alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Verdensmesterskapet i alpint

Verdensmesterskapet i alpint er en idrettsbegivenhet som arrangeres annet hvert år. Man kårer verdensmestre i de fire enkeltdisiplinene slalåm, storslalåm, super-G og utfor, i tillegg til alpin kombinasjon og fra 2005 lagkonkurranse, med nasjonslag bestående av både kvinner og menn. Fra 2021 arrangeres også parallellstorslalåm. Mesterskapet arrangeres av Det internasjonale skiforbundet (FIS).

Det første verdensmesterskapet ble arrangert i 1931. Til 1939 var arrangementene årlige. Etter annen verdenskrig ble verdensmesterskapene arrangert annethvert år fra 1948 til 1982, og i denne perioden talte også OL-øvelsene som verdensmesterskap. Fra 1985 er verdensmesterskapene blitt arrangert annethvert år, bortsett fra at mesterskapet i 1995 ble utsatt til i 1996 på grunn av snømangel i Sierra Nevada.

Arrangementer

Mestvinnende utøvere
Utøvere med fem eller flere individuelle medaljer
Ikke inkludert medaljer vunnet i mixed-lagkonkurranser
Inkludert medaljer vunnet under vinter-OL i perioden 1948 til 1980
Oppdatert per VM i alpint 2021

Menn

Kvinner

Nasjonsvis medaljefordeling
  
Tabellene for menn og kvinner inneholder medaljer vunnet under både rene VM-arrangementer og under de olympiske vinterlekene mellom 1948 og 1980, ikke inkludert VM i 1941 som ble strøket av FIS i 1946 
Ikke inkludert medaljer i mikslag-konkurranser
Kursiv skrift angir nasjoner som ikke lenger eksisterer – medaljer vunnet av Vest-Tyskland er oppført under Tyskland
Oppdatert per VM i alpint 2021 i Cortina d'Ampezzo

Mixed lagkonkurranse
Kun medaljer vunnet i mikslag-konkurranser

Totalt

 *Inkludert Vest-Tyskland

Se også 
VM-medaljører i alpint
Liste over topp-nasjoner i skisport
Kransalger

Chara
 Lamprothamnium
 Lychnothamnus barbatus
 Nitella
 Nitellopsis obtusa
 Tolypella

Kransalger (Charales) er en algegruppe som forekommer i ferskvann og av og til i brakkvann. Denne algegruppa ansees som landplantenes nærmeste nålevende slektninger.

Kransalger blir flere desimeter store og ligner med sine kransstilte kortskudd litt på sneller.
Kransalger foretrekker innsjøer og tjern med rent og kalkrikt vann. Det er flere morfologiske og biokjemiske trekk som kransalgene har felles med landplantene, bla. måten cellulose til celleveggen syntetiseres på, tilstedeværelsen av spesielle enzymer i peroksisomene, bygningen til de flagellerte sædcellene og detaljer i celledelinga (dannelse av fragmoplaster). Dette slektskapet støttes også av nyere genetiske funn. 

"Kransalger" brukes av og til også som betegnelse på en mer omfattende gruppe enn ordenen Charales, nemlig samtlige alger som er nærmere beslektet med landplanter enn med de egentlige grønne algene.
Denne definisjonen av navnet "kransalger" inkluderer dermed bl.a. Coleochaetales, Klebsormidiales og Zygnematales. Avhengig av hvilken klassifikasjon man benytter kan denne, mer omfattende gruppa oppfattes som en klasse, (Charophyceae) eller en divisjon, (Charophyta). Uansett nivå vil en slik gruppe være parafyletisk fordi landplantene ikke inkluderes. Lager man en monofyletisk gruppe av kransalger og landplanter kalles denne ofte Streptophyta.

Fossile kransalger er kjent fra silurtiden, dvs. fra mer enn 400 millioner år før nåtid.

