alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Kvalifisert flertall

Kvalifisert flertall oppnås i en forsamling dersom en på forhånd tallfestet majoritet i en forsamling stemmer for noe. Det kvalifiserte flertallet er vanligvis ⅔ hvis ikke annet er spesifisert, men kan også være ¾ eller 9/10. Dersom det nødvendige flertallet bare er mer enn 50 % av de avgitte stemmene kalles dette alminnelig flertall.

I aksjeloven § 5-19 er kvalifisert flertall minst 90 % av aksjekapital som er representert på generalforsamlingen. Grunnlovsendringer i Norge krever kvalifisert flertall på ⅔, og ved suverenitetsavståelse kreves ¾ flertall samt at ⅔ av stortingsrepresentantene er til stede.

Begrepet kvalifisert flertall kan brukes om alle krav til en majoritet som er mer vidtgående enn kravet til alminnelig flertall. Ved folkeavstemninger i Sveits er det eksempelvis krav om at det skal være et flertall for en sak i hele befolkningen samtidig med at det kreves at det også er flertall for saken i et flertall av landets kantoner (fylker). Slik kan det også være i organisasjoner. Det kan da være krav om flertall i blant de avgitte stemmer i en uravstemning, samtidig som det kreves flertall for saken i et flertall av organisasjonsleddene. I Hellas velges presidenten med kvalifisert flertall av nasjonalforsamlingen.

Kvalifisert flertall kreves gjerne i saker som er av stor betydning for en organisasjon, eksempelvis endringer i vedtekter og forretningsorden, eller utvidelse eller nedleggelse av en organisasjon. Avholdende eller blanke stemmer telles normalt ikke, hvis ikke annet er angitt i organisasjonens vedtekter.

Referanser 

Votering
Simpelt flertall

Simpelt flertall oppnås i en forsamling eller elektorat dersom ett forslag får flere stemmer enn andre, men ikke nødvendigvis 50 % av de avgitte stemmer.

Bruk
Simpelt flertall brukes når en voterer over tre eller flere alternativer, der en lar saken bli avgjort av det forslag som får flest stemmer, uten å gjennomføre flere voteringsrunder der de som har stemt på forslag som har falt får anledning til å stemme subsidiært. Storbritannia velger kandidater til underhuset ved flertallsvalg i enmannskretser ved hjelp av simpelt flertall.

Simpelt flertall brukes ofte feilaktig i sammenhenger der alminnelig flertall er korrekt. Opphavet til misforståelsen vil ofte være feil forståelse av simple majority på engelsk, som i denne sammenheng betyr «enkelt flertall», som er det samme som «alminnelig flertall». På engelsk kalles valgordninger som bruker simpelt flertall for first past the post. I USAs senat er sammensetningen normalt slik at forslag som går igjennom i praksis alltid får alminnelig flertall (>50 %). Samtidig må senatet ha 60 % tilslutningfor å få en sak opp til votering, så avstemninger må oppnå enten «simple majority» eller 60 %, og kan skape et inntrykk av at simpelt flertall er 51%.

Simpelt flertall er utbredt i uformelle sammenhenger, der den som får flest stemmer vinner.

Fordeler og ulemper
Valg med simpelt flertall er enkelt både å administrere og å telle opp ettersom det bare trengs en valgomgang. Dersom man stemmer over flere alternativer samtidig kan simpelt flertall føre til at alternativer med støtte fra en liten samlet gruppe kan vinne dersom flertallet er splittet.

Simpelt flertall i enmannekretser er lite proporsjonal som valgordning, og i 1983 fikk det liberale partiet og sosialdemokratene i Storbritannia til sammen 25,4 % av stemmene, men bare 3,5 % av mandatene.

Referanser

Votering
Idrettslaget Stjørdals-Blink

Idrettslaget Stjørdals-Blink er et idrettslag på Stjørdalshalsen i Stjørdal kommune i Trøndelag.

