alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ose Countryfestival

Ose Countryfestival er en musikkfestival i Ose i Bygland, Setesdal, første gang holdt i 1983.

Historie 
Festivalen startet opp i 1983 på Reiårsfossen Camp på Osefita i Setesdal med ca. 11 000 besøkende, noe som var mye mer enn arrangøren hadde forhåpninger om. Festivalen ble flyttet litt rundt og ble bl.a holdt i Dalen og i Seljord, men kom tilbake på Ose og har vært der nå flere år. 

Hovedartist i 2004 var som i 1983, Wendel Adkins. I 2005 var det The Pirates Of The Mississippi, 2006 var det countrystjernene Dwight Yoakam og Bobby Bare, i 2007 fra USA Pam Tillis og i 2008 entret legendariske og norskættede Lynn Anderson festivalen.

2008 
I 2008 gjorde Anita Hegerland sitt comeback på Ose Countryfestival. Lynn Anderson opptrådte sammen med sin mann Mentor Williams og Arne Benoni, Norges svar på Jim Reeves.

Noen artister fra 2008
      
4 Weel Dryve                                                                                       
Stein Roger Sordal                  
Steff Nevers       
Popnagel
Liv Marit Wedvik                                             
Setesdal Roots Band                                   
Åsmund Åmli Band                                                                                         
Sie Gubba 
Lillebror’s Party Band                                      
Wanted Men                                                
Steinar Albrigtsen & Monika Nordli                 
Slåttefok m/H. T. Bjørgum & G. Stubseid m.fl      
Lynn Anderson (US) & Arne Benoni                   
Anita Hegerland      
Too Far Gone

2009 
I 2009 var Steinar Albrigtsen  hovedattraksjonen 
Det var i tillegg stor fokus på lokal band i fra Setesdalsregionen.
Det var ca.1500 besøkende i dårlig vær:) Men arrangørene var meget fornøyd.

Dette var nettsiden til Ose Countryfestival i 2009.
http://www.osecountryfestival.no/

2010 
Festivalen starter opp igjen for 8 gang med reunion av BIG HAND SALOON feat: Ottar "Big Hand" Johansen,
Claudia Scott, Casino Steel og Tore Andersen. Se ekstern lenke for mer informasjon.

Andre artister.
ASMUND ÅMLI BAND
 GREENHORNS
 CLUTTERBILLIES
 BENTE AND THE CHAINGANG
 RØD MIX
 HAWK CHRISTENSEN
 BIG-B

Festivalsjefen er fortsatt Signe Røinås.

Eksterne lenker 
 Ose Countryfestivals nettside
 NRK – Anita Hegerland gjør comeback på Ose
  Om Claudia Scott.

Musikkfestivaler i Agder
Kultur i Bygland
Setesdal
Repeterende arrangementer etablert i 1983
Næringsliv i Agder
Gary Dourdan

Gary Dourdan (født 11. desember 1966  i Philadelphia i Pennsylvania) er en amerikansk skuespiller mest kjent fra TV-serien CSI: Crime Scene Investigation, der han spilte rollen som Warrick Brown. Han var med i serien fra starten i 2000 og var med til han ble skrevet ut i det han dramatisk ble skutt i siste episode av sesong åtte. I første episode av sesong ni dør Dourdan, som Warric Brown, i armene på sin sjef og venn, Gil Grissom (spilt av William Petersen).

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Philadelphia
Fødsler i 1966
Frank Serpico

Francesco Vincent Serpico (født 14. april 1936 i Brooklyn) er en amerikansk pensjonert polititjenestemann som er mest kjent for å ha vitnet om korrupsjon innen New York-politiet i 1971. Hans historie er skildret i spillefilmen Serpico, den siste ærlige purk med Al Pacino i tittelrollen.

Serpico vitnet for den kommunale korrupsjonsutredningen, kalt «Knapp-kommisjonen» etter formannen, Whitman Knapp, i 1971. Tidligere samme år hadde han blitt skutt i tjenesten under mistenkelige omstendigheter.

