alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Øystein Bogen

Øystein Bogen, (født 20. desember 1969) er en norsk journalist, forfatter og dokumentarfilmskaper. Han har jobbet i TV 2 som utenriksreporter og vaktsjef siden 1995.

Bogen studerte russisk på Forsvarets Etterretningshøgskole (den gang FSES) og har mastergrad i sammenliknende politikk fra Universitetet i Bergen.

Han har først og fremst dekket Russland og det tidligere Sovjetunionen og i tillegg dekket en rekke internasjonale kriger og konflikter for kanalen, blant annet Krigen i Kosovo, Krigen i Georgia og krigen i Ukraina.

Øystein Bogen ble gjenstand for stor internasjonal oppmerksomhet før OL i Sotsji 2014 da han og TV 2-fotograf Aage Aune ble arrestert og trakassert gjennom flere dager av russisk politi mens de arbeidet med kritiske reportasjer om arrangementet.

Episoden førte til en oppsiktsvekkende offentlig unnskyldning fra det russiske utenriksdepartementet
 
I mars 2022 tiltrådte Bogen som TV 2s korrespondent i USA.

Dokumentarfilmer 
Øystein Bogen har regissert 16 dokumentarfilmer sendt på TV 2 og internasjonalt, deriblant:

 Kursk (2000) i samarbeid med Odd Isungset og Per-Christian Magnus. Premiert med Golden Nymph Award i Monte Carlo International Television Festival samme år og nominert til Amandaprisen i 2001
 Brevet fra Dypet (2001)
 En bønn for Beslan (2005), premiert med Columbine Award: Moondance International Film Festival USA, 2006, og Golden Word-award: Russian Media Union, 2005
 Piratjegerne (2009)
 Slaget om Atticaplassen (2010). Premiert med Sølvparaplyen Bergen Journalistlag, 2011 og Hederlig Omtale, Internasjonal Reporter, 2011
 Krigens Pris (2011). Nominert til Gullruten 2012

Øystein Bogen har studert journalistikk ved University of Georgia, USA og har mastergrad i Demokratibygging fra Universitetet i Bergen.

Bogen har gitt ut bøkene "Putin og jeg. Russlands vei fra håp til håpløshet" (2016), "Russlands hemmelige krig mot Vesten" (2018), og "En uvanlig spion. Frode Berg, norsk etterretning og spøkelsene fra den kalde krigen" (2019), alle på Kagge forlag. Han har også skrevet spenningsromanen "Zetaviruset" (2021) utgitt på Gyldendal.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 https://www.oysteinbogen.no

Norske journalister
Jacqueline Bisset

Winifred Fraser Jacqueline Bisset (født 13. september 1944 i Weybridge i Surrey, England) er en engelsk skuespillerinne.

Filmografi (utvalg) 
 1966 – Gislene
 1967 – To må man være
 1967 – Casino Royale 
 1968 – Bullitt 
 1970 – Lufthavn
 1973 – Tyven som kom til middag
 1973 – Natteffekt 
 1974 – Mord på Orientekspressen 
 1977 – Dypet
 1978 – Den greske skipsreder
 1983 – Class
 1995 – Seremonien
 2005 – Domino
 2017 – Dobbelt begjær

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Personer fra Surrey
Tønsberg stasjon (1881-1915)

Tønsberg gamle stasjon er en tidligere jernbanestasjon i Tønsberg kommune i Vestfold fylke. Stasjonen ble åpnet i 1881 da Vestfoldbanen sto ferdig, men ble erstattet av Tønsberg stasjon i 1915. Bygningen ble tegnet av arkitekten Balthazar Conrad Lange.

Tønsbergs første jernbanestasjon lå ved sjøen, for å gi direkte kontakt med sjøgående trafikk. Stasjonen var en sekkestasjon med adkomst gjennom Slottsfjelltunnelen. Stasjonsbygningen eksisterer og har i dag fasade mot Nedre Langgate.

