alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ronny Wærnes

Ronny Wærnes (født 1. november 1965) er en musiker fra Bodø. 

I tillegg til en musikkarrière innen avant-garde og samtidsmusikk har han vært leder av  Nødutgang festivalen siden starten i 2006. Som musiker har han utmerket seg som soloartist under eget navn og har opptrådt på flere festivaler i Norge og i utlandet som det. 

I tillegg til soloprosjektet er han involvert i flere andre band som f.eks.: Blaakraft, Espron, To festivalsjefer og Psykisk tortur. Er en av de tre initiativtakerne til plateselskapet Go To Gate Records.

Eksterne lenker 
 
  
 Diskografi på Discogs

Norske musikere
Personer fra Bodø kommune
Fødsler i 1965
Lars Roverud

Lars Roverud (født 19. desember 1776, død 26. februar 1850) var en norsk musikkpedagog og musikkhandler.

I 1809 åpnet Roverud den første rene musikkforretningen i Norge, to år senere den første notepressen og et musikkforlag. Roverud var lærer ved katedralskolen i Christiania fra 1819, og han studerte sangpedagogikk i Leipzig i 1819 og i Stockholm i 1828.

I 1825 ble Roverud kjent med et dansk salmodikon. Han forbedret dette og utviklet et eget siffer-notesystem. Fra 1835 reiste han rundt i landet og underviste lærere i kirkesang og salmodikonspel, fra 1841 med statsstøtte. Salmodikonet ble snart benyttet i skolen rundt om i hele landet.

Sangforbedringen 
I 1835 ble O. A. Lindemans Choral-Bog indeholdende de i Kingos, Guldbergs og den evangelisk-christelige Psalmebogs forekommende Melodier autorisert «for udelukkende Brug ved Gudstjenesten» i kirkene i Norge.

Tidligere varierte sangen mer fra sted til sted.  Salmesangen, som var innført med reformasjonen eller med Hans Thomissøns salmebok var gjennom tidene blitt endret etter lokal skikk og bruk, og mange av salmetonene hadde et karakteristisk preg av lokal folkesang.  Bare få kirker hadde orgel til å lede sangen. Det var delte meininger 
om slik sang passet som allsang. Gjennom Roverud sitt arbeid ble menigheten gjennom skolebarna opplært til å synge salmer slik melodiene var notert i Lindemans koralbok.

Referanser

Kilder 
 Kristen sang og musikk Runa forlag 1962
 Øystein Gaukstad (red.): Ole Tobias Olsen Folketonar frå Nordland Norges Boklag 1982
 Cappelens musikkleksikon 1980
 Atle Austestad (1993): Knut Hamsun i Øystese

Eksterne lenker 
 

 Lars Roverud
 Kurs i salmodikonspel

Norske musikere
Norske forretningsfolk
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Personer fra Oslo
Ivar Welle

Ivar Welle (født 19. april 1875 i Oslo, død 15. juli 1957 i Oslo) var en norsk luthersk prest, forfatter og kirkehistoriker.

Biografi 
Hans far, Johannes, var fra Ørsta og hadde jobb som lærer på Møllergata skole i Oslo. Sønnen ble oppkalt etter sambygdingen Ivar Aasen, som var fadder. Han ble student i 1891 og cand.theol. i 1897. Hans prestetjeneste omfattet stillinger som personellkapellan i Torvastad fra 1897 til 1899 da han ble sjømannsprest i Glasgow. I 1903 kom han til Hålogaland som stiftskapellan, i 1906 ble han personlig kapellan i Strømsø før han i 1908 reiste til Buenos Aires som sjømannsprest igjen. Mens han var der, ble han den første prest til å besøke Grytviken på Sør-Georgia. I 1914 ble han sokneprest i Hvaler, her var han i fem år før han ble sekretær i Oslo Indremisjon i 1919. Etter fem år der ble han i 1924 sokneprest i Petrus menighet i Oslo og i 1934 ble han sokneprest i Østre Aker menighet. I 1932 var han medlem av den departementale komiteen som forberedte loven om bispedømmeråd. 

