alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ole Bjerkebakke

Ole Bjerkebakke (født: 23. september 1970) er en norsk trommeslager som har spilt i de tre bandene: Cadaver (death metal) fra 1988 til 1993, Peru You (popmusikk) og Ricochets (rock) fra 1998 til 2001.

Ole Bjerkebakke var sammen med Anders Odden initiativtager til bandet Cadaver.

Han var produsent for de to albumene Slo-Mo Suicide (2000) med bandet Ricochets og Heartships and Shipwrecks (2004) med bandet Peru You. I sistnevnte var han også låtskriver.

Kilder 
 MICLEX/Norsk pop- og rockleksikon
 Ole Bjerkebakke hos Groove.no

Norske trommeslagere
Norske death metal-musikere
Cadaver-medlemmer
Fødsler i 1970
Bibio fulvicollis

'Bibio fulvicollis' er en art av mygg som tilhører familien hårmygg (Bibionidae). Den ser ut til en gang å ha vært ganske vanlig i indre strøk i Sør-Norge, men har ikke blitt funnet i Norge siden 1944. Det er heller ikke kjent funn fra noe annet sted i Europa de siste 50 årene, så det er sannsynlig at arten i dag er utdødd. Ingenting er kjent om dens biologi.

Utseende 
En middelsstor (lengde 6 – 8 mm), kraftig bygd hårmygg. Antennene hadde åtte ledd, vingene var svakt røykfargede. Hannen hadde kroppen og beina helt svarte. Hunnen hadde svart hode, rød forkropp med tre svarte lengdestriper på ryggen og rødlig bakkropp. Hoftene var svarte, lår og legger rødlige og føttene svarte. Larven er ukjent.

Levevis 
Lite eller ingenting er kjent om leveviset til denne arten, men den holdt muligens til på blomsterenger. De fleste funnene er fra juni.

Utbredelse 
Arten ser ut til å ha hatt sitt tyngdepunkt i det nordøstlige Europa. De fleste kjente funnene stammer fra Russland, de baltiske statene, Finland og Sverige. I tillegg er den funnet i Sveits. I Norge er de fleste funnene fra dalførene på Østlandet, men den er også funnet i Indre Sogn (Lærdal).

Systematisk inndeling 

 orden Tovinger, Diptera
 underorden Mygg, Nematocera
 overfamilie Bibionoidea
 familie Hårmygg, Bibionidae
 Bibio fulvicollis Gimmerthal, 1842  (= Bibio festinans (Zetterstedt, 1850))

Referanser

Eksterne lenker 
 

Hårmygg
Tovinger formelt beskrevet i 1842
Gerald Ashby

Gerald R. Ashby (født 6. november 1949 i Worcestershire, død 17. desember 2001 samme sted) var en engelsk fotballdommer som dømte FA-cupfinalen i 1995. Han dømte i Football League og Premier League.

Han begynte som assistentdommer i The Football League i 1982, og tre år senere ble han dommer i Football League. I 1992 ble han dommer i Premier League. Samme år ble han FIFA-dommer. Det var han i to år.

I 1995 dømte han FA-cupfinalen mellom Everton og Manchester United. Everton vant 1–0.

I en ligakamp mellom Arsenal og Liverpool dømte han et straffespark til Liverpool. Ashby mente at Liverpools Robbie Fowler hadde blir felt av Arsenals keeper David Seaman, men Fowler gikk til dommeren og sa at Seaman ikke var borti han og ba om at han skulle trekke straffesparket tilbake. Dommer Ashby ignorerte dette og Liverpool vant kampen 2–1.

Han dømte sin siste fotballkamp 3. mai 1998 mellom Arsenal som hadde vunnet ligaen og Everton. Arsenal vant 4–0. 

Han døde av hjerteattakk 17. desember 2001, 52 år gammel.

Engelske fotballdommere
Dommere som har dømt FA-cupfinalen
Personer fra Worcestershire
Mathias Haugaasen

Mathias Haugaasen (født 24. mai 1979) er en norsk fotballtrener og lærer. Fra 1. november 2007, til og med 19. mai 2009 assistenttrener i Bryne FK, hvorpå han og hovedtrener Rolf Teigen ble løst fra sine kontrakter i Bryne FK.

