alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl Henry Karlsen

Karl Henry Karlsen (født 10. november 1893 i Fredrikshald, død 15. februar 1979) var en norsk politiker (Ap). Han satt på Stortinget for Østfold fra 1951 til 1957.

Karlsen var utdannet mekaniker med teknisk aftenskole i tillegg, og arbeidet ved Greåker Cellulosefabrik der han var formann i perioden 1930-1963.

Han ble valgt inn i Tune formannskap i 1925. Fra 1937 var han ordfører, og med uttak av en fireårsperiode under andre verdenskrig hadde han dette vervet til 1971. Han var også formann i Østfold fylkesting i flere perioder.

Karlsen var opprinnelig varamann til Stortinget, men rykket opp til fast plass etter Anton Berges død i 1951. I løpet av to perioder i nasjonalforsamlingen satt Karlsen først i Landbrukskomiteen og deretter i Kommunalkomiteen.

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter for Østfold
Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter 1950–1953
Stortingsrepresentanter 1954–1957
Ap-ordførere i Østfold
Ordførere i Tune
Personer fra Halden kommune
Julie Lillelien Porter

Julie Lillelien Porter (født 21. oktober 1975) er en britisk-norsk kunstner og kurator  med utdannelse fra Glasgow School of Art og Kunsthøgskolen i Bergen . 
I 2008 var hun med å starte opp den bergensbaserte kunstnergruppen Ytter. Lillelien Porter har blant annet jobbet for Lydgalleriet, Bergen Kunsthall og Kunsthøgskolen i Bergen. Hun har vært styremedlem i Borealis, og har tidligere vært styremedlem i Bildende Kunstneres Forening Hordaland. Fra 2017 er Lillelien Porter kunstnerisk leder ved Lydgalleriet, samt sitter i Notams innspillsutvalg (2017-19) og Den Nasjonale Jury (2018-19).

Referanser

Eksterne lenker 
  for Ytter

Norske billedkunstnere
Personer fra Bergen kommune
Helga de la Motte-Haber

Helga de la Motte-Haber (født 2. oktober 1939 i Ludwigshafen) er en tysk musikkviter og leder for systematisk musikkvitenskap. Hun har publisert over 200 publikasjoner innen feltene musikalsk psykologi og systematisk musikkvitenskap. Hun er også kjent for å ha laget bandebrytende nye konsepter siden 70-tallet. Hun dannet Den tyske forening for psykologi innen musikk, og underviste i mange år om lydkunst.  

Hun var en foregangskvinne innen sitt felt, og var med på å flyttet fokuset for musikkvitenskapen og startet en ny paradigme innen feltet. Hun fornyet begrepsapparatet som hennes forgjengere hadde brukt, som hun mente var foreldet. På nittitallet begynte hun å forske på musikk satt i forhold til andre kunstformer, og gav blant annet ut boka Sound Art (Klangkunst: Tönede Objekte und Klingende Räume) i 1999. Et av hennes hovedfelt er samtidsmusikk.

Publikasjoner (utvalg) 
 Ein Beitrag zur Klassifikation musikalischer Rhythmen. Eine Experimentalpsychologische Untersuchung. Verlag Arno Volk, Köln 1968.
 Musikpsychologie. Eine Einführung. Verlag Hans Gerig, Köln 1972, ISBN 3-87252-054-7
 Das Triviale in Literatur, Musik und bildender Kunst. Klostermann, Frankfurt am Main 1972.
 Psychologie und Musiktheorie. Diesterweg, Frankfurt am Main 1976, ISBN 3-425-03761-7
 Sammen med Hans Emons: Filmmusik. Hanser, München 1981, ISBN 9783446131347
 Sammen med Carl Dahlhaus: Systematische Musikwissenschaft ( Neues Handbuch der Musikwissenschaft, Band 10). Athenaion, Wiesbaden 1982, ISBN 3-7997-0752-2
 Handbuch der Musikpsychologie. 1985, (3. opplag) Laaber, 2000, ISBN 3890073298
 Psychologische Grundlagen des Musiklernens (Handbok for musikkpsykologi, fjerde bind). Bärenreiter, Kassel 1987, ISBN 3-7618-0784-8
 Musik und Bildende Kunst. Laaber, 1990, ISBN 3-89007-196-1
 Sammen med Günter Rötter: Musikhören beim Autofahren. Lang, Frankfurt am Main 1990, ISBN 9783798310353
 Edgard Varèse. Die Befreiung des Klangs. Wolke, Hofheim 1993, ISBN 3-923997-49-3