Arkitektur
Stasjonen var i tillegg til Larvik stasjon den eneste stasjonen på Vestfoldbanen som ble bygd i mur. Stasjonen er preget av historismen og nyrennessansen. Det var ikke bare stasjonens størrelse som gjorde at de ble bygd i mur, men også at det var forbudt å bygge trebygninger i henhold til de lokale bygningsvedtektene. De to stasjonene var speilvendte og hadde samme planløsning og hovedform, selv om Larvik stasjon var litt lengre. Stasjonene var inspirert fra de største godsene Jarlsberg hovedgård og Larvik herregård. Stasjonene var nyskapende, med en sentral vestibyle med direkte tilgang fra byen, med grener til venterom for andre og tredje klasse på hver sin side. Ekspedisjonsrommene for reisegods og telegraf var lagt midt mot vestibylen med utgang til perrongen. De var også nyskapende ved at den øvre etasjen, var mindre enn første etasje, fordi den kun skulle inneholde stasjonsmesterleiligheten og ikke flere kontorer, slik som det var vanlig på endestasjoner.

Referanser

Litteratur
 

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Jernbanestasjoner åpnet i 1881
1881 i Norge
Byggverk tegnet av Balthazar Lange
Fredete byggverk i Vestfold og Telemark
Vestfolds samferdselshistorie
Jernbanestasjoner nedlagt i 1915
1915 i Norge
Jernbanebyggverk i Tønsberg
Tønsbergs historie
Mor og sønn

Mor og sønn  (rumensk: Poziția copilului) er en rumensk langfilm fra 2013 regissert av Călin Peter Netzer.

Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 2013, hvor den vant Gullbjørnen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rumenskspråklige filmer
Filmer fra 2013
Gullbjørnen-vinnere
Rumenske dramafilmer
Ary

Ariadne «Ary» Loinsworth Jenssen (født 1993) er en sanger og låtskriver.

Hun vokste opp i Trondheim med familierøtter på Trinidad. Hun ble kåret til «nummer én på Musikknyheters liste over hvilke artister bransjen har mest tro på i 2016».

I 2016 slapp hun solosingelen «Higher». Hun synger på en innspilling av Carl Louis' «Telescope». På Izabells «Syner» synger hun på norsk. Hun har også laget og fremført vignettmusikken «The Sea» til Nobel – fred for enhver pris. I 2020 utga hun singlene Angels og Oh My God og i januar 2021 låten Moth to a Flame.

Hun har opptrådt på Eurosonic og Trondheim Calling og på Kongescenen under Slottsfjellfestivalen. På by:Larm i 2016 spilte hun for 1600 publikummere.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske sangere
Personer fra Trondheim kommune
Norske tvillinger
Fødselsdato ikke oppgitt
Kristoffer Lo

Kristoffer Lo (født 19. februar 1985 i Vestby) er en norsk jazz- og popmusiker og komponist.

Biografi 
Lo er tubaist i Pelbo, Trondheim Jazzorkester, Microtub, og YODOK og har bidratt på flere utgivelser. I rockebandene Sunswitch og Highasakite spiller han gitar og flugabone.

Han ble tildels JazZtipendiatet på Moldejazz 2013. Året etter skrev han verket Savages for med Trondheim Jazzorkester. Verket ble utgitt på plate i 2015, og nominert til Spellemann for årets album.

Diskografi

Egne utgivelser
Anomie (2013)
Savages (2015), med Trondheim Jazzorkester
The Black Meat (2016)
Anhedonia (2017)

Highasakite
All That Floats Will Rain (2012)
Silent Treatment (2014)
Camp Echo (2016)

PELbO
PELbO (2010)
Days of Transcendence (2011)
Singler
Zoom In (2011)
Join Their Game (2011)
Waltz/We Call This Ours (2011), med Kråkesølv
Waltz/Reine hjertar (2011), med Bendik
Waltz/Stories For Kalimba (2011), med Egil Olsen

Brother K/Bror K
Live at Dokkhuset (2009), med Midtnorsk Ungdomsstorband & André Roligheten
Bror K (2013)

Microtub
Microtub (2011)
Star System (2014)

Machina
So Much For Dancing (2011)

Hoist!
Splinters (2012)
Ami Noir (2013)

Sunswitch
Sunswitch (2012)
Totality (2018)

Yodok/Yodok III
2 (2013)
Yodok III (2014)
The Sky Flashes, The Great Sea Yearns (2015)
Live at Dokkhuset, Trondheim October 23, 2013 (2015)
Yodok IIII (2015)
The Mountain of Void – Live at Roadburn 2016 (2016)
Singler/EP-er
Yodok 1 (2012)

