alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bastien und Bastienne

Bastien und Bastienne (Bastien og Bastienne), K. 50 (revidert i 1964 til K. 46b) er et syngespill i en akt, en komisk opera, av Wolfgang Amadeus Mozart.

Bastien und Bastienne var en av de tidligste operaene til Mozart, skrevet i 1768 da han bare var 12 år gammel. Operaen var visstnok bestilt av legen Franz Mesmer i Wien som en satire av den hyrdelige sjangeren som da var dominerende, og særskilt som en parodi på operaen Le devin du village av Jean-Jacques Rousseau. Den tyske librettoen er av Friedrich Wilhelm Weiskern, Johann Heinrich Müller og Johann Andreas Schachtner,  basert på Les Amours de Bastien et Bastienne av Justine Favart og Harny de Guerville. Etter den påståtte premieren i hageteateret til Mesmer, ble den først framført igjen i 1890. Det er ikke klart om stykket ble framført i levetiden til Mozart. Den første kjente framføringa var den 2. oktober 1890 i Architektenhaus i Berlin.

Overturen til Mozart benytter den samme åpningen som Beethovens Symfoni nr. 3, Eroica. Det er tvilsomt om Beethoven kjente til det upubliserte stykket. Det er mer trulig at både han og Mozart benyttet en ukjent kilde som inspirasjon.

Operaen ble produsert i norsk fjernsyns barndom tidlig på 1960-tallet med NRKs guttekor (Sølvguttene) og norsk tekst. Opptaket er senere sendt i reprise.

Roller

Arier 

 "Mein liebster Freund hat mich verlassen" – Bastienne
 "Ich geh' jetzt auf die Weide" – Bastienne
 "Befraget mich ein zartes Kind" – Colas
 "Wenn mein Bastien einst im Scherze" – Bastienne
 "Würd' ich auch, wie manche Buhlerinnen" – Bastienne

 "Grossen Dank dir abzustatten" – Bastien
 "Geh'! du sagst mir eine Fabel" – Bastien
 "Diggi, daggi, shurry, murry" – Colas
 "Meiner Liebsten schöne Wangen" – Bastien
 "Er war mir sonst treu und ergeben" – Bastienne

Referanser

Kilder 
Amadeus Almanac (1890 performance), lest 24. juni 2008

Eksterne lenker 
 
 Bastien und Bastienne: Libretto (vokal parts only)
 Full Score from IMSLP
 Bastien und Bastienne: Complete libretto

Operaer av Wolfgang Amadeus Mozart
Operaer på tysk
Syngespill
Komposisjoner fra 1768
Operaer fra 1760-årene
Norsk-Tsjekkoslovakisk Hjelpeforening

Norsk-Tsjekkoslovakisk Hjelpeforening ble stiftet 23. oktober 1950, og hadde som formål å videreføre arbeidet som Czechoslovak Relief Committee hadde utført siden 1948. Dette dreide seg om å hjelpe politiske flyktninger som hadde rømt fra Tsjekkoslovakia etter den andre verdenskrig og som ikke kunne repatrieres, samt etter den kommunistiske maktovertakelsen i februar 1948. Blant arbeidet var også å organisere ferieopphold i Norge for tsjekkoslovakiske barn. Flere av de som arbeidet for foreningen var selv flyktninger, som daglig leder Anna Kvapilova. Andre sentrale medlemmer i foreningen var Lille Graah og Ragnar Andersen, og formennene Carl P. Wright (1950–1960) og Albert Nordengen.

Foreningen ble oppløst av styret i 1987.

Eksterne lenker 
 Riksarkivet

Tsjekkoslovakia
Norske organisasjoner
Etableringer i 1950
Opphør i 1987
Vanessa (band)

Vanessa var et norsk rockeband og jazzgruppe, dannet i 1973. Bandet platedebuterte i 1975 med albumet City Lips. Bandet var i gang med sin tredje plate da gruppa ble oppløst i 1978.

