alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Żagań

Żagań (tsjekkisk Záhaň, tysk Sagan, latin Saganum) er en by i vestlige del av Polen. Den ligger i Lubusz voivodskap ved elven Bóbr. Byen er blant annet kjent for det barokke Żagań-slottet fra 1670.

Historie

En legende sier at byen ble grunnlagt av Żaganna, barnebarnet til den mytiske herskeren Krak, som ifølge en annen legende hadde grunnlagt Kraków. Ifølge historikere ble Żagań grunnlagt av Bolesław IV av Polen i midten av det 12. århundre. I historiske kilder er Żagań nevnt for første gang i 1202. I 1285 fikk Żagań bystatus, og tilhørte fra 1252 hertugdømmet Głogów. Byen var fra 1413 til 1472 sete for et selvstendig fyrstedømme. 

I 1472 ble fyrstedømmet og byen solgt til Wettinslekten. Under hertug Henrik den fromme (1539–41) utbredte reformasjonen seg. Kurfyrst Moritz av Sachsen overlot Sagan i 1549 til den bøhmiske kongen Ferdinand I. I 1627 kom den legendariske Albrecht von Wallenstein i besittelse av byen. På invitasjon fra Wallenstein virket den berømte astronomen og matematikeren Johannes Kepler i byen mellom 1627 og 1630, og monterte den aller første lynavlederstangen i Europa. Byens viktigste kultur- og vitenskapssentrum var klosteret til Augustinerordenen. 

Under den første schlesiske krig kom byen under Preussen, og ble gitt som len av kronen til forskjellige familier. På slutten av det 18. århundre ble byen styrt av familiene Biron og Talleyrand, og perioden var byens gullepoke når den ble besøkt av blant annet Franz Liszt. Byen ble gitt som len så sent som i 1844, som siste prøyssiske kronlen, og lensavhengigheten utløp først i 1935. Under annen verdenskrig ble krigsfangeleiren Stalag Luft III etablert i nærheten av Żagań. Denne leiren er kjent fra filmen Den store flukten (the Great Escape). På slutten av krigen ble byen erobret av Den røde armé. Som følge av Potsdamkonferansen ble byen gitt til Polen og den tysktalende befolkningen fordrevet.

Areal
Ifølge data for 2002 har Żagań et areal på 39,92 km², inkludert:
dyrket jord: 14%
skogsmark: 48%

Demografi
Ifølge data for 30. juni 2004:

Næringsliv
Treindustri, jernindustri, tekstilindustri, matindustri, byggmaterialeindustri.

Severdigheter
 Klosteret til Augustinerorden
 Klosteret til Jesuittordenen
 Det barokke Żagań-slottet til familien Lobkowitz (1670–1686)
 Det senklassisistiske oransjeriet (1845–1846)
 Bruer (1803–1804)
 Den geometriske parken (17.-18. århundre)
 St. Peter og Paulus-kirken (14.-16. århundre)
 Den Hellige Ånds kirke (1701–1702)
 Levninger av bymurer (14.-16. århundre)

Byer i Lubusz voivodskap
Bosetninger første gang omtalt i 1202
Bartoszyce

Bartoszyce – (tysk Bartenstein) er en by i Polen i Det ermlandskmasuriske voivodskap. Byen, som ligger ved elven Łyna, fikk bystatus i 1326 under navnet Rosenthal, et navn som bare seks år senere ble endret til Bartenstein. 

Under andre verdenskrig ble 60% av byen rasert. Etter krigen ble byen som følge av Potsdamkonferansen tillagt Polen. Den tyske befolkningen ble enten evakuert eller forvist, og byen ble befolket med polakker som hadde blitt fordrevet fra områdene i øst annektert av Sovjetunionen.

Vennskapsbyer 

  Pionerskij, 2000
  Bagrationovsk, 2001
  Nienburg/Weser, 2002
  Emmaboda, 2003
  Mława, 2001
  Varėna,  2010
  Bereźne, 2010

Eksterne lenker 
 

Byer i det ermlandskmasuriske voivodskap
Irkutsk

Irkutsk (russisk: Ирку́тск) er en by og administrasjonssenter i Irkutsk oblast i Russland. Byen er en av de største i Sibir og ligger 5185 km med tog øst for Moskva. Innbyggertall: 593 604 (folketelling 2002).

