alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
CEMS

CEMS (opprinnelig en forkortelse for Community of European Management Schools) er en allianse av økonomiskoler og multinasjonale selskaper. CEMS har 27 akademiske institusjoner og 56 selskaper som medlemmer.

CEMS administrerer mastergraden CEMS MIM (CEMS Master in Management) ved medlemsinstitusjonene og tildeler graden til studenter som har bestått alle de obligatoriske komponentene i læreplanen samt bestått fagene ved sin hjemmeinstitusjon innen 15. oktober i  inneværende studieår. Ved vellykket studieløp oppnår studenten en grad fra sin opprinnelige institusjon og en fra CEMS, men ikke fra institusjonen der studieutvekslingen fant sted.

I oktober 2009 ble CEMS MIM rangert som nummer 1 i verden av Financial Times. 

Norges Handelshøyskole er det eneste norske medlemmet.

Eksterne lenker
 
 Financial Times rangering Master in Management 2009
 CEMS Graduation Requirements

Internasjonale ikke-statlige organisasjoner
Skolebekken (Stavanger)

Skolebekken i Stavanger var en bekk som rant fra Breiavatnet til Østervåg ved Jorenholmen. Bekken fikk i andre halvdel av 1800-tallet betydelig redusert vannføring, da Mosvatnet fikk et kunstig avløp til Hillevåg og ble tatt i bruk som drikkevannskilde til Stavanger. I dag er restene av Skolebekken lagt i rør i hovedsak under Klubbgata.

I middelalderkilder omtales den bare som bekken eller elva, så navnet Skolebekken er yngre. Navnet har vært diskutert, men har trolig sin forklaring i allmueskolen som lå i bakken opp mot Domkirkeplassen øst for Domkirken. På 1700-tallet  delte en skattelistene opp i områder. Det ble da skilt mellom Bekken og Skolebekken, der Bekken omtales rett før Skolebekken. Trolig het bekken på 1700-tallet Skolebekken øverst og Bekken nederst.

På 1600- og 1700-tallet var det to dammer knyttet til Skolebekken i dagens bypark. Det var også en større dam omtrent ved utløpet av Nygata. Dammen kan ha vært brukt både for bleking av klær og som kverndam, mens dammene i Byparken var fiskedammer. Skolebekken har også vært brukt til vasking og skylling av klær.

Hovedinnfartstedet til byen til fots var tidlig på 1600-tallet Kongsgata med steinbroa over Skolebekken ved Byparken. Den ble kalt for Sankt Annas bro. Der lå også her en tollstasjon for bønder som førte varer inn til byen. Det var videre en bro over Skolebekken ved dagens COOP-butikk i Klubbgata.

Det var fra gammelt et ålefiske i bekken.

På 1800-tallet var det også en del industri og håndverksvirksomhet langs bekken, der avfall gikk rett i bekken.

Den øverste delen av Skolebekken var fram til 1849 var østgrensen for byen Stavanger.

Våren 1899 ble bekken lagt i rør.

Referanser 
 Anders Bærheim: Hva Skolebekken var, og hvad den bør bli..., Stavangeren, februar 1931.
 Stavanger Aftenblad: Gamle-byen ved Skolebekken, Avdelingsleder Anders Bærheim forteller om sine iakttagelser, 19. august 1942.
 Kvitrud, Arne: Hvor lå Olavsklosteret i Stavanger, Ætt og heim, Lokalhistorisk årbok for Rogaland, 2006.

Kilder

Stavangers geografi
Nini Stoltenberg

Nini Stoltenberg (født 11. februar 1963 i Beograd, død 27. juli 2014) var en norsk programleder. Hun studerte en periode jus, men fikk karriere innenfor fjernsyn. Stoltenberg åpnet opp om sine rusproblemer i 2001, og var da med på å bekjempe skam og stigma knyttet til rusavhengighet.

Tidlig liv 
Nini Stoltenberg vokste opp i Oslo som den yngste av tre søsken. Nini Stoltenberg var lillesøsteren til Camilla Stoltenberg og Jens Stoltenberg og datter til Thorvald Stoltenberg og Karin Stoltenberg.

17 år gammel deltok Stoltenberg på en Bruce Springsteen-konsert, hvor hun ble trukket opp på scenen og danset sammen med superstjernen.

