alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Martinius Røkeberg

Martinius Røkeberg (født 24. desember 1883 i Øvre Eiker, død 2. juli 1950 i Elverum) var børsemaker, forsorgsforstander og ordfører i Elverum 1923–1931. Han representerte Arbeiderpartiet.

Han arbeidet som børsemaker fra 1904, og tok i 1907 eksamen ved Statens børsemakerskole på Kongsberg. Han flyttet til Elverum i 1911, og startet et våpen- og sportsforretning. Han var leder av Elverum arbeiderparti 1913–1918, og satt i kommunestyret 1913–1933. Han var en av 10 Ap-representanter i kommunestyret fra 1913, den første gangen partiet stilte liste i kommunen. Han var fra 1929 leder av forsorgsvesenet i Elverum. Han satt i styret for Hamar Arbeiderblad 1937–1940, og var fra 1947 medlem av representantskapet i Norges Bank.

Sammen med ni andre Ap-ordførere i Hedmark ble han i 1928 dømt og bøtelagt for å ha støttet streikende arbeidere økonomisk, og oppfordre andre til å gjøre det samme.

Han var en av Arbeiderpartiets to representanter i gjeldskommisjonen av 1928. Den andre var Christopher Hornsrud.

Referanser 

Ordførere i Elverum
Ap-ordførere i Hedmark
Personer fra Øvre Eiker kommune
Gounelleoeme

Se Systematisk inndeling

Gounelleoeme er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstor, avlang, brunlig trebukk. Antennenes første ledd er forstørret og kledt med korte, pigglignende børster. Pronotum er nærmest kjegleformet, med en skarp tann på hver side i den bakre delen.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Argentina (Santiago del Estero, San Luis).

Systematisk inndeling 

Oemini blir ofte slått sammen med Xystrocerini.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Oemini Pascoe, 1869  
 Slekten Guonelleoeme Martins & Monné, 1974
 Gounelleoeme echinoscapus (Gounelle, 1913)

Kilder 
 Cerambycidae.org - Oemina
 Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden

Eksterne lenker 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1913
Argentinas insekter
Prosopocoilus (Cladognathinus) decipiens

Prosopocoilus decipiens er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En stor (hannene opptil 68 millimeter), avlang, svart hjortebille, pronotum og delkkvinger ofte med oransje ytterkanter. Hannen har svært lange kjever, disse er nokså jevnt krummede. Kjevene har en kraftig tann ved roten og en noe mindre tann litt utenfor midten, i den ytre delen spredte, fine tenner. Hodet er litt bredere enn langt, i pannen rundet innsvinget. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, forkanten innsvinget på hver side av midten. Dekkvingene er glatte og nokså blanke. Beina er svarte. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere. Hodet er tett og kraftig punktert.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse 
Arten lever på Java.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Cladognathini
 Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845 – 136 arter:
 Underslekten Cladognathinus Didier & Seguy, 1953
 Prosopocoilus (Cladognathinus) decipiens (Parry, 1864)

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
 Bildegalleri
 
 

Hjortebiller
Javas insekter
Biller formelt beskrevet i 1864
Liv Lisa Fries

Liv Lisa Fries (født 31. oktober 1990 i Berlin) er en tysk skuespiller. Hun er blant annet kjent for rollen som Charlotte Ritter, en hovedrolle i TV-serien Babylon Berlin og en sentral birolle i den amerikanske science fiction-serien Counterpart fra 2017. Hun bestemte seg tidlig for skuespilleryrket, og har hatt betydelige roller i tysk TV- og filmproduksjon siden 2006.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Berlin
Tyske skuespillere
Saint-Nazairebrua

Saint-Nazairebrua (På fransk: Le pont de Saint-Nazaire) er ei skråkabelbru i Saint-Nazaire i Frankrike. Brua krysser Frankrikes lengste elv Loire.

Historie

Saint-Nazairebrua ble åpnet den 18. oktober 1975 etter tre år med bygging, og var da verdens lengste skråkabelbru i 8 år. Den er også et av de første skråkabelbruene i verden.

Frem til 1. oktober 1994 ble brua finansiert med bompenger. I dag er den gratis å kjøre over.

Brua ble oppgradert i både 1998 og 2002, da det ble installert nye skråkabler (vaiere) på brua.

Konstruksjon

Brua er 3 356 m lang, og lengste spenn er på 404 m. De to brotårnene er 68 m høye, og bredden på brua er på 15 m. Brua har totalt 53 spenn: hovedspennet (skråkabeldelen), 22 spenn på nordre viadukt og 30 spenn på søndre viadukt.

