alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Stuttgart-Münster kraftverk

Stuttgart-Münster kraftverk  er et varmekraftverk i delstaten Baden-Württemberg i det sørlige Tyskland, ved elva Neckar like utenfor millionbyen Stuttgart. Det har en installert produksjonskapasitet på 614 MW, fordelt på 164 MW til elektrisitetsproduksjon og 450 MW til leveranse av fjernvarme. Det er 3 produksjonsblokker i anlegget, alle steinkullfyrte.

Historien går tilbake til 1908. Anlegget slik det står i dag ble påbegynt omkring 1980 og stod ferdig i 1991. Brenselkilden er steinkull. Operatør er energiselskapet Energie Baden-Württemberg (EnBW Kraftwerke) AG. I tillegg er det en fyringsolje-brenner fra 1974. I 2007 ble det bygd ut biomasse-koker for husholdningsavfall, og denne brenner årlig  tonn.

Eksterne lenker
 EnBW – kraftverkets hjemmeside.
 Brosjyre om Stuttgart-Münster kraftverk.

Kullkraftverk i Tyskland
Kraftverk i Baden-Württemberg
Infinity Ward

Infinity Ward,  Encino, California, er et amerikansk spillutviklingsfirma stiftet i 2002. De er mest kjent for videospillene Medal of Honor: Allied Assault og Call of Duty: Modern Warfare 1-3.

Firmaet ble kjøpt opp av Activision i oktober 2003. For tiden (2010) er antallet ansatte nær 100.

Eksterne lenker 
 

Videospillselskaper fra USA
Næringsliv i California
Selskaper etablert i 2002
John Simm

John Ronald Simm (født 10. juli 1970) er en engelsk skuespiller og musiker. Han er mest kjent i rollen som Sam Tyler i det prisbelønte BBC-dramaet Life on Mars og som en tidlige inkarnasjon av The Master i den britiske science-fiction serien Doctor Who.

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Personer fra Leeds
Fødsler i 1970
Moneypoint kraftverk

Moneypoint kraftverk er et kullkraftverk i Irland, på vestkysten ved Atlanterhavet. Det har en installert produksjonskapasitet på 915 MW, fordelt på 3 like store blokker / turbiner. Operatør er Electricity Supply Board. 

Anlegget ble bygget ut i årene omkring 1980–1987. Brenselkilden er kull. Anlegget leverer om lag 25% av landets elektrisitet.

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3 951 000 tonn.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Referanser

Eksterne lenker
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Ireland».

Varmekraftverk i Irland
Kullkraftverk i Irland
Kraftverk etablert i 1987
1980-årene i Irland
Pljevlja kullkraftverk

Pljevlja kullkraftverk er et varmekraftverk i Pljevlja i Montenegro. Det har en installert produksjonskapasitet på 210 MW, fordelt på én enkelt blokk. Operatør er Elektroprivreda Crne Gore AD. Det planlegges å installere én til blokk på 210 MW, og denne skal i så fall også avgi fjernvarme til Pljevlja by.

Anlegget ble bygget ut i årene omkring 1970–1982. Brenselkilden er brunkull (lignitt) fra to dagbrudd i nærheten. Dette er landets kraftigste termiske kraftverk målt etter effekt. Det leverer om lag 30% av landets elektrisitet.

Eksterne lenker
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Bosnia & Montenegro».

Varmekraftverk i Montenegro
Kullkraftverk i Montenegro
AES Puerto Rico kraftverk

AES Puerto Rico kraftverk er et varmekraftverk i Puerto Rico. Det har en installert produksjonskapasitet på 510 MW fordelt på to blokker à 255 MW. Anlegget leverer også fjernvarme (industridamp) til anlegget Phillips Puerto Rico Core Inc.

Brenselkilden er kull. Anlegget ble utbygd i perioden 1995–2002. Operatør er selskapet AES Corp.

Eksterne lenker
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Latin America & the Caribbean».