Trondheim Jazzorkester
Kinetic Music (2011), med Magic Pocket
Tree House (2014), med Albatrosh

Mattis Kleppen & Resjemheia
Album
El Bokko (2016)

Deltar på
 Åge Aleksandersen: Snöharpan (2006)
 Quintus: Nuewje (2007)
 Kjellerbandet & Tore Johansen: Thad Jones Tribute (2008)
 Ida Jenshus: Color of the Sun (2008)
 Åge Aleksandersen: Åge-boks 2 (2009)
 Universal Music/MBN: Trondheim Calling 2010 (2010)
 Vegard Iversen: Hammock (2011)
 Egil Olsen: Keep Movin – Keep Dreamin (2011)
 Rhys Marsh & The Autumn Ghost: Turning Time (2011)
 Kjellerbandet: The Beat Goes On – A Tribute to Buddy Rich (2012)
 Rhys Marsh & The Autumn Ghost: The Blue Hour (2012)
 The South: The South (2012)
 Ryanbanden: Ryanbanden (2012)
 Gunnhild Sundli: Tankerop (2013)
 Jonas Alaska: If Only as a Ghost (2013)
 Thea Stapnes: Run (2015)
 Ine Hoem: Angerville (2015)
 Blomst: Blomst (2015)
 Manifest: ... and for This We Should Be Damned? (2015)
 Filmmusikk: Knutsen & Ludvigsen og den fæle Rasputin – Sangene, musikken og masse moro fra filmen (2015)
 Kåre Vestrheim, Mike Hartung & Kristoffer Bonsaksen: Frikjent – Musikken fra TV-serien (2015)
 Klovner i Kamp: Langt å gå (2015)
 Fysisk Format: Bransjevelter 9 (2016)
 Årabrot: The Gospel (2016)
 Marit Larsen: Joni Was Right I/II (2016)
 Marte Wulff: Marte Wulff (2016)
 Pom Poko: It's a Trap (2017)
 Soup: Remedies (2017)
 Zu: Jhator (2017)
 VIAN: Diafon (2017)
 Jo Sverre: E (2017)
 The Fjords: Pure Love Star Crossed (2018)
 Årabrot: Sinnerman/Stampede Nihil (2018)
 Motorpsycho: Roadwork Vol. 5: Fields Notes – The Fantastic Expedition of Järmyr, Ryan, Sæther & Lo Live In Europe 2017 (2018)

Referanser 

Fødsler i 1985
Norske jazzkomponister
Ulrik Frederik Anton de Schouboe

Ulrik Frederik Anton de Schouboe (født 5. juni 1782 i Bergen, død 18. desember 1863 i Christiania) var en norsk embetsmann.

Schouboe var sønn av stiftsamtmann Christian de Schouboe og Anna Magdalene Müller, og bror av Oluf Borch de Schouboe. Han ble student i 1801 og cand. jur. i 1804, og var fra 1807 ansatt i Danske kancelli. I 1812 ble han utnevnt til amtmann i Stavanger amt, i 1814 i Lister og Mandal amt og i 1815 i Nedenes amt. Fra 1837 til 1859 var han statssekretær.

16.01.1845 søkte Schouboe om myndighet for sine fire døtre, nøyaktig et halvt år før Lov om større myndighet for ugifte kvinner ble lov.

Referanser

Litteratur 
 Tallak Lindstøl: Stortinget og statsraadet. Kristiania: Steenske bogtrykkeri, 1914
 Norsk Forfatter-Lexikon 1814–1880

Norske embets- og tjenestemenn
Fylkesmenn i Rogaland
Fylkesmenn i Aust-Agder
Fylkesmenn i Vest-Agder
Norske statssekretærer
Fyrstedømmet Theodoro

Fyrstedømmet Theodoro, også kjent som goternes land (gresk: Γοτθία) var et lite fyrstedømme på Krims sørvestre del. Riket ble grunnlagt av krimgotere tidlig på 1300-tallet og eksisterte frem til det ble erobret av de tyrkiske osmanene i år 1475. Dets hovedstad var Doros, også kalt Theodoro, som i dag er kjent som Mangup. Fyrstedømmet var en nær alliert av Keiserdømmet Trapezunt.