Ved siden av sin prestegjerning var Ivar Welle en produktiv forfatter. For det meste skrev han oppbyggelige skrifter, blant annet andaktsbøker, men han skrev også romaner og historiebøker. Fra 1933 til 1935 var han redaktør av Luthersk Kirketidende. Han oversatte også flere bøker og noen salmer, blant andre Adeste fideles, som fikk norsk åpningslinje Kom alle kristne og fikk plass i Sangboken Syng for Herren. Men da den skulle inn i Norsk Salmebok, brukte man en oversettelse av Per Lønning: Å kom nå med lovsang.

Ivar Welles vei på Hellerud i Oslo er oppkalt etter ham.

Bibliografi 
Romaner
 Hav og Himmel 1916
 Per Occiddentem 1920
 Eunike 1925
 Timoteos
Andaktsbøker
 Over Kedron 1904
 Fadervår 1932
 Det som snart skal skje 1933
 Hold fast hva du har 1934
Sakprosa
 Oxfordbevegelsen 1934
 Kirkens historie (3 bind) 1928 -1931

Referanser

Kilder 
 Hvem er Hvem 1938 side 543

Eksterne lenker 
 Nasjonalbibliotekets oversikt over bøker av Ivar Welle

Norske lutherske prester
Norske forfattere
Personer fra Oslo
Lieuwe Westra

Lieuwe Westra (født 11. september 1982 i Molenend, Tietjerksteradeel, Friesland) er en nederlandsk profesjonell landeveissyklist. Han ble profesjonell i 2009 for Vacansoleil-DCM.

I årene 2006–2008, mens Westra syklet for det nederlandske laget Krolstone Continental Team, vant han i 2006 en etappe i Norsk Sykle Festival. I den neste sesongen tok han en sjetteplass i Ster van Zwolle og endte blant de fem beste flere ganger i Olympia's Tour. I OZ Wielerweekend vant han 2. etappen og kom totalt på 4.-plass.

Westra er internasjonalt kjent blant annet for sin angrepsiver, I Vuelta a España 2009 ble han utropt til den mest offensive syklisten på 2. etappe.

Viktigste plasseringer 

2007
2. etappe, OZ Wielerweekend
2009
Arno Wallaard Memorial
Sammenlagt og 1. etappe Tour de Picardie
2011
Classic Loire Atlantique
Etappeseier Belgia rundt
2012
Etappeseier Paris–Nice
 Nederlandsk mester på tempo
2.-plass sammenlagt Tredagers i De Panne
Sammenlagt og 5. etappe Danmark rundt
2013
1. etappe Tour of California
 Nederlandsk mester på tempo
2014
7. etappe Catalonia rundt
7. etappe Critérium du Dauphiné
2016
Sammenlagt, Tredagers i De Panne

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Nederlandske syklister
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2012
Syklister under Sommer-OL 2012
Personer fra Tytsjerksteradiel
Fødsler i 1982
Tibor Berczelly

Tibor Berczelly (født 3. januar 1912, død 15. oktober 1990 i Budapest) var en ungarsk fekter som deltok under de olympiske leker 1936 i Berlin, 1948 i London og 1952.

Berczelly ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1936 i Berlin. Han var med på det ungarske laget som vant lagkonkurransen i sabel. De andre på laget var Endre Kabos, Aladár Gerevich, Pál Kovács, László Rajcsányi og Imre Rajczi.

