alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Djupfjorden (Sortland)

Denne artikkelen er om Djupfjorden i Sortland. For andre steder med samme navn, se Djupfjord.
Djupfjorden er en fjord på vestsiden av Hinnøya i Sortland kommune i Nordland. Den har innløp fra Sortlandsundet mellom Moldvikneset i sør og Børsneset i nord, og strekker seg rundt tre kilometer mot sørøst inn til Djupfjordbotn.

Riksvei 822 krysser Djupfjorden på Djupfjordstraumen bru. Brua ble åpnet i 1983. Før brua og veien fra Sigerfjord ble bygd, gikk det ferge mellom Djupfjorden og Sortland.

Innerst i Djupfjorden ligger kraftverket Djupfjord I, som får vann i rør og tunnel fra vann lenger oppe. I dag går en skogsbilvei fra riksveien til kraftstasjonen i fjordbotnen. På nordøstsida av fjorden ligger Strielva kraftverk.

Ved Djupfjorden finnes et område med furu-skog. Ellers i kommunen finnes naturlig furuskog bare i Forfjorddalen og Roksøydalen, lenger nord på Hinnøya.

Referanser 

Fjorder i Sortland
Tidligere fergesteder i Nordland
Artikler i sjøfart-prosjektet
Gulbeingråmåke

Gulbeinmåke (Larus michahellis) er en fugl. Arten har tidligere vært klassifisert som en underart av gråmåke.

Se også
Omissus

Kilder 
 Yellow-legged Gull i Avibase

Eksterne lenker 
 

Måker
Niland

Niland (Alopochen aegyptiacus) er en monotypisk art i slekten Alopochen, som dessuten inkluderer to relativt nylig utdødde arter. Slekten inngår i tribuset gravender og gravgjess (Tadornini), som består av ender (Anatinae) og inngår i andefamilien (Anatidae). Arten er egentlig endemisk for Afrika sør for Sahara, men den har også blitt introdusert til flere land i Europa, spesielt Storbritannia, Frankrike, Belgia, Nederland og Tyskland. Derfra har arten spredt seg videre til mange andre land, blant annet Norge.

Biologi 
Niland er en stor gåselignende fugl som typisk måler , veier omkring , og har en vingespenn på cirka . Arten har et gåselignende nebb og  ei fjærdrakt som er hovedsakelig trefarget hvit, gråbeige og sort. Rundt øyene har den store karakteristiske sorte felt og en sort strek som renner fram til nebbroten og kanter den inn.

I hekkeperioden er niland dominerende og aggressiv mot andre arter. En frykter derfor at den kan fortrenge andre fugler som sothøne og ender. I Norsk svarteliste 2012 var niland vurdert til høy risko, men i Fremmedartslista 2018 er den nedgradert til potensielt høy risiko på grunn av lite invasjonspotensial, men høy økologisk effekt.

Inndeling 
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Carboneras (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Eventuelle benevnelser i parentes er kun midlertidige beskrivelser, i påvente av et offisielt navn på arten.

 Anseriformes, andefugler
 Anatidae, andefamilien
 Dendrocygninae, plystreender
 Oxyurinae, skarvender
 Anserinae, svaner og gjess
 Anatinae, ender
 Mergini, fiskender
 Tadornini, gravender og gravgjess (16 arter)
Neochen, amazongås (monotypisk)
Chloephaga, (typiske gravgjess) (5 arter)
 Radjah, beltegravand (monotypisk)
Alopochen (3 arter)
 A. aegyptiaca, niland (monotypisk)
 A. mauritiana, (mauritiusand, mauritiusgås), (monotypisk, utdødd)
 A. kervazoi, (réunionand, réuniongås), (monotypisk, utdødd)
Tadorna, (typiske gravender) (6 arter)
 Cairinini, skogender (11 arter)
 Hymenolaimini (monotypisk)
 Merganettini (monotypisk)
 Aythyini, dykkender
 Anatini, grasender

Referanser

Eksterne lenker 
 

Andefugler
Arter som tidligere har stått på Norsk svarteliste
Blockland

Blockland er et flerspiller-videospill som er lagd med Torque Game Engine hvor man kan bygge hva som helst med LEGO-brikker på en online server. Spillere lager enorme LEGObygninger, kjøretøy eller lignende.Konstruksjonene kan lagres og åpnes igjen senere. Spillet ble vist på The Screen Savers 11. februar 2005, noe som ga mange flere spillere på kort tid.

