alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Nyttårsaften

Nyttårsaften, den 31. desember, er årets siste dag og markerer slutten på det gregorianske kalenderåret og begynnelsen på et nytt, som innledes med 1. nyttårsdag. Nyttårsaften falt i  på en , og faller i  på en .

Europeisk navnetradisjon 
I Europa brukes ulike navn på årets siste kveld. Navnene kan til norsk oversettes med bl.a. nyttårsaften, den gamle natt eller Silvester.

Mannsnavnet Silvester (norsk: fra skogene, av latin silva, (skog)) brukes i en rekke europeiske språkområder som navn på årets siste dag. Navnets opprinnelse går tilbake til 1582 da den gregorianske kalender ble omlagt slik at årets siste dag ble flyttet fra 24. desember til 31. desember. Denne dagen var identisk med dødsdagen til pave Sylvester I i 335. Den liturgiske kalender viser fra 813 denne dagen som hans navnedag.

Engelsk, skandinavisk og portugisisk 
På engelsk, dansk, svensk, norsk og portugisisk er det vanlig at navnet refererer til det kommende året og man taler om New Year's Eve, nytårsaften, nyårsafton, nyttårsaften og Véspera de Ano-Novo.

I norsk katolsk tradisjon er denne dagen kalt Sylvesteraften eller Sylfestkvelden.

Tysk 
I Tyskland er Silvester (skrevet med i) den fremherskende navnebruk. I noen deler av landet kalles dagen også Altjahr (gammeltår), Altjahrsabend (gammeltårskvelden) eller das Alte Jahr.

Kroatisk og slovensk 
Silvester brukes også i deler av Kroatia og Slovenia i formen Silvestrovo (Silvesters dag).

Italiensk, fransk, polsk, tsjekkisk og esperanto 
Silvester går igjen også på italiensk i notte di San Silvestro, på fransk kalles kvelden Reveillon de la Saint-Sylvestre, på polsk Sylwester, på tsjekkisk Silvestrovské oslavy og på esperanto Silvestro.

Spansk 
På spansk kalles kvelden nochevieja (den gamle natt).

Nederlandsk 
I nederlandsk tradisjon brukes Oudejaarsavond, Silvester eller Silvesteravond om årets siste kveld.

Feiringen 

I vestlige land feires denne dagen gjerne med en fest eller et selskap enten hjemme eller ute, som ofte kulminerer med nedtelling til det nye årets begynnelse ved midnatt, og denne tradisjonen er etterhvert utbredt over hele kloden. Fyrverkeri og sjampanje er vanlige innslag. I Norge er det vanlig å spise blant annet pinnekjøtt, ribbe eller kalkun på nyttårsaften.

Mange steder arrangeres det offentlig fyrverkioppskytning i tillegg til eller som erstatning for privat oppskytning. Steder som Berlin, Chicago, Edinburgh, Los Angeles, London, New York, Paris, Rio de Janeiro, Sydney, Toronto og Tokyo er kjente for sine nyttårsmarkeringer.

Rummelpot eller rumlepot er en dansk-nordtysk skikk, hvor barna på nyttårsaften går sminket og utkledd gjennom byen med en rummelpot (folkemusikkinstrument).

Nyttårsaften er offisiell fridag i enkelte land, som f.eks. Australia, Argentina, Brasil, Frankrike, Mexico, Filippinene og Venezuela.

Innen heksereligionen Wicca er nyttårsaften 31. oktober.

Se også 
 Inneklemt arbeidsdag

Eksterne lenker 
 

Dager i desember

pt:Noite de São Silvestre
ru:День Святого Сильвестра
Runar Normann

Runar Normann (født 1. mars 1978 i Harstad) er en norsk fotballspiller.

Normann har tidligere spilt i Fotballklubben Landsås, Harstad Idrettslag, Lillestrøm Sportsklubb (1997–1999), Coventry City FC, Sportsklubben Brann (2003), Vålerenga Fotball (2004) og Tromsø Idrettslag. Han har spilt norske landskamper på G17 (2 kamper), U20 (1 kamp) og U21 (3 kamper). Han er sønn av Bjørnar Normann som var en av Nord-Norges beste fotballspillere på 1960-tallet.