Referanser 

Tyske musikkforskere
Personer fra Ludwigshafen
Fødsler i 1939
St. Dominikus kirke og kloster

St. Dominikus kirke og kloster er et klosteranlegg med tilhørende kirke for den mannlige delen av Dominikanerordenen i Oslo, beliggende i Neuberggata 15 på Majorstuen og tilhører St. Olav menighet.

Dominkanerklosteret i Oslo ble reetablert etter Reformasjonen i 1921, og holdt først til i en løkkegård på dagens tomt, og hvor dagens kirke ble bygget inntil. Dagens øvrige klosterbygninger ble bygget på 1960- og 1970-tallet i upusset tegl, slik at det nå utgjør et mer helhetlig klosteranlegg.

Kirken er tegnet av Harald Sund og ble innviet den 2. oktober 1927. Kirken ble delvis finansiert av Sigrid Undset. Kirketårnet inngår i bygningen og er til høyre for hovedinngangen fra Neuberggaten. Hovedinngangen er gjennom kirkens vestfront.

Kirken ble i 1928 utsmykket med fresker av Alin-Marie Couturier, som også i 1952 sto for tre glassmalerier i korets fondvegg med motiv fra Første Mosebok. Korsveien er fra 1964 og er laget av Maxime Adam-Tessier. Glassmaleriet i våpenhuset er fra 1986 og er laget av Grete Refsum.

Det bor pr. 2017 seks ordensbrødre i klosteret. De driver en omfattende opplysningsvirksomhet innenfor teologiske og kulturelle emner, i tillegg til sjelesorg og daglige messer.

Eksterne lenker 
 Klosterets nettsider

Kirker i Oslo
Klostre i Oslo
Katolske klostre
Dominikanerordenen
Kirker og menigheter i Oslo katolske bispedømme
Majorstuen
Norske kirker fra 1927
Byggverk tegnet av Harald Sund
Christoph Cox

Christoph Cox (født 1965) er  en amerikansk professor, forfatter og kurator. 

Cox er professor i filosofi og underviser og skriver om samtidig europeisk filosofi, samtidskunst og musikk.  Han skriver jevnlig for blant annet 
The Wire og Artforum, og er redaktør for Cabinet. Han arbeidet i 2012 med en bok om lydkunst og eksperimentell musikk. 

Han har skrevet boken Nietzsche: Naturalism and interpetation og har vært medredaktør på Audio Culture: Readings in Modern Music.

Bibliografi
 «Nietzsche: Naturalism and interpetation»
 «Audio Culture: Readings in Modern Music»

Referanser

Eksterne lenker
 

Forfattere fra USA
Charles Francis Potter

Charles Francis Potter (født 1885 i Marlborough i Massachusetts i USA, død 1962) var en amerikansk unitarprest, teolog, professor i sammenlignende religion ved Antioch College, humanist og forfatter. 

Han var kjent i amerikansk samfunnsdebatt som tilhenger av progressive ideer som kvinners rettigheter, abortrettigheter og avskaffelse av dødsstraff, og ble kjent i hele USA tidlig på 1920-tallet gjennom sine debatter med kristenfundamentalisten John Roach Straton. I 1925 bistod han John Thomas Scopes, en skolelærer som ble anklaget for å undervise i evolusjonslæren. Potters progressive ideer ledet ham til å grunnlegge organisasjonen First Humanist Society of New York, med bl.a. Julian Huxley, John Dewey, Albert Einstein og Thomas Mann som medlemmer av organisasjonens rådgivende forsamling. 

