alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Blyberghaugen

Blyberghaugen, tidligere også kalt Lageshaugen, er et lite, opprinnelig arbeiderboligstrøk på Nordsiden av Hønefossen. Den uregulerte bebyggelsen fulgte av sagbruks- og møllevirksomheten rundt fossen på 1700-tallet. Tilkomsten fra Nordre torv går via Hammerbrogate og Lagesens gate eller Gullagata og Ankersgate.

Strøket kan være oppkalt etter tidligere bakermester og mølleeier Peter Blyberg (1812–1868), men noen mener det er etter broren Ole Blyberg (1812–1868), som bestyrte landhandleriet der i 1830-årene på vegne av sin bestemor Olea Lagesen, enken etter Ole Lagesen på Hønen. Ole Lagesen på Hønen var ganske sikkert opphavet til navnet Lageshaugen.

Området ligger innenfor de opprinnelige bygrensene til Hønefoss, som fikk bystatus fra 1. januar 1952. Området omfatter den egentlige Blyberghaugen i vest, men denne ble planert vekk da Begna bru og Roa–Hønefosslinjen ble bygget i forbindelse med byggingen av Bergensbanen i årene 1907–1909, og Sankthanshaugen i øst. Arbeiderboligene på Blyberghaugen var gjort av laftet tømmer og bebyggelsen strakk seg fra fossen og opp langs begge sider av Hellebakken og innover på flaten innover langs begge sider av Lagesens gate, til jernbanetunnelen mot Storløkka og Rabba, samt en kort del av Ankersgate, som tidligere endte nord i Blyberggata, og på begge sider av de to smågatene Blyberggata og Brandals gate, som alle tar av fra Lagesens gate.

Det gamle arbeiderstrøket ligger rett nord-nordvest for Nordre park, der bebyggelsen brant ned i bybrannen den 12. august 1878. Rett overfor det bygget ringerikingene i dag kjenner som «Handelsskolen» (Hammerbrogate 9), lå Blyberggården, i det som ble til Nordre park. Både Blyberggården (Hammerbrogate 8) og Skauggården (Hammerbrogate 9, ble også kalt Børsemakergården) gikk med i brannen. Hønefoss Meieri kjøpte branntomten etter Skauggården i Hammerbrogate 9 og satt opp et meieri der, som startet opp driften 10. mai 1880, og det er denne bygningsmassen som er kjent som «Handelsskolen» i dag.

På Blyberghaugen lå i sin tid den vesle stua hans «Sukkertøy-Hans». Dette var ei ettromsstue laftet tømmerstue kledd med stående ukantet panel, trolig reist alt på 1600-tallet. Stua er borte i dag. Det var ogs vannpost der, både på flaten over Hellebakken og i Blyberggata. Brandals gate, som nærmest ikke lenger synes, gikk trolig i sin tid helt ned mot fossen og endte opp mellom Molvaldgata 4 og 6. I folketellingen fra 1865 er byen delt inn i fem bydeler; «Nordre Deel» (Nordsiden), «Søndre Deel» (Sørsiden), «Bjergfjerdingen» (Blyberghaugen), «Øen» (Øya) og Vesterntangen. Det bodde  personer i byen og Nordsiden var største bydel, med i alt 55 hus. På Sørsiden var det 35 hus, på Blyberghaugen 25 hus, på Øya 19 hus, og Vesterntangen 7 hus.

Se også 
 Lagesens gate
 Ankersgate
 Blyberggata
 Brandals gate
 Molvaldgata
 Sankthanshaugen

Referanser 

Hønefoss
Lergruvbakken gruve

Lergruvbakken gruve må ikke forveksles med Lergruven.

Lergruvbakken gruve var en av de mindre og den siste gruven i drift i Røros Kobberverks 333 års historie. Gruven ligger lengst syd av gruvene i det såkalte Nordgruvefeltet ca åtte km nord for Røros, i samme fjellmassiv og tre km sørøst for den mer kjente Kongens gruve. Driften startet i 1973 med utvinning av sinkmalm og fortsatte inntil all virksomhet ved Kobberverket ble innstilt som følge av konkursen høsten 1977.

Det er imidlertid ikke umulig at driften kan gjenopptas ved Lergruvbakken gruve, ettersom Crew Minerals vurderer utvinning av gjenværende malmforkomster til 540.000 tonn med 7,8% sink og 0,74% kobber som interessant.