Medlemmer
 Svend Undseth - fløyte, saksofon, gitar
 Frode Holm - keyboard
 Thorsten Dulsrud - trommer
 Harald Salater - bass

Tidligere medlemmer
 Jan Erik Pedersen - bass
 Knut Værnes - gitarer
 Frank Aleksandersen - trommer
 Haakon Graf - keyboard
 Brynjulf Blix - tangenter

Diskografi
City Lips (1975)
Black and White (1976)

Eksterne lenker 
 

Norske rockegrupper
Norske prog-rock-band
Norske jazzgrupper
Band etablert i 1973
Fin Wollebæk

Fin Sigvard Wollebæk (født 3. januar 1873, død 3. februar 1965) var en norsk arkitekt.

Utdannelse og virke 
Etter artium i 1891 fikk han sin utdannelse ved arkitektlinjen ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt (eksamen 1894) samt ved Technische Hochschule Charlottenburg (1894–95). I 1895–1905 var han assistent hos arkitekt Harald Olsen.

Wollebæk hadde egen praksis i Kristiania fra 1905. Han samarbeidet ellers mye med andre arkitekter, deriblant Heinrich Jürgensen (i Lillehammer) og Haakon Skraastad (i Oslo og Hamar). Fra 1924 arbeidet han i kompaniskap med Ferdinand Linthoe. Det kan i mange tilfeller være vanskelig å avgjøre hva som er Wollebæks bidrag i prosjektene. Som hovedverk regnes gjerne hans egen villa på Slemdal i Oslo (1911), som fortsatt står.

Wollebæk hadde også en rekke tillitsverv. Han er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

Verker i utvalg 
 Vingrom kirke, Lillehammer (1908, sammen med Heinrich Jürgensen)
 Egen villa i Dalsveien 31, Oslo (1911)
 Breiseth hotell, Jernbanegata 5, Lillehammer (1912, sammen med Heinrich Jürgensen)
 Gran sparebank, Jarenvegen 14, Gran (1914)
 Norges Bank, Stortorget, Lillehammer (1913, sammen med Heinrich Jürgensen)
 Leiegårder i Mogens Thorsens gate 1–1B, Oslo (1929, sammen med Carl Ferdinand Linthoe)
 Forretnings- og industribygg, Lilletorget 1, Oslo (1934, sammen med Haakon Skraastad; fasade endret 1983)
 Kristian Augusts gate 15, Oslo (1935, sammen med Haakon Skraastad; nå Bårdar-akademiet)
 Kommunale boligblokker, Østre gate 102 og 104, Hamar (1935, sammen med Haakon Skraastad)
 Bygårder, Bogstadveien 7 og 9 (oppr. 3B og 5B), Oslo (1936, sammen med Haakon Skraastad)
 Torggata 43 og 44, Hamar (ca. 1938, sammen med Haakon Skraastad)

Referanser

Litteratur 
 Fin Wollebæk i Norsk kunstnerleksikon
Musikkåret 1768

Musikkåret 1768 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1768.

Hendelser 
Wolfgang Amadeus Mozart og hans familie bor i Wien inntil desember.
Antonio Sacchini vender tilbake til Venezia for å bli leder for Conservatorio dell'Ospadeletto.
Giuseppe Tartini får et slag.
Michael Haydn gifter seg med Maria Magdalena Lipp, en sanger og datter av hofforganisten.

Populær musikk 
"The Liberty Song", med tekst av John Dickinson – ansett for å være den første amerikanske patriotiske sangen. Han brukte melodien til den tradisjonelle britiske sangen Hearts of Oak.

Opera 
Wolfgang Amadeus Mozart – Bastien und Bastienne (hans først utgitte opera)
Joseph Haydn – Lo speziale
Niccolò Jommelli – Fetonte
Giovanni Paisiello – Olimpia
Antonio Zingarelli – I quattro pazzi

Klassisk musikk 
Applausus – Joseph Haydn
Symfoniene nr. 7 og 8 av Wolfgang Amadeus Mozart
Cello Concerto i D-dur – Luigi Boccherini
Sonata for cembalo i G-dur – Muzio Clementi