Historie
Fyrstedømmets befolkning var en blanding av grekere, krimgotere, alaner, protobulgarer, kumaner, kiptsjaker og flere andre etniske grupper. Hovedreligionen i riket var ortodoks kristendom – med en muslimsk minoritet – og dets offisielle språk var gresk. Innledningsvis var fyrstedømmet under Keiserdømmet Trapezunts kontroll, men ble senere utviklet til en fullt selvstendig stat.

Fyrstedømmet nevnes første gang på det tidlige 1300-tallet, med tidligst gitte data av den etterfølgende bysantinske historiker Theodore Spandounes som skrev om Andronikos III som «goternes prins». Flertallet andre kilder oppkommer senere på 1300-tallet, for eksempel der flere allvitere nevner Dmitry, en av tre tatarske prinser som deltok i slaget ved det blå vann som prins over goterne. Navnet Theodoros' opprinnelse er omtvistet, men prinsene etter i det minste 1420-årene kalte seg Herre over byen Theodoro og dens marine region (gresk: αὐθέντης πόλεως Θεοδωροῦς καὶ παραθαλασσίας).

Fyrstedømmet hadde vennskapelige relasjoner med dets nordlige nabo Den gylne horde, der de betalte en årlig tributt som vasallstat. Imidlertid lå man i stadig konflikt med Adelsrepublikken Genova og dens kolonier som lå rett sør for fyrstedømmet, og som derfor blokkerte store deler av kysten. Denne kystremsen som løp fra dagens Balaklava til Alusjta lå fra først av under Fyrstedømmet Theodoros kontroll, men gikk under diverse stridigheter over til genovesisk herrevelde. Således gikk størstedelen av handelen via havner som tilhørte en annen fraksjon, men for å motvirke dette anla Theodorito en ny havn ved munningen av elven Çorğun. Der ble det også bygd en festning.

Den 6. juni 1475 erobret den osmanske hærfører Gedik Ahmed Pasha byen Kaffa fra de genovesiske handelskoloniene, og mot slutten av samme år, etter seks måneders beleiring falt også den gotiske hovedstaden Mangup. Samtidig ble den resterende delen av fyrstedømmet erobret av Krimkhanatet, som nå var en osmansk vasall. Hele det tidligere fyrstedømmet Theodoro og den resterende del av sørlige Krim ble nå administrert direkte fra Høyporten i Istanbul.

Litteratur

Referanser

Historiske stater og riker i Europa
Krim
Egg (film)

Egg (tyrkisk: Yumurta) er en tyrkisk langfilm fra 2007 regissert av Semih Kaplanoğlu. Det er den første i filmen i hans såkalte Yusuf-trilogi som også inkluderer Melk (2008) og Honning (2007).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyrkiske filmer
Tyrkiskspråklige filmer
Filmer fra 2007
Finzi-Continis have

Finzi-Continis have (orig. Il giardino dei Finzi-Contini) er et italiensk krigsdrama fra 1970 regissert av Vittorio De Sica. Filmen omhandler jødenes skjebne i Italia under fascismen, skildret gjennom den rike og kultiverte familien Finzi Contini. Handlingen strekker seg fra slutten av 1930-tallet og til slutten av andre verdenskrig.

Dette var De Sicas nest siste film.

Filmen vant Oscar for beste fremmedspråklige film. Den vant også Gullbjørnen under den 21. filmfestivalen i Berlin.

Medvirkende
Lino Capolicchio - Giorgio
Dominique Sanda - Micol
Helmut Berger - Alberto
Fabio Testi - Malnate
Romolo Valli - Giorgios far
Camillo Cesarei - Micols far
 Inna Alexeievna - Micols bestemor
 Katina Morisani - Micols mor
 Barbara Pilavin - Giorgios mor

Referanser

Eksterne lenker 

Italienske dramafilmer
Filmer fra 1970
Italienskspråklige filmer
Gullbjørnen-vinnere
Oscar-vinnere (fremmedspråklige film)
Filmer om andre verdenskrig
Anna-Maria Dietze

Anna-Maria Dietze (født 14. august 1999) er en tysk langrennsløper. Hun har bronse i kombinert mix-stafett ved Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer som fremste internasjonale meritt.

