alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ernesto Canto

Ernesto Canto (født 18. november 1959 i Mexico by, død 20. november 2020) var en meksikansk kappgjenger som hovedsakelig konkurrerte på 20 km kappgang. I Sommer-OL 1984 i Los Angeles i USA sikret han seg gullmedalje på 20 km foran landsmannen Raúl González.

Året før hadde han tatt gull på samme distanse under det første verdensmesterskapet i friidrett i Helsingfors, Finland.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Meksikanske kappgjengere
Olympiske mestere for Mexico
Verdensmestere i friidrett
Deltakere for Mexico under VM i friidrett 1983
Medaljevinnere under Sommer-OL 1984
Deltakere for Mexico under Sommer-OL 1984
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1984
Deltakere for Mexico under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Mexico under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Personer fra Mexico by
Kjell Andreassen

Kjell Andreassen (født 1937, død 27. desember 2021 i New York City) var en norsk sangevangelist, predikant og halvparten av den kristen duoen Kjell og Odd. De var aktive i Norge på 1950- og 1960-tallet og ble stjerner i bedehusmiljøet. Duoen bestod av Kjell og Odd Bergum. Odd spilte gitar og Kjell trekkspill, Odd var tenor og Kjell baryton. De to spilte inn 18 plater på fire år.

Kjell Andreassen ble født og vokste opp på Sørlandet og siden i Oslo. I ungdomsmiljøet i Filadelfia Oslo, møtte han Odd Bergum, og dannet duoen Kjell og Odd. De hadde den aller første plateinnspillingen på selskapet Klango med katalognummer F1. Her sang og spilte de inn fire av sine låter til eget akkompagnement på gitar og trekkspill. Opptaket fant sted på scenen i Filadelfia Oslo. 

Kjell og Odd ble snart kjent og populære over hele Skandinavia, men kanskje mest i Norge De regnes blant de mest betydningsfulle artistene innen kristen sang og musikk på 1950 og 60-tallet.  De utgav mellom 1959 og 1964 tilsammen seksten plateinnspillinger, som tilsammen har solgt i over  eksemplarer.

I 1961 oppholdt de seg ett år i USA hvor de besøkte 48 stater. Kjell Andreassen ble boende i New York i USA, mens Odd Bergum fortsatte som sangevangelist og predikant i Norge.

I anledning den norske pinsebevegelsens 100 års markering pinsen 2007, ble duetten Kjell og Odd gjenforent. Dette skjedde under lanseringen av CD-utgivelsen Skatter fra Klangoarkivet 1959-1991, og senere samme år i Oslo Spektrum deltok de i «Minns du sången».

Diskografi 
 1966 Kjell Andreassen, til hammondorgel og piano v/Lawrence B. Keesler. – (EP) Klango F 110:  – Vi skal se Hans herlighet – Han ofret alt for meg – Nåde, Gud – Min pilegrimsvandring
 Diskografi – Kjell og Odd

Referanser 

Norske sangere
Norske musikere
Fødselsdato ikke oppgitt
Joffen og Laffen

Joffen og Laffen var en underholdningsduo bestående av Frithjof Nordnes og Leif Fjelldal. Duoen hadde opprtinnelig sin base på Mortenhals i Malangen (Balsfjord kommune). Duoen jobbet som lærere på Sand Skole da de i 1987 valgte å satse som profesjonelle artister i det såkalte "Revyteateret". Snart viste det seg at de hadde mest suksess med barneforestillinger under artistnavnet Joffen og Laffen. Betegnelsen Revyteateret gikk dermed snart ut av bruk. Duoen produserte en rekke barneforestillinger som de turnerte med i Nord-Norge.