Eksterne lenker

 Saint-Nazairebrua på Structurae.net

Skråkabelbroer
Broer i Frankrike
Broer åpnet i 1975
1975 i Frankrike
Loire-Atlantique
Byggverk i Pays de la Loire
Immaculatakirken

Immaculatakirken (latin immaculata: ubesmittet) ligger på Strandvejen 91 på Østerbro i København. Den er katolsk og hører til Sankt Josephsøstrenes ordenssamfunn. Kirken utgjør nordfløyen i ordenens firlengdede bygningskompleks på Strandvejen.

Kirkebygningen 
Bygningen er oppført i 1904-05 med Christian Mandrup-Poulsen og Martin Larsen som arkitekter. Den er i rød murstein med et skifertekket ryttertak. Koret er tilbygd i vestenden som en litt lavere bygning med polygonal avrunding. Stilen er gotisk. Inngangen er i østgavlen gjennom en mursteinsportal med en spissbuet døråpning. Over portalen sitter et stort sirkulært vindu. Fasaden er fagoppdelt av strebepiller av murstein, i tre avsett. Vinduene er høye og spissbuede, med kraftig stavverk. Skipets vestligste fag har en lav tilbygning med pulttak. Opprinnelig hadde kirken en liten takrytter i østenden.

Interiør 
Kirkens østfag er delt i to etasjer, hvor den nederste utgjør en forstue, eller våpenhus om man vil, og den øverste orgelpulpituret. Resten av kirkerommet er i full højde og dekket av krysshvelv. Veggene og hvelvingene står i hvitt, bortsett fra gjordbuer og pilastre, som er i blank rød murstein, samt dørene som er gråmalte. De samme farver går igjen i gulvets flisebelegning. Tilbygningen på nordsiden og den tilsvarende nisje på sydsiden gir rommet antydningen av korsform.

Koret er hrvet fire trinn over skipet, og flankeres av store trestatuer af henholdsvis Maria med Jesusbarnet og Josef. Tidligere hadde kirken inventar i gotisk stil, men det er utskiftet med alter, lesepult og tabernakel i en enkel moderne stil med kannelerede sokler, utført i tre. Alle tre er plassert i koret. Over alteret henger et trekrusifiks. Skipets benker er de originale i lakkert tre med røde hynder. Under de høytsittende vinduer er veggene i både skip og kor forsynt med en frise av dverghalvsøyler forbundet med kløverbladsbuer. I skipet henger des, fordelt mellom søylene, 14 små bronserelieffer som fremstiller korsveiens 14 stasjoner.

Kirkens vinduer har alle glassmalerier av Gustave Ladon. De er utført i 1908 i Gent. Orglet på orgelpulpituret er utført av Chr. Winther & Th. Frobenius i 1911. Det har 14 stemmer fordelt på to manualer og pedal. Orgelfasaden er i gotisk stil, og instrumentet er utformet slik at det ikke dekker det runde vindu i østgavlen, hvis glassmaleri fremstiller Kristus og de fire evangelister.

Billedgalleri

Litteratur 
 De danske Kirker, redigeret af Erik Horskjær. Bind 1, Storkøbenhavn. G.E.C. Gads Forlag, 1966-71.
 Orgelregistranten

Kirker i København
Østerbro
Kirker fra 1905
Katolske kirker i Danmark
1905 i Danmark
Danske kirker fra 1900-årene
Masjok

Masjok (nordsamisk: Máskejohka, kvensk: Maskijoki) er ei bygd i Tana kommune i Finnmark. Den ligger på vestbredden av Tanaelva, ved munningen av Masjokelva. Europavei 6 går gjennom bygda. Avstanden til kommunesenteret Tana bru er 10 kilometer. Masjok er ei jordbruksbygd.

Referanser 

Bygder og grender i Troms og Finnmark
Bosetninger i Tana
NM i langdistansetriatlon 2018

NM i langdistansetriatlon 2018 ble arrangert 26. august 2018, som en del av Trondheim Triatlon i Trondheim.

Resultater menn

Resultater kvinner

Kilder 
 Resultater

Sport i Trondheim
NM i triatlon
Triatlon i 2018
Triatlon i Norge
Sigurd Johannessen

Sigurd Johannessen er navnet til flere personer:

 Sigurd Johannessen (offiser) (1881–1964), norsk sjøoffiser
 Sigurd «Totto» Johannessen (1929–2003), norsk platedirektør
Amerikamesterskapet i duatlon 2018

Amerikamesterskapet i duatlon 2018 (2018 Santiago CAMTRI Duathlon American Championships) ble arrangert 19. august 2018, i Santiago i Chile. 

