alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Europavei 6 (Norge)/veiliste N

Veiliste for E6 i Nord-Norge.

Kommuner og knutepunkter 

Fortsetter som europavei 6 (Trøndelag)

Referanser 

Europavei 6
Veier i Troms og Finnmark
Veier i Nordland
Falsischnolea

Se Systematisk inndeling

Falsischnolea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Nokså små, avlange, brune trebukker. Antenner og kropp er kledt med fine, oppstående hår. Antennene tynne, noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, uten tenner på sidene, noe lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede.

Utbredelse 
Slekten lever i Brasil og Paraguay.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
 Slekten Falsischnolea Breuning, 1940
 Falsischnolea apicalis Martins & Galileo, 2001
 Falsischnolea flavoapicalis Breuning, 1940
 Falsischnolea nigrobasalis Breuning, 1940
 Falsischnolea pallidipennis (Chevrolat, 1861)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog over amerikanske slekter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1940
Norske tog

Norske tog AS er et norsk statseid selskap opprettet for å tilby utleie av rullende materiell for persontrafikkoperatører på norske jernbanespor. Selskapet eies av Samferdselsdepartementet. Høsten 2016 overtok selskapet det meste av NSBs rullende materiell.

Utover utleie av eksisterende materiell skal Norske tog sørge for kravspesifisering og anskaffelse av nytt materiell, i tillegg til å tilby kompetanse på eldre materiell der produsenten ikke lenger eksisterer.

Historie 
Selskapet ble etablert av NSB den 16. juni 2016 under det midlertidige navnet Materiellselskapet AS som en del av forberedelsene for omstruktureringen av jernbanesektoren i forbindelse med Solberg-regjeringens jernbanereform. 15. oktober ble selskapet operativt da det overtok det rullende materiellet fra morselskapet NSB. Materiell som ikke ble overført inkluderer det som brukes på Flåmsbana, da trafikken der er unntatt fra konkurranseutsetting ut 2027, og det materiellet som ble disponert av Berging og beredskap jernbane, som i stedet skal overføres til Bane NOR. NSB leier togene for en fast månedspris.

Materiellselskapet søkte 21. februar 2017 om å få tildelt «NOR» som sin innehavermerking (VKM), og fikk godkjennelse av Den europeiske unions jernbanebyrå (ERA) den 27. februar. Merkingen er gyldig fra 1. mars. Dette betyr at det rullende materiellet blir merket «N-NOR» i forbindelse med europeisk kjøretøynummer (EVN).

1. september 2016 etablerte Samferdselsdepartementet eierselskapet Togmateriell AS, som 1. april 2017 overtok eierskapet over selskapet. Materiellselskapet skiftet samtidig offisielt navn til Norske tog AS, som er det endelige navnet. Domenet norsketog.no tilhørte tidligere PH Norge AS, men ble kjøpt fra dem i denne forbindelse.

Materiell 
Norske tog AS har 246 togsett, 135 personvogner og 22 lokomotiver. Følgende materiell ble overført fra NSB den 15. oktober 2016 eller er anskaffet senere. Antallet på enkelte typer kan være upresist på grunn av utrangeringer og nyleveringer.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Selskaper etablert i 2016
Tog
Wolfgang Staudte

Wolfgang Staudte (født 9. oktober 1906 i Saarbrücken i Tyskland, død 19. januar 1984 i Maribor i Slovenia) var en tysk filmregissør, manusforfatter og skuespiller.

Liv og virke

Bakgrunn
Wolfgang Staudte var sønn av skuespillerparet Fritz Staudte og Mathilde Firmans og vokste opp i Berlin. Etter avsluttet skolegang begynte han i 1923 en lærlingsutdannelse som bilmekaniker og tok eksamen etter toårige ingeniørstudier ved Ingenieur-Akademie Oldenburg med en toårs praksis på Mercedes-Benz og Hansa-verk.

Filmkarriere
Staudtes karrier som regissør begynte på 1930-tallet da han i 1935 laget reklamefilmer og, som en «ildprøve» for unge talenter, laget fire studiofilmer for det halvstatlige Tobis Filmkunst GmbH i 1941. Dessuten arbeidet han som en skuespiller i, blant annet, Veit Harlans propagandafilm Jud Süß (1940). 