Aerial pictures at kart.1881.no show activity between 2015 and 2020, with the dumps growing and the open pit also getting larger.

Malmdatabasen, NGU 

 Lergruvbakken: NGU-ID 1640-015
 Elementer: Kis Zn Cu
 Produkasjon: 400.000 tonn
 Reserver: 540.000 tonn

Referanser 

Historiske kobberverk
Næringsliv i Røros
Røros bergstad og Circumferensen
Aleksandr Rumjantsev

Aleksandr Vladimirovitsj Rumjantsev (russisk: Александр Владимирович Румянцев, født 5. desember 1986 i Arkhangelsk, Arkhangelsk oblast i Sovjetunionen), er en russisk skøyteløper som representerte hjemlandet under Vinter-OL 2010 i Vancouver.

Personlige rekorder 
Oppdatert pr 1. juni 2021.

Meritter

Internasjonale mesterskap 
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved 2 konkurranser.
 Vancouver 2010 på 5000m og 10000m.
 beste resultat individuelt 13.-plass på 10000m i Vancouver 2010.

Allround-VM på skøyter deltatt i ett Allround-VM.
 Hamar 2009.
 beste resultat 22.-plass sammenlagt i Hamar 2009.

Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i ett Enkeltdistanse-VM ved to konkurranser.
 Inzell 2011 på 10000m og Lagtempo.
 beste resultat 6.-plass på lagtempo og individuelt 15.-plass 10000m, begge i Inzell 2011.

EM på skøyter deltatt i ett EM. 
 Hamar 2010.
 beste resultat 20.-plass sammenlagt i Hamar 2010.

Sammenlagt i Verdenscupen 
Oppdatert etter sesongen 2020/21.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil på Russlands skøyteforbund sider
  Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
  Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
  Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
  Profil på Effesport.nl (noen resultater)
  Profil  på SportNavigator.nl (personlige rekorder og info)
  Profil på NBC Olympics 2010
  Profil på BBC Sport Olympics 2010
  Profil på Yahoo Sports Olympics 2010
 
 
Bilder
  Bilder av Aleksandr Rumjantsev på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com

Russiske skøyteløpere
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2010
Skøyteløpere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2014
Skøyteløpere under Vinter-OL 2014
Deltakere for Russland i allround-VM på skøyter
Deltakere for Russland i enkeltdistanse-VM på skøyter
Personer fra Arkhangelsk
Artikler i skøytesportprosjektet
Deltakere for ROC under Vinter-OL 2022
Skøyteløpere under Vinter-OL 2022
Eric Ericson

Eric Ericson (1918–2013) var en svensk korleder og dirigent.

Liv 
Eric Ericson vokste opp i Visby på Gotland. Faren var sogneprest, og Eric begynte tidlig med orgel- og kormusikk. 13 år gammel startet han sitt første kor som han oppførte musikk med under gudstjenestene. Han studerte kirkemusikk og korledelse ved Kungliga Musikaliska Akademien i Stockholm og Schola Cantorum Basiliensis. Han grunnla Stockholms Kammarkör i 1945; koret skiftet navn til Eric Ericsons Kammarkör i 1988. I 1949 ble han kantor ved Jacobs kyrka i Stockholm, en post han hadde fram til 1974. Fra 1951 til 1982 ledet han Radiokören, som ble verdenskjent for sine framføringer av samtidsmusikk for kor. Fra 1951 til 1991 ledet han Orphei Drängar i Uppsala. Han hadde den musikalske ledelsen under Ingmar Bergmans filmatisering av Tryllefløyten . Fra 1952 til 1991 underviste han som professor i korledelse ved musikkhøyskolen i Stockholm.

Etter at Ericson gikk av med pensjon i 1983 fortsatte han sin internasjonale karriere som gjestedirigent ved flere betydelige kor, blant annet Det nederlandske kammerkor, Groupe Vocale de France, BBC Singers, RIAS Kammerchor, ensemblet Accentus i og Chor der Wiener Staatsoper. Ericson døde den 16. februar 2013 i en alder av 94 år.

