alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Masako Ishida

Masako Ishida (født 5. november 1980 i Hokkaido) er en japansk langrennsløper. Hun ble født og bor i Hokkaido, og hun representerer skiklubben JR Hokkaido Ski Team. I Ski Classics representerer hun Team Koteng (tidligere Team United Bakeries). Hun har sin styrke i klassisk stil, og særlig distanserenn i klassisk.

Ishida debuterte i verdenscupen i langrenn den 7. mars 2001 på sprinten i Oslo. Hun tok sine første verdenscuppoeng ved å bli nummer 29 på 10 km klassisk i Kuusamo den 28. november 2003. Hun deltok i OL i Torino i 2006, og tok 12.-plass på stafetten, 31.-plass på stafetten og 35.-plass på 15 km dobbel jaktstart. Ishida har deltatt i alle verdensmesterskap siden VM i Val di Fiemme i 2003, og hennes klart beste mesterskap var VM i Liberec i 2009. Da tok hun åttendeplass på 10 km klassisk, og sjuendeplass på stafetten og fjerdeplass på sprintstafetten, sammen med Madoka Natsumi. 

Hun tok sin første pallplassering i sesongen 2008/09, en tredjeplass på 30 km klassisk, fellesstart i Oslo. Samme sesong ble hun nummer 23 i distansecupen og 33 i verdenscupen sammenlagt. Hun vant La Diagonela 2015.

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 27 på 10 kilometer klassisk intervallstart.

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Japanske langrennsløpere
Deltakere under Ski-VM 2003
Deltakere under Ski-VM 2005
Deltakere for Japan under Vinter-OL 2006
Langrennsløpere under Vinter-OL 2006
Deltakere under Ski-VM 2007
Deltakere under Ski-VM 2009
Deltakere for Japan under Vinter-OL 2010
Langrennsløpere under Vinter-OL 2010
Deltakere under Ski-VM 2011
Deltakere under Ski-VM 2013
Deltakere for Japan under Vinter-OL 2014
Langrennsløpere under Vinter-OL 2014
Deltakere under Ski-VM 2015
Personer fra subprefekturet Okhotsk
Fødsler i 1980
Deltakere under Ski-VM 2017
Deltakere for Japan under Vinter-OL 2018
Langrennsløpere under Vinter-OL 2018
Deltakere for Japan under Vinter-OL 2022
Langrennsløpere under Vinter-OL 2022
Deltakere under Ski-VM 2019
Deltakere under Ski-VM 2021
Manlio Sodi

Manlio Sodi (født 22. januar 1944 i Sinalunga ved Siena i Italia) er en katolsk prest og teolog tilhørende salesianerordenen. Han er professor ved Università Pontificia Salesiana i Roma der han underviser i liturgi.  

Han har høyere teologisk utdannelse fra samme universitet og doktorat i liturgi fra Anselmianum (1978).

I 2009 ble han president for det pavelige teologiske akademi.

Referanser

Personer fra provinsen Siena
Italienske katolske prester
Italienske salesianere
Italienske teologer
Nansen Ski Jump

Nansen Ski Jump er en hoppbakke ved byen Berlin i delstaten New Hampshire, USA. Bakken ligger i Nansen Wayside State Park mellom Berlin og Milan, og var i sin tid den største i det østlige USA. Nettstedet Skisprungschanzen-Archiv oppgir bakkens K-punkt til 82 meter. Hoppbakken er oppkalt etter den lokale skiklubben, som igjen er oppkalt etter den norske polarfareren, oppdageren, diplomaten og vitenskapsmannen Fridtjof Nansen.

Historie
Berlin er hjemestedet til USAs eldste skiklubb som fremdeles er i drift, Nansen Ski Club, som ble stiftet i 1872. På 1920-tallet bygde klubben en hoppbakke som tillot hopp på opptil 40 meter. Bakken ble utvidet til 45-metersbakke i 1927. I 1936 startet byggingen av den nye storbakken Nansen Ski Jump. Bakken ble bygd av skiklubben, Berlin by og National Youth Administration, og sto ferdig i 1937.

