alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
FIS Worldloppet Cup

FIS Worldloppet Cup (til og med sesongen 2014/15 FIS Marathon Cup) er en serie lange løp i langrenn i regi av Det internasjonale skiforbundet (FIS). Marathon Cup ble arrangert første gang i 1999/00-sesongen.

Løp
Worldloppet Cup 2019 består av følgende sju renn:

Herrer

Sammenlagt

Kvinner

Sammenlagt

Referanser

Eksterne lenker
 FIS Marathon Cup presented by Worldloppet – regler og program
Liberalt demokrati

Et liberalt demokrati eller konstitusjonelt demokrati er den dominerende form for demokrati i det 21. århundre. Liberalt demokrati er et bredt begrep for ulike demokratiske politiske systemer der demokratiske valg, velfungerende demokratiske institusjoner og beskyttelse av enkeltindividets rettigheter står sterkt. Liberalt demokrati regnes ofte som motsetningen til autoritære og totalitære styreformer. 

Liberale demokratier kan ha en rekke forskjellige konstitusjonelle former: de kan være republikker, som USA eller Frankrike, eller konstitusjonelt monarki, som Storbritannia eller Danmark. Det kan ha et presidentsystem (USA), et parlamentarisk system (Westminster-system, Storbritannia og samveldelandene), eller et hybrid semipresidentsystem (Frankrike).

Begrepet «liberal» i «liberalt demokrati» betyr ikke at regjeringen følger den politiske ideologien liberalisme. Det er i stedet en henvisning til faktumet at liberale demokratier har konstitusjonell beskyttelse av individers rettigheter over for regjeringsmakten, som først ble foreslått i opplysningstiden av filosofer (Herunder Jean-Jacques Rousseau og Thomas Hobbes), som utviklet idéen om en samfunnskontrakt mellom folket og statsmakten.

Referanser 

Demokrati
Hygronoma dimidiata

Hygronoma dimidiata er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Denne arten lever ved ferskvann og kan gå på vannet.

Utseende 
En liten (2,5-3 millimeter), slank, brunlig kortvinge. Antennene er middels lange. Hodet er firkantet, omtrent så bredt som pronotum, som er rektangulært, litt lengre enn bredt, og grovt punktert. Dekkvingene er noe lengre enn pronotum og tofargeede: mørke i den fremre delen, lyst gulbrune i den bakre. Bakkanten er rett. Bakkroppen er slank og parallellsidig, beina nokså lange og tynne.

Levevis 
Denne billen lever ved ferskvann, og kan gå på vannet, godt hjulpet av vannavstøtende hår på føttene. Den kan finnes i sumper og ved dammer og næringsrike vann. Om vinteren kan billene finnes i bladslirer av dunkjevler (Typha spp.).

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Hygronomini Thomson, 1859
 Slekten Hygronoma Erichson, 1837
 Hygronoma dimidiata (Gravenhorst, 1806)

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av arten: 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1806
Encephalus complicans

Encephalus complicans er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den er eneste norske representant for slekten Encephalus, kjennetegnet ved uvanlig bred kroppsform.

Utseende 
En liten (ca. 3 millimeter), bred, brunlig kortvinge. Med sin nærmest eggformede kropp skiller denne arten seg markant fra andre småkortvinger.
De ligner mest på medlemmer av familien mycelbiller (Leiodidae), om man ser bort fra de korte dekkvingene. Antennene er ganske korte, omtrent så lange som hodets bredde. Hodet er mye bredere enn langt, firkantet med nokså små fasettøyne. Pronotum er omtrent dobbelt så bredt som langt, forkanten bredt innskåret. Dekkvingene er ganske korte, bakkroppen kort og trinn.

Levevis 
Denne billen lever på sopp.
I Norge er den nokså sjelden og bare funnet ved Oslofjorden. Ellers ser den ut til å være utbredt i mye av Europa, men den er noenlunde vanlig bare i Storbritannia.