Sammen med Dewey var Potter en av de 34 undertegnerne av Humanist Manifesto i 1933, og han utgav sammen med sin kone Clara Cook Potter boken Humanism: A New Religion. Potter mente at «humanisme er ikke noen avskaffelse av religionen, men en begynnelse på en virkelig religion. Gjennom å frigjøre religion fra overnaturlighet, vil man frigjøre enorme reserver av hittil undertrykket kraft. Mennesket har ventet for lenge på at Gud skal gjøre det mennesket bør gjøre selv og er fullt i stand til å gjøre.» Potter mente humanisme burde være «a religion of common sense». I 1938 grunnla Potter dessuten Euthanasia Society of America, som kjempet for eutanasi.

Bøker 
 The Preacher and I, selvbiografi, utgitt 1951
 The Story of Religion 
 What is Humanism? 
 Humanism a New Religion 
 Humanizing Religion 
 Technique of Happiness 
 Beyond the Senses 
 A Treasury of American Folk Wit and Humor 
 Books Jesus Loved
 The Lost Years of Jesus Revealed 
 The Great Religious Leaders
 Creative Personality
 Is That in the Bible?

Referanser 

Unitarisk kristendom
Humanister
Prester fra USA
Personer fra Marlborough i Massachusetts
BMW 1800

BMW 1800 var en bilmodell i BMWs Neue Klasse. Den ble introdusert i 1963. Bilen var ekstriørmessig lik BMW 1500. Motoren var M10 motor med økt sylindervolum og effekt i forhold til motoren fra BMW 1500. Denne motoren var på 1 766 ccm og utviklet 90 Hk. BMW 1800 som ble produsert parallelt med BMW 1500, var en salgssuksess. Modellen ble produsert i forskjellige varianter, også med automatgir, fra 1963 frem til 1971. Gjennom årene ble det foretatt små endringer. Endringene som ble foretatt var mest synlig ved at dashbordet ble oppgradert samt at grillen ble forandret. BMWs 4-dør Neue Klasse var forgjengeren til dagens BMW 5-serie.

To varianter av BMW 1800 ble produsert: BMW 1800ti og BMW 1800 Ti/SA.

BMW 1800ti 

Ved introduksjon av 1800ti (Turismo Internazionale), var BMW tilbake i europeisk racing.  Allrede første året viste det seg å bli en racingsuksess. BMW 1800ti var en modell som ekstriørmessig var lik en BMW 1800. Motoren var en standard BMW 1800-motor, men hadde økt kompresjonsforhold fra 8,6:1 til 9,5:1 og dobble Solex 40 PHH forgassere. Motoren hadde betegnelsen M118, og utviklet 108 HK. Akselerasjonen 0-100 tok 11 sekunder og toppfarten var 171 km/t. Bilen ble produsert i perioden 1964 - 1966 i 19 663 eksemplarer. Bilen er i dag et ettertraktet samleobjekt.

BMW 1800 Ti/SA 

BMW 1800 Ti/SA var en modell som ble utviklet i 1964 med tanke på BMWs deltakelse i motorsport. Bilen hadde basis i en standard BMW 1800Ti, og utviklet videre til SA (SonderAusführung) spesialversjon. Motoren ble utstyrt med dobble Weber forgassere, høyere kompresjonsforhold og utviklet 130 HK. Modellen skilte seg også fra standardmodellen ved å ha skivebremser foran og bak, sportsseter og sportsratt av tre. BMW 1800 Ti/SA vant 24 timers løpet i 1965 på «Circuit de Spa-Francorchamps» i Belgia. Modellen ble kun produsert i 200 eksemplarer, og er i dag et meget ettertraktet samleobjekt.

Produksjonstall

Eksterne lenker 
 

BMW-modeller
Bilmodeller introdusert i 1963
Georg Eliasson

Georg Axel Edvard Eliasson (født 5. mars 1905 i Stockholm, død 16. februar 1973 på Lidingö) var en svensk sangtekstforfatter, revyforfatter, radiomann og forlagssjef. Han ble også kalt Tuppen.