Nansen Ski Jump var arena for fire USA-mesterskap i skihopping - i 1940, 1957, 1965 og 1972 - og USAs OL-uttagningsrenn ble holdt der i 1938. Norske Johanne Kolstad satte verdensrekord for kvinner i bakken da hun hoppet 69,5 meter 6. mars 1938.

Ifølge New Hampshire State Parks var bakken i bruk til 1985 og siden åpen for publikum til 1988. Harold "Cork" Anson forteller i boka Jumping Through Time at bakken ble stengt allerede i 1979. Skiklubben var blitt dømt til å betale erstatning til en skihopper som hadde falt og pådratt seg varige mén i et renn i 1977, noe som medførte at klubben ikke lenger hadde råd til å vedlikeholde bakken.

I 2014 ble det tatt initiativ for å få bakken satt i stand igjen som kulturminne og gjenåpnet for publikum. Red Bull bevilget 15 000 dollar til reparasjon av bakken og ønsket å gjøre et reklamestunt med skihopper Sarah Hendrickson der. I 2015 og 2016 ble unnarennet ryddet for skog, og arbeidet med å bygge opp igjen trappa ved siden av unnarennet startet sommeren 2016. Stålstrukturen i tårnet ble sjekket og funnet å være i god stand. Vinteren 2016/17 ble det lagt nytt tredekke i tårnet. I løpet av 2017 skal trappa og skogryddingen fullføres, og det foreligger også planer om å reparere dommertårnet.

Referanser

Eksterne lenker
Allroutes.to: Nansen Ski Jump as Seen in the Summer of 1999

Hoppbakker i USA
Sport i New Hampshire
Byggverk i New Hampshire
Nansen Ski Club

Nansen Ski Club er en skiklubb i Berlin/Milan i delstaten New Hampshire, USA. Klubben ble stiftet i 1872, og er med det den eldste skiklubben i USA som fremdeles er i drift. Den er aktiv innen langrenn og trugegang, og drev tidligere også med skihopping.

Skiklubben ble stiftet i Berlin av skandinaviske innvandrere, og hadde opprinnelig navnet Berlin Mills Ski Club etter sagbruket som tiltrakk seg mange skandinaviske arbeidere på den tiden. I begynnelsen skal klubben bare ha vært åpen for skandinaviske menn som bodde i distriktet, men denne regelen ble tidlig opphevet.

Klubben var kjent under flere navn, blant annet Berlin Falls Club, Skiklubben og Fridtjof Nansen Club. På begynnelsen av 1920-tallet valgte medlemmene navnet Nansen Ski Club, som klubben fremdeles heter. Skiklubbens norske forbilde Fridtjof Nansen kom på besøk i januar 1929 for å ære klubben som var oppkalt etter ham.

I mange år drev Nansen Ski Club med skihopping i tillegg til langrenn, og mellom 1936 og 1938 bygde klubben sammen med Berlin by og National Youth Administration hoppbakken Nansen Ski Jump, som var den største i det østlige USA da den sto ferdig. Bakken var i bruk jevnlig i mange år, og var blant annet arena for fire USA-mesterskap i skihopping, men den ble stengt i 1988 og har siden stått til forfalls.

Nansen Ski Club driver i dag 7 km med langrennsløyper i Milan Hill State Park i Milan nord for Berlin.

Hjemmeside/hovedkilde
Nansen Ski Club
Nansen Ski Club: History

Eksterne lenker 
 Coos Conversations: Early days of Nansen on display at St. Kieran’s (15. januar 2009)

Skisport
Idrettslag i USA
Sport i New Hampshire
Idrettslag etablert i 1872
Fridtjof Nansen
Asbjørn Langås

Asbjørn Langås (født 25. desember 1931 i Kongsberg) er en tidligere avdelingsdirektør i Justisdepartementet i avdeling for kriminalomsorg.

Han begynte i Kriminalomsorgen i 1970 og sluttet ved pensjonering i 2001. Han var den første embedsmann i Justisdepartementet uten formell embedseksamen, og den første embedsmann i Kriminalomsorgen uten juridisk utdanning. Han hadde imidlertid lang erfaring fra blant annet Trondheim Kretsfengel og som leder for Nordre Fengselsdistrikt, hadde befalsutdanning (med tjeneste i Tysklandsbrigaden). Han hadde Fulbright-stipend i 1963 og var i Cleveland, Ohio, der han studerte ungdomskriminalitet. 