Idrettslaget ble stiftet i 1956 ved sammenslutningen av Stjørdal idrettslag (tidligere Stjørdal arbeideridrettslag) og Idrettslaget Blink. I 1958 åpnet idrettsanlegget på Øverlands Minde. Idrettslaget Stjørdalsguten, som ble stiftet i 1951, men som kunne føre sin historie tilbake til Idrettslaget Viking i Øfstigrenda i 1917, gikk i 1957 også inn i Stjørdals-Blink. Stjørdal skilag, stiftet i 1906, deltok i de innledende forhandlingene om sammenslutning, men etter at dette mislyktes, sovnet det inn i midten av 1950-årene. I 1959 ble Stjørdal skilag likevel sammenkalt, og vedtok å gå inn i Stjørdals-Blink, for å la sine eiendeler komme Stjørdals-Blinks skigruppe til gode.

Stjørdals-Blink har avdelinger for badminton, fotball, håndball, volleyball, friidrett, hurtigløp på skøyter, orientering, skiidrett, sykkel, svømming og turn.

Idrettslagets drakt består i hovedsak av en rød overdel og en svart underdel. På ryggen skal det ifølge lagets draktreglement stå «Stjørdals-Blink» i store, svarte bokstaver, og logoen skal sitte omtrent ved hjertet.

Stjørdals-Blink er tilknyttet Trøndelag idrettskrets og Norges Idrettsforbund.

Fotball 
Fotballaget hadde Øverlands Minde som hjemmebane fra 1958. Nye Blinkbanen ble åpnet i 2012 og ble benyttet frem til M.U.S Stadion Sandskogan sto ferdig til seriestart i 2020. 

Klubben hadde et bra juniorlag i 1970-årene som tapte finalen i junior-NM 1976, 1–2 mot Fredrikstad, og 1977, 1–3 mot Mjøndalen.

Herrelaget i fotball ble i 2020 trent av Roar Vikvang, og spiller i Obos-ligaen. De rykket opp til Obos-ligaen etter seieren i 2. divisjon i 2019. Klubben har tidligere vært i 1. divisjon, men rykket ned til 2. divisjon i 1994. Engelskmannen Tom Dent tok over som hovedtrener i 2021. Sesongen 2021 endte med kvalifisering om nedrykk, men laget berget plassen i OBOS-ligaen. I 2022 tok Snorre Lillebo over rollen som hovedtrener.

Tabellen

Spillerstall 
Oppdatert 1. september 2022.

Utlånte spillere

Støtteapparat

Hurtigløp på skøyter 
Laget var arrangør av sprint-NM på skøyter 1982 for damer og herrer, som gikk på Øverlands Minde. Vinnere der ble Bjørg Eva Jensen og Frode Rønning.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Stjørdals-Blink Fotball
 M.U.S. Stadion Sandskogan - Nordic Stadiums

Idrettslag i Trøndelag
Fotballag i Trøndelag
Skøyteklubber i Trøndelag
Orienteringsklubber i Norge
Sport i Stjørdal
Fotballag etablert i 1956
Idrettslag etablert i 1956
Artikler i skøytesportprosjektet
IF Brommapojkarna

IF Brommapojkarna er en svensk fotballklubb i Bromma, en bydel i den vestre delen Stockholm.

IF Brommapojkarna er den største klubben i hele Europa hva angår antallet aktive lag i alle aldersgrupper. I 2007 var det 247 lag og 3000 spillere. Klubben er godt kjent for ungdomsakademiet, som har produsert flere av de beste svenske spillerne.

Klubben ble grunnlagt i 1942 og rykket opp til Allsvenskan for første gang i 2006 etter å ha slått BK Häcken i kvalifiseringskamper. Brommapojkarna rykket opp til Superettan.

Referanser

Eksterne lenker 
 IF Brommapojkarna – offisiell side

Fotballag i Sverige
Fotballag etablert i 1942
Sport i Stockholm
1942 i Sverige
Karesuando

Karesuando (finsk: Kaaresuvanto, meänkieli: Kaaresuanto, nordsamisk: Gárasavvon) er et tettsted i Kiruna kommune i Norrbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Det er Sveriges nordligste tettsted, kirkeby og sogn. I 2010 hadde tettstedet 303 innbyggere.

