alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Haslum prestegjeld

Haslum prestegjeld (Østre Bærum prestegjeld) var et prestegjeld tilhørende Asker og Bærum prosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet østre del av Bærum kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Haslum kirke.

Historikk

Hasleims sókn i eystra Bœrgœimi (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet, og Haslum kirke, Haslheims kirkja er en av Bærums to middelalderkirker, hvorav den andre er Tanum kirke i vestre Bærum. Denne korskirken i stein er opprinnelig fra ca. 1190 og hadde allerede i middelalderen gjennomgått endringer og blitt utbygget fra langkirke til korskirke. Det sies også at kirken i tidligere tider hadde en rekke altre — 13 ifølge Norges kirker..

Haslum sogn ble senest ved reformasjonen innlemmet i Asker prestegjeld, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Haslœims kirkja, og er oppført i Skattematrikkelen 1647 som Øster Bærumb sougen i Aggers fougderie.

Nyere tid 

Ettersom de tilhørte et annet tinglag enn hovedkirken i Asker prestegjeld, dannet Vestre og Østre Bærum prestegjeld grunnlaget for Bærum formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Den 01.01.1894 ble det store Asker prestegjeld delt i tre, ved at Vestre og Østre Bærum prestegjeld ble skilt ut som egne prestegjeld. I Østre Bærum med Høvik kirke som hovedkirke og Haslum kirke som anneks.

Ved forskrift av 3. juli 1953 ble Østre Bærum prestegjeld delt i to, ved etableringen av Haslum og Høvik prestegjeld.

Referanser

Oslo bispedømme
Prestegjeld i Oslo bispedømme
Bærums historie
Høland prestegjeld

Høland prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Østre Romerike prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Høland kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Løken kirke.

Historikk 

Heyløndum sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Den første kirken, Leykini Maria kirkja á Heyløndum antas å ha vært en steinkirke, var viet til Jomfru Maria. Dagens Løken kirke er trolig den tredje i sognet, ettersom en tømmerkirke erstattet middelalderkirken omkring år 1600, og den nåværende kirken ble innviet den 13. mars 1883.

Høland ble i høymiddelalderen omtalt som Høylandir, hvilket er flertall av Høyland, ettersom det var to Høyland: Øvre Høyland tilsvarende Nordre Høland med Setskog, og Ytre Høland tilsvarende Søndre Høland 

Det kan belegges prest på Løken allerede i 1311, så da det i 1362 ble bestemt at prester skulde sitia a Løykini, var nok det et resultat av prestemangelen etter Svartedauden. I tidligere tider hadde det vært prest ved både Løken og Hemnes kirker, men møtet mellom biskop Hallvard Bjørnarsson i Oslo og bøndene i Høland 1362 resulterte i at Løken ble hovedkirke og Hemnes anneks, og Hemnes kirke ble heretter betjent fra Løken.

Middelalderkirkene er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Løykinar kirkja og Heimnes kirkja.

Prestegjeldet 

Høland prestegjeld antas å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I middelalderen omtales to kirker i Høland prestegjeld:
 Løken (Nordre Høland)
 Hemnes (Søndre Høland)
Løken ble hovedkirke med Hemnes tillagt som annekskirke fra 1362. Prestegjeldet er oppført i Skattematrikkelen 1647 som Høllantz præstegield i Nedre Rommeriegis fougderie.

Opprinnelig sognet Setskog til Løken, men på grunn av den lange og besværlige vei til hovedkirken fikk menigheten kongelig tillatelse til å bygge sin egen kirke i 1656.

Nyere tid 

Høland prestegjeld dannet grunnlaget for Høland formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Den 1. januar 1998 ble Høland prestegjeld overført fra Østre Borgesyssel prosti til Østre Romerike prosti, men fra 1. januar 2020 ble soknene i nye Aurskog-Høland kommune tilbakeført til Østre Borgesyssel prosti.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Høland prestegjeld og dets sogn er nå en del av Aurskog-Høland kirkelige fellesråd underlagt Østre Borgesyssel prosti.