Asbjørn Langås spilte en sentral rolle i kriminalreformene fra og med Inger Louise Valles tiltreden som statsråd (1973) og frem til sin pensjonering. Han var en pådriver for utviklingen av det norske fengselsvesen i en mer rehabiliterende retning enn det som var den fremherskende fram til 1970-årene.Langås var initiativtaker til oppbygging av fengselsundervisningen.

Mot slutten av sin karriere egnet han seg meget til bekjempelse av tuberkulose blant innsatte i russiske fengsler.

I 2001 fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser 

Norske embets- og tjenestemenn
Personer fra Kongsberg kommune
Fødsler i 1931
Jakob Schøyen Andersen

Jakob Schøyen Andersen (født 3. mars 1990 i Oslo i Norge) er en norsk skuespiller. Han spilte rollen som Dynamitt-Harry i filmene Olsenbandens første kupp, Olsenbanden jr. går under vann og Olsenbanden jr. på rocker'n. Han har siden medvirket i en rekke tv-serier og underholdningsprogrammer. I 2021 medvirket han i komedieserien Fjolls til fjells og Nissene i bingen på TVNorge, og i Den du veit og Kompani Lauritzen på TV 2.

Bakgrunn 
I 2008 og 2009 var Andersen skuespiller og medforfatter i Elvebakkenrevyen. Han ble kalt «noe av det beste Oslos revyscene har å by på» i en anmeldelse i Aftenposten. De to årene vant revyen revyprisen og fikk terningkast 6 av Aftenposten. I 2009 gikk han ut skolen, men skrev fortsatt deler av Elvebakkenrevyen 2010 og medinstruerte Nissenrevyen 2010.

Fra høsten 2011 til høsten 2014 var Jakob Schøyen Andersen en av programlederne i de syv første sesongene av underholdningsprogrammet Kollektivet på TV 2. De andre programlederne var Sebastian Trulsrud Brynestad, Cecilie Steinmann Neess, Kevin Vågenes og Fridtjof Josefsen. I desember 2017 spilte han rollen som Timian i julekalenderserien Jul i Blodfjell. I 2019 spilte han rollene Tobias Juul-Grythe og Marius Juul i Jul i Blodfjell 2. Sammen med Fridtjof Josefsen laget og spilte han i humorserien Hit for hit som ble vist på NRK1 fra januar 2018. I 2021 medvirket han i musikkprogrammet Den du veit og Kompani Lauritzen på TV2, før han i desember 2021 hadde premiere med rollen som programlederen «Jon Olavsen» i TV Norges julekalender Nissene i bingen.

Familie 
Jakob Schøyen Andersen er sønn av komiker og skuespiller Hege Schøyen og jazzbassist Arild Andersen.

Film og tv

Filmroller 
 2003: Olsenbanden jr. går under vann – Dynamitt-Harry
 2004: Olsenbanden jr. på rocker'n – Dynamitt-Harry
 2009: Appelsinpiken – Simen
2016: Hakkebakkeskogen – Bakergutten, stemme
 2017: Förändring fryder (kortfilm) – Felix
 2019: De dødes tjern – Bernhard

TV-roller 
 2001: Olsenbandens første kupp – Dynamitt-Harry (TV 2)
2014: Dumpa, S1E10 – kjæreste (NRK TV)
2015: Suksesskolen – Master Gard (TV 2)
 2017: Jul i Blodfjell – Timian Soot (TVNorge og Discovery+)
2018: Hit for hit (NRK1)
2019: Jul i Blodfjell 2 – Tobias Juul-Grythe og Marius Juul (Discovery+)
2019: Hjem til jul – S1E1 – speed-dater (Netflix)
2020: Fjols til fjells, S1E1–3, 6–8 – Lars (TVNorge og Discovery+)
2020: Neste sommer S7E6 – Glenn (Discovery+)
2021: Nissene i bingen – programleder Jon Olavsen (TVNorge og Discovery+)