Runar Normann har også utmerket seg på ulike vis utenfor fotballbanen. Han gjorde seg upopulær i Bergen ved å si opp avtalen med Brann midt i sesongen etter at det utviklet seg et anstrengt forhold til trener Mons Ivar Mjelde. Han ble også tatt for fyllekjøring mens han var i Vålerenga. Han innrømmer selv å være en lidenskapelig gambler og brukte store summer på dette i sin periode i England. I sin korte tid i Tromsø vant han en større Unibet-pokerturnering.

24. januar 2006 ble det kjent at Tromsø ikke forlenget kontrakten med Normann. 10. april skrev han under en amatørkontrakt med Harstad Idrettslag. Overgangen medførte en måneds karantene før han kunne spille offisielle kamper for klubben. 8. juni avgjorde han i cupens 2. runde mot Tromsdalen.

Normann fortsatte sin HIL-karriere litt «av og på» de neste to årene i kombinasjon med pokerspill og langturer til eksotiske destinasjoner. I 2007 søkte han på trenerjobben i moderklubben, da Tom Kåre Staurvik røk uklar med styret i HIL. Normann fikk ikke jobben.

I februar 2009 stilte Normann på prøvespill i Tromsdalen UIL, som var nyopprykket til Adeccoligaen. I løpet av noen få uker overbeviste Normann TUILs nyansatte trener Morten Pedersen (tidligere lagkamerat med Normann i TIL) om at formen og ferdighetene fremdeles holdt til toppfotball. I mars 2009 signerte han proffkontrakt med Tromsø-klubben. Private sponsorer har inngått en bonusavtale for scoringer i Adeccoligaen 2009 med Normann. I september forlot han klubben på grunn av skader og manglende motivasjon.

Trivia 
Runar Normann er én av 52 nordmenn som har spilt i Premier League (per 17. august 2010). Sammen med Jon Olav Hjelde og Christian Kalvenes er han den eneste nordmannen med Premier League-kamper som står uten kamper for .

Sitater om Normann 
«Runar trenger bare kikke på joggeskoene for å holde seg godt trent.» Ham-Kam-spiller og tidligere Bodø/Glimt-kaptein Olav Råstad.

«Jeg er strålende fornøyd med å signere Normann. La meg si det slik, jeg ville ikke likt tanken på å se ham gå til noen annen klubb.» Coventry City- og tidligere Celtic-manager Gordon Strachan.

«Han er som en kenguru i et minefelt.» Tidligere Vålerenga-direktør Kjetil Siem om Normanns uttalelser i media.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballspillere for Lillestrøm SK
Fotballspillere for Coventry City FC
Fotballspillere for SK Brann
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for Tromsø IL
Fotballspillere for Tromsdalen UIL
Personer fra Harstad kommune
Norske fotballspillere i England
Fødsler i 1978
Snekker

O)m fritids- og fiskebåtene snekker, se snekke.

Snekker er en person som utøver snekkerfaget, et håndverksfag med lange tradisjoner.  Faget omfatter fra gammelt av møbelsnekkerfaget, maskinsnekkerfaget og bygningssnekkerfaget. I dag er snekkerfaget inndelt i møbelsnekkerfaget og i trevare- og bygginnredningsfaget, og en kan man i Norge ta mesterbrev i faget. Faget omfatter også en del mindre fagområder som treskjæring, tredreiing, bøkkerfaget og båtbygging. Det er ikke lenger noe som heter «bygningssnekker». De som bygger med trevare ute på byggeplassene er enten forskalingssnekkere eller tømrere.

Snekkere utfører hovedsakelig arbeid med inventar i hus (møbler, kjøkken, bad, vinduer, dører og trapper). Snekkerne jobber ikke på byggeplasser, men lager sine egne arbeider inne på et snekkerverksted. Tømrere utfører selve husbyggingen og tømrerfaget er et eget fag som ikke omfattes av snekkerfaget. Grenseoppgangene her har tidligere vært omstridte tema, men også idag griper fagene til en viss grad inn i hverandre.