Kirkesogn
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:
 Søndre Høland
 Løken
 Setskog
 Bjørkelangen

Referanser

Prestegjeld i Borg bispedømme
Aurskog-Hølands historie
Norges E-sportforbund

Norges E-sportforbund (NESF) er et særidrettsforbund for e-sport i Norge. Forbundet ble stiftet i 2010. NESF er medlem av det Europeiske E-sportforbundet (EEF) og det Internasjonale E-sportforbundet (IESF).

NESF ledes av et forbundsstyre, kontrollutvalg og en valgkomite. Thomas Breen er president, og Kjell-Erik Nordahl er generalsekretær. Alle e-sportlag som organiserer e-sport kan søke om å bli medlem i forbundet.

I januar 2021 søkte NFIF om å bli tatt opp som nytt selvstendig særforbund i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komite på Idrettstinget i 2021.

Kritikk og boikott under VM-kvalifisering 2021 
I forkant av VM i e-sport i Israel 2021 valgte NFIF å utsette den norske kvalifiseringen, etter en rekke reaksjoner fra en rekke spillere og klubber. Reaksjonene kom etter det ble kjent at arrangementet ville bli avholdt på Oslofjord Convention Center, med sin tilknytning til frikirken Smiths venner. Det var spesielt kirkens holdning til homofile som gjorde at en rekke klubber nektet å delta.

13. august 2021 ble det bestemt at NFIF ikke lenger vil holde VM-kvalifiseringer hos Oslofjord Convention Center.

Referanser 

E-sport i Norge
E-sport
Organisasjoner etablert i 2010
2010 i Norge
Simen Kvia-Egeskog

Simen Kvia-Egeskog (født 26. mai 2003) er en norsk fotballspiller som spiller for , på lån fra Viking Fotballklubb.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Viking FK
Fotballspillere for Skeid Fotball
Limaspillet

Limaspillet er et historisk utendørsteater som spilles på Limastranda ved sørenden av Hurdalssjøen i Nannestad kommune.

Limaspillet er skrevet av Jorun MH Skryseth, og musikken er komponert av Trond Hultgren. Limaspillet ble for første gang satt opp i august 2003, og har i tillegg blitt satt opp i 2004, 2005, 2007, 2008, 2010, 2012, 2014, 2017, 2021 og 2022.

Historien finner sted i middelalderen, hvor det på spilleplassen tidligere lå et klosterhospits hvor inntil åtte munker hadde fast tilholdssted. Klosterhospitset var hvilested for pilegrimer fra hele Europa på vei til Nidaros. Handlingen i Limaspillet foregår i år 1349 og utspiller seg rundt klosterhospitset. Limaspillet er delvis basert på historiske fakta og er for det meste basert på fri diktning. I teaterstykket får vi historien til pilegrimen Anne som stopper opp for å hvile ut ved klosterhospitset i Nannestad. På stedet får vi innblikk i konfliktene mellom de lokale fastboende og de gjennomreisende pilegrimene, svartedauden og i tillegg til en kjærlighetshistorie mellom én av munkene og Anne.

Referanser 

Nannestad
Norske friluftsskuespill
Aurskog prestegjeld

Aurskog prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Østre Romerike prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Aurskog kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Aurskog kirke.

Historikk 

Aurskógr sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet,, og det har vært kirkested her siden middelalderen. En har ikke kjennskap til middelalderkirkens utseende, heller ikke er noe av dens inventar bevart. Den gamle Aurskog kirke, Aurs Margareta kirkja, som antas å ha vært en middelalderkirke i stein, var viet til den hellige Margareta. Middelalderkirken ble avløst av en tømret kirke angivelig oppført 1617. Dagens kirke, den tredje på stedet, ble tegnet av Otto Schønheyder og oppført av byggmester Günther Schüssler i 1881. Vigslingen drøyde imidlertid til den 2. juni 1882. Kirken har rektangulært skip, korte korsarmer, kvadratisk kor med sakristier på hver side samt vesttårn.

Middelalderkirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Aurs kirkja.

Prestegjeldet 

Aurskog prestegjeld antas å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I middelalderen omtales to kirker i prestegjeldet:
 Aurskog
 Blaker
Allerede før reformasjonen ble Aurskog hovedkirke, med Blaker tillagt som annekskirke. Prestegjeldet er oppført i Skattematrikkelen 1647 som Wrkoug præstegield i Nedre Rommeriegis fougderie.

Nyere tid 

Aurskog prestegjeld dannet grunnlaget for Aurskog formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Blaker annekssogn ble egen kommune 1. juli 1917, og ble slått sammen med Sørum kommune 1. januar 1962. Blaker sogn ble overført fra Aurskog til Sørum prestegjeld i 1977.

Den 1. januar 1998 ble Aurskog prestegjeld overført fra Østre Borgesyssel prosti til Østre Romerike prosti, men fra 1. januar 2020 ble soknene i nye Aurskog-Høland kommune tilbakeført til Østre Borgesyssel prosti.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Aurskog prestegjeld og dets sogn er nå en del av Aurskog-Høland kirkelige fellesråd underlagt Østre Borgesyssel prosti.

Kirkesogn
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:
 Aurskog

Referanser

Prestegjeld i Borg bispedømme
Aurskog-Hølands historie
Skal vi danse (sesong 4)

Den 4. sesongen av Skal vi danse hadde premiere 23. september 2008. Programledere for denne sesongen er Guri Solberg og Kristian Ødegård. Dommerpanelet består av Trine Dehli Cleve, Tor Fløysvik, Alexandra Kakurina og Christer Tornell.

Resultater 

 viser paret som fikk førsteplass.
 viser paret som fikk andreplass.
 viser paret som var i bunnen, men gikk videre.
 viser paret som ble stemt ut.
 viser paret som trakk seg.
Grønne poeng viser høyeste poengsum for hver uke.
Røde poeng viser laveste poengsum for hver uke.

Sesong 04
2008 i Norge
Sørum prestegjeld

Sørum prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Østre Romerike prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Sørum kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Sørum kirke.

Historikk 

Suðreims sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Sørum kirke, Suðrheims Petri & Pauli kirkja, ble viet St. Peter og St. Paulus på St. Blasius dag, den 3. febr. Kirken feiret 800-årsjubileum i 1966 og er da antatt oppført år 1166 - dateringen bygger på Snorres skilding i Magnus Erlingssons saga av en tildragelse der Erling Jarl var i messe og noen av hans menn ble lurt i bakhold. Ut fra mureteknikken antydes det derimot at dagens kirke kan være fra første halvdel av 1200-tallet. Samtidig antas det at det ble reist kirke på Sørum så snart kristendommen fikk innpass på Romerike, og det må ha skjedd allerede på 1000-tallet. Sørum var en av tre tridjungskirker eller fylkeskirker på Romerike (sammen med Nes og Ullensaker kirker). De ble bekostet av kongen, mens menighetene måtte sørge for sognekirkene ellers.

Middelalderkirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Suðreims kirkja.

Prestegjeldet 

Sørum prestegjeld antas å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I middelalderen omtales fem kirker i prestegjeldet:
 Sørum kirke
 Frogner kirke
 Skea kirke
 Asak kirke
 Refsum kirke
Senest rundt reformasjonen ble Sørum hovedkirke, med Frogner tillagt som annekskirke, mens de tre øvrige kirkene antas nedlagt før reformasjonen. Prestegjeldet er oppført i Skattematrikkelen 1647 som Sørums præstegield i Nedre Rommeriegis fougderie.

Nyere tid 

Sørum prestegjeld dannet grunnlaget for Sørum formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Blaker annekssogn til Aurskog prestegjeld ble egen kommune 1. juli 1917, og ble slått sammen med Sørum kommune 1. januar 1962. Blaker sogn ble overført fra Aurskog til Sørum prestegjeld i 1977.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Sørum prestegjeld og dets sogn er nå en del av Lillestrøm kirkelige fellesråd underlagt Nedre Romerike prosti.