26. februar 2005 ble det offentliggjort at Blockland vil bli solgt på GarageGames. Dette vil si at nye versjoner ikke vil være gratis, men de vil blant annet inneholde flere brikker. Demoen som er gitt ut vil det uansett fremdeles gå an å spille.

Spillmodifisering 

Kildekoden til selve spillet er lett tilgjengelig, og kan bli forandret med bare tekstkoder. Dette har fått mange av spillerne til å modifisere spillet på forskjellige måter og gjøre dem nedlastbare. Disse modifikasjonene varierer fra små skript som kan brukes til å lage enkle bygninger, til komplette modifikasjoner av hele spillet med nye brikker, ansikter, baner og lignende.

Flere store modifikasjoner til spillet er lagd og lagt ut, disse modifikasjonene inneholder blant annet sikkerhetsmodifikasjoner, brikker, baner, våpen og kjøretøy.

Eksempler på noen av modifikasjonene som er tilgjengelige:

 All-in-One Reloaded (AiO-R)
 Block Land Mods (BLM)
 Return to Blockland (RTB)

Eksterne lenker 
 
  Blocklands offisielle forum

Videospill fra 2007
Videospill utviklet i USA
Fylkesvei 355

Fylkesvei 355 (Fv355) går mellom Krossli i Tokke og Tjønnefoss i Nissedal og er hovedfartsåren gjennom hele Fyresdal kommune. Veien er primært innenfor disse tre kommunene, men kommer også såvidt innom Skreosen i Kviteseid.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Nissedal
Veier i Fyresdal
Veier i Kviteseid
Veier i Tokke
Fylkesvei 358

Fylkesvei 358 (Fv358) går mellom Treungen i Nissedal og Bostrak i Drangedal. Veiens var ferdig i 1964, første bussrute over Gautefall kom i 1965. 

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Eksterne lenker 
 Kartverkets norgeskart
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Nissedal
Veier i Drangedal
Dina (artist)

Caroline Dina Lillan Kongerud, kjent som bare Dina (født 1. august 1985), er en norsk sanger fra Bekkelaget i Oslo. Hun har blitt kjent som popartist, men har studert klassisk sang med operasanger Kristin Theisen og ved Barratt Due musikkinstitutt.

Dina ble oppdaget av Tribe Records og debuterte med singelen «Bli hos meg», som kom ut 7. april 2003 og var den første trance-singelen med norsk tekst. «Bli hos meg» er en norsk versjon av boybandet JTL's hit «Just Say Goodbye» fra 2001/2002. Hun fulgte opp med blant annet «For evig min» og «Besatt», og i 2005 kom «Hvis» og «En sommernatts drøm». Debutalbumet hennes, , kom ut 3. november 2003.

Dina var vinteren 2006 en av deltakerne i dansekonkurransen Skal vi danse? på TV 2. Den siste utgivelsen hennes var en singel med en svensk og engelsk versjon av «Bli hos meg», kalt henholdsvis «Bli hos mig» og «Say Goodbye».

Siden 2013 har hun arbeidet som rådgiver for Bolig- og bygningsavdelingen av Kommunal- og moderniseringsdepartementet, og slapp i 2016 en ny versjon av «Bli Hos Meg».

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske sangere
Skal vi danse-deltakere
Alumni fra Barratt Due musikkinstitutt
Personer fra Oslo
Phil Neal

Philip George Neal (født 20. februar 1951) er en tidligere engelsk fotballspiller. Neal huskes best som mangeårig høyreback på Liverpools storlag på siste halvdel av 1970-tallet og første halvdel av 1980-tallet, hvor han var med på å vinne åtte ligamesterskap og fire triumfer i Europacupen for serievinnere. Han spilte også 50 landskamper for , og deltok i VM i 1982.