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Homalotini Heer, 1839
 Slekten Encephalus Kirby, 1832
 Encephalus complicans Kirby, 1832

Kilder 
 Artsportalen, Encephalus complicans: 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av arten: 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1832
Europas insekter
Pycnota paradoxa

Pycnota paradoxa er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den er eneste norske representant for slekten Pycnota. Den lever i reirene til små pattedyr.

Utseende 
En liten (2-2,5 millimeter), tettbygd, gulbrun kortvinge. Kroppen er temmelig jevnbred. Hodet er bredt, med små fasettøyne og markerte bakhjørner. Pronotum er bredere enn langt, nesten rektangulært. Dekkvingene er noe lengre og litt bredere enn pronotum, med rette sidekanter og rett bakkant.

Levevis 
Denne arten lever i reirene til små pattedyr, sjeldnere i fuglereir. Lenger sør i Europa er den hyppigst funnet i moldvarpreir.

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Athetini Casey, 1910
 Slekten Pycnota Mulsant & Rey, 1874
 Pycnota paradoxa (Mulsant & Rey, 1861)

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Tegning av arten: 

Småkortvinger
Dyr formelt beskrevet i 1861
Filigran

Filigran er en teknikk innen gullsmedfaget som benyttes til å lage smykker og andre gjenstander i gull eller sølv. I Norge er det i hovedsak bunadssølv som blir lagd på denne måten nå til dags. Navnet er av latinsk opphav og er bygd opp av de to ordene filum og granum som betyr henholdsvis ‘tråd’ og ‘korn’. Dette viser til at gjenstander utført i denne teknikken i hovedsak er utført ved å bearbeide og kombinere forskjellige typer tråder og kjørner (kuler/korn). 

Teknikkens historie strekker seg flere tusen tusen år tilbake i tid, og har på forskjellige tidspunkter vært utbredt over store deler av verden. Eksempler finnes fra Det gamle Egypt, Romerriket, Kina, India, og den nordiske middelalderen. I Norge hadde teknikken en renessanse på slutten av 1800-tallet. Ved siden av det tradisjonelle draktsølvet som ble produsert på bygdene ble det da også lagd «bysmykker» i filigran. Fra omkring 1880 ble teknikken også en viktig bestanddel i den nye emaljeproduksjonen i form av Celle-emalje som er en teknikk der emalje i forskjellige farger blir lagt i «rommene» mellom tynne tråder som er loddet fast som «skillevegger» på et metallunderlag.

Se også 
 Sølje
 Bunadsølv

Kilder

Eksterne lenker 
 

Håndverk
Kunsthåndverk
Metallbearbeiding
Smykker
Draktsølv
Bunader
Tinotus morion

Tinotus morion er en bille som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den er eneste norske representant for slekten Tinotus. Den finnes mest under gammel, inntørket møkk.

Utseende 
En liten (1,9-2,6 millimeter), tettbygd, svart kortvinge, kroppsformen er bred og kompakt. Den ligner på en liten Aleochara men skiller seg fra disse på en del anatomiske detaljer, i tillegg er den tydelig mindre enn de norske Aleochara-artene. Hele dyret bortsett fra de rødbrune beina er svart på farge og litt matt. Hodet er ganske stort med små fasettøyne, pronotum mye bredere enn langt. Dekkvingene er en del lengre enn pronotum, med tvert avskåret bakkant.

Levevis 
Denne billen er å finne i inntørket møkk, kanskje særlig under gamle kuruker.

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Hoplandriini Casey, 1910
 Slekten Tinotus Sharp, 1883
 Tinotus morion (Gravenhorst, 1802)

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av arten: 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1802
Marcus Dinwiddie

Marcus William Dinwiddie (født 27. august 1906 i Washington, D.C., død 20. mars 1951 Oak Ridge i Tennessee) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Dinwiddie vant en olympisk sølvmedfalje i skyting under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass på 50 meter rifle liggende bak Charles Coquelin de Lisle fra Frankrike. Det var 66 deltakere fra nitten nasjoner som deltok og konkurransen 50 m rifle liggende ble avviklet 23. juni 1924.