Geografi og klima 
Byområdet ligger ved elven Angara (en sideelv til elven Jenisej) 75 km nedenfor dens utspring fra den 700 km lange Bajkalsjøen, og på motsatt bredde i forhold til forstaden Glaskovsk. Elven som her er 580 m bred, krysses av en hengebro. Elven Irkut, som har gitt navn til byen, er en liten elv som møter Angara like ved byen. Hoveddelen av byen avgrenses av en del viktige landemerker: Klosteret, Fortet og Havna, i tillegg til dens forsteder ved en annen sideelv: Ida, eller Usjakovka.

Som en sibirsk by har Irkutsk et subarktisk klima, kjennetegnet ved ekstrem variasjon i temperaturer mellom årstidene. Det kan være veldig varmt om sommeren, og brutal kulde om vinteren. Den varmeste måneden i året i Irkutsk er juli, med en gjennomsnittstemperatur på 18 ℃, og den kaldeste måneden i året er januar med en gjennomsnittlig temperatur på −19 ℃. Nedbørsmengdene varierer også mye. Den våteste måneden er juli, med 119 mm nedbør i snitt. Tørrest er februar med et snitt på bare 7,6 mm, hovedsakelig fordi nesten all nedbør i den sibirske vinteren faller som tørr snø.

Transport 
Viktige veier og jernbaner, som Den transsibirske jernbanen, forbinder Irkutsk med andre regioner i Russland og Mongolia. Byen har to flyplasser: Irkutsk internasjonale lufthavn og den mindre Irkutsk nordvestre lufthavn.

Utdanning 
Utdanningsinstitusjoner i Irkutsk inkluderer Irkutsk universitet for Jernbanetransport (siden 1975), Irkutsk Statlige Universitet (1918), Baykalsky statlige universitet for økonomi og juss (1932), Irkutsk Tekniske Universitet (1939), Irkutsk Landbruksakademi, Irkutsk universitet for lingvistikk (1948), Irkutsk medisinske universitet, Irkutsk pedagogiske høyskole. Blant private høyskoler finnes: Det sibirske institutt for juss, økonomi og administrasjon (1993), Institute of Economics of ISTU (1996).

Bilder fra Irkutsk

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Irkutsk oblast
Bosetninger etablert i 1686
Milan Milutinović

Milan Milutinović (serbisk kyrillisk Милан Милутиновић) (født 19. desember 1942 i Beograd) er en serbisk politiker som var president i Serbia fra 1998 til 2002. 

Han ble i 2003 tiltalt for krigsforbrytelser, men senere frikjent.

Biografi 
Milutinović er utdannet jurist fra Universitetet i Beograd. Han var Jugoslavias ambassadør til Hellas fra 1989 til 1995, da han ble utenriksminister. I 1997 ble han valgt til Slobodan Milosevics etterfølger som president i Serbia.

Tiltale for krigsforbrytelser 
Han var en av Slobodan Miloševićs håndgangne menn, og var tiltalt for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten ved Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia. Han overga seg til tribunalet i januar 2003, en måned etter at han var gått av som president, og satt  i varetekt i Haag til 2009. 

Tiltalen mot Milutinović omfattet deportasjon, drap som forbrytelse mot menneskeheten, drap som brudd på krigens lover og «andre umenneskelige handlinger» under krigen i Kosovo. Blant annet ble han gitt han ansvaret for massedrapene i Račak, Bela Crkva, Mala Kruša og Velika Kruša, Đakovica, Padalište, Izbica, Vucitrn, Meja, Dubrava, Suva Reka og Kačanik i 1999. 

Han ble frikjent på alle punkter den 26. februar 2009.