OL-medaljer 
 1936  Berlin -  Gull i  fekting, sabel lag  Ungarn
 1948  London -  Gull i  fekting, sabel lag  Ungarn 
 1952  Helsingfors -  Gull i  fekting, sabel lag  Ungarn
 1952  Helsingfors -  Bronse i  fekting, sabel
 1952  Helsingfors -  Bronse i  fekting, florett lag  Ungarn

Eksterne lenker 
 

Ungarske fektere
Olympiske mestere for Ungarn
Olympiske bronsemedaljevinnere for Ungarn
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1936
Fektere under Sommer-OL 1936
Medaljevinnere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1948
Fektere under Sommer-OL 1948
Medaljevinnere under Sommer-OL 1952
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1952
Fektere under Sommer-OL 1952
Personer fra Budapest
Fødsler i 1912
Dødsfall i 1990
Olympiske medaljevinnere i fekting
Danmarks politi

Danmarks politi er en statlig myndighet som har ansvar for å opprettholde ro og orden og bekjempe kriminalitet i Danmark. Politiets arbeid reguleres av politiloven, som trådte i kraft 1. august 2004.

Politiet består av Rigspolitiet, som ledes av Rigspolitichefen, og 12 geografiske politikretser som hver ledes av en politidirektør. Politidirektørene er normalt utdannet jurist, men det er intet lovkrav om dette. Hver politikrets er organisert i ordenspoliti og kriminalpoliti. Politiets Efterretningstjeneste er underlagt Rigspolitichefen.

Det samlede personale i dansk politi utgjør omkring 14 000 ansatte, fordelt på 625 jurister, 11 000 polititjenestemenn, 1 700 funksjonærer og 650 sivilt ansatte og elever.

Distinksjoner

Referanser

Eksterne lenker
 

Dansk politi
Knut Aarsæther

Knut Aarsæther (født 15. juli 1916, død 16. april 1984) var en norsk offiser (løytnant) som mottok Krigskorset med sverd for sin innsats under «Antrum»-operasjonene i Ålesund og på Sunnmøre, sammen med sin bror, løytnant Karl Johan Aarsæther. De var vekselvis ledere for operasjonene som ble utført av en organisasjon som ble kjent som Antrum-organisasjonen. Denne eksisterte frem til 1945, da de ble en del av Milorg.

Antrum ble etablert i januar 1942, da Aarsæther ble sendt over til Norge fra Storbritannia med en våpenlast. Aarsæther var leder av organisasjonen og vekslet med sin bror, Karl Johan Aarsæther, om å ha denne posisjonen. Antrum-organisasjonen drev etterretning mot tyske militære mål i det okkuperte Norge og etablerte radiostasjoner. Den drev også flyktningtrafikk til Storbritannia og bisto agenter som hadde sabotasjeoppdrag i Norge. Særlig tyske skipsbevegelser var viktige militære mål og Aarsæther kunne som telegrafist rapportere verdifull informasjon om disse, da Ålesund var en viktig havn. Antrum bygget etter hvert også opp hjemmestyrker. Fra 1944 ble disse trenet til å beskytte viktige mål ved et tysk nederlag, inkludert kraftverk, strømforsyning og havneanlegg. Operasjonen var organisert av det britiske Special Operations Executive (SOE) med utgangspunkt i medlemmer av Kompani Linge, som etablerte egne organisasjoner av medhjelpere i sine distrikter. Gruppen opererte uavhengig av Milorgs ledelse, men ble i 1945 omgjort til Milorg D 21/1. Ved den tyske kapitulasjonen i mai 1945 var organisasjonen bygget opp til en styrke på 1100 mann, hvorav 900 kunne utrustes med våpen.

For sin innsats i Antrum ble løytnant Knut Aarsæther i statsråd 7. mars 1947 tildelt Krigskorset med sverd. Han var allerede i oktober 1942 tildelt Krigsmedaljen for innsatsen i fire ekspedisjoner, i tillegg til Antrum.

Referanser 

Norske offiserer
Medlemmer av Kompani Linge
Medlemmer av Milorg
Krigskorset
Krigsmedaljen
Fødsler i 1916
Dødsfall i 1984
Zhou Yang

For den kinesiske kvinnelige kortbaneløperen, se Zhou Yang (skøyteløper). For den kinesisk friidrettsutøver, se Zhou Yang (stavhopper).