Varmekraftverk i USA
Varmekraftverk på Puerto Rico
Kullkraftverk i USA
Kraftverk på Puerto Rico
Kraftverk etablert i 2002
2000-årene på Puerto Rico
Ho-ping kraftverk

Ho-ping  kraftverk er et varmekraftverk i Hualien-fylket i nordøstre Taiwan. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 330 MW fordelt på 2 like store blokker á 660 MW. Teknologien er levert av Alstom.

Brenselkilden er importert kull. Anlegget ble utbygd omkring årene 1995–2002. Operatør er selskapet Ho-Ping Power Services  Corp. Det er et joint venture mellom Taiwan Cement Company (60%) og One Energy (40%), som igjen eies av Mitsubishi og China Light & Power. Anlegget har en 25 års salgskontrakt med TaiPower.

Eksterne lenker
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Taiwan».
 Ho-Ping Power Station – China Light & Power.

Varmekraftverk på Taiwan
Kullkraftverk på Taiwan
Taichung kraftverk

Taichung kraftverk er et varmekraftverk i Taichung i Taiwan. Det har en installert produksjonskapasitet på 3 300 MW, fordelt på 10 blokker. Brenselkilden er kull. Anlegget stod ferdig i 1998, men ble utvidet i 2006. Operatør er Taiwan Power Company (Taipower).

Anlegget brenner 12 millioner tonn bitumenøst kull og 2,5 millioner tonn lav-bitumenøst kull (brunkull) årlig. Mye av kullimporten kommer fra Indonesia. Utslippene av CO2 er blant verdens største fra ett punkt – mer enn 40 millioner tonn årlig, eller nesten like mye som hele Norges CO2-utslipp.

Ved siden av ligger Taichung-2 kraftverk, en installasjon på 1 930 MW oppført ferdig i 1992. Totalt har de to anleggene dermed en effekt på samlet 4 130 MW.

I havneområdet lengre nord i Taichung oppførte Mitsui og Toshiba i det kulldrevne Taichung IPP kraftverk i år 2000. Det er på 1 000 MW, fordelt på to 500 MW-blokker som også er kullfyrte. Dette anlegget har mindre direkte fysisk sammenbinding med Taichung kraftverk, men de leverer kraft til samme grossistselskaper under likeartede kontrakter.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Power Technology – «Taichung Coal-Fired Power Plant, Taiwan».

Varmekraftverk på Taiwan
Kullkraftverk på Taiwan
Gunhild Herregården

Gunhild Kvaalen Herregården (født 29. januar 1989) er en norsk fotballspiller som spiller forsvar. Hun spilte på Røa fra 2008 til 2018.
 
Herregården begynte sin fotballkarriere på Ulefoss. Da Herregården ble 15 begynte hun på det daværende førstedivisjonslaget Bamble. Der spilte hun under trener Robert Lien Pettersen. Herregården ble fort lagt merke til, og i 2005 ble hun kalt inn til J16-laget. I 2005 flyttet Herregården til Norges Toppidrettsgymnas i Bærum og spilte for Asker

Herregården fikk noe spilletid og utviklet seg også på J19-landslaget, der hun ble både målscorer og tilrettelegger. 

I 2008-sesongen skiftet hun til Røa. Herregården var med på å spille J19-laget til finale samme år. 

Herregården spilte samtlige kamper ut sesongen 2010, og var med på å få Røa til både lagets og Herregårdens femte cupfinale. Herregården spilte hele cupfinalen, og fikk notert seg for en målgivende pasning ved 2-0.

Herregården spilte samtlige kamper for Røa fra start i sesongen 2011, både i serien og cupen. Hun ble også tatt ut på U23-landslaget flere ganger, og hun ble matchvinner i en kamp mot Sverige den 25. oktober 2011. Herregården scoret også sitt første mål for Røa i 2011-sesongen, da hun scoret mot Klepp den 3. august.