OL-medaljer 
  1924  Paris – Sølv i skyting, 50 m rifle, liggende  USA

Eksterne lenker 
 

Skyttere fra USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1924
Deltakere for USA under Sommer-OL 1924
Skyttere under Sommer-OL 1924
Personer fra Washington, D.C.
Fødsler i 1906
Dødsfall i 1951
Olympiske medaljevinnere i skyting
Snorri Einarsson

Snorri Einarsson (født 21. februar 1986) er en norsk langrennsløper. Han representerer Tromsø Skiklubb. Fra 2017 konkurrerer han for Island internasjonalt.

Einarsson debuterte i verdenscupen i langrenn på femmila i Holmenkollen i 2010. Under Tour de Ski 2011 deltok han på det norske laget og endte på 30.-plass sammenlagt.

Under Norgesmesterskapet på ski 2012 på Voss spurtslo Einarsson Sjur Røthe og tok sølv på 30 km fellesstart med skibytte.

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han nummer 36 på 15 kilometer klassisk intervallstart.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske langrennsløpere
Snorri Einarsson
Deltakere under Ski-VM 2017
Snorri Einarsson
Langrennsløpere under Vinter-OL 2018
Fødsler i 1986
Deltakere under Ski-VM 2019
Deltakere under Ski-VM 2021
Snorri Einarsson
Langrennsløpere under Vinter-OL 2022
Solieriinae

Solieriinae er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). Underfamilien omfatter bare én kjent art fra Chile og Argentina, og dens systematiske plassering er usikker.

Utseende

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Solieriinae Newton & Thayer, 1992
 Solierius obscurus (Solier, 1849) (synonym Physognathus obscurus Solier)

Eksterne lenker 
 

Kortvinger
Biller formelt beskrevet i 1992
Empelinae

Empelus brunnipennis

Empelinae er en liten gruppe av biller som i blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). Underfamilien omfatter bare én art, som tidligere ble regnet til familien dvergbiller (Clambidae). Arten har også blitt regnet til en familie for seg, Empelidae.

Utseende 
Empelus brunnipennis er en liten (ca. 1,7 millimeter), bred, litt hvelvet, brun bille. Dekkvingene dekker hele bakkroppen, så den ser ikke ut som noen typisk kortvinge. Antennene er svakt kølleformede (de tre ytterste leddene noe større enn resten). Hodet er bredt med små, flate fasettøyne. Pronotum er nær dobbelt så bredt som langt, med rundede sider. Dekkvingene er brede og hvelvede, uten punktstriper eller påfallende hår. De dekker hele bakkroppen. Beina er nokså korte.

Levevis 
Denne arten ble opprinnelig beskrevet fra Alaska, men finnes også i California. Den er sjelden, og lite er kjent om biologien dens.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Empelinae Newton & Thayer, 1992
 Empelus brunnipennis Mannerheim, 1852

Eksterne lenker 
 
 Empelinae på Tree of life
 Bilde av Empelus brunnipennis: 

Kortvinger
Biller formelt beskrevet i 1852
Glypholomatinae

Glypholoma
 Proglypholoma

Glypholomatinae er en liten gruppe av biller som i blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). Gruppen omfatter åtte kjente arter som lever i tempererte områder av Sør-Amerika og Australia.

Utseende 
Små (2-3,5 millimeter), ovale, glatte og blanke, kraftig punkterte biller. Dekkvingene dekker mesteparten av bakkroppen, så de ser ikke ut som typiske kortvinger. I likhet med underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae), men ulikt andre kortvinger, har de to punktøyne (ocelli) i pannen. Antennene er tynne til middels kraftige, det ytterste leddet større og tykkere enn de øvrige. Hodet er kort og bredt, med runde, litt utstående fasettøyne og to punktøyne i pannen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider, kraftig punktert. Dekkvingene dekker bakkroppen bortsett fra de to-tre bakerste leddene, har parallelle sider og 11 kraftige punktrekker. Beina er ganske korte.