Zhou Yang (kinesisk: 周扬, pinyin: Zhōu Yáng, Wade-Giles: Chou Yang; født 7. november 1908 i Yiyang i provinsen Hunan i Kina, død 31. juli 1989 i Beijing) var en kinesisk litteraturteoretiker og marxistisk tenker.  Han var aktiv i Venstrefløyforfatternes forbund siden det ble stiftet i 1930. Hans rapport Om filosofi- og sosialvitenskapsarbeideres militære oppgaver, presentert for  Mao Zedong i 1963, ansees gjerne som en av katalysatorene av kulturrevolusjonen.

Referanser 

Personer fra Yiyang
Kinesiske filosofer
Kinesiske politikere
Personer forfulgt eller i unåde under kulturrevolusjonen
Personer fra kulturrevolusjonen
Fødsler i 1908
Dødsfall i 1989
Fyllingen (Nordmarka)

Fyllingen (350 moh.) er et vann i Nordmarka beliggende vest for Kikutstua og Bjørnsjøen. Vannet er todelt omtales ofte som to vann, Østre Fyllingen, og det noe mindre Vestre Fyllingen. Vannene henger sammen via et smalt sund mot nord.

Fyllingen er også navnet på et gårdsbruk og markasted på nordsiden av Østre Fyllingen.

Se også 
 Liste over innsjøer i Oslo

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Skiforeningen om Østre Fyllingen
 Skiforeningen om Vestre Fyllingen
 Dybdekart, Oslo vann- og kloakkvesen, publisert av NVE

Nordmarksvassdraget
Reservoarer i Oslo
Innsjøer i Oslo
Alvise Mocenigo IV

Alvise Giovanni Mocenigo (født 1701, død 1778), var doge av Venezia fra 1763 til sin død.

Italias historie
Personer fra Venezia
Doger fra Venezia
Carlo Ruzzini

Carlo Ruzzini (født 11. november 1653 i Venezia, død 5. januar 1735 samme sted) var en venetiansk diplomat, statsmann og doge i årene 1732 til 1735.

Liv og virke

Bakgrunn
Carlo Ruzzini var det eldste barnet til det velstående ekteparet Marco Ruzzini og Caterina Zeno.

Mot slutten av 1600-tallet var Republikken Venezia på et stadig tilbaketog i forhold til de stadige diplomatiske og militære konfrontasjonene med Det osmanske rike. Det var derfor et stort behov for personer med diplomatiske evner og kunnskap, slike som Carlo Ruzzini som hadde både utdannelse og en tilstrekkelig personlig formue til å kunne arbeide innen den tids diplomati.

Diplomat
Hans diplomatiske karriere ble innledet i 1691 da han ble venetiansk ambassadør til Madrid. Før dette hadde han vært ansvarlig for Venezias verft og våpenarsenal. Da han var ambassadør i Wien i 1698, organiserte han et besøk av den russiske tsaren, men dette ble avlyst da det brøt ut opprør i Moskva.

I årene 1698-1699 ledet han den venetianske delegasjonen til fredsforhandlingene i Karlowitz etter den store tyrkiske krig og klarte å oppnå noen fordeler for Venezia. Han viste seg her imidlertid som ubesluttsom og preget av redsel for å gjøre feil, slik at han stadig måtte konsultere det venetianske råd, og dette skapte en del irritasjon blant de andre deltakerne som derfor vurderte å utestenge ham og Venezia fra viktige beslutninger. Denne episoden ble imidlertid ikke skadelidende for hans videre karriere, da han senere ble utnevnt til ambassadør til Haag i 1706, til det osmanske hoffet i Konstantinopel i 1707 og senere til Wien.

Han var Venezias representant til viktige konferanser som freden i Utrecht i 1712, men Venezias fallende betydning og innordning innenfor Italia gjorde at han ikke spilte en så framtredende rolle.