Fødsler 
12. mars – Carolus Antonius Fodor, nederlandsk komponist (død 1846)
6. juli - Heinrich Backofen, tysk komponist og klarinettist (død 1830)
20 juli 
Praskovja Kovaljova-Zjemtjugova, russisk sopran (død 1803)
Franz Anton Schubert, tysk kirkekomponist (død 1824)
1. september – Carl Bernhard Wessely, tysk komponist (død 1826)
12. september – Benjamin Carr, komponist fra USA (død 1831)
14. september – Georg Johann Schinn, komponist
21. september – Louis-Emmanuel Jadin, fransk komponist, pianist og cembalospiller (død 1853)
20. oktober – Gaetano Crivelli, italiensk operasanger (tenor) (død 1836)
2. november - Carl Bonaventura Witzka, tysk komponist og teolog (død 1848)
24. november – Jean-Engelbert Pauwels, tysk komponist (død 1804)
6. desember – Johann Baptist Henneberg, østerriksk komponist (død 1822)

Dødsfall 

1. januar – Jean-Laurent Krafft, belgisk komponist (født 1694)
28. januar – John Wainwright, engelsk komponist (født 1723)
3. mars – Nicola Porpora, italiensk komponist (født 1686)
14. mars – Vigilio Blasio Faitello, komponist (født 1710)
6. juli – Conrad Johann Conrad Beissel, tyskamerikansk komponist (født 1690)
11. juli – José de Nebra, spansk komponist (født 1702)
28. oktober – Michel Blavet, fransk fløytist og komponist (født 1700)
1. november – Pierre van Maldere, belgisk komponist  (født 1729)
 Felix Benda, komponist fra Böhmen  (født 1708)

Referanser
Chiara Margarita Cozzolani

Chiara Margarita Cozzolani (1602 – 1676/1678) var en italiensk benediktinernonne, sanger og komponist.

Liv og virke 
Margarita Cozzolani var yngste datter av en velhavende milanesisk kjøpmannsfamilie. I ung alder gikk hun inn i benediktinerklosteret Santa Radegonda. Hun avla ordensløfte i 1620 og tok «Chiara» som ordensnavn. I perioden 1658 til 1659 var hun abbedisse og i 1660-årene priorinne.

Den bevarte musikken etter Cozzolani viser at hun var en av Milanos mest betydelige komponister på midten av 1600-tallet. Det mest kjente verket hennes, Mariavesper fra 1650, veksler mellom dobbeltkorige-antifoner og konsertante soli og duetter.

Etter 1650 sank  Cozzolanis musikalske produktivitet, noe som dels kan skyldes økende oppgavemengde i klosteret, men også erkebiskop Alfonso Littas avvisende holdning til klostermusikk.

Verk 
 Primavera di fiori musicali. 1–4 stemmer og generalbass (Milano 1640, tapt)
 Concerti sacri. 2–4 stemmer og generalbass (Venezia 1642); O dulcis Jesu (1649)
 Scherzi di sacra melodia. 1 stemme og generalbass (Venezia 1648, tapt)
 Salmi à otto … motetti et dialoghi. 2–8 stemmer og generalbass (Venezia 1650)
 No, no no che mare. Arie (tapt)

Referanser

Litteratur 
 Robert L. Kendrick: Cozzolani, Chiara Margarita. I Stanley Sadie (red.): The New Grove Dictionary of Music and Musicians. 2. opplag Macmillan, London 2001, ISBN 0-333-60800-3.
 Robert L. Kendrick: The Sounds of Milan, 1585–1650,  (Oxford University Press, USA (november 21, 2002)
 Robert L. Kendrick: Celestial Sirens: Nuns and Their Music in Early Modern Milan (Oxford Monographs on Music, 1996)

Eksterne lenker 
 
 The Cozzolani Project
 
 Chiara Margarita Cozzolani, hoasm.org
 Musikk i italienske klostre på 1600-tallet, av Deborah Roberts, brightonconsort.org.uk

Italienske benediktinere
Italienske komponister
Kvinnelige komponister
Personer fra Milano
Bjarne Bystad Ellefsen

Bjarne Oddvar Bystad Ellefsen (født 30. mai 1915, død 28. oktober 2008) var en norsk arkitekt fra Lillehammer. Han ble utdannet som arkitekt ved Norges tekniske høgskole i 1939 og drev praksis i Lillehammer til 1985.

Bystad Ellefsen vant i 1948 en arkitektkonkurranse om tegning av Narvik rådhus. Planene ble bearbeidet frem mot 1955, og bygget stod ferdig først i 1961. Bystad Ellefsen huskes ellers for en kirke i Nord-Norge samt et par på Østlandet.