Elever 
Til Ericsons elever hører:
 Per Borin, dirigent
 Anders Eby, dirigent
 Wolfram Goertz, journalist, musiker og musikkviter
 Volkher Häusler, dirigent og korleder
 Johanna Irmscher, kirkemusiker og professor 
 Gerhard Jenemann, dirigent
 Eberhard Metternich, kirke- og skolemusiker, sanger, domkapellmester og professor
 Peter Reulein, komponist og kirkemusiker
 Morten Schuldt-Jensen, dirigent og professor
 Cornelius Trantow, korleder og høyskolelærer

Utmerkelser 
 1983: Æresdoktorat ved Uppsala universitet
 1991: Léonie Sonnings musikkpris
 1995: Nordisk råds musikkpris
 1996: Æresdoktorat ved University of Alberta, Canada
 1997: Polarpriset
 2002: Preis der Europäischen Kirchenmusik

Referanser

Litteratur 
 Friederike Woebcken: "Nordischer Chorklang" – Eric Ericson feierte im Oktober 2008 seinen 90. Geburtstag, in: Forum Kirchenmusik 6/2008, S. 34 f.

Eksterne lenker 
 
  Eric Ericson – 50 years with the Chamber Choir
  http://www.bach-cantatas.com/Bio/Ericson-Eric.htm
  Svensk a capella kormusikk etter 1945

Svenske musikere
Personer fra Borås
Bilder Nordic School of Photography

Bilder Nordic School of Photography er en norsk fotoskole som ligger i Nedre Vollgate 8 i Oslo. Den er en del av Høyskolen Kristiania.

Skolen tilbyr både grunnutdanning i foto og to-årig fotografutdanning. Grunnutdanningen kan tas over ett semester på dagtid eller to semestre på kveldstid. Den to-årige utdanningen er rettet inn mot kommende yrkesfotografer. I andre skoleår er det spesialisering innen presse/dokumentar eller reklame/mote.

Eksterne lenker 
 Skolens nettsider

Skoler i Oslo
Fagskoler
Etableringer i 2005
McLarens Formel 1-resultater

Tabellene under gir en detaljert oversikt over resultater i Formel 1-mesterskapet for McLaren siden . Øverst er resultatene til fabrikklaget McLaren, og nederst er en tabell over resultatene til privateide McLaren-biler som har deltatt i Grand Prix-løp i Formel 1-mesterskapet.

Formel 1-resultater

Resultater for fabrikksteamet McLaren 
(Forklaring) (resultater i uthevet skrift indikerer pole position (første startspor), resultater i kursiv indikerer raskeste runde)

Noter til tabellen:
 - 1966: McLaren-Ford: 9.-plass i konstruktørmesterskapet (2 poeng); McLaren-Serenissima 12.-plass i konstruktørmesterskapet (1 poeng)
 - 1968: McLaren-Ford 2.-plass i konstruktørmesterskapet (49 poeng); McLaren-BRM 10.-plass i konstruktørmesterskapet (3 poeng)
 - Poengtotalen inkluderer poeng scoret av private deltakere i McLaren-biler.
 - Brøt løpet, men ble klassifisert ettersom han hadde fullført over 90% av løpsdistansen.
 - Fram til  ble ikke alle poengene som en konstruktør oppnådde regnet inn i deres endelige mesterskapsstilling (se Liste over poengsystemer i Formel 1 for mer informasjon). Tall uten parentes er mesterskapspoeng, mens tall i parentes er totalt antall poeng oppnådd i løp.
 - McLaren ble fratatt alle poengene i konstruktørmesterskapet 2007 etter en avgjørelse i World Motorsport Council vedrørende Spionskandalen i Formel 1 i 2007.
 - Malaysias Grand Prix 2009 ble stoppet før 75% av løpsdistansen var fullført, og hver poengplass ble derfor tildelt halvparten av det normale antall poeng.
 - Belgias Grand Prix 2021 ble stoppet før 75% av løpsdistansen var fullført, og hver poengplass ble derfor tildelt halvparten av det normale antall poeng.

Resultater for andre McLaren-biler 
(Forklaring) (resultater i uthevet skrift indikerer pole position (første startspor), resultater i kursiv indikerer raskeste runde)

Kilder 
Formula1.com, results
FORIX-databasen hos Autosport

Resultater for Formel 1-konstruktører
Formel 1-resultater
Clausberget gruve

Clausberget gruve eller Klasberget var en de mindre gruvene til Røros Kobberverk for utvinning av kobbermalm. Gruven ligger i Klasberget tre km nordøst for det mer kjente Storwartsfeltet i retning Aursunden og ca 13 km nordøst for Røros. Gruven hadde regulær drift 1652-93 og forsøksdrift 1914-18.