Meritter 
Med Røa:
 Seriemester 2007, 2008, 2009 og 2011
 Cupgull 2008, 2009 og 2010

Med Asker
 Cupsølv 2006 og 2007

Referanser

Eksterne lenker 

Norske fotballspillere
Personer fra Nome kommune
Fotballspillere for Røa IL
Norgesmestere i fotball
Karl Schwarzschild-medaljen

Karl Schwarzschild-medaljen''' (På tysk: Karl-Schwarzschild-Medaille''), som har fått sitt navn etter astrofysikeren Karl Schwarzschild, er en pris som deles ut av Astronomische Gesellschaft (Det tyske astronomiske selskap) til en fremragende astronom og astrofysiker.

Mottakere

Referanser

Eksterne lenker 
 Begrunnelser
 Liste over prismottakere

Astronomipriser
Utmerkelser etablert i 1959
Vitenskap i 1959
Oude Maas

Oude Maas («Gamle Maas») er en rundt 30 kilometer lang tidevannselv i Rhinen-Maasdeltaet i Zuid-Holland i Nederland.

Elven starter ved byen Dordrecht der elven Noord bryter ut fra elven Beneden-Merwede. Øyen IJsselmonde danner den nordlige bredden til Oude Maas, og øyen Dordrecht ligger sør for den inntil elven Dordtsche Kil bryter av mot sør, da blir øyen Hoeksche Waard den sørlige bredden.

Ved Oud-Beijerland bryter også elven Spui av mot sør. Etter dette danner øyen Voorne-Putten den sørvestlige bredden. Oude Maas fortsetter mellom Spijkenisse og Hoogvliet og munner ut sammen med Nieuwe Maas i Het Scheur ved byen Vlaardingen. Videre renner den gjennom kanalen Nieuwe Waterweg ut i Nordsjøen.

Oude Maas var tidligere munningen til Maas, men etter at Bergsche Maas ble gravd ut kommer det meste av vannet fra Rhinen, og elven regnes ikke lengre som en del av Maasvassdraget, men er et viktig estuar i Rhinen. Området Oude Maas renner gjennom er et populært rekreasjonsområde.

Hvordan krysse elven?
Siden elven befinner seg i et av Nederlands mest tett befolkede og bebygde områder har det opp igjennom årene blitt bygget flere tuneller under den og broer over den, både for offentlig transport, fotgjengere, syklister og veitransport.

Fra øst mot Nordsjøen:
Drechttunnelen forbinder øyen Dordrecht og IJsselmonde, den er en del av riksvei A16. Lokal trafikk bruker bybroen som ligger mellom Dordrecht og Zwijndrecht. Den var en del av riksveien i årene 1940–1977. Syklister og fotgjengere kan også bruke vannbussen mellom disse to stedene. Videre krysser to jernbanebroer Oude Maas, hver av dem med to spor.
 Vest for Zwijndrecht ligger en av tunnelene på høyhastighetslinjen mellom Amsterdam (Schiphol) og Antwerpen (Belgia).
 Zwijndrecht (Groote Lindt) og Puttershoek er forbundet med en sykkel- og fotgjengersferge som har vært i trafikk siden 1439. 
 Trafikken via riksvei A29 går gjennom Heinenoordtunnelen. Den har to rør for motorveien og to borede tunneler for syklister og fotgjengere.
 Oud-Beijerland og Rhoon er forbundet med en ferge for fotgjengere og syklister, og i turistsesongen kan Oud-Beijerland også nås med vannbussen.
 Mellom kjernene Hoogvliet og Spijkenisse ligger Spijkenissebroen og en metrotunnel for linjene C og D. 
 Riksvei A15 passerer under Oude Maas via Botlektunnelen. Ved Botlektunnelen ligger Botlekbroen, en veibro for langsom trafikk, havnejernbanen og transport av farlig gods og dessuten også en jernbanetunnel. Her ligger dessuten en servicetunnel for rør som transporterer flytende gods.

Natura 2000
Et 399 ha stort område er markert som Natura 2000-område. Det befinner seg i kommunene Albrandswaard, Barendrecht, Binnenmaas, Oud-Beijerland en Rotterdam.