Byen fikk sin første faste bebyggelse i 1670, da Måns Mårtensson Karesuando, også kalt Hyvä Maunu Martinpoika, kjøpte samen Henrik Nilsson Nikkas' jord, fiskevann, utmark og beitemarker. Den første kirken på stedet ble bygd 1816.

Sognepresten, vekkelsespredikanten og botanikeren Lars Levi Læstadius virket i Karesuando fra 1826 til 1846, der han startet den vekkelsen som er kjent som læstadiansmen, oppkalt etter ham. Fra 1828 var han bosatt i Laestadiuspörtet i Karesuando.

Opplysningene i denne artikkelen om Karesuando gjelder den svenske siden. Det svenskspråklige navnet Karesuando kan også sikte til tettbebyggelsen i Kaaresuvanto på finsk side av elven, selv om den primært bruker den finske eller samiske navneformen om seg selv. De regnes normalt som to ulike tettsteder, da det heter at samme tettsted eller by ikke kan ligge i to ulike land. I Finland har enkelte imidlertid fortsatt den oppfatningen at det er ett tettsted, siden bebyggelsen på begge sider av elven tradisjonelt var finskspråklig, og de begge har navnet Kaaresuvanto på finsk. Ved grunnskolene heller man imidlertid på den finske siden til sør-finske dialekter, mens man på den svenske siden lærer svensk.

E45 passerer begge byer. Finske Kaaresuvanto passeres av E8. Karesuando er det nordlige endepunktet for den svenske Riksväg 99. Broen over elven ble åpnet i 1980.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tettsteder i Norrbottens län
Kiruna kommune
Mjällby AIF

Mjällby AIF (Mjällby Allmänna Idrottsförening) er en svensk fotballklubb fra Mjällby. Klubben ble grunnlagt i 1939. 

Beste plassering klubben har oppnådd gjennom tidene er en ellevteplass i Allsvenskan i 1983 og 1985.

Spillerstall
Oppdatert 8. april 2022.

Utlånte spillere

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Sverige
Fotballag etablert i 1939
Sölvesborg kommune
Knut Anton Mork

Knut Anton Mork (født 24. mai 1946) er en norsk økonom.

Bakgrunn og virke 
Mork ble født på Løkken Verk i Trøndelag og vokste opp på Stange i Innlandet. Han begynte sin utdannelse med siviløkonomstudiet og høyere avdeling ved Norges Handelshøyskole og fullførte den med doktorgraden (PhD) i samfunnsøkonomi ved Massachusetts Institute of Technology (MIT) i 1977. Han har først og fremst forsket på de makroøkonomiske virkningene knyttet til utviklingen av oljeprisen. Mork var i flere år professor og instituttleder ved Handelshøyskolen BI. Fra 1996 til 2015 var Mork sjeføkonom i Handelsbanken.

Mork har forfattet lærebøker i makroøkonomi på både norsk og engelsk og har publisert sine forskningsresultater i anerkjente internasjonale tidsskrifter som Journal of Political Economy, Quarterly Journal of Economics, Journal of Economic and Business Statistics og The Energy Journal.

Knut Mork er ansatt som professor ved Institutt for samfunnsøkonomi ved NTNU.

Bibliografi 

 Macroeconomics for managers, Wadsworth Publishing Company, 1991, ISBN 0-534-13794-6
 Lecture Notes on Business Cycle Theory, Bedriftsøkonomens forlag, 1995, ISBN 82-7037-891-7
 Makroøkonomi, Cappelen akademisk, 2004, ISBN 8202238560, ISBN 9788202238568.

Referanser

Eksterne lenker 
 Knut Anton Mork — Speaker's corner i Handelsbanken

Norske samfunnsøkonomer
Norske siviløkonomer fra NHH
Fødsler i 1946
Dagda

For byen i Latvia, se Dagda (by)
Dagda (gammelirsk deagh dia, «den gode guden» eller «den dyktige guden») er en sentral gud i keltisk mytologi, og ansett for en av de eldste. I noen kilder er han sønnen til Ethlinn, andre ganger ses han på som ett aspekt av Lugh Lamhfada. Dagda er med elvegudinnen Boann far til kjærlighetsguden Óengus. Dagda er også faren til Bodb Dearg, Cermait, Midir, Aine og Brigit.

