alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hermatobatidae

Hermatobates

Hermatobatidae er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner.  Nebbmunner har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen.  Disse tegene lever ved korallrev, der de er aktive på de tørrlagte delene ved fjære sjø. Man kjenner åtte arter i denne gruppen, alle blir plassert i slekten Hermatobates.

Utseende 
Små (2,5–4 mm) teger, avlangt ovale, vingeløse og med nokså korte bein. På farge er de mørkbrune til svarte, kledt med korte, fløyelsaktige hår. Hodet er bredere enn langt med store fasettøyne. Pronotum er ganske kort, de to resterende ryggplatene på thorax (mesonotum og metanotum) er delvis sammenvokst og store. Hos hannene dekker de hele bakkroppen, hos hunnene har mesonotum påfallende sidelapper. Beina er temmelig korte og tykke, særlig hannenes frambein. Føttene består av tre ledd. Ytterst har de kraftige klør som hjelper tegene holde seg fast når sjøen er urolig. Bakkroppen er påfallende kort, de ulike leddene er sammenvokste i større eller mindre grad.

Levevis 
Hermatobatidae er knyttet til tropiske korallrev som ligger så grunt at deler av dem ligger tørt ved fjære sjø. De ser bare ut til å finnes i et smalt belte på ca. 20 centimeter ved fjæremålet.  Når det er flo, gjemmer de seg i luftbobler inne mellom korallene, ved fjære sjø kommer de fram og leter etter mat. De hører dermed til en liten gruppe av insekter som er marine, sammen med blant andre noen medlemmer fra de beslektede familiene vannløpere og Veliidae, tegen Aepophilus bonnairei og larvene til en del arter av fjærmygg (Chironomidae). Hermatobatidene er trolig for det meste rovdyr, men de kan også spise alger.

Utbredelse 
Familien er kjent fra de tropiske områdene av Atlanterhavet, Det indiske hav og Stillehavet, men hver enkelt art er ofte bare kjent fra én lokalitet.

Systematisk inndeling 
Familien Hermatobatidae er systematisk plassert i gruppen Gerromorpha, sammen med: Mesoveliidae, Hebridae, Paraphrynoveliidae, Macroveliidae, Vannskridere, vannløpere og Veliidae.

 Nebbmunner (Hemiptera)
 delgruppe teger (Heteroptera) 
 gruppe Gerromorpha – lever i vann eller på vannoverflaten.
 familien Hermatobatidae
 slekten Hermatobates Carpenter, 1892 – 8 arter:
 Hermatobates armatus Andersen & Weir, 2000
 Hermatobates bredini Herring, 1965
 Hermatobates haddoni Carpenter, 1892 – Australia
 Hermatobates hawaiiensis Carpenter, 1892
 Hermatobates kula Polhemus & Polhemus, 2006
 Hermatobates marchei Coutiére & Martin, 1901
 Hermatobates walkeri China, 1957
 Hermatobates weddi China, 1957 – Australia

Kilder 
 Foster, W. (1989) Zonation, behaviour and morphology of the intertidal coral-treader Hermatobates (Hemiptera: Hermatobatidae). Zoological journal of the Linnean Society 96: 87-105. 
 Australian Faunal Directory – Hermatobatidae (2002)

Eksterne lenker 
 
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

Teger
Blokk (geologi)

En blokk er, i geologisk betyding,  sedimentære partikler med kornstørrelse over 256 mm i diameter. 

Blokktransport assosieres med svært energirike miljø. I dag ser man blokktransport i forbindelse med isbreer, massestrømmer, skred, fluvial transport og på spesielle strender.

Innen kvartærgeologi snakker man om blokkmark, en jordart som finnes i enkelte høytliggende fjellområder, eksempelvis på Hallingskarvet på Hardangervidda.

Geologi

de:Geröll
Stukkatur

Stukkatur er dekorasjoner eller kunstverk utført i lett gips av pulverisert marmor og lim, noen ganger forsterket med hår eller metalltråd.