Haugaasen er UEFA A-lisensiert fotballtrener og har Cand.Mag i idrettspsykologi, trenerrollen og sport management, og hovedfag i fotball og i organisasjonspsykologi fra Norges idrettshøgskole. Haugaasen var selv en aktiv fotballspiller, men er best kjent som trener og ekspert på forballanalyse på data.  Han jobbet blant annet som analytiker for Vålerenga i 2004 og 2005, som de årene tok henholdsvis sølv og gull i Tippeligaen. I 2006 og 2007 jobbet han som analytiker på henholdsvis U-21 og G-19 landslagene. Han er også utdannet lærer, og arbeidet som lærer innen idrettsfag på Bjerke videregående skole fra 2005 til 2007, og fra 2009 til 2010. Parallelt med den første perioden på Bjerke var han også assisterende trener for Groruddalen ballklubb (GBK). Hovedtrener i GBK var Rolf Teigen. Når Teigen ble tilbudt trenerjobben ved Bryne FK, tok han med sin assistent og analyseekspert. Etter oppholdet i Bryne er Haugaasen tilbake ved Norges idrettshøgskole hvor han jobber som doktorgradsstipendiat på spillerutvikling i fotball. Stillingen til Haugaasen er finansiert av Norsk Toppfotballsenter, som gjennom sine prosjekter bidrar inn mot norske toppklubber. Haugaasen tok over som tiltaksleder i styret i Norsk Fotballtrenerforening i 2009 og dermed også ansvaret for det årlige Cupfinaleseminaret for fotballtrenere. Før sesongen 2010 tok Rolf Teigen og Haugaasen over Grorud FK som p.t. befinner seg i 2. div.

Referanser

Se også 
 Liste over kjente pedagoger ved Bjerke videregående skole

Norske fotballtrenere
Norske fotballspillere
Pedagoger ved Bjerke videregående skole
Personer fra Oslo
Fødsler i 1979
René Jansen

René Jansen (født 20. august 1969, død 3. desember 2014) var en norsk bassist fra bandet Cadaver. René Jansen var grunnlegger av det usignerte bandet Decay Lust i 1987. Rene Jansen var også medlem av Order sammen med Manheim, Messiah og Anders Odden. Stu Manx, tidligere Gluecifer, erstattet Jansen som bassgitarist i Order.

Diskografi 
 Abnormal Deformity (Demo, 1989)
 Sunset at Dawn (Demo, 1989)
 Hallucinating Anxiety (Studioalbum, 1990)

Referanser 

Norske bassister
Norske death metal-musikere
Norske thrash metal-musikere
Cadaver-medlemmer
Fallingwater

Fallingwater, også kjent som Edgar Kaufmann house, er et hus tegnet av Frank Lloyd Wright i 1935 i Mill Run i Fayette County i Pennsylvania. Huset er delvis bygd over en foss i elva Bear Run og er et av de mest berømte verkene til Wright.

Historie 
Edgar Kaufmann, Sr. var en vellykket forretningsmann i Pittsburgh og grunnlegger av Kaufmann's Department Store. Sønnen hans, Edgar Kaufmann, Jr., studerte arkitektur med Wright som læremester. Familien Kaufmann ønsket et nytt feriehus og sønnens fascinasjon for Wrights idéer gjorde at jobben med å designe huset ble tildelt sistnevnte. Da Wright ble ansatt for å gjøre jobben, antok Kaufmann-familien at huset skulle ligge slik at det hadde en utsikt mot fossen, men ble temmelig overrasket da det viste seg at Wright ville plassere bygningen over fossen.

Bruk av huset 
Fallingwater var familiens helgebolig fra 1937 til 1963. I 1963 donerte Kaufmann, Jr. eiendommen til Western Pennsylvania Conservancy. Året etter ble den tilgjengelig for offentligheten som museum og nesten fem millioner mennesker har besøkt huset (per januar 2008). I dag besøker mer enn  personer huset årlig.

Eksterne lenker 
 

 Video med dataanimert rundtur i Fallingwater - YouTube

Modernisme
Museer i Pennsylvania
Pennsylvania
Byggverk fullført i 1936
Museer etablert i 1964
1964 i USA
Bruk


Bruk refererer som oftest til:
 Bruke, det å anvende eller forbruke noe.
 Bruksrett, særegen rett en person har til å benytte en gjenstand, en eiendom, eller en del av en eiendom.
 Gjenbruk, det å anvende noe flere ganger.
 Misbruke, anvende maktposisjon på en måte som er uheldig for andre. 
 Språkbruk, bruk av språket (med tanke på formell korrekthet).
 Skikk og bruk, sedvane for sosial omgang.