Hun studerte jus. En biografi om faren hennes fra 1995 beskrev Stoltenberg-familien som en spesielt sammensveiset familie, kjent for sin gjestfrihet og åpenhet.

TV-karriere 
Hun jobbet blant annet som innspillingsleder i Dagsrevyen på NRK, som reporter i På tide med Ole Paus med Ole Paus som programleder, på TV3 fra 1992 til 1994 og som programleder for Kvinnene på taket på TV3 i 1994. Hun var produsent for talkshowet Argus i 1993 med advokaten Mona Høiness. Hun gjorde en kort opptreden, som seg selv, i en episode av komedie-TV-serien Uti vår hage, vist på TV i mars 2008.

Rusmisbruk 
I 1991, 27 år gammel, ble Stoltenberg rusmisbruker, og i begynnelsen av 1990-årene gikk hun på heroin. Hun var mer eller mindre rusfri etter at hun ble innlagt og avvendt i 1997. Sammen med samboer Karl John Sivertsen gav Nini Stoltenberg ofre for rusavhengighet et ansikt. Hun døde av hjertesvikt i 2014 etter lengre tids sykdom.

Omtale 
I 2018 ble det utgitt en biografi skrevet av hennes barndomsvenn Lars Lillo-Stenberg på oppfordring fra Thorvald Stoltenberg.

I Rikets tilstand i 2001 fortalte Nini for første gang om rusmisbruket, og om familiens kamp for å redde henne. Intervjuet er et av de mest sette i TV 2s historie og endret mange nordmenns holdninger til mennesker med rusproblemer.

Personlig liv 
Stoltenberg hadde et langvarig forhold til Karl John Sivertsen (1951–2013) fra Odda, en tidligere rusmisbruker som ble dømt for et væpnet bankran på 1970-tallet (han ble løslatt i 1983).

Referanser

Litteratur  
 Lars Lillo-Stenberg Nini, Gyldendal 2018 ISBN 9788205505445

Eksterne lenker 
 

Norske programledere
Personer fra Oslo
The Cosmos Rocks

The Cosmos Rocks er et musikkalbum fra Queen + Paul Rodgers som ble utgitt 15. september 2008 i Europa, og blir utgitt 28. oktober 2008 i Nord-Amerika. 

Albumet har tretten nye sanger skrevet av Brian May, Roger Taylor og Paul Rodgers. Dette er det første studioalbumet etter at Queens samarbeid med Paul Rodgers begynte (de har tidligere gitt ut livealbumet Return of the Champions), og det første albumet med nytt materiale fra Queen siden Made in Heaven fra 1995.

Det har blitt utgitt to singler fra albumet. Den første var «Say It's Not True», lagt ut for gratis nedlasting 1. desember 2007, og for CD-salg 31. desember 2007. Den andre var «C-lebrity», utgitt 8. september 2008. The Cosmos Rocks ble utgitt med en bonus-DVD med en konsert fra Japan, Live from Japan.

Sporliste 
 «Cosmos Rockin'» – 4.10
 «Time to Shine» – 4.23
 «Still Burnin'» – 4.04
 «Small» – 4.39
 «Warboys» – 3.18
 «We Believe» – 6.08
 «Call Me» – 2.59
 «Voodoo» – 4.27
 «Some Things That Glitter» – 4.03
 «C-lebrity» – 3.38
 «Through the Night» – 4.54
 «Say It's Not True» – 4.00
 «Surf's Up … School's Out!» – 5.38
 «Small (reprise)» – 2.05

Eksterne lenker 

 Queen + Paul Rodgers offisielle side

Musikkalbum fra 2008
Queen-album
Morgan Stanley

Morgan Stanley (NYSE: MS) er en amerikansk investeringsbank med hovedkvarter i New York City på Wall Street.

Morgan Stanley hadde sin dårligste børsdag på 10 år den 17. september 2008.