Eksterne lenker 
 Aktuell informasjon – Rijkswaterstaat (nederlandsk)

Rhindeltaet
Maas' vassdragsområde
JoinGame

JoinGame er et nasjonalt ressursnettverk på videospill, der målet er å styrke forskning, utvikling og samarbeid mellom ulike institusjoner som jobber med videospill. JoinGame var finansiert av Norges forskningsråd frem til 2015, og en av hovedaktivitetene var å arrangere workshops for medlemmer og andre spillinteresserte.

Ressursnettverket startet sin virksomhet i 2007, og hadde per april 2010 medlemmer fra over 160 organisasjoner. Lederen for JoinGame er spillprofessor Alf Inge Wang. Andre sentrale pådrivere har vært Sara Brinch, Kristina Halvorsen og Maren Agdestein.

Siste workshop i JoinGame ble avholdt høsten 2015.

Referanser

Eksterne lenker
  

Norsk forskning
Norske videospillselskaper
Etableringer i 2007
Adam Arkin

Adam Arkin (født 19. august 1957 i Brooklyn i New York) er en amerikansk TV-, film- og teaterskuespiller og regissør. Han spilte rollen som Aaron Shutt i TV-serien Chicago Hope. Han er sønn av skuespiller Alan Arkin. 

Arkin har vært med i diverse TV-serier, som Northern Exposure fra 1990 til 1995, der han spilte den eksentriske kokken Adam, og i Chicago Hope mellom 1994 og 2000. Han spilte en statsadvokat ved navn Charles Graham i en episode av TV-serien Lov og Orden i sesong 16 som ble sendt på TV i 2005. 

Andre fjernsynsopptredener inkluderer psykolog Stanley Keyworth i The West Wing (1999). I Frasier spilte han en obsessiv fan av Frasier. Han har også spilt i Boston Legal, Monk og 8 Simple Rules for Dating My Teenage Daughter (2002). 

Hans filmroller inkluderer Hitch (2005) og Halloween H20: Twenty Years Later (1998). I 2998 spilte han i A Serious Man. Arkin er også teaterskuespiller og han har blant annet opptrådt på Broadway, Off-Broadway og i flere regionale teaterproduksjoner.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Regissører fra USA
Personer fra New York City
Skuespillere fra USA
Miroslav Sláma

Miroslav Sláma (født 17. februar 1917 i Třebíč i Vysočina, død 30. november i Thousand Oaks i California) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Sláma vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Canada

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Både Tsjekkoslovakia og Canada vant sju kamper og spilte en uavgjort. Kampen mellom Tsjekkoslovakia og Canada endte 0-0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69-5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80-18.

OL-medaljer 
 1948  St. Moritz -  Sølv i ishockey  Tsjekkoslovakia

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tsjekkoslovakiske ishockeyspillere
Medaljevinnere under Vinter-OL 1948
Deltakere for Tsjekkoslovakia under Vinter-OL 1948
Ishockeyspillere under Vinter-OL 1948
Olympiske medaljevinnere i ishockey
Josef Trousílek

Josef Trousílek (født 16. mars 1918 i Praha, død 10. oktober 1990 i Praha) var en tsjekkoslovakisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Trousílek vant en olympisk sølvmedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det tsjekkoslovakiske laget som kom på andreplass i turneringen bak Canada

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. Både Tsjekkoslovakia og Canada vant sju kamper og spilte en uavgjort. Kampen mellom Tsjekkoslovakia og Canada endte 0-0 og begge lagene fikk 15 poeng. Canada vant serien på bedre målforskjell, +64 mål 69-5 mot Tsjekkoslovakias + 62 mål 80-18.