Stukkatur benyttes til skulpturer og arkitektoniske utsmykninger. Teknikken var populær på 1500-, 1600- og 1700-tallet og var særskilt egnet for barokkens og rokokkoens dekorative utsmykninger. Dyktige stukkatører kunne skape et materiale som så ut som marmor med hjelp av store mengder lim og farge i blandingen, såkalt stucco lustro.

Norge
I Norge ble stukkarbeider vanlige i herskapelig bebyggelse fra 1600-årene, særlig i dekorerte himlinger og på brannmurer. Storhetstiden for stukkatur i Norge var siste halvdel av 1800-årene, særlig i murbyen Kristiania, der leiegårdene fikk stukkdekor både på fasadene og i interiørene. I 1890-årene kulminerte bruken av stukkatur. I hovedstaden var ca. 20 stukkatører aktive, hvorav nesten halvparten var innvandrere fra Italia.

Moderne stukkatur
I senere tid er det også utbredt med stukkatur produsert i kunstmaterialer som polyurethane (PU). Disse støpes i form på fabrikk og etterbehandles med folie og grunning. Dette er lette og tøyelige materialer som er enkle å montere.

Litteratur
Ahlstrand, Jan Torsten.; Arkitekturtermer. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0

Kunstteknikker
Bygningsdetaljer
Kunsthåndverk
Hovet skole (Porsgrunn)

Hovet skole er en grunnskole som ligger sør i Porsgrunn kommune. Området skolen ligger i har stort sett eneboliger med skog og koller i nærmiljøet. Fra skolen er det kort vei til Eidangerfjorden som i sommerhalvåret brukes flittig til bading. Skolen har en spesialavdeling og en spesialbarnehage. Skolen ble bygget som en 1–3 skole i 1981. Siden har den gjennomgått to påbygninger, den siste var ferdig høsten 2001. Skolen er nå en  1–7 skole med en klasse på hvert trinn. De syv klassene har til sammen 125 elever. SFO'en har 54 barn. Skolen har rundt 40 ansatte. Skolen ble nedlagt i 2012, noe som ble vedtatt i bystyret i 2009. Skolebygningen huser i dag International School Telemark.

Referanser

Eksterne lenker
 Hovet skole på Porsgrunn kommunes nettsider

Skoler i Porsgrunn
Barneskoler i Vestfold og Telemark‎
Front Mission: Gun Hazard

er et scrolling shooter-spill utviklet av Omiya Soft og utgitt av Square.

Det ble kun gitt ut i Japan i 1996 til Super Famicom. Spillets utviklingsmannskap bestod av mange kjente personer, inkludert Final Fantasy-seriens mest fremstående personer: Hironobu Sakaguchi, Yoshitaka Amano og Nobuo Uematsu.

Handling 
Historien utspiller seg i år 2064 over hele verden, i et alternativt Front Mission-univers. På begynnelsen av det 21. århundre slåss nasjoner over hele verden rundt kontrollen av naturressurser. Verdens nasjoner kommer til slutt sammen, i forsøk på å finne en varig løsning på den voksende konflikten. De realiserer etter hvert potensiale i rom-basert energi. Men det dukker opp problemer, og verden går tilbake til konflikter. Spilleren får rolle som en soldat utstasjonert i Bergen, Norge som heter Albert Grabner, hvis foreldre bor i Eningen, Tyskland. I januar 2064 arrangerer Ark Hellbrand fra Bergen et statskupp i et forsøk på å styrte regjeringen ledet av president Moss Orwen. Når disse styrkene begynner å ta over landet, ber president Orwen om assistanse fra NORAD og en fraksjon fra Bergen hær som var lojal mot presidenten.

Albert Grabner får deretter ordre om å fungere som presidentens personlige livvakt, og forsøker å hjelpe ham med å komme seg ut av landet. Imidlertid blir de to til slutt fanget av Hellbrand. Albert må stikke av fra fengsel ved hjelp av Brenda Lockheart, en leiesoldat ansatt av Kernelight Association. De stikker av fra Bergen, og kommer frem til New York City. De besøker hovedkvarteret til Kernelight Association. I håp om å komme tilbake til Bergen og redde president Orwen, godtar Albert å begynne for Kernelight Association og finne allierte som kan hjelpe ham med å styrte Ark.