Eksterne lenker 
 
 E24: Kurskollaps for amerikanske banker (besøkt 17. september 2008)

Amerikanske banker
New York
Selskaper fra USA
Selskaper etablert i 1935
Næringsliv i New York (delstat)
Rakke fort

Rakke fort på Rakke, et svabergsområde utenfor Stavern, ble bygget av okkupasjonsmakten under den andre verdenskrig og hadde betegnelsen HKB 3/980. Tyskerne startet arbeidet i 1941 over et område på omtrent 250 mål. En kommandosentral ble satt opp på det høyeste punktet i området, på Vestre Rakke. Batteriet, sammen med et betydelig fjellanlegg, ble ferdigstilt i 1943. Hovedskytset, også det lokalisert på Vestre Rakke, var fra og med 1941 fire 12 cm K370 Cockerill (b) kanoner.

Allerede i 1935 ble deler av området, Østre Rakke, tatt i bruk som skytefelt for Luftvernregimentet, som holdt til i Stavern. Anlegget besto da av et kanon- og lyskasterbatteri og et skytefelt som senere strakte seg maksimalt 14 kilometer ut i et område mellom øygruppene Tvistein og Svenner.

Anlegget ble overtatt av tyskerne i 1940, men ble aldri brukt i strid. På Forsvarets kart fra 1955 skal det være inntegnet 91 ulike konstruksjoner, inkludert bunkere, tilfluktsrom, tunneler, brakker, messebygg, garasjer, kanonplattformer, skytebaner og skytestillinger. Mye av anlegget ble bygget av russiske krigsfanger fra leiren Lager Briesen i Stavern. På Kuøya vest for Rakke ble det bygget et "dummy-batteri" bestående av falske bygninger og kanoner av trestokker.

Fra 1943 var Rakke fort også skole- og øvingssted for det tyske kystartilleriet.

Etter krigen ble anlegget overtatt av Luftvernartilleriets skolesenter, som benyttet skytefeltet flere ganger i året. Skyteskolen ble nedlagt midt på 1990-tallet, mens skytefeltet formelt ble nedlagt i 2002, sammen med Forsvarets øvrige virksomhet i Stavern.

Flere scener i filmen Olsenbanden tar gull fra 1972 ble spilt inn på Rakke fort.

I 2007 startet Forsvaret ved Skifte Eiendom riving og gjenfylling av store deler av anlegget for å kunne tilbakeføre de innleide områdene til Søndre Grevle gård. Rivingsarbeidet ble etter hvert stoppet av verneinteresser og Larvik kommune. I dag er deler av anlegget bevart, selv om de fleste av befestningene ble jevnet med jorden.

Eksterne lenker
 Kystfort.info: Rakke fort
 Stavernguiden: Rakke fort – festningen som forsvant
 iStavern.no: Kulturhistorisk drap på Rakke
 Skifte Eiendom: Rakke fort, tilrettelegging for store og små
 Østlands-Posten: Rivingen innenfor gjerdet stoppet
 Østlands-Posten: Enighet om Rakkeinstallasjonene

Fort i Norge fra andre verdenskrig
Luftforsvaret
Stavern
Byggverk i Larvik
Vestfolds historie
Larviks historie
Etableringer i 1935
Opphør i 2002
Luftvern i Norge
Festningsverk i Vestfold og Telemark
Henry Leaf

Henry Meredith Leaf (født 18. oktober 1862 død 23. april 1931) var en britisk sportsutøver som deltok under OL 1908 i London.

Leaf tok to medaljer i rackets under OL i London i 1908. Han kom på andreplass i singleturnering i rackets bak landsmannen Evan Noel. I doubleturneringen tok han bronse sammen Evan Noel.

OL-medaljer 
 1908  London -  Sølv i rackets, single 
 1908  London -  Bronse i rackets, double

Eksterne lenker 
 

Britiske sportsutøvere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Fødsler i 1862
Dødsfall i 1931
John Jacob Astor (racketsspiller)

John Jacob Astor (født 20. mai 1886 i New York, død 19. juli 1971 i Cannes i Frankrike) var en britisk journalist, politiker og sportsutøver som deltok i OL 1908 i London.

Astor ble olympisk mester i rackets under OL i London i 1908. Han vant doubleturneringen i rackets sammen med landsmannen Vane Pennell. I singleturneringen kom han på tredjeplass.

OL-medaljer 
 1908  London -  Gull i rackets, double
 1908  London -  Bronse i rackets, single

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Britiske sportsutøvere
Olympiske mestere for Storbritannia
Personer fra New York City
Personer fra distriktet South Bucks
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Henrik Finne

For bildekunstneren med samme navn, se Henrik Finne (kunstner).