Duatlon består av en løpeetappe, en sykkeletappe og en ny løpeetappe, og i dette mesterskapet var disse 5 km, 20 km og 2,5 km.

Resultater menn

Resultater kvinner

Referanser

Kilder 
Resultater
 Menn
 Kvinner

Eksterne lenker 
 Triathlon Union

Amerikamesterskap i duatlon
Duatlon i 2018
Internasjonale mesterskap i Chile
Sphenopalatinum ganglion

Sphenopalatinum ganglion (SPG) eller ganglion sphenopalatinum (sfenopalatint ganglion) er en parasympatisk ganglion som fysisk befinner seg i fossa pterygopalatina (altså i mellomansiktet, der den ligger plassert i dypet av ansiktsskjelettet). Knuten kan identifiseres på computertomografibilder, men er vanskelig tilgjengelig. Det er en ansamling med nerveceller, en autonom ganglion i det parasympatiske nervesystemet. SPG sitter fysisk bak øyehulen, og den er blant annet sentral for de voldsomme smertene som utarter seg under et anfall av klasehodepine. SPG har postganglionære fibre som blant annet fører til tårekjertelen, hjernehinner og kraniale blodkar.

Botox mot SPG 
Ved St. Olavs hospital i Trondheim har man utviklet en metode med å legge onabotulinumtoxinA (Botox) rundt SPG, for stoppe smertesignalene som oppstår under klasehodepine og migrene. Det skjer igjennom at nervegiften lammer nerveknuten og bryter signalene fra å gå i sløyfe. Inngrepet utføres med et svært presist kirurgisk spesialinstrument kalt MultiGuide, som er utviklet i et samarbeid mellom forskere ved sykehuset og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). MultiGuide navigasjonsystem muliggjør presis installasjon av legemiddel mot SPG. For maksimal nøyaktighet assisteres inngrepet med 3D-navigasjon, der 3D-bilder av pasientens hode, kalibrert med CT-bilder, assisteres av avanserte lasermålinger som gir millimeternøyaktighet.

I Trondheim er det utført fase-1 og fase-2 studie på Botox mot SPG for kronisk klasehodepine og kronisk migrene, som viser at tiltaket er trygt og etterlater ett inntrykk av effekt. BASIC-studien er en randomisert, placebokontrollert, trippelbindet studie for å undersøke vitenskapelig om presis enkeltinstallasjon av onabotulinumtoxinA har frekvensreduserende effekt.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Anatomi
Nervesystemet
EM i friidrett 2018 – 100 meter kvinner

100 meter for kvinner under EM i friidrett 2018 ble arrangert på Olympiastadion i Berlin 6. og 7. august 2018.

Rekorder

Kvalifikasjonskrav
Kvalifikasjonskravet for 100 meter kvinner var: 11,50.

Program

Resultater

Runde 1
De tre første i hvert heat (Q) og de fire raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene. De 11 høyeste rangerte utøverne var direktekvalifisert til semifinalene.

Vind:
Heat 1: -0.7 m/s, Heat 2: -0.9 m/s, Heat 3: -0.2 m/s

Semifinaler

De to første I hvert heat (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.

Vind:
Heat 1: +0.2 m/s, Heat 2: +0.1 m/s, Heat 3: +0.3 m/s

* Utøvere som var direktekvalifisert til semifinalene

Finale
Resultatene var som følger:.

Vind: 0.0 m/s

Referanser

Kilder 
European Athletics - 100m Women

100 meter kvinner
100 meter under EM i friidrett
Sprintløp
Lucanus fujitai

Lucanus fujitai er en billeart i familien hjortebiller (Lucanidae).

Kjennetegn 
En nokså stor (ca. 40-50 millimeter) og kraftig, rødbrun hjortebille. Hannen har kraftige, noe variabler krummede kjever, disse har en tann rundt to tredjedeler ut på manbibelen og er kløvet i spissen, forøvrig, men noen spredte, korte, butte tenner. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Hodet har skarpe kjøler langs sidene og bakhodet, unntatt i midten. Beina er rødbrune. Hunnen har forholdsvis store kjever til å være en hjortebille-hunn, og har flekkvis lys bestøvning.

Levevis

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Vietnam (Lao Cai-provinsen).