Revy
Kultur i Troms og Finnmark
Leif Fjelldal

Leif Fjelldal (født 1957, oppvokst i Korgen) er en norsk lærer og artist, blant annet kjent som Laffen i duoen Joffen og Laffen, som driver barneunderholdning. Fjelldal er kjent både som skuespiller, gitarist, vokalist og komponist. Fjelldals turneer har blitt omtalt i lokalaviser fra mange kanter av landet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske skuespillere
Norske gitarister
Personer fra Hemnes kommune
Lymfeknute

Lymfeknuter er innskutte filtre i lymfebanen. De finnes stort sett i lysken, axillen (armhulen), på halsen og i thorax og bukhulen ved de store kar. Lymfeknuter er som tredimensjonale filtre som filtrerer lymfen. Inne i filteret finnes immunceller. Lymfen bringer fremmede partikler og bakterier til knutene. Det går også blodkar til lymfeknutene. Lymfeknutene er bønneformede og har en diameter på ca. 0,1-1cm.

Menneskets anatomi
Haren (stjernebilde)

Haren (fra latin Lepus) er et stjernebilde på den sørlige himmelhalvkule.

Artikler i astronomiprosjektet
Geest

Geest, eller gest (nedertysk: «tørr», «ufruktbar»), betegner en landskapstype som er utbredt over hele det nordeuropeiske slettelandet fra Nederland til Polen.

Geest er de delene av landskapet som hever seg over det helt flate marsklandet. Geest kan både være av glasial eller glasifluvial opprinnelse; det vil si at den enten består av morene avsatt av breen i istidene eller av smeltevannselver ved brefronten som såkalt sandur.

Generelt er geesten mer næringsfattig enn marsken. Geest som består av endemorene eller bunnmorene er likevel mer fruktbar enn geest av glasifluvial opprinnelse, som har et høyt innhold av sand. Der geestformer når helt ut til dagens kystlinje, dannes ofte en brattkant som på tysk kalles «Kliffküste».

Den naturlige vegetasjonen for geesten er furuskog.

Kulturlandskapet 
De eldste bosettingene i områder som veksler mellom marsk og geest ligger på geesten fordi de her var beskytta mot stormfloder. Etter som områdene ble tettere bosatt, utvikla det seg ulike jordbrukskulturer på henholdsvis marsken og geesten.

I dag er geestland for en stor del brukt til potetdyrking. Leplanting for å stoppe sandflukt er utbredt.

Glasiale landformer
Fluviale landformer
Edith Thallaug

Edith Thora Thallaug, også omtalt som Edith Thallaug-Benczy, (født 16. juni 1929 på Jar i Bærum, død 7. juni 2020 i Stockholm) var en norsk sanger (mezzosopran), skuespiller og krimforfatter.

Liv og virke

Bakgrunn
Edith Thallaug var datter av sangeren Rolf Thallaug (1903–1991) og hans hustru Marta Marie Halvorsen (1900–1987). Hun var søster til artisten og skuespilleren Anita Thallaug.

Virke
Hun begynte sin karriere som skuespiller ved Studioteatret og Nationaltheatret. Som sanger ble Thallaug først ansatt ved Gøteborgoperaen i 1960. Fra 1964 var hun tilknyttet Stockholmsoperaen. Hun ble utnevnt som hovsångerska i 1976. I Stockholm hadde hun store roller som Carmen, Octavian i Rosenkavaleren og Amneris i Aida. På Den Norske Opera spilte hun Askepott av Rossini og sang også i Rosenkavaleren, Aida, Carmen og Hertug Blåskjegg. I 1959 holdt hun sin første liederaften i Oslo. Thallaug hadde siden gjestespill ved Glyndebourneoperaen, Edinburgh-festivalen, La Fenice og La Scala og holdt konserter i USA, Russland, Korea, Israel og Japan. Hun medvirket også i flere TV-forestillinger og plateinnspillinger. 

Under psevdonymet «Edith Rolfsen» utga Thallaug i 1950 kriminalromanen Den myrdede lever.

Thallaug var gift flere ganger. Først var det med fiolinist og konsertmester Bjarne Gullov Larsen (1922–2002), deretter med sanger og regissør Ulf Björkegren og endelig med fiolinist og konsertmester Josef Benczy (født 1930).