Henrik Finne (født 14. desember 1836 i Oslo, død 1. oktober 1906 i Stavanger) var en norsk embetsmann som hadde sitt virke i Stavanger og ble byens første byfogd.

Han var utdannet jurist i 1861 og fikk jobb som overrettssakfører i Stavanger 1862. I 1887 ble han politimester i Stavanger og  i 1891 ble han utnevnt til byens første byfogd. I 1895 var han ordfører i Stavanger bystyre for Venstre.

Finne var en av banebryterne for hermetikkindustrien i Stavanger, idet han tok initiativet til opprettelsen av byens første hermetikkfabrikk i 1873 – Stavanger Preserving Co. Han var Det Stavangerske Dampskibsselskabs første direktør, og medlem av styret i en rekke industriforetak.

Finne var gift med Alexander Kiellands kusine Axeliane (kalt «Assa»), hun var eldste datter av Gabriel Schanche Kielland og Anna Henriette, født Schram. 

Henrik Finne var sønn av premierløytnant og brigadeadjutant Christian Dorph Finne og hustru Elise Margrete Dietrichson.

Finne var ridder av St. Olavs Orden.

Byfoged Finnes gate ligger på Våland i Stavanger.

Eksterne lenker 

 Nettstedet for familien Kielland

Ordførere i Stavanger
Norske jurister
Norske forretningsfolk
Norske politimestere
Personer fra Stavanger kommune
St. Olavs Orden
Fødsler i 1836
Dødsfall i 1906
Salangen IF Fotball

Salangen IF Fotball er en fotballklubb fra Sjøvegan i Salangen kommune i Troms. Klubben ble stiftet i 1946, og i 1947 ble Salangen idrettslag meldt inn i Troms Innland Fotballkrets. Salangen idrettsforening ble stiftet 9. mai 1935.

A-lag menn
Klubbens A-lag menn har de senere årene gjennomgått et generasjonsskifte. Dette har resultert i lavere plasseringer i 3. divisjon Avdeling 23 de siste sesongene, og rykket ned til 4. Divisjon i 2012. I 2014 rykket Salangen IF opp til 3.divisjon avd 12, etter 2 sesonger i 4.divisjon. Hovedtrener er Andreas Seipäjärvi, assistenttrener er Odd Lomås og Tor Inge Bakkemo (Tromsøtrener), Sportslig Leder er Tore Ratkje og Oppmann er Kjell Øvervatn og leder for Salangen IF fotball er Stian Eggen

Tabellen

Spillerstall 2017:

Keeper:
23 Jørn Ivar Kroken
1 Sigrud Bjørstad (langtidsskadet)
12 Brage Nygård
00 Christian Larssen

Forsvar:
2 Sondre Tunstad
5 Tobias Sørensen
4 Martin Solhaug
24 Vegar Mortensen
19 Morten Svinsaas
14 Vebjørn Larssen
13 Tobias Sletten
3 Stian Andre Johansen

Midtbane/Angrep:
6 Hosein Tazabajev 
16 Johan Borch
17 Gaute Roaldsen
7 Sindre Eggen
8 Scott Fitzgerald
9 Snorre Ratkje
15 Vegard Evertsen
10 Odd-Henning Skog
11 Benn Fjellberg
20 Sander Daleng
18 Iver Sagerup
25 Kristoffer Heggelund 
33Ruben Sletten

Damelaget skal i år (2017) spille i den lokale 3.divisjonen. 
Trener er Thomas Engen

Anlegg

Idrettsheia klubbhus
Idrettsheia kunstgress
Idrettsheia gress
Astafjordhallen

Meritter

Seriemesterskap  

A-laget menn:
2014: 1.-plass 4. divisjon avd Troms
 2003: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2001: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
1999: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 18 Diplom Is-serien
 1990: 1.-plass 4. divisjon

Trenere
Oversikten viser Salangen IF fotballtrenere de siste årene

2017: Andreas Seipäjärvi
2015-16: Tor Inge Bakkemo
2013-14: Ketil Sørensen
2012: Gaute Olsen
2011: Odd Lomås
2010: Roger Johansen DY
2007 -09: Per Inge Pedersen
2006: Jørgen Høgmo
2005: Odd Lomås
2003-04: Fred Rune Bjerkås
2001-02: Jan Tor Bakli
1990-00: Tor Inge Bakkemo
1997-98: Brynjulf Larsen
1995-96: Odd Lomås
1994: Lars Geir Andreassen (Roy Strand fra 20. mai)
1992-93: Roy Strand
1990 -91: Odd Lomås

