alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Arimatea

Arimatea (gresk: Ἁριμαθαία) var i henhold til Lukasevangeliet i Det nye testamente  «en by i Judea». Det ble sagt var hjembyen til Josef av Arimatea som opptrer i alle de fire evangeliene. Han var blant dem som tok Jesus ned fra korset og ga sin grav utenfor Jerusalem. Bortsett fra denne bibelske redegjørelsen er det ingen andre nedtegnelse eller skriftlige kilder som indikerer at Arimatea er et eksisterende sted. Likevel har det blitt spekulert i at Arimatea kan identifiseres.

Forsøk på identifisering 
I den greske oversettelsen av Det nye testamente, er det greske ordet for Arimatea gitt et særskilt diakritisk tegn innlagt som pustemarkering, ( ῾ ) og det indikerer aspirasjon (tilstedeværelsen av en /h/-lyd) på første alfa i Arimatea. Følgelig skal stedet for Josefs opprinnelse uttalelses Harimatea. Det vil tilsvare det hebraiske ha-ramathaim, med innledende he (ה) som danner den bestemte hebraiske artikkel ha-.

Således har det blitt fremmet hypotesen at Arimatea var et annet navn for Ramathaim-Zophim (Rama) i Efraims område, fødestedet for profeten Samuel. Arimatea har også blitt forsøkt identifisert med Ramla i åskammene i Dans område, eller Rama i Benjamins område, rundt 10 km nord for Jerusalem og 5 km fra Betel.

Referanser 

Bibelske steder
Jarle Ree

Jarle Rytter, tidligere Jarle Ree (født 31. juli 1948 i Bergen) er en norsk kunst- og dokumentarfotograf. 

Han er oppvokst i Bærum. Han ble utdannet agronom i 1975, og arbeidet i mange år som geitebonde på Dovrefjell. Først da han hadde passert 40 år begynte han å fotografere. 

Fra 1992 arbeidet han i en tiårsperiode med fotodokumentasjon fra mentalsykehus i Albania og livet i russiske fengsler. Dette resulterte i boka Heartlines, utgitt på eget forlag med støtte bl. a. fra Utenriksdepartementet, Norsk kulturråd og Norsk Fotografisk Fond.

Han deltok på Høstutstillingen i 1994 og 1999. Han har mottatt stipend fra Utenriksdepartementet, Sosial- og helsedepartementet, Statens kunstnerstipend, 3-årig arbeidsstipend 2003-05 og stipend fra Fritt Ord. Han er tilknyttet bildebyrået Samfoto.

Bibliografi 
 Heartlines (2002) ISBN 82-996348-0-6

Utstillinger 
 1982: Galleri K. T., Kongsberg.
 1983: Preus fotomuseum, Horten.
 1988: Galeria Nasoni, Porto, Portugal.
 1989: Preus fotomuseum, Horten.
 1990: Kodak, Oslo.
 1992: Porsgrunn kunstforening.
 1992: Galleri Tonne, Oslo.
 1996: Kunstnerforbundet, Oslo.
 1998: Krypten, Oslo domkirke.

Referanser 
<div class="references-small">

Norske fotografer
Fødsler i 1948
Arkitekturåret 1877

Arkitekturåret 1877 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1877.

Bygninger
 Galleria Vittorio Emanuele i Milano, tegnet av Giuseppe Mengoni blir fullført.
 Manchester Town Hall i Manchester, England fullføres.
 St. Pancras stasjon i London, av George Gilbert Scott fullføres.

Hendelser
 Society for the Protection of Ancient Buildings grunnlegges i London av William Morris.

Priser
 Royal Gold Medal – Charles Barry (junior).
 Prix de Rome, Henri-Paul Nénot førstepris, Adrien Chancel andrepris.