Idrettskarriere 
2014/15
I januar 2015 vant hun 5 km fri teknikk og den påfølgende jaktstarten i U16-klassen ved det tyske mesterskapet i langrenn. 

Dietze debuterte internasjon ved OPA cup 28. februar 2015, der hun kom på 2.-plass på 5 km i U16-klassen, bak slovenske Anja Mandeljc. Hun vant lagsprinten i U16-klassen ved det tyske juniormesterskapet i mars 2015, sammen med Marie Herklotz.

2015/16
Hun deltok ved det tyske mesterskapet i langrenn i januar 2016, der hun kom på 9.-plass på sprinten og 28.-plass på 5 km klassisk. I juniorklassen vant hun sprinten, og kom hun på 2.-plass på 10 km fellesstart, bak Hannah Ellgass. 

Hun deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016, der hun fikk én medalje. I øvelsen kombinert stafett, der to langrennsløpere, to skihoppere og en kombinertløper utgjorde et lag, fikk Tyskland bronse, der hun gikk sammen med Agnes Reisch, Jonathan Siegel, Tim Kopp og Philipp Unger. Individuelt kom hun på 4.-plass i langrennscross, og 13.-plass på 5 km fri teknikk. På sprinten ble hun slått ut i semifinalen, der hun kom på 5.-plass i sitt heat.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil hos ungdoms-OL 2016 (arkivert)
  Profil hos Deutsche Olympiamannschaft

Tyske langrennsløpere
Deltakere under Vinter-OL for ungdom 2016
Fødsler i 1999
Juniorverdensmestere i langrenn
Holmes Hills

Holmes Hills er en gruppe rygger og nunataker med høyder opp mot om lag 1 700 moh mellom Runcornbreen og Beaumontbreen, og grenser i sørvest til Brennecke Nunataks, sør i det sentrale Palmer Land i Antarktis. De ble kartlagt av U.S. Geological Survey fra flyfoto tatt av U.S. Navy i 1966–69, og kartlagt av British Antarctic Survey i 1972–73. I forbindelse med at flere navn i området er kalt opp etter forskere på kontinentaldrift, ble åsene navsatt av Advisory Committee on Antarctic Names i 1978 etter den skotske geolog Arthur Holmes, en geologiprofessor ved Edinburgh University i 1943–56.

Kilder 

Fjell i Antarktis
Antarktishalvøyas geografi
Artikler i Antarktis-prosjektet
Artikler i Antarktis-prosjektet som trenger opprydning
Robert Rønning

Robert Rønning (født 30. oktober 1974 i Kongsvinger) er en norsk regissør. Han startet sin karriere som regissør med kortfilmen Sorg i 2007.

Robert Rønning har regissert kortfilmer, reklamefilmer, musikkvideoer og dokumentarfilmer.

I 2015 regisserte han sammen med Mohammed Sarmadawy musikkvideoen for Alexandra Joners bidrag i den norske finalen i Melodi Grand Prix, Cinderella.

Kortfilmtrilogien Skriften på veggen hadde premiere høsten 2014 med Alexandra Joner, Haddy Njie og Kathrine Sørland i hovedrollene.

I mars 2014 ble han tildelt en Rising Star Award for kortfilmen Den siste dansen under Canada International Film Festival. Julia Schacht og Frode Winther spilte de to hovedrollene i filmen.

Den 1. oktober 2015 hadde kortfilmen Sandslottet premiere på NRK2. Hovedrollene spilles av Mads Ousdal, Synnøve Macody Lund og Ida Valestrand Eike. I mars 2016 ble Mads Ousdal nominert for beste hovedrolle under Los Angeles Short Film Festival for sin rolle som Jonas. Kinematograf Tor Eigil Scheide fikk nominasjon for beste foto på samme festival.

Den 3. mai 2017 hadde dokumentarfilmen Crohnprinsessen premiere på TV 2. Filmen handler om trebarnsmoren Ingrid Anette Hoff Melkersen som har diagnosen Crohns sykdom, men som til tross for den kronisk sykdom og «pose på magen» fortsetter å kjempe for å være der for familien sin og følge drømmene sine.