Forekomsten ble oppdaget 1648 av Joen Ryen og Anders Skotte og mutet av Kobberverkets første bergskriver Claus Rasmussen i 1656/57, derav navnet Clausberg. Rasmussen drev gruven for egen regning, men finansiert av finansmannen Heinrich Müller, under navnet Øresundske Kobberverk, sammen med Brekken skjerp (Gruvsjøforekomsten) og Klinkenberg gruve. For å smelte malmen oppførte Øresundske sin egen smeltehytte ved Nøren i Os i 1654, omkring 10 km sørvest for Bergstaden. Gruven og hytten lå imidlertid innenfor Kobberverkets sirkumferens, hvis direktør Joachim Irgens hevdet at det ikke var nok skog til to bergverk. Rasmussen fikk avskjed som bergskriver og etter en herredagsdom av 1656 fradømt retten til gruven, ettersom den lå for nær Røros. Clausbergets gruve og Nøren hytte ble således overtatt av Kobberverket dette året. Driften ved hytten fortsatte til 1672, mens gruven hadde diskontinuerlig drift til 1691, senere usikkert. Gruven ble drevet på tre nivåer og består egentlig av to atskilte forekomster som er mineralogisk forskjellige. Det øvre nivået ble lenset i 1742, men det ble ingen produksjonsdrift. Det var også prøvedrift i nedre nivå under Første verdenskrig.

Malmdatabasen, NGU 

 Clausberget, nedre gruve: NGU-ID 1640-071
 Clausberget, øvre skjerp: NGU-ID 1640-049
 Elementer: Kis, Cu

Kilder 

Malmdatabasen, NGU
Verdensarven Røros – Røros kobberverk
Gunnar Brun Nissen, Røros Kobberverk 1644-1974, ISBN 82-7175-008-9

Historiske kobberverk
Næringsliv i Røros
Røros bergstad og Circumferensen
Klinkenberg gruve

Klinkenberg gruve eller Klinkengruven var en de mindre gruvene til Røros Kobberverk for utvinning av kobbermalm. Gruven ligger på snaufjellet i Klinkenhåmmåren tre km nord for Aursunden og ca 22 km nordøst for Røros. Gruven hadde periodevis regulær drift i årene 1668-1892 og forsøksdrift 1906-07. Til sammen ble det tatt ut ca. 1600 t kobbermalm (med ca. 3% Cu) og 1400-2000 t svovelkis (med ca. 2% Cu).

Forekomsten ble funnet i 1668 og ble drevet i en rekke korte perioder: 1668-86, 1688-91, 1746-71, 1793-1801, 1815-31, 1837-40 og 1881-91. De første årene ble forekomsten drevet av Øresundske Kobberverk, før Røros Kobberverk overtok i 1693 og drev frem til 1831. I 1837 overtok Klinkenberg Interessentskap, men fikk ikke smeltet malmen, så Røros Kobberverk overtok rettighetene igjen i 1840. I 1881 gjorde kobberverket en avtale med gårdbrukerne i området som fikk forpakte gruven og levere malm til kobberverket. Dette pågikk fram til 1892, da gruven ble nedlagt. Forsøksdrift i 1906-1907 førte ikke til ny drift av gruven, ettersom den lå for langt unna smeltehytten i Røros til at driften kunne lønne seg.

Malmdatabasen, NGU 

 Klinkenberg gruve: NGU-ID 1640-061
 Elementer: Kis, Cu, Zn
 Produksjon: 3000 tonn

Kilder 

Malmdatabasen, NGU
Verdensarven Røros – Røros kobberverk

Historiske kobberverk
Næringsliv i Røros
Røros bergstad og Circumferensen
Jekaterina Sjikhova

Jekaterina Vladimirovna Sjikhova (russisk: Екатерина Владимировна Шихова, født 25. juni 1985 i Leningrad i Sovjetunionen), er en russisk skøyteløper som representerte hjemlandet under Vinter-OL 2010 i Vancouver.

Personlige rekorder 
Oppdatert pr 20. mai 2011.

Meritter

Internasjonale mesterskap 

Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved 3 konkurranser.
 Vancouver 2010 på 1000m, 1500m og Lagtempo.
 beste resultat 7.-plass på lagtempo og individuelt 8.-plass på 1500m i Vancouver 2010.