Referanser 

Personer fra Beograd
Serbiske presidenter
Serbiske politikere
Serbiske jurister
Alumni fra Universitetet i Beograd
Personer fra jugoslaviakrigene
Kristiansund stadion

Gressbanen er kallenavn for flere fotballbaner i Norge, deriblant Tønsberg Gressbane og Gressbanen (Oslo).

Kristiansund stadion, som het Gressbanen fram til og med 2014, er Kristiansund Ballklubb og Kristiansund Fotballklubbs hjemmebane, og ligger i bydelen Karihola på Kirkelandet i Kristiansund. På folkemunne ble Gressbanen tidligere gjerne kalt «KFK-banen», og er kjent for å være Norges eldste gressbane mellom Trondheim og Bergen. Ved siden av ligger det en innendørshall, og bortom den igjen nok en kunstgressbane, som nå er døpt KFK-banen. Begge de to banene har en størrelse på 105 x 68 meter. Hovedbanen har en publikumskapasitet på 4 444 tilskuere, og den andre kunstgressbanen ca. 800.

Gressbanen ble innviet 17. september 1950, med kamp mellom KFK og Ørn-Horten. KFK tapte 2-3, men KFKs Jan Sjøasæther scoret kampens første mål på straffespark, og altså det første målet på Gressbanen i historien. Tilskuerrekorden for Gressbanen ble satt samme kamp, og er på 6200 tilskuere. 

Sommeren 2013 ble naturgresset erstattet med kunstgress, og fra og med 2014-sesongen begynte Kristiansund Ballklubb også å bruke Gressbanen i tillegg til KFK. Til sesongstart 2015 ble banen omdøpt til Kristiansund stadion, samtidig med en del ombygging av bl.a. tribuner og klubblokaler til KBK. Kristiansund Ballklubb rykket i 2016 direkte opp til Eliteserien etter uavgjort mot Jerv i Grimstad. Kampen endte 1-1. Kbk endte på førsteplass i Obosligaen i siste seriekamp mot Sandefjord. Kampen endte 3-2 til hjemmelaget Kristiansund og et fullsatt stadion. Disse to lagene lå likt i antall poeng før denne kampen. Jerv endte på tredjeplass, og ble også værende i Obos etter kvalifiseringsrundene om en eventuell sjanse til å rykke opp til øverste nivå. Kristiansund stadion ble vinteren 2016-2017 påbygd med tribuner rundt hele banen, tak over alle tribuner, egen VIP, landets kraftigste og beste lysanlegg, tavle med urverk og stillingsordning med mer. Sommeren 2017 ble området utenfor stadionet asfaltert. Sommeren 2019 ble dekket byttet, og det ble samtidig lagt varmekabel. Noe av det gamle dekket ble lagt i kunstgresshallen mellom banene, resten ble erstattet med det gamle dekket på kunstgressbanen til Clausenenga, også lokalt kjent som "Idrett", eller "Idrettsplassen".

Referanser

Eksterne lenker
  
 Kristiansund Stadion - Nordic Stadiums

Fotball i Møre og Romsdal
Fotballstadioner i Norge
Idrettsanlegg i Kristiansund
Kristiansund Ballklubb
OBX-indeksen

OBX-indeksen er en aksjeindeks bestående av de 25 mest omsatte aksjene notert på Oslo Børs i hovedindeksen OSEBX. Rangeringen baseres på en seks måneders omsetningsperiode. Indeksen justeres to ganger årlig, tredje fredag i mars og det samme i september (tidl juni og desember).

OBX-indeksen kan handles i ved hjelp av børsnoterte futures og opsjoner.

Liste over selskaper i OBX-indeksen
Fra 22. juni 2020 er følgende selskaper med i OBX-indeksen:

Fotnoter og referanser

Eksterne lenker
 

Aksjeindekser
Oslo Børs
Lister relatert til norsk næringsliv
Sjamil Basajev

Sjamil Salmanovitsj Basajev (russisk: Шамиль Салманович Басаев) (født 14. januar 1965 i Dysjne-Vedeno nær Vedeno, Tsjetsjenia, død 10. juli 2006 i Ingusjetia) var en tsjetsjensk nasjonalistleder og islamist. Han hadde en viktig rolle både under det første og den andre tsjetsjenske krig. Han organiserte og ledet ved flere tilfeller terrorhandlinger mot sivile og tok blant annet på seg ansvaret for gisseldramaet i Beslan.