Referanser

Eksterne lenker 
 

NES-spill
Videospill fra 1996
Videospill utviklet i Japan
Partidul Democrat-Liberal

Partidul Democrat-Liberal («Det demokratisk-liberale partiet», PD-L) var et rumensk sentrum-høyre-parti. PD-L blei til i januar 2008 gjennom en sammenslåing av de tidligere partiene PD og PLD. Partiet er medlem i Det europeiske folkepartiet og dets representanter i Europaparlamentet sitter i Det europeiske folkepartiet - Europeiske demokrater. 

Ved parlamentsvalget i 2008 fikk partiet flest mandater i både deputertkammeret og senatet. Partiet danna deretter regjering sammen med Partidul Social Democrat (PSD). I 2014 slo partiet seg sammen med  Partidul Național Liberal (PNL).

Referanser

Eksterne lenker 

 

Politiske partier i Romania
Politiske partier etablert i 2008
2008 i Romania
Opphør i 2014

ru:Демократическая либеральная партия
Brave Fencer Musashi

er et action-rollespill utviklet og utgitt av Square (nå Square Enix) i 1998 til PlayStation. Final Fantasy-skaperen Hironobu Sakaguchi var produksjonsleder, Tetsuya Nomura illustrerte figurene og Tsuyoshi Sekito lagde musikken. En oppfølger, Musashi: Samurai Legend, ble publisert i 2005. Brave Fencer Musashi ble gjen-utgitt i Japan til PlayStation Network den 9. juli 2008.

Spilleren får kontroll over en karakter kalt Musashi, som må slåss mot en rekke fiender ved hjelp av to forskjellige sverd kalt Fusion og Lumina. Han søker etter fem ruller som kan øke sverdets styrke, og gi ham nye evner. Det er også flere forskjellige mini-spill og oppgaver spredt overalt i spillet som må fullføres for å komme seg videre i handlingen.

Eksterne lenker
 

PlayStation-spill
Videospill utviklet av Square Co.
Videospill fra 1998
Videospill utviklet i Japan
Caledoniakanalen

Caledoniakanalen er en kanal i Skottland mellom Inverness i øst og Fort William i vest. Kanalen med tilhørende innsjøer er om lag 100 kilometer lang. Bare om lag en tredjedel av kanalen er kunstig, resten består av innsjøene Loch Dochfour, Loch Ness, Loch Oich og Loch Lochy. Disse innsjøene er deler av forkastningen Great Glen.

Eksterne lenker 

 Waterskape om Caledoniakanalen (engelsk)
 Caledonial Canal Navigation Chart (engelsk)

Kanaler i Storbritannia
Skottlands geografi
Liste over ambassader i Oslo

Liste over ambassader i Oslo omfatter alle fremmede staters ambassader i Oslo.

De fleste ambassadene i Oslo ligger like vest for sentrum, spesielt i bydelen Frogner. Dette regnes som et pent og representativt nabolag med en sentral beliggenhet, i nærheten av Slottet og Utenriksdepartementet. Unntakene er Kinas og Pakistans ambassader, som ligger i bydel Vestre Aker, ambassadene til Brasil, Sri Lanka og Sør-Sudan, som ligger på Skøyen i Bydel Ullern, USAs ambassade på Huseby og en håndfull ambassader som ligger i Oslo sentrum (hovedsakelig Vika og Kvadraturen). 

Det var først etter unionsoppløsningen i 1905 at det daværende Kristiania fikk faste representasjoner på diplomatisk nivå. I 1910 hadde ni stater fast representasjon i byen: Cuba, Danmark, Frankrike, Mexico, Russland, Storbritannia, Sverige, Tyskland og USA. På denne tiden utvekslet bare stormaktene ambassadører, og utsendingene i Kristiania hadde derfor titler som plenipotentiære ministre (ministre med fullmakt) eller chargé d'affaires. Det var først etter andre verdenskrig at det ble vanlig med forbindelser på ambassadørnivå mellom andre land enn stormaktene, ut fra et likeverdighetsprinsipp i diplomatretten.