Verker i utvalg 
 Rådhuset i Sør-Varanger kommune, (tegnet 1948, fullført 1958)
 Storfjord kirke, Troms (1952)
 Gravmonument for Anders Sandvig på Maihaugen (1954)
 Narvik rådhus, Nordland (tegnet 1955, fullført 1961)
 Restaurering av Vingrom kirke, Lillehammer (1958-59)
 Søre Ål kirke, Lillehammer (1964)
 Espedalen fjellkirke, Sør-Fron (1974)

Referanser

Kilder 
 Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard (om Narvik rådhus)
 Gamle Narvik (om Narvik rådhus)
 Rådhuset i Sør-Varanger kommune
Kathleen Hale

Kathleen Hale (født 24. mai 1898 i Salford, død 26. januar 2000 i Bristol) var en britisk barnebokforfatter, billedkunstner og illustratør, best kjent for de nitten billedbøkene om Orlando The Marmalade Cat som utkom fra 1938 til 1972.

Liv 
Hun ble tidlig farløs, og vokste opp hos morens foreldre. Hun tok kunstutdannelse, og flyttet til London i 1917. Her ble hun assistent for maleren Augustus John, og ble trukket inn i et kunstnermiljø. Hun tok videre utdannelse ved Central Saint Martins College of Arts and Design, og etablerte seg som illustratør. Hun giftet seg i 1926 med Douglas McClean, og bosatte seg i Bloomsbury. De fikk to sønner, i 1930 og 1933.

Hun ble utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire i 1976. Selvbiografien A Slender Reputation utkom i 1994.

Bøker 

Den første av bøkene om Orlando og hans familie: kona Grace og kattungene Tinkle, Pansy og Blanche utkom i 1938. Bøkene var for sin samtid svært påkostet, og i et stort format inspirert av Jean de Brunhoffs bøker om Elefanten Babar. «The bold designs and flooding colour overwhelm the words both literally and figuratively.»

Orlando hadde fått sitt utseende fra en katt i familiens eie, og mange av fortellingene om kattefamilien tok utgangspunkt i familien Hale/McCleans egne opplevelser. Bøkene ble også opprinnelig til som godnattfortellinger for sønnene.

En av bøkene, Orlando's Silver Wedding (1944), dannet i 1951 grunnlag for en ballettforestilling under Festival of Britain. Et bilde av Orlando ble i 1994 tatt med i en serie av 10 frimerker med kjente britiske barnebokfigurer.

Bøkene finnes ikke på norsk.

Referanser 

Engelske barnebokforfattere
Britiske illustratører
Order of the British Empire (OBE)
Personer fra Salford
Troms fylkeskultursenter

Troms fylkeskultursenter ligger i Tromsø og er et produksjonssted for profesjonelle kunstnere og en møteplass for kunstnermiljøet i Troms. Senteret kalles også Kysten, eller Tromskysten. Det er lokalisert i bygningen til gamle Tromsø kysthospital. Fylkeskultursenteret har atelier for kunstnere i tillegg til et gjesteatelier med flere «artist-in-residence» programmer. Senteret er eid og drevet av Troms fylkeskommune.

Eksterne lenker 
 

Kultur i Troms og Finnmark
Byggverk i Tromsø
Thorgan Hazard

Thorgan Ganael Francis Hazard (født 29. mars 1993) er en belgisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Borussia Dortmund.

Landslaget 
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

Han ble tatt ut i Belgias tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Belgiske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2018
Spillere i Fotball-VM 2022
Spillere i Fotball-EM 2021
Fotballspillere for RC Lens
Fotballspillere for Chelsea FC
Fotballspillere for SV Zulte Waregem
Fotballspillere for Borussia VfL 1900 Mönchengladbach
Personer fra distriktet Soignies
Adax

Adax AS er en norsk produsent og leverandør av elektriske varmeovner og tørkeprodukter. En av grunnleggerne var ingeniør Auen Daniel Auensen,- og derav navnet ADAX. Selskapet startet i Svelvik i Vestfold i 1948 og har i dag produksjon i Svelvik og i Panevėžys i Litauen. Adax leverer ulike typer elektriske ovner: veggmonterte ovner, vifteovner (også keramiske), gulvovner (også oljefylte), baderomsovner, skotørkere, tørkehyller og styresystemer. Adax eies 100 % av det norske industrikonsernet Otterlei Group.

