alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Etseri

Etseri (finsk: Ähtäri) er en by og kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kommunen har cirka 6 600 innbyggere og et areal på 908,7 km² hvorav 103,33 km² er vann. Etseri er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Alavo, Alajärvi, Soini, Saarijärvi, Multia, Keuru og Virdois. Etseri ble grunnlagt i 1867 og fikk bystatus i 1986. 

Domarnäs (fi.: Tuomarniemi) er en forstskole i Etseri. Et populært turistmål er Etseri djurpark (Ähtärin eläinpuisto).

Eksterne lenker 
 
 Etseri djurpark

Byer i Västra Finlands län
Bosetninger i Finland
Kommuner i Södra Österbotten
Bosetninger etablert i 1867
1867 i Finland
Byer grunnlagt i 1986
Kauhava

Kauhava er en by og kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kommunen har, etter sammenslåingen 1. januar 2009 med kommunene Alahärmä, Kortesjärvi og Ylihärmä cirka 17 700 innbyggere og et areal på 1 328,44 km² hvorav 14,69 km² er vann. Kauhava er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Evijärvi, Storkyro, Lappajärvi, Lappo, Pedersöre, Oravais, Seinäjoki, Nykarleby og Vörå.

Vennskapsbyer 
  Thorlakshöfn-Ölfus, Island
  Rygge, Norge
  Vimmerby, Sverige
  Skærbæk, Danmark
  Rapla, Estland

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Västra Finlands län
Bosetninger i Finland
Bosetninger etablert i 1867
1867 i Finland
Kommuner i Södra Österbotten
Harald Andersen

For den danske arkeologen, se Harald Andersen (arkeolog)

Harald Andersen (født 21. juni 1941) er en norsk embetsmann. Han var fra 1986 lensmann i Laksevåg, og var kjent som «sheriffen på Laksevåg» på grunn av sine kontroversielle utspill.

Andersen ble landskjent etter et utspill høsten 2002. I forbindelse med et intervju i Det Nye uttalte Andersen at «når en kvinne tar en mann med seg hjem og havner i køya, må du forvente at han ikke tenker med det øverste hodet lenger. I slike saker må også kvinnen bli ansvarlig». Andersen deltok også i en debatt med voldtatte kvinner i regi av samme blad, og sa da til et voldtekstsoffer som da levde i skjul på hemmelig adresse og under nytt navn at «noen kvinner voldtas oftere enn andre, og det sitter en her» mens han klappet henne på skulderen. Uttalelsen vakte stort oppstyr. Leder i Politiets fellesforbund, Arne Johannessen, mente utsagnet var direkte pinlig. Politidirektør Ingelin Killengreen og politimesteren i Hordaland tok også avstand fra utspillet. Stortingsrepresentant Inga Marte Thorkildsen (SV) sendte en skriftlig forespørsel til justisminister Odd Einar Dørum (V) i sakens anledning, og lurte på om justisministeren mente at «vi kan leve med å ha en lensmann som mener, og aktivt argumenterer for, at kvinner som utsettes for vold i hjemmet og kvinner som utsettes for voldtekt i mange sammenhenger kan skylde seg selv». 

Andersen var formann i Sportsklubben Brann fra starten av 2000 til februar 2002. Har ti A-lagskamper som keeper.

Referanser 

Norske politifolk
Fotballspillere for SK Brann
Fødsler i 1941
Joutsa

Joutsa er en finsk kommune i landskapet Mellersta Finland. Kommunen har cirka 5 100 innbyggere og et areal på 1 066,48 km² hvorav 199,1 km² er vann. Joutsa er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Luhanka, Jyväskylä, Toivakka, Kangasniemi, Hirvensalmi, Pertunmaa og Gustav Adolfs.

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Mellersta Finland
Kannonkoski

Kannonkoski er en finsk kommune i landskapet Mellersta Finland. Kommunen har cirka 1 600 innbyggere og et areal på 549,72 km² hvorav 104,87 km² er vann. Kannonkoski er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Karstula, Kivijärvi, Saarijärvi, Viitasaari og Äänekoski.