Listen beskriver ikke alle fremmede staters representasjoner for Norge. Grunnen er at de fleste stater ikke har egen ambassade lagt til Norge. Ofte er ambassadøren ved en ambassade i et annet land sideakkreditert til Norge. De fleste slike sideakkrediterte ambassadører holder for Norges vedkommende til i Stockholm, København, London, Berlin eller Brussel. For disse finnes en egen liste som også henviser til en oversikt over konsulær representasjon i Norge.

Listen har heller ikke med Den europeiske unions delegasjon til Norge eller PLOs representasjonskontor i Oslo, som begge ledes av en ambassadør.

Liste over ambassader 
Oslos strøk går i noen grad over i hverandre og har ikke alltid klart definerte grenser, noe som gjør at det kan være vanskelig å strøksfeste enkelte av ambassadebygningene. Eksempler på dette er Briskeby/Uranienborg, Gimle/Frogner, Vika/Ruseløkka og Uranienborg/Homansbyen/Bak Slottet.

Listen omfatter kun kansellier. Residenser og konsulær-seksjoner er i mange tilfeller lagt andre steder i byen enn kanselliene, selv om det store flertallet av disse også ligger i Bydel Frogner.

Dersom ikke annet er oppgitt, er opplysningene hentet fra Oslo Diplomatic List (se eksterne lenker), som vedlikeholdes kontinuerlig av Utenriksdepartementet.

Listen er sorterbar.

Se også 
 Liste over sideakkrediteringer til Norge
 Liste over utenlandske generalkonsulater i Norge

Referanser og merknader

Eksterne lenker 
 
 Diplomatiske forbindelser på Regjeringen.no, inkl. The Oslo Diplomatic List (PDF med ambassadeoversikt)

Oslo
Ambassader i Oslo
Lister med koordinater
First Folio

Mr. William Shakespeares Comedies, Histories, & Tragedies er den første samlede utgaven av William Shakespeares skuespill, utgitt i 1623. Verket omtales ofte som First Folio. 

Boken er trykt i folio-format, og inneholder 36 skuespill. Den ble redigert av dikterens kolleger John Heminges og Henry Condell om lag sju år etter Shakespeares død. 18 av skuespillene var tidligere utgitt i separate bind i oktavformat, men First Folio er det eldste og eneste pålitelige kilden til om lag tjue av stykkene, og regnes også som en vesentlig kilde til tekstkritiske studier av de øvrige stykkene. 

Verket inneholder alle stykkene som vanligvis regnes for å være skrevet av Shakespeare, med fire unntak: Pericles, Prince of Tyre og The Two Noble Kinsmen, og de to tapte stykkene Cardenio og Love's Labour's Won.

Eksterne lenker 
 
 First Folio – Shakespeare Digital Collection
 First Folio – ren tekst fra Prosjekt Gutenberg
 Landmarks in Printing: Shakespeare's First Folio – British Library
 Internet Shakespeare Editions har en samling faksimiler av folio- og kvartoutgavene. Fullstendige teksttranskriberinger er også tilgjengelige.
 Jonathan Bates: The Case for the Folio

William Shakespeare
Bøker fra 1623
Partidul Conservator

Partidul Conservator («Det konservative partiet», PC) var et konservativt politisk parti i Romania. Partiet blei danna i 1991 etter kommunistregimets fall under navnet Partidul Umanist Român («Det rumenske humanistiske partiet», PUR, og skiftet navn i mai 2005. Fra 2005 til 2006 var partiet med i landets regjering. 

Partiet arbeidet for å fremme tradisjon og familieverdier, var imot homofilt samliv og henvendte seg til middelklassen og spesielt eiere av små og mellomstore bedrifter. Opprinnelig var partiet mer sosialliberalt og sentrumsorientert, men navneskiftet reflekterte en dreiing mot høyre.