Kirkesogn 
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:
 Sørum
 Frogner
 Blaker

Referanser

Prestegjeld i Borg bispedømme
Sørum
Bendik Brevik

Bendik Brevik (født 1. mars 2003) er en norsk fotballspiller som spiller for .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Clausenengen FK
Fotballspillere for Kristiansund BK
Fotballspillere for Levanger FK
Personer fra Kristiansund kommune
Bávttajohka

Bávttajohka er en elv i Karasjok og Kautokeino kommuner i Troms og Finnmark fylke. Elva har utspring fra et tjern 456 meter over havet like ved vannskillet mot Gavdnjajávri i Øvre Anárjohka nasjonalpark. Den øverste delen av elveløpet har navnet Bávttajohgiera, som kan oversettes til «utspringet av Bávttaelva».

Elva er omtrent 50 kilometer lang, og har et nedbørsfelt på 573 kvadratkilometer. Elveløpet følger hele veien hovedretnining nesten rett nordover, til elva munner ut i Karasjohka ved Beaivvašgieddi.

Referanser 

Elver i Karasjok
Tanavassdraget
Fet prestegjeld

Fet prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Østre Romerike prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Fet kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Fet kirke.

Historikk 

Fit sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet,, og dagens Fet kirke ser ut til å være den fjerde sognekirken i rekken på Fetsund. En middelalderkirke, Hofs kirkja á Fit, lå ved gården Hof eller Hov, som også gav navn til sognet. Denne kirken brant en gang mellom 1570 og 1589 og ble avløst av en tømmerkirke som ble truffet av lynet og brant i 1680. Året etter ble en ny tømmerkirke innviet, omtrent der gravkapellet til dagens kirke ligger. Denne tømmerkirken ble så revet i 1889, og dagens kirke ble innviet den 3. desember 1890, hvor det ble delvis benyttet materialer fra den gamle kirken.

Middelalderkirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Hofs kirkja á Fit.

Prestegjeldet 

Fet prestegjeld antas å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I middelalderen omtales fem kirker i Fet prestegjeld:
 Fet
 Rælingen
 Borgen
 Faller
 Øyaseter
Senest rundt reformasjonen ble Fet hovedkirke, med Rælingen tillagt som annekskirke, mens de tre andre kirkene antas nedlagt før reformasjonen. Prestegjeldet er oppført i Skattematrikkelen 1647 som Feedt præstegield i Nedre Rommeriegis fougderie.

Nyere tid 

Fet prestegjeld dannet grunnlaget for Fet formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Ved forskrift om opprettelse av soknekall 21. august 1970, ble annekssognet Rælingen utskilt som eget prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Fet prestegjeld og dets sogn er nå en del av Lillestrøm kirkelige fellesråd underlagt Nedre Romerike prosti.

Kirkesogn
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:
 Fet
 Dalen

Referanser

Prestegjeld i Borg bispedømme
Fet
Rælingen prestegjeld

Rælingen prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Nedre Romerike prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Rælingen kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Rælingen kirke.

Historikk 

Rœlingr sókn har sin opprinnelse fra kristningen av landet,, og dagens kirke ser ut til å være tredje kirke på stedet. Om den første middelalderkirken vet vi lite, men når det i Jens Nilssøns visitasbøker fra 1590-årene heter at kirken «staar paa fallende fod», kan det tyde på at middelalderkirken fremdeles sto, men at den var i dårlig forfatning. Kirkeregnskapene fra 1600-årene beretter imidlertid om en liten, men temmelig velholdt tømmerkirke. Det later derfor til at den falleferdige middelalderkirken er blitt erstattet av en tømmerkirke en gang mellom biskop Jens Nilssøns visitas i 1590-årene og 1620, da kirkeregnskapene begynner. Tømmerkirken ble forlenget mot vest i 1700. Dagens tømmerkirke er en langkirke fra 1828 som ble relativt sterkt ombygget i 1887, etter at den opprinnelig var oppført før den egentlig ble godkjent.

Kirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Rœlings kirkja, og Rælingen var sognekirke i middelalderen. Ble etter reformasjonen tillagt som annekskirke til Fet, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

Nyere tid 

Rælingen annekssogn dannet grunnlaget for Rælingen kommune opprettet 1. juli 1837.

Ved forskrift om opprettelse av soknekall 21. august 1970, ble annekssognet Rælingen utskilt som eget prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Rælingen prestegjeld og dets sogn er nå en del av Rælingen kirkelige fellesråd underlagt Nedre Romerike prosti.

Kirkesogn 

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:
 Rælingen
 Øvre Rælingen

Referanser

Prestegjeld i Borg bispedømme
Rælingen
Goššjohka

Goššjohka er en elv i Karasjok og Kautokeino kommuner i Troms og Finnmark fylke. Elva har utspring fra den lille innsjøen Noarvvajsávrrit 418 meter over havet, like nord for Noarvvajš som er en markert topp i området.

Elva er omtrent 60 kilometer lang, og har et nedbørfelt på 787 kvadratkilometer. Elveløpet flyter i hovedsak nord- eller nordøstover til elva munner ut i Anarjohka ved finskegrensen. 

Langs tre kilometer av elvas nederste løp er det vernet et 3-400 meter bredt belte som Goššjohka naturreservat.

Referanser 

Elver i Karasjok
Tanavassdraget
Enebakk prestegjeld

Enebakk prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Follo prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Enebakk kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Enebakk kirke.

Historikk 

Ignabakka sókn har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Enebakk kirke, Ignabakka Botolfs kirkja i Ignardal, beliggende i Kirkebygda på vestsiden av Øyeren, er en steinkirke fra siste halvdel av 1100-tallet. Den ble i katolsk tid viet til St. Botolf. Kirken ligger like ovenfor elven Preståa, som i middelalderen het Igna, mens prestegården het Ignarbakki. Kirken er en romansk langkirke med rektangulært skip og smalere/lavere, rett avsluttet kor. På nordsiden av koret er det et sakristi, også det i mur, og kirken har vesttårn.

Bygdelaget Enebakk ble i høymiddelalderen omtalt som Ignardalr, siste kjente bruk av dette navnet ser ut til å være i år 1410. 

Middelalderkirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Ignabakka kirkja.

Prestegjeldet 

Enebakk prestegjeld antas å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I middelalderen omtales kun Enebakk kirke i prestegjeldet, mens søndre del av prestegjeldet fikk egen kirke i 1761. Prestegjeldet er oppført i Skattematrikkelen 1647 som Eigneback præstegield i Nedre Rommeriegis fougderie

Nyere tid 

Enebakk prestegjeld dannet grunnlaget for Enebakk formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Enebakk prestegjeld og dets sogn er nå en del av Enebakk kirkelige fellesråd underlagt Nordre Follo prosti.

Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:
 Enebakk
 Mari

Referanser

Prestegjeld i Borg bispedømme
Enebakks historie
Skedsmo prestegjeld

Skedsmo prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Nedre Romerike prosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Skedsmo kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Skedsmo kirke.

Historikk 

Skeiðismór sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Skedsmo kirke, Skeiðsmoa kirkja á Gjóleið, er en steinkirke fra omkring år 1180, som var viet til Olav den hellige. Denne kirken skal ha avløst en eldre kirke som muligens gikk helt tilbake til Olav den helliges kirke fra 1022. En treskulptur av ham befinner seg nå i Universitetets oldsaksamling, men det finnes en kopi i kirken, og på kirkegården er en bauta over ham.

Bygdelagene i Skedsmo beliggende mellom Nitelva og Leira ble i høymiddelalderen omtalt som Gjóleið.