Tekster på norsk 
 Fortellingene Étaíns friere og Óengus' drøm er utgitt på norsk i antologien Keltiske myter, 2006.

Keltisk mytologi
Fylkesvei 7724

Fylkesvei 7724 i Nordland går mellom Bøstad og Eggum i Vestvågøy kommune.

Fylkesveien inngår i Nasjonal turistvei Lofoten som en av flere sideveier til europavei 10.

Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 831.

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Nordland
Nasjonale turistveier
Veier i Vestvågøy
Olaf Sletten

Olaf Sletten (født 19. april 1886 i Aremark, død 10. desember 1943) var en norsk rifleskytter som konkurrerte tidlig i det 20. århundre. Han vant to sølvmedaljer og en olympisk bronsemedalje under Sommer-OL 1920 i Antwerpen i lagskyting med henholdsvis 300 m rifle, 300 + 600 m armégevær og 50 m rifle. Han deltok også i Sommer-OL 1924 i Paris med 26.-plass på 50 m rifle.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske skyttere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Medaljevinnere under Sommer-OL 1920
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1920
Skyttere under Sommer-OL 1920
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1924
Skyttere under Sommer-OL 1924
Personer fra Aremark kommune
Fødsler i 1886
Dødsfall i 1943
Olympiske medaljevinnere i skyting
Whiplash (band)

Whiplash er et amerikansk thrash metal band, stiftet i New Jersey i 1984.

Medlemmer 
Tony Portaro – vokalist og gitarist
Rich Day – bassist
Joe Cangelosi – trommeslager

Diskografi 

Power and Pain (1985)
Ticket to Mayhem (1987)
Insult to Injury (1990)
Cult of One (1996)
Sit Stand Kneel Prey (1997)
Thrashback (1998)
Messages in Blood (Samlealbum, 1999)

Eksterne lenker 
 

 
 Offisiell kanal på YouTube

Band etablert i 1984
Speed metal-band fra USA
Thrash metal-band fra USA
Ingar Zach

Ingar Zach (født 29. juni 1971 i Oslo) er en norsk perkusjonist og forretningsmann, kjent fra flere innspillinger.

På 90-tallet var han i Chateau Neuf Spelemannslag og Harnihomba mens han studerte musikk ved Universitetet i Oslo (1993) og komposisjon ved Jazzlinja (NTNU) (1994–97).  I trioen Tri-Dim (1997–2000) ga han ut to plater med saksofonisten Håkon Kornstad og gitaristen David Stackenäs. Sammen med steelgitaristen Ivar Grydeland etablerte han i 2000 plateselskapet SOFA for å gi ut improvisatorisk musikk, et samarbeid som ledet til en mastergrad i improvisasjon (2004) og trioen Huntsville med Tonny Kluften (plate, 2006). Zach har også dannet en duo med frijazz-gitaristen Derek Bailey, og en annen duo med den norske frijazz-gitaristen Anders Hana. Han har gitt ut flere plater som medlem av norske No Spaghetti Edition, og spiller i Jon Balkes to orkestre Batagraf og Magnetic North Orchestra. Ellers har Zach medvirket på utgivelser med Karl Seglem og Carl Petter Opsahl. Han er bosatt i Madrid (2004), og i 2005 etablerte han plateselskapet Sillòn (underselskap av SOFA, som per 2005 ledes av Grydeland) for soloplater.

Diskografi (utvalg) 
 2000 Visiting ants – Med Ivar Grydeland
2001 Ilaer : Live fra Konsertscenen Blå – med Derek Bailey
2004 You should have seen me before we first met – med Ivar Grydeland
2020 Bow Shoulder – med Huntsville

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Biografi fra Jazzbasen.
 Diskografi fra Jazzbasen.