Drevet av et ønske om å innføre et muslimsk emirat i Kaukasus, skrev han blant annet boken: Book of a Mujahideen. Denne omhandler geriljateknikk for å terrorisere og manipulere sivilbefolkningen til å akseptere muslimsk overherredømme.

Sjamil Basajev ble drept i en russisk militæroperasjon i den russiske republikken Ingusjetia 10. juli 2006.

Referanser

Eksterne lenker 
 Opprørsleder drept (Aftenposten)

Personer fra Europa involvert i terroraktivitet
Personer fra Tsjetsjenia
Fødsler i 1965
Dødsfall i 2006
Personer drept i krigen mot terror
Islamister
Birgitte Grimstad

Birgitte Grimstad (født 15. desember 1935 i København) er en norsk visesanger.

Hun arbeidet i flere år som TV-produsent i NRK, blant annet med en rekke barneprogrammer.. Hun er mest kjent som visesanger med en omfattende konsertkarriere i Norge og Danmark, men også ellers i Europa og USA. Sammen med Åse Kleveland, Lars Klevstrand og Lillebjørn Nilsen utgjorde hun visegruppa Ballade!. Et omfattende repertoar inkluderer både middelalderballader, folkeviser, protestviser og kirkemusikk.

Hun arbeidet senere med teater og musikk både på Den Norske Opera, Det norske teatret, Seniorteateret, og med egne soloforestillinger i friteateret Lille Vindharpe og med H.C. Andersens eventyr.

Birgitte Grimstad har også arbeidet som stemmepedagog for sangere og skuespillere.

Hun er datter av den danske sangeren Aksel Schiøtz. Grimstad har teaterutdannelse fra USA, og har bodd i Oslo siden 1959. Fra 1958 til 1988 var hun gift med Per Øystein Grimstad.

Priser 
 1971 Musikkritikerprisen
 1973 Spellemannprisen 1972 i klassen visesang
 1981 Spellemannprisen 1980 i klassen visesang som medlem av gruppen Ballade!
 1985 Gammleng-prisen
 1987 Fritt Ords honnør
 1999 Alf Prøysens Ærespris

Diskografi 
 1966 Birgitte Grimstad - synger viser. LP – norsk utgivelse*
 1967 Utdrag fra aulakonserten
 1968 Viser er så meget
 1969 Ballads Etcetera...
 1970 Posemannens bil m. m. m.
 1971 Det går så go' en vei. Viser og sanger av Arne Paasche Aasen. Sammen med Erik Bye, Nora Brockstedt og Jens Book-Jenssen
 1972 Nordlysun 
 1972 Viser i vinden
 1972 Viser på 1/2 12 (EP)
 1973 Ej blot til børn
 1973 12 nye viser
 1977 Ord over grind
 1977 Din sang - min vise
 1978 Songs of Scandinavia
 1978 En dobbel deylighet. Sanger av Petter Dass. Sammen med Erik Bye
 1978 Ballade! På turné Live opptak fra Sandvika kino
 1980 Ballade! Ekstranummer
 1982 Pas på de vilde fugle
 1986 Wondering and Calling
 1991 After a Visit in the Greenhouse of Dreams
 1996 Ord over grind, 51 Beste 1966-1994
 1996 Love Is a Flow
 2008 Tonen: Birgitte Grimstad synger Geirr Tveitt

Bøker 
 1969 Fra Birgitte Grimstads repertoar. Norsk Musikforlag. 24 sider
 1972 Menneskeviser. Gyldendal. 112 sider

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Omtale i ballade.no

Norske visesangere
Vinnere av Spellemannprisen
Nordmenn født i Danmark
Hans Nielsen Hauge (film)

Hans Nielsen Hauge er en norsk spillefilm fra 1961. Filmen er en dramatisering av livet til predikanten Hans Nielsen Hauge (1771-1824). 