I Norge forekommer 24 arter av kransalger:

Taksonomi/arter i Norge 
 Familie Nitellaceae Bessey
 Nitella C. Agardh
 N. opaca (Bruz.) C. Agardh – Mattglattktans
 N. flexilis (L.) C.Agardh – Glansglattkrans
 N. translucens (Pers.) C. Agardh – Blankglattkrans
 N. batrachosperma (Reich.) A. Braun (= confervacea (Breb.) A. Braun) – Dvergglattkrans
 N. mucronata (A. Braun) Miquel – Broddglattkrans
 N. gracilis (Smith) C. Agardh – Skjørglattkrans
 Tolypella (A. Braun) A. Braun
 T. nidifica (O. Müller) Leonh. – Sjøglattkrans
 T. normaniana (Nordstedt) Migula – Nordlandsglattkrans 
 T. canadensis Sawa – Kanadaglattktans 
 Familie Characeae S.F. Gray
 Lamprothamnium J. Groves 
 L. papulosum (Bruz.) C. Agardh – Vormglattktans
 Chara L.
 C. braunii C.C. Gmelin – Barkløs småkrans
 C. canescens Desv. & Lois. 	– Hårkrans
 C. tomentosa L. – Rødkrans
 C. aculeolata Kützing – Piggkrans
 C. polyacantha A. Braun – Hårpiggkrans 
 C. contraria A. Braun ex Kützing – Gråkrans
 C. baltica Bruzelius em. Wahlstedt – Grønnkrans
 C. strigosa A. Braun – Stivkrans
 C. vulgaris L. em. Wallr. – Stinkkrans
  C. rudis A. Braun ex Leonhardi – Smaltaggkrans 
 C. hispida L. – Bredtaggkrans
 C. aspera Deth. ex Willd. – Bustkrans
 C. globularis Thuill. 	– Vanlig kransalge 
 C. virgata Kützing – Skjørkrans

Referanser

Eksterne lenker 
 

Alger

ca:Caral
Sveriges Radio

Sveriges Radio (SR) er et svensk statlig kringkastingsselskap som sender reklamefri radio. SR sender 4 riksdekkende og 26 lokale radiokanaler i FM-båndet; utenlandsprogrammer i AM-format; digitalradio i DAB-format; og internett-radio i Real Audio-, Windows Media- og MP3-format.

SR ble grunnlagt i 1925 med navnet Radiotjänst. Selskapet hadde tidligere også ansvar for fjernsynssendinger, men dette ansvaret ble senere overtatt av Sveriges Television.

Eksterne lenker
 

 
Kringkastingsselskaper
Svenske statlige selskaper
Etableringer i 1925
Den europeiske kringkastingsunion
Kunst og kultur i 1925
Politikk i 1925
1925 i Sverige
You Know My Name (Look Up the Number)

For Chris Cornell sin singel med et lignende navn, se You Know My Name (sang)
«You Know My Name (Look Up the Number)» er en sang av The Beatles. Den er skrevet John Lennon og Paul McCartney.

Sangen ble utgitt som B-side på singelen Let It Be som kom ut 6. mars 1970. Selv om dette ble den siste singelen fra The Beatles, kan sangens røtter spores tilbake til den tiden da gruppen nettopp hadde utgitt Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. En utvidet utgave av sangen finnes på albumet The Beatles Anthology 2.

Den ble spilt inn i fem omganger uten vokal i mai og juni 1967. I april 1969 la Lennon og McCartney på vokal-sporene og la til diverse lydeffekter. Lennon fikk ideen til sangen etter å ha sett en telefonbok på McCartneys piano. Sangen er i slags komisk varieté-stil og er kanskje den aller tåpeligste sangen som The Beatles satte sin signatur på. Mal Evans bidro med bakgrunnsstemmer.

Sangen starter med en skarp stemme, men endrer seg etterhvert som også forandrer sangens følelse, mer grumset vokal og flere akkordendringer, kombinert med bakgrunnstøy som gir en noe ‘sinnssyk’ lyd. Helt til slutt bindes den opp med noe som minner om Monty Python, men mumlingen er kanskje et forsøk på å drive gjøn med jazzpianisten Errol Garner som alltid kunne høres gryntende og mumlende på sine innspillinger. Den eneste teksten som synges er gjentagelser av «you know my name, look up the number»:

Trivia 

 Sangen har en saxofon-solo av Brian Jones fra The Rolling Stones.
 Sangen er én av fire sanger av The Beatles som aldri ble utgitt i stereo. De andre tre var I'll Get You, Love Me Do og She Loves You.
 På 1970-tallet hadde New York City-avisen The Village Voice en avstemning om de fem beste Beatles-sangene. «You Know My Name (Look Up the Number)» ble nummer 2.