Spillerkarriere 
Neal startet sin karriere i de lavere divisjonene av engelsk fotball, for Northampton Town. Høsten 1974 ble han kjøpt av Liverpool for 65 000 pund, i det som var Bob Paisleys første kjøp som Liverpool-manager. Neal gikk rett inn på laget, og mellom 1975 og 1983 gikk han bare glipp av én ligakamp. Neal viste seg også å være en svært effektiv straffeskytter. Han scoret til sammen 60 mål i sin Liverpool-karriere, og nesten halvparten av disse kom fra straffemerket.

Neal er engelsk fotballs tredje mestvinnende spiller gjennom tidene, (bare slått av Ryan Giggs og Paul Scholes), med 8 ligamesterskap, 4 seire i serievinnercupen, 1 seier i UEFA-cupen, 4 seire i Liga-cupen, 1 seier i Super-cupen og 5 seire i Charity Shield. (Alan Hansen har også 23 medaljer for Liverpool, men har færre seire i den gjeveste europeiske turneringen). Neal har også en ganske imponerende rekord, det kommer til å være svært vanskelig å slå. Han spilte nemlig 417 kamper på rad uten å miste en eneste kamp, fra 23. oktober 1976 til 24. september 1983.

Trenerkarriere 
Han forlot Liverpool i 1985, da han ble ansatt som spillende manager i Bolton.

Som manager hadde Neal moderat suksess. Han klarte å gjøre Bolton til et stabilt topplag i daværende 3. divisjon, men klarte ikke å lede klubben til opprykk i løpet av de seks årene han var sjef i klubben. Han hadde også korte perioder som manager i Coventry og Manchester City, og har vært assistenttrener på det engelske landslaget.

Karriere som spiller 

* Kun ligakamper.

Meritter 
 Engelsk ligamester: 1975/76, 1976/77, 1978/79, 1979/80, 1981/82, 1982/83, 1983/84, 1985/86. (8).
 Ligacupen: 1980/81, 1981/82, 1982/83, 1983/84. (4).
 Europacupen for serievinnere: 1976/77, 1977/78, 1980/81, 1983/84. (4).
 Tapende finalist: 1984/85.
 UEFA-cupen: 1975/76. (1).
 UEFA Super Cup: 1977/78. (1).
 Charity Shield:1976/77, 1977/78 (delt), 1979/80, 1980/81, 1982/83. (5).
 50 landskamper, 5 mål.

Se også 
 Statistikk om Liverpool FC
 Norge–England 2–1

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil på LFChistory.net
  Alle hans transfer i Bolton

Engelske fotballspillere
Engelske fotballtrenere
Spillere i Fotball-EM 1980
Spillere i Fotball-VM 1982
Fotballspillere for Northampton Town FC
Fotballspillere for Liverpool FC
Fotballspillere for Bolton Wanderers FC
Fotballtrenere for Bolton Wanderers FC
Fotballtrenere for Coventry City FC
Fotballtrenere for Cardiff City FC
Fotballtrenere for Manchester City FC
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Personer fra distriktet Wellingborough
Fødsler i 1951
Clas Ohlson (selskap)

Clas Ohlson AB er et svensk handelsforetak. Virksomheten begynte som postordrefirma i 1918, men er i dag en varehuskjede som har vært notert på Stockholmsbørsen siden 1999. Selskapet er også notert på den nordiske børsen The Nordic Exchange. I vareutvalget er det om lag 15 000 artikler, deriblant verktøy, elektronikk og hjelpemidler for hus, hjem og teknisk hobby. Salg skjer via postordre i hele Norden, på Internett og i butikker i Sverige, Norge, Finland, Tyskland og Storbritannia. Foretaket har ingen egenproduksjon og kjøper inn alle produkter som det selger. Det har omtrent 600 leverandører i 30 land. Mange av leverandørene holder til i lavkostland i Asia. Selskapet har cirka 230 butikker totalt i markedene det opererer i.