Levevis 
Disse artene lever i temperert skog på den sørlige halvkulen, mest i sørbøk (Nothofagus)-skog. De ser ut til å være aktive flygere, for de er samlet i store antall i Malaisefeller. De er også funnet ved åtsler og under barken på døde trær.

Systematisk inndeling 
Underfamilien ble tidligere regnet til familien åtselbiller (Silphidae).

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Glypholomatinae Jeannel, 1962
 Slekten Glypholoma Jeannel, 1962 – 7 arter
 Proglypholoma aenigma Thayer, 1997

Kilder 
 Newton, A.F., jr. 1975: The systematic position of Glypholoma Jeannel, with a new synonymy (Coleoptera: Silphidae, Staphylinidae). Psyche, 82: 53-58. 
 Thayer, M.K. 1997: Proglypholoma aenigma gen. et sp. nov., Glypholoma spp. nov. and new records, and a phylogenetic analysis of Glypholomatinae (Coleoptera: Staphylinidae). Annales zoologici (Warszawa), 47: 157-174.
 Thayer, M.K. 2000: Glypholoma larvae at last: phylogenetic implications for basal Staphylinidae? (Coleoptera : Staphylinidae : Glypholomatinae). Invertebrate taxonomy, 14: 741-754.
 Thayer, M.K. og A.F. Newton 1978: Revision of the south temperate genus Glypholoma Jeannel, with four new species (Coleoptera: Staphylinidae: Omaliinae). Psyche (Cambridge), 85: 25-63.

Eksterne lenker 
 
 Glypholomatinae på Tree of life

Kortvinger
Biller formelt beskrevet i 1962
Preussag AG

Preussag AG var et tysk gruveselskap som senere opererte i en rekke ulike industrier. Det ble grunnlagt den 9. oktober 1923 som Preußische Bergwerks- und Hütten-Aktiengesellschaft. I 1929 ble det slått sammen med kullkompaniet Hibernia AG fra Ruhrområdet og strømforsyningsselskapet Preußische Elektrizitäts-Aktiengesellschaft (PreussenElektra) til holdingselskapet Vereinigten Elektrizitäts- und Bergwerks-AG (VEBA).

Den 1. juli 2002 ble Preussag AG omdøpt til TUI AG

Tyske selskaper
Etableringer i 1923
Neophoninae

Neophonus bruchi

Neophoninae er en liten gruppe av biller som i blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). Gruppen omfatter bare én kjent art fra Argentina og Chile.

Levevis 
Neophonus bruchi lever i høytliggende skoger der den vandrer omring på løvverket. Denne arten spiser sopper som vokser på bladene i svært fuktige skoger.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Neophoninae Fauvel, 1905
 Neophonus bruchi Fauvel, 1905

Kilder 
 Thayer, M.K. 1987: Biology and phylogenetic relationships of Neophonus bruchi, an anomalous south Andean staphylinid (Coleoptera). Systematic entomology, 12: 389-404.

Eksterne lenker 
 
 Neophoninae på Tree of life

Kortvinger
Biller formelt beskrevet i 1905
Fukushima

Fukushima har forskjellige betydninger, med tilknytning til Japan:

Fukushima prefektur – et prefektur i Japan.
Fukushima – en by i Fukushima prefektur i Japan.
To kjernekraftverk i Fukushima prefektur:
Fukushima I kjernekraftverk (Fukushima Dai-ichi).
Fukushima II kjernekraftverk (Fukushima Dai-ni).
Fukushima-ku (Osaka) – en bydel i Osaka, Japan.
Fukushima (Hokkaidō) – en by på Hokkaido Japan.
Fukushima-juku – en tidligere poststasjon i Nagano prefektur.
Fukushima Industries Corp. – en produsent av kjøleskap.
Fukushima University – et universitet i Japan.
Fukushima er et japansk etternavn.