Virksomheter for produksjon og eiendom 
 Fiskebruk, anlegg innenfor fiskeriindustri for mottak og behandling av fisk.
 Gårdsbruk, enhet under en matrikkelgård, med bruksnummer.
 Jordbruk, omfatter en rekke næringsgrener for foredling av jord for matproduksjon (kjøtt, korn, grønnsaker, frukt, og lignende).
 Møllebruk, omfatter anlegg for kverning av korn til mel.
 Sagbruk, anlegg for kutting og skjæring av tømmer, generelt om treforedling.
 Skogbruk, anlegg innenfor skogindustri for videreforedling av trevirke.
 Sjøbruk, næringsvei eller yrke relatert til fiske og fangst.

Utstyr og eiendom 
 Garnbruk, redskap eller utstyr til fangst og fiske.
 Hjellbruk, stativ for tørking av fisk.
 Notbruk, stort fiskegarn.

Titler på personer i arbeidslivet  
 Brukseier, person som eier og driver en mindre industribedrift.
 Gårdbruker, person som driver med landbruk.
 Småbruker, person som driver med landbruk på liten gård.

Betegnelse på personer 
 Alkoholmisbruker, person med invalidiserende avhengighet av alkohol. 
 Rusmisbruker, person med invalidiserende avhengighet av rusmidler utenom alkohol.

Andre sammensatte ord 
 Murbruk, fugemasse som brukes mellom murstein.
Procerus

Procerus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere (Carabinae) i familiegruppen løpebiller. Proceus spiser hovedsakelig landlevende snegler og de voksne (imago) kan leve flere år.

Utseende 
Store og tunge, brede og hvelvede, matt svarte løpebiller. Slekten omfatter de største artene i slekten Carabus (i vid forstand) og noen av de tyngste av alle løpebiller.

Systematisk inndeling 

Systematikken følger Carabidae of the World. Det er nå vanlig å plassere gruppen som en underslekt av den artsrike slekten Carabus.

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie jordløpere Latreille, 1802 Carabinae Latreille, 1802
 stammen Carabini Latreille, 1802
 slekten Procerus 
 Procerus gigas Creutzer, 1799  – sørøst i Europa 
 Procerus scabrosus Olivier, 1795  – Tyrkia 
 Procerus syriacus Kollar, 1843  – Midtøsten

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Proceus – Database Carabidae of the World
 Procerus gigas - bilde
 Procerus scabrosus caucasicus - bilde
 Procerus scabrosus tauricus - bilde
 Norsk entomologisk forening

Jordløpere
Apotomus

Apotomus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Apotominae i familiegruppen løpebiller. Ingen arter er registret fra Norge. Lengst sør i Europa, ved Middelhavet finnes seks arter, de resterende artene finnes i Afrika, Midtøsten og Asia.

Systematisk inndeling 
Oversikten har med de europeiske artene. Systematikken følger Carabidae of the World.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Apotominae LeConte, 1853
 Apotomini LeConte, 1853
 slekt Apotomus Illiger 1807
 Apotomus angusticollis G. Müller 1943
 Apotomus chaudoirii Wollaston 1860
 Apotomus clypeonitens G. Müller 1943
 A. c. adanensis Jedlicka 1961
 A. c. clypeonitens G. Müller 1943
 Apotomus rufithorax Pecchioli 1837
 Apotomus rufus (P. Rossi 1790)
 Apotomus testaceus Dejean 1825

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Apotomus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Apotomus - Fauna Europaea - engelskspråklig
 Apotomus rufithorax - bilde
 Norsk Entomologisk forening 

Jordløpere
Biller formelt beskrevet i 1807
Skipsfører

Skipsfører, også kalt kaptein eller skipskaptein (engelsk: sea captain), er den som har den øverste myndighet om bord på et skip. Krav til sertifikat og utdanning er beskrevet i den internasjonale STCW-konvensjonen.

Norge 
For å tjenestegjøre som skipsfører på passasjerskip, lasteskip større enn 15 meter, fiskefartøy større enn 10,67 meter (35 fot), samt på lektere, kreves det etter norsk lov relevant kompetansesertifikat for dekksoffiser.

Skipsførerens ansvar er nedfelt i mellom annet sjøloven, skipssikkerhetsloven og skipsarbeidsloven. Skipsføreren har det overordnede ansvar for teknisk og operativ sikkerhet, samt at skipet er i sjødyktig stand, herunder at det er tilstrekkelig utrustet, bemannet og proviantert og i forsvarlig stand til mottakelse, befordring og bevaring av last. Skipsføreren skal påse at lasten blir behørig stuet, at skipet ikke blir overlastet, at dets stabilitet er betryggende, og at lukene blir forsvarlig lukket og skalket.