Eksterne lenker 
 

Bosetninger etablert i 1934
1934 i Finland
Kommuner i Mellersta Finland
Karstula

Karstula er en finsk kommune i landskapet Mellersta Finland. Kommunen har cirka 4 600 innbyggere og et areal på 963,51 km² hvorav 76,19 km² er vann. Karstula er en finskspråklig kommune som grenser til kommunene Kannonkoski, Kivijärvi, Kyyjärvi, Saarijärvi og Soini.

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Mellersta Finland
Kivijärvi

Kivijärvi er en kommune i landskapet Mellersta Finland. Kommunen har cirka 1 400 innbyggere og et areal på 599,91 km² hvorav 115,798 km² er vann. Kivijärvi er finskspråklig og grenser til kommunene Kannonkoski, Karstula, Kinnula, Kyyjärvi, Perho og Viitasaari.

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Mellersta Finland
Simon Andreas Kjær

Simon Andreas Kjær (født 28. juni 1979) er norsk grafisk designer/illustratør med utdannelse fra University of Hertfordshire i England. Til daglig lager han plate- og bokomslag, plakater, programhefter og kataloger under sitt alias SAK Design.

I 2006 vant Kjær sølvpris i den nasjonale konkurransen arrangert av Grafill, for årets vakreste barne- og ungdomsbøker for boka Striper. Blant samarbeidspartnere kan nevnes Cappelen Damm, Piratforlaget, Aschehoug magasinet Plot og Tou Scene.

1. mai 2009 var han aktuell med utstillingen «Rust never Sleeps» på Cafe Sting, Stavanger. Utstillingen tar utgangspunkt i et sitat fra Jens Bjørneboes roman Haiene. Kjær har kontor i Stavanger.

Norske grafiske designere
Norske illustratører
Fødsler i 1979
Helgard Mahrdt

Helgard Mahrdt (født 25. februar 1953) er en tyskfødt norsk litteraturviter og filosof. Hun ble statsstipendiat i 2009.

Mahrdt er cand.philol. med fagene tysk litteratur, statsvitenskap og filosofi fra Georg-August-Universität 1978, dr.art. i tysk litteratur fra Universitetet i Tromsø 1996 og cand.philol. i filosofi fra Universitetet i Oslo 2005. Hun var postdoktor ved Universitetet i Oslo (1999–2002), visiting scholar ved John W. Kluge Center, Library of Congress 2002, forsker II ved Danmarks humanistisk forskningssenter, Universitetet i København 2003, gjesteprofessor ved Universitetet i Ljubljana 2007.

Mahrdt er spesialist på Hannah Arendt. Hun har også skrevet om Ingeborg Bachmann, Christa Wolf, Hermann Broch, Walter Benjamin og Herta Müller.

