgallianse i Porsgrunn og Telemark, og fungerte mot slutten av perioden 1995–1999 som RVs medlem i Telemark fylkesting etter at Marianne Tveitan, som hadde meldt seg ut av partiet før valget, også sluttet å møte.

I sin ungdom var Berntsen som medlem av Urædd en lovende junior innenfor langdistanseløp. I denne perioden vant han flere gateløp i Grenlands-distriktet, noe som gjorde ham til et kjent navn i avisene i distriktet, en status han opprettholdt så lenge han bodde i distriktet, dog etter hvert først og fremst som venstresideaktivist.

Berntsen kom i medienes søkelys i 2005 etter at han skal ha slått Demokratenes Vidar Kleppe i hodet med en plakat under et valgmøte i Oslo.

Lindebergsaken 

Berntsen ble i november 2011 anklaget for overgrep mot flere pasienter på Lindeberg Omsorgssenter, der han arbeidet som hjelpepleier og var tillitsvalgt. Han ble siktet av politiet, de etterforsket beskyldningene, og Berntsen ble midlertidig fratatt autorisasjonen som hjelpepleier. Det ble ganske snart klart at Sykehjemsetaten i denne saken ikke hadde fulgt egne rutiner for behandling av overgrepssaker. Politiet henla saken «etter bevisets stilling» i juni 2012. Dårlige rutiner og sen varsling var avgjørende for at politiet henla overgrepsanklagene på grunn av bevisets stilling.

Berntsen fikk etter dette tilbake autorisasjonen som hjelpepleier i november 2012, men ikke jobben på Lindeberg Omsorgssenter. 

Kommunerevisjonen gransket saken og kom i sin rapport med krass kritikk mot Oslo kommune. I Oslo bystyre mente flere politikere nå at Berntsen måtte få jobben tilbake, et standpunkt som fikk støtte fra FrPs Carl I. Hagen til Rødts Bjørnar Moxnes.

Fagforbundet tok, i juni 2013, ut stevning mot Oslo kommune med krav om at Berntsen skulle få jobben tilbake. I november samme år gjorde kommunen retrett. To runder med rettsmekling endte med forlik, der Berntsen både fikk jobben tilbake og ble tilkjent 410 000 kroner i erstatning for uteblitt lønn. 

Sommeren 2013 lanserte Rødt-politikeren Erling Folkvord boka Byråden mot hjelpepleieren om Lindebergsaken, og karakteriserte behandlingen av Berntsen som den groveste trakasseringssaken han hadde opplevd i Oslo kommune gjennom sine drøyt 20 år i bystyret.

Referanser

Eksterne lenker 
 «Denne saken er i ferd med å ødelegge alt for meg», osloby.no 7. juni 2013
 «Lengter tilbake til et vanlig liv», pd.no 22. juni 2013

AKP-politikere
RV-politikere
Norske langdistanseløpere
Fødsler i 1975
Audun Hetland

Audun Hetland (født 12. april 1920 i Bergen, død 8. januar 1998) var en norsk tegner, grafiker og bokillustratør. Han var særlig kjent for sine frodige karikaturer og muntre skisser av bergensk folkeliv og som avistegner i Bergens Tidende med virtuos strek og skarpøyd karakteriseringsevne.

Hetland utdannet seg ved BKHS fra 1935 til 1938. Han begynte å tegne i Bergens annonsebyrå i 1936. Fra 1940 ble han tegner i Bergens Aftenblad, fra 1945 frilanser som avistegner i Morgenavisen i Bergen, i Aftenposten fra 1948 og i Bergens Tidende fra 1953.  Han lagde også illustrasjoner til et stort antall bøker, blant annet Vi skal nok bite fra oss (1961), Over streken (1963), Grasrota og andre kjendisar (1974) og Kampen for tilværelsen (1982). Han bidro dessuten med bokillustrasjoner til bøker av Herbjørn Sørebø og Jon Leirfall. Han arbeidet også som maler.

Audun Hetland ble innkjøpt av blant annet Nasjonalgalleriet og Bergen Kunstmuseum. Mange av hans andre originalmalerier står i dag utstilt i Hetlandhallen ved Rekstensamlingene.

Referanser

Eksterne lenker 
 Hetland presentert i Galleri Hetland
 NRK Sogn og Fjordane om Hetland

Norske tegnere
Norske illustratører
Norske avistegnere
Personer fra Bergen kommune
Innlandsklima

Kontinentalklima eller innlandsklima er en type klima man vanligvis har i indre områder av store kontinenter på midlere bredder på den nordlige halvkule. Dette er klimagruppe D i Köppens klimaklassifisering. Klimaet har vintertemperaturer som er lave nok til at man kan ha lengre perioder med snø hvert år, og relativt lite nedbør som hovedsakelig kommer om sommeren, selv om østkystområder (hovedsakelig i Nord-Amerika) kan ha mer jevn nedbørsfordeling gjennom året. Bare få områder i Iran nær Tyrkia, og Sentral-Asia har mest nedbør om vinteren, som vanligvis smelter tidlig på våren og gir kortvarige flommer. 