Fødsler
28. april - Karl Indermühle, sveitsisk arkitekt (død 1933)
12. juni - Fritz Höger, tysk arkitekt (død 1949)
2. september - Bredo Berntsen, norsk arkitekt (død 1957)
5. oktober – Carl Berner, norsk arkitekt (død 1943)
6. desember - Paul Bonatz, tysk arkitekt (død 1956)
August Albertsen, norsk arkitekt (død 1956)

Dødsfall
11. mars - Ferdinand von Quast, tysk arkitekt (født 1807)
26. november - Richard Lucae, tysk arkitekt (født 1829)
30. desember - Giuseppe Mengoni, italiensk arkitekt og ingeniør (født 1829)

Referanser
Bøstad skole

Bøstad skole er en offentlig barne- og ungdomsskole på Borg i Vestvågøy kommune. Elever fra Haukland skole og Eltoft Montessoriskole går ungdomstrinnet ved Bøstad skole.

Eksterne lenker 
 Bøstad skole
 Eltoft Montessoriskole

Utdanning i Vestvågøy
Barne- og ungdomsskoler i Nordland
Lampeland stasjon

Lampeland stasjon er en nedlagt jernbanestasjon på Numedalsbanen ved Lampeland i Flesberg kommune i Buskerud. Lampeland stasjon ligger 119,87 kilometer fra Oslo S og 10,5 kilometer fra Kongsberg stasjon.

Historikk 
Ekspedisjonsbygningen ble oppført i 1924, og stasjonen ble offisielt åpnet den 19. november 1927 sammen med resten av banen. Stasjonen fikk ny status som et ubetjent tidligere ekspedisjonssted i 1971, og i 1980 fikk Lampeland status som holdeplass med lastespor.

Passasjertrafikken ble vedtatt nedlagt på Numedalsbanen ved årsskiftet 1988/1989. Ekspedisjonsbygningen er i nyere tid blitt solgt til private eiere.

En tidligere vokterbolig fra Lampeland ble i 1940 tatt i bruk som stasjonsbygning ved Etna stasjon.

Stasjonen hadde vannstender for etterfylling av vann på damplokomotiver. Vanncisternen er ennå synlig som en forhøyning i terrenget vis-à-vis stasjonsbygningen.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner på Numedalsbanen
Samferdsel i Flesberg
Jernbanestasjoner åpnet i 1927
1927 i Norge
Byggverk i Flesberg
Arkitekturåret 1956

Arkitekturåret 1956 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1956.

Bygninger
 Allhelgonakyrkan i Göteborg ble innviet 3. november. Kirken er tegnet av arkitekt 	Olov Geggen. 
 Capitol Records Building fullføres i Hollywood, California, som verdens første runde kontorbygning, av arkitekt Welton Becket.
 Crown Hall fullføres ved Illinois Institute of Technology, Chicago, tegnet av Ludwig Mies van der Rohe.
 General Motors Technical Center, tegnet av Eero Saarinen, fullføres i Warren, Michigan.
 Luzjniki Stadion fullføres i Moskva, Russland, USSR.

 Latvian Academy of Sciences fullføres i byen Riga, tegnet av Lev Rudnev.
 Maisons Jaoul fullføres av Le Corbusier i Paris forstaden Neuilly-sur-Seine.
 Genghis Khans mausoleum fullføres som en kenotaf i Indre Mongolia, Folkerepublikken Kina.
 Torre Latinoamericana blir fullført i Mexico by, av arkitekt Augusto H. Alvarez.
 Vidhana Soudha, fullføres i Bangalore, India, tegnet av Kengal Hanumanthaiah.

Priser
 AIA Gold Medal – Clarence S. Stein.
 Royal Gold Medal – Walter Gropius.
 Prix de Rome – Michel Folliasson.

Fødsler

Dødsfall
 17. januar – José Enrique Marrero Regalado, spansk arkitekt (født 1897)
 25. januar - Schak Bull, norsk arkitekt (født 1858)
 9. februar - Bent Helweg-Møller, dansk arkitekt (født 1883)
 14. mars - Lars Sonck, finsk arkitekt (født 1870)
 26. april - Gustav Oelsner, tysk arkitekt og byplanlegger (født 1879)
 7. mai – Josef Hoffmann, østerriksk arkitekt (født 1870)
 8. september – Oskar Kaufmann, ungarsk arkitekt (født 1873)
 14. oktober - Benno von Arent, tysk arkitekt under det tredje riket (født 1898)
 20. desember - Paul Bonatz, tysk arkitekt (født 1877) 
 23. desember - Josep Puig i Cadafalch, spansk arkitekt (født 1867)
 August Albertsen, norsk arkitekt (død 1877)

Referanser
Airbus A220

Airbus A220, tidligere kjent som Bombardier CSeries, er en serie jetfly designet av Bombardier Aerospace som siden 2018 har vært under produksjon av europeisk-kanadiske Airbus Canada Limited Partnership. Fra 2012 til 2017 var flytypen under produksjon og utvikling av kanadiske Bombardier Aerospace.