Bakgrunn, virksomhet og utbredelse 
Virksomheten ble grunnlagt som postordrefirma i 1918 i Insjön i Dalarna i Sverige av Clas Ohlson (1896–1979). Opprinnelig bestod vareutvalget av enkle «gjør-det-selv»-håndbøker. 

Vareutvalget ble snart utvidet med tekniske produkter, som for eksempel løvsagsverktøy, kunstnermateriell, båt- og møbeltegninger, kameraer med tilhørende fotomateriell for egen fremkalling og kopiering,  grammofonplater og byggesett for krystallmottaker og radioapparater.

Mellomkrigstiden skapte en kraftig vekst i foretaket og førte til en spredning av interessen for teknikk i Sverige. I seksti år, frem til sin død, var Ohlson daglig engasjert i sin idé, sitt foretak og livsverk. Sønnen Tore Ohlson overtok som direktør i 1979 og hadde stillingen frem til 1983. Siden har folk utenfor familiekretsen tatt over: Håkan Thylen (1983–1996), Gert Karnberger (1996–2007), Klas Balkow (2007-2017) og Lotta Lyrå (fra 2017).

Frem til 1980-tallet var postordre foretakets primære virksomhet. Postordresalget ble komplettert med butikkutsalg i Insjön, kjedens aller største butikk.

Insjöbutikken er det største turistmålet i Dalarna og blir hvert år besøkt av omtrent 600 000 personer. Til Insjön kommer også de som skal arbeide i en ny butikk for opplæring i to uker. De blir lært opp i produktene, trener i butikken og lærer forretningsplanen.

Clas Ohlson i Norge 
I Norge har Clas Ohlson eksistert siden 1991 og er nå etablert i en rekke store og små steder på tvers av Norge. Per 1. februar 2018 har kjeden 87 butikker i Norge, med stadig tilvekst.

Eksterne lenker 
 
 Clas Ohlsons nettbutikk i Norge
 Clas Ohlsons nettbutikk i Sverige

Selskaper notert på Stockholmsbørsen
Svenske selskaper
Selskaper etablert i 1918
Detaljistselskaper
MF «Skånevik»

MF «Skånevik» er en bilferge bygget i 1967 som er fredet av Riksantikvaren. I sommermånedene går «Skånevik» i turistrute i Sogn, mellom Kaupanger og Gudvangen.

Fra leveringen i 1967 og frem til 2001 gikk fergen gikk i rutefart for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap i Hardanger og Sunnhordland. «Skånevik» ble så overtatt av Ferjelaget Skånevik i 2005 og ble fredet 2. august 2006. Riksantikvaren da en ønsket å bevare en bilferge av stål fra tiden etter andre verdenskrig. Fredningen omfatter hele fartøyet med fast inventar og utstyr. Førtøyet er ikke mye endret siden den ble bygget, endringene er vesentlig knyttet til navigasjon, kommunikasjon og redning.

Selv om «Skånevik» er fredet har fergen en aktiv pensjonisttilværelse. I tillegg til charteroppdrag har Skånevik gått i ordinær rutetrafikk på strekningen Klokkarvik-Lerøy-Bjelkarøy-Hjellestad og fra 2010 til 2012 i turistrute på Fjærlandsfjorden mellom Balestrand og Fjærland.

Skånevik har to søsterskip, M/F «Sveio» og M/F «Odda», som er bygget i samme periode.