Systematisk plassering 

 Insekter, Insecta
 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
 Stammen Lucanini Latreille, 1806
 Slekten Lucanus Scopoli, 1763
 Lucanus fujitai Katsura, 2002

Referanser 
 Katsura, N. og Giang, D-l. 2002: Notes on the genus Lucanus (Coleoptera, Lucanidae) from northern Vietnam with description of two new species. Gekkan-Mushi, (378): 2–14.

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2002
Vietnams insekter
Aegus (s.str.) impressicollis

Aegus (s.str.) impressicollis er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor (ca. 30 millimeter), avlang, noe flat, halvblankt brunsvart til svart hjortebille. Hannen har stort, bredt hode og store, brede, sigdformede kjever. Disse er nokså lange og har vanligvis en kort tann nær spissen og en kraftig, innoverrettet, butt, bred tann nær roten. Som vanlig hos hjortebiller viser hanner av denne arten allometri, slik at store hanner har forholdsvis betydelig større hode og kjever. Hannens hode er nokså matt, nokså tett og kraftig punktert, særlig på sidene. Hodet har et firkantet utskudd bak fasettøynene. Pronotum er avrundet rektangulært, mye bredere enn langt, innsnevret ved roten, blankt og nokså kraftig punktert, med en bred midtfure. Dekkvingene er jevnbrede med fine, skarpe punktstriper, kraftig punkterte ved roten og langs ytterkanten. Beina er mørkbrune. Hunnen er mindre enn hannen uten forstørret hode og kjever, kroppen er tett og kraftig punktert og nokså matt.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Vest-Malaysia, på Borneo, Java og Filippinene, trolig også på Sumatra.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Aegus MacLeay, 1819 (i snever forstand)
 Aegus (s.str.) impressicollis Parry, 1864 
 Aegus (s.str.) impressicollis impressicollis Parry, 1864
 Aegus (s.str.) impressicollis patrici Nagai, 1994
 Aegus (s.str.) impressicollis ratocliffei Nagai, 1994

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Lucanidae du Monde, bilder av arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1864
Filippinenes insekter
Vest-Malaysias insekter
Borneos insekter
Javas insekter
Aegus (Gnaphaegus) dilaticollis

Aegus (Gnaphaegus) dilaticollis er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En ganske liten til middelsstor, avlang, matt brun hjortebille. Kroppen, særlig forkroppen, er tett kledt med lyst brunlige, matte skjell. Hannens kjever er forstørrede, nokså rette, med en avrundet tann omtrent i midten, hodet litt utvidet både foran og bak fasettøynene. Pronotum er nesten rektangulært med noe innbuede sidekanter. Langs kanten har pronotum er brem av fløyelsaktige, brune hår. Dekkvingene har brede, mangepunktede punktstriper. Hele kroppen er tett kledt med ganske korte, oppstående hår. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er forstørrede og hårkledningen er mindre påfallende.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt i på Borneo, Sumatra og i Vest-Malaysia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Gnaphaegus Maes, 1992 - har ofte vært plassert i slekten Gnaphaloryx
 Aegus (Gnaphaegus) dilaticollis (Parry, 1864)

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Bilder av arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1864
Vest-Malaysias insekter
Borneos insekter
Sumatras insekter
EM i friidrett 2018 – 200 meter kvinner

100 meter for kvinner under EM i friidrett 2018 ble arrangert på Olympiastadion i Berlin 10. og 11. august 2018.

Rekorder

Kvalifikasjonskrav
Kvalifikasjonskravet for 200 meter kvinner var: 23,50.

Program

Resultater

Runde 1
De tre første i hvert heat (Q) og de fem raskeste ellers (q) gikk videre til semifinaler. The top 10 ranked athletes received a bye to the semifinals.

Vind:
Heat 1: -0.3 m/s, Heat 2: -0.5 m/s, Heat 3: +0.4 m/s

Semifinaler
De første to i hvert heat (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.

Vind:
Heat 1: +1.1 m/s, Heat 2: +1.4 m/s, Heat 3: +0.2 m/s

* Utøvere som var direktekvalifisert til semifinalene

Finale

Resultater var som følger:.