OL-medaljer 
 1948  St. Moritz -  Sølv i ishockey  Tsjekkoslovakia

Eksterne lenker 
 

Tsjekkoslovakiske ishockeyspillere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Tsjekkoslovakia
Medaljevinnere under Vinter-OL 1948
Deltakere for Tsjekkoslovakia under Vinter-OL 1948
Ishockeyspillere under Vinter-OL 1948
Personer fra Praha
Fødsler i 1918
Dødsfall i 1990
Olympiske medaljevinnere i ishockey
Jøsenfast

Jøsenfast var navnet på en mulig undersjøisk vegtunnel i Rogaland. Tunnelen var ment å erstatte fergesambandet Hjelmeland–Nesvik på riksvei 13 over Jøsenfjorden. Ideen ble lansert i desember 2009 og planen var at tunnelen også skal ha en avstikker til Ombo der det også er fergeforbindelse. Planene ble lagt på is rundt 2018 fordi foreløpige undersøkelser viste at det ikke var teknisk/økonomisk mulig å bygge tunnelen; bro over Jøsenfjorden ble ansett som et bedre alternativ.

Referanser 

Riksvei 13
Veier i Rogaland
Planlagte veiprosjekt på Vestlandet
Tindtunnelen

Tindtunnelen er et forslag om å lage en veitunnel gjennom Tromsdalstinden mellom Tomasjorda og Ramfjorden i Tromsø.

Eksterne lenker 
 tindtunnelen.no
 vegvesen.no - pdf
 inord.net

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Tromsø
Introduksjonsår ikke oppgitt
Heinrich Boller

Heinrich Boller (født 6. september 1921, død 30. juni 2007)  var en sveitsisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Boller vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Canada og Tsjekkoslovakia.

Ishockeyturneringen ble avviklet som en enkeltserie med ni lag, der alle lagene møttes en gang. 
Sveits vant seks kamper og tapte to, de tapte med 0-3 mot Canada og 1-7 til Tsjekkoslovakia. Sveits fikk tolv poeng og ble nummer tre i tabellen bak Canada og Tsjekkoslovakia som begge fikk femten poeng. Canada vant serien med to måls bedre målforskjell enn Tsjekkoslovakia.

OL-medaljer 
 1948  St. Moritz -  Bronse i ishockey  Sveits

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske ishockeyspillere
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 1948
Ishockeyspillere under Vinter-OL 1948
Fødsler i 1921
Dødsfall i 2007
Olympiske medaljevinnere i ishockey
Kvinner på tvers

Kvinner på tvers er et samarbeid mellom kvinnedominerte fagforeninger, kvinneorganisasjoner og andre interesseorganisasjoner, på tvers av skillene mellom fagbevegelse og kvinnebevegelse, mellom ulike forbund og hovedsammenslutninger, mellom offentlig og privat sektor, mellom mannsdominerte og kvinnedominerte yrker, mellom norske kvinner og minoritetskvinner, mellom homofile og heterofile etc.  Samarbeidet organiseres først og fremst rundt en årlig landsomfattende konferanse i september og har pågått i femten år. Temaene for konferansene varierer fra år til år; mye er konsentrert rundt spørsmål som angår kvinner i arbeidslivet, som lønn, arbeidstid og arbeidsforhold, men konferansen har også tatt opp en rekke andre spørsmål som ulike sider ved velferdsstaten, f.eks. pensjon og forholda for eneforsørgere, kvinners helse, situasjonen til kvinner med minoritetsbakgrunn, menns vold mot kvinner og internasjonal kvinnesolidaritet.

Norske organisasjoner
Arild Samstad

Arild Sammy Samstad (født 6. oktober 1961) er en norsk musiker. Han ble landskjent i 1980 som tangentist i det trønderske rockebandet The Kids. Han var senere medlem i Trondheimsbaserte Lennart The Beat Band og har i nyere tid musikalsk vært mest aktiv som frittstående pianoartist.