Som øverste myndighet ombord på sitt skip kan skipsføreren treffe beslutninger som ingen andre, heller ikke skipets eier, befrakter eller driftsselskap, kan forhindre - dersom disse etter skipsførerens yrkesmessige skjønn er nødvendig for sikkerheten til menneskeliv til sjøs eller for vern av det marine miljøet.

Dersom skipsføreren av en eller annen grunn blir ute av stand til å ivareta sine plikter overtar overstyrmann kommando over skipet.

Militært
På militære skip betegnes den øverste lederen som skipssjef.

Avhengig av skipets type og funksjon, innehar skipssjefen den dertil passende offisersgrad. Ved tiltredelse og fratredelse vil skipssjefen henholdsvis heise og stryke sin kommando. Dette markeres seremonielt ved at kommandovimpel heises eller hales i skipets stormast.

Se også 
 Sjøkaptein
 Dekksoffiser
 Overstyrmann
 Skipper

Referanser 

Sjøfartsyrker
Lederyrker
Artikler i sjøfart-prosjektet
Van Johnson

Charles «Van» Johnson (født 25. august 1916, død 12. desember 2008) var en amerikansk skuespiller.

Johnson begynte sin karriere i revyer på Broadway. Hans filmdebut i 1941 var Murder in the Big House. Han var mest populær på begynnelsen av 1940-tallet. Med sitt røde hår, blå øyne og fregner var han en «svigersmorsdrøm» og ble dyrket av horder av tenåringsjenter, som skrek og besvimte ved bare et blikk av ham. Van Johnson døde 12. desember 2008.

Referanser

Eksterne lenker
  

Skuespillere fra USA
Personer fra Newport i Rhode Island
Dicrodontus

Dicrodontus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Dryptinae i familiegruppen løpebiller.

Systematisk inndeling 
Oversikt over alle artene i slekten, alle er registrert fra i Europa. Systematikken følger Carabidae of the World.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Dryptinae  Bonelli, 1810 
 stamme Zuphiini Bonelli, 1810
 delgruppe Dicrodontina Machado, 1992
 slekt Dicrodontus Chaudoir 1872
 Dicrodontus alluaudi Mateu 1952 
 Dicrodontus aptinoides (Wollaston 1865) 
 Dicrodontus brunneus (Dejean 1831)
 D. b. brunneus (Dejean 1831) 
 D. b. exilis Machado 1992

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Dicrodontus - Database Carabidae of the World - database, utbredelse, bilder  engelskspråklig
 Dicrodontus - Fauna Europaea  engelskspråklig

Dryptinae
Dyr formelt beskrevet i 1872
Ingvar Helle

Ingvar Lars Helle (født 12. april 1933 i Larvik, død 14. mai 2003 i Stavanger) var en norsk politiker, advokat og næringslivstopp.

Han ble født i Larvik, men flyttet som 14-åring til Rogaland, til daværende Hetland kommune, hvor faren var skoleinspektør. Ingvar Helle var utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole i Bergen fra 1958, og senere avla han juridisk embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1992. Han hadde en rekke studieopphold i utlandet.

Helle var lektor ved Stavanger Handelsgymnasium og rektor ved Ledaal videregående skole (1967-1980), personalsjef i oljeboringsselskapet Loffland Brothers North Sea Inc. (1980-1982) og direktør og spesialrådgiver i Statoil. Fra 1997 til sin død var han advokat i firmaet Helle, Torall, Berven og Brygfjeld, der han engasjerte seg spesielt i erstatningssaker for oljearbeidere i Nordsjøen.

Helle var innvalgt på Stortinget fra Rogaland 1969–1973, og representerte Det Nye Folkepartiet (DNF) etter bruddet på Venstres landsmøte i 1972. Han var formann i DNF 1978–1980, og kom tilbake til Venstre ved gjenforeningen i 1988. Helle var medlem av Stavanger bystyre for Venstre 1965–1971 og av Rogaland fylkesting 1967–1971, og var DNFs gruppeleder på fylkestinget 1979–1983. Helle var æresmedlem av Rogaland Venstre fra 1995.

Helle hadde tre sønner sammen med konen Ellen Synnøve. 