Fergesamband 
Oversikten er ikke fullstendig
1967 (Sommer); 1974; 2000 (Sommer) Kinsarvik - Utne - Kvanndal 
1971 - 1974, og sommeren 1975 Halhjem - Våge - Bruntveit 
1999 - 2000 : Skånevik - Matre - Utåker
2002 - 2004 : Fjellbergruta
2004 (sommer) : Hansnes - Stakkvik - Karlsøy (for TFDS)
2010 - 2012 : Hella - Balestrand - Fjærland (turistrute på Fjærlandsfjorden)
2015 - : Kaupanger – Gudvangen turistrute med lokarutestopp i Dyrdal, Bakka, Styvi og Frønningen

Kilder

Eksterne lenker 
 
 
  Respatexinteriør

Fredete fartøy
Norske ferger
Bilferger
Kulturminner i Bergen
Sjøfart i Vestland
HSD-skip
Verneverdige fartøy
Skip bygget i Norge
Skip fra 1967
Artikler i sjøfart-prosjektet
Ramsund

Ramsund er et tettsted i Tjeldsund kommune i Troms og Finnmark. Tettstedet ligger på østsiden av Ramsundet omtrent 45 minutters kjøretur fra Harstad. I 2020 regnet ikke lenger Statistisk sentralbyrå Ramsund som et tettsted, men i 2021 oppfylte stedet igjen kriteriene.

Sentrum av Ramsund består av et lite senter med nærmatbutikk, kafeteria, pub, kino og bibliotek. Like ved ligger også Ramsund orlogsstasjon, som er øvings- og utdanningsanlegget for Marinejegerkommandoen.

Se også
Ramsund kapell
Ramsund skole
Ramsundbrua

Referanser 

Tettsteder i Troms og Finnmark
Bosetninger i Tjeldsund
Monte Rosa

Denne artikkelen omhandler fjellmassivet Monte Rosa. For skipet med samme navn, se MS «Monte Rosa»
Monte Rosa er et fjellmassiv på grensen mellom Sveits (kantonen Valais) og Italia (regionene Piemonte og Valle d'Aosta). Den høyeste toppen heter Dufourspitze (it. La Punta Dufour, fr. Pointe Dufour'') og er 4634 moh. Det er den høyeste fjeltoppen i Sveits. Første bestigning fant sted 1. august 1855. Klatrerne var bl. a. Charles Hudson, J. Smyth, C. Smyth.

Topper over 4 000 m. 
Toppene over 4 000 m i massivet er

Eksterne lenker 
 

Fjell i Wallis
Fjell i Aostadalen
Fjell i Piemonte
Fjell over 4000 meter
Plough Lane

Plough Lane var Wimbledon FC hjemmebane fra september 1912 og frem til 1991. Plough Lane ble åpnet i 1912, og siste seriekamp spilt på Plough Lane var i mai 1991. Siste kamp på Plough Lane endte med et 0-3 tap for naborival Crystal Palace FC, der hele 10 002 tilskuere hadde møtt opp for å se kampen. Tilskuerrekorden var 18 000 og ble satt i 1935. Plough Lane ble revet i 2001 av sikkerthetsmessige grunner.

Tidligere fotballstadioner
Fotballstadioner i England
Idrettsanlegg i London
Merton
Kurów

Kurów er en by i det sørlige Polen i Lublin-voivodskapet. Byen ligger ved elva Kurówka.

Berømte personer fra Kurów
 Wojciech Jaruzelski (polsk president)

Byer i Lublin voivodskap
Scrabster

Scrabster er et sted 2,5 km vest for Thurso nord i Skottland. Daglig fergeforbindelse med Stromness på Orknøyene (90 minutters overfart).

Eksterne lenker 
 
 Scrabster Harbours hjemmeside (engelsk)
 North Link Ferries side om Scrabsterterminalen (engelsk)
 Reconstruction of Scrabster Bishop's Palace (engelsk)

Landsbyer i Highland
Sven Mollekleiv

Sven Mollekleiv (født 2. mars 1955 i Bergen) er tidligere president i Norges Røde Kors og nåværende «senior vice president» for samfunnskontakt og sosialt ansvar i DNV GL. Vervet som president i Norges Røde Kors var et frivillig verv.