Hans første lange spillefilm Akrobat schö-ö-ö-n inscenerte han i 1942/1943. I 1944 ble Staudtes film Der Mann, dem man den Namen stahl forbudt, av ukjente grunner. Deretter tapte han sitt fritak fra soldattjeneste. Det var først etter intervensjon fra intendanten for Schiller-Theater i Berlin, Heinrich George, som insisterte på at Staudte måtte få redigere hans film Das Mädchen Juanita, at en kommandering til fronten ble forhindret mot slutten av 1944.

Staudtes viktigste arbeide kom ti år etter andre verdenskrig, da han arbeidet med DEFA i Østtyskland. Tyngdepunktet i hans arbeide var å løfte frem grensene for tysk nasjonal stolthet. Hans arbeide i antinazistiske filmer, som Morderne er blandt oss (1946), var også en personlig bearbeidelse av hans filmkarriere under nazistene (for han hadde spilt i den antisemittiske filmen Jud Süß).

Etter 1956 arbeidet han i Vesttyskland. På 1970-tallet ble hans arbeide ikke lengre betraktet som særlig  moderne. Han gikk over til fjernsyn, og arbeidet på programserier som Der Kommissar og Tatort.

Filmografi i utvalg

Som regissør
1946 : Morderne er blandt oss («Die Mörder sind unter uns»)
1949 : Rotation
1951 : Keiserens undersått («Der Untertan»)
1953 : Sultanens kurer  («Die Geschichte vom kleinen Muck»)
1955 : Ciske - Et barn trenger kjærlighet («Ciske de Rat»)
1957 : Flukten fra fremmedlegionen
1957 : Rose Bernd
1960 : Det siste vitne («Der letzte Zeuge»)
1960 : Livets karusell («Kirmes»)
1964 : En herrereise («Herrenpartie»)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fødsler i 1906
Dødsfall i 1984
Tyske regissører
Tyske skuespillere
Personer fra Saarbrücken
Personer fra Berlin
John Ash

John Sidney Ash (født 26. mai 1925 i Gosforth i Northumberland, død 2014) var en britisk ornitolog. Han var spesielt interessert i fuglefaunaen på Afrikas horn, spesielt i Somalia, Eritrea og Etiopia.

I 1945 mottok han sin bachelor of science fra University of Durham. I 1948 mottok han D.I.C. (Diploma of Imperial College) fra Imperial College London, og i 1952 fikk han doktorgraden sin derfra. Han var medforfatter av to felthåndbøker: The Birds of Somalia (med John E. Miskell) i 1998 og Birds of Ethiopia and Eritrea (med John Atkins) i 2009.

Ash oppdaget flere nye fuglegrupper, blant annet Serinus ankoberensis, Turdoides squamulata carolinae, oppkalt etter datteren hans Caroline, Hippolais pallida alulensis (en underart av bleksangeren), Acrocephalus baeticatus avicenniae, strandlerken (engelsk: Ash's lark), som ble oppkalt etter han av Peter Colston i 1982, og Ploceus victoriae, som nå ansees som en hybrid mellom Ploceus melanocephalus og Ploceus castanops.

Bibliografi 
 The Birds of Somalia (med John E. Miskell) 1998
 Birds of Ethiopia and Eritrea (med John Atkins) i 2009

Referanser 

Britiske ornitologer
Personer fra Northumberland
Tuberothelais

Se Systematisk inndeling

Tuberothelais er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstor, avlang trebukk, rødbrun med gule tegninger. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er sekskantet med en tann midt på hver sidekant, med to store, gule flekker i midten. Dekkvingene er jevnbrede, tilspisset bakerst, med et mønster av gule streker.

Levevis 
Larvene lever i død ved.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 
Slekten blir noen ganger slått sammen med Temnosternus.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872, Tmesisternini eller Desmiphorini
 Slekten Tuberothelais Breuning, 1963
 Tuberothelais flavolineata Breuning, 1963

Kilder 
 Katalog med utbredelsesdata 
 Bilde av arten 
 Liste over Desmiphorini

Eksterne lenker 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1963
Australias insekter
Cotycuara

Se Systematisk inndeling

Cotycuara er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, matt mørkbrune trebukker med lys sidestripe. Antennene er omtrent så lange som kroppen, pronotum er trapesformet, dekkvingene jevnbrede.