Ingvar Helle var bror til professor Knut Helle.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Minnetale over tidligere stortingsrepresentant Ingvar Lars Helle

Stortingsrepresentanter fra Venstre
Stortingsrepresentanter fra DLF
Stortingsrepresentanter for Rogaland
Stortingsrepresentanter 1969–1973
Lokalpolitikere i Stavanger
Venstre-politikere i Rogaland
Ledere i Det Liberale Folkepartiet (1972–1988)
Norske skoleledere
Norske advokater
Norske siviløkonomer fra NHH
Personer tilknyttet Statoil
Personer fra Larvik kommune
Ildobates neboti

Ildobates neboti er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Dryptinae i familiegruppen løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Ildobates neboti er den eneste arten i slekten Ildobates, den er registret fra Europa og finnes i Spania.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Ildobates neboti - Database Carabidae of the World - database, utbredelse, bilder  engelskspråklig
 Ildobates neboti - Fauna Europaea engelskspråklig
 Zuphium olens  - bilde
 Norsk entomologisk forening

Dryptinae
Biller formelt beskrevet i 1966
Polistichus

Polistichus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Dryptinae i familiegruppen løpebiller.

Systematisk inndeling 
Oversikten har med slektens to arter, begge er registrert lengts sør i Europa, rundt middelhavet. De finnes i Nord-Afrika, Midtøsten og litt østover i Asia. Systematikken følger Carabidae of the World.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Dryptinae  Bonelli, 1810 
 stamme Zuphiini Bonelli, 1810
 delgruppe Zuphiina Bonelli, 1810 
 slekt Polistichus Bonelli 1810 
 Polistichus connexus (Geoffroy in Fourcroy 1785) 
 Polistichus fasciolatus (P. Rossi 1790)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Polistichus - Database Carabidae of the World - database, utbredelse, bilder  engelskspråklig
 Polistichus - Fauna Europaea engelskspråkl

Dryptinae
Biller formelt beskrevet i 1810
Høyreradikalisme

Høyreradikalisme er en «samlebetegnelse på politiske partier og bevegelser til høyre for den parlamentariske konservatismen». Alt etter de politiske tradisjonene i deres respektive hjemland, kan høyreradikale partier «anta en nynazistisk eller nyfascistisk form», men høyreradikale er ikke høyreekstreme per definisjon. Dette gir høyreradikalisme en spesifikk juridisk betydning i Tyskland, ettersom myndighetene forbyr høyreekstreme partier, men anser høyreradikale som legitime. Høyreradikale partier fungerer helst innenfor demokratiets rammer, og godtar ikke åpent voldsbruk for politiske formål. Høyreradikale og høyreekstreme har en del felles trekk. Høyreradikale ofte anser det demokratiske systemet som forfeilet og ikke tjener folkets interesser, men en privilegert elite, mens høyreekstreme ikke aksepterer demokratiet og er beredt til å erstatte demokrati med et autoritært styre om så med vold.

Begrepet ble skapt av amerikanske samfunnsforskere i 1950-årene for å beskrive små tradisjonalistiske og antisosialistiske grupper som John Birch Society. Siden 1990-årene har begrepet blitt brukt vel så mye om europeiske forhold, selv om dette skiller seg fra tidligere bruk om amerikanske forhold. Av den grunn skjer også en sammenblanding med begrepet om høyreekstremisme.

Slik begrepet vanligvis brukes, kan europeiske høyreradikale være elitistiske så vel som populistiske. De forfekter vanligvis en tradisjonalistisk konservatisme, antisosialisme, nasjonal identitet og skepsis til innvandring.

Referanser 

Politiske ideologier
Konservatisme
Berit Gullberg

Berit Gullberg (født 9. april 1939) er en svensk forfatter og driver et agentur for dramatikere og deres manuskripter.

Hun studerte litteratur-, språk- og teatervitenskapelig ved Universitetet i Stockholm, og begynte deretter som PR- og pressesjef i forlaget Rabén & Sjögren.

Gullberg var pressesjef ved Dramaten fra 1968 til 1988. Innimellom skrev hun bøker, både lyrikk, romaner – og en bok om skuespillerkunst. Hun spilte rollen som Säpoagent i spillefilmen «Sopor» fra 1981. I årene 1984–1985 var hun programleder for «Gomorron Sverige» i svensk fjernsyn. Hun var presseagent for Ingmar Bergman blant annet under innspillingene av Fanny og Alexander (1982) og Den gode viljen (1992). 