Allround-VM på skøyter deltatt i 3 allround-VM.
 Hamar 2009, Heerenveen 2010 og Calgary 2011.
 beste resultat 8.-plass sammenlagt i Heerenveen 2010.

Sprint-VM på skøyter deltatt i 3 sprint-VM.
 Calgary 2003, Nagano 2004, og Heerenveen 2011.
 beste resultat 24.-plass sammenlagt i Heerenveen 2011.

Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i 2 enkeltdistanse-VM ved 5 konkurranser.
 Richmond 2009 på 1500m og Lagtempo og Inzell 2011 på 1000m, 1500m og Lagtempo.
 beste resultat 4.-plass på lagtempo i Richmond 2009 og individuelt 4.-plass 1500m i Inzell 2011.

EM på skøyter deltatt i 3 EM. 
 Heerenveen 2009, Hamar 2010 og Collalbo 2011.
 beste resultat 8.-plass sammenlagt i Hamar 2010.

Junior-VM på skøyter deltatt i 2 VM ved 4 konkurranser.
 Kushiro 2003 i sammenlagt og Lagtempo, Roseville 2004 i sammenlagt og Lagtempo.
 beste resultat 5.-plass på lagtempo i Roseville 2004 og individuelt 17.-plass sammenlagt i Kushiro 2003.

Sammenlagt i Verdenscupen 
Oppdatert etter sesongen 2010/11.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Jekaterina Sjikhova på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater fra og med 2007/08-sesongen)
  Jekaterina Sjikhova på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
  Profil som Yekaterina Shikhova og Jekaterina Sjichova på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
  Jekaterina Sjikhova på Russlands skøyteforbund sider
  Jekaterina Sjikhova på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
  Jekaterina Sjikhova på Effesport.nl (noen resultater)
  Jekaterina Sjikhova  på SportNavigator.nl (personlige rekorder og info)
  Jekaterina Sjikhova på NBC Olympics 2010
  Jekaterina Sjikhova på BBC Sport Olympics 2010
  Jekaterina Sjikhova på Yahoo Sports Olympics 2010
 
Bilder
  Bilder på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com

Russiske skøyteløpere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Russland
Olympiske bronsemedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2010
Skøyteløpere under Vinter-OL 2010
Medaljevinnere under Vinter-OL 2014
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2014
Skøyteløpere under Vinter-OL 2014
Deltakere for Russland i allround-VM på skøyter
Deltakere for Russland i enkeltdistanse-VM på skøyter
Personer fra Sankt Petersburg
Artikler i skøytesportprosjektet
Alappen

Alappen (nordsamisk: Stolegáisi) er et fjell i Målselv kommune i Troms og Finnmark. Fjellet har en høyde på  meter over havet. For å komme dit kjører man mot Kirkesdalen og tar til venstre i krysset før Elvevollegga. Deretter kjører man til parkeringsplass ved Lian og følger grusvei/skogsvei og senere traktorvei til hyttene under Alappen. Det er rød merking opp fjellet og ryggen mot toppen med mye bratt terreng. Det må påventes snø tidlig på sommeren.

Primærfaktoren på 701 meter er blant de 200 høyeste i Skandinavia.

Referanser

Se også 
 Liste over fjell i Skandinavia

Fjell i Målselv
Fjell over 1000 meter
Jurij Basjmet

Jurij Abramovitsj Basjmet (1953–) er en russisk bratsjist og dirigent

Liv og virke 
Jurij Basjmets farmor, Zilia Efimovna, studerte i unge år sang ved konservatoriet, mens mormoren, Daria Aksentjevna, sang huzulersanger. Etter å ha fått undervisning på fiolin og vunnet sin første musikkonkurranse byttet Basjmet over til bratsj. Han påbegynte bratsjstudiet på Moskvakonservatoriet hos Vadim Borissvskij, som var en kjent bratsjlærer og bratsjist, berømt for sitt bratsjspill i Beethovens strykekvartetter. Etter Borissvskijs død i 1972 fortsatte han studiet hos Fjodor Drusjinin, som Dmitrij Sjostakovitsj dediserte sin bratsj-sonate til. Basjmets internasjonale solistkarriere startet etter at han vant førsteprisen i ARD internasjonale musikkonkurranse i 1976.

Etterhvert har Jurij Basjmet blitt en av de betydeligste av samtidens musikkpersonligher. En rekke komponister har skrevet sonater og konsert for ham, deriblant Sofia Gubaidulina, Giya Kancheli og Alfred Schnittke. Han har de siste årene vært dirigent for Moskvasolistene.

