alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
1991 IPSC Individual Handgun World Championship

I 1991 ble det arrangert et individuelt verdensmesterskap i dynamisk sportsskyting i Johannesburg i Sør-Afrika. Mesterskapet ble vunnet av John Dixon fra USA. Mesterskapet ble boikottet av flere skyttere, og fikk lite publisitet. Det var ingen lagmedaljer, og mesterskapet ble kalt et individuelt mesterskap i motsetning til de vanlige IPSC World Shoot-titlene.

Individuelle vinnere

Se også 
 IPSC Rifle World Shoots
 IPSC Shotgun World Shoots

Referanser 

 Match Results - 1991 Individual World Championship, South Africa, page 76 of 80

Internasjonale mesterskap i Sør-Afrika
Skytesport i 1991
1993 IPSC Handgun World Shoot

1993 IPSC Handgun World Shoot X ble arrangert på National Shooting Centre ved Bisley i Storbritannia, og var den 10. IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet bestod av 5 dager med 34 øvelser, lag fra over 27 land og mye regn. Skytterne hadde for første gang i et World Shoot blitt delt inn i divisjonene Open, Standard og Modified etter utstyret de brukte. Standard-divisjonen ble vunnet av Ted Bonnet fra USA, Modified-divisjonen ble vunndet av Robert Buntschu fra Sveits og Open-divisjonen ble vunnet av Matthew McLearn fra USA. Mclearn hadde blitt født i Nova Scotia i Canada, men hadde flyttet til USA 5 år før VM for å utdanne seg som børsemaker og avansere på konkurransearenaen. Rett før han tok gull på World Shoot hadde han også vunnet det amerikanske mesterkapet.

Mestere

Open 
 Individuelt

Lag Open

Modified 
 Individuelt

Standard 
 Individuelt

Se også 
 IPSC Rifle World Shoots
 IPSC Shotgun World Shoots

Referanser 

 Match Results - 1993 Handgun World Shoot, England - Diligentia: The Official Newsletter of IPSC Canada, February 1994, page 26
 Match Results - 1993 Handgun World Shoot X, Bisley - USPSA Frontsight 11-1997, page 31

Sport i England i 1993
Skytesport i 1993
1996 IPSC Handgun World Shoot

1996 IPSC Handgun World Shoot XI ble arrangert i Brasilia i Brasil, og var den 11. IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet hadde 609 skyttere, lag fra 31 land og bestod av 35 øvelser. Open-divisjonen ble vunnet av amerikanske Todd Jarrett, mens Standard-divisjonen igjen ble vunnet av Ted Bonnet fra USA. Modified-divisjonen hadde få deltakere, og ble vunnet av amerikaneren Fred Craig.

Todd Jarret fra Virginia hadde etablert seg som en storskytter før arrangementet etter å vært innenfor topp 4 i det amerikanske mesterskapet hvert år siden 1990 bortsett fra ett. Ifølge han selv hadde han trent godt før verdensmesterskapet i Brasil, og ble sitert: "Det er virkelig fantastisk, dess hardere jeg jobber, dess heldigere er jeg."

Regelbok brukt 
Den 12. utgaven av regelboken for praktisk skyting ble brukt under mesterskapet, og en av de store regelendringene sammenlignet med dagens regler var at lagene kunne bestå av maksimalt 6 medlemmer. Kvinnelagene bestod av maksimalt 4 medlemmer.

Mestere

Open 
Open-divisjonen hadde størst stevnedeltakelse med 398 skyttere (65.4 %), 

 Individuelt

 Lag Open

Modified 
Modified-divisjonen hadde 11 skyttere.

 Individuelt

Standard 
Standard-divisjonen hadde nest størst stevnedeltakelse med 200 skyttere (32,8 %), 

 Individuelt

 Lag Standard

Referanser

Kilder 
 Match Results - 1996 Handgun World Shoot, Brazil - USPSA Frontsight 3. 1997, page 14

Internasjonale mesterskap i Brasil
Skytesport i 1996
1999 IPSC Handgun World Shoot

1999 IPSC Handgun World Shoot XII ble arrangert i Cebu i Filippinene, og var den 12. IPSC Handgun World Shoot. Eric Grauffel fra Frankrike ble Open-verdensmester, Pavel Jasansky fra Tsjekkia ble Modified-verdensmester og Michael Voigt fra USA tok Standard-tittelen.

