Systemd

systemd er en samling av daemoner, biblioteker og systemverktøy som fungerer som en konfigurasjonsplattform for operativsystemet Linux. Formålet med systemd er å erstatte oppstartsprosessen init, som Linux har arvet fra UNIX System V og Berkeley Software Distribution (BSD). Linux har mange flere bruksområder enn Unix, og systemd er derfor en mer dynamisk oppstartsprosess som tilpasser seg ulike bruksområder.

Systemd er ment å bli en felles konfigurasjonsplattform for ulike distribusjoner av Linux; et tidligere forsøk på å introdusere noe lignende var Upstart i 2006. Red Hat Fedora innførte systemd som standard oppstartsystem i 2011. Deretter ble det adoptert av en rekke større Linux-distribusjoner, deriblant Debian,  Ubuntu, SUSE og Gentoo Linux. Systemd har likevel vært kontroversielt, og har ført til en polarisering av Linux-samfunnet.

Navnet systemd følger en Unix-konvensjon hvor daemoner tildeles bokstaven d som siste bokstav i filnavnet. Systemd er lisensiert under GNU Lesser General Public License versjon 2.1 eller senere, og ble lansert 30. mars 2010.

Design

Lennart Poettering og Kay Sievers, som opprinnelig utviklet systemd, søkte å overgå oppstartsprosessen init i effektivitet på flere måter. De ønsket et bedre rammeverk for å uttrykke avhengigheter, tillate mer parallellprosessering under oppstart, og å redusere skallets beregningstid.

Poettering beskrev utviklingen av systemd som «aldri avsluttet, aldri komplett, men som holder tritt med utviklingen av teknologien». I mai 2014 definerte han dets formål som å forene «meningsløse forskjeller mellom distribusjoner», ved å sørge for tre generelle funksjoner:

 En system- og tjenestehåndterer, som styrer systemet, dets varierende konfigurasjoner, og dets tjenester
 En programvareplattform, som tjener som basis for utviklingen av annen programvare
 Limet mellom applikasjoner og Linux-kjernen, ved å sørge for ulike grensesnitt til kjernens funksjonalitet

Systemd er ikke bare en oppstartsdaemon, men refererer til alle programmene omkring den, som jornuald, logind, networkd, og mange andre lavnivå-komponenter. I januar 2013 beskrev Poettering systemd ikke som et enkelt program, men som en programpakke som inkluderer 69 individuelle binærfiler. Denne programpakken erstatter oppstartssekvensene og runlevels i den tradisjonelle init-daemonen, sammen med skallskriptet som er utført under dens kontroll.

Historie

Init i forsknings-Unix, BSD og System V

Oppstartsprosessen init er den første prosessen som startes under oppstart av operativsystemet Unix. Det er en daemon som fortsetter å kjøre inntil systemet slås av, og er den direkte eller indirekte foreldreprosessen til andre prosesser.

Prosessen har sin opprinnelse i forsknings-Unix som eksisterte fra 1971 til 1989. Derifra fulgte det to forskjellige versjoner. Den ene var å finne i Berkeley Software Distribution (BSD) og dens derivater 4.3BSD (1986), 386BSD (1992), NetBSD (1993), FreeBSD (1993), OpenBSD (1996) og DragonFly BSD (2004). Også de tidligere operativsystemene Sun Microsystems SunOS, DEC Ultrix og det nåværende macOS er avarter av BSD.

I forsknings-Unix startet init i katalogen /etc/rc, som deretter startet getty under kontroll av /etc/ttys (initialisering av terminaler). 4.3BSD tilføyde støtte for Vindussystemet X og grafiske terminaler i /etc/ttys. BSD-varianter hadde lenge et skript i /etc/rc.local som kjørte helt til slutt under oppstartsprosessen. NetBSD 1.5 og FreeBSD 5.0 introduserte et modulært oppstartsystem som ble utført i /etc/rc.d. Rekkefølgen på modulene som skulle utføres ble i UNIX System V avledet av filnavnet til hvert skript; i BSD ble rekkefølgen eksplisitt definert av indekser innenfor hvert skript.