Personer
Keido Fukushima – japansk zen-master og abbed i Tōfuku-ji i Kyoto.
Koji Fukushima – japansk profesjonell syklist.
Kunihiko Fukushima – oppfinner av Neocognitron.
Masami Fukushima – japansk science fiction-forfatter, oversetter og redaktør.
Fukushima Masanori – samurai under Sengoku-perioden.
Mizuho Fukushima – japansk politiker, partileder for sosialdemokratene.
Satoshi Fukushima – skuespiller.
Shinichi Fukushima – japansk profesjonell løper.
Tadashi Fukushima – japansk langdistanse-løper.
Fukushima Yasumasa – japansk militær leder.
Yumiko Fukushima – tidligere japansk TV-oppleser, gift med baseballspilleren Ichiro Suzuki
Haruka Fukushima – en shoujo mangaka

Japanske slektsnavn
Internrevisjon

Internrevisjon er en uavhengig, objektiv bekreftelses- og rådgivningsfunksjon som har til hensikt å tilføre merverdi og forbedre organisasjonens drift. Den bidrar til at organisasjonen oppnår sine målsettinger ved å benytte en systematisk og strukturert metode for å evaluere og forbedre effektiviteten og hensiktsmessigheten av organisasjonens prosesser for risikostyring, kontroll og ledelsesprinsipper eller «corporate governance».

Internrevisjonen kan gjennomføre analyser f.eks. av organisasjonens effektivitet og dens overholdelse av lover og regler. Alle sider ved en organisasjons virkeområder kan i prinsippet undersøkes. Utvalget av temaer skal baseres på en risikovurdering slik at man reviderer de viktigste områdene av betydning for virksomheten. 

Som et resultat av det brede omfanget av engasjementer kan interne revisorer ha en rekke utdannings- og erfaringsbakgrunner. Yrkestittelen er derfor ikke en beskyttet tittel, slik som for en ekstern, finansiell revisor. 

Yrket er uregulert, men det finnes organer internasjonalt som setter standardene for profesjonell utøvelse av internrevisjon. Den mest sentrale er The Institute of Internal Auditors (IIA) som siden 1978 har publisert standarder til bruk i sine medlemsorganisasjoner i mer enn 165 land. Organisasjonen har over  medlemmer verden over. I Norge er IIA Norge, tidligere kjent som Norges Interne Revisorers Forening (NIRF) den lokale avdelingen til IIA. IIA Norge har om lag 850 medlemmer.

Referanser 

Revisjon
Ledelse
Organisasjonsteori
Fukuoka (prefektur)

Fukuoka (japansk: 福岡県 – Fukuoka-ken) er at av Japans 47 prefekturer. Fukuoka ligger i den nordlige delen av øya Kyushu. Fukuokas hovedstad heter også Fukuoka.

Byer 
Fukuoka-prefekturet har 28 byer:

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fukuoka prefektur
Carl Knap

Carl Stefanus Knap (født 23. april 1867, død 28. januar 1945) var en norsk filolog og skoleleder, leder av Norsk Lektorlag 1910-13.

Etter cand.mag. i 1891 ble han lærer ved Aars og Voss' skole i Kristiania. Fra 1903 var han latinlærer ved Universitetet i Oslo og fra 1906 adjunkt ved Kristiania katedralskole der han fra 1908 bidro til pedagogisk seminar innen metodelære for språkundervisning.
Med Magnus Alfsen drev han en privat lærerinne-skole fra 1900 til 1902. Fra 1910 var han rektor ved Johan M. Platous skole i Stavanger, denne opphørte i 1918 da St. Svithun skole startet.  Fra 1913 til 1923 var han rektor ved Stavanger katedralskole. Han overtok i 1923 som rektor ved Pedagogisk seminar i Kristiania etter Otto Anderssens død i 1922 og virket frem til 1937 da Herman Ruge overtok. Knap vektla undervisningslære og fagmetodikk. Frem til 1930 utga han flere lærebøker som ble utgitt i utallige opplag frem til 1960-tallet. Han ga også ut serien Anmerkninger. 