Eliasson dannet sammen med skolekameraten Nils Perne teamet Nils-Georg, som fra 1920-tallet skrev en rekke slagertekster. Mange av deres teksterble utgitt på det felles forlaget, Nils-Georgs Musikförlags AB, hvor Eliasson var administrerende direktør. Han var programsjef for Skansen 1957-1961 og programsjef for Sveriges Radios underholdningsavdeling fra 1962. Som forfatter eller produsent gjorde han mer enn 700 radioprogrammer. Alene skrev han et åttitalls tekster, hvorav 33 filmmelodier, foruten en hel del revytekster.

Filmmanus 
 1947: Får jag lov, magistern!

Eksterne lenker 
 

Svenske forfattere
Personer fra Stockholm
Alfametyltryptamin

''

Alfametyltryptamin, også kjent som αMT, AMT, Indopan, IT-290 er et psykedelisk tryptamin med mildt hallusinogene og stimulerende virkninger.

Dosering 
AMT ble brukt som antidepressivt legelmiddel i doser fra 5-10 mg. Med en slik dosering merker man positive endringer i humøret, samt stimulerende effekter.
Det blir ikke lenger brukt som legemiddel, men rekreasjonelt bruk forekommer. Rekreasjonelle doser starter fra ca. 20-30 mg, hvor de psykedeliske virkningene mer merkbare. 40+ mg er en relativt stor dose. Effektene varer ofte i opptil 12 timer, men kan vare mye lenger. Det tar vanligvis 2-3 timer etter inntak før effektene kan merkes.

Bivirkninger 
Det er vanlig å få bivirkninger som kvalme og oppkast, spesielt de første timene etter inntak. Hodepine kan også forekomme, spesielt ved større doser.

Lovlig status 
AMT er et tryptamin, og er etter en oppdatering av Narkotikaforskriften (tidligere kalt Narkotikalisten) nå ulovlig i Norge, på lik linje med andre ulovlige rusmidler.

Se også
 Tryptamin
 Rusmiddel

Referanser

Eksterne lenker
 Erowid.org - AMT

Hallusinogener
Narkotika
Metoxetamin

{{Infoboks legemiddel
|navn=Metoxetamin
|bilde=Methoxetamine.png
|kjemisknavn=(RS)2-(3-methoxyphenyl)-2-(ethylamino)cyclohexanone
|PubChem=
|CAS-nummer=1239943-76-0
|klasse='|kjemiskformel=CHNO
|klassifisering=Klassifisering
}}''Metoxetamin eller 3-MeO-2-Oxo-PCE også kjent som MXE er et derivat av Ketamin, med lignende effekter. Stoffet har i en stund blitt solgt over internett som et lovlig alternativ til Ketamin.
MXE gir en "dissosiativ" psykoaktiv effekt, lignende stoffer som DXM, PCP og lystgass. Brukere forklarer rusen som lignende, men noen lunde annerledes en Ketamin. Effektene varer mye lengre enn ketamin, vanligvis i 3-5 timer avhengig av inntaksmåte.
Den vanligste måten å innta MXE på er via. nasal administrasjon, altså ved å "sniffe" eller "snorte" stoffet. MXE kan også taes rektalt, sublingvalt og injiseres (Både intravenøst og intramuskulært). Metoxetamin fungerer som en NMDA-reseptor antagonist og serotonin reopptak hemmer. Noen mener også at MXE hemmer reopptak av dopamin og bindes til mu-opioid reseptoren, men det finnes ikke konkrete bevis på dette. 

 Dosering OBS: Dosering varierer fra person til person.'''

Lovlig status 
Metoxetamin/Metoksetamin (MXE) står oppført på narkotikalisten.

Referanser

Se også
 Rusmiddel

Narkotika
Johann Theile

Johann Theile (1646–1724) var en tysk komponist og kapellmester.

Liv og virke

Bakgrunn 
Etter å ha studert juss i Leipzig og Halle, studerte Theile komposisjon med Heinrich Schütz i Weißenfels – sannsynligvis var han den siste eleven til Schütz. Han regnes som en av hans mest begavede studenter.