Opplæringen starter på videregående skole Vg1 Bygg- og anleggsteknikk, alt etter hvilket fagområde man vil utdanne seg i. Den kan også starte på Vg1 – Teknikk og industriell produksjon – for de som vil bli "industriell møbelsnekker". På Vg2-nivå, har elevene fra de ulike Vg1-kursene flere valg.  Etter 2 år på skole, må eleven gå to år som lærling før fagprøve eller svenneprøve kan avlegges. Etter ytterligere to år kan man ta mesterprøven.

Se også 
Tømrer

Eksterne lenker 
 Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av snekker
 Snekkeryrkets historie 
 Design og håndverk – Møbelsnekker

Snekker
Mesterfag
Jolle

Jolle er en åpen, liten båt. Den kan enten være en lettbåt/hjelpebåt/etterslepende båt til en større båt eller en seiljolle med ofte livlige seilegenskaper. 

En jolle som lettbåt har vanligvis akterspeil (er flat bak), og nesten alltid en ganske grunn kjøl. De er som oftest 6 – 12 fot lange.

Seilsport

Seiljoller kan være fra under 8 til over 18 fot lang. Enskrogsjoller har et sverd istedenfor en kjøl, det vil si en finne som kan stikkes ned i båtens senter og gir stabilitet på motvindskurser, den trekkes opp på unnavindskurser. De minste jollene er rekruttjoller for barn fra ca.7-8 år, den viktigste av disse er Optimistjollen. Når barn vokser til, går de over til større joller som krever en tyngre besetning som Europajolle eller Laser. 

Tomannsjoller har et forseil og ofte også en spinnaker. Mer moderne joller har som regel en gennaker. En eller begge besetningsmedlemmer kan henge i trapez, en innretning med wire fra øvre delen av masten masten med en krok i nedre enden som seileren kan huke fast i sin seilvest. Det tillater at man kan stå på sidekanten av båten og dermed flytte vekten utover. Ekstreme joller har også utriggere for å flytte vekten enda lengre ut på siden.

Katamaraner er flerskrogsbåter og som seiljoller har de ofte ekstreme egenskaper.

Olympiske leker
De fleste seilbåter som brukes i Olympiske leker er joller. Den olympiske komiteen bestemmer hvilken jolletyper som skal brukes. For tiden er følgende joller olympiske:
 470: tomannsjolle, menn og kvinner 
 49er: tomannsjolle, åpen 
 Laser: enmannsjolle, menn
 Finnjolle: enmannsjolle, åpen 
 Laser Radial: enmannsjolle, kvinner

Andre kjente seiljoller
I Norge har ved siden av ungdomsjollene særlig Snipe vært en populær klasse. Enkelte klasser har lokalt stor betydning som Grimstadjollen. 

 29er jolle (tomanns)
 405
 420 
 505 
 A-jolle
 Contender 
 Enterprise 
 Europajolle
 Firefly
 Flash
 Flying Dutchman 
 Flying Junior 
 Formula 18 (katamaran)
 Grimstadjolle (Kjølbåt og ikke jolle, men tas med på grunn av navnet)
 Hobie Cat (katamaran)
 International 14 
 Laser 4.7
 Mirror 
 Moth
 OK-jolle
 Optimistjolle
 Oslojolle
 Piratjolle
 Snipe (tomanns)
 Splash
 Sunfish
 Topper
 Tronado (katamaran)
 VG-jolle
 Wayfarer (tomanns+)
 Zoom 8

Eksterne lenker
 Båtwiki - jolle
Imperia (provins)

Provinsen Imperia (it. Provincia di Imperia) er en provins i regionen Liguria i det nordlige Italia. Imperia er provinsens hovedstad.

Det var 205 238 innbyggere ved folketellingen i 2001.