I 2015 gikk partiet sammen med Partidul Liberal Reformator (PLR) og dannet partiet Alliansen av liberale og demokrater (ALDE).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Romania
Politiske partier etablert i 1991
1990-årene i Romania
Opphør i 2015
Liste over Romanias statsministre

Dette er en liste over Romanias statsministre:

Fyrstedømmet Romania (1862–1881) 
Barbu Catargiu (1862)
Apostol Arsache (1862)
Nicolae Crețulescu, 1. gang (1862–63)
Mihail Kogălniceanu (1863–65)
Nicolae Crețulescu, 2. gang (1865–66)
Lascăr Catargiu, 1. gang (1866)
Constantin Alexandru Rosetti (15-16. juli 1866)
Prins Ion Ghica, 1. gang (1866–67)
Nicolae Crețulescu, 3. gang (1867)
Ștefan Golescu (1867–68)
Nicolae Constantin Golescu (1868)
Ion C. Brătianu, 1. gang (1868)
Prins Dimitrie Ghica (1868–70)
Alexandru Constantin Golescu (1870)
Manolache Costache Epureanu, 1. gang (1870)
Prins Ion Ghica, 2. gang (1870–71)
Lascăr Catargiu, 2. gang (1871–76)
Emanoil Ion Florescu, 1. gang (1876)
Manolache Costache Florescu, 2. gang (1876)
Ion C. Brătianu, 2. gang (1876–81)

Kongeriket Romania (1881–1918) 
Dimitrie Brătianu (1881)
Ion C. Brătianu, 3. gang (1881–88)
Teodor Rosetti (1888–89)
Lascăr Catargiu, 3. gang (1889–91)
Emanoil Ion Florescu (1891)
Lascăr Catargiu, 4. gang (1891–95)
Dimitrie Alexandru Sturdza, 1. gang (1895–96)
Petre S. Aurelian (1896–97)
Dimitrie Alexandru Sturdza, 2. gang (1897–99)
Prins Gheorghe Grigore Cantacuzino, 1. gang (1899–00)
Petre C. Carp, 1. gang (1900–01)
Dimitrie Alexandru Sturdza, 3. gang (1901–06)
Prins Gheorghe Grigore Cantacuzino, 2. gang (1906–07)
Dimitrie Alexandru Sturdza, 4. gang (1907–09)
Ion I. C. Brătianu, 1. gang (1909–11)
Petre C. Carp, 2. gang (1911–12)
Titu Liviu Maiorescu (1912–14)
Ion I. C. Brătianu, 2. gang (1914–18)

Kongeriket fra 1. verdenskrig (1918–1945) 
Alexandru Averescu, 1. gang (1918)
Alexandru Marghiloman (1918)
Constantin Coandă (1918)
Ion I. C. Brătianu, 3. gang (1918–19)
Artur Văitoianu (1919)
Alexandru Vaida-Voevod, 1. gang (1919–20)
Alexandru Averescu, 2. gang (1920–21)
Dumitru Take Ionescu (1921–22)
Ion I. C. Brătianu, 4. gang (1922–26)
Alexandru Averescu, 3. gang (1926–27)
Prins Barbu Știrbey (1927)
Ion I. C. Brătianu 5. gang (1927)
Vintilă Brătianu (1927–28)
Iuliu Maniu, 1. gang (1928–30)
Gheorghe G. Mironescu (1930)
Iuliu Maniu, 2. gang (1930)
Gheorghe G. Mironescu, 2. gang (1930–31)
Nicolae Iorga (1931–32)
Alexandru Vaida-Voevod, 2. gang (1932)
Iuliu Maniu, 3. gang (1932–33)
Alexandru Vaida-Voevod, 3. gang (1933)
Ion Duca (1933)
Constantin Angelescu (1933–34)
Gheorghe Tătărescu (1934–37)
Octavian Goga (1937–38)
Miron Cristea (1938–39)
Armand Călinescu (1939)
Gheorghe Argeșanu (1939, kun én uke)
Constantin Argetoianu (1939)
Gheorghe Tătărescu, 2. gang (1939–40)
Ion Gigurtu (1940)
Ion Antonescu (1940–44)
Constantin Sănătescu (1944)
Nicolae Rădescu (1944–45)