Flytypen er et tomotors mellomdistanse jetfly. Serien var ment for å erstatte CRJ-serien (se Bombardier CRJ900 og Bombardier CRJ200) og har kapasitet til å frakte 110 til 160 passasjerer, og var Bombardiers svar på de minste variantene i Airbus' A320-serie, Embraers E-Jet-serie, og Boeings 737-serie.

Flyets rekkevidde ligger på mellom 4 200 og 5 600 kilometer, farten er mellom 840 og 880 km/t og leveres i to underserier, A220-100 og A220-300. Sistnevnte har større passasjerkapasitet og lengre flykropp, som vist på figuren til høyre. Avhengig av flyselskapenes behov er flyene inndelt i klasser, enten i en kombinasjon av forretningsklasse og økonomiklasse eller en ren økonomiklasse. Setearrangementet er for økonomiklassens del 2+3 i bredden og for forretningsklassen 2+2. Ellers kan her nevnes flyets egenskaper på rullebane, da det kan trafikkere rullebaner så korte som  til  meter.

A220-100 (tidligere CS100) fløy første gang i september 2013, mens den forlengede versjonen A220-300 (tidligere CS300) fløy første gang i februar 2015. En lang rekke flyselskaper har allerede tatt i bruk eller bestilt flytypen, av disse kan nevnes det svenske Malmö Aviation, det latviske AirBaltic og det tyske Lufthansa.

Widerøe vurderte å kjøpe inn flytypen, men valgte i januar 2017 Embraer E-Jet E2 i stedet. Utenom Embraer-flyene så har Widerøe kun Dash 8-fly, men valgte bort Bombardier og C-serien fordi flyene var «litt i største laget».

Spesifikasjoner (A220-100)

Se også

Fly med lignende rolle
 Airbus A320neo
 Boeing 737 MAX
 Embraer E-Jet/Embraer E-Jet E2
 Sukhoj Superjet 100/130

Referanser

Eksterne lenker 
 Say 'so long' to Bombardier’s CSeries jets; they're now 'Airbus A220s'

Smalbuksfly
Tomotors jetdrevne luftfartøy
Luftfartøy produsert i Canada
Airbus
Philip Sparke

Philip Sparke (født 29. desember 1951 i London) er en britisk komponist. 

Sparke studerte komposisjon, trompet og piano ved Royal College of Music. Han er mest kjent for sine komposisjoner for brassband og janitsjarkorps, flere av hans verker har endog blitt benyttet som pliktummer i forbindelse med europamesterskapet for brassband og norgesmesterskap i brass. Sparke regnes for å være blant de mest betydningsfulle komponistene innen sin genre.

Musikk for brassband  

The Land of the Long White Cloud – Aotearoa ble bestilt av the New Zealand Brass Band Association til deres nasjonale konkurranse i 1980, og skulle også markeres deres 100 år med nasjonale brass band konkurranser. Stykket var Sparkes første store pliktverk for brassband og ble allerede samme år også valgt som pliktnummer i EM, og igjen valgt som pliktnummer i NM i 1982. Som en følge av suksessen med The Land of the Long White Cloud ble det stadig flere bestillinger fra ulike konkurranser for Philip Sparke og korpsene fant stor glede av å spille hans musikk, samtidig som også publikum likte det de hørte. Philip Sparkes store produksjon omfatter verk på ulikt vanskelighetsnivå, men som har alle til felles at de har funnet gjenklang hos korps over hele verden.