Geografi
Provinsen Imperia grenser:
 i nord mot Piemonte (provinsen Cuneo),
 i øst mot provinsen Savona,
 i syd mot Det liguriske hav og
 i vest mot Frankrike (Alpes-Maritimes).

Eksterne lenker 
 

Imperia, provins
Foggia (provins)

Provinsen Foggia (italiensk: Provincia di Foggia) er en provins i regionen Puglia i det sørlige Italia. Foggia er provinsens hovedstad.

Det var 635 344 innbyggere ved folketellingen i 2013.

Geografi

Provinsen Foggia grenser:
 i nord og øst mot Adriaterhavet,
 i øst mot provinsen Bari (fra 2008 mot provinsen Barletta-Andria-Trani),
 i sør mot Campania (provinsen Avellino),
 i sør og vest mot Basilicata (provinsen Benevento) og
 i vest mot Molise (provinsen Campobasso).

Økonomi 

Selv om betydningen av det er redusert, så er landbruket fortsatt den viktigste bidragsyteren til Foggias økonomi; faktisk i den grad at provinsen kalles for «Italias kornkammer». Det som er av industri er hovedsakelig matvarebasert.

Bortimot hver eneste skinnløse tomat i Europa kommer fra provinsen Foggia. Hvert år blir det produsert to millioner tomater, men pga at bøndene får svært lave priser for disse, ser mange bønder seg nødt til å benytte uregistrert arbeidskraft fra ulovlige innvandrere som godtar lavere lønninger enn lovlige arbeidere generelt gjør.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Porteal for Foggia

 
Foggia, provins
Fylkesvei 891

Fylkesvei 891 (Fv891) går mellom Båtsfjord havn i Båtsfjord og Geatnjajávri i Berlevåg. Veiens lengde er 31,5 km.

Fjellovergangen over Båtsfjordfjellet må stenges op til 65 ganger hver vinter på grunn av snøstorm.

Historie og fremtid
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.
2019 ble fylkesvei 331 (Finnmark) arm av veien.

Det finnes ønsker om å bygge en ny fylkesvei Båtsfjord-Syltefjord-Hamningberg. Kravene til en slik vei er høye, noe som betyr at kostnadene blir for høye, rundt 200 millioner. Den kommunale veien Båtsfjord-Syltefjord og Fylkesvei 8100 Hamningberg-Vardø må da for eksempel oppgraderes. Den må også gå gjennom Syltefjorddalen naturreservat og Persfjorden-Syltefjorden landskapsvernområde.

Kommuner og knutepunkter



Referansere

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Berlevåg
Veier i Båtsfjord
Fylkesvei 888

Fylkesvei 888 (Fv888) går mellom Mehamn i Gamvik og Ifjord i Lebesby.

Veien er fra et sted 6 km nord for Bekkarfjord til Mehamn (60 km) av god hovedveistandard. Ellers (41 km) er den smal og svingete.

Fjellovergangen må stenges opp til 100 ganger hver vinter på grunn av snøstorm.

Veien Bekkarfjord-Mehamn ble åpnet i 1989. Før det var det en 35 km lang fergeforbindelse fra Kalak til Kifjord (begge i Lebesby). 

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. I 2019 ble fylkesvei 265 (Finnmark) til Mehamn lufthavn arm av veien.

Kommuner og knutepunkter



Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 
 Hurtigruten

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Lebesby
Veier i Gamvik
Fylkesvei 894

Fylkesvei 894 går mellom Kjøllefjord i Lebesby og Rundvatnet i Gamvik kommune i Finnmark. Veiens lengde er 22,4 km.