Forfatterskap 
 2005: «Introduction to the Arendt-Kazin correspondence» Samtiden 1/2005
 2011: Redaktør (sammen med Lene Auestad) for boken Handling, frihet, humanitet – møter med Hannah Arendt (Tapir forlag, 2011) 
 2012: Redaktør (sammen med Sissel Lægreid) for boken Diktning og diktatur: Herta Müllers forfatterskap (Tiden forlag 2012); boken ble utgitt på tysk i 2013 som Dichtung und Diktatur : die Schriftstellerin Herta Müller (Königshausen & Neumann). 
 2012: «Hannah Arendt: Self-disclosure, Worldliness and Plurality» i Journal of the British Society for Phenomenology i 2012
 2012: «Hannah Arendt - politisk dannelse og reflekterende dømmekraft», i Norsk Filosofisk Tidsskrift 2012
 2014: «Hannah Arendt, intellektuelle og totalitarisme» i Intellektuelle og det totalitære. Pervertert idealisme? (Hagtvedt, Sørensen og Brandal, red.) Dreyer forlag. ISBN 9788282651011
 2015: «Å tenke om det uforutsigbare med Hannah Arendt» i boken Pedagogikk for det uforutsette 
 2015: «Refugees and Europe: a dilemma or a turning point?” i tidsskriftet Studier i Pædagogisk filosofi
 2016: «Ansvar, autoritet og frihet» i Pedagogiske fenomener 
 2016: «Hannah Arendt as a Refugee» i tidsskriftet Modern Times 
 2017: «Rethinking our refugee crisis with Hannah Arendt» i: Amor Mundi– Actuality a Reception of Hannah Arendt’s Work, Estudos Ibero-Americanos, vol. 43, n. 3, s. 535–547 
 2017: Forord i utgivelsen Makt og vold.: tre Essay av Hannah Arendt, nr. 70 i serien av Cappelens Upopulære skrifter, Oslo: Cappelen Damm Akademisk, s. 7–31 
 2018: «Hannah Arendt and the Notion of Plurality» i: Filosofisk supplement, 2: "Pluralisme", s. 22–28
 2019: «The Joy of Thinking», Filosofisk supplement (3-4), s. 9–11; online: arendt-19-forord-Mahrdt.pdf (filosofisksupplement.no)
 2020: «Neoliberaler Wandel: Autorität, Freiheit und Erziehung» i: Hannah Arendt: Lektüren zur politischen Bildung, (Hgg. von Tonio Öftering Waltraud Meints-Stender, Dirk Lange), VS Verlag, Springer, s. 125–145
 2020: Bokanmeldelse av «Hannah Arendt – Politikk i dystre tider» i: Agora, Journal for metafysisk spekulasjon nr. 3–4, s. 514–526
 2022: «Hannah Arendt om kjærlighet, vennskap og politikk». Norsk filosofisk tidsskrift, vol 57, issue 3-4

Referanser

Eksterne lenker 
 folk.uio.no Dr. Art. Helgard Mahrdt

Litteraturhistorikere og litteraturkritikere
Statsstipendiater
Fødsler i 1953
Gran skole (Oslo)

Gran skole (Kunnskapssenteret Gran skole) var en barne- og ungdomsskole i bydel Alna i Oslo. Skolen ble etablert i 1978 som Gran grendeskole med adresse Granstangen 50. Skolen hadde ca. 475 elever og ca. 70 ansatte fordelt på 16 klasser, 1. til 7. trinn i tillegg til Aktivitetsskolen. Fra høsten 2010 hadde skolen også to mottaksklasser som var klasser for minoritetsspråklige elever som nettopp har kommet til landet. Skolen satset på å skape et godt miljø der nulltoleranse for mobbing, vold og rasisme er grunnleggende. I 2018 ble skolebyggene revet. Granstangen skole tok fra 2018 over for Gran skole.

Eksterne lenker
 Data og statistikk - Data og statistikk, Oslo kommune. Besøkt 5. februar 2018.

Galleri

Barne- og ungdomsskoler i Oslo
Skoler i bydel Alna
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1978
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 2018
Tidligere offentlige skoler i Oslo
Byggverk revet i 2018
Birgitte Stærnes

Birgitte Güssow Stærnes (født 12. desember 1970) er en norsk fiolinist fra Kongsberg, mest kjent fra Duo A Corda (1997) med Martin Haug og som kunstnerisk leder for Johan Halvorsen Musikkfest. Hun studerte hos Isaac Shuldman (1983–95) som blant annet lot henne spille med Moskva symfoniorkester såvel som Minsk kammerorkester. Hun debuterte i Universitetets Aula i 1991. 

Stærnes har en mastergrad fra Norges musikkhøgskole (1996). Med Jorunn Marie Bratlie hadde hun debut i Wigmore Hall (2003). Hun spiller på en Lorenzo e Tomasso Carcassi fra Firenze (1741).