Utvalgte verk

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Engelske komponister
Personer fra London
Brassband
Goff Richards

Godfrey «Goff» Richards (født 18. august 1944 i St. Minver i Cornwall, død 25. juni 2011) var en engelsk komponist, musikkpedagog og dirigent.

Richards, som studerte ved Royal College of Music og University of Reading, er mest kjent for sine komposisjoner for brassband.

Utvalgte verk 
 Fanfare for a New Age
 Barnard Castle 
 A Saddleworth Festival Overture
 Oceans
 Three Saints

Referanser

Eksterne lenker 
 www.nationalbrassbandchampionships.com - About Goff Richards (Engelsk)

Engelske komponister
Personer fra Cornwall
Fødsler i 1944
Dødsfall i 2011
Ljubosejevka

Ljubosejevka (russisk: Любосе́евка) er ei elv i Moskva oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Vorja. Elva er 15 km lang.

Kilder 
 Вагнер Б. Б. Реки и озера Подмосковья. — М.: Вече, 2007. — С. С. 224—228. ISBN 5-9533-1885-5.

Eksterne lenker 
 

Elver i Moskva oblast
Volgas vassdragsområde
Xie Shoukang

Xie Shoukang (eller Wade-Giles: Hsieh Shou-Kang; født 1894 i provinsen Jiangxi i Kina, død 1973) var Kinas første ambassadør til Den hellige Stol (Vatikanet).

Han ble uteksaminert fra Pekinguniversitetet med doktorgrad, og studerte senere i Frankrike og Belgia.

I 1942 ble han utnevnt til Kinas første ambassadør til Vatikanet, og han innehadde dette vervet til 1946. Han ble gjenutnevnt til samme post i 1954, da fra myndighetene på Taiwan – altså samme regjering som tidligere, men imens var Fastlands-Kina blitt kommunistisk og utropt til Folkerepublikken Kina, som brøt de diplomatiske forbindelser med Pavestolen.

Han vendte tilbake til Taiwan i 1967.

Referanser 

Personer fra Jiangxi
Kinesiske ambassadører
Ambassadører til Den hellige stol
Oslo Nye Sparebank

Oslo Nye Sparebank var en sparebank stiftet i 1921 og som ble fusjonert med Vestlandsbanken (senere fusjonert inn i Fokus Bank) i 1975. Banken hadde nynorsk som forretningsmål, og var en viktig del av de nynorske forretningstiltakene som ble startet i mellomkrigstida.

Banken ble opprettet etter initiativ fra  Bondeungdomslaget i Oslo, som også bidro med halvparten av grunnfondet til sparebanken. Halvparten av forstanderskapet i banken skulle velges blant innskytere som også var medlemmer i Bondeungdomslaget. Bakgrunnen for den nye banken var i realiteten pensjons- og sparekassenemndene i Bondeungdomslaget som ble slått sammen til ei nemnd som skulle finne en løsning på finansspørsmål for laget og medlemmene. Ildsjelene bak tiltaket ønsket både å fremme sparetanken blant ungdom og styrke nynorsken i forretningslivet. I tillegg kunne en slik nynorskbank gi et trygt og sikkert økonomisk grunnlag for målreisinga og alle forretningstiltaka i målrørsla.

I første omgang var det nok med en liten bank som kunne ha oppe noen ettermiddager i uka. Det var en sparebank til allmennyttige føremål man ønsket seg, og ikke en forretningsbank som gav utbytte til eierne. Det var Bondeungdomslaget selv som forberedte saken sammen med de andre nynorskinstitusjonene og -organisasjonene i Oslo.

I 1958 var grunnfondet til banken 270 000 kr (tilsvarer 3,1 mill 2010-kroner) og forvaltningsmidlene 6,67 mill kr (tilsvarer 65,1 mill. 2010-kroner).

Oslo Nye Sparebanks Fond

Vestlandsbanken kjøpte opp Oslo Nye Sparebank i 1975. Kjøpssummen var 1,1 mill kr (tilsvarer 5,3 mill 2010-kroner), og denne summen ble til grunnkapitalen i Oslo Nye Sparebanks Fond. Fondet er i dag på ca 3,5 mill kr.