Kilder
 «Om Adax», fra selskapets nettsted

Selskaper etablert i 1948
Elektronikkselskaper
Norske industriselskaper
Næringsliv i Drammen
Svelvik
Petra Mede

Maria Petra Mede (født 7. mars 1970 i Stockholm) er en svensk komiker, programleder, skuespiller og forfatter. Hun er datter av Klas Mede. Petra Medes karriere tok av etter hun deltok i en amatørkonkurranse for stand-up-komikere våren 2005. I 2007 ble hun kåret til beste nykommer og i 2009 til årets kvinnelige komiker under den Svenska Stand up-galan. I 2010 fikk hun sitt eget talkshow, Petra Mede Show, på TV3.

Petra Mede var programleder for Eurovision Song Contest 2013 i Malmö, og for Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm sammen med Måns Zelmerlöw.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 www.petramede.se: Petra Mede biografi 

Svenske komikere
Svenske programledere
Programledere for Eurovision Song Contest
Fødsler i 1970
White Pigeon, You Clean...

White Pigeon, You Clean... er et musikkalbum med Utopian Fields, utgitt i 1990. Albumet ble innspilt i Musikkloftet i Oslo juli og august 1990. 

Utopian Fields er et norsk rockeband fra Grenlands område. Medlemmene traff hverandre på Skien videregående skole og kalte seg først Capricorn. Den første besetningen besto av Atle Byström (gitar), Tom Inge Andersen (bass), og Wetle Holtan (trommer). Senere ble Tor Odin Dahl rekruttert som andre gitarist. Denne besetning debuterte som Utopian Fields på Huset i Skien, 21. oktober 1988. Til stede på denne konserten var Jørn Andersen som signerte dem til plateselskapet Colours.  

Tor Øyvind Follegg kom senere med som keyboardist. De spilte først som et rent instrumental band, men på første albumet er Lars Fredriksen med som vokalist. Han kom inn i bildet i tolvte time, og erstattet de opprinnelige vokal påleggene til Tom Inge Andersen og Tor Odin Dahl.

Debut albumet til Utopian Fields kom opprinnelig ut på vinyl (1989) og hele første opplaget på 1100 eksemplarer var utsolgt allerede før platen kom ut. Dette albumet har senere også blitt utgitt på CD i serien Norske Albumklassikere (2021).

Album nummer to fulgte raskt i kjølevannet av denne suksessen. Det hadde arbeidstittelen «Fly On Days», men dette ble senere endret til «White Pigeon, You Clean…» (1990).

Albumet besto av 5 komposisjoner, men grunnet den lange spilletiden ble visse endringer gjort for å få disse til å passe inn på vinyl formatet. Den opprinnelige rekkefølgen ble omrokert, og komposisjon «Valley of Decision» ble oppdelt i to deler; «Valley of Decision 1» og «Valley of Decision 2».

Første opplaget av dette andre albumet - også på Colours -måtte derimot makuleres grunnet en teknisk feil i pressinga. Andre opplaget på gul label har aldri hatt bandets velsignelse.

På album nr to er det Bård Tufte Johansen som er vokalist. Ellers er besetningen den samme som på debuten.

Sporliste LP

SIDE A

«Pictures of Ages» 10:27

«Valley of Decision 1» 4:32

«Change Within» 11:00

SIDE B

«Hazy & Puzzling» 5:25

«Fly On Days» 12:16

«Valley of Decision 2» 6:44

Musikkalbum fra 1990
Utopian Fields-album
Tusmørke (band)

Tusmørke er et norsk progrock-band fra Skien, bosatt i Oslo. Bandet ble dannet i 1994 som Tusmørke, men kalte seg en stund Sativa og Withywindle. I 1997 tok de navnet Elektrisk Tusmørke da en elektrisk utgave av bandet så dagens lys. I 1997 flyttet gruppa til Oslo og debuterte med en vinylsingel i 2012, «Salomonsens Hage/Singers & Swallows», utgitt på selskapet Fresh Tea. Samme år kom deres første album Underjordisk Tusmørke på Termo Records. De ble nominert til Spellemannprisen 2016 i klassen rock for albumet Ført bak lyset