Filmen fikk lunken mottakelse av VGs anmelder som gav den terningkast tre.

Handling 
Året er 1804. Kronprins Fredrik regjerer i Danmark-Norge. Fra det Kongelige Danske Kanselli går det ut arrestordre på Hans Nielsen Hauge. Arrestordren går til alle amtsmenn i Norge, og Hans Nielsen Hauge blir ført til Christiania i jern.

Filmen følger rettssaken mot Hans Nielsen Hauge. Gjennom tilbakeblikk får vi inntrykk av hans tidligere liv og virke. Saken mot Hans Nielsen Hauge tok mange år. København fant ingen grunn til å forhaste seg. Det var brytningsår i Norge, og ute i Europa var Napoleon løs. Dommen falt først i 1813.

Skuespillere 
 Preben Lerdorff Rye som kong Frederik V av Danmark og Norge
 Gunnar Lauring som kansler-president Kaas
 Ola Isene som Bypresident Lausen Bull
 Tore Foss som Politimester Wulfsberg
 Hans Coucheron-Aamot som Sorenskriver Aars
 Carsten Winger som Rådmann Ludvig Ingstad
 Lauritz Falk som Justisråd Blom.
 Espen Skjønberg som Mikkel Nielsen Hauge
 Lasse Kolstad som Lensmann Ole Nielsen
 Georg Løkkeberg som Biskop Schønheyder
 Carl Børseth Rasmussen som Biskop Nordahl Brun
 Fridtjof Mjøen som Slottsprest Pavel i Christiania
 Alfred Solaas som Sogneprest Urdahl i Tune.
 Olafr Havrevold som Sogneprest Seeberg i Tune.
 Henrik Anker Steen som Sogneprest Feiermann i Fredrikstad.
 Bernt Erik Larssen som Doktor Müller
 Thor Hjorth-Jenssen som Lensmann Gram på Eiker
 Helge Essmar som Fengselsdirektøren i Christiania
 Erling Lindahl som Amtmann Hoffgaard fra Smaalenene
 Oscar Amundsen som Fogd Radich i Moss og Thune
 Ingolf Rogde som Fogd Kreydal i Lillesand
 Eilif Armand som Bokbinder Lange i Bergen
 Sverre Hansen som Handelsmann i Bergen
 Lothar Lindtner som en kjøpmann i Bergen.
 Harald Aimarsen som en bonde
 Astrid Sommer som en bondekone
 Wilfred Breistrand som Løytnant i Fredrikstad
 Ole-Jørgen Nilsen som Sersjant i Fredrikstad.
 Oscar Egede-Nissen som Fange i fyllearresten.
 Teddy Nordgren som Politimester i Bergen
 Per Lillo-Stenberg som Dommer Hans Hagerup Falbe
 Rolf Nordland som en Rettsskriver og sekretær
 Ragnar Olason som en fangevokter
 Rolf Søder som en bonde.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Omtale på kulturnett.no 

Filmer fra 1961
Norske filmer fra 1960-årene
Norske dramafilmer
Norske biografiske filmer
Sort-hvitt-filmer
Norskspråklige filmer
Haugianisme
Vinnere av Sølvklumpen
Filmer lagt til Norge
Filmer satt til 1800-tallet
Casa Milà

Casa Milà er en bygning i Barcelona tegnet til Roger Segimon de Milà av arkitekten Antoni Gaudí, og bygget i årene 1905 til 1907. I 1984 ble den tatt med på listen over UNESCOs verdensarv.

Bygningen er helt uten rette linjer. Den ble dårlig mottatt av den lokale befolkningen da den ble bygget og fikk kallenavnet «La Pedrera» (katalansk for «stenbrudd»), men er i dag et landemerke i Barcelona.

Adressen er Passeig de Gràcia No. 92 (ved krysset til Carrer de Provença).