Oslo Nye Sparebanks Fond har som formål å gi støtte til slike tiltak som sparebanker vanligvis støtter, men særlig tiltak som er til gavn for innflyttere eller organisasjonene deres i Oslo eller nabokommunene. Fondet gir bare tilskudd til nynorsktiltak.

Fondet har et styre med fire medlemmer. Styret i Bondeungdomslaget i Oslo, styret i Noregs Mållag, styret i Sparebankforeningen og Kredittilsynet utpeker ett medlem hver, med personlig varamedlem. Administrasjonen i Norsk Barneblad fungerer som sekretariat for fondet.

Referanser

Eksterne lenker 
 Oslo Nye Sparebanks Fond

Allmennyttige fond
Tidligere norske banker
Noregs Mållag
Næringsliv i Oslo
Etableringer i 1921
Slovenia i Eurovision Song Contest

Slovenia debuterte i Eurovision Song Contest i 1993 og har deltatt 27 ganger. Slovenia deltok tidligere i Eurovision Song Contest som en del av Jugoslavia, og som selvstendig nasjon fra 1993. Slovenia har aldri vunnet konkurransen, men har to syvendeplasser som beste plassering. Etter innføringen av semifinaler i 2004 har Slovenia kvalifisert seg til finalen på bare 6 av 19 forsøk, senest i 2019.

Historikk
Fram til begynnelsen av 1990-årene var Slovenia del av Jugoslavia som hadde deltatt i Eurovision Song Contest siden 1961. I 1991 og 1992 erklærte Slovenia, Kroatia, daværende Republikken Makedonia og Bosnia-Hercegovina uavhengighet fra Jugoslavia.   

I 1993 meldte Slovenia seg på Eurovision Song Contest sammen med seks andre land fra den tidligere østblokken. For å holde deltakertallet nede, krevde Den europeiske kringkastingsunion at de syv nye landene måtte gjennom en egen forhåndskvalifisering, kalt Kvalifikacija za Millstreet (Kvalifisering til Millstreet). De tre beste i kvalifiseringen ville få en plass i Eurovision Song Contest. Slovenia vant kvalifiseringen og sikret seg dermed en plass i finalen i 1993. Landets første bidrag var med gruppen 1X Band og sangen «Tih deževen dan».

Lite suksess 
Det er landets allmennkringkaster RTVSLO som sender konkurransen i Slovenia, og har ansvaret for å velge landets artist og sang. I 1990-årene hadde Slovenia middels suksess, men oppnådde en syvendeplass i 1995 som beste plassering. I 2001 fikk Slovenia en ny syvendeplass, men etter at Den europeiske kringkastingsunion innførte semifinaler i 2004, har Slovenia bare kvalifisert seg til finalen seks ganger. Landets beste plassering etter 2001 er to trettendeplasser fra 2002 og 2011.

Landet sto også utenfor konkurransen i 1994 og 2000 på grunn av dårlige plasseringer årene før.

Deltakere 
Under er en liste over Slovenias deltakere, plasseringer og poeng i konkurransen siden debuten.

Stemmehistorikk 
Oversikt over poeng til og fra Slovenia i finaler siden debuten i 1993. Tallene er hentet fra nettstedet ESC Database. Ved like mange poeng, rangeres landene etter hvor mange prosent de har gitt av høyeste mulige oppnåelige totalscore.

Poeng fra Slovenia

Poeng til Slovenia 

Tabellene omfatter bare poeng fra finaler. Poeng som Slovenia har gitt og fått i semifinaler, er ikke tatt med.

Galleri

Kommentatorer og poengopplesere

Se også 
 Slovenia i Eurovision Choir of the Year
 Slovenia i Junior Eurovision Song Contest
 Jugoslavia i Eurovision Song Contest

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisiell nettside for Eurovision Song Contest
 Slovenia i Eurovision Song Contest

Land i Eurovision Song Contest
Slovensk kultur
Slovensk musikk
Grinde skole

Grinde skole er en skole på Grinde i Tysvær kommune i Rogaland. Det går cirka 200 elever på skolen. Skolen ble etablert i 1960.