Mestere

Open 
Open-divisjonen hadde størst stevnedeltakelse med 362 skyttere (52.8 %).

 Individuelt

 Lag Open

Modified 
Modifisert-divisjonen hadde tredje størst stevnedeltakelse med 74 skyttere (10.8 %).

 Individuelt

 Lag Modified

Standard 
Standard-divisjonen hadde nest største stevnedeltakelse med 249 skyttere (36.4 %).

 Individuelt

 Lag Standard

Se også 
 IPSC Rifle World Shoots
 IPSC Shotgun World Shoots

Referanser 

 Match Results (Full Individual) - 1999 Handgun World Shoot, Philippines

Skytesport i 1999
2002 IPSC Handgun World Shoot

2002 IPSC Handgun World Shoot XIII ble arrangert i Pietersburg i Sør-Afrika, og var den 13. IPSC Handgun World Shoot.

Mestere

Open 
Open-divisjonen hadde størst stevnedeltakelse med 339 skyttere (43.4 %).

 Individuelt

 Lag Open

Modified 
Modified-divisjonen hadde fjerde største stevnedeltakelse med 55 skyttere (7.0 %).

 Individuelt

 Lag Modified

Standard 
Standard-divisjonen hadde nest størst stevnedeltakelse med 306 skyttere (39.2 %).

 Individuelt

 Lag Standard

Production 
Production-divisjonen hadde tredje største stevnedeltakelse med 56 skyttere (7.2 %).

 Individuelt

 Lag Production

Revolver 
Revolver-divisjonen hadde femte største deltakelse med 25 skyttere (3.2 %).

 Individuelt

 Lag Revolver

Se også 
 IPSC Rifle World Shoots
 IPSC Shotgun World Shoots

Referanser 

 Match Results - 2002 Handgun World Shoot, South Africa

Internasjonale mesterskap i Sør-Afrika
Sport i Sør-Afrika i 2002
Skytesport i 2002
2005 IPSC Handgun World Shoot

2005 IPSC Handgun World Shoot XIV ble arrangert i Guayaquil i Ecuador, og var det 14. IPSC Handgun World Shoot. Enda en gang tok Eric Grauffel verdensmestertittelen i Open-divisjonen. Han var nå en 18 år gammel student, og hadde allerede vunnet mange europeiske titler, og etter VM i 2005, også tre verdensmestertitler.

Mestere

Open 
Open-divisjonen hadde størst stevnedeltakelse med 300 skytere (33.8 %).

 Individuelt

 Lag Open

Modified 
Modified-divisjonen hadde fjerde største stevnedeltakelse med 49 skyttere (5.5 %).

 Individuelt

 Lag Modified

Standard 
Standard-divisjonen hadde nest størst stevnedeltakelse med 294 skyttere (33.1 %).

 Individuelt

 Lag Standard

Production 
Production-divisjonen hadde tredje størst stevnedeltakelse med 213 skyttere (24.0 %).

 Individuelt

 Lag Production

Revolver 
Revolver-divisjonen hadde femte største stevnedeltakelse med 31 skyttere (3.5 %).

 Individuelt

 Lag Revolver

Se også 
 IPSC Rifle World Shoots
 IPSC Shotgun World Shoots

Referanser 

 Official Final Results (Full): 2005 HG World Shoot XIV
 IPSC :: Match Results (Summary) - 2005 Handgun World Shoot, Ecuador
 IPSC Worldshoot XIV - Overall Match Results

Skytesport i 2005
Heinrich Graf von Lehndorff-Steinort

Heinrich Manfred Ahasverus Adolf Georg Graf von Lehndorff-Steinort (1909–1944) var en tysk godseier, offiser i Wehrmacht og hørte til den militære motstandsbevegelse til nasjonalsosialismen. Han var delaktig i det mislykkede attentatet mot Adolf Hitler 20. juli 1944. Han ble arrestert allerede dagen etter. Den 4. september ble han dømt til døden og samme dag henrettet i Plötzensee-fengselet.