Eksterne lenker 
 

Verdensarven i Spania
Byggverk i Barcelona
Prestvannet

Prestvannet og parkområdene rundt er et turmål i Tromsø, sommer som vinter. Vannet har et rikt fugleliv med ender, måker og andre fugler, og på grunn av dette er deler av vannet fredet i hekketiden. Vannet ligger på Tromsøya, 96 moh, og dekker ca 75 dekar.

Drikkevann 
I 1867 ble vannet demmet opp for å brukes til drikkevann i byen nedenfor. I tiden etter ble demninger og voller utbedret og forsterket, men på tross av dette forble Prestvannet et dårlig drikkevann. Da det nye vannverket på Slettaelva ble tatt i bruk i 1921, ble det slutt på å bruke Prestvannet som drikkevann.

Rikt dyreliv 
Prestvannet har et rikt dyreliv. Blant fugleartene finnes smålom, stokkand og toppand, fiskemåke, hettemåke, makrell- og rødnebbterne. En av årsakene til artsrikdommen er de mange flytende torvøyene i vannet som sikrer beskyttede hekkeplasser. I den senere tid har det vært diskutert om vannet gror igjen, og at det kanskje bør settes i gang tiltak for å holde vannet åpent for å beskytte det varierte dyrelivet. Nødvendigheten og riktigheten av dette er imidlertid omstridt.

Fisk 
Etter at Prestvannet var demmet opp, prøvde man å sette ut røye og ørret, men de døde hver vinter av oksygenmangel. Så prøvde man å sette ut den sentraleuropeiske arten karuss, som klarte seg. Karussen har en spesiell egenskap; om vinteren legger den seg i mudderet på bunnen. På grunn av oksygenmangelen utvikler den alkohol i blodomløpet. Skulle Prestvannet bunnfryse om vinteren, vil også alkoholen senke frysepunktet i blodet, og karussen har en større sjanse for å overleve vinteren. I tillegg til karuss finnes det også trepigget stingsild i vannet, men denne fisken har en mye større dødelighet på grunn av oksygenmangelen.

Eksterne lenker 
 

Innsjøer i Tromsø
Parker i Tromsø
Rune Bolseth

Rune Bolseth (født 4. juli 1980) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er toppspillerutvikler og assistenttrener for den norske klubben Sogndal Fotball.

Han spilte for Sogndal Fotball og Hønefoss Ballklubb. 

Bolseth gikk på idrettsfag ved Firda videregående skole fra 1996 til 1999 og spilte da for ungdomsklubben Sandane Turn og Idrettslag. Etter videregående skole gikk han til Sogndal Fotball i 1999. Han skåret 52 mål for Sogndal på sine 359 kamper over ti år. Han var kaptein for laget i en periode. Etter 2009-sesongen gikk han til den nyopprykkede eliteserieklubben Hønefoss. Bolseth regnes som en taktisk dyktig midtbanespiller, med en god pasningsfot.

Bolseth er sønnesønn av grunnleggeren av familieselskapet Bolseth Glass AS, Magnus Bolseth.

Se også 
 Liste over kjente personer fra Gloppen kommune
 Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Rune Bolseth hos altomfotball.no

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Sandane TIL
Fotballspillere for Sogndal Fotball
Fotballspillere for Hønefoss BK
Personer fra Gloppen kommune
Eva Weel Skram

Eva Weel Skram (født 17. desember 1985 i Sogndal) er en norsk sanger og låtskriver. Hun er kjent som soloartist og som vokalist i duoen Eva & the Heartmaker.

Skram gikk på musikk, dans og drama ved Firda videregående skole fra 2001 til 2004. Hun deltok i TV-programmet Idol våren 2005. Sammen med ektemannen, gitarist og låtskriver Thomas Stenersen, utgjorde hun duoen Eva & the Heartmaker. Duoen ga ut fire studioalbum i perioden 2006 til 2013 før de ble oppløst. De ble kåret til Best Norwegian Act under MTV Europe Music Awards 2011 og ble nominert til Spellemannprisen 2011 i klassen popgruppe for albumet Dominoes.