Folkerepublikken Romania (1945–89) 

Petru Groza (1945–52)
Gheorghe Gheorghiu-Dej (1952–55)
Chivu Stoica (1955–61)
Ion Gheorghe Maurer (1961–74)
Manea Mănescu (1974–79)
Ilie Verdeț (1979–82)
Constantin Dăscălescu (1982–89)

Statsministre siden Ceaușescus fall (1989– )

Referanser

Se også 

Liste over Romanias presidenter

 
Statsministre
Romania
Eklogitt

Eklogitt er en tung bergart med høy massetetthet, der de dominerende mineralene er granat (pyrop-almandin) og pyroksen (omfasitt). Eklogitt finnes i Norge i både Nordfjord og Møre og Romsdal, da ofte sammen med olivinstein, som i Kallskaret naturreservat. Eklogitt er blitt dannet på stort dyp i jordskorpen, dvs ca. 30 - 80 km nede.

Eklogitt er kåra til fylkesstein i Sogn og Fjordane.

Se også 
Liste over bergarter

Eksterne lenker 
 https://web.archive.org/web/20140307222426/http://www.geoportalen.no/nasjonalbergart/eklogitt

Bergarter
Metamorfe bergarter
Karyn de Laine Bennett-Lund

Karyn de Laine Bennett-Lund (født 1952, død 19. juni 2009) var en fjernsyns-journalist, opprinnelig fra USA, som i senere år var bosatt i Norge og arbeidet for NRK. For befolkningen i Norge var hun mest kjent som programleder i kulturprogrammet Migrapolis, som hun var med på å starte i 1997.

I USA hadde hun blant annet arbeidet som journalist i CBS. Som ansatt i CBS laget hun blant annet en reportasje om Mossads drap på en person på Lillehammer i 1973, og mottok Emmy-prisen for dette programmet.

Referanser 

NRK-journalister
Journalister fra USA
Fødsler i 1952
Dødsfall i 2009
Fødselsdato ikke oppgitt
Tropiske sykdommer

Tropiske sykdommer er sykdommer som er vanlige eller spesielle for tropene og subtropiske områder. Disse sykdommene er mindre vanlig eller ikke forekommende i tempererte områder, vanligvis grunnet kjølige årstider som gjør at smittebærende insekter går i dvale. 

Den vanligste tropiske sykdommen er malaria, og det er anslått at 2 millioner mennesker dør av den hvert år. 

Andre vanlige sykdommer er:

Dysenteri
Kolera
Gulfeber
Sovesyke
Hepatitt	
Flekktyfus

Eksterne lenker 

 WHO Neglected Tropical Diseases
 Drugs for Neglected Diseases Initiative
 WHO Tropical Disease Research homepage
 Tropical diseases from Maya Paradise, The Río Dulce, Guatemala Information Web Site
 American Society for Tropical Medicine and Hygiene
 Treating Tropical Diseases U.S. Food and Drug Administration
 Travelers' Health – National Center for Infectious Diseases – Centers for Disease Control and Prevention
 Professor Andrew Speilman, Harvard School of Tropical Medicine Freeview Malaria video by the Vega Science Trust.
 Rob Hutchingson, Entomolgoist, London School of Tropical Medicine, Mosquitoes  Freeview 'Snapshot' video by the Vega Science Trust.
  Links to pictures of tropical diseases (Hardin MD/Univ of Iowa)

Helse
NOU 2009:19, Kapitalfluktutvalget

NOU 2009:19 «Skatteparadis og utvikling – tilstand, analyser og tiltak» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt ved kongelig resolusjon 27. juni 2008 for «utrede de lukkede jurisdiksjoners funksjon i forhold til kapitalflukt fra utviklingsland.» Utvalget overrakte sin innstilling til miljø- og utviklingsminister Erik Solheim 18. juni 2009 og ble referert til som «Kapitalfluktutvalget».

Utvalget ble ledet av professor Guttorm Schjelderup fra Norges Handelshøyskole. De øvrige medlemmene var Alexander Cappelen, Morten Eriksen, Odd-Helge Fjeldstad, Marte Gerhardsen, Eva Joly, Lise Lindbäck, Jon Gunnar Pedersen, Anne Fagertun Stenhammer og Ragnar Torvik.