Fram til riksvei 888 over Hopseidet ble bygd, var dagens fylkesvei 894 veiforbindelsen til Nordkinnhalvøya. Veien gikk da fra Kalak med ferge til Kifjord og via Oksevågdalen og Rundvatnet til Mehamn. Etter at nyveien kom, gikk ferga mellom Kalak og Kifjord en periode som beredskapsferge når veien over Hopseidet var stengt på grunn av uvær, men fergeforbindelsen er i dag helt nedlagt. Strekningen til fergeleiet på Kalak er nedgradert til kommunal vei, mens strekningen Kifjord-Oksevågdalen er nedgradert til fylkesvei.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Gamvik
Veier i Lebesby
Deutsche Bahn

Deutsche Bahn (DB) er Tysklands føderale statsbaner. Selskapet ble opprettet i 1994 ved sammenslåing av Deutsche Reichsbahn (i det tidligere DDR) og Deutsche Bundesbahn (i Vest-Tyskland), som hadde vært delt siden slutten av annen verdenskrig. Deutsche Reichsbahn ble opprettet i 1920 ved sammenslåing av statsbanene i Preussen, Bayern, Sachsen, Württemberg, Baden, Mecklenburg-Schwerin, Hessen og Oldenburg.

Deutsche Bahn har 212 324 ansatte, og en omsetning på 22,125 milliarder euro (2004). Dets skinnegang er på tilsammen omkring 36 000 km og omfatter nesten hele jernbanenettet i Tyskland. Det finnes 5665 stasjoner på nettet. Daglig går det 37 000 togavganger. Etter Schweizerische Bundesbahnen gjelder DBs nett som det nest mest finmaskede og nest mest belastede jernbanenett i verden. I 2004 var det 1,681 milliarder reisende, og 282,3 millioner tonn gods ble fraktet.

Eksterne lenker 
 
 bahn.de – reiseportal

 
Selskaper etablert i 1994
1994 i Tyskland
Cecil von Renthe-Fink

Cecil von Renthe-Fink (født 1885, død 1964) var en tysk diplomat. Utdannet jurist fra Genève, München, Berlin og Jena, begynte han en diplomatisk karriere 1913. I 1927 ble han ansatt i Folkeforbundets politiske avdeling. Da Tyskland trakk seg ut i 1933, fikk han ansettelse ved utenriksdepartementet sentralt. Han ble tysk gesandt til Danmark i 1936. Etter okkupasjonen ble han utnevnt til riksbefullmektig for Danmark, og dermed okkupasjonsmaktens høyeste myndighet for sivile forhold. Fra 1939 var han medlem av NSDAP. I 1942 ble han erstattet av Werner Best etter telegramkrisen. Tilbake i Tyskland
ble han  sammen med Joachim von Ribbentrop engasjert i planleggingen av et europeisk statsforbund med store likhetstrekk til dagens EU. I 1943 ble han sendt som spesialutsending til Vichy.

Da krigen var over, ble han internert av amerikanske styrker, og ble i 1946 utlevert til Danmark. Der ble det funnet at han ikke hadde gjort seg skyldig i krigsforbrytelser, selv om han hadde vært lojal til Det tredje rike. Han ble utvist fra Danmark i 1948, og gikk da ut av tjeneste.

Referanser 

Personer fra Wrocław
Tyske ambassadører
Tyske jurister
Tyskere fra andre verdenskrig
Personer tilknyttet det tredje rike
Danmark under andre verdenskrig
Medlemmer av NSDAP (innmeldt 1933–1945)
Nissene på låven

Nissene på låven er en norsk komiserie som gikk på TVNorge i 2001. Her skulle 24 «deltakere» kle seg ut som julenisser og oppholde seg på en låve i 24 dager for å konkurrere om å bli den beste nissen. Serien var en parodi på reality-sjangeren og var lagt opp som en julekalender. Den ble skapt av Espen Eckbo og Kristian Ødegård, som også hadde sentrale roller i serien.   

Serien ble i 2002 vist i både Sverige og Danmark.

Serien ble i snitt sett av . Premieren ble sett av 281 000.  

I 2011 kom oppfølgeren Nissene over skog og hei, og i 2021 kom oppfølgeren Nissene i bingen.