Referanser 

Tysk militærpersonell (Hæren i Wehrmacht)
Giftsjampinjong

Giftsjampinjong (Agaricus xanthodermus) er en skivesopp og tilhører slekten sjampinjonger. Den er oppført på fremmedartslista for 2018. Den er en giftig forveksling til forskjellige matsopper.

Beskrivelse 
Sjampinjongenes sporebærende lag er formet som kantstilte og radiære skiver under hatten. sporene er purpursvarte, og skivene farges av dem.

Hatten og foten hos giftsjaminjong vil øyeblikkelig anløpe gult om man skraper på den, mens andre spiselige sjampinjonger som anløper gult, gjør det langsomt. Dessuten går fargen bort igjen hos giftsjampinjongen, mens den holder seg hos de andre.

Soppen er saprotrof og mulig bundet til kalk. Stilken har ring. Rosafargede til svartbrune skiver med alderen skiller sjampinjonger fra fluesoppene som alle har hvite skiver.

Fremmedart 
I Norge er den oppført på fremmedartslista med «lav risiko». Den vokser først og fremst på plener, i hager og parker innenfor Oslo by, inkludert nærliggende Bærum. Giftsjampinjong ble første gang registrert i Norge i 1949, i Slottsparken; året etter registrert i Tøyenparken. Disse to samtidige funnene fra ulike deler av Oslo kan tyde på at arten allerede hadde vært her noen tid.

Det er kjent omtrent 13 forekomster, men soppen er nok sett flere steder uten innsamling, siden den ofte kommer inn på soppkontroll i Oslo og omegn. Det reelle antall forekomster i Oslo-området anslås til ca. 130. På 1990-tallet ble arten funnet i Tromsø på en kirkegård og ble rapportert fra Kviteseid i indre Telemark, men det er mulig at det sistnevnte er feil.

Spredning med sporer synes å være lokal, og eventuell spredning over større avstander kan trolig bare skje ved flytting av infisert jord eller plantemateriale.

Referanser

Eksterne lenker 

Agaricaceae
Adolf Küry

Adolf Küry (født 21. juli 1870 i Basel i Sveits, død 26. november 1956 i Bern) var fra 1924 til 1955 kristkatolsk biskop for Sveits.

Liv og virke

Prest
Etter gymnasiestudier i Basel og studier i gammelkatolsk teologi ved universitetene i Bern og i Bonn ble Küry presteviet i 1893. Han ble sogneprest i Starrkirch-Dulliken. Fra 1896 til 1906 arbeidet han i Luzern årene 1906–1924 i Predigerkirche Basel. Ved siden av sitt virke som utgiver av Internationales Kirchliches Zeitschrift og fra 1915 også dets redaktør, tok han doktorgrad i r 1915, og ble i  1924 professor i kirkehistorie, kirkerett og fra 1933 liturgi ved det kristkatolske fakultet ved Universität Bern.

Biskop
I 1924 ble han valgt til biskop for Den kristkatolske kirke i Sveits. Han ble bispeviet den 14. september samme år av den gammelkatolske erkebiskop av Utrecht, Franciscus Kenninck. I denne egenskap bispeviet han den 1. september 1925 Adalbert Schindelar i St. Peter und Paul Kirche i Bern til biskop, og innførte den gammelkatolske kirkes apostoliske suksesjon i Østerrikskes gammelkatolske kirke. 

Küry fortsatte sin forgjengers politikk, fremmet økumenikk og pleide gode forbindelser ned de anglikanske og ortodokse kirker. Internasjonalt var han aktiv i forskjellige funksjoner. Fra 1913 til 1938 var han sekretær for de internasjonale gammekatolikkongresser, fra 1924 til 1955 seketær for Utrechtunionens internasjonale gammelkatolske bispekonferanse, og deltok på verdenskonferansene i Stockholm, Lausanne og Edinburgh. Hans sønn med Bertha Disteli, Urs Küry, ble hans etterfølger som biskop.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
DEN KATOLSKE KIRKE