Referanser

Barneskoler i Rogaland
Tysvær
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1960
Hjertemuskelen

Hjertemuskelen er muskelen i hjertet. Muskelvevet i hjertet kalles for myocardet.

Myocardets oppbygging og egenskaper
Tykkelsen av myocardet er forskjellig i de ulike hjertehulerommene; myocardet er tynnest i forkamrene (arteriene), mens myocardet i venstre hjertekammer (ventrikkel) er tykkere enn i det høyre hjertekammer. Venstre side pumper blod til hele kroppen (bortsett fra lungene).

Hjertemuskelen består av hjertemuskelceller. I disse genereres kraft som fører til at muskelcellene og dermed hele hjertemuskelen trekker seg sammen. Spesialiserte celler utgjør også grunnenheter i hjertets elektriske system.

Referanser

Hjertet
Aruba under Sommer-OL 2000

Aruba under Sommer-OL 2000. Fem sportsutøvere, tre menn og to kvinner fra Aruba deltok i tre sporter, friidrett, judo og svømming under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var fjerde gangen Aruba deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.

Medaljer

Eksterne lenker
 Resultater og profilside  på sports-reference.com

Nasjoner under Sommer-OL 2000
Sommer-OL 2000
2000-årene på Aruba
Carl Egil Wang

Carl Egil Wang (født 25. mai 1930 i Skedsmo, død 5. februar 2016 i Våler) var en norsk skoleleder, idrettsleder og politiker (H). Han var fylkesordfører i Østfold, ekspedisjonssjef i Kultur- og vitenskapsdepartementet og rådmann i Våler kommune. Han hadde også lederroller innen idretten, blant annet var han formann i Norges Handicapidrettsforbund og president i Norges Håndballforbund.

Utdannelse og yrke 
Wang ble student i 1949 og er utdannet som lærer fra Oslo lærerskole i 1951. Han arbeidet i Hammerfest og Moss fra 1952 til 1960, da han ble skoleinspektør og skolesjef i Våler i Østfold. Han var siden skolesjef i Rygge kommune en periode før han ble ekspedisjonssjef i Kultur- og vitenskapsdepartementet (1984-1987 og siden rådmann i Våler (1987-1992).

Politisk engasjement 
Wang var vararepresentant på Stortinget for Østfold Høyre i to perioder, fra 1969 til 1977. Han møtte flere ganger og har 1 år og 50 dagers ansiennitet blant annet som følge av at han vikarierte for Svenn Stray, som ble utenriksminister. 

Han var medlem av Våler kommunestyre 1971–83 og Østfold fylkesting fra 1976. Wang var fylkesordfører i Østfold fra 1980 til 1983.

Idrettsleder 
Det er særlig handicapidretten som har fått nyte godt av Carl E. Wangs engasjement, selv om han var president i Norges Håndballforbund fra 1972 til 1977. Han var den første formann i Norges Handicapidrettsforbund fra 1971 til 1974 og ble siden medlem og leder av Det Europeiske Handicapidrettsforbund og Den Europeiske Paralympiske Komité. Han var også leder av komiteen for de paralympiske lekene på Lillehammer. Fra 1973 til 1977 var han formann i Statens Idrettsråd.

Heder 
 Kongens fortjenstmedalje i gull
 Plaketten Norges Idrettsforbunds høyeste utmerkelse
 Nordisk Handicapidrettsforbunds hederstegn
 The Paralympics Order

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Minneord: Carl Egil Wang på NIFs sider

Høyre-politikere i Østfold
Fylkesordførere i Østfold
Lokalpolitikere i Våler i Østfold
Norske embets- og tjenestemenn
Vararepresentanter til Stortinget
Norske fotballtrenere
Fotballtrenere for Moss FK
Norske idrettsledere
Rådmenn
Kongens fortjenstmedalje i gull
Personer fra Skedsmo kommune
Fylkesordførere fra Høyre
Miranda Cosgrove

Miranda Taylor Cosgrove (født 14. mai 1993) er en amerikansk skuespiller og artist. Hun er kjent for rollen som Megan Parker i Drake and Josh og for hovedrollen som Carly i TV-serien iCarly, sammen med Jennette (Sam) og  Nathan (Freddie). Cosgroves karriere begynte da hun var tre år gammel, da hun var med i forskjellige reklamefilmer. Hun debuterte på filmlerretet i 2003, da hun var med i filmen School of Rock. Hun fikk utgitt sin første singleplate 27. april 2010.