Etter å ha blitt tildelt New York-politiets høyeste utmerkelse, Medal of Honor, i 1972, pensjonerte Serpico seg. Idag bor han i delstaten New York og foreleser i blant på politiskoler om korrupsjon, etikk og borgerrettigheter.

Drapsforsøk i 1971 
Serpico ble skutt under et politi-oppdrag for å hindre et narkotika-salg den 3. februar 1971 i Williamsburg, Brooklyn. Serpico, og tre andre politifolk fra Brooklyn, reiste dit etter å ha mottatt et tips om at en narkotika-avtale skulle finne sted.  Politiet arresterte de mistenkte, og en av dem hadde med seg to poser med heroin. Serpico ble deretter skutt i ansiktet av den mistenkte. Kulen traff rett under øyet. Han skjøt tilbake, før han falt på gulvet og begynte å blø kraftig. 

Men hans kollegaer i politiet nektet å sende en beskjed til politiets hovedkvarter, for å varsle om at Serpico hadde blitt skutt. En eldre mann som bodde i annen leilighet i samme bygård kontaktet nødetatene, og rapporterte at en mann hadde blitt skutt. Kulen gjorde Serpico døv på det ene øret, og resten av livet slet han med kroniske smerter på grunn av fragmenter etter kulen som havnet i hjernen hans. Edgar Echevarria, som hadde skutt Serpico, ble senere dømt for drapsforsøk.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politifolk fra USA
Personer fra New York City
Korrupsjon
Varslere (arbeidsliv)
Ellingsøyfjorden

Ellingsøyfjorden er en fjord i kommunene Ålesund og Skodje på Sunnmøre. Den ligger på nordsiden av Nørvøya, der selve byen Ålesund ligger, og Oksnøya og sør for Ellingsøya, som den er oppkalt etter, og strekker seg 24 kilometer østover til Skodjevika. Medregnet Skodjevika er fjorden 29 kilometer lang.

Fjorden har innløp i vest mellom Kverve på Ellingsøya og Verpinsvika i Ålesund by. Vest for innløpet ligger Valderhaugfjorden. Øst for Ellingsøya ligger Taftesund der Fv107 krysser sundet via Taftasundsbrua. På nordsiden av Taftesund ligger Grytafjorden. Mellom Ellingsøyfjorden og Skodjevika krysser de to Skodjebruene fjorden. Fra Skodjevika går det trange sund sørover til Storfjorden. Fjorden er mellom en og to kilometer bred og på det dypeste er den 113 meter. 

I Ellingsøyfjorden ligger flere tidligere bosatte øyer og holmer. Fra vest mot øst finner man Svinøya, Litje-Kalvøya, Vikholmen, Langøya, Bjørgeholmen, Dyrøya og Vemøya. 

Havnen i Ålesund, Gangstøvika, ligger ved Ellingsøyfjorden. Områdene ved havnen og ved Flatholmen er sterkt forurenset.

Ellingsøytunnelen er en 3 500 meter lang tunnel under fjorden, mellom Ålesund og Ellingsøya. Lenger øst kan man krysse fjorden over Straumsbrua.

Deler av den britiske påskekrimserien Malstrøm ble spilt inn i Ellingsøyfjorden på 1980-tallet.

Referanser 

Fjorder i Ålesund
Obsidian

Obsidian er naturlig forekommende glass i form av naturlig bergart, ofte dannet ved rask nedkjøling av ryolitt. Det har hardhetsgrad opp til 5,5, og ble i steinalderen og fram til og med neolitikum i Midtøsten brukt som verktøyemne og byttemiddel for produksjon av redskaper. Også på det amerikanske kontinentet har obsidian vært benyttet på samme måte.