Seriestatistikk 

A-laget menn:
2016: 2.-plass 3.divisjon menn avd 12 
2015: 10.-plass 3. divisjon menn avd 12
2014: 1.-plass 4. divisjon menn avd Troms
2013: 2.-plass 4. divisjon menn avd Troms
2012: 12.-plass 3. divisjon menn Avdeling 12 (nedrykk)
2011: 8.-plass 3. divisjon menn Avdeling 12
2010: 4.-plass 3. divisjon FK fotball-Ligaen
2009: 10.-plass 3. divisjon FK fotball-Ligaen
2008: 6.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2007: 10.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23 
2006: 11.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2005: 2.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2004: 13.-plass 2. divisjon menn Avdeling 4
2003: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2002: 13.-plass 2. divisjon menn Avdeling 4
2001: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 23
2000: 11.-plass 2. divisjon menn Avdeling 8
1999: 1.-plass 3. divisjon menn Avdeling 18 Diplom Is-serien

Eksterne lenker
 

Fotballag i Troms
Fotballag etablert i 1946
Salangen
Taigabarmåler

Taigabarmåler (Heterothera serraria på latin) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den er en østlig art knyttet til nordlige barskoger.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 25 – 30 mm), slank måler, hvit med grå til olivenbrune tverrbånd. Den hvite grunnfargen skiller den fra nærtbeslektede arter. Forvingens grunnfarge er hvit, roten er brunlig med et smalt, hvitt tverrbånd. Midt i vingen er det et bredt tverrbånd som er grått til olivenbrunt langs kantene, hvitt i midten. Både inner- og ytterkanten er sterkt bølgete og båndet er ofte avbrutt ett eller to steder i den bakerste halvdelen. Det er omtrent dobbelt så bredt ved forkanten som ved bakkanten og har en oval, mørkebrun flekk nær forkanten. Utenfor tverrbåndet er den en rad av trekantede til halvmåneformete flekker. Vingens ytterkant er grå til olivenbrun. Bakvingen er silkeaktig hvit. Larven er naken, sannsynligvis grønn med lyse lengdestriper.

Levevis 
Larven lever på gran (Picea abies).

Utbredelse 
Taigabarmåleren er en nordøstlig art som stort sett følger taigaens utbredelse. Den forekommer i Skandinavia, Finland, Baltikum, Polen og Russland like øst til Stillehavet i øst-Sibir. Den er dessuten muligens funnet i Korea. I Norge følger den omtrent granas utbredelse, og finnes på Østlandet vestover til Aust-Agder, og i indre strøk av Trøndelag og Nordland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site (bare første larvestadium)

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1846
Dyr formelt beskrevet av Friederike Lienig
Nettmåler

Nettmåler (Eustroma reticulata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den er funnet spredt over det meste av Europa og Sør-Norge, men er sjelden de fleste steder.

Utseende 
En nokså liten (vingespenn 20 – 25 mm), slank måler. Den kjennes lett på at forvingens mørke felter er delt opp av hvite striper som danner et nettaktig mønster. Forvingen er hvit, med grå eller brune felter ved roten, i et bredt tverrbånd rundt midten og langs ytterkanten. Alle de mørke feltene blir krysset av hvite streker. Bakvingen er grå. Larven er naken bortsett fra noen korte børster, grønn med to smale, hvite lengdestriper langs ryggen.

Levevis 
Larvene lever bare på springfrø (Impatiens noli-tangere), og arten finnes sjelden langt fra næringsplanten. Springfrø vokser i skog og på andre skyggefulle, fuktige steder. De voksne målerne flyr i juli – august.

Utbredelse 
Arten finnes over det meste av Europa og videre østover til Sakhalin (). Den er sjelden de fleste steder og rødlistet i flere land. I Norge er den funnet på det sørlige Østlandet vest til Telemark og fra Hordaland til Sør-Trøndelag.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eustroma reticulata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1775
Dyr formelt beskrevet av Michael Denis
Dyr formelt beskrevet av Johann Ignaz Schiffermüller
Stedskunst

Stedskunst (engelsk: land art, «stedbestemt kunst») er en kunstbevegelse som oppstod i USA i slutten av 1960-årene og begynnelsen av 1970-årene.