Diskografi

Album 
 Sparks Fly (2010)
 High Maintenance (2011)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Sangere fra USA
Låtskrivere fra USA
Personer fra Los Angeles
Prost Hallings vei (Oslo)

Prost Hallings vei (1-41C, 2-52B) er ei gate i Oslo som begynner på Teisen ved Tvetenveien og slutter på Fjellhus. Den er oppkalt etter presten og forfatteren Honoratus Halling. 

Gata starter omtrent der Tvetenveien går i bru over Ring 3, fortsetter nordover, før den gjør en knekk videre øst/nordøst mot endepunktet i krysset Prost Halling og Fjellhus allé og Harald Halvorsen vei

Teisen og Fjellhusområdet har i flere hundre år vært brukt til jordbruk. Gården Fjellhus (sør) lå ved den nåværende adressen Fjellhus allé 39 og nevnes første gang i 1723, som en del av Oslo ladegård. Fjellhus (nord) er i dag en del av Østre Aker kirkegård.

Prost Hallings vei fikk sitt navn i 1952.

Omtrent midtveis ligger friområdet Youngslunden, nord for Bryn skole.

Litteratur
 «Hipp, hipp, hurra!» av Roger Pihl.
 «Toppen i Akersdalen» av Johs. Brenna. Bearbeidet av Toril Jarål 2000.

Eksterne lenker
 
 Youngslunden på Fjellhus

Veier i Oslo
Veier i bydel Alna
Veier i Oslo oppkalt etter menn
Strimpgården

Strimpgården er et tidligere sjøsamisk gårdsbruk og handelshus i Sør-Varanger kommune. Gården ligger i Bugøyfjord, 6 mil fra Kirkenes. Den er i noen sammenhenger nevnt som et kunstnerhjem ettersom billedkunstneren John Savio (1902–38) vokste opp hos sine besteforeldre her i årene 1905–1912.

Gården har en historie tilbake til 1873, og omfattet bakeri, gårdsdrift med husdyrhold, tollstasjon, import og eksport, reindrift, fiske og handel, drevet av Savios morfar og mormor Josef og Sara Strimp.

Huset er ikke spesifikt skildret i Savios kunst. 

Bolig- og handelshus ble revet ca 1960, mens sjøbua på gården er vernet som et samisk kulturminne. Fjøset på gården var fallerferdig, og Riksantikvaren samtykket i 2004 til riving etter oppmåling og registrering.

Se også 
Saviomuseet i Kirkenes

Litteratur og andre kilder 
 Norske kunstnerhjem; temanummer av Fortidsvern; nr 3, 2005
 samediggi.no: Vern og forvaltning av samiske byggverk, rapport 2003

Norske kunstnerhjem
Byggverk i Sør-Varanger
Samisk kultur
Lee DeWyze

Lee DeWyze (født 2. april 1986 i Mount Prospect, Illinois) i er en amerikansk musiker og vinner av American Idol 2010.

Før Idol ga han ut to musikkalbum: So I'm Told (2007) og Slumberland i (2010), begge på WuLi Records.

American Idol 
DeWyze prøvesang i Chicago 22. juni 2009 etter å ha blitt oppmuntret av en kamerat som også prøvesang. Sangen han fremførte var «Ain't No Sunshine», og var en av kun 13 som gikk videre fra byen. Han var den eneste mannlige deltakeren som aldri kom i «siste tre» ved avstemningene.

DeWyze vant i finalen 26. mai mot  og sang «The Boxer» (Simon and Garfunkel), «Everybody Hurts» (R.E.M.) og «Beautiful Day» (U2). Sistnevnte vil bli utgitt på singel med DeWyze.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Sangere fra USA
Idol-deltakere i USA
Personer fra Cook County i Illinois