Obsidian er ikke krystallinsk, men regnes som et mineral skapt gjennom metamorf omdannelse av lava og andre stoffer. Det inneholder stort sett SiO2 (silisiumdioksid), og finnes vanligvis som resultat av vulkansk aktivitet sammen med vulkansk omformede mineraler. På grunn av den manglende krystalliseringen kan obsidian splittes i tynne blader, og bruken har variert fra tynne prosjektilhoder i steinalderen via «barberhøvler» til medisinske skalpellblad i moderne tid.

Historie  
I henhold til Plinius den eldres verk Naturalis Historia har obsidian fått sitt navn etter en romer ved navn Obsius, som oppdaget det i «Etiopia».

Det var derimot unødvendig for Obsius å reise til Etiopia etter obsidian da det var velkjent i Italia. Øyene Lipari, Palmarolo samt Sardinia var blant de få sentra som drev kommersiell handel med obsidian. Obsidian sammen med rav er to typer forbruksmaterialer som var viktige i langdistansehandelen i både neolittisk tid og i bronsealderen. Mens rav hadde dekorative kvaliteter, var obsidian det materiale som kunne bearbeides til den skarpeste kanten for kniver, skrapere, sigder, harpuner og lignende. Flint kunne også benyttes for det samme, men obsidian hadde høyere status og således høyere bytteverdi. Obsidian kunne bare finnes der hvor det hadde vært nyere vulkansk aktivitet, og områder i mellom disse er fullstendig blottet for det. Av den grunn ble materialet fraktet over store distanser.

I Norden er obsidian funnet på Island, framfor alt i Landmannalaugar, men også andre steder. Det islandske navnet for obsidian er hrafntinna.

Referanser

Se også 
Liste over bergarter

Geologi
Oldtidens Midtøsten
Universitetets aula

Universitetets aula, ofte bare «Aulaen», er en festsal i Domus Media («Midtbygget») ved Universitetet i Oslos opprinnelige bygninger ved Karl Johans gate. Den ble reist som tilbygg i 1911. Salen er smykket med monumentalmalerier av Edvard Munch.

Historie 
Aulaen ble reist som tilbygg på baksiden av Domus Media til Universitetets 100-årsjubileum i 1911. Rektor W.C. Brøgger var en viktig pådriver for å få bygget aulaen, som var finansiert av private givere.
Arkitekter for Aulaen var Harald Bødtker og Holger Sinding-Larsen. Selve universitetsbygningen med Domus Media ble reist etter tegninger av arkitekt og stadskonduktør Christian H. Grosch med bistand fra den berømte tyske arkitekt Karl Friedrich Schinkel. Grunnsteinen ble lagt i 1841, og anlegget ble tatt i bruk fra 1851.

Brøggers strategi var at markeringen med et praktbygg kunne generere mer aktiviteter til Universitet og forskning. I tiåret etter 1911 ble ytterligere to museer reist på Tøyen, og i 1920 vedtok man å kjøpe tomt på Blindern som senere ga rom for ekspansjon av Universitetet i Oslo.

Munchmaleriene 
Edvard Munch har satt sitt preg på aulabygningen. Han malte elleve malerier som utsmykning i universitetets aula 1909-16 i forbindelse med hundreårsmarkeringen til Universitetet i Oslo. Det monumentale oppdraget regnes som en av de første store sekulære utsmykningene i Norge.
Ved utbruddet av andre verdenskrig i Norge i aprildagene 1940 ble Munch-maleriene demontert og evakuert fordi man var redd for at Aulabygningen kunne bli bombet. Etter bombeaksjonen i 1943 og brannen i Aulaen i november ble bildene fraktet til gruvene ved Kongsberg. Bildene ble limt på trefiberplater og hengt opp igjen i Aulaen i 1946.

Motiver 
 «Alma Mater/Forskerne»  Maleriet henger nå i Munch-museet, 
 «Solen»
 «Historien»

Maleriene ble restaurert og renset til universitetets 200-årsjubileum