Musiker
Theile var aktiv som organist i Stettin og Lübeck. I 1673 publiserte han Matthäuspassion i Lübeck, og fra samme år til 1678 var han hoffkapellmester hos hertug Christian Albrecht av Slesvig-Holsten-Gottorp. Hamburgs Oper am Gänsemarkt, det første borgerlige operahuset i Tyskland, ble 2. januar 1678  åpnet med en oppføring av Theiles syngespill Adam und Eva.

Mellom 1685 og 1689 var Theile kapellmester i  Wolfenbüttel, som Johann Rosenmüllers etterfølger. Han virket dessuten ved operaen i Naumburg og hos Christian I av Sachsen-Merseburg. I 1694 vendte han tilbake til hjembyen hvor han var musikalsk rådgiver for hertugen av Zeitz, Moritz Wilhelm av Sachsen-Zeitz.

Theile skrev syngespill, operaer, messer, salmer, pasjoner, arier og canzonettas, sonater og motetter. Dessuten skrev han musikkteoretiske skrifter, framfor alt om kontrapunkt. Han ble regnet som en utmerket musikkpedagog.

I 2008 ble det funnet et portrett av Theile i Bibliothek der Hansestadt Lübeck.

Theile underviste Johann Mattheson. Dietrich Buxtehude var imidlertid hans viktigste student (Buxtehude var ni år eldre enn sin lærer og døde også lenge før ham).

Verk 

Adam und Eva – Der erschaffene, gefallene und aufgerichtete Mensch : In einem Sing-Spiel vorgestellet. Hamburg 1678
Orontes, der verlohrne und wieder gefundene Königliche Prinz aus Candia, in einem Sing-Spiel. Hamburg 1678
 Davids und Jonathans treuer Liebe Bestätigung, 1685 (tilskrevet)
Die Geburth Christi (juleevangeliet)
Christian Reuter Paßions-Gedancken über die Historie von dem bittern Leiden und Sterben unsers Herrn. Berlin 1708 (pasjonsoratorium, bare teksten er bevart)
Beatus vir qui timet Dominum (salme-motett)
Domine ne in furore tuo (salme)
Cum invocarem (salme)
 Die Seele Christi heilige mich (kantate for sopran, fiolin, 2 gamber og basso continuo)
 Musicalisches Kunstbuch, sonater.

Litteratur 
 
 Willy Maxton: Johann Theile. Tübingen, Univ., Diss., 1926 (opptrykk: Wolfenbüttel: Dr. Josef Floßdorf, 2004 [Umfang: XIV, 154 S.])
 Stephen Rose: «A Lübeck music auction, 1695.» I Schütz-Jahrbuch 30 (2008), 171–190
 Kerala J. Snyder: Dieterich Buxtehude: Organist in Lübeck. Schirmer Books, New York 1987, 1993. 551 sider. ISBN 0-02-873080-1 (om Theile s. 110 ff.)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Tyske komponister
Barokkomponister
Kirkemusikkomponister
Operakomponister
Personer fra Naumburg an der Saale
Forskningsdagene

Forskningsdagene er en nasjonal, årlig festival i regi av Norges forskningsråd som har vært arrangert siden 1994.

Mottoet for festivalen er «Rom for store tanker», og under festivalen skal forskere i hele landet ut blant folk for å demonstrere forskning i praksis for alle typer målgrupper. Festivalen avholdes hvert år i uke 38 og 39. I 2014 hadde festivalen  arrangementer i 12 dager fra 17. til 28. september. De aller fleste arrangementene er gratis og åpne for alle.

Bidragsyterne er universiteter, høgskoler, forskningsinstitutter, biblioteker, muséer og næringsliv som ønsker å formidle til et bredt publikum. Det er registrert om lag 200 arrangører totalt. Det nasjonale sekretariat for festivalen driftes av avdelingen Forskningskommunikasjon sentralt i Norges forskningsråd og fungerer som tilrettelegger, koordinator og promotør for arrangementene ved alle enkeltinstitusjonene. I tillegg står sekretariatet for noen nasjonale arrangementer som åpningsarrangement og nasjonal finale i Forsker Grand Prix.