Utbredelse 
Artene er bare kjent fra Costa Rica og Panama.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
 Slekten Cotycuara Galileo & Martins, 2004
 Cotycuara albomarginata Galileo & Martins, 2004
 Cotycuara crinita Galileo & Martins, 2005
 Cotycuara villosa Martins & Galileo, 2011
 Cotycuara viridis Galileo & Martins, 2005

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 2004
Mellom-Amerikas insekter
Pseudetaxalus

Se Systematisk inndeling

Pseudetaxalus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Levevis 
Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse 
Artene er bare kjent fra Myanmar.

Systematisk inndeling  
Navnet har noen ganger blitt (feil)stavet Pseudotaxalus.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Pteropliini Thomson, 1860 
 Slekten Pseudetaxalus Breuning, 1939
 Pseudetaxalus alboguttatus Breuning, 1939
 Pseudetaxalus angustus (Gahan, 1894)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog over gruppen

Eksterne lenker 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1939
Cubilioides

Se Systematisk inndeling

Cubilioides er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En liten, bred og tettbygd, kontrastrikt farget trebukk. Antennene, beina, sidene på hodet og pronotum, "skuldrene" på dekkvingene, store midtflekker på hode og pronotum, og to par flekker på dekkvingene er svarte. Ellers er grunnfargen for det meste lyst beige-brun, men med oransje felter foran på pronotum og dekkvingene og langs den fremre delen av dekkvingene søm. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er trapesformet uten tenner på sidene, dekkvingene nokså jevnbrede med markerte "skuldre".

Levevis 
Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse 
Arten lever i Etiopia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Pteropliini Thomson, 1860 
 Slekten Cubilioides Breuning, 1940
 Cubilioides singularis Breuning, 1940

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog over gruppen

Eksterne lenker 
 Bilder av artene 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1940
Mimaspurgus

Se Systematisk inndeling

Mimaspurgus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, slank trebukk. Antennene er litt kraftige og litt lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene jevnbrede. Beina er forholdsvis korte.

Levevis 
Disse billene har larver som lever i død ved.

Utbredelse 
Arten lever på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Pteropliini Thomson, 1860 
 Slekten Mimaspurgus Breuning, 1957
 Mimaspurgus niveoscutellatus (Breuning, 1939)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog over gruppen

Eksterne lenker 
 Bilder av arten 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1939
NOU 2017: 4, Delingsøkonomiutvalget

NOU 2017: 4  «Delingsøkonomien  – muligheter og utfordringer» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt ved kongelig resolusjon 4. mars 2016 og som avga sin innstilling til Finansdepartementet 6. februar 2017. Utvalget ble ledet av professor Tommy Staahl Gabrielsen og ble referert til som «Delingsøkonomiutvalget».

Noen sentrale vurderinger fra flertallet i utvalget

Begrepet «delingsøkonomi» 

«Delingsøkonomi» er en fellesbetegnelse på økonomiske transaksjoner, hovedsakelig mellom privatpersoner, som formidles via en digital plattform. Ettersom betaling ofte inngår, gjorde utvalget det klart at «deling» ikke må tolkes bokstavelig.  Lederen for utvalget, Tommy Staahl Gabrielsen, presiserte at de kunne ha omtalt det som «formidlingsøkonomi», men la til at han kunne vanskelig se at hvilken merkelapp som blir satt på dette, skulle ha noen som helst betydning.

Potensielle samfunnsøkonomiske gevinster 
Utvalget mener «delingsøkonomien» åpner for økt verdiskaping ved at kapital og arbeidskraft kan allokeres mer effektivt.  Kapitalgjenstander som står ubenyttet deler av tiden, slik som husholdningenes biler (transport), hytter og hus (overnatting), kan ved hjelp av digitale plattformer bli utnyttet bedre. Dersom kapitalgjenstander utnyttes bedre, kan behovet for å eie for eksempel privatbiler reduseres.  Arbeidskraft kan også bli formidlet bedre og mer effektivt ved hjelp av digitale plattformer. Særlig er dette knyttet til småjobber («gigs» eller vikarstillinger). Ny teknologi gjør det i større grad mulig å tilby arbeidskraft når og hvor husholdningene måtte finne det ønskelig.