Norske perkusjonister
Personer fra Oslo
Fødsler i 1971
Ekeberg gård (Oslo)

Ekeberg gård (gnr 151) også omtalt som Store Ekeberg,  Stamhuset Ekeberg og Ekeberg hovedgård er en av urgårdene i Oslo-området. Det er nylig avdekket rundt 3000 år gamle hustufter på Ekeberg gård. Fra gammelt av har gården hett Eikaberg med alternative skrivemåter som bl.a. Egeberg, Eegeberg, Eikeberg, Ekeber og Ekeberg. Betegnelsen Store Ekeberg, er trolig brukt for å skille den fra Lille Ekeberg, en plass/gård noe lenger øst i området som også omtales som «Egeberg» o.l. i kildematerialet. I dag er Ekeberg gård mest kjent som Ekeberg hovedgård. Lokalt blir den i dagligtale omtalt som Hovedgården.

Gårdsanlegget ble plassert nærmest balanserende på toppen av den nordvendte Ekebergskrenten. Det siste uthuset på gården ble revet i forbindelse med anleggingen av Ekeberg Camping i 1964. Våningshuset fra 1771/77 som står noen få meter inn på Ekebergplatået er freda. 

Det er gjort flere arkeologiske funn i området som peker mot en anseelig alder. Like sørvest for gårdens våningshus er det registrert et gravfelt fra jernalderen. Det er dessuten gjort helleristningsfunn i området rundt hovedbølet. Oslos eneste veideristning som skal være rundt 6000 år gammelt, er risset inn et par hundre meter vest for dagens hovedbøl, det vil si like på oppsida av Sjømannsskolen.

I 1582 ble Ekeberg gård med inn- og utmark utlagt til bymark. Snaue 200 år seinere, i 1778, ble gården solgt fra kongen til S. A. Røhrt som gjorde den til stamhus i 1781. Jf. lov av 21. desember 2005 om oppløsning av stamhuset Ekeberg og kgl.res. av samme dato, opphørte stamhuset pr. 1. januar 2006. 

I dag eies gården av Oslo kommune. 

På sitt største var Ekeberg gård rundt 1700 mål.

Husmannsplasser 
Bruk og plasser som England, Tempelet, Utsikten, Brannfjell, Morteløkka og Nordjordet har opprinnelig vært del av Ekeberg hovedgård. Her kan det tillegges at når kildene oppgir Egeberg-eie, Egeberg-eye, Egeberg-eje o.l., dreier det seg om husmannsplasser under hovedgården. Her må det også legges til at forveksling med husmannsplasser nære Lille Ekeberg forekommer, da f.eks. bruket Svingen omtales som «Egeberg-eie» med referanse til Munkebråten/Lille Ekeberg, Svingen var eid av Oslo Hospital og solgt i 1829.

Referanser

Se også 
 Lille Ekeberg
 Ekeberg
 Ekebergåsen
 Ekebergskrenten
 Ekebergskråninga

Eksterne lenker 
 Blf om Ekeberg hovedgård 
 www.ager.no om Ekeberg gård
 Namdalsavisa om restaureringa av våningshuset på Ekeberg gård

Litteratur 
 Jarnøy, Dag. Stamhuset Ekeberg Hovedgård; i gode, men mest dårlige tider, Oslo 2003

Gårder i Oslo
Ekeberg
Monique (Kim Possible)

Monique er en fiktiv figur fra Disneyserien Kim Possible. Etternavnet hennes har aldri blitt brukt, muligens en honnør til stemmeskuespilleren, Raven-Symoné, som ofte kjennes kun på fornavnet.

Utseendet til figuren har forandret seg gjennom serien, mest tydelig har dette vært når det gjelder øynene. I sesong 1, da hun møtte Kim, hadde hun små pupiller, men fra og med sesong 2 fikk hun større og fullere øyne.

Hun er en nær venn av Kim, og klart en av de mest normale i Kims omgangskrets.

Moniques norske stemme tilhører Marte Stolp og Katrine Blomstrand (samsvarer med Fru Possible fra episode til episode)

Om Monique
Foruten Ron er Monique den personen Kim tilbringer mest tid sammen med. Hun gir Kim fornuftige råd om skolen og livet, og er en effektiv motvekt til Rons eksentriske tanker og ideer. Monique jobber på designerbutikken Club Banana, som var stedet der hun møtte Kim.