Vind: +0.2 m/s

Referanser

Kilder 
European Athletics - 200m Women 

200 meter kvinner
200 meter under EM i friidrett
Sprintløp
Neolygrus

Se Systematisk inndeling

Neolygrus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Kamerun og Tanzania.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Lygrini eller Oemini
 Slekten Neolygrus Martins, 1980 
 Neolygrus bicinctus (Jordan, 1903)
 Neolygrus trifasciatus (Waterhouse, 1898)

Kilder 
 Liste over slektene (Xystrocerini)
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1980
Kameruns insekter
Tanzanias insekter
Tallyrama

Se Systematisk inndeling

Tallyrama er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Sør-Afrika (Transvaal) og Etiopia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Lygrini eller Oemini
 Slekten Tallyrama Martins, 1980 
 Tallyrama septentrionalis Adlbauer & Beck, 2016
 Tallyrama testaceus (Gahan, 1904)

Kilder 
 Liste over slektene (Xystrocerini)
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1904
Sør-Afrikas insekter
Etiopias insekter
Sigurd Johannesen

Sigurd Johannesen er navnet til flere personer:

 Sigurd Johannesen (idrettsmann) (1884–1974), norsk idrettsutøver
 Sigurd Johannesen (radiotelegrafist) (1904–1941), norsk motstandskjemper
Abbediet Bobbio

Abbediet Bobbio (italiensk: Abbazia di San Colombano) var et kloster i provinsen Piacenza i Nord-Italia. Byen Bobbio vokste fram rundt dette klosteret. 

Klosteret ble grunnlagt på begynnelsen av 600-tallet (sannsynligvis i 612) av den irske vandremunken Columban (den hellige Columbanus eller Sankt Columbanus), som levde fra 540 til 615 e.Kr. Han skal ha fått et stykke land av sin beskytter Agilulf, den langobardiske kongen som regjerte fra 591 til 616 e.Kr.

Klosteret var berømt som et senter for motstanden mot arianismen og for å ha et av de største biblioteker i middelalderen. Dette biblioteket hadde en stor manuskriptsamling som nå er innlemmet dels i Vatikanbiblioteket og dels i det ambrosianske biblioteket i Milano, Biblioteca Ambrosiana. 

Klosteret ble avviklet i 1803, da området var under fransk administrasjon, men mange av bygningene er stadig i bruk.

Se også 

 Codex Bobbiensis

Referanser

Kilder 
 Oppslag av H.P. Steensby i Salmonsen (Salmonsens Konversationsleksikon, 2. udgave, bd. 3, s. 558)

Litteratur 
 Valentina Alberici: San Colombano, Basilica dello Spirito. I: Archivum Bobiense 30, 2008, s. 265–279.
 Valentina Alberici: Per una lettura complessiva degli affreschi rinascimentali della Basilica di San Colombano a Bobbio. I: Archivum Bobiense 31, 2009, s. 465–478.
 Michael Richter: Bobbio in the Early Middle Ages: The Abiding Legacy of Columbanus. Four Courts Press, Dublin 2008.
 Michele Tosi: Il governo abbaziale di Gerberto a Bobbio. I: Archivum Bobiense 2, 1985, s. 195–223.

Katolske klostre
Klostre i Italia
Provinsen Piacenza
Benediktinerordenen
Etableringer i 614
Opphør i 1803
Byggverk i Emilia-Romagna
Nephithea

Se Systematisk inndeling

Nephithea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En nokså liten, slank, matt brun trebukk med noe forkortede dekkvinger som ikke dekker hele flygevingene eller bakkroppen. Antennene er tynne. Pronotum er nesten sylindrisk, lengre enn bredt. Dekkvingene dekker litt over halve bakkroppen.

Utbredelse 
Arten lever i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Psebiini Lacordaire, 1869
 Slekten Nephithea Pascoe, 1867
 Nephithea necydaloides Pascoe, 1867

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bilder av artene 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1867
Sør-Afrikas insekter
Eilert Mo

Eilert Pedersen Mo (født 3. januar 1879 i Rindal, død 9. august 1936) var en norsk lærer og dialektforsker.

Liv
Han var sønn av læreren Peder Moe og Marit Onsøyen. Etter middelskoleeksamen i Trondheim tok han lærereksamen ved Tromsø lærerskole i 1900 og var lærer i Soknedalen fra 1902 til 1907. Siden var han lærer i Romundstad skolekrets i hjembygda Rindal.

Ved siden av lærergjerningen utga Mo flere avhandlinger om dialekten i Rindal, særlig om ulike tonelag. Han skrev artikler for Norsk Folkekultur og Maal og Minne. Han utga også en samling salmer. Som språkforsker var Mo selvlært, men han fikk stipend til opphold ved universitetet i Kristiania på 1920-tallet. Han sto dessuten i brevveksling med flere av tidens språkforskere.

Referanser

Litteratur
 «Mo, Eilert», i 
 «Mo, Eilert», i 
 Arne Aune: «Eilert Mo og rindalsmålet», i Rindal heimbygdlag årsskrift 1991

Norske lingvister
Personer fra Rindal kommune