Forskningsdagene er til for alle fag og alle forskningsfelt, men har siden 2003 fokusert ekstra på et overordnet tema hvert år. Tema for Forskningsdagene settes av Forskningsrådets ledermøte:

 2003 – Helse: Kunsten å overleve
 2004 – Innovasjon og nyskaping: På sporet av fremtiden
 2005 – Fysikk og design: Umulige muligheter
 2006 – Etikk: Med viten og vilje
 2007 – Polaråret: Tampen brenner
 2008 – Miljøvennlig energi: Gjennom ild og vann
 2009 – Bærekraft og evolusjon: Kunsten å overleve
 2010 – Forskningens verktøy: Veien til viten
 2011 – Kjemi: Magisk og logisk
 2012 – Samfunn: Den menneskelige faktor
 2013 – Hav og vann: Et hav av hemmeligheter
 2014 – Kommunikasjon: Rom for store tanker
 2015 – Mat: Sulten?
 2016 – Grenser: Uten grenser
 2017 – Verdier: Hva gjør noe verdifullt?
 2018 – Oppvekst: Verdens største eksperiment: Å vokse opp med internett
 2019 – Miljø: Hva gjør forskerne og hva kan vi gjøre?
 2020 – Hjernen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norsk forskning
Forskningsformidling
Repeterende arrangementer etablert i 1994
Chili Mobil

Chilimobil AS er et norsk-eid mobilselskap med hovedkontor i St. Jakobs plass 9 i Bergen, grunnlagt i 2011. Chilimobil har som mål å utfordre de andre statseide teleselskapene Telia Norge (Telia, OneCall, Chess (avviklet) og MyCall) og Telenor (Telenor og Talkmore) på pris. Mobilselskapet lanserte sine tjenester i det norske mobilmarkedet 17. april 2012. Chilimobil retter seg i hovedsak mot abonnementskunder med høyt dataforbruk. 

Selskapet ledes av Lars Ryen Mill (CEO), Rune Blytt (CFO). I styret, og som investorer, sitter Ingvild Myhre, Egil Skibenes, Edgar Ekeseth og Harald Skibenes.
Arve Andreassen, tidligere adm. direktør i Chess, er salgs- og produktdirektør.

Eksterne lenker
 

Norske teleselskaper
Mobiloperatører
Selskaper etablert i 2012
Department for Digital, Culture, Media and Sport

Department for Digital, Culture, Media and Sport (DCMS) er et departement i den britiske regjeringen med ansvar for kultur og sport i England, og noen aspekter ved media for hele Storbritannia, slik som kringkasting og Internettet, samt turisme og den digitale økonomien. Departementet var også regjeringens hovedansvarlig for Sommer-OL 2012 og Paralympiske sommerleker 2012.

Departementet ble opprettet som Department of National Heritage (norsk: Departementet for nasjonalarv) i april 1992, gjennom en sammenslåing av flere eksisterende departementer. Det fikk navnet Department for Culture, Media and Sport (Departementet for kultur, media og sport) 14. juli 1997 under Tony Blairs regjering. I 2017 ble navnet endret til Department for Digital, Culture, Media and Sport.

Hovedkontoret ligger i Cockspur Street i City of Westminster.

Referanser

Eksterne lenker
 

Britiske myndigheter
Engelsk kultur
Sport i England
International Federation of Anthroposophic Medical Associations

International Federation of Anthroposophic Medical Associations (IVAA) er en internasjonal organisasjon med sete i Sveits som består av legeforeninger i 31 land innen fagområdet antroposofisk medisin. Organisasjonen ledes av et sentralstyre (Executive Council) på 7 personer, hvor Norge er representert med Anette K. Bender. Organiasjonens president er Peter Zimmermann (Finland).

Organisasjonen har medlemsorganisasjoner i Belgia, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Italia, Latvia, Nederland, Norge, Polen, Romania, Russland, Spania, Storbritannia, Sveits, Sverige, Tyskland, Ukraina og Østerrike samt i Argentina, Australia, Brasil, Canada, Filippinene, Georgia, Israel, New Zealand, Peru, Sør-Afrika og USA.