Gullberg er forlagssjef ved Colombine Teaterförlag, et forlag hun startet i 1993. I sitt virke som teaterforlegger har Gullberg blant bidratt til å gjøre Jon Fosses dramatikk internasjonalt kjent. Hun har også formidlet dramatikk av Arne Lygre, Fredrik Brattberg og Petter Rosenlund til utlandet.

Kongen utnevnte 2. desember 2008 Gullberg til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av det kulturelle samarbeidet mellom Norge og Sverige.» Gullberg ble i 2002 hedret Norske Dramatikeres Forbunds ærespris.

Bibliografi i utvalg 
 Elfrida, 1980
 Lifsens krona, 1983
 Nakna kvinnor, 1985
 Änglar i sanden, 1989  
 Knöcklor, 1990
 Samtal med 12 skådespelare, 1990

Referanser

Eksterne lenker 
 Colombine.se
 Artikkel om Gullberg hos Dramatikerforbundet

Svenske forfattere
Den Kongelige Norske Fortjenstorden
Fødsler i 1939
Khaniá (prefektur)

Khaniá (gresk Χανιά) er et prefektur i Hellas i periferien og på øya Kreta. Hovedstaden i prefekturet er Khaniá. Det dekker den vestligste delen av øya og grenser bare til prefekturet Rethymno i øst. Den vestlige delen av Kreta grenser til Egeerhavet i nord og til Middelhavet i vest og i sør. Prefekturet inkluderer også den sørligste øya i Europa, Gavdos og er delt inn i 5 provinser: Apokoronas, Kissamos, Kydonia, Selino og Sfakia.

Geografi 
Khaniá prefektur blir ofte bare kalt Vest-Kreta. Her finner en blant annet fjellene Apokoronas, Sfakia og Selino.

Naturparken Samariaravinen er en stor turistattraksjon i de sørlige områdene. De hvite fjellene eller Lefka Ori er dekket av snø fram til mai og dekker store deler av Khaniá prefektur. De inneholder mer enn 40 topper på over 2 000 meter. Den høyeste av disse er Pahnes på 2 452 moh. 

Den eneste ferskvannsinnsjøen, Kournassjøen, ligger i prefekturet, nær Rethymno prefektur. Den er relativt stor med en omkrets på 3,5 km.

Kommuner

Eksterne lenker 
 
 Khaniá på Travel-to-Crete.com
 Reiseguide for Khaniá

Kreta
 
Hellas' prefekturer
Hjerteradioen

Hjerteradioen var en lokalradio som  sendte fra Årnes. Hjerteradioen kunne høres fra Charlottenberg i øst til Hurdal i vest, fra Stange i nord til Lillestrøm i sør. Noen program gikk som samsending med Radio Sentrum i Kongsvinger. Redaktør var Ragnar Johannessen, Svein B Sjursen var daglig leder.

Historikk 
Ragnar Johannessen tok initiativet til å starte Hjerteradioen på midten av 1980-tallet. Hjerteradioen ble dannet i 1986 av en stiftelse som  både eier og driver radioen. I 1988 startet radioen sendingene fra eget studio på Jessheim. Det lå i to Moelvenbrakker og i ett gammelt hus som ble flyttet fra Gardermoen til Jessheim sentrum. Etter at sendingene kom i gang, kom også planer om å bygge et mediahus. Det gamle posthuset på Jessheim, ble revet på dugnad materialene ble tenkt brukt til et nytt bygg. Slik gikk det ikke og radioen kjøpte det gamle bygget til Gystad Samvirkelag ved Algarheimvegen. Her ble radio drevet fram til 2002, da studioet ble flyttet til nytt studio i lokalet til Betania, Årnes. Den 22. januar 2009 ble Hjerteradioen nedlagt som lokalradio, men fortsetter å produsere program til andre radioer.

Frem til midten på 1990-tallet sendte radioen på egen frekvens. Deretter på fellesfrekvens for alle lokalradioene på Øvre Romerike. Noen program gikk også som samsending med andre nærradioer. Blant annet med Radio Sentrum og Radio Glåmdal (nedlagt), begge i Kongsvinger.

Visjon og motto 
Hjerteradioens intensjon er å bringe noe positivt og godt fra hjerte til hjerte. Motto er «Alt som er godt, alt som er ære verdt – gi akt på det!».

Eksterne lenker
Hjerteradioen – hjemmeside

Norske nærradiostasjoner
Kultur i Nes (Akershus)
Radiokanaler etablert i 1986
Selskaper opphørt i 2009
Nes' historie (Akershus)