Middelalderkirken er omtalt i Biskop Eysteins jordebok fra 1397 som Skeiðis kirkja.

Prestegjeldet 

Skedsmo prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. I middelalderen omtales to kirker i prestegjeldet:
 Skedsmo
 Asak
Senest rundt reformasjonen ble Skedsmo hovedkirke, med Asak som annekskirke. Dessuten ble Lørenskog, Nittedal og Hakadal tillagt som annekskirker, Skedsmo ble med dette et stort prestegjeld på Øvre Romerike. Prestegjeldet er oppført i Skattematrikkelen 1647 som Skiedtzmoe præstegield i Nedre Rommeriegis fougderie.

Det er mulig at Asak kirke ble lagt ned på 1400-tallet i og med at den ikke nevnes i historiske dokumenter på 1500-tallet, men utfra lokal tradisjon kan det se ut til at den kan ha fungert som gårdskapell til et stykke inn på 1500-tallet.

Nyere tid 

Nittedal prestegjeld med Hakadal anneks ble utskilt som eget prestegjeld ved reskript 01.12.1774.

Skedsmo prestegjeld dannet grunnlaget for Skedsmo formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Lillestrøm prestegjeld ble opprettet 01.01.1937, utskilt fra Skedsmo ved kgl. res. 11.12.1936.

Ved kgl.res. 05.12.1947 ble Lørenskog prestegjeld utskilt, med virkning fra 01.07.1948.

Veg kgl.res. 24.08.1973 ble de deler av prestegjeldet som lå syd for Nitelva, utskilt til et nytt Strømmen prestegjeld, med virkning fra 01.01.1974.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Skedsmo prestegjeld og dets sogn er nå en del av Lillestrøm kirkelige fellesråd underlagt Nedre Romerike prosti.

Kirkesogn 
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn:
 Skedsmo

Referanser

Eksterne lenker 
 Prestegjeld og sogn i Akershus

Prestegjeld i Borg bispedømme
Skedsmo
Elfa Distrelec

Elfa Distrelec AB (tidligere Elfa AB) er et svensk selskap som distribuerer elektroniske komponenter, instrumenter og verktøy til bedrifts- og privatkunder.

Historie

1945: Grunnleggelse 
Selskapet ble grunnlagt i 1945 av Arne Lydmar og Nils "Nisse" Jensen. Navnet ELFA ble valgt da Arne Lydmar egentlig ønsket å registrere selskapet under navnet ELCO, men dette navnet var allerede opptatt.

1950-årene: Selskapet deles i to 
I 1951 ble selskapet delt i to, og det finnes derfor et annet selskap med lignende navn som selger garderobe- og lagringsløsninger, hvilket av og til fører til forvirring.

2000-årene: Oppkjøp 
I 2006 ble selskapet solgt av familien Jensen til Industri Kapital. På det tidspunktet hadde selskapet 450 ansatte.

I mai 2007 kjøpte Elfa opp det estiske selskapet Tevalo som tidligere hadde vært en forhandler for ELFA AB.

I mars 2008 kunngjorde ELFA at selskapet hadde blitt solgt til den sveitsiske elektronikkgruppen Daetwyler Group. Deretter endret selskapet navn til Elfa Distrelec AB.

I mars 2020 solgte Daetwyler Group selskapet sammen med Nedis til det tyske investeringsselskapet Aurelius-

I dag 
Elfa hadde tidligere fysiske butikker i flere av de nordiske landene, men har i dag bare nettbutikk.

Hovedkontoret ligger i dag i Stockholm, og Elfa Distrelec har datterselskaper i Finland, Norge, Danmark og Polen, samt etter oppkjøpet av Tevalo også i Estland, Latvia, Litauen og Ukraina. Elfa Distrelec er også representert ved forhandlere i Russland, Hviterussland, Tyrkia, De forente arabiske emirater, Hellas, Island, Japan og Malta. 

I 2018 hadde selskapet 47 ansatte.

Referanser 

Svenske selskaper