Dokumentarfilmen Veien mot drømmekroppen handlet om en ung kvinnes satsning frem mot en fitness-konkurranse. Den ble kort tid etter lansering på YouTube i 2013 en viral video, etter at en finsk nettavis skrev en artikkel om filmen. Filmen har (pr. juni 2018) over 4 millioner visninger på YouTube.

Våren 2021 ferdigstilte han manus til sin første spillefilm, Vakker. Filmen handler om 17 år gamle Jonas som trosser samfunnets fordommer og normer, og velger å følge hjertet og følelsene sine dagen han møter transpersonen Daniela.

Filmografi 
 2007: Sorg (kortfilm)
 2008: Kelneren (kortfilm)
 2009: Til døden skiller oss (kortfilm)
 2009: Den jeg elsker (kortfilm)
 2012: Tomhet (kortfilm)
 2013: Den siste dansen (kortfilm)
 2013: Veien mot drømmekroppen (dokumentarfilm)
 2014: Skriften på veggen, del 1 (kortfilm)
 2014: Skriften på veggen, del 2 (kortfilm)
 2014: Skriften på veggen, del 3 (kortfilm)
 2014: Sandslottet (kortfilm)
 2015: The Girl in the Black Silk Dress (kortfilm)
 2015: B: X-TREME (kortfilm)
 2017: Crohnprinsessen (dokumentarfilm)

Musikkvideoer 
 2014: Chrome Division: Lady of Perpetual Sorrow
 2014: Hildur: Feel the Flow
 2014: Johnson’s Company: Motorcycle Man
 2015: Hildur: No Fear
 2015: Alexandra Joner: Cinderella
 2015: Supernova Downtown: Alcoholic
 2015: Qalifa ft. Ibo & N-Blundedo: Magic Drop
 2015: Carina Dahl: Champions
 2018: Benedicte Brænden: Blood On Your Hands
 2021: Terra Odium: The Clouded Morning

Reklamefilm 
 2013: MXDC
 2013: 2XU
 2014: 2XU
 2016: ElitePT

Priser og nominasjoner 
 2014: «Rising Star Award» under Canada International Film Festival

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske filmregissører
Cave Bay

Cave Bay er en vik som har oppstått fra et forvitret, utdødd vulkankrater på vestsiden av Heardøya mellom West Bay og South West Bay. På nordsiden ligger Mount Andree. Vika ble grovt kartlagt av amerikanske selfangere i perioden 1860–70. Vika ble mer nøyaktig kartlagt og først navsatt på et geologisk skissekart i 1929 under British Australian New Zealand Antarctic Research Expedition under Douglas Mawson.

Kilder

Heard- og McDonaldøyene
Artikler i Antarktis-prosjektet som trenger opprydning
Leirvik (Hyllestad)

Leirvik er et tettsted i Hyllestad kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger innerst i Bøfjorden som er en fjordarm på nordsiden av den ytre delen av Sognefjorden. Avstand til nærmeste tettsted Hyllestad er ca 9 km. Avstand til nærmeste hovedvei, E39, er ca 20 km og starter ved fergeleiet i Lavik.

Hjørnesteinsbedriften 
Havyard Ship Technology er et skipsverft lokalisert 3 km fra Leirvik sentrum, og regnes av mange som en hjørnesteinsbedrift i Leirvik. Havyard Ship Technology har siden oppstarten i 1928 sysselsatt befolkningen i Leirvik. Ved oppstarten var det først et motorverksted ved navn Løland Motorverksted, men dette ble kjøpt opp av Kværner-gruppen i 1990 og var da anerkjent som en kvalitetsleverandør av fiske- og offshore-fartøyer. Verftet ble igjen kjøpt opp i år 2000 og endret da navn til Havyard Leirvik. De var registrert i 2014med 266 ansatte som var basert i Leirvik.

Referanser

Hyllestads geografi
Julien Duvivier

Julien Duvivier (født 8. oktober 1896 i Lille, død 30. oktober 1967 i Paris) var en fransk filmregissør som var framtredende innen fransk film i perioden 1925–60. Duvivier var i 1930-årene, sammen med Marcel Carné og Jean Renoir, blant de viktigste eksponenter for den poetiske realismen i fransk film. I denne perioden laget Duvivier mange av sine mest anerkjente filmer, som Pépé fra Marseille (1937) og Et ballkort (1937).