Referanser

Eksterne lenker
 

Legeforeninger
Enuma anu enlil

Enuma Anu Enlil (EAE) (bokstavelig oversettelse: Da gudene Anu og Enlil [...]) (meningsfull oversettelse: I dagene av Anu og Enlil) er en stor serie bestående av 68 eller 70 tabeller (avhengig av resensjon) som omhandler babylonsk astronomi. Hoveddelen av arbeidet er en betydelig samling av jærtegn, estimert til et antall mellom , som tolker et bredt utvalg av himmel- og atmosfæreiske fenomener i begreper med relevans til kongen og staten.

Referanser 

Astronomi
Artikler i astronomiprosjektet
Anne Mette Sannes

Anne Mette Sannes (født 14. august 1964 i Porsgrunn) er en norsk science fiction-forfatter, vitenskapsformidler og produsent av dokumentarfilmer om verdensrommet. Hun er gift med astrofysiker Knut Jørgen Røed Ødegaard.

Bakgrunn 
Sannes gikk på Porsgrunn videregående skole, var utvekslingselev i Delaware, USA og har studert i Tyskland. Hun har en interfakultær cand.mag.-grad fra Universitetet i Bergen samt utdanning i organisasjon og ledelse. 

Hun er oppvokst i Bamble i Telemark og debuterte som forfatter i 2005. Sannes har tidligere arbeidet i oljebransjen i Stavanger, som kunde- og personalkonsulent samt undervist i ungdomsskole og videregående skole.

I tillegg til forfatterskapet holder hun og ektemannen foredrag og astroshow. Sannes jobber også med meteorittleting og krysspeiling av observerte meteorittfall, og sammen med ektemannen ledet hun utenlandssendingen under Venus-passasjen i Tromsø i 2012.

Sannes har hatt en rekke opptredener i media i forbindelse med himmelbegivenheter, meteorittfall, astroshow og utgivelse av bøker og filmer.

Bibliografi

Egne utgivelser 
 Herr Glødegaard og den store meteorittjakten - barnebok (2007)
 81 lysår hjemmefra – barne- og ungdomsbok + lydbok (2005)

Fellesutgivelser 
 Terra Nova, tredje bok i science fiction-trilogien Ad Astra -ungdom (2015)
 Proxima Centauri, andre bok i science fiction-trilogien Ad Astra -ungdom (2013)
 Apollomannen, første bok i science fiction-trilogien Ad Astra – ungdom (2012)
 Vårt magiske univers - DVD og Blu-ray (2011)
 Himmelbegivenheter i Norge – DVD (201
 Himmelbegivenheter i Norge – Hefte (2010)
 Universet – DVD (2009)

Eksterne lenker 
 
 
  Deltager på Lindmo 26.oktober 2013
  Formidlingsnettsted til Anne Mette Sannes

Norske sakprosaforfattere
Personer fra Porsgrunn kommune
Tariego de Cerrato

Tariego de Cerrato er en kommune i provinsen Palencia, Castilla y León, Spania. Ifølge  folketellingen i 2004 (INE), har kommunen 547 innbyggere.

Eksterne lenker
 Web oficial del ayuntamiento de Tariego de Cerrato
 Comer en Tariego
 Diputación de Palencia

Kommuner i provinsen Palencia
Byer i Palencia
Bosetninger etablert i 1545
Tonsåsen-drapet

Tonsåsen-drapet er saken som omhandler det uoppklarte drapet på Knut Øyvind Moe (34 år) som skjedde den 9. januar 1999 i Nord-Aurdal kommune, Valdres, Oppland. Moe ble skutt og drept i sitt eget hjem før den ukjente gjerningsmannen satte fyr på huset.

Spor 
Våpenet var et .22 kalibersvåpen da et prosjektil av typen «.22 long rifle» ble funnet i den avdøde. Det at huset ble påtent har hemmet etterforskningen av drapet sterkt.

Se også 
Liste over norske uoppklarte drapssaker

Referanser

Kilder 
NRK.no Tonsåsen-drapet 4 år. Publisert: 09.01.2003.
Dagbladet.no - Nye spor i 12 år gammel drapssak. Publisert: 02.02.2011.

Norske kriminalsaker
Uløste drapssaker i Norge
1999 i Norge