Reality-opptredener og annet 

2011–2015: Kollektivet (TV 2)
2015: Gullruten (TV 2)
2016: På tur med Dag Otto, S2E5 (TV 2)
2018: Lindmo, S7E4 (seg selv) (NRK1)
2019: Ti på topp, S2E8 (NRK1)
2019: Kvelden før kvelden (NRK1)
2019: Huskestue, S5E2 (TV 2)
2020: Huskestue, S6E4 (TV 2)
2020: Brille, S11E3, S12E10,11,13 (TVNorge og Discovery+)
2020: Senkveld med Helene og Stian, S4E4 (TV 2)
2020: Lystløgner, S1E5 (TV2)
2021: Den du veit (TV 2)
2021: Kompani Lauritzen (TV 2) (delt 3.plass)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske skuespillere
Skuespillere i Olsenbanden-filmer
Personer fra Oslo
International Council of Museums

International Council of Museums (ICOM) er en internasjonal organisasjon av museer og profesjonelle museumsfolk. Organisasjonen arbeider med ulike spørsmål knyttet til bevaring og formidling av verdens natur- og kulturarv, nå og i fortiden, synlige og usynlige naturminner og kulturminner. ICOM ble stiftet i 1946 som en ikke-statlig organisasjon, og har et nært forhold til UNESCO, formelt og konsultativt. Som en ideell organisasjon er ICOM hovedsakelig finansiert av kontingent og med støtte, blant annet fra statlige kilder. Museer og individuelle medlemmer danner et nettverk som opprettholdes med nyhetesbrev. Medlemmene har gratis adgang i hverandres museer. ICOM gjennomfører deler av UNESCOs program for museer. ICOMs hovedkvarter ligger i Paris og inneholder ICOMS sekretariat, og UNESCO–ICOM Museum Information Centre. ICOM administrerer internettdomenet .museum.

ICOM har 30 internasjonale komiteer med fokus på ulike typer av museer (for eksempel naturhistoriske museer og samlinger, kunstmuseer, militære museer, transportmuseer, etnografiske museer), og 117 nasjonale komiteer som representerer medlemslandene. De internasjonale komiteene har årlige møter, og det har også hovedkomiteen. Hvert tredje år avholdes generalforsamling. Det første møtet ble holdt i Paris i 1948. De siste årene var generalkonferansen i Seoul i 2004, Venezia i 2007 og i Shanghai i 2010. 

ICOM-CC er den største fagkomiteen med over 1500 medlemmer fra hele verden og fra alle ulike typer museer og konserveringsprofesjoner. Komiteen har som mål å fremme konservering, undersøkelse og analyse av naturhistorisk og kulturhistorisk viktig materiale.

ICOM-CIDOC har fokus på dokumentasjon og dokumentasjonsstandarder for museum, arkiver og liknende organisasjoner. Komiteen har mer enn 750 medlemmer i 60 land. CIDOC har definert en modell med begreper (kjent som CIDOC CRM), som inneholder en formell ontologi for informasjon om kulturarven (og naturarven). Den er formelt en ISO International Standard (ISO 21127).

Referanser

Eksterne lenker
 
 Norsk ICOM
 Virtual Library museums pages (VLmp)
 CIDOC website
 CIDOC CRM website
 ICOM-CC Newsletter
 Revista Digital Nueva Museologia Latin American Theory (Spanish)

Museums
Kulturorganisasjoner
Museer
Eggesmør

Eggesmør (finsk: munavoi, estisk: munavõi) er en blanding av smør og grovhakka hardkokt egg. Den hører hjemme i det finske kjøkken og i det estiske kjøkken. Karelske piroger serveres tradisjonelt med eggesmør. 

Eggretter
Finsk mat og drikke
Estland
Frithjof Arngren

Frithjof Arngren (født 1951) er en norsk gründer innen salg av elektronikk.

Han er utdannet sivilingeniør i elektronikk fra Universitetet i Newcastle i England.

Han startet Arngren Electronics i 1983, og var en pionér innen postordresalg av elektronikk i Norge. Gjennom en årrekke solgte han elektronikk og gadgets via postordre og butikk og hadde en kundedatabase på over  navn. I januar 2000 solgte han firmaet til investoren og gründeren Simon Yuen som la om driften til internettsalg. Selskapet gikk konkurs slutten av desember 2000. Arngren kjøpte opp konkursboet og startet det opp igjen som postordrebutikk.