Priser og utmerkelser 
 1971/1972 – Mottager av Musikkritikerprisen
 1976 – Utnevnt til svensk hoffsanger («hovsångare»)
 1977 – Mottager av Griegprisen
 1983 – Mottager av den svenske utmerkelsen Litteris et Artibus
 1983 – utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 CV

Norske operasangere
Norske skuespillere
Norske krimforfattere
Personer fra Bærum kommune
Mottakere av Litteris et Artibus
Vinnere av Kritikerprisen
Taxi 020

Taxi 020 er et svensk aksjeselskap med virksomhet i Stockholm, Malmö, Göteborg, Linköping, Norrköping, Uppsala samt Karlstad. Selskapet, med hovedkontor i Sundbyberg, omsatte i 2006 for cirka 950 millioner kroner og har drøyt 1100 drosjebiler. Siden 2005 er nesten alle av Taxi 020s biler gulfarvede, til forskjell fra de fleste drosjebiler i Sverige, som er mørkeblå. De siste årene har Taxi 020 forsøkt å skaffe seg en nisje i persontransportnæringen gjennom å satse på miljøbiler.

Eksterne lenker

 Taxi 020

Svenske drosjeselskaper
Hallig

En hallig (av nordfrisisk hallig = hellig land, dvs. kirkejord (fordi kirken hadde bruksrett til ikke-inndiket land), jfr tysk: Hallig = øy i Vadehavet) betegner en uinndemmet øy langs kysten av Nordfriesland i Schleswig/Sønderjylland som jevnlig oversvømmes av tidevannet. Antall halliger er gått ned etter at mange øyer som tidligere ble oversvømt er blitt permanent sikret ved diker. I dag regner en med ti halliger som alle befinner seg i eller inntil nasjonalparken Schleswig-Holsteinisches Wattenmeer,

Den eneste danske hallig er Langli vest for Esbjerg. Halligen Jordsand sør for Rømø forsvant i havet vinteren 1998/99 og regnes nå som høysand. Mandø var en hallig før den fikk diker i 1937. Geologisk  kan de bestå av rester av fastlandet som er blitt stående etter store stormfloder, eller avsetninger fra bølger og tidevann.

Mange halliger har vært bebodd gjennom århundrer. Bebyggelsen er da lagt på kunstige forhøyninger som på dansk kalles værfter. En del av halligene har et lite sommerdike som beskytter beitene mot tidevannet i sommersesongen. Dagens beboere på de tyske halligene lever i økende grad av turisme eller offentlig finansiert kystsikring.

De nordfrisiske halliger er:
Langeness – 9560 da, 16 værfter, ca. 110 innbyggere. Smalsporbane til Oland.
Hooge – 5740 da, 10 værfter, ca. 120 innbyggere. Hooge fikk i 1826 besøk av Frederik 6. som ønsket å besøke også de mest avsidesliggende stedene og se skadene etter den katastrofale stormfloden i 1825. Etter besøket opprettet kongen Halligfondet som ga tilskudd til alle halligboere som bygget «et høyt værft med gode bygninger». Til Hooge går ferge fra Dagebüll.
SüderoogHallig Süderoog – 600 da, 1 værft, 2 innbyggere. På Süderoog er et sted som heter Süntkalf, og om det sies at:
Wenn upstaan wert Süntkalf,So werd Strand sinken half. (= Når Süntkalf står opp igjen, vil halve stranden synke.)Karl Möllenhoff: Sagen, Märchen und Lieder] aus Schleswig-Holstein</ref> 
Südfall – 500 da, 1 værft med fuglereservat. Nesten alle innbyggerne omkom under Halligflut i 1825. I nærheten av Südfall ble det funnet rester av slusene til byen Rungholt<ref>[https://graenseforeningen.dk/om-graenselandet/leksikon/halligerne «Halligerne», Grænseforeningens leksikon som ble skylt i havet i januar 1362.
Hamburger Hallig – ca. 700 da, 1 værft, kro om sommeren. Forbundet med fastlandet med en 4 km lang demning av innvundet marskland.
Norderoog – 90 da, fuglereservat.
Habel – 70 da, 1 værft'', ubebodd, fuglereservat.