Eksterne lenker 
 Sangteksten

The Beatles-sanger
Sanger skrevet av Lennon/McCartney
Sanger fra 1970
Britiske sanger
Cruiser Tank Mk VIII Cromwell

Cruiser Tank Mk VIII Cromwell var en britisk stridsvogn fra andre verdenskrig. Cromwell hadde, som stridsvognene Cavalier og Centaur, sitt utgangspunkt i stridsvognen Crusader, og skilte seg lite fra denne utenom motoren. Navnet «Cromwell» var opprinnelig blitt foreslått til både Cavalier og Centaur, men man valgte å reservere «Cromwell» fram til den kraftigere motoren Rolls-Royce Meteor, som var en versjon av flymotoren Rolls-Royce Merlin, var tilgjengelig. Cromwell ble produsert fra januar 1943 og forble i tjeneste i flere år etter den andre verdenskrig.

Varianter

Cromwell I 
Første produksjonsmodell. Med seks punds kanon som hovedbestykning.

Cromwell II 
Som Cromwell I, men med den ene mitraljøsen fjernet og utstyrt med bredere belter.

Cromwell III 
Oppgradert Centaur I med Rolls-Royce Meteor motor istedenfor den originale Liberty-motoren. Seks punds kanon som hovedbestykning som Centaur 
I.

Cromwell IV 
Oppgradert Centaur III med Rolls-Royce Meteor motor istedenfor den originale Liberty-motoren. 75 mm kanon som hovedbestykning som Centaur 
III. En variant med sveiset skrog ble også produsert som Cromwell IVw.

Cromwell Vw 
Som Cromwell IVw.

Cromwell VI 
Cromwell IV med 95 mm haubitser som hovedbestykning for infanteristøtte.

Cromwell VII 
Cromwell IV med ekstra panserplater sveiset på, bredere belter, forsterket hjuloppheng og endret utvekslingsratio for drivhjulene. Toppfarten ble redusert til 52 km/t. Cromwell VIIw var en Cromwell Vw med samme modifikasjoner.

Cromwell VIII 
Cromwell VI med ekstra panserplater sveiset på, bredere belter, forsterket hjuloppheng og endret utvekslingsratio for drivhjulene. Toppfarten ble redusert til 52 km/t.

Andre kjøretøyer basert på Cromwell 

Cromwell OP Cromwell IV, VI eller VIII utstyrt for artilleriobservasjon med blant annet ekstra radioutstyr og med hovedbestykningen fjernet.
Cromwell ARV Bergningsvogn.

Eksterne lenker 
 

Stridsvogner fra andre verdenskrig
Stridsvogner fra Storbritannia
Virulens

Virulens angir hvor stor evne mikrober har til å framkalle sykdom. I dagligtale ofte omtalt som deres «hissighet».

Infeksjonssykdommer
Mikrobiologi
Daimler Ferret

Daimler Ferret var en panserbil, produsert av britiske Daimler Motor Company fra 1952 til 1971 da over 4400 eksemplarer av forskjellige versjoner var produsert. Den var beregnet på oppklaringsbruk, og var i tjeneste i hele Det britiske samveldet samt i Bahrain, Burkina Faso, Gambia, India, Indonesia, Iran, Jordan, Jemen, Kamerun, Kenya, Kuwait, Libanon, Madagaskar, Malawi, Malaysia, Myanmar (Burma), Den sentralafrikanske republikk, Sri Lanka, Sudan, Sør-Afrika og Zambia.

Historie
Ferret ble utvikler av Daimler like etter andre verdenskrig, på oppdrag fra den britiske hæren.  De første prototypene sto klare i 1949, og produksjonen gikk fra 1952 til 1971.