Etter avslutningen av krigen med osmanene i 1718, var han Venezias representant ved forhandlingene og undertegningen av Passarowitz-traktaten i 21. juli 1718.

Etter en ny stasjonering i Konstantinopel, måtte han på grunn av svekket helse vendte tilbake til Venezia.

Doge
Han var kandidat til doge i 1722, men ble slått av Sebastiano Mocenigo. 

Da denne døde ti år senere, ble Ruzzini valgt til ny doge med 40 av 41 stemmer. I sin korte tid som doge rakk han ikke å utrette så mye, men holdt Venezia utenfor militære konflikter.

Referanser

Litteratur 
 Andrea da Mosto: I Dogi di Venezia. Florenz 1983. ISBN 88-09-02881-3
 Claudio Rendina: I dogi. Storia e segreti. Roma 2003. ISBN 88-8289-656-0

Italias historie
Personer fra Venezia
Doger fra Venezia
Fødsler i 1653
Dødsfall i 1735
Alvise Mocenigo II

Alvise II Mocenigo (Luigi Mocenigo) (født 3. januar 1628, død 6. mai 1709) var doge av Venezia fra 1700 til 1709.

Italias historie
Doger fra Venezia
Personer fra Venezia
Carl Theodor Rode

Carl Theodor Rode (født 28. august 1833 i Kristiania, død 24. oktober 1909 i Kristiania) var en norsk prest og politiker (H).

Han ble født inn i embedsmannsslekten Rode som sønn av sogneprest og stortingsmann Frederik Rode og hustru Anne Lovise Holter samt bror av gårdbruker og stortingsmann Otto Rode. Han vokste opp på Gjerpen prestegård og tok artium ved Skien latinskole i 1853 og teologisk embedseksamen ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1860. Året etter ektet han Didrikke Marianne Ottesen, datter av sogneprest og stortingsmann Otto Christian Ottesen.

Rode var et halvt år stiftskapellan i Tromsø, deretter sogneprest i Kistrand og Karasjok fra 1861. Fra 1865 var han også prost i Hammerfest. I 1869 kom han til Nedre Stjørdal prestegjeld som residerende kapellan med bolig på Bolkan kapellangård, fra 1872 som sogneprest med bolig på Værnes prestegård. I 1886 ble han også prost i Søndre Innherred. I Stjørdal har han blitt beskrevet som «en røslig kar, nærmere to meter høy, myndig og bestemt og sterkt ortodoks.» Han fikk et godt ettermæle som en evnerik og sannferdig mann «som forstod som ingen annen å ta de unge med både alvor og skjemt.» Han tok avskjed som prost i 1899 og som sogneprest i 1904, og flyttet til Kristiania for godt.

Rode var ordfører i Kistrand herred 1865–1866 og innvalgt på Stortinget fra Finnmarkens amt 1868–1870. På Stortinget var han sekretær i kirkekomiteen. Han ble senere medlem av Nedre Stjørdal herredsstyre 1882–1885. Rode stod på «ytterste høyre fløy», var sterkt konge- og unionsvennlig, og ble derfor ikke valgt til ordfører eller stortingsmann i de overveiende venstreorienterte Stjørdalsbygdene. I 1884 ble han den første formannen i Stjørdalens Grundlovsforening (nå Stjørdal Høyre).

Carl Theodor Rode ble i 1895 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for fortjenstfull embedsvirksomhet». Han ble også tildelt Kroningsmedaljen 1906.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter for Finnmark
Stortingsrepresentanter 1868–1870
Høyre-ordførere i Finnmark
Ordførere i Kistrand
Lokalpolitikere i Nedre Stjørdal
Høyre-politikere i Nord-Trøndelag
Norske lutherske prester
Alumni fra Universitetet i Oslo
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden‎
Personer fra Oslo
Frank Belote

Frank Vern Belote (født 8. oktober 1883, død 12. oktober 1928) var en amerikansk  friidrettsutøver som deltok i Sommer-OL 1912.