Utmerkelser 
1995: Léonie Sonnings musikkpris

Eksterne lenker 
 
  Jurij Basjmets webside

Referanser 

Bratsjister
Russiske dirigenter
Russiske musikere
Personer fra Rostov-na-Donu
Fødsler i 1953
Allegheny kraftverk

Allegheny Energy (1-2) Allegheny kraftverk er et varmekraftverk i Allegheny County i delstaten Pennsylvania i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 88 MW fordelt på to like store turbiner. Operatør er energiselskapet Allegheny Energy Supply Company LLC. Dette selskapet har blokker nummerert 1–13 på fem ulike steder i delstaten, og det er i det alt vesentlige gassfyring med bare én oljefyrt blokk.

Kraftverket stod ferdig utbygd i 1999. Brenselkilden er naturgass, og bare subsidiært fyringsolje.

Se også
 Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

Eksterne lenker
 Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.

Varmekraftverk i USA
Gasskraftverk i USA
Kraftverk i Pennsylvania
Allegheny County
Kraftverk etablert i 1999
1999 i Pennsylvania
Kuhistoni Badakhshon autonome provins

Kuhistoni Badakhshon (Viloyati Mukhtori Kuhistoni Badakhshon) er en autonom provins i Tadsjikistan. Provinsen utgjør den tadsjikiske halvparten av regionen Badakshan. Den øvrige delen av Badakshan utgjøres av Badakshan-provinsen nord i Afghanistan. Navnet Kuhistoni betyr høyfjell på tadsjikisk – altså betyr navnet noe tilnærmet Fjell-Badakshan.

Det tidligere navnet på provinsen var det russisk-inspirerte navnet Gorno-Badakhshan, men dette er endret til det tadsjikiske Kuhistoni Badakhshon.

Geografi 
Kuhistoni Badakhshon utgjør den sørøstlige delen av Tadsjikistan og grenser mot Afghanistan i sør, Kina i øst og Kirgisistan i nord. Provinsen er 64 200 km², det vil si ca 45% av Tadsjikistans areal. Nesten hele provinsen er dekket av fjell og daler – det er nesten ikke noen sletter eller dyrkbar jord. Det er få områder lavere enn 3000 meter over havet, og følgelig minimalt med skog ettersom det meste ligger over tregrensen. Både Tadsjikistans høyeste fjell Pik Ismail Samani (7495 m) og Tadsjikistans største naturlige innsjø Karakul ligger i Kuhistoni Badakhshon.
Provinsens hovedstad er Khorugh med ca 29 000 innbyggere. Ingen andre byer i Kuhistoni Badakhshon har over 10 000 innbyggere.

Historie 
Iranske kulturer, skyterne, Aleksander den stores hær, det arabiske kalifatet, samanidene, Russland og Sovjetunionen har alle hersket over hele eller deler av området som i dag utgjøres av Kuhistoni Badakhshon. Den autonome provinsen Gorno-Badakhshan ble offisielt opprettet i 1925, og i 1929 ble den en del av Den tadsjikiske sosialistiske sovjetrepublikk. Etter Tadsjikistans selvstendighet i 1991 ble det borgerkrig fra 1992 til 1997, og i denne perioden erklærte provinsen seg for selvstendig. Istedenfor selvstendighet fikk Gorno-Badakshan full autonomi i et forsøk på å  hindre oppsplitting av Tadsjikistan. Dette betyr at provinsen i dag blant annet har eget politi, forsvar og skattesystem.

Kilder 
http://tajikistan.orexca.com/gorno_badakhshan_region.shtml

Eksterne lenker 
 

Tadsjikistans provinser
Johnsonville kraftverk

Må ikke forveksles med Johnsonville kullkraftverk som ligger lengre øst i samme fylke.

Johnsonville kraftverk  er et varmekraftverk i Humphreys County i delstaten Tennessee, USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1.372 MW fordelt på 20 gassturbiner, på inntil 60-90 MW hver. Operatør er energiselskapet Tennessee Valley Authority. 

Kraftverket stod ferdig utbygd i 1975 med utvidelse i 2000. Brenselkilden er naturgass.

Se også
 Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

Eksterne lenker
 Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.

Varmekraftverk i USA
Gasskraftverk i USA
Kraftverk i Tennessee