Disse områdene har vanligvis skog eller sletter med høyt gress som vegetasjon, og inkluderer mange av de mest produktive jordbruksområdene i verden. Alle slike klima har minst tre måneder med middeltemperaturer over 10 ℃ og vintrene har minst en måned med middeltemperatur under −3 ℃. 

De fleste områdene tilhører fuktig kontinentalklima med kodene Dfa, Dwa (kalde og tørre vintre, lange varme somre) eller Dfb og Dwb (kalde vintre og lange, milde somre med enten nedbør jevnt fordelt gjennom året (DfB) eller tørre vintre (Dwb)). 

Kontinentalklima er preget av kalde luftmasser om vinteren og varme luftmasser om sommeren, som oppstår på grunn av høy sol og lange dager. Områder med kontinentalklima har man som regel enten langt fra hav, eller i kyststrøk der vinden vanligvis blåser fra land. Slike områder kan få ganske høye temperaturer om sommeren, ikke ulikt tropisk klima, men er ofte mye kaldere enn områder med andre klima på samme breddegrad om vinteren. 

Subarktisk klima (Dfc) har svært kalde, lange og tørre vintre, men med minst en måned over 10 ℃.

Eksempler
Midtvesten i USA
Sørlige områder av Canada
Deler av Kina
Det meste av Russland
Store deler av Den skandinaviske halvøy

Man finner ikke denne type klima på den sørlige halvkule fordi man ikke har de store landmassene her på midlere bredder. De sørligste delene av Afrika og Australia er påvirket av havområdene rundt, mens Sør-Amerika er for smalt til at kalde luftmasser kan bygge seg opp. Antarktis ligger selvsagt utenfor midlere bredder.

Klimasoner
HGH

Hagfors-Gebhardt-Hickstars, bedre kjent som HGH, er en duo bestående av Håkon Gebhardt (tidligere trommeslager i Motorpsycho) og Martin Hagfors (vokalist i Home Groan og tekstforfatter for band som The National Bank).

Bandet startet som en trio i 1999 med Lars Håvard Haugen (fra Hellbillies) som det tredje medlemmet og med HGH som forkortelsen for det opprinnelige navnet Hagfors-Gebhardt-Haugen. Haugen forsvant fra bandet etter det første albumet, men har etterpå deltatt på enkelte konserter og plateinnspillinger.

Bandet spiller musikk innen alternativ country / americana / bluegrass og kaller selv musikkstilen for trashgrass. Normalt er Hagfors vokalist og gitarist mens Gebhardt spiller banjo, men begge to spiller i tillegg en rekke mer eller mindre tradisjonelle country-instrumenter. Musikken og konsertene er dessuten preget av humor og sære fortellinger og er ofte bygget opp rundt bandets åndelige leder, den myteomspunnede skikkelsen Father Seb.

Diskografi 
Pignoise (Stickman Records, 2000)
Trash Grass & Love Songs (Stickman Records, 2001)
Seb's Hotel (Stickman Records, 2003)
Miracle Working Man (Stickman Records, 2004)
All the Men in Dresses (Norskamerikaner, 2007)

Eksterne lenker 
 
 

Norske countryband
Band etablert i 1999
Léon Jouhaux

Léon Jouhaux (født 1. juli 1879, død 28. april 1954) var en fransk fagforeningsmann.

Jouhaux ble tildelt Nobels fredspris i 1951 for sitt fredsarbeid og sin årelange kamp for arbeidernes rettigheter.

Referanser

Eksterne lenker 

Nobelprisvinnere (fred)
Personer fra Paris
Franske nobelprisvinnere
Fødsler i 1879
Dødsfall i 1954
Geirmund Brendesæter

Geirmund «Geddi» Brendesæter (født 22. mars 1970) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som trener 3.-divisjonslaget Bremnes. Brendesæter er kjent som Brann-spiller, der han spilte 336 kamper og scoret syv mål.

Karriere 
Brendesæter startet karrieren i Bremnes, og spilte én sesong for Stord. Han kom til Sportsklubben Brann foran 1991-sesongen som spiss, men ble etter hvert omskolert til høyreback. 

Etter 1996-sesongen ble han solgt videre til tyske Arminia Bielefeld. I desember 1996 skrev han under en kontrakt med varighet på halvannet år med den tyske Bundesliga-klubben, og ble klar for klubben fra nyttår av. Seriedebuten fikk han først etter nesten to måneder i klubben. Brendesæter fant seg aldri til rette i Bielefeld. Han spilte fire kamper fra start og ni som innbytter det halvåret han tilbragte i tysk fotball. Etter endt sesong vendte han tilbake til Brann på en kontrakt med fem og et halvt års varighet.

I 1993 ble han for første gang tatt ut til . Han spilte totalt fem landskamper.

I 2008 gikk Brendesæter inn som hovedtrener for Bremnes som da spilte i 4. divisjon. 5. mai 2022 ble det kjent at Brendesæter og trener Magnar Aaland hadde fått sparken fra klubben. Bremnes hadde rykket opp til 3. divisjon denne sesongen.