Han var født i Burr Oak i Michigan.

Ved OL 1912 kom han på femteplass på 100 meter i friidrett og syvendeplass i høyde uten tilløp. Han deltok også på det amerikanske laget som ble diskvalifisert i 4 x 100 meter stafett på grunn av vekslingsfeil i første veksling.

Eksterne lenker 
 

Høydehoppere fra USA
Sprintere fra USA
Deltakere for USA under Sommer-OL 1912
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1912
Personer fra Saint Joseph County i Michigan
Fødsler i 1883
Dødsfall i 1928
Carl Olav Christoffersen

Carl Olav Christoffersen (født 29. oktober 1968 i Drammen, Buskerud) er en norsk tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Sande Kraftsportklubb. Han er en av tidenes mestvinnende norske styrkeløftere; han har blant annet vunnet 13 NM-gull på seniornivå (i perioden 1990-2003), noe som er nest mest gjennom tidene i norsk styrkeløfthistorie. Han har også vunnet tre kongepokaler – for å ha vært den beste løfteren i NM uavhengig av vektklasse – noe som er tredje mest gjennom tidene.

Nasjonale resultater og meritter i styrkeløft http://styrkeloft.no/gammel/files/historikk/

NM i styrkeløft

Lag-NM i styrkeløft

Ungdoms- og junior-NM i styrkeløft

Internasjonale resultater og meritter i styrkeløft http://en.allpowerlifting.com/lifters/NOR/christoffersen-carl-olav-1890/

Nordisk mesterskap i styreløft

EM i styrkeløft

VM i styrkeløft

Junior-EM i styrkeløft

Junior-VM i styrkeløft

Referanser

Eksterne lenker 
  Her er CarlO med kongepokal 

Norske styrkeløftere
Fødsler i 1968
Kongepokalvinnere i styrkeløft
Kiira vannkraftverk

Kiira vannkraftverk er et vannkraftverk helt øverst i elva Nilen, noen km nedenfor Owen Falls-demningen i Viktoriasjøen, sørøstre Uganda. Kraftverket sto ferdig i 2003, og har en totalt installert vannkrafteffekt på 200 MW. Det har fem turbiner, hver på 40 MW. 

Kraftstasjonen ligger ved siden av Nalubaale vannkraftverk (180 MW), som ble satt opp like nedenfor Owen Falls allerede i 1954. Nedenfor Kiira følger deretter Bujagali vannkraftverk (250) som er under utbygging, også det i Nilen.

Eksterne lenker
 The Independent – «Uganda’s long awaited promise of electricity », 26. mai 2009.
 Konstruktøren Hatch Energy (Canada) – «Additional Powerhouse at Owen Falls, Jinja, Uganda».

Vannkraftverk i Uganda
Owen Falls-demningen

Owen Falls-demningen, også kalt Nalubaale-demningen, er en demning med to vannkraftverk helt øverst i elva Nilen ved Viktoriasjøen, beliggende i småbyen Njeru 4 km fra byen Jinja i sørøstre Uganda, og ca. 3,2 km fra Nilens start i Viktoriasjøen. Demningen er 31 meter høy og 831 meter lang. Reservoaret er Viktoriasjøen, på 68 870 km² og med en største vannmengde på 204 800 millioner m³.

Det er to vannkraftverk i demningen:
 Nalubaale vannkraftverk sto ferdig i 1954, og har en totalt installert vannkrafteffekt på 180 MW fordelt på tre turbiner, hver på 60 MW. 
 Kiira vannkraftverk ble satt drift i 2003, og har en totalt installert vannkrafteffekt på 180 MW, fordelt på fem turbiner, hver på 40 MW.