Referanser
<div class="references-small" style="-moz-column-count:1; column-count:1">

Norges offentlige utredninger
Norges økonomi
Spinopterolophia

Se Systematisk inndeling

Spinopterolophia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, nokså kraftig, matt brunlig trebukk. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum har rundede sider med en spiss tann nær bakhjørnet, er hvelvet og svært tett og kraftig punktert. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med dype lengdefurer (nedsenkede punktrader). Beina er nokså korte og kraftige.

Levevis 
Larvene lever i død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Sumatra.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Acanthocinini
 Slekten Spinopterolophia Breuning, 1965
 Spinopterolophia pterolophioides Breuning, 1965

Kilder 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1965
Sumatras insekter
Stenocidnus

Se Systematisk inndeling

Stenocidnus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Levevis 
Larvene lever i død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Ny-Guinea og den nærliggende Yule Island.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Acanthocinini
 Slekten Stenocidnus Breuning, 1956
 Stenocidnus flavicans Breuning, 1956
 Stenocidnus flavosignatus Breuning, 1956

Kilder 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1956
Iproca

Se Systematisk inndeling

Iproca er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, matt brune trebukker, oftest med lyse lengdestriper. Antennene er nokså kraftige, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, uten tenner på sidene, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er nesten jevnbrede, bakerst tilspissede.

Utbredelse 
Slekten lever i Sørøst-Asia, fra Sikkim i vest til Ryukyuøyene i øst.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
 Slekten Iproca Gressitt, 1940
 Iproca acuminata Gressitt, 1940
 Iproca aoyamaorum Hasegawa & Ohbayashi, 2006
 Iproca flavolineata Hayashi, 1971
 Iproca ishigakiana Breuning & Ohbayashi, 1966
 Iproca laosensis Breuning, 1968
 Iproca pedongensis Breuning, 1969

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog over amerikanske slekter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1940
Ishockey-VM 2017 for menn

VM i ishockey 2017 er det 81. verdensmesterskapet i ishockey arrangert av International Ice Hockey Federation (IIHF) og blir arrangert på fire nivåer. Det egentlige VM (toppdivisjonen) med deltakelse av 16 land vil bli avholdt i Köln i Tyskland og Paris i Frankrike og kampene spilt i perioden 5. til 21. mai 2017. VM på lavere nivåer vil bli arrangert på forskjellige terminer i mars og april 2017.

Oversikt

Toppdivisjonen 

VM i ishockey for toppdivisjonen blir arrangert i Köln i Tyskland og Paris i Frankrike og kampene spilt i perioden 5. til 21. mai 2017.

Sluttresultater 
Turneringens sluttresultater ifølge IIHF:

Kilde: IIHF.com

Divisjon I

Gruppe A
Divisjon I Gruppe A-turneringen blir arrangert i Kiev i Ukraina i perioden 22. til 28. april 2017.

1 Sør-Korea 5 – 2 Kasakhstan.

Gruppe B
Divisjon I Gruppe B-turneringen blir arrangert i Belfast i Storbritannia i perioden 23. til 29. april 2017.

Divisjon II

Gruppe A
Divisjon II Gruppe A-turneringen blir arrangert i Galați i Romania i perioden 3. til 9. april 2017.

1Island 3 – 9 Belgia.

Gruppe B
Divisjon II B-turneringen blir arrangert i Auckland i New Zealand i perioden 4. til 10. april 2017.

1Nord-Korea 3 poeng og +4 i målforskjell; Mexico 3 poeng og +3 i målforskjell; Tyrkia 3 poeng og –7 i målforskjell.