Han var varamann i Stavanger bystyre 1917–19 og i formannskapet 1920–22.

Utgivelser

Referanser 

Norske filologer
Norske skoleledere
Norske lektorer
Norske fagforeningspersoner
Protopselaphinae

Protopselaphus

Protopselaphinae er en liten gruppe av biller som i blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små, avlange, lysbrune kortvinger. Antennene er tynne med en løs, tre-leddet klubbe. Hodet har en markert, bred snute og runde, utstående fasettøyne. Pronotum er ovalt med helt rundede sidekanter. Dekkvingene er forholdsvis lange, med parallelle sider og litt rundede bakkanter. Beina er spinkle.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Malaysia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Protopselaphinae Newton & Thayer, 1995
 Slekten Protopselaphus Newton & Thayer, 1995
 Protopselaphus burckhardti Newton & Thayer, 1995 
 Protopselaphus crowsoni Newton & Thayer, 1995
 Protopselaphus frogneri Newton & Thayer, 1995
 Protopselaphus grandis Newton & Thayer, 1995 
 Protopselaphus loebli Newton & Thayer, 1995
 †Protopselaphus newtoni Liu, Tihelka, Huang, Tian & Cai, 2010
 Protopselaphus poringensis Newton & Thayer, 1995
 Protopselaphus taylori Newton & Thayer, 1995
 †Protopselaphus thayerae Liu, Tihelka, Huang, Tian & Cai, 2010
 Protopselaphus watrousi Newton & Thayer, 1995

Kilder 

 Newton, A.F. og M.K. Thayer, M.K. 1995: Protopselaphinae new subfamily for Protopselaphus new genus from Malaysia, with a phylogenetic analysis and review of the Omaliine Group of Staphylinidae including Pselaphidae (Coleoptera). pp. 219–320 i Pakaluk, J. og S.A. Slipinski (red) Biology, phylogeny, and classification of Coleoptera: papers celebrating the 80th birthday of Roy A. Crowson. Volume 1. Muzeum i Instytut Zoologii PAN, Warszawa, Polen.

Eksterne lenker 
 
 Protopselaphinae på Tree of life
 Bilder av to av artene: 

Kortvinger
Biller formelt beskrevet i 1995
Atrecus

Atrecus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet   arter, tre av dem er funnet i Norge.

Utseende  
Middelsstore (kroppslengde ca. 6-8 millimeter), lange og slanke, blanke, brunlige eller svarte kortvinger. Kroppen er nesten hårløs, spredt, men grovt punktert. Hodet er stort, firkantet, minst så bredt som pronotum, med små fasettøyne. Kjevene (mandiblene) er lange og framstrakte, antennene middels lange og trådformede. Pronotum er rektangulært med avrundede hjørner, tydelig lengre enn bredt. Dekkvingene er omtrent så lange som pronotum, tett punkterte. Bakkroppen er slank, beina forholdsvis korte og kraftige.

Levevis 
Disse artene er knyttet til døde trær der de kan finnes under barken eller i muldfylte hulrom.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
 Stammen Xantholinini
 Slekten Atrecus Jacquelin du Val, 1856
 Atrecus pilicornis (Paykull, 1790)
 Atrecus affinis (Paykull, 1789)
 Atrecus longiceps (Fauvel, 1872)

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 – utbredelsesdatabase over europeiske dyr

Eksterne lenker 
 
 Bilder av europeiske arter: 

Storkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1856