Handling
24 deltakerne forkledd som nisser ble samlet på en låve i 24 dager for å konkurrere om å bli den beste nissen. Den som vant utkåringen skulle belønnes med en million kroner. Selve finalen var på julaften. Deltakerne ble delt i to lag kalt «gråskjeggnissene» og «hvitskjeggnissene». Hver dag skulle de samles til en tvekamp i typisk juleånd, som å bake pepperkaker, flette julekurver eller gjettekonkurranser. Det tapende laget måtte deretter møtes i «låvetinget» for å stemme ut en person i gruppen. Etter en stund var det sammenslåing og konkurransen ble dermed individuell. De to siste deltakerne havnet i en finale, på selve julaften. De utstemte deltakerne skulle deretter returnere for å stemme på den de ønsket skulle vinne av de to.

Mottakelse
Premieren ble sett av 281 000. Serien hadde imidlertid en utvikling som er svært uvanlig i TV-sammenheng: Seertallene økte utover i desember, og endte med et snitt på 302 000. Episoderekorden var på 440 000, som tilsvarte en seerandel på hele 30,9 prosent. Vanligvis hadde TVNorge en seerandel på drøyt åtte prosent i 2001. Seriens suksess bidro til å begrense et ventet underskudd på 110 millioner for kanalen.

Rolleliste

Dokumentar
I 2002 sendte TVNorge en dokumentarfilm kalt «Nissene bak låven» der seerne fikk et innblikk bak kulissene under innspilling av serien.

Referanser

Norske julekalendere på TV
Norske komiserier
TV-produksjoner på TVNorge
Norske TV-serier fra 2000-årene
Highland Glory

Highland Glory er et norsk power metal-band som ble dannet i 2001.

Highland Glory ble startet av medlemmer fra det tidligere bandet Phoenix Rizing da de byttet vokalist i 2001.
Phoenix Rizing hadde gitt ut to album; «Rise From The Ashes» (1998) og «Eternal Crusade» (2000).
Det nye bandet utviklet en musikkstil i retning av melodiøs kraftmetall som kom til uttrykk på deres debutalbum «From The Cradle To The Brave» (2003).
Låtene var både raske og rolige, og enkelte hadde også innslag som gav assosasjoner til keltisk musikk.
Bandets andre album kom i 2005 og het «Forever Endeavour».

Bandet har fortsatt kontrakt med FaceFront, et plateselskap som er ledet av Frode Øien, redaktør av Scream Magazine, men platene har blitt lisensiert ut til Massacre Records for distribusjon til Europa (Scandinavia unntatt).

Medlemmer

Nåværende medlemmer
Knut Egil Tøftum – Bass
Per Olav Olsen – Gitar
Jan Thore Grefstad – Vokalist (2001–2007, 2014-idag) 
Jarle Byberg – Trommer
Halvor Gustafson – Keyboard

Tidligere medlemmer
Morten Færøvig – Trommer
Jack-Roger Olsen – Gitar (2001 - 2016)
Trine Elise Johansen – Vokalist (2008–2011)
Lars André Larsen – Gitar og keyboard (2001–2011)
Håvard Indrebø - Vokal (2013-2014)
Stian André Braathen – Trommer

Utgivelser

Studioalbum
From the Cradle to the Brave (2003)
Forever Endeavour (2005)
Twist of Faith (2011)

Eksterne lenker 
  (engelsk)

Norske power metal-band
Band etablert i 2001 i Norge
Persbråten videregående skole

Persbråten videregående skole er en videregående skole i bydel Vestre Aker i Oslo. Skolen ble grunnlagt i 1959. Frem til 2001 var det en ren allmennfaglig videregående skole.  Høsten 2001 kom det en egen spesialpedagogisk avdeling, og høsten 2004 ble det startet opp grunnkurs i Idrettsfag. Skolen har per 2005 om lag 460 elever og 60 ansatte.

Skolen er blant annet kjent for sin skolerevy med tradisjoner tilbake til 60-tallet: Persbråtenrevyen.

Beliggenhet
Skolen ligger på Hovseter, midt mellom Hovseter stasjon, Huseby leir og Huseby barneskole. Skolen gjennomgikk i 2006–2007 en omfattende ombygging, og var i denne perioden plassert i midlertidige lokaler i det tidligere FO-bygget, ved siden av Gardeleiren. Det nye bygget var ferdig til skolestart høsten 2007, og har plass til ca. 650 elever. Arkitektkontoret Link signatur stod for både arkitektur og interiørarkitektur.