Nedenfor disse to er det et tredje vannkraftverk i Nilen som nytter kraft fra en egen demning, nemlig deretter Bujagali vannkraftverk med effekt på 250 MW. Det stod ferdig i 2009.

Eksterne lenker
 The Independent – «Uganda’s long awaited promise of electricity », 26. mai 2009.
 NASA - «Nalubaale Dam, Uganda».

Demninger i Uganda
Nilen
Joar Aksnes

Joar Aksnes (født 30. mai 1962) er musiker og låtskriver fra Verdal, Nord-Trøndelag.
Han er mest kjent som vokalist og frontfigur i bandet Dead Flowers,
som har gitt ut fem plater siden starten i 1987 med tekst og musikk av Aksnes.

Referanser 

Norske musikere
Norske låtskrivere
Fødsler i 1962
Kongsbergmarken

Kongsbergmarken er et årlig stevne som blir holdt på Kongsberg siste uken i februar hvert år. I tilknytning til dette stevnet er det også en årlig kapplek, Markenskappleiken, som blir arrangert på Lågendalsmuseet siste lørdag i februar.

Kongsbergmarken er et av de eldste årlige stevnene som er holdt ved like i Norge. Bakgrunnen for stevnet var kravet om handel
mellom kaupstaden Kongsberg og bygdene omkring. De første årene var gruvesamfunnet svært lukket, men ettersom det ikke ble tilført varer, kom det til oppstand allerede i 1628. Kongen fastsatte da en årlig marken, som snart ble utvidet til tre markner i året, for å føre varer til gruvearbeiderne. Disse stevnene utviklet seg til Kongsbergmarken.

Kulturhistorisk kom denne marken til å bety mye for utvekslingen av norsk folkemusikk. Her møttes fehandlere og bønder 
fra Hallingdal, Numedal, Valdres og Telemark, og spillemenn fra alle disse dalførene møttes og byttet slåtter. Kongsbergmarken kom til å avlaste den noe eldre markedsplassen på Bragernes, Drammensmarken.

Kongsbergmarken blir nå opprettholdt som en årlig vinterfestival.

Kultur i Kongsberg
Gunnar Haarberg

Gunnar Haarberg (født 28. juli 1917 i Trondheim, død 1. oktober 2009) var en norsk filolog, pedagog, radiomann og programleder for en rekke gameshows på TV.

Utdanning 
Etter examen artium ved Trondheim katedralskole i 1937, underviste han ved lokale skoler i Trondheim og Oslo, men dro til London i 1946 for jobb ved BBCs norskavdeling. Han studerte til Cand.philol med engelsk som hovedfag i 1948 ved Universitetet i Oslo der han var hjelpelærer 1948-62.

Arbeid 
Han var i årene 1949–1972 engelsklærer i NRK Radio en dag i uken,  ved siden av sitt faste virke som lektor i engelsk ved Politiskolen i Oslo 1952-87.  
I tillegg hadde Haarberg mange bokutgivelser om faget.

Haarberg var programleder for TV-konkurransen På ære og samvittighet (1958), den første programlederen i TV-serien Kvitt eller dobbelt fra 1961 til 1963, Trekampen (1964), Terningen er kastet og Øyenvitne (1966).

Utmerkelser 
 Deltakermedaljen for sin innsats under den andre verdenskrig.

Utgivelser 
 The perfect guide. The right way to help tourists and talk to them, 1958
 My english friends, 2. bd., Trondheim 1959
 On your own in England, 1960 (2. utg. 1967)
 Good evening, friends. English for beginners, 1964
 E det Kvijtt eller dobbelt? (Gunnar Haarberg intervjuet av Krestjan Flatlajndet), 1965
 English just for you, 1965
 Engelsk grammatikk for yrkesskolen for handel og kontorarbeid, 1974

Referanser 

Norske pedagoger
Norske forfattere
Programledere for NRK
Ansatte i NRK
Norske filologer
Personer fra Trondheim kommune
Deltagermedaljen