Karriereoversikt

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Bømlo kommune
Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Fotballspillere for SK Brann
Norske fotballspillere i Tyskland
Fotballspillere for DSC Arminia Bielefeld
Norske fotballtrenere
Cato den eldre

Marcus Porcius Cato (latin: M·PORCIVS·M·F·CATO; født 234 f.Kr., død 149 f.Kr.) var en romersk statsmann, ofte kalt «Censoren», Sapiens, Priscus, eller «den eldre» for å adskille ham fra «den yngre», som var hans oldebarn.

Bakgrunn
Han var av en gammel plebeierfamilie, som var kjent for noen militære embeter, men ikke kjent for høyere embeter i republikken. Han ble oppdratt i tråd med sine latinske forfedre, til landbruket, som han viet sin tid til når han ikke var i militæret. Men etter å ha blitt tiltrukket av en kunngjøring av L. Valerius Flaccus, reiste han til Roma, der han ble kvestor i 204 f.Kr., aedil i 199 f.Kr., og konsul i 195 f.Kr. med sin gamle patron.

Cato den eldre skal ha avsluttet alle sine taler i senatet med setningen Ceterum censeo Carthaginem esse delendam, «For øvrig mener jeg at Karthago bør ødelegges».

Av hans mange skrifter er bare Om jordbruket bevart.

Bibliografi
 Cicero. Um alderdomen, (Cato den eldre). Til norsk ved Eirik Vandvik. Samlaget, 1931. (Klassiske bokverk)
 Astin, A. E. (1978), Cato the Censor, Oxford: Clarendon Press
 Dalby, Andrew (1998), Cato: On Farming, Totnes: Prospect Books, ISBN 0-907325-80-7
 Goujard, R. (1975), Caton: De l'agriculture, Paris: Les Belles Lettres

Referanser 

Fødsler i 234 f.Kr.
Dødsfall i 149 f.Kr.
Romerske konsuler
Romerske forfattere
Latinspråklige forfattere
Mathias

Mathias (alternativt Mattias, Matias, Matthias, Tias eller Thias) er et mannsnavn med utspring i gresk, og som er den greske formen av det hebraiske navnet  (Mattitjahu) eller  (Mattitja), med betydningen «Guds gave» eller «en gave fra Gud».

Utbredelse
Mathias er et vanlig navn i Danmark og Norge. Varianten Matias er svært vanlig i Finland og er også mye brukt i Chile. Matthias er vanlig i Tyskland, hvor det ble mye brukt i perioden ca. 1950–1990. Mathes var, sammen med andre former av navnet, blant de vanligste mannsnavnene i Tyskland i senmiddelalderen. Variantene Matija, Mátyás og Matyáš er vanlige i henholdsvis Slovenia, Ungarn og Tsjekkia. Varianten Mattias er vanlig i Sverige.

I Norge nar navnet har vært brukt siden 1200-tallet. Det var tidligere et uvanlig navn, og var svært lite brukt fra starten av 1900-tallet og fram til starten av 1980-tallet, da antallet barn med navnet Mathias begynte å vokse kraftig, og i 2006 ble omtrent 1,5 prosent av de nyfødte guttebarna kalt Mathias. Mathias var det mest brukte navnet blant gutter født i 2003, 2004 og 2007. Det var i 2006 totalt omtrent 7000 personer i Norge med navnet Mathias. Hvis man regner med de alternative formene Matias og Mattias var det ca. 8000 personer med navnet, og tar man også med de relaterte navnene Mats, Mads, Mattis og Mathis er det totalt ca. 18 000 personer. Andre varianter av navnet er svært lite brukt i Norge. 

I Sverige var Mattias svært vanlig i 1970-årene.

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Apostelen Mattias (død ca. 63), den «trettende apostel» som ifølge Apostlenes gjerninger erstattet Judas Iskariot 
 Matthias Grünewald (ca. 1470–1528), tysk renessansemaler
 Matias Skard (1846–1927), norsk embedsmann og nynorskforkjemper
 Mátyás Rákosi (1892–1971), ungarsk diktator 1945–1956
 Mátyás Seiber (1905–1960), ungarsk-engelsk komponist
 Per-Mathias Høgmo, (f 1959), norsk fotballtrener og toppfotballsjef i Norges Fotballforbund
 Matthias Müller (f 1961), tysk filmregissør
 Mathias Rust (f 1968), tysk privatflypilot som ulovlig landet på Den røde plass i 1987
 Matías Almeyda (f 1973), argentinsk fotballspiller
 Matias Faldbakken (f 1973), norsk forfatter og billedkunstner
 Mattias Hellberg (f 1973), svensk musiker
 Mattias Asper (f 1974), svensk fotballspiller
 Mattias Öhlund (f 1976), svensk ishockeyspiller
 Mathias Eick (f 1979), norsk jazzmusiker
 Matisyahu (f 1979), israelsk rapper
 Matjaž Smodiš (f 1979), slovensk basketballspiller
 Matias Tellez (f 1989), norsk musiker

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Navn brukt i Bibelen