Medlemmer 
Nåværende
 Benediktator - bassist, sang
 Krizla - fløyte, vokal, theremin
 HlewagastiR - trommer
 Fenomenet Marxo Solinas - keyboard

Session-medlemmer
 Filip Zenon - trommer
 Andreas Prestmo - vokal
 Svenno - perkusjon

Tidligere
 Deadly Nightshade - keyboard
 Reggie Meyer - keyboard
 Svenno - perkusjon
 Andreas Prestmo - sang
 Håkon Andersen - trommer

Diskografi

Album/EP 
 Demo (1997)
 Underjordisk Tusmørke (2012)
 Den Internasjonale Bronsealderen (2013)
 Riset bak speilet (2014)
 Ført bak lyset (2016)
 Hinsides (2017)
 Bydyra (2017)
 Fjernsyn i farver (2018)
 Osloborgerlig Tusmørke – Vardøger og utburder vol. 1 (2018)
Leker For Barn, Ritualer For Voksne (2019)
Nordisk Krim (2020)

Singler 
 Salomonsens hage/Singers & Swallows (2012)

Referanser 

Norske prog-rock-band
Band etablert i 1994
Mindscape

Mindscape er et musikkalbum med Trivial Act, utgitt i 1997.

Sporliste

 «Mindscape»
 «Dream Dwell Pt. 1»
 «Rainbow Valley»
 «Forbidden Eyes»
 «E.P.»
 «Vanish»
 «Crossing Bridges»
 «Dream Dwell Pt. 2»

Debutalbum fra 1997
Trivial Act-album
Norske debutalbum
Carl Konopka

Carl Konopka (født 1848, død 1921; opprinnelig fornavn: Camillus) var en danskfødt arkitekt som virket i Norge.

Virke 
Konopka kom til Kristiania i 1877 og var assistent hos Jacob Wilhelm Nordan. Han etablerte egen praksis i 1879. Antall oppdrag var beskjedent til å begynne med, men på 1890-tallet var Konopka særdeles etterspurt og tegnet en rekke bygårder og villaer i Kristiania og Aker. Selv etter krakket i 1899 var han relativt aktiv, og han skal til sammen ha hatt over 150 private oppdrag i Kristiania. Han tegnet også et par fabrikkbygninger.

Konopka opererte innenfor historismen og hentet inspirasjon fra en rekke stilarter. Mange av bygårdene kombinerer upusset tegl med dekorerte pussfasader.

Verker i utvalg 
 Østre frikirke, Lakkegata 47, Oslo (innviet 1885)
 Eidsvoll kirke (gjenreist etter brann, innviet 1885)
 Råholt kirke, Eidsvoll (1888)
 Trevilla i Eilert Sundts gate 9, Oslo (1888)
 Trevilla i President Harbitz' gate 24, Oslo (1888)
 Trevilla i Eilert Sundts gate 7, Oslo (1889)
 Trevilla i President Harbitz' gate 16, Oslo (1889, nå horisontaldelt tomannsbolig)
 Pedersengården, Brugata 8, Oslo (1890)
 Trevilla i Nordraaks gate 15, Oslo (1892)
 Bygård i Ullevålsveien 51, Oslo (1894)
 Bygård i President Harbitz' gate 1, Oslo (1894)
 Bygård i President Harbitz' gate 2, Oslo (1894)
 Bygård i Schwensens gate 22, Oslo (1895)
 Leiegården «Tanngarden», Parkveien 60, Oslo (1895)
 Bygård på Olaf Ryes plass 5, Oslo (1895)
 Bygård i Niels Juels gate 35, Oslo (1896)
Bygård i Frydenlundgata 14, Oslo (1901)
 Bygård i Niels Juels gate 39, Oslo (1896)
 Bygård i Niels Juels gate 41, Oslo (1896)
 Bygård i Haxthausens gate 1, Oslo (1896)
 Bygård i Niels Juels gate 37, Oslo (1897)
 Bygård i Frognerveien 33, Oslo (1897)
 Bygård i Inkognito terrasse 5, Oslo (1897)
 Bygårder på Paulus’ plass 1-3, Oslo (1897)
 Bygård i Balders gate 1, Oslo (1897)
 Bygård i Valkyriegata 5, Oslo (1898)
 Bygård i Behrens' gate 4, Oslo (1898–99)
 Bygård i Behrens' gate 6, Oslo (1898–99)
 Bygård i Eckersbergs gate 33, Oslo (1898–99)
 Bygård i Eckersbergs gate 35, Oslo (1898–99)
 Bygård i Jacob Aalls gate 30, Oslo (1898–99)
 Bygård i Alnafetgata 8, Oslo (1899)
 Bygård i Bygdøy allé 28B, Oslo (1899)
 Bygård i Ullevålsveien 47, Oslo (1899–1900)
 Bygård i Bogstadveien 24, Oslo (1899–1900)
 Bygård i Dybwads gate 3, Oslo (1903)
 Trevillaer i Rognerudveien 35 og 38, Oslo 1914)
 Trevilla i Jomfrubråtveien 70, Oslo (1915)
 Bygårder i Tostrups gate 18 og 20, Oslo (1915)
 Generator- og silobygning ved Sætre kjeksfabrikk (1918)
 Fargeri og vaskeri, Bøgata 21, Oslo (1919; utvidet med fabrikkbygning 1925; ombygget til Kampen bydelshus 1982–83)