Utdanning og karriere 
Sven Mollekleiv ble født i Bergen, men vokste opp på Valle i Oslo.  Han har hovedfag fra Idrettshøgskolen, var leder i Norsk Studentunion 1978–1979, var informasjonssjef i Norges Idrettsforbund fra 1984 til 1986, markedssjef i Norges Fotballforbund fra 1988 til 1991.

I 1991 ble Mollekleiv generalsekretær i Norges Røde Kors, en jobb han hadde i ti år. I løpet av de ti årene sørget Mollekleiv for å styrke og utvide Røde Kors i Norge som organisasjon. Hans arbeid førte til en styrking av frivilligheten i Norge.

I 2001 ble han direktør for samfunnskontakt i DNV GL, der han har tittelen «senior vice president», samtidig som han fortsatte sitt humanitære engasjement som frivillig president i Norges Røde Kors. Han var også styreleder i Vålerenga Fotball i perioden 2002–2006.

Mollekleiv ble valgt til president i Norges Røde Kors 3. oktober 2008, da han tok over etter Thorvald Stoltenberg. Han hadde dette vervet til 6. oktober 2017, da han ble erstattet av Robert Mood.

Utmerkelser 
Mollekleiv ble i 2015 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans samfunnsgavnlige innsats.»

Referanser 

Norske foreningspersoner
Norske idrettsledere
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Fødsler i 1955
Personer tilknyttet Norges Røde Kors
Kobe Bryant

Kobe Bean Bryant (født 23. august 1978 i Philadelphia i Pennsylvania, død 26. januar 2020 i Calabasas i California) var en amerikansk basketballspiller. Bryant tilbragte ti år av oppveksten sin i Italia, hvor hans far, Joe «Jellybean» Bryant, spilte profesjonell basketball. Bryant ga seg selv kallenavnet «Black Mamba», og inngikk et samarbeid med Nike for å starte et ungdomslag kalt «Mamba League», med mål om å gi hundrevis av barn gratis tilgang til sporten.

Bryant opprettet Mamba Sports Academy for å gi bredere friidretts- og livsstilsopplæring til konkurrenter på alle nivåer i en rekke idretter.

Bryant var på vei til en Mamba Sports Academy-kamp 26. januar 2020 da han, datteren hans Gianna og syv andre mennesker omkom i en helikopterulykke.

NBA-karriere 
Bryant ble trukket opp av NBA-klubben Charlotte Hornets, men ble byttet til Los Angeles Lakers mot Vlade Divac samme år, der han spilte resten av sin karriere. Der opplevde han mye dramatikk, blant annet en feide med lagets andre stjernespiller, Shaquille O'Neal, og voldtektsanklager. 22. januar 2006 skårte han 81 poeng i en kamp mot Toronto Raptors, nest mest gjennom tidene, etter Wilt Chamberlains 100 poeng i en kamp i 1963. Lakers vant til slutt kampen 104-122. Bryant ble etter den ordinære sesongen 2007/08 kåret til MVP foran Chris Paul og Kevin Garnett. Kobe Bryant la opp som basketballspiller i år 2016 og regnes som en av de beste basketballspillerne gjennom tidene.

Utmerkelser

Statistikker fra Bryants NBA-karriere

Tegnforklaring

Sesongen

Sluttspill

Olympiske medaljer 
 OL-gull med USA i Beijing 2008
 OL-gull med USA i London 2012

Død i helikopterulykke
Bryant omkom i en helikopterulykke 26. januar 2020. Sammen med Bryants 13 år gamle datter, Gianna, og syv andre lettet de fra John Wayne lufthavn i Orange County i California, i et Sikorsky S-76 helikopter eid av Bryant. Helikopteret krasjet i nærheten av Las Virgenes Road og Willow Glen Street i Calabasas i California. De første rapportene indikerte at helikopteret krasjet i fjellet over Calabasas i tung tåke. Hendelsen er under etterforskning. Vitner rapporterte å høre et helikopter som slet på grunn av tåke og synlighet før det krasjet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 