Videre utvikling av Mk 4-varianten resulterte i Fox.  En prototype på et forbedret kjøretøy, kalt Ferret 80, ble også tatt fram av Daimler, men aldri satt i produksjon.  Et antall selskaper har også produsert oppgraderinger av kjøretøyet, blant annet med mer effektiv dieselmotor.

Teknisk
Ferret i de fleste varianter har vognføreren framme i skroget.  På høyre side av skroget er reservehjulet montert, med en nødluke på motsatt side.  Sandstiger er ofte montert foran på skroget.

Bestykningen er vanligvis en mitraljøse av forskjellige slag.  Den kan eleveres fra -10° til +45°.

Motoren i Mk 2/3 er en Rolls-Royce B60 Mk 6 sekssylindret vannkjølt bensinmotor som yter 129 hk ved 3750 omdreininger i minuttet.  Den er montert bak i skroget, og får drivstoff fra en 96 liter drivstofftank.

Varianter

Ferret Mk 1 Til liaisonbruk, uten tårn.
Ferret Mk 1/1 Tyngre panser enn Mk 1.  Vanntett skrog for vading.
Ferret Mk 1/2 Høyere tak og plass til mannskap på tre.  Bestykket med Bren eller GPMG mitraljøse.
Ferret Mk 2 Tårn fra Alvis Saracen pansret personellkjøretøy.  Den første varianten i produksjon.
Ferret Mk 2/1 til 5 Små endringer for hver undervariant, inkludert tykkere panser.
Ferret Mk 2/6 Bestykket med to Vigliant panservernmissiler.  Brukt av den britiske hæren (under navnet FV703) og Abu Dhabi.
Ferret Mk 2/7 Mk 2/6 uten panservernmissiler etter at Vigliant ble tatt ut av tjeneste.
Ferret Mk 4 Forbedret Mk 2 med kraftigere hjuloppheng og utrustning for amfibiske operasjoner.  Kalt FV711 i den britiske hæren.
Ferret Mk 5 Forbedret Mk 4, kalt FV712 i den britiske hæren.  Bestykket med L7 mitraljøse og Swingfire panservernmissiler i nytt tårn.

Eksterne lenker
 WarWheels.net (engelsk)

Panserbiler
Swingfire

Swingfire er et britisk trådstyrt panservernmissil.  

Swingfire ble utviklet av Fairey Engineering Ltd og British Aircraft Corporation. Den erstattet Vickers Vigilant i tjeneste med det britiske forsvaret.   Det var en videreutvikling av både forgjengeren Vigliant og det eksperimentelle Orange William-missilet.

Missilet var i bruk på FV438 Swingfire og Striker pansrede kjøretøyer, men ble også tatt fram for å brukes på andre plattformer:
 Beeswing – på en Land Rover.
 Hawkswing – på Westland Lynx helikopter.
 Golfswing – fra en tralle eller Argocat kjøretøy.

Missilet ble brukt i kamp i Gulfkrigen og krigen i Irak.

Diameter: 0,17 m
Lengde: 1,07 m
Vekt: 27 kg
Rekkevidde: 150m til 4000m
Hastighet: 26 sekunder til 4000 meter
Penetrering: 800 mm panserstål

Panservernmissil
Nordvik (Nordland)

Nordvik er en tidligere kommune i Nordland. Nordvik var opprinnelig del av Herøy formannskapsdistrikt, men ble skilt ut 1. juli 1917. Kommunen hadde da 1 530 innbyggere.

1. januar 1962 ble Nordvik slått sammen med det meste av Dønnes, en del av Herøy (på Dønna) med 19 innbyggere, og en del av Nesna med 80 til den nye Dønna kommune. Nordvik hadde ved sammenslåingen 1293 innbyggere.

Referanser

Tidligere kommuner i Nordland
Dønnas historie
Norske kommuner etablert i 1917
Kommuner opphørt i 1962
Langøytangen fyr

Langøytangen fyr ligger helt sør på Langøya utenfor Langesund i Bamble kommune i Telemark.