Rektorer
 Gunnar A. Berg 1959-1980
 Randi Løiten 1980-1989
 Jan-Fredrik Raastad 1989-1990
 Jan Høeg 1990-1995
 Odd Tjade 1995-1998 (fra Hellerud videregående skole)
 Emil Hasle 1998-2010
 Ove Østbye 2010-2014
 Terje Bjøro 2014 (fungerende) til Oslo Katedralskole 
 Elin Stavrum 2014-2018 (fra Lister videregående skole til Etterstad videregående skole)
 Siv Børven Moberg 2018- (fra Ramstad skole)

Kjente elever 
 Carl I. Hagen, politiker
 Henrik Elvestad, komiker og tekstforfatter
 Kalle Fürst, tv-regissør
 Lucas Braathen, slalåmkjører
 Ole Martin Ihle, journalist og musiker
 Suzann Pettersen, golfspiller
 Thomas Giertsen, komiker
 Trond-Viggo Torgersen, programleder
 Fredrik Græsvik, journalist
 Rasmus Hansson, stortingsrepresentant
 Svein Sjøberg, professor
Wasim Zahid, lege og internettpersonlighet

Referanser

Eksterne lenker 
 

Videregående skoler i Oslo
Skoler i bydel Vestre Aker
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1959
Byggverk fullført i 2007
LINK arkitektur
Waldemar Thranes gate (Oslo)

Waldemar Thranes gate (1-65, 71-77, 2-98) er en gate i Oslo. Gaten har fra 1879 navn etter komponisten Waldemar Thrane (1790–1828). Busslinje 21 (Tjuvholmen – Helsfyr) går i hele gatens lengde, buss 33 (Filipstad – Ellingsrudåsen) fra Ullevålsveien til Sannerbrua.

Beliggenhet og historie
Gatenr. 1-70, vest for Uelands gate, ligger i Bydel St. Hanshaugen. Øst for Uelands gate er Waldemar Thranes gate grense mellom bydelene Grünerløkka (syd) og Sagene (nord).

Gaten er ca. 1,2 km lang. Den går fra Dalsbergstien på St. Hanshaugen til Sannerbrua (over Akerselva) på Ila. 

Fra 1880-tallet ble gaten bebygget fra Ullevålsveien og vestover, nærmere Alexander Kiellands plass kom det meste av bebyggelsen først i mellomkrigstiden. Waldemar Thranes gate har tett kvartalsbebyggelse med blandet bolig og næring, med firmaer, butikker og spisesteder på gateplan. Tyngdepunktene for næring er ved krysset med Ullevålsveien, St. Hanshaugen senter (Falck Ytters plass) og Alexander Kiellands plass, blant annet med den nye gården Kiellands Hus (boliger og kjøpesenter, ferdig 2005-2007).

Langs gaten
Blant kjente gårder i Waldemar Thranes gate er nr. 40 (jugendgård, 1903) og nr. 70, Ila pensjonat med serveringsstedet Tranen (nordisk nybarokk, 1921).

Mellom nr. 82 og 84 står Syverkiosken, en av de siste tradisjonelle pølsekioskene i byen.

Bilder

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker
 Kart over gaten og nærområdet, mulighet for flyfoto
 1. maitog i Waldemar Thranes gate 1932, sett fra nr. 62D, 5.etasje. Falch Ytters plass til venstre i bildet. Foto: Knut Sunde. Eiet av Oslo bymuseum.
 Flyfotografier med Waldemar Thranes gate 1930-, 50- og 60-tallet - Byarkivets Flyfotobase - søk på "waldemar thranes"

Veier i Oslo
Veier i bydel St. Hanshaugen
Veier i bydel Grünerløkka
Veier på Sagene (strøk)
Veier på Ila (Oslo)
Veier i Oslo oppkalt etter menn
St. Hanshaugen