Utmerkelser 
 1. pris i Rotterdam internasjonale fiolinkonkurranse 1989
 Yamahaprisen for strykere 1992
 Ticonprisen 1997
 Statens arbeidsstipend 1998 og 2015

Utgivelser 
 Christian Sinding: Works for violin and piano (MTG, 1998).  Med Jorunn Marie Bratlie piano
 ? 2001
 Terje Rypdal: Sonata op. 73 og Nimbus op. 76 (MTG, 2002).  Med Bjørn Rabben og Iver Kleive
 Sonater av Sergei Prokofiev og Strauss (MTG, 2008).  Med Bratlie ved pianoet.
 Duo a Corda, Fuego (MTG, 2001).  Latin- og søramerikansk musikk.
 Duo a Corda, Con amore (2003).  Sonater av Beethoven og Anton Diabelli.  Med Per Kristian Skalstad bratsj.
 Duo a Corda, Terzetto (MTG, 2005).  Trioer av de Fossa og Paganini.  Med Øystein Birkeland
 Duo a Corda, Playera (MTG, 2008).  Mer spansk.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fiolinister
Personer fra Drammen kommune
Orkdal Sjukehus

Orkdal Sjukehus er et sykehus i Orkland.

Sykehuset er en integrert del av  St. Olavs hospital som har hovedkontor i Trondheim. Orkdal Sjukehus ble bygget på dugnad av Orkdal sanitetsforening som et sykehjem i 1908 og ble med årene utvidet til å bli et sykehus, rundt 1930 fikk det en operasjonssal. I 1936 fikk sykehuset et tilbygg og det hadde da 110 sengeplasser hvorav 34 på turberkuloseavdelingen.

Mot slutten av 1980-tallet sto sykehuset ved en skillevei, valget sto mellom gradvis nedleggelse eller videre utbygging. Med Orkdal sanitetsforening som drivende kraft og eier ble det bygget et nytt servicebygg som åpnet i 1991. I 2003 solgte Orkdal sanitetsforening sykehuset til Helse Midt-Norge og sykehuset skiftet 1. januar 2004 navn fra Orkdal Sanitetsforenings Sjukehus til Orkdal Sjukehus.

16. desember 2011 vedtok styret i St. Olavs hospital å legge ned fødeavdelinga ved Orkdal Sjukehus fra 1. juni 2012. 

18. desember 2017 vedtok styret i St. Olavs hospital å bygge om 1. og 2. etasje for å etablere en felles mottaksenhet og oppgradere sengeområder. Oppgraderingen er et samarbeidsprosjekt med kommunene i Orkdalsregionen.

Referanser

Litteratur 
 Åsmund Forfang: Den store dugnaden. Orkdal Sanitetsforening 1898 – 1998
 Else Reiersen Langnes: Sykehuset. Sanitetsforeningen. Lokalsamfunnet. Orkdal Sanitetsforenings Sjukehus, 1909 – 1984

Eksterne lenker 
 
 Orkdal Sjukehus' historie

Helse- og sosialtjenester i Trøndelag
Helse Midt-Norge
Sykehus i Norge
Etableringer i 1908
Byggverk i Orkland
1908 i Norge
Morten Carlsen

Morten Carlsen (født 1957) er en norsk bratsjist, opprinnelig fra Tromsø.

Han studerte med Hatto Beyerle ved Musikkhøgskolen i Wien (1976–82) og avsluttet med diplomeksamen.
Deretter hadde han ledende stillinger i Orchester der Beethovenhalle, Bonn og Radiosinfonieorchester Stuttgart (1984–88).
Tilbake i Oslo, hvor han hadde debutert i Universitetets Aula (1981),
var han nestgruppeleder og fungerte tidvis som solobratsjist i av Oslo Filharmoniske Orkester (1988–94). Han har spilt kammermusikk med ledende europeiske musikere (Thomas Brandis, Enrico Bronzi, Henning Kraggerud, Lars Anders Tomter o.a.) og vært solist med flere norske profesjonelle orkestre. Flere komponister har skrevet verk for ham, bl.a. Wolfgang Plagge og Terje Bjørklund (Bratsjkonsert).
Han er professor ved Norges musikkhøgskole hvor han også underviser fiolin og holder utøverrelaterte forelesninger om temaer som øving, musikalsk meningsdannelse og talentutvikling. Carlsen har også undervist ved flere andre høyere norske musikkutdanningsinstitusjoner.
Han har vært gjestende professor ved en rekke utenlandske læresteder, bl.a. regelmessig ved Universität der Künste, Wien og Paris-konservatoriet. I en årrekke gjestet han også Musikkhøgskolen i Weimar.