Fyret ble opprettet i 1839 og den nåværende fyrvokterboligen er fra 1939. Det ble satt opp en tågeklokke i 1887, tåkehorn i 1913, tyfon i 1953. I 1990 ble fyret automatisert. Der er i dag selvbetjent turisthytte i bygningene.

Eksterne lenker 
 Langøytangen fyr (kulturlosen)
 Langøytangen fyr (Telemark kystled)

Fyr i Vestfold og Telemark
Samferdsel i Bamble
Byggverk i Bamble
Byggverk fullført i 1839
1839 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Nordfold

Nordfold er ei bygd på nordsiden av Nordfolda i Steigen kommune i Nordland. Mellom 1906 og 1964 administrasjonssenter i Nordfold kommune.

Nordfold hadde fra 1964 fergeforbindelse til Røsvik i Sørfold som virket som forbindelse for hele Steigen kommune. Fergeforbindelsen ble nedlagt da Steigentunnelen ble åpnet i 1991.

Nordfold kirke ligger midt i bygda.

Tidligere fergesteder i Nordland
Bosetninger i Steigen
Artikler i sjøfart-prosjektet
VM i alpint 1991

VM i alpint 1991 ble arrangert fra 22. januar til 3. februar på det østerrikske vintersportsstedet Saalbach-Hinterglemm.

Menn

Utfor

Super-G

Storslalåm

Slalåm

Kombinasjon

Kvinner

Utfor

Super-G

Storslalåm

Slalåm

Kombinasjon

Medaljestatistikk
  

 
Internasjonale mesterskap i 1991
Internasjonale mesterskap i Østerrike
1991 i Østerrike
Alpint i 1991
Alpin skiidrett i Østerrike
VM i alpint 1989

VM i alpint 1989 ble arrangert i Vail i Colorado i USA.

Menn

Utfor
Dato: Mandag 6. februar 1989

Super-G
Dato: Onsdag 8. februar 1989

Storslalåm

Dato: Lørdag 11. februar 1989

Slalåm

Dato: Søndag 12. februar 1989

Kombinasjon

Dato: Fredag 3. februar 1989

Kvinner

Utfor

Dato: 5. februar 1989

Super-G

Storslalåm

Slalåm

Kombinasjon

Medaljestatistikk

Eksterne lenker 
  Offisielle resultater på FIS-Ski.com
  1989. Vail photo gallery Bilder

VM i alpint
Internasjonale mesterskap i 1989
Internasjonale mesterskap i USA
Sport i Colorado
1989 i Colorado
Sport i USA i 1989
Alpint i 1989
Alpin skiidrett i USA
Zodiac Marine

Zodiac Marine er et fransk selskap som produserer en rekke produkter innen luftfart, sjøfart, sikkerhetsutstyr og kommunikasjonsutstyr. Selskapet ble grunnlagt i 1896 og var i begynnelsen engasjert innen produksjon av fly og luftskip. I 1930-årene utviklet selskapet den oppblåsbare båten.

I 2007 ble selskapet skilt ut fra Zodiac Aerospace.

Eksterne lenker
 

Franske industriselskaper
Selskaper etablert i 1896
1896 i Frankrike
Siktesøya

Siktesøya er en øy i Breviksfjorden i Porsgrunn kommune i Telemark.

Øyer i Porsgrunn
Fergesteder i Vestfold og Telemark
Bjørkøya

Bjørkøya er ei øy i Breviksfjorden i Porsgrunn kommune i Telemark.

Referanser 

Øyer i Porsgrunn
Fergesteder i Vestfold og Telemark
Oksøya

Oksøya er en øy mellom Eidangerfjorden og Ormerfjorden i Porsgrunn kommune i Telemark.

Øya har fergeanløp sommerstid fra Porsgrunn Kommunale Fjordbusser.

Normisjon har et av sine leirsteder på øya.