 Kardinal Scipione Rebiba
 Kardinal Giulio Antonio Santori
 Kardinal Girolamo Bernerio, O.P.
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale
 Kardinal Ludovico Ludovisi
 Kardinal Luigi Caetani
 Biskop Giovanni Battista Scanaroli
 Kardinal Antonio Barberini, jr. 
 Erkebiskop Charles-Maurice le Tellier
 Biskop Jacques Bénigne Bossuet
 Biskop Jacques de Goyon de Matignon
 Biskop Dominique Marie Varlet

DEN GAMMELKATOLSKE KIRKE I NEDERLANDENE

 Erkebiskop Petrus Johannes Meindaerts
 Biskop Johannes van Stiphout
 Kardinal Walter van Nieuwenhuisen
 Biskop Adrian Jan Broekman
 Erkebiskop Jan van Rhijn
 Biskop Gisbert van Jong
 Erkebiskop Willibrord van Os
 Biskop Jan Bon
 Erkebiskop Jan van Santen

DEN GAMMELKATOLSKE KIRKE

 Biskop Hermann Heykamp
 Biskop Gasparus Johannes van Rinkel
 Erkebiskop Gerardus Gul
 Biskop Henricus Johannes Theodorus van Vlijmen
 Erkebiskop Franciscus Kenninck
 Biskop Adolf Küry

Personer fra Basel
Sveitsiske biskoper
Gammelkatolske biskoper
Biskoper av den sveitsiske kristkatolske kirke
Redaktører
Linjen Rebiba - Den gammelkatolske kirke
Hundreåringen som klatret ut gjennom vinduet og forsvant (film)

Hundreåringen som klatret ut gjennom vinduet og forsvant svensk:  Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann er en svensk film regissert av Felix Herngren, basert på boken med samme navn av Jonas Jonasson. Innspillingen startet 8. oktober 2012. Hovedrollen spilles av Robert Gustafsson.

Filmen ble utgitt i over 40 land og tjente inn mer enn 50 millioner dollar, noe som gjør den til den tredje mest innbringende svenske filmen gjennom tidene, kun slått av Menn som hater kvinner og Jenta som lekte med ilden.

Medvirkende 
 Robert Gustafsson som Allan Karlsson
 Iwar Wiklander som Julius
 David Wiberg som Benny
 Mia Skäringer som Gunilla
 Jens Hultén som Gäddan
 Bianca Cruzeirosom Caracas
 Alan Ford som Pim
 Sven Lönn som Hinken
 David Shackleton som Herbert Einstein
 Georg Nikoloff som Popov
 Sibylle Bernardin som Amanda Einstein

Referanser

Eksterne lenker
 

Filmer fra 2014
Svenske filmkomedier
Svenskspråklige filmer
Anasynodites

se systematisk inndeling

Anasynodites er en slekt av stumpbiller.

Utseende

Levevis 
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres og er trolig knyttet til hærmaur i slekten Eciton.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
 Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
 Slekten Anasynodites Reichensperger, 1935
 Anasynodites striatus  (Reichensperger, 1923)
 Anasynodites striatus costaricae  Reichensperger, 1935
 Anasynodites striatus striatus  (Reichensperger, 1923)

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 

 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 1923
Exotoxus

Exotoxus er en slekt av stumpbiller.

Utbredelse 
Slekten er beskrevet fra Nepal.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae
 Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
 Stammen Exosternini Bickhardt, 1914
 Slekten Exotoxus Mazur, 1991
 Exotoxus crypticus Mazur, 1991

Referanser

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 

 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 1991
Nepals insekter
Hadesia

Hadesia er en slekt av mycelbiller som lever i huler.

Utseende 
Små, blanke, noe maurlignende mycelbiller. De har et utseende typisk for insekter som lever i huler, med lange og tynne antenner og bein, reduserte eller helt manglende øyne, og brunlige farger.