Utgivelser
Melankoli (2L, 2001).  Med Sergej Osadchuk og Marianne Beate Kielland.
Vademecum for viola, "Vademecum for violin" (Norsk noteservice).
Norske neoklassikere (Euridice, 2008). Med Tor Espen Aspaas, Jorunn Marie Bratlie  og Svein Bjørkøy.  Resultat av et lengre forskningsprosjekt.
"die siebte himmelsrichtung" (LaWo 2010), verk av Edvin Østergaard med Siri Torjesen, sang og Hans Josef Groh, cello (Spellemannpris for samtidsmusikk 2011).       
Å tolke musikk (Universitetsforlaget 2017) sammen med Henrik Holm.

Referanser

Fødsler i 1957
Norske fiolinister
Norske musikkpedagoger
Personer fra Tromsø kommune
Anders Johan Stavseng

Anders Johan Stavseng (født 7. februar 1977) jobber som journalist i ukebladet Se og Hør. Han har medvirket i en rekke saker som har ført til oppmerksomhet rundt ukebladet. 

Blant annet skrev han saken som fikk Prinsesse Martha Louise til å klage Se og Hør inn til Pressens faglige utvalg for Maud Angelica-bilder og han sto bak den omtalte Julebukk-saken.

Stavseng ble høsten 2006 saksøkt etter at Lars Lillo-Stenberg og skuespillerkona Andrine Sæther anmeldte Se og Hør for brudd på privatlivets fred i forbindelse med at bladet tok bilder av parets vielse og trykket disse. Den 23. november fastslo Oslo tingrett at bladet hadde krenket privatlivets fred og tilkjente paret tilsammen 150 000 kroner i erstatning, og paret ble også tilkjent saksomkostninger. Dommen ble anket til Borgarting lagmannsrett av Se og Hør, også her fikk paret medhold og ble tilkjent samme erstatning som i tingretten. Se og Hør anket dommen inn for Høyesterett, og ble her frifunnet.

24. juli 2007 påstod Stavseng at Prinsesse Martha Louise hadde overnaturlige evner, helbredet med healing og at hun hadde startet engleskolen Astarte Education.

Stavseng startet som journalist i magasinet Blikk i 2000 og har jobbet i Se og Hør fra 2001.

Referanser 

Norske journalister
Fødsler i 1977
Croix de Guerre (Luxembourg)

Croix de Guerre er betegnelsen på to krigsdekorasjoner som tildeles i Luxembourg, den ene for innsats under den andre verdenskrig, den andre for allmenn krigsinnsats. Utmerkelser med samme navn finnes også i Frankrike og Belgia.

Krigskorset 1940–1945
Croix de Guerre 1940–1945 ble innstiftet av storhertuginne Charlotte 17. april 1945 til belønning av militært og paramilitært personell, som utmerket seg i kampen for befrielse av Luxembourg under krigen 1940 til 1945. Utmerkelsen kunne i særlig tilfelle tildeles utledninger.

Utmerkelsen er utformet som et malteserkors kronet med en storhertuglig krone og utstyrt med to korslagte sverd. Korset er i bronse. På framsiden bærer det en kronet C, på baksiden årstallet 1940.

Korset er opphengt i et mørkt blått bånd med fem oransje striper. Blått og oransje er fargene til det storhertuglige dynasti.

Utmerkelsen ble tildelt av regjerende monark etter innstilling fra forsvarsministeren. Det ble foretatt til sammen 1473 tildelinger, hvorav 506 gikk til luxemburgere, 778 til nordamerikanere, 86 til belgiere, 67 til franskmenn, 35 til briter og én til en nederlender.