Forslag 
Utvalget foreslo en mer offensiv utviklingspolitikk med fokus på å sikre fattige land større skatteinntekter og redusere mulighetene for omfattende korrupsjon. Norge burde innføre kontroll av nordmenn som registrerer selskaper eller åpner kontoer i skatteparadis.

Norfund 
Statens investeringsfond for næringsutvikling i utviklingsland (Norfund) fikk omfattende omtale i rapporten. Praksisen med å investere gjennom skatteparadis ble foreslått avviklet over en treårsperiode. 

I forbindelse med fremleggelsen av innstillingen uttalgt uttalte Erik Solheim: «Vi kan ikke la Norfund investere norske bistandsmidler via skatteparadis samtidig som vi ønsker å bekjempe dem».

Andre forslag fra Kapitalfluktutvalget 
 utrede muligheten for at norske flernasjonale selskap bør gi mer detaljerte årsregnskap
 bedre reglene mot internprising
 opprette et norsk kompetansesenter om skatteunndragelse
 utvikle nettverk for å øke internasjonalt press
 endre skatteavtaler slik at det er et selskaps reelle virksomhet som bestemmer hvor det skal beskattes
 få på plass en internasjonal konvensjon for å bekjempe de skadelige strukturene i skatteparadisene
 støtte arbeidet med å utvikle nye internasjonale standarder for god skattepraksis gjennom Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD)

Referanser

Norges offentlige utredninger
Norges økonomi
Balboa (Panama)

Balboa er en bydel i Panama by. Bydelen liger ved Panamakanalens utløp i Stillehavet.

Byen er oppkalt etter den spanske conquistadoren Vasco Núñez de Balboa, som reiste over Stillehavet. Til og med 1979 var byen det administrative seteret for Panamakanalsonen, noe som innebar at USA hadde full kontroll over området.

Panamakanalsonen
Panama by
Bosetninger etablert i 1903
1903 i Sør-Amerika
1900-årene i Panama
Sullivan & Cromwell

Sullivan & Cromwell LLP er et internasjonalt advokatfirma, med hovedkontor i New York. Firmaet er et av de mest prestisjefylte og lønnsomme advokatfirmaer i verden. Firmaet har ca. 700 advokater på 12 kontorer i Asia, Australia, Europa og USA. Sullivan & Cromwell ble stiftet av Algernon Sydney Sullivan og William Nelson Cromwell i 1879.

Referanser

Eksterne lenker
 Sullivan & Cromwells hjemmeside
 LawPeriscope Profile
 Vault.com Profile 

Etableringer i 1879
Advokatfirmaer
Lars Molin (forfatter)

Lars Molin, Lars Fredrik Molin (født 6. mai 1942 i Undersåker, Jämtlands län (Jämtland), død 7. februar 1999 i Sundbyberg, Stockholms län) var en svensk forfatter, dramatiker og regissør.

Molin arbeidet som veimester fram til 1972. Hans debut skjedde med romanen Bomsalva i , som handler om en ulykke under gygging av et kraftverk der tre arbeider ble drept og der mestedelen av boken er selvopplevd. Året etter var det tid for debuten som dramatiker, med filmen Badjävlar, om motsetninger mellom bofaste og sommergjester, som også ble hans offentlige gjennombrudd. 

Molins berømte TV-produksjoner inkluderer Potatishandlaren, Kejsarn av Portugallien (etter Selma Lagerlöfs roman) og Tre Kärlekar, som alle har fått et stort publikum når de ble sendt på TV.

Lars Molin fikk også internasjonal suksess – han vant blant annet den ettertraktede Emmy-statuetten for beste TV-produksjon, med Den tatuerade änkan, med Mona Malm i hovedrollen, 1999.

Filmografi

Bibliografi

Priser og utmerkelser

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Svenske regissører
Svenske forfattere
Svenske manusforfattere
Personer fra Åre kommun
Fødsler i 1942
Dødsfall i 1999