Referanser 

Øyer i Porsgrunn
Jesaja

Jesaja (hebraisk:  – Yĕšaʿyā́hû; gresk:  – Ēsaḯas, i bibeloversettelsen fra 1930 Esaias) var ifølge Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) en profet i Israel. Han tilskrives Jesajas bok, som forteller om hovedtrekkene i hans liv og profetgjerning. Han regnes som en av de viktigste profetene i kongetiden. Han ble kalt til sin gjerning på slutten av Ussias regjeringstid (kanskje omkring 748 f.Kr.). Han har skildret sin visjon av kallet i Jesajas bok kapittel 6 og virket meget lenge, til slutten av Hiskias regjeringstid på 700-tallet f.Kr. Jesajas navn er hebraisk og betyr Herren frelser. Faktisk er navnet dannet av den samme rot som navnet Jesus. 

I Jesajaboken er det meget stoff som kristne fra starten av har lært som forutsigelser om Jesus. I Adventstidenen og til jul er det særlig mange tekster under gudstjenesten som enten direkte er hentet fra Jesaja, eller som henspiller på Jesaja.  

Både Jesajas bok og Andre kongebok forteller at Jesajas ble utvalgt av Gud til å fortelle israelitterne om to helt motstridende ting, nemlig om dom og frelse. Innen Jesajas kan profetere, renser en engel hans lepper med glødende kull. Dette var et symbol på at han renset sine lepper for menneskeord, for alt han skulle tale i framtiden skulle være Guds ord.

Fotnoter

Referanser

Eksterne lenker
 Jesajas bok i ulike oversettelser hos Nettbibelen

Bibelske personer
Jeremia

Jeremia (hebraisk:  – Yirmĕyā́hû, også  – Yirmĕyâ; gresk:  – Ieremías; i bibeloversettelsen fra 1930 Jeremias) er en av de fremste profetene i den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente). Han virket i den siste tiden før kongedømmet Judea falt for Babylonia og tilskrives den boken som har fått navn etter ham, Jeremias bok, men boken har vokst i omfang i de miljøene som har tatt vare på den, og finnes i to versjoner. Den lange versjonen står i Tanakh og i bibler fra de fleste kristne trossamfunn, bortsett fra den gresk-ortodokse kirke som gjør bruk av Septuaginta.

Jeremias er den av profetene vi vet mest om. Han var sønn av presten Hilkia i Anatot i Benjamins land. I 626 f.Kr ble Jeremia til sin fortvilelse kalt til profet. Et sted forbanner han den dagen han ble født. Han forteller hvordan han kjempet mot profetkallet, men måtte gi opp, og til sist stod han frem og rådet Judeas konger til å underkaste sig babylonerne. Flere ganger prøvde Jeremias' motstanderne å ta livet av ham (kapitel 11 og 18). Han talte særdeles skarpt mot de som satte sin lit til tempelet i Jerusalem som et bevis på Jahves gunst. Til sist ble han arrestert og unngikk såvidt dødsstraff etter at det ble påpekt at profeten Mika hundre år tidligere hadde sagt det samme som Jeremias, uten at det skjedde noe med ham - en unik bevitnelse av en profetoverlevering i Det gamle testamente. Under Jerusalems beleiring ble Jeremias arrestert som landsforræder, men satt fri etter at babylonerne hadde erobret byen.

Judea var ikke helt avfolket. En lutfattig befolkning strevde videre i det herjede landet under babylonsk administrasjon. Det gamle testamente forteller ingenting om forholdene i Judea for de som ble tilbake. Den babylonske stattholderen Gedalja bosatte seg i Mizpa - antagelig lå Jerusalem i ruiner - men få år senere ble han snikmyrdet av nasjonalister som etterfølgende flyktet til Egypt og tok med seg Jeremias og hans skriver Baruk ben Neria, trass i Jeremias ord fra Herren om å bli værende. Trolig fantes det alt en jødisk bosetning i Egypt, der mange hadde søkt tilflukt. Etter eksilet hører vi ofte om jødiske kolonier i Egypt. 

Jeremia, som også kalles «den gråtende profet», var i henhold til jødisk tradisjon i tillegg til boken med hans navn, også forfatter av Kongebøkene og Klagesangene, hvorav ordet «jeremiade» - en klagesang. Han fikk støtte av sin skriver og disippel, Baruk ben Neria, som trolig også redigerte tekstene.