I 2016 ga Eva Weel Skram ut singlen «Vi lovar», en coverversjon av sangen «Besvärjelse», opprinnelig skrevet av den svenske artisten Oscar Danielson. I 2018 ga hun ut albumet Finne heim, sitt første soloalbum og også hennes første album med norske tekster. Albumet inneholdt hitsingler som «Om du vi» og «Berre la meg vær» som hun også fremførte på Lindmo. Hun ga ut sitt andre soloalbum Sleppe tak i 2021. For albumet ble hun nominert til Spellemannprisen 2021 i klassen viser og visepop.

Høsten 2015 deltok hun i TV-programmet Hver gang vi møtes. Hun har skrevet og spilt inn Selmas sang som ble brukt som kjenningsmelodien til NRKs julekalender Snøfall, sendt første gang i 2016. I 2016 viste NRK en konsert hvor hun spilte sammen med ektemannen på Åmot operagard, første gang sendt 2. desember 2016.

Hun er niese av operasangeren Knut Skram.

Album

Som Eva & the Heartmaker 
 2006: Behind Golden Frames
 2009: Let's Keep This Up Forever
 2011: Dominoes
 2013: Traces of You

Soloalbum 
 2018: Finne heim
 2021: Sleppe tak

Se også 
 Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske musikere
Norske Idol-deltakere
Personer fra Sogndal kommune
KiMs French Fries

KiMs French Fries er en chipstype fra KiMs. Chipsen er salt og har ca. 25 % mindre fett enn vanlig potetchips. Den er sprøstekt i vegetabilsk olje og saltet. Chipsen har kvalitetsgaranti. 

Næringsinnhold pr. 100 gram:
Energi: 2100 kJ (501 kcal)
Protein: 5 g
Karbohydrat: 63 g
Fett: 25 g

Snacks
Potetgull
Lov og rettferdighet

Lov og rettferdighet (eller Rett og rettferd, polsk: , forkortet PiS) er et nasjonalkonservativt og høyrepopulistisk politisk parti i Polen. Det har et polsk-nasjonalt, katolsk, antirussisk og EU-skeptisk utsyn. Partiet ble grunnlagt i 2001 av tvillingbrødrene Lech og Jarosław Kaczyński.

Partiet fikk i 2015 flertall i begge kamrene i det polske parlamentet. Samme år ble partiets kandidat Andrzej Duda valgt til Polens president. Lov og rettferdighet har siden sittet med den lovgivende og utøvende makten i Polen, og partiet har gått langt i å gripe inn i sammensetningen av domstolene og øvet kontroll med de statlige allmennkringkasterne. Polen har under partiets styre blitt beskrevet som et «illiberalt demokrati».

I Europaparlamentet har partiet 27 representanter, som alle er tilsluttet Europeiske konservative og reformatorer.

Politisk plattform 
PiS går inn for å skjerpe straffene for forbrytelser mot liv, helse og eiendom. Partiet postulerer for en effektivisering av statlige institusjoner og en skarp kamp mot korrupsjon. Det støtter integrasjon med EU på betingelser som kan være fordelaktige for Polen. Partiet går inn for økonomisk proteksjonisme og en nokså stor statlig innblanding i økonomien. PiS har også støttet de polske soldaters deltagelse i Irak.

Partiet motsetter seg legalisering av eutanasi, abort, registrering av homofile par samt legalisering av såkalte myke narkotika. Et annet tema som partiet er opptatt av er mangelen på oppgjør med kommunisttida. 

PiS går derimot inn for å opprettholde gratis skolegang og helsetjeneste, publisere navnene til PRL-agenter, og har foreslått å gjeninnføre dødsstraff.

Opposisjonspolitikere har fryktet en økende internasjonal isolering av Polen etter at PiS kom til makten, på grunn av partiets angivelige nasjonalisme. Åtte tidligere utenriksministre i Polen skrev et åpent brev der de oppfordret Kaczyński-brødrene til å forbedre forholdet til Tyskland og Frankrike.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Polen
Konservative partier
Nasjonalistiske partier
Politiske partier etablert i 2001
2001 i Polen