Arngren er også kjent for å ha noen andre prosjekter, som Arngren Sky Commuter, en flyvende bil.

Referanser

Eksterne lenker 
 Arngren Electronics' nettsted
 Arngrens forunderlige tekno-verden hos digi.no
 De aller styggeste nettsidene hos NRK

Norske sivilingeniører
Norske gründere
Charles Mouton

Charles Mouton (ca. 1626 – ca. 1710) var en berømt fransk luttspiller og komponist.

Det finne svært lite informasjon om Charles Moutons liv. Han ble sannsynligvis født i Rouen og studerte trolig med Denis Gaultier. Tidlig i karrieren arbeidet han ved hoffet til fyrstehuset Savoia i Torino. I 1660-årene underviste han adelige i Paris, reiste tilbake til Torino i 1676 og returnerte til Paris i 1678. 

Rundt 1680 gav Mouton ut to bøker med luttstykker, Pièces de luth sur différents modes. Det finnes over 120 andre stykker av Mouton spredt i ulike manuskripter.

Eksterne lenker

Referanser 

Franske komponister
Barokkomponister
Luttspillere
Personer fra Rouen
Andy Samberg

David Andrew «Andy» Samberg (født 18. august 1978 i ) er en amerikansk skuespiller. Han er sønn av Margi og Joe Samberg. Han er også kjent for sin ledende rolle i den populære gruppen «The Lonely Island», som står for en rekke komedier på YouTube.

Samberg var vert for MTV Video Music Awards i 2009.

Film 
I 2007 slo Samberg gjennom med filmen Hot Rod, hvor han spilte «stuntmannen» Rod Kimble. Etter dette ble han med i den animerte langfilmen Space Chimps, hvor han hadde stemmen til Ham III. Han ble senere med i TV-serien Saturday Night Live. Her har han imitert mange kjente stjerner, blant andre Zac Efron, Barack Obama, Chuck Norris og Alan Rickman. 

I filmen Det regner kjøttboller (2009) har Samberg stemmen til Brent.

I 2013 fikk David Andrew "Andy" Samberg hovedrollen som Jake Peralta i TV-serien Brooklyn Nine-Nine.

Filmografi

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Fødsler i 1978
Skuespillere fra USA
Personer fra Marin County i California
Arild Rebne

Arild Rebne (født 29. november 1972) er en tidligere norsk fotballspiller som har spilt for Gjøvik/Lyn, Hamarkameratene og Raufoss. 

Rebne fikk eliteseriekamper hos HamKam i perioden 1994–1995, og har etter overgangen fra Hamarklubben året etter kun spilt i lavere divisjoner med Raufoss og Gjøvik/Lyn.

Eksterne lenker 
 
 NIFS.no – Rebnes spillerprofil hos Norsk & Internasjonal Fotballstatistikk
 Gjovik-Lyn.no – Rebnes spillerprofil hos Gjøvik/Lyn
 HamKam.no – Rebnes spillerprofil hos Hamarkameratene

Norske fotballspillere
Fotballspillere for HamKam
Fotballspillere for Raufoss IL
Fødsler i 1972
Thomas Cortsønn Wegner

Thomas Cortsen Wegner (født 23. april 1588 i Lund, død 13. desember 1654 i Stavanger) var en norsk biskop. I 1611 ble han kapellan ved Vor Frue kirke i København, fra 1617 sogneprest i Kalundborg, og fra 1618 sogneprest ved Nicolai kirke i København. Han ble utnevnt til biskop i Stavanger stift i 1627. 

Wegner var kjent som en meget aktiv biskop, og hans korrespondanse var omfattende. En av de han brevvekslet med var Ole Worm, og på oppfordring av ham samlet og beskrev Wegner i alt 29 runeinnskrifter fra sitt bispedømme. Disse ble gjengitt i Worms store verk Monumenta Danica. Som biskop sørget Wegner for å få forandret Stavanger stifts grenser som hadde bestått i 500 år. 

Thomas Cortsønn Wegner var biskop i Stavanger til sin død i 1654.