Referanser

Eksterne lenker	
 Nationalpark Wattenmeer (på tysk)

Vadehavet
Landformer
De nordfrisiske øyer
Amiodaron

Amiodaron (Cordarone) er et antiarytmikum, det vil si en medisin som brukes for hjerterytmeforstyrrelser som brukes for raske rytmer (takykardier) som oppstår både i forkamrene (atriene) og i hjertekamrene (ventriklene).

Amiodaron kan brukes ved livstruende eller sterkt invalidiserende rytmeforstyrrelser, eller fare for å få slike forstyrrelser. å grunn av bivirkningene skal det likevel bare brukes dersom andre rytmeregulerende medisiner ikke virker eller har enda farligere bivirkninger.

Det er en lang rekke bivirkninger av medikamentet, blant annet fotodermatitt, det vil si at pasienten kan få en hudbetennelse av soling. Langvarig bruk kan gi en grå til blå misfarging av huden, såkalt smurfesyndrom. Andre viktige bivirkninger er grå stær (katarakt), lungefibrose og skjoldbruskkjertel-forstyrrelser.

Amiodaron antas å ha bedre effekt på atrieflimmer enn sotalol (Sotacor).

Spesielt for amiodaron er den ekstremt lange halveringstiden. Det kan ta mange måneder etter avsluttet behandling før medikamentet er ute av kroppen, og det tar mange måneder før stabil konsentrasjon (steady state) oppnås ved daglig inntak uten metningsdose ved oppstart eller doseendring. 

Amiodaron ble oppdaget i 1961. Det ble først registrert i USA i 1985.

Referanser

Eksterne lenker 
 Felleskatalogtekst Cordarone
 Amiodarone (MedicineNet.com)
 Amiodarone (FamilyPracticeNotebook.com)

Legemidler
ATC C01B
Jozef Pribilinec

Jozef Pribilinec (født 6. juli 1960 i Kremnica i Tsjekkoslovakia) er en tidligere slovakisk kappgjenger.

I 1986 vant Pribilinec sin første tittel, da han ble europamester i en spennende tvekamp mot italieneren Maurizio Damilano, som kom i mål to sekunder bak Pribilinec. Under VM 1987 fikk Damilano revansje, og beseiret Pribilinec. Under OL 1988 vant så Pribilinec gullmedalje på ny olympisk rekord 1.19.57, tre sekunder foran østtyskeren Ronald Weigel.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Slovakiske kappgjengere
Olympiske mestere for Tsjekkoslovakia
Deltakere for Tsjekkoslovakia under Sommer-OL 1980
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1980
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Tsjekkoslovakia under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Personer fra Okres Žiar nad Hronom
Deltakere for Tsjekkoslovakia under VM i friidrett 1983
Deltakere for Tsjekkoslovakia under VM i friidrett 1987
Fødsler i 1960
Verdensrekordsettere i friidrett
Deltakere for Tsjekkoslovakia under EM i friidrett innendørs 1988
Deltakere for Tsjekkoslovakia under EM i friidrett 1986
Deltakere for Tsjekkoslovakia under EM i friidrett 1982
Ronald Weigel

Ronald Weigel (født 8. august 1959 i Hildburghausen, Thüringen) er en tysk kappgjenger. Frem til 1990 startet han for DDR.

Weigels første internasjonale suksess var gullmedaljen på 50 km kappgang under VM 1983 i Helsingfors. I løpet av karrieren vant han også OL-sølv på 20 km og både sølv og bronse på 50 km. Dermed er han den eneste tyske kappgjengeren som har vunnet medalje i begge øvelsene.