I Mac OS X 10.4, som ble lansert 29. april 2005, ble det lansert et alternativ til init, i form av launchd. Dette er et sett med systemprogramvare som starter i /etc/rc, og som fortsetter å scanne gjennom forskjellige skript i /System/Library/LaunchDaemons og /Library/LaunchDaemons.

Den andre typen av oppstartsprosessen init ble lansert i UNIX System III (1982) og overtatt av UNIX System V (1983) fra AT&T. Kjente avarter av System V er Silicon Graphics IRIX, SCO UnixWare, IBM AIX, Hewlett Packards HP-UX og Sun Microsystems/Oracle Corporation Solaris.

Særpreget ved «SysVinit», som den også kalles, er runlevels – et antall forutbestemte tilstander, og operativsystemet befinner seg til enhver tid i en av disse tilstandene. Antall runlevels varierte med implementasjonene: 2 i AIX, og 3 i HP-UX, Unixware og Solaris.

I versjon 10 av Solaris, som ble lansert 31. januar 2005, ble init erstattet av Service Management Facility.

Init i Linux
Linux arvet begge variantene av oppstartsprosessen fra Unix. Distribusjonene Slackware og Arch Linux benyttet i utgangspunktet BSD-varianten, og Slackware gjør det fortsatt. Andre distribusjoner valgte varianten fra UNIX System V. Eksempler er Debian, Ubuntu, Red Hat Linux, Red Hat Enterprise Linux, Fedora, openSUSE, Mandriva, Knoppix, Linux Mint og MEPIS.

Atter andre distribusjoner laget sine egne alternative implementasjoner. Eksempler er:
 OpenRC i distribusjonen Gentoo Linux, såvel som NetBSD og FreeBSD
 BootScripts i distribusjonen GoboLinux
 DEMONS i distribusjonen KahelOS
 Mudur i den tyrkiske distribusjonen Pardus.

Upstart

I 2006 ble det gjort et forsøk på å få Linux-samfunnet til å enes om én felles oppstartsprosess. Linux har mange flere bruksområder enn Unix, og det egnede vil derfor være en mer dynamisk oppstartsprosess, som tilpasser seg etter bruksområde. Dette behovet ble forsøkt tilfredsstilt av Upstart, og flere aktører samlet seg om den nye prosessen, i et forsøk på å gjøre den til en ny standard:
 Ubuntu 6.10
 Fedora 9
 Red Hat Enterprise Linux versjon 6
 CentOS versjon 6
 Scientific Linux versjon 6
 Oracle Linux versjon 6
 StartCom Linux Enterprise versjon 6
 openSUSE versjon 11.3, Milestone 4
 webOS versjon 1.0.2 fra Hewlett Packard
 Maemo versjon 5 for Nokia nettbrett
 MeeGo versjon 1.0 for mobiltelefoner.
 Chrome OS
Forsøket på å oppnå enighet mislyktes, og Linux-samfunnet fortsatte en uenighet som har sin opprinnelse i Unix-krigene på slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet.

systemd

Systemd representerer et nytt forsøk på å samles om en felles dynamisk oppstartsprosess. Programmet ble lansert 30. oktober 2010, og ble standard oppstartsystem i Red Hat Fedora versjon 15 den 24. mai 2011. Deretter fulgte en rekke distribusjoner, hvorav et utvalg er listet nedenfor:

 Fedora 15
 Mandriva Linux 2011.0
 CoreOS versjon 94.0.0
 openSUSE versjon 12.11
 Frugalware Linux 1.5
 Gentoo Linux versjon 12.0
 Mageia versjon 2.0
 Arch Linux (oktober 2012)
 Chakra Linux 2012.10
 Tizen versjon 2.0
 Siduction versjon 2013.2
 Sabayon Linux 13.04
 Red Hat Enterprise Linux versjon 7
 SUSE Linux Enterprise Server versjon 12
 CentOS versjon 7
 Scientific Linux versjon 7
 Oracle Linux versjon 7
 Lunar Linux 1.7.0
 Parsix 7.5r0
 Ubuntu 14.10
 Debian 8.0
 Linux Mint 18.0

Kontroverser
Systemd har vært kontroversielt. Kritikken går ut på at programmet er overkomplekst, og stadig utvides med nye egenskaper i stedet for å ha en enkel funksjonalitet. Dette kan betraktes som et brudd på filosofien til Unix-lignende operativsystemer. Det har også vært bekymringer for at systemd fører til avhengigheter, slik at distributørene ikke har noe annet valg etterhvert som applikasjoner blir avhengige av dets komponenter.