Wegner var gift to ganger, først med Cecilie Jakobsdatter Brender (født i 1600 og død i 1628), så med Anna Christensdatter Trane (født i 1611 død i 1696). Han fikk til sammen 15 barn med sine to koner, og syv av dem ble prester eller prestekoner over hele stiftet. 

Wegner bodde i bispegården (middelalderens Sankt Annas gård) på det som nå er Domkirkeplassen. Huset brant i 1633. Wegner disponerte også to tomter der kongen var grunneier. Den ene var ute på Skagen ved Sundtasmauet og den andre på Grimsageren (Strandsiden). 

I 1631 ga kongen enka Christensdatter Trane inntektene av gården Ims i Høgsfjord i hennes levetid. Enken Anna Kristensdatter Trane bodde senere i Skagen 6 i Stavanger. Denne eiendommen var fri, det vil si at hun eide tomta i tillegg til huset.

Referanser

Kilder 
 Nord-Karmøy Historielag
 Stavangeren: Tomas Conradi Wegner, 19. oktober 1910.

Norske lutherske biskoper
Biskoper i Stavanger bispedømme
Personer fra Lund
Estlandssvensker

Estlandssvensker er personer som tilhører den svenske etniske gruppen i Estland. Etter andre verdenskrig ble den nesten utslettet, da ca. 80 prosent av alle estlandssvensker flyktet til Sverige, der de er blitt boende.

Historie
Siden tidlig middelalder, kanskje også tidligere, har svensker/skandinaver bodd på begge sider av Østersjøen, framfor alt i det nåværende Finland, men også i Estland og i Kurland i Latvia.

Så sent som i mellomkrigstiden fantes en minoritet på omkring 10 000 personer, hovedsakelig bosatt i kystnære områder og på øyene.
 
Minst tusen estlandssvensker ble igjen i Estland etter Sovjetunionens andre okkupasjon 1944, men de ble forfulgt av sovjetmyndighetene.

Litteratur
 Stig Appelgren: Estlands svenskar och svenskbygd: bibliografi sammanställd (Estlandssvenskarnas folkliga kultur, 8; Acta Academiae Regiae Gustavi Adolphi, LXIII), Uppsala 1997. ISBN 91-85352-27-6.
 Jürgen Beyer: Om anvendelsen af det svenske sprog i Estland og Livland i 1600- og 1700-tallet, i: Svante Lagman, Stig Örjan Ohlsson, Viivika Voodla (red.): Svenska språkets historia i östersjöområdet (Studier i svensk språkhistoria; 7; Nordistica Tartuensia; 7), Tartu 2002, s 59-80
 Sven Danell: Guldstrand: Minnen från sju år i Estland, flere opplag 1952-1979
 Carl Rußwurm: Eibofolke oder die Schweden an den Küsten Ehstlands und auf Runö, 2 bind, Reval, Leipzig 1855 (nytt opplag 1969)

Se også
Aiboland
Gammalsvenskby

Eksterne lenker
 Den Andra Stranden: bilder, berättelser, kartor och folkmusik från Svenskestland
 Estlandssvenskarna i Estland – har upprättat kulturellt självstyre
 Estlandssvenskarnas kulturförening Svenska Odlingens Vänner

Etniske grupper i Estland
Estlands historie
Kwangmyongsong-2

Kwangmyongsong-2 (Hangul: 광명성 2호, eller lysende stjerne 2) er en nordkoreansk satellitt som ble forsøkt skutt opp den 5. april 2009 fra Musudan-ri i Kilchu i provinsen Nord-Hamgyong.

Amerikanske, japanske og sørkoreanske myndigheter mener oppskytingen av er en fordekt test av langdistanseraketten Taepodong-2. Nord-Koreas myndigheter sier derimot at oppskytingen kun har som formål å sende ut en harmløs kommunikasjonssatellitt. Myndighetene sier videre at satellitten sender udødelige revolusjonssanger om Kim Il-sung og Kim Jong-il.

Den gjenværende delen av bæreraketten og nyttelasten falt ifølge United States Northern Command ned i Stillehavet. Sørkoreanske myndigheter mener den gikk minst 3,200 km, eller dobbelt så langt som Kwangmyongsong-1 i 1998.