Krigskorset
Croix de Guerre ble innstiftet 9. mai 1951 av storhertuginne Charlotte til belønning av militært eller paramilitært personell som i krigstid utmerker seg med særlig mot. Den kan også tildeles utlendinger. Utdeling kan også skje posthumt.

Utformingen er nærmest identisk med Croix de Guerre 1940–1945. Også Croix de Guerre består av et malteserkors i bronse, med storhertuglig krone og med korslagte sverd. I midten av korset er det plassert en kronet C. Baksiden har en eikekrans. Croix de Guerre kan også tildeles med tilleggsutmerkelsen palme. Korset er opphengt i et mørkt blått bånd med fem oransje striper. 

Utmerkelsen tildeles av regjerende monark etter innstilling fra forsvarsministeren. Mellom 1951 og 1988 ble det foretatt 40 tildelinger, 36 til luxemburgere og fire til belgiere.

Referanser

Kilder 
  Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: Europæiske ordner i farver, København: Politikens forlag, 1966, s. 134
 Jean Schoos: Die Orden und Ehrenzeichen des Großherzogtums Luxemburg und des ehemaligen Herzogtums Nassau in Vergangenheit und Gegenwart, Luxemburg: Verlag der Sankt-Paulus-Druckerei AG, 1990, s. 251–254

Eksterne lenker
 Arrêté grand-ducal du 17 avril 1945 portant institution d´une croix de guerre, Mémorial du Grand-Duché de Luxembourg, nr. 19, 21. april 1945.
 Arrêté grand-ducal du 17 avril 1945 portant institution d'une croix de guerre, Code Administratif – Volume 4 – Distinctions Honorifiques. 
 Arrêté grand-ducal du 9 mai 1951 portant institution d´une Croix de Guerre, Mémorial du Grand-Duché de Luxembourg, nr. 32, 19. mai 1951.

Luxembourg
Militære utmerkelser
Utmerkelser etablert i 1945
Henrik J. Lisæth

Henrik Johan Lisæth (født 11. mars 1933 i Bergen) er en norsk tidligere forretningsmann og politiker (H).

Familie og yrkesliv 
Han er sønn av selger Henrik Lisæth og husmor Gunhild Paulsen. Han giftet seg i 1966 med Kari Marie Tindeland. Han har gymnas fra 1952, handelsgymnas fra 1953 og Kystartilleriets befalsskole fra 1954. Han har økonomi- og ledelsesutdannelse fra Leeds College of Commerce fra 1957 og utdannelse som siviløkonom fra NHH fra 1960. Før han ble stortingsrepresentant i 1966, var Lisæth innkjøpsassistent hos fiskeoljefabrikanten Johan C. Martens Co., konsulent i et reklamebyrå samt salgssjef ved kaffebrenneriet og engrosvirksomheten B. Friele & Sønner. Lisæth var avdelingsdirektør og senere regiondirektør i Storebrand i Bergen 1971–1983 og administrerende direktør ved Chr. Michelsens Institutt 1990–2000.

Han har hatt en rekke styreverv, deriblant som styreleder i Folketrygdfondet 1990–1998 og formann i representantskapene i de børsnoterte selskapene NERA og Vital Forsikring. Han var nestleder i Kreftforeningen 2001–2004; han ble selv operert for blærekreft i 1987.

Politisk arbeid 
Lisæth var formann i Bergens Unge Høyre 1961–1963, formann i Hordaland Unge Høyre 1962–1963 og medlem av Unge Høyres sentralstyre 1963–1965. I 1965 ble han valgt til Unge Høyres formann, men trakk seg mot slutten av samme år, da han ble utnevnt til statssekretær i Samferdselsdepartementet. Da stortingsrepresentant Edvard Hambro ble utnevnt til FN-ambassadør i 1966, tok Lisæth hans plass på Stortinget. Lisæth møtte resten av perioden som utløp i 1969, og var deretter innvalgt på eget mandat frem til Bergen ble en del av Hordaland fylkes valgkrets i 1973. Han var sekretær i Stortingets forsvarskomité 1966–1969, deretter medlem av Stortingets finanskomité 1969–1973.