Levevis 
Artene lever i huler.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i huleområder på Balkan (Bosnia-Hercegovina og Montenegro).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
 Stammen Leptodirini Lacordaire, 1854 - ca. 185 slekter, maurlignende
 Understammen Antroherponina
 Slekten Hadesia Müller, 1911
 Hadesia asamo Perreau & Pavićević, 2008
 Hadesia lakotai Perreau & Pavićević, 2008
 Hadesia vasiceki J.Müller, 1911
 Hadesia weiratheri Zariquiey, 1927
 Hadesia zetae Delić, Polak & Trontelj, 2016

Referanser

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1911
Mycelbiller
Bosnia-Hercegovinas insekter
Montenegros insekter
Uenohadesina

Uenohadesina er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Levevis 
Arten lever i huler.

Utbredelse 
Slekten er beskrevet fra Sør-Korea.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
 Stammen Anthophagini Thomson, 1859
 Slekten Uenohadesina Smetana, 2000
 Uenohadesina styx Smetana, 2000

Referanser

Eksterne lenker 

 

Punktøyekortvinger
Biller formelt beskrevet i 2000
Koreas insekter
Acruliopsis

Acruliopsis er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små (ca. 2 millimeter), nokså brede, litt flate, halvblankt rødlige til brunsvarte kortvinger.
De er tilsynelatende hårløse, kroppen tydelig punktert. Hodet er stort og bredt med middels store fasettøyne, markert "hals" og to små punktøyne i den bakre delen. Pronotum har rundede sider, er tydelig bredere enn langt, uten påfallende groper eller furer. Bakvingene er mye lengre enn pronotum (gjerne rundt dobbelt så lange). Bakkroppen er ganske bred.

Levevis 
Slekten er utbredt ved kysten.

Utbredelse 
Slekten lever ved Stillehavskysten i Nord-Amerika og Øst-Asia.

Systematisk oversikt 
Artene ble tidligere plassert i slekten Acrulia.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
 Stammen Omaliini MacLeay, 1825
 Slekten Acruliopsis Zerche, 2003 
 Acruliopsis denticollis (Sharp, 1889)
 Acruliopsis nipponica (Y.Watanabe, 1980)
 Acruliopsis tumidula (Mäklin, 1853)
 Acruliopsis ussuriensis Zerche, 2003
 Acruliopsis watanabei Zerche, 2003

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Punktøyekortvinger
Biller formelt beskrevet i 2003
Cylindroma

Cylindroma er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
Små, avlange, blanke, brunrøde køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen forholdsvis lang.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Sumatra.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Batrisitae
 Gruppen Batrisini Reitter, 1882
 Understammen Batrisina Reitter, 1882
 Slekten Cylindroma Raffray, 1897
 Cylindroma excavata Raffray, 1897

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1897
Sumatras insekter
Bironia

Bironia er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.

Levevis 
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler).

Utbredelse 
Artene er utbredt på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Clavigeritae
 Gruppen Clavigerini Leach, 1815
 Understammen Clavigerodina Schaufuss, 1882
 Slekten Bironia Raffray, 1903
 Bironia cavernosa  Raffray, 1903

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1903
Ny-Guineas insekter
Neozethopsus

Neozethopsus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia østover til Ny-Guinea.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Euplectitae
 Gruppen Bythinoplectini Schaufuss, 1890
 Understammen Bythinoplectina  Schaufuss, 1890
 Slekten Neozethopsus Jeannel, 1954
 Neozethopsus bifoveatus (Raffray, 1894)
 Neozethopsus brachyurus (Motschulsky, 1851)
 Neozethopsus elegans (Schaufuss, 1887)
 Neozethopsus nonplusultra (C.Blattný, 1925)
 Neozethopsus papuanus (Raffray, 1903)
 Neozethopsus semipunctatus (Raffray, 1894)
 Neozethopsus sublaevis (Raffray, 1893)
 Neozethopsus triophthalmus (Schaufuss, 1887)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1954
Madagaskars insekter
Amauronyx

Amauronyx er en slekt av små, rødlige til svarte køllebiller.