I et intervju den 6. juli 2012, ga Slackware's leder Patrick Volkerding uttrykk for reservasjoner overfor systemd, og hevdet at det krenker Unix-filosofien om å sammenføye programvare med en begrenset definert funksjonalitet. Per 2. juli 2016 (versjon 14.2) støtter ikke Slackware systemd, men i 2013 utelukket ikke Volkerding muligheten for å svitsje over til det.

Fra 25. oktober 2013 til 2. januar 2014 fant det sted en lang debatt i Debian Technical Committee på mailinglisten om Debian 8.0 «Jessie», som kulminerte i en beslutning til fordel for systemd. Debatten ble vidt publisert og etter beslutningen har debatten fortsatt på mailinglisten. Debian 8.0 ble lansert 25. april 2015.

I en blogg den 26. januar 2013 kalt The Biggest Myths imøtegikk Lennart Poettering 30 argumenter som motstandere har ført i marken omkring systemd. Den 6. oktober 2014 anklaget han Linus Torvalds og andre utviklere av Linuxkjernen for å ha skapt splittelsen innen Linux-samfunnet.

Den 14. februar 2014 kunngjorde Mark Shuttleworth på en blogg at Ubuntu ville gå over til systemd, selv om han den 18. oktober 2013 beskrev systemd som «enormt invasivt og neppe forsvarlig». Ubuntu var den opprinnelige utvikler av Upstart. Den 23. oktober 2014 ble systemd lansert i Ubuntu 14.10.

Den 10. mars 2014 uttrykte Eric S. Raymond den mening at systemd etter en innledende suksess hadde potensial til å utvides hinsides dets opprinnelige hensikt i en fatal retning, og bli tunggrodd, tregt og kreve mer minne. Den 2. april 2014 uttrykte Linus Torvalds reservasjoner mot holdningen til brukere og bugrapporter hos Kay Sievers, en sentral utvikler av systemd.

Sent i april 2014, ble det startet en kampanaje for å boikotte systemd, og en nettside ble opprettet med oversikt over ulike grunner til ikke å adoptere det.

I en artikkel publisert den 18. august 2014 i InfoWorld skrev Paul Venezia om kontroversen rundt systemd. Han hevdet at den krenket Unix-filosofien og skyldtes «de enorme egoer som er fast overbevist om at de ikke kan gjøre noe feil». Artikkelen sammenlignet systemd med svchost.exe, en kritisk systemkomponent med omfattende funksjonalitet som ble introdusert i Microsoft Windows 2000.

Joey Hess, Russ Allbery, Ian Jackson i Debian Technical Committee, og Debians systemd-ansvarlig Tollef Fog Heen trakk seg fra sine stillinger i november 2014. De forsvarte sine beslutninger med stress relatert til de offentlige mailinglistene og bloggene med pågående uenighet om systemd.

I desember 2014 ble en fork av Debian, kalt Devuan, kunngjort av en gruppe som kalte seg «Veteran Unix Admins». dens intensjon er å lage en Debian-variant uten systemd.

I august 2015 fikk systemd et skall for innlogging, som startes av kommandoen  machinectl shell.

Se også
 launchd
 Service Management Facility

Referanser

Eksterne lenker
 
 Chapter 8. Managing Services with systemd, Red Hat Linux 7 documentation, System Administrator's Guide, 2015
 Sébastien Koechlin: Évolutions techniques de systemd, Linuxfr.org, 2. august 2011
 Lennart Poettering, Kay Sievers, Thorsten Leemhuis: Control Centre: The systemd Linux init system, the H Open, 8. mai 2012
 Lennart Poettering, Kay Sievers, Thorsten Leemhuis: Booting up: Tools and tips for systemd, a Linux init tool, the H Open, 15. mai 2012

Programvare kun for Linux
Programvare for Red Hat Enterprise Linux
Fedora
Ubuntu
Debian
SUSE Linux
Freedesktop.org
Programvare fra 2010