Divisjon III 

Divisjon III-turneringen ble arrangert i Sofia i Bulgaria i perioden 10. til 16. april 2017. Ved IIHFs kongress i september 2016 ble det besluttet å endre formatet til at åtte lag (seks lag allerede i divisjon III og to lag fra kvalifiseringsturneringen) fordelt på to grupper. Bosnia-Hercegovina skulle opprinnelig også delta, men trakk seg innen turneringen; alle kampene ble notert som 5–0 tap til alle sine motstandere (forfeit).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Nyheter, Intervjuer & Analyser

Ishockey-VM
Ishockey i 2017
Ishockeyturneringer i Tyskland
Internasjonale mesterskap i 2017
Internasjonale mesterskap i Tyskland
Sport i Tyskland i 2017
Hybalus

Se systematisk inndeling

Hybalus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Små til middelsstore (6-11,5 millimeter), bredt ovale og hvelvede, blanke, brune til mørkbrune skarabider. Antennene er 10-leddete. Pronotum kan ha opphøyde knøler i midten, hannene har en knøl eller et horn i pannen. Beina er kraftige med brede tenner på for-leggene og lange sporer på bakleggene.

Levevis 
Disse billene har en nærmest rent underjordisk levesett og kommer sjelden til overflaten. Larvene eter på gressrøtter og kan gjøre noe skade. De er bare aktive i de fuktige delene av året og ligger i dvale når det er tørt. De voksne billene er ikke flygedyktige.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i middelhavsområdet, de fleste av artene i fjellområder i Nord-Afrika. Det forekommer seks arter i Sør-Europa, på Den iberiske halvøy, Italia inkludert Sicilia og Peloponnes-halvøya i Hellas.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilie Orphninae Erichson, 1847
 Stammen Orphnini
 Slekten Hybalus Brullé, 1834 
 Hybalus algiricus Petrovitz, 1968
 Hybalus ameliae López-Cólon, 1986 - finnes i Europa, Spania
 Hybalus angustatus Lucas, 1855
 Hybalus arenicola Baraud, 1991
 Hybalus atlanticus López-Cólon, 1991
 Hybalus baguenae López-Cólon, 1986 - finnes i Europa, Spania
 Hybalus barbarus Laporte de Castelnau, 1840
 Hybalus baudoni Petrovitz, 1964
 Hybalus benoiti Tournier, 1864 - finnes i Europa, Italia
 Hybalus bigibber Reitter, 1892 - finnes i Europa, Sicilia
 Hybalus biretusus Marseul, 1878
 Hybalus bletoni Baraud, 1991
 Hybalus constantini Baraud, 1979
 Hybalus cornifrons (Brullé, 1833) - finnes i Europa, Hellas
 Hybalus digitatus  Petrovitz, 1963
 Hybalus doursi Lucas, 1853
 Hybalus glabratus (Fabricius, 1792)
 Hybalus graecus Sturm, 1843 - finnes i Europa, ofte regnet som et synonym for H. cornifrons
 Hybalus granicornis Fairmaire, 1879
 Hybalus kocheri  Petrovitz, 1964
 Hybalus maroccanus  Petrovitz, 1964
 Hybalus normandi Baraud, 1980
 Hybalus numidicus  Petrovitz, 1964
 Hybalus parvicornis Lucas, 1855
 Hybalus petrovitzi Baraud, 1991
 Hybalus punicus Baraud, 1991
 Hybalus pygmaeus (Quensel, 1806)
 Hybalus raffrayi Arrow, 1911
 Hybalus ramicornis Reitter, 1892
 Hybalus reclinans Fairmaire, 1879
 Hybalus reflexus  Petrovitz, 1964
 Hybalus rotroui  Petrovitz, 1964
 Hybalus saezi López-Cólon, 1992 - finnes i Europa, Spania
 Hybalus servulus Normand, 1949
 Hybalus subcornutus Fairmaire, 1870
 Hybalus sulcatus Baraud, 1991
 Hybalus tingitanus Fairmaire, 1892
 Hybalus tricornis Lucas, 1849
 Hybalus tuberculicornis Reitter, 1892
 Hybalus varians  Petrovitz, 1964

Kilder 
 Nettside om slekten
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 
 

Orphninae
Biller formelt beskrevet i 1834