Det er en kunstform der naturen spiller en sentral rolle, enten i selve kunsten eller som kulisse.

Eksterne lenker
 www.kunstinatur.no
 www.ut-21.no
 www.arinanature.org
 www.landart.net.org
 Thomas Dreher: Land Art
 OBSART | Observatoire du Land Art

Kilder

Kunst
Skogolivenmåler

Skogolivenmåler (Colostygia olivata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne måleren finnes nord til Møre og Romsdal i Norge.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 23 – 26 mm), slank, grå måler med et varierende grønnskjær, noen ganger er fargen klart grønn. Forvingen er lyst grønnlig grå med flere, mer eller mindre tydelige, tverrlinjer. Midt i vingen er det et bredt, mørkere tverrbånd (grønnskjæret er vanligvis tydelig her). Dette båndet er dobbelt så bredt ved vingens forkant som ved bakkanten og har 2-3, oftest utydelige, mørkere striper. Båndets innerkant er uregelmessig, ytterkanten bølgete med en bred, dobbelt, gråhvit kantstripe. Vingens ytterkant er mer eller mindre grønnlig med tre små, mørke flekker, den midterste av disse større enn de andre to. Bakvingen er gråhvit. Larven er (i alle fall hos unge eksemplarer) rødlilla med korte, kraftige, butte, hvite børster.

Levevis 
Arten finnes både i skog og i åpne habitater. Larvene lever på maurer (Galium spp.). De voksne målerne flyr i juli – august.

Utbredelse 
Arten forekommer i Europa, bortsett fra de nordøstligste delene. I Norge er den funnet nord til Møre og Romsdal.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Sommerfugler i Norge Skogolivenmåler
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths Colostygia olivata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site (unge larver)

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1775
Dyr formelt beskrevet av Michael Denis
Dyr formelt beskrevet av Johann Ignaz Schiffermüller
Nipetunnelen

Nipetunnelen er en 988 meter lang veitunnel på europavei 39 i Romarheimsdalen i Vestland. Tunnelen går mellom Gammlesæter og Nipetjørn i Alver kommune. Den ble åpnet 18. september 2008. Hovedentreprenør for tunnelen var Mesta.

Det går gjennomsnittlig 2000 kjøretøy gjennom tunnelen daglig.

Trafikkutvikling 
Årsdøgntrafikken i tunnelen siden år 2010.

Se også
Masfjordtunnelen
Veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker
 Statens vegvesen veikart

Veitunneler i Vestland
Veier i Alver
Tunneler på E39
2008 i Norge
Tunneler åpnet i 2008
Båndolivenmåler

Båndolivenmåler (Colostygia turbata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den er bare kjent fra Nord- og Øst-Finnmark i Norge.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 24 – 27 mm), slank, grå måler. Den kjennes lettest på bakvingenes mørke ytterkant. Hannen har fjærformede antenner. Forvingen er grå, ofte med litt grønnskjær, i midten med et bredt, litt mørkere tverrbånd (innerkanten av dette kan være noe diffus). Båndet er nesten dobbelt så bredt ved vingens forkant som ved bakkanten, i den fremre delen med en liten, oval, mørk flekk, ytterkanten er vinkelformet utbuktet i midten. Langs ytterkanten av det brede tverrbåndet går det et smalt, hvitt tverrbånd. Bakvingen er hvit, med mørkgrå ytterkant og en liten, mørk flekk nær fremkanten i vingens indre del. Larven er rødlilla, med noen korte, kraftige børster.

Levevis 
Arten lever på fuktige steder, og larvenes vertsplante er sannsynligvis myrmaure (Galium palustre).

Utbredelse 
Arten er funnet over store deler av Europa (mangler lengst i vest, på Balkan, Baltikum og sentrale Russland), i Altaj-området, på Kamtsjatka og i Canada. I Skandinavia er arten svært nordlig og er bare funnet i nordlige og østlige Finnmark og det nordligste Sverige.

Referanser

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site (ung larve)

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1799
Dyr formelt beskrevet av Jacob Hübner