I 1939 lagde han Kjørekaren etter Selma Lagerlöfs fortelling, en mindre kjent adaptasjon enn Victor Sjöströms stumfilm-versjon. Han arbeidet under 2. verdenskrig i Hollywood, hvor han bl.a. stod bak episodefilmen Manhattan-skjebner (1942). Etter krigen fortsatte han en produktiv karriere i Frankrike, med filmer som Under Paris' himmel (1950) og de to første Don Camillo-filmene (1951, 1953).

Filmografi i utvalg 

 1922: L'agonie des aigles
 1925: Rødtopp (Poil de carotte)
 1927: Le mariage de Mademoiselle Beulemans
 1928: Paris! Paris! (Le Tourbillon de Paris)
 1929: Stella maris (La Divine Croisière)
 1929: Hennes nye kjærlighet (Maman Colibri)
 1930: David Golder 1930: Au bonheur des dames 1932: Stakkars Rødtopp (Poil de carotte) 1933: La tête d'un homme 1934: Pionerer (Maria Chapdelaine) 1935: Legionærer! – Spania har leiet dere til å dø! (La bandera) 1935: Golgotha 1936: Vi holder sammen (La belle équipe) 1936: Pépé fra Marseille (Pépé le Moko) 1936: Dagens mann (L'homme du jour) 1937: Et ballkort (Un carnet de bal) 1938: Den store vals (The Great Waltz) 1939: Teppet faller (La fin du jour) 1939: Kjørekaren (La charrette fantôme) 1941: Fire menn og Lydia (Lydia) 1942: Manhattan-skjebner (Tales of Manhattan) 1943: Familien Roquevillard (Les Roquevillard) 1943: Fantasi og virkelighet (Flesh and Fantasy) 1943: En nasjons hjerte (Untel père et fils) 1946: Panikk (Panique) 1948: Anna Karenina 1949: Piker i bur (Au royaume des cieux) 1950: Black Jack 1951: Under Paris' himmel (Sous le ciel de Paris coule la Seine) 1952: Fest i Paris (La fête à Henriette) 1952: Don Camillos lille verden (Don Camillo) 1952: Don Camillo vender tilbake (Le retour de Don Camillo) 1953: Saken Maurizius (l'Affaire Maurizius) 1955: Mørkets gjerninger (Voici le temps des assassins) 1955: Min ungdoms Marianne (Marianne de ma jeunesse) 1957: Spurv i tranedans (L'Homme a l'impérmeable) 1957: Oss elskere imellom (Pot-bouille) 1958: Marie Octobre 1959: Piken i kunstsilke (Das Kunstseidene Mädchen) 1959: Kvinnen og sprellemannen (La femme et le pantin) 1960: Boulevard 1961: De besatte (La chambre ardente) 1962: Vi er alle syndere (Le diable et les dix commendements) 1963: Chair de poule 1967: Den djevelske plan (Diaboliquement vôtre)''

Referanser

Eksterne lenker 
  

Franske regissører
Stumfilmregissører
Personer fra Lille
Fødsler i 1896
Dødsfall i 1967
Michel Simon

Michel Simon (født 9. april 1895 i Genève, død 30. mai 1975 i Bry-sur-Marne) var en sveitsisk skuespiller som arbeidet i Frankrike. 

Han hadde sin storhetstid på 1930-tallet hvor han spilte i viktige filmer som La Chienne (1931), Boudu reddet fra drukning (1932), L'Atalante (1934), og Tåkekaien (1938).

Filmografi i utvalg

Referanser

Eksterne lenker  
 

Franske skuespillere
Sveitsere
Personer fra Genève
SD Eibar

Sociedad Deportiva Éibar-Eibar Kirol Elkartea, også kalt SD Eibar er en spansk fotballklubb fra byen Eibar i Gipuzkoa i det autonome, spanske Baskerland. Klubben ble grunnlagt 30. november 1940. 25. mai 2014 rykket klubben for første gang opp til Primera división.

Spillerstall
Oppdatert 26. oktober 2022.

Utlånte spillere

Referanser

Eksterne lenker
 

Gipuzkoa
Fotballag i Spania
Fotballag etablert i 1940