Basketballspillere fra USA
Olympiske mestere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for USA under Sommer-OL 2008
Basketballspillere under Sommer-OL 2008
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for USA under Sommer-OL 2012
Basketballspillere under Sommer-OL 2012
Basketballspillere for Los Angeles Lakers
Personer fra Philadelphia
Omkomne i helikopterulykker
Olympiske medaljevinnere i basketball
Kvik Halden Fotballklubb

Kvik Halden Fotballklubb (stiftet 19. juni 1906 som Fotballklubben Kvik Fredrikshald) er en norsk fotballklubb fra Halden. Klubben ligger i 2. divisjon og spiller sine hjemmekamper på Halden Stadion. Drakten har røde og hvite vertikale striper, mens buksene er blå. På vinterstid har Kvik Halden de fleste treninger på det nyanlagte kunstgressanlegget på Strupe.

Tabellen

Historikk
På slutten av 1800-tallet fantes det flere fotballklubber i Halden, eller Fredrikshald som byen den gang het. I 1904—05 dannet alle klubbene i byen Halden Idrætsforening. Når den foreningens hovedfokus ble rettet mot friidrett, etablerte de fotballinteresserte medlemmene Fotballklubben Kvik Fredrikshald 19. juni 1906 på Os i Halden, og Edvard Sem jr. ble valgt til formann.

Klubbens glansdager var i 1910- og 1920-årene, da Kvik var et av Norges beste lag, og hadde flere landslagsspillere i sine rekker. Kvik ble Norgesmestre i 1918, etter ha slått Brann 4–0 på Marienlyst i Drammen. I tillegg spilte klubben cupfinaler i 1915 og 1922, begge endte med tap mot Odd. I samme periode nådde klubben semifinalen i 1913, 1916, 1917, og 1927.

Etter etableringen av nasjonalt seriespill (Hovedserien) i 1948, har Kvik aldri spilt høyere enn nest øverste nivå. Dette gjør Halden til den nest største byen i Norge (bak Arendal) som aldri har hatt en klubb i toppdivisjonen i fotball for menn. Det nærmeste klubben har vært en plass i toppdivisjonen var i 1951, da den spilte kvalifisering om opprykk, men tapte. Siden har Kvik for det meste spilt på tredje og fjerde nivå, men hadde en liten renessanse på 1980-tallet med seks strake sesonger i den nest øverste divisjonen i årene 1980—85, samt en snarvisitt i 1988.

I 1997 slo Fotballklubben Kvik Halden seg sammen med Halden Fotballklubb og dannet dagens fotballklubb, Kvik Halden Fotballklubb. Hjemmedrakten er tatt fra FK Kvik Haldens originale drakt og bortedrakten er tatt fra Halden Fotballklubbs originale drakt.

I 2005-sesongen rykket Kvik ned fra 2. divisjon, og spilte deretter fem år i 3. divisjon. Klubbens tredje opprykkskvalifisering på fire år endte i et skuffende tap 24. oktober 2009 — da haldenserne røk ut på bortemål mot Vestfold-laget Ørn Horten. I 2010-sesongen ble det imidlertid opprykk. Kvik Halden vant igjen sin 3. divisjonsavdeling, og i opprykkskvalifiseringen slo laget ut Eik-Tønsberg og rykket opp til 2. divisjon. Returen til 2.divisjon endte med 5.-plass i både 2011, 2012 og 2013, en 10.-plass i 2014 og en 3.-plass i 2015. I 2015 spilte Kvik fjerde runde i NM for første gang siden 1937. Etter en omlegging av seriesystemet, rykket klubben i 2016-sesongen igjen ned på fjerde nivå (tredje divisjon). Etter 2018-sesongen rykket Kvik opp til 2. divisjon, etter en 1-2 seier i siste kamp borte mot Vestfossen.

Spillerstall 
Per 1. juli 2021 har Kviks A-lag i herrefotball følgende spillere:

Referanser

Eksterne lenker 
 
 «Fortet Supporters»

Fotballag i Halden
Fotballag etablert i 1906
Kongepokalvinnere i fotball