Referanser

Kilder 
 Geir Tandberg Steigan: Arkitekter: Carl (Camillus) Konopka (1849–1921)
 Carl Konopka i Lokalhistoriewiki
 Carl Konopka i Norsk kunstnerleksikon
 Carl Konopka i Store norske leksikon
 
 

 
Fødsler i 1848
Dødsfall i 1921
John Boardman

John Boardman (født 20. august 1927) er en klassisk kunsthistoriker og arkeolog, «Storbritannias mest framstående historiker innen antikkens gresk kunst.»

Biografi 
Boardman utdannet seg ved Magdalene College ved Universitetet i Cambridge der han fra 1945 studerte klassiske emner. Etter to års verneplikt i Intelligence Corps (den britiske etterretningstjenesten) tilbrakte han tre år i Hellas, fra 1952 til 1955, som viserektor på Den britiske skole i Athen.

Ved sin hjemkomst til England ble Boardman assisterende intendant ved Ashmolean Museum i Oxford, og påbegynte på den måten sin livslange tilknytning til museet. I 1959 ble han dosent i klassisk arkeologi ved Universitetet i Oxford, og i 1963 ble han dosent ved Merton College i Oxford. Han ble ved Merton til han ble utnevnt til professor i klassisk kunst og arkeologi ved Lincoln College i 1978. Han ble adlet i 1989 og pensjonerte seg i 1994, og var siden professor emeritus.

Boardman er medlem av British Academy, og ble tildelt akademiets Kenyon-medalje for klassiske studier i 1995. Han fikk også Onassis-prisen i humaniora i 2009. Han er dessuten æresmedlem av Magdalene College i Cambridge og av Merton og Lincoln College i Oxford, og har fått en rekke andre akademiske æresbevisninger.

Boardman har gjennomført utgravninger på flere arkeologiske sted, som Smyrna, Kreta, Khíos og Tokra i Libya. Hans mange utgivelser fokuserer framfor alt på kunst og arkitektur i antikkens Hellas, og spesielt på skulptur, utsmykkede edelsteiner og vannmaleri.

Utvalgte verk 
 Greek Burial Customs (1971)
 Archaic Greek Gems (1968)
 Greek Gems and Finger Rings (1970, 2001)
 Excavations at Emporio, Khíos (1964)
 The Greeks Overseas (første utgave 1964; revidert 1973; tredje utgave 1980; fjerde utgave 1999)
 The Diffusion of Classical Art in Antiquity, basert på hans forelesningsserie Andrew Mellon Lectures ved National Gallery of Art i Washington D.C. 1993.
 Persia and the Greeks (2000)
 The History of Greek Vases (2001)
 The Archaeology of Nostalgia (2002)
 The World of Ancient Art' (2006)
 The Marlborough Gems (2009)
 The Relief Plaques of Central Asia and China (2009/10)

 Referanser 

 Litteratur 
 Who's Who, 2006
 «Boardman, John», Dictionary of Art Historians «Prof. Sir John Boardman» , Beazley Archiv''

Eksterne lenker 
 Magdalene College: Famous alumni

Britiske kunsthistorikere
Engelske arkeologer