OL-medaljer 
  1988  Seoul - Sølv i friidrett, 20 km kappgang menn  Øst-Tyskland
  1988  Seoul - Bronse i friidrett, 50 km kappgang, menn  Øst-Tyskland

VM-medaljer 
  VM 1983  Helsingfors: Gull på 50 km kappgang
  VM 1987  Roma: Gull på 50 km kappgang

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske kappgjengere
Verdensmestere i friidrett
Olympiske sølvmedaljevinnere for Øst-Tyskland
Olympiske bronsemedaljevinnere for Øst-Tyskland
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Medaljevinnere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Personer fra Landkreis Hildburghausen
Deltakere under VM i friidrett 1983
Deltakere under VM i friidrett 1987
Fødsler i 1959
Verdensrekordsettere i friidrett
Adam Johan Frederik Poulsen Trampe

Adam Johan Frederik Poulsen Trampe, greve av Trampe (født 10. september 1798 i København, død 8. august 1876 i Trondheim) var dansk-norsk greve og norsk jurist og embetsmann.

Han var sønn av Frederik Christopher Trampe, ble student fra Trondheim katedralskole 1818, og cand.jur. 1821. I 1826 ble han konstituert som politimester i Trondheim, han ble amtmann i Nordlands amt 1829 og i Nordre Trondhjems amt 1833. Han søkte avskjed i 1857, hvoretter han levde i Trondheim. I hans tid som amtmann skjedde blant annet arbeideropprøret i Levanger 1851. 

Han tilhørte en pommersk adelsslekt som i 1743 ble opptatt i den danske adel. Greven ble naturalisert nordmann i 1814, og hadde i sin levetid offentlig anerkjennelse av sin grevetittel. Anerkjennelse hadde imidlertid ikke hans barn, som alle var født etter adelsloven av 1821.

Han hadde også æresstillinger ved det svensk-norske hoffet, som kammerjunker fra 1829, som kammerherre fra 1833 og ved kroningen i 1860 som øverste kammerjunker. Han var morfar til Adam Fredrik Trampe Bødtker.

Litteratur
 Store norske leksikon: Trampe
 Store norske leksikon: Frederik Christopher Trampe
 Store norske leksikon: Frederik Trampe – utdypning
 Nord-Trøndelag, amtmenn og fylkesmenn 1804-1972. Steinkjer, 1972

Anetavle

Adelige nordmenn
Norske amtmenn
Norske kammerherrer
Norske jurister
Fylkesmenn i Nord-Trøndelag
Fylkesmenn i Nordland
Nordmenn født i Danmark
Bjørn Henrichsen

Bjørn Henrichsen (født 1945) er en norsk statsviter. Han var direktør for Norsk senter for forskningsdata AS (NSD) frem til august 2018.

Henrichsen er utdannet cand.polit. med hovedfag i administrasjon og organisasjonsvitenskap fra Universitetet i Bergen (1974), der han skrev en hovedoppgave med tittelen Rekruttering til vitenskapelige stillinger : Universitetet i Bergen, perioden 1948-70. Han arbeidet tett med Stein Rokkan, og virkeliggjorde Rokkans ambisjoner om oppbygging av dataarkiv for kvantitative samfunnsvitenskapelige data gjennom oppbyggingen av Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste. Med unntak av at avbrudd i årene 1981–1983, da han var assisterende universitetsdirektør ved Universitetet i Bergen, har Henrichsen vært denne institusjonens leder siden starten. Institusjonen endret i 2015 navn til Norsk senter for forskningsdata (NSD). 

Henrichsen har også hatt et internasjonalt engasjement i dataarkivbevegelsen. Han har vært president for Council of European Social Science Data Archives (CESSDA), samt har hatt styreverv og vært visepresident for International Federation of Data Organisations (IFDO). Videre har Henrichsen hatt sentrale verv i norsk og europeisk forskningsadministrasjon, blant annet i Norges forskningsråd og European Science Foundation. 