Man vet lite om Moniques privatliv. Hun har nevnt at hun har en bror. Hun og Kim falt begge for Hirotaka, og slåss faktisk om ham. Selv om hun er inne på trender og hva som er populært, viste det seg da hun var med i serien første gang at hun er fan av GWA (The Global Wrestling Association). Da Kim fortalte at Ron hadde billetter til en brytekamp, noe hun selv ikke ønsket å gjøre, ble en ekstatisk Monique nærmest sjalu på Ron som kom inn på kampen.

Monique er hip og intelligent og snakker gjerne i hiphop-stil (Kim kaller det «Monique-språk»), og liker også å bruke akronymer, som PVM (prøv å være med).

Andre versjoner
I trippelepisoden «I tide og utide», dukker en 20 år eldre Monique opp i siste øyeblikk for å redde Kim i framtiden som blir styrt av «Den Høyeste Høye», Shego. Hun er da opprører og en dyktig kriger, og sier selv at hun har trent i 20 år. Dette er da en referanse til da hun skulle hjelpe Kim på oppdrag første gang, da hun sa hun at ville trenge 20 års trening. På tross av å være 20 år eldre, har Monique aldret minimalt. I originalversjonen spilles den 20 år eldre Monique av Vivica A. Fox

Kim Possible

en:Monique (Kim Possible)
hu:Monique (Kim Possible)
fi:Monique (Kim Possible)
Carlos Lopes

Carlos Alberto de Sousa Lopes (født 18. februar 1947 i Viseu) er en tidligere portugisisk friidrettsutøver. I 1984 ble han landets første OL-vinner.

Lopes debuterte i mesterskapssammenheng i EM 1971 i Helsingfors der han endte helt nede på 33.-plass på 10 000 meter. På 3000 meter hinder ble han slått ut i forsøket.

Han deltok også i OL 1972 i München, men der ble han slått ut i forsøkene på både 5000 og 10 000 meter.

Gjennombruddet kom i 1976. Tidlig på året ble han verdensmester i terrengløp. I et løp i München 29. mai 1976 forbedret han sin personlige rekord på 10 000 m med 45 sekunder til 27.45,71. Med denne tiden ble han regnet blant favorittene til OL 1976 i Montréal.

I OL-finalen lå han først gjennom hele løpet og bestemte tempoet. 450 meter før mål ble han imidlertid passert av tittelforsvareren, Lasse Virén, og måtte nøye seg med sølv.

Åtte år etter sølvmedaljen opplevde Lopes karrierens høydepunkt. I 1984 ble han verdensmester i terrengløp for andre gang og løp 4. juli i Stockholm på 27.17,48. Selv om Lopes bare hadde startet i tre maratonløp og bare hadde fullført ett av dem, stilte han opp i maraton i OL 1984 i Los Angeles.

I dette løpet rykket han etter 34,5 kilometer og løp de neste 5 kilometerne på bare 14 minutter og 33 sekunder. Han fikk dermed et forsprang som han beholdt frem til mål. Irlands John Treacy ble nummer to.

Året etter sikret han seg sin tredje VM-tittel i terrengløp i Lisboa. 20. april 1985 forbedret Lopes i Rotterdam Marathon bestenoteringen til briten Steve Jones med 53 sekunder til 2.07,12.

OL-medaljer 
  1984  Los Angeles -  Gull i friidrett, maraton menn  Portugal
  1976  Montréal -  Sølv i friidrett, 10000 meter menn  Portugal

Referanser

Eksterne lenker 
 

Portugisiske langdistanseløpere
Portugisiske maratonløpere
Olympiske mestere for Portugal
Olympiske sølvmedaljevinnere for Portugal
Deltakere for Portugal under Sommer-OL 1972
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1972
Medaljevinnere under Sommer-OL 1976
Deltakere for Portugal under Sommer-OL 1976
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1976
Medaljevinnere under Sommer-OL 1984
Deltakere for Portugal under Sommer-OL 1984
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1984
Personer fra distriktet Viseu
Verdensrekordsettere i friidrett
Verdensmestere i terrengløp
Fylkesvei 3448

Fylkesvei 3448 går mellom Søndeled kai og Sjåvåg i Risør kommune. Veien er 4,9 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 6 (Aust-Agder).