Diskografi

The Kids 
Album
 Norske jenter (1980)
 Hon är förälskad i lärar'n (1981)
 Sønner av Norge (1981)
 Sons of Norway (1981)
 Sønner av norske jenter – The Kids Greatest Hits (1996)
 Hits fra Kids (2007)
Singler
 Hun er forelska i lærer'n/Fanklubb (1980)
 Norske jenter/En liten pike (1980)
 Stål i ben og armer/Skoletrøtt (1981)
 Svenska tjejer/Cool (1981)
 Förelskad i lärern/Forelska i lærer'n (1981)
 She's in Love with the Teacher/Zero (1981)
 Hun er forelska i lærer'n (1996)
 Vil du værra me mæ hjæm i natt (1996)
 Kyss mæ godnatt (2007)

Norske keyboardister
Fødsler i 1961
Otto Preminger

Otto Ludwig Preminger (født 5. desember 1905, død 23. april 1986) var en østerriksk-ungarskfødt amerikansk regissør, filmprodusent og skuespiller. 

Preminger startet karrieren som regissør på Broadway før han regisserte over 35 filmer i Hollywood i løpet av fem tiår. Han opparbeidet seg anerkjennelse med film noirer som Laura (1944) og Spill i mørket (1945). 

På 1950- og 1960-tallet regisserte han flere høyprofilerte filmatiseringer av populære romaner og teaterstykker. Flere av disse tøyde grensene for sensurloven ved å ta opp tema som var tabu i Hollywood, slik som narkomani (Mannen med den gyldne arm, 1955), voldtekt (En studie i mord, 1959), og homofili (Storm over Washington, 1962). 

Preminger ble nominert til Oscar for beste regi to ganger. I tillegg prøvde han seg som skuespiller noen få ganger.

Preminger døde 80 år gammel av kreft.

Filmografi (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Regissører fra USA
Filmprodusenter fra USA
Skuespillere fra USA
Hollywood Walk of Fame
Personer fra USA født i Ukraina
Budor

Budor er ei turisthytte, et hytteområde og alpinanlegg beliggende nord i Løten kommune i Innlandet, omtrent 600 meter over havet. Det er et populært utgangspunkt for turer på Hedmarksvidda. Om vinteren finnes et løypenett på mer enn 300 kilometer i ulike retninger. Del 2 av Norgesmesterskapet på ski 2013 ble arrangert på Budor.

Alpinanlegget har to heiser og fem nedfarter med middels til enkel vanskelighetsgrad. Traselengde: 900 meter. Deler av anlegget er flombelyst.

Adkomst til området via bomveg.

Eksterne lenker
visitbudor.no

Byggverk i Løten
Alpinanlegg i Norge
Samferdsel i Løten
Sport i Løten
Gérard Latortue

Gérard Latortue (født 19. juni 1934 i Gonaïves i Haiti) var statsminister i Haiti fra 12. mars 2004 til 9. juni 2006. Han hadde før dette arbeidet i FN i mange år, og hadde en kort periode i 1988 vært utenriksminister under regjeringen Leslie Manigat i Haiti. 

I februar 2004 ble president Jean-Bertrand Aristide som følge av et statskupp avsatt som president og sendt i eksil. Latortue ble utpekt til regjeringssjef for en overgangsregjering den 9. mars, mens han ennå bodde i USA. Han ble tatt i ed tre dager etter. De internasjonale intervensjonsstyrker innsatte et de vises råd – et organ som ikke var hjemlet i haitisk lovverk – som utvalgte Latortue. 

Hans regjering ble anerkjent av USA, Canada og Den europeiske union, men noen andre – Jamaica, St. Kitts og Nevis, Venezuela og Cuba, såvel som Den afrikanske union – markerte sin avstandtagen og erklærte offisielt at de ikke anerkjente denne regjeringen. Regjeringen ble også møtt med motstand av det haitiske politiske parti Fanmi Lavalas.

De påfølgende år ble preget av en stadig kapitalflukt av utenlandsk kapital og emigrasjon av menneskelige ressurser (særlig fra landets økonomiske elite, som gjennom 184-gruppen hadde støttet kuppet mot Aristide og hadde bidratt sterkt til den nye regjeringen), og tiltakende gjengkriminalitet og opptreden av privatmilitser (særlig i og rundt Port-au-Prince. Mange av de væpnede gruppenes medlemmer hadde tidligere vært med i Det haitiske væpnede styrker (som ble oppløst av Aristide) eller var fra den kriminelle gategjengen Chimere som hadde støttet Aristide. 