Utseende 
Ganske små, brunlige køllebiller. Antennene er forholdsvis lange, utvidet mot spissen uten en klart avsatt klubbe. Hodet er rundet, avsmalnende forover, fasettøynene nokså små og litt utstående. Pronotum er mer eller mindre hjerteformet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er rundede, betydelig bredere enn pronotum. Bakkroppen er rundet, tre ledd stikker ut bak dekkvingene.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Europa nord til det sørlige Sverige.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Euplectitae
 Gruppen Trichonychini Reitter, 1882
 Understammen Trichonychina Reitter, 1882 
 Slekten Amauronyx Reitter, 1882
 Amauronyx abeillei Guillebeau, 1893
 Amauronyx andujari Castro & Hernando, 2005
 Amauronyx askifouicus Brachat, 2019
 Amauronyx assingi Brachat, 2017
 Amauronyx auberti Besuchet, 1962
 Amauronyx barnevillei (Saulcy, 1863)
 Amauronyx barthei Jeannel, 1950
 Amauronyx bedeli Normand, 1904
 Amauronyx bordei Peyerimhoff, 1922
 Amauronyx brevipennis (Saulcy, 1870)
 Amauronyx caecus Besuchet, 1962
 Amauronyx caudatus Besuchet, 1999
 Amauronyx chanianus Brachat, 2019
 Amauronyx cobosi Besuchet, 1959
 Amauronyx coiffaiti Karaman, 1969
 Amauronyx deferreri Castro & Hernando, 2009
 Amauronyx doderoi Normand, 1906
 Amauronyx ephratae (Saulcy, 1874)
 Amauronyx franzi Besuchet, 1958
 Amauronyx juancastroi Castro & Hernando, 2007
 Amauronyx kraatzii (Saulcy, 1874)
 Amauronyx lapidicola (Raffray, 1873)
 Amauronyx lencinai Castro & Hernando, 2005
 Amauronyx maerkelii (Aubé, 1844)
 Amauronyx mussardi Besuchet, 1963
 Amauronyx myops Besuchet, 1962
 Amauronyx occidens Brachat, 2019
 Amauronyx paganettii W.Blattný & C.Blattný, 1916
 Amauronyx pyrenaeus Jeannel, 1950
 Amauronyx raffrayi Jeannel, 1956
 Amauronyx rifensis Jeannel, 1956
 Amauronyx talychensis (Reitter, 1882)
 Amauronyx zaballosi B.Secq & M.Secq, 1996

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1882
Sør-Afrikas insekter
Roger Robberstad

Roger Andreas Robberstad (født 6. juli 1956 i Oslo) er prest, fotograf og tidligere biskop for Den Apostolisk Episkopale Kirke som senere ble Den norske ortodokse kirke..

I 1996 var Robberstad initiativtaker til forandring av kirkens navn til Den norske ortodokse kirke. Konsekrasjonen til biskop var en nødløsning når kirkens tidligere biskop døde.

Han var i en periode prest i Svenska Ortodoxa kyrkan. Der avla han munkeløftene og ble presteviet av erkebiskop Michel Laroche i Den ukrainske ortodokse kirke.

Robberstad gikk ut av kirkelig tjeneste etter en ulykke og flyttet tilbake til Norge hvor han ble legt medlem av Hellige Hallvard ortodokse menighet under Moskvapatriarkatet. Når Putin gikk inn i Ukraina 2022 meldte han seg ut av menigheten pga hans tilknytning til Den Ukrainske ortodokse kirke. 

I 2018 var han med på en kollektivutstilling over temaet "JHWH" "Jeg er den  jeg er" Av homfile og muslimske aktivist Kaltham Alexander Llie , Han tok fire års studie i visuell kunst ved Nordisk institutt for scene og studio  2010-2012 og Prosjektskolen kunstskole (2012 - 2014) Han var fra 2015 til 2017  tilknyttet Prosjektskolen kunstskole. Han har siden drevet med kunstfotografi, fotoformidling og som fotokunstlærer. Han har hatt flere installasjoner og utstillinger, og har kuratert utstillinger.

I 2008 laget han ett installasjonsfoto av menneskjerettighetsaktivisten Kaltham Alexander Lie. Etter en utstilling i Oslo rådhus i 2015 ble et av han verk, «The running Man», innkjøpt av Oslo kommunes kunstsamlinger . 

I 2022 ble hans verk «Kristi nedtagning av korset» utvalgt til å stille ut i en kollektivutstilling på Olavsdagene på Stiklestad.

Religiøse ledere innen kristendommen
Norske prester
Fødsler i 1956