Lisæth var innvalgt i Bergen bystyre 1964–1967 og 1984–1991, varaordfører 1984–1985 samt ordfører 1986–1987. Han var også medlem av Hordaland fylkesting 1980–1983. Av verv i partiorganisasjonen kan nevnes formann i Hordaland Høyre 1972–1975 og formann i Bergen Høyre 1977–1983. Han forlot politikken da han ikke søkte gjenvalg til bystyret i 1991.

Æresbevisninger 
Han ble tildelt Sjøforsvarets vernedyktighetsmedalje i 1988 og er kommandør av den svenske Nordstjerneordenen fra 1993.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter for Bergen
Stortingsrepresentanter 1965–1969
Stortingsrepresentanter 1969–1973
Statssekretærer fra Høyre
Statssekretærer i Regjeringen Borten
Ordførere i Bergen
Høyre-ordførere i Hordaland
Unge Høyres ledelse
Norske næringslivsledere
Norske siviløkonomer fra NHH
Nordstjerneordenen
Personer tilknyttet Storebrand
Wylietranslitterasjon

Wylie-translittasjon er en metode for å transkribere tibetansk skrift med bokstavene i det latinske skriftsystemet (a-z). Metoden har fått navn etter Turrell V. Wylie, som presenterte systemet i  tidsskriftet Harvard Journal of Asiatic Studies i 1959. Etter det har Wylie-systemet vært standardtranslitterasjon for tibetansk i akademiske kretser, særlig i USA. Systemet er toveis, dvs. det er mulig å på en entydig måte å gå fra tibetansk skrift til Wylietranslitterasjon og tilbake igjen.

Ethvert system for romanisering av tibetansk utfordres av et dilemma: Skal systemet prøve å gjengi nøyaktig lydene i talespråket, eller skal det følge tibetansk stavemåte? Problemet skyldes at tibetansk rettskrivning har ligget fast siden det 11. århundre, mens uttalen har fortsatt å utvikle seg. Eldre romaniseringssystemer har forsøkt å balansere disse standpunktene som dermed forholder seg til historiske punkter som ligger tusen år fra hverandre, og har ikke kunnet innfri fullt ut verken det ene eller det andre. Men Wylie nøyer seg med å romanisere presist det tibetanske skriftspråk. Dette gjør systemet til det mest foretrukne for akademiske og historiske studier. Systemet tar ikke sikte på å gjengi korrekt uttale av tibetanske ord.

Konsonanter 

Etter Wylie-translittereringen blir de tibetanske konsonantene representert på denne måten:  

Den siste bokstaven i det tibetanske alfabetet, «nullkonsonanten», blir ikkje translitterert, i og med at den bare opptrer i vokalinitiale stavinger og dermed kan rekonstrueres.

Vokaler

De fire vokaltegnene blir representert på denne måten:

Hvis en staving ikke har vokaltegn, blir bokstaven a lagt til, for å vise den inherente vokalen a. (t.d. ཨ་ = a).

For å vise rotbokstaven. Etter denne rotbokstaven er det mulig å slå opp ord i ordbøker.

Store bokstaver 
I tidligere translitterasjonssystem for tibetansk ble det brukt store bokstaver, for å vise hva som er rotbokstav. Med disse rotbokstavene var det mulig å slå opp ord i ordbøker. Metoden ble likevel ikke brukt konsekvent, og derfor innførte Wylie en praksis med å skrive første bokstav i et ord som stor bokstav.

Se også 
Tibetansk skrift

Eksterne lenker 
 Staatsbibliothek Berlin – A standard system of Tibetan transcription
 Wylie, Turrell (1959). A Standard System of Tibetan Transcription. Harvard Journal of Asiatic Studies, p. 261-267
 Wylie-Tabelle, Nitartha International
 THDL Extended Wylie Transliteration Scheme
 Online-Transliterator (erzeugt Graphik aus Wylie oder  ACIP-Transliteration)

Romaniseringssystemer
Tibetansk
Tibetologi