En rekke menneskerettsorganisasjoner har fremlagt dokumentasjon om massakrer som skal ha vært utført av politets dødsskvadroner for Latortue-regjeringen. Journalisten Abdias Jean ble drept av styrker tro mot Latortue-regjeringen og andre journalister som Jean Ristill og Kevin Pina ble tidvis satt i fengsel. Hundrevis av Lavalas-aktivister og -politikeres ble illegalt fengsalet, og flere tusener ble drept, ble det fremholdt. Blant dem som ble politiske fanger på denne tiden var presten Gerard Jean-Juste, Yvon Neptune og Ronald Dauphin. 

I 2006 ble Latortue etterfulgt av Jacques-Édouard Alexis.

Latortue var senere leder av en valgobservatørdelegasjon fra La Francophonie i Togo under parlamentsvalgene der i 2007.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Haitiske politikere
Personer fra L'Artibonite
Merwede

Merwede er navnet på den nedre delen av Waal, og tidligere elven Maas frem til den ble demmet opp ved Andel i 1904 etter at Bergsche Maas hadde blitt gravd ut. Denne strekningen av Maas fikk da navnet Afgedamde Maas. Afgedamde Maas er nå knyttet til (Bergsche) Maas via kanalen Heusdensch kanaal. 

Merwede starter ved Slott Loevestein øst for Woudrichem der elvene Maas og Waal tidligere gikk sammen. Den første delen av elven, Boven-Merwede («Øvre Merwede»), danner grensen mellom provinsene Zuid-Holland og Noord-Brabant, og dessuten den historiske grensen mellom Gelre og Holland. 

Ved Gorinchem munner elven Linge og Merwede-kanalen ut i Boven-Merwede. Elven skifter navn til Beneden-Merwede («Nedre Merwede») ved Werkendam etter at kanalen Nieuwe Merwede («Nye Merwede») tar mesteparten av vannet i sørvestlig retning. Nieuwe Merwede slår seg sammen med Amer (fortsettelsen av Bergsche Maas) i Hollandsch Diep. Beneden-Merwede fortsetter til Dordrecht, der elven deler seg i elvene Noord (mot nord) og Oude Maas.

Det er mye skipstrafikk på elven, og mange skipsverft og relaterte bedrifter ligger her – hovedsakelig i Gorinchem, Hardinxveld-Giessendam og Sliedrecht. Blant de historiske byene langs elven er blant annet  Gorinchem, Dordrecht og Woudrichem.

Se også 
 Boven-Merwede
 Beneden-Merwede
 Nieuwe Merwede
 Merwedebroen

Eksterne lenker 
 

Rhindeltaet
Maas' vassdragsområde
Boven-Merwede

Boven-Merwede («Øvre Merwede») er en 8,8 km lang elv i Nederland. Den danner grensen mellom provinsene Zuid-Holland og Noord-Brabant, og var dessuten den historiske grensen mellom Gelre og Holland

Den starter som fortsettelsen av Waal ved slottet Loevestein nær Woudrichem hvor Afgedamde Maas munner ut. Afgedamde Maas var tidligere løpet til Maas inntil kanalen Bergsche Maas ble gravd ut i 1904 og avledet vannet fra Maas i vestlig retning til Hollandsch Diep. Afgedamde Maas er nå knyttet til (Bergsche) Maas via kanalen Heusdensch Kanaal.

Elven Linge og Merwede-kanalen munner ut i Boven-Merwede ved Gorinchem. Boven-Merwede deler seg i elven Beneden-Merwede og kanalen Nieuwe Merwede ved Werkendam. Hovedløpet videre er Nieuwe Merwede som går til Hollandsch Diep.

Eksterne lenker 
 
 Aktuell informasjon – Rijkswaterstaat (nederlandsk)

Rhindeltaet
Maas' vassdragsområde