Det kongelige hoff kunngjorde 9. desember 2009 at Kongen hadde utnevnt Henrichsen til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for samfunnsnyttig virke.» Det ble samtidig vist til at kongen i avgjørelse om tildeling hadde lagt særlig vekt på hans «innsats for oppbyggingen av Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste.» Bjørn Henrichsen og NSD ble i 2005 hedret med EUs Descartes-pris for sin innsats i European Social Survey (ESS), et omfattende prosjekt for innsamling og analyse av samfunnsvitenskapelige data.

Referanser

Eksterne lenker
Faktaleverandør for hele landet fra På Høyden
To norske Descartes-vinnere fra forskning.no
Slår alarm om arbeidsmiljøet i NSD fra khrono.no

Norske statsvitere
St. Olavs Orden
Nasjonalt råd for fødselsomsorg

Nasjonalt råd for fødselsomsorg ble vedtatt opprettet av Stortinget i 2001 og oppnevnt av Helsedepartementet i 2002. Det skulle bistå helsedepartementet i omstillingsprosesser i fødselsomsorgen som ble vedtatt av Stortinget. Alle medlemmene av rådet valgte 2. november 2007 å trekke seg i protest mot Helse- og omsorgsdepartementet. Medlemmene av rådet mente departementet ikke hørte på fagfolk i arbeidet med en nasjonal strategi for fødselsomsorgen. Rådets leder til 2007 var professor Pål Øian.

I april 2008 ble et nytt råd oppnevnt av Helse- og omsorgsministeren. Rådet har 12 medlemmer, deriblant representanter for brukere og innvandrere. Medlemmene er:

 Professor Tore Henriksen, Rikshospitalet – Radiumhospitalet HF (leder)
 Gynekolog Christian Bjelke, Helse Nordmøre og Romsdal HF
 Allmennlege Hilde Beate Gudim, Skui legekontor
 Barnelege Dag Moster, Helse Bergen HF
 Ingeborg Altern Vedal, Liv laga, Oslo
 Hanne Julie Nygård Berg, Ung Sanitet, Brønnøysund
 Alka Kaur Chawla, Oslo
 Jordmor Ellen Blix, Helse Finnmark HF
 Jordmor Lena Henriksen, Ullevål universitetssykehus HF
 Rådmann Erik Hillesund, Mandal kommune
 Jordmor Sigrid Torblå, St. Olavs hospital HF
 Helsesøster Astrid Grydeland Ersvik, Kristiansund
 Medisinsk direktør Daniel Haga, Helse Midt-Norge RHF

Pressemelding

Norges helsevesen
Norske statlige råd og utvalg
Sonia O’Sullivan

Sonia O'Sullivan (født 28. november 1969) er en tidligere irsk friidrettsutøver (mellom- og langdistanse). O'Sullivan var på 1990-tallet en av de største profilene på 5000 meter med VM-gull i Göteborg som fremste meritt, hun vant også bronsemedalje på distansen i sommer-OL 2000. Hun har også vunnet mesterskap i terrengløp ved en del anledninger. O'Sullivan innehar også verdensrekord på den noe uvanlige distansen 2000 meter.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Irske mellomdistanseløpere
Irske langdistanseløpere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Irland
Olympiske sølvmedaljevinnere i friidrett
Verdensmestere i friidrett
Verdensmestere i terrengløp
Europamestere i friidrett
Deltakere for Irland under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Irland under VM i friidrett 1995
Deltakere for Irland under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Irland under EM i friidrett 1998
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Irland under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Irland under EM i friidrett 2002
Deltakere for Irland under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Verdensrekordsettere i friidrett
Personer fra Cobh
Deltakere for Irland under VM i friidrett innendørs 1997
Myraløkka

Myraløkka er en park langs Akerselva på Sagene i Oslo, med en lang historie som friområde.