Eksterne lenker 
 NRK.no: – Satellitt sender udødelige sanger

Satellitter
Nord-Koreas forsvar
Romfartøyer skutt opp i 2009
Hamna

Hamna er et område på nordvestsiden av Tromsøya. De fleste innbyggerne i Hamna arbeider i andre bydeler, slik at den kan regnes som en drabantby. Det er mulig å kjøre gjennom Hamna via Ringvegen. I Hamna finnes det to barneskoler; Hamna skole (nord i Hamna) og Solneset skole (sør i Hamna). Siste store utbygging av Hamna er på toppen av Hamna (mot «gammel-Hamna» – klengenavn for den første bebyggelsen i Hamna) og er logisk nok kalt for «Hamnaåsen» eller «Hamnatoppen».

Fra 2013 til 2017 ble Hamna regnet som et eget tettsted, men har ellers inngått som en del av tettstedet Tromsø.

Høyeste punkt på Tromsøya er Varden med en høyde på 159 moh. Varden ligger som et midtpunkt mellom Hamna og Stakkevollan.

Per 1. januar 2018 er det to nærbutikker i Hamna hvorav den ene også står for håndtering av post for Posten Norge.

Det lokale idrettslaget Hamna Idrettslag ble stiftet i 1996 og driver blant annet med allidrett, fotball og turn..

Gater og veier i Hamna  

 Antennevegen
 Bakken
 Berglivegen
 Bevervegen
 Bjørnebekkvegen
 Dreggen
 Ekornvegen
 Fembøringen
 Fiskekroken
 Fiskeribølgen
 Gaupevegen
 Grevlingvegen
 Hamnavegen
 Haugstua
 Ildervegen
 Ilevegen
 Jarsteinen
 Jektvegen
 Jervvegen
 Kortbølgen
 Kuttersvingen
 Langbølgen
 Linstubben
 Minkvegen
 Mårvegen
 Notringen
 Otervegen
 Ringvegen (kun 225-768)
Røyskattvegen
 Sjarkvegen
 Toftvegen
 Valbeinet
 Vågvegen
 Årevegen
 Åttringen

Referanser 

Bydeler i Tromsø
Tidligere tettsteder i Troms og Finnmark
Den avslørte Isis

Den avslørte Isis. En hovednøkkel til gammel og ny vitenskap og teologi (Isis Unveiled: A master-key to the mysteries of ancient and modern science and theology) er et bokverk i to bind om esoterisk filosofi av Helena Petrovna Blavatsky. Bokverket ble utgitt av forlaget J.W. Bouton i New York den 29. september 1877. Første bind handler om vitenskap og andre bind om religion. Bokverket ble en sentral lærebok  innenfor Teosofisk Samfunn, men har også hatt en stor innflytelse på mange nyreligiøse retninger.

Bindet om vitenskap er et oppgjør med materialismen innenfor samtiden vitenskap. Hun hevdet at vitenskapen kunne være like dogmatisk som en religion. Ved å benekte den spirituelle verden, uten å kunne motbevise dens eksistens, hadde vitenskapen forrådt sin egen vitenskapelige metode. Bindet om religion eksponerer det hun betraktet som hykleriet innenfor ulike religiøse retninger og sekter. De hadde ifølge Blavatsky forvillet seg fra deres felles opprinnelse og felles spirituelle røtter.

Den avslørte Isis hevder at sann religion og sann vitenskap ikke er motsetninger, men utfyller og beriker hverandre. Alle religioner springer ut av en felles sannhet, og de sanne innviede i alle religioner har til alle tider vært klar over dette, hevdes det.

Teosofi
Bøker fra 1877
1877 i USA

en:Helena Blavatsky#Theosophy
Marius Pierau

Marius Pierau (født 1. april 1990) er en norsk fotballspiller som spiller på midtbanen til Kongsvinger. Han har tidligere spilt for Skeids junior- og A-lag. Pierau har tidligere vært på utlån hos Lillestrøm SKs andrelag.

Eksterne lenker 
 Profil på skeid.no

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Skeid Fotball
Fotballspillere for Kongsvinger IL Toppfotball
Fødsler i 1990