Jeremias bok forteller om hans domsprofetier, og hvordan han møtte til dels sterk motstand for sin forkynnelse. Den forteller hvordan han uttalte domsord mot de siste kongene i Kongedømmet Israel. En av hans viktigste venner var Baruk, som skrev ned mye av det han sa. 

Blant Dødehavsrullene har man funnet rester av to Jeremia-ruller. Disse viser den hebraiske originalen til Septuagintas versjon av Jeremias bok, som er 15 prosent kortere enn den utgaven som finnes i Det gamle testamente. På makkabéertiden har det altså vært to hebraiske versjoner av Jeremias bok i omløp, men ulik lengde.

Fotnote

Referanser

Se også 
 Jeremiade

Bibelske profeter
VM i alpint 1987

VM i alpint 1987 ble arrangert i Crans-Montana i Sveits. For første gang ble det kåret verdensmestre i Super-G. Det sveitsiske laget viste seg å være totalt dominerende på hjemmebane, og tok hele åtte av ti mulige gullmedaljer.

Menn

Utfor

Super G

Storslalåm

Slalåm

Kombinasjon

Kvinner

Utfor

Super G

Storslalåm

Slalåm

Kombinasjon

Medaljestatistikk
  

VM i alpint
Internasjonale mesterskap i 1987
Internasjonale mesterskap i Sveits
Sport i Sveits i 1987
Wallis
Alpint i 1987
Alpin skiidrett i Sveits
VM i alpint 1985

VM i alpint 1985 ble arrangert i Bormio i Italia. To av kvinnenes øvelser ble arrangert i nabobyen Santa Caterina. FIS hadde besluttet at det ikke lenger skulle deles ut VM-medaljer under Vinter-OL, og at det heretter skulle arrangeres verdensmesterskap annet hvert år.

Menn

Utfor

Storslalåm

Slalåm

Kombinasjon

Kvinner

Utfor

Storslalåm

Slalåm

Kombinasjon

Medaljestatistikk

Referanser

VM i alpint
Alpint
Internasjonale mesterskap i Italia
Sport i Italia i 1985
Alpint i 1985
Alpin skiidrett i Italia
Dagfinn Ripnes

Dagfinn Helge Ripnes (født 12. januar 1939) er politiker som representerer Høyre og som er tidligere ordfører i Kristiansund. Han var varaordfører fra 1995 til 1997, ordfører fra 1997 til 2007 og har sittet til sammen 37 år i Kristiansund bystyre og 28 år i byens formannskap. Han representerte Høyre i Møre og Romsdal fylkesting i 20 år. Han var vararepresentant til Stortinget i perioden 1997-2001

I det sivile var han leder av familiebedriften D. Ripnes fra 1962 til 1991, da han ble heltidspolitiker.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Høyre-ordførere i Møre og Romsdal
Ordførere i Kristiansund
Personer fra Kristiansund kommune
Trym

For mannsnavnet, se Trym (navn)

Trym (norrønt: «Þrymr») er en av jotnene i norrøn mytologi med tilhold i Jotunheim. I det komiske gudediktet Trymskvadet («Þrymskviða») fra Den eldre Edda stjeler Trym guden Tors hammer mjølner, og krever å få gifte seg med gudinnen Frøya for å levere den tilbake. Tor kler seg da ut som gudinnen Frøya for å få den tilbake. Gudenes list lyktes, og da Tor fikk hammeren sin i hånden drepte han Trym.

Fortellingen om Tors brudeferd har vært folkekjær i Norden i alle år. I tida rundt 1400 ble Þrymlur, et dikt i rímur, komponert på Island. Þrymlur skildrer den samme fortellingen som Trymskvadet.

Jotnen Trym er ikke nevnt andre steder i den norrøne litteraturen, verken hos Snorre Sturlason eller hos noen av skaldene, men er nevnt i «þulur», de noe senere navnelister fra mytologien. Eddadiktet Trymskvadet antas å være av de yngre, og har sannsynligvis ikke rot i den eldre mytologien. I andre eddadikt (Grimnesmål) er jotnen Tjatses bolig kalt Trymheim og dette kan ha vært opphav til myten om Trym.

Referanser 

Jotner