Parken 
Parken Myraløkka er cirka 40 mål stor og ligger i en skålformet helling fra Maridalsveien i vest og Arendalsgata i nord ned mot Akerselva som ligger øst for parken. Turveien langs elva går gjennom Myraløkka. De store åpne gresslettene i hellingen er mye brukt til aking om vinteren, og turgåing og opphold om sommeren. 

Fra øvre del av parken, ved Arendalsgata, er det fin utsikt langs elva mot sentrum, fjorden og Ekebergåsen. Her ligger arbeiderboligene som Myrens Verksted, på andre siden av elva, bygget for sine ansatte i 1914.

Langs elva ligger de gamle fabrikkbygningene, som nå er kontorer og lokaler for småbedrifter. 

Myraløkka som friområde, og bygningene ved elva, langs Maridalsveien og Arendalsgata er vedtatt bevart.

Historie 
Løkka het Bentzebakken på kart fra 1795. Det ble også navnet på industriområdet langs elva fra Bentsebrua og sydover, der det på 1800-tallet ble drevet papirmølle (Øvre Vøien Mølle), sagbruk, kornmølle og teglverk.

Det skålformede terrenget opp fra elva stammer fra teglverket, som tok ut store mengder leire fra Myraløkka til bruk i produksjon av teglstein. Verket, kalt både Bentse teglverk og Vøyen teglverk, ble anlagt mellom 1820 og 1840 og drevet til det ikke var mer leire igjen, rundt år 1900. Krakket i boligbygging 1899 kan også ha spilt en rolle for at verket ble nedlagt.

Myraløkka ble tidlig brukt som friområde, til aking, ballspill med mer, selv om det ikke var opparbeidet som park.  Ungdommen i strøket bygget to fotballplasser tidlig på 1900-tallet. Det var populært å bade fra elvekanten på løkka, selv om forurensningen fra industrien fra siste halvdel av 1800-tallet gjorde elva lite ren. 

En gang før 1917 var det vedtatt plan for å legge Thurmanns gate tvers over Myraløkka, frem til Bentsebrua. Et omreguleringsvedtak på 1950-tallet skrinla denne utbyggingen. Deretter ble parken opparbeidet. 

Under annen verdenskrig ble Myraløkka brukt som parsellhager, for matauk for befolkningen i strøket.

Aktiviteter i parken 
Flere år på 2000-tallet har Oslo-Filharmonien gratiskonsert i parken på Myraløkka på Sagene, i 2013 med flere tusen tilhørere. 

Kommunen har på 2000-tallet hatt planer om å anlegge badeplass på Myraløkka, men dette er ikke gjennomført.

Referanser

Litteratur og kilder 

 Akerselva. Nettstedet miljølære.no, uten dato. Se Besøk 3 (besøkt 17. juni 2013)]
 Turguide til Akerselva. Bymiljøetaten, 4. opplag 2012 (besøkt 17. juni 2013)

Eksterne lenker 
 

Parker i Oslo
Akerselva
Sagene
Progressive Liberal Party

Progressive Liberal Party er et populististisk, liberalt parti på Bahamas. 

PLP ble grunnlagt i 1953, tjue år før landet fikk sin uavhengighet. Partiet styrte i 30 år, fra 1967 og 1992 og igjen fra 2002 til 2007. Partiets leder foran den første seieren i 1967 var Lynden Pindling, landets første statsminister.  

I nasjonalforsamlingen etter valget i 2007 hadde PLP 18 av 41 seter. Perry Christie er partiets leder og leder av opposisjonen. Christie var statsminister på Bahamas mellom 2. mai 2002 og 2. mai 2007, da valgseieren gikk til Free National Movement, som vant 23 seter. FNMs leder, Hubert Ingraham overtok som landets statsminister. I 2012 ledet Christie på nytt PLP til valgseier og ble  statsminister.

Referanser

Eksterne lenker
 myplp.org Offisielt nettsted
 Valgresultater fra Bahamas 2007

Politiske partier på Bahamas
Liberale partier
Politiske partier etablert i 1953
1950-årene på Bahamas