Kommuner og knutepunkter

 Søndeled kai
 Kjørkehaugen
Endepunkt Sjåvåg

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Agder
Veier i Risør
Henry (navn)

Henry er et mannsnavn med opprinnelse i det middelhøytyske navnet Haimirich, som betyr «hjemmets hersker». Henry er den engelske varianten av navnet og tilsvarer det norske navnet Henrik.

Henry brukes også som etternavn.

Utbredelse
Henry har vært et vanlig navn i England siden 1200-tallet.

Henry var et populært navn i USA på 1800-tallet og frem til 1940-årene.

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Henry Purcell (1659–1695), engelsk organist og komponist
 Henri Bergson (1859–1941), fransk filosof
 Henry Ford (1863–1947), amerikansk forretningsmann og grunnlegger av Ford Motor Company
 Henri Matisse (1869–1954), fransk bildekunstner
 Henri Cartier-Bresson (1908–2004), fransk fotograf
 Henry Wahl (1915–1984), norsk skøyteløper
 Henry Valen (1924–2007), norsk statsviter
 Henry Notaker (f.1941), NRK reporter og forfatter
 Henry John Deutschendorf Jr (1943-1997), profesjonelt kjent som John Denver, amerikansk sanger

Som etternavn
 Thierry Henry (1977–), fransk fotballspiller

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Espen Brodin

Espen Brodin (født 1954 i Oslo) er en norsk forretningsmann og IT-grunder.

Brodin startet Fast Search & Transfer ASA i 1997 og var administrerende direktør fra 1997 til våren 2000. Han var storaksjonær i samme selskap. Brodin er utdannet filosof og innen teknologi (NTH). Han ledet tidlig et forskningsprosjekt på Wittgenstein hvor søk i tekster var sentralt. Har hatt sentrale stillinger i blant annet Accenture, Kreditkassen og Bankenes Betalingssentral. Etter Fast satset han på selskapet Fastweb, hvor han også var styreformann og tapte mye penger sammen med Øystein Tvenge.

Referanser 

Personer fra Oslo
Norske IT-gründere
Barcelonapaviljongen

Barcelonapaviljongen, som ble utforma av Ludwig Mies van der Rohe, var den tyske paviljongen under verdensutstillinga i Barcelona i 1929. Det var en viktig bygning historien til moderne arkitektur, som er kjent for sin enkle form og ekstravagante materialer, som marmor og travertin.

Bygningen sto på et stort podium ved et basseng. Selve strukturen besto av åtte stålpåler som holdt oppe et flatt tak, med glassvegger på utsida og flere skillevegger innvendig.

Mies designa Barcelonastolen sammen med denne bygningen. Paviljongen ble revet etter at verdensutstillinga var over, men i årene 1983 til 1986 ble det bygd en kopi av paviljongen på samme sted.

Eksterne lenker
 Bilder av kopien av paviljongen
 Bildegalleri av paviljongen
 Bilder av Barcelona-paviljongen og Barcelona-stolen

Byggverk i Barcelona
Verdensutstillingsanlegg
Ludwig Mies van der Rohe
Casa Calvet

Casa Calvet er en bygning som er tegna av arkitekten Antoni Gaudí for en tekstilprodusent med navn Calvet. De nederste etasjene fungerte som kontorer, mens resten av bygningen var boareal. Bygningen ligger i Barcelona, i 1900 Carrer de Casp 48, Eixample.

Casa Calvet er et av de mest konvensjonelle verkene til Gaudí. Symmetrien, balansen og rytmen i denne bygningen er uvanlig til Gaudí å være. Kurvene på toppen av bygningen og inngangspartiet er imidlertid isolerte modernistiske elementer.

Eksterne lenker
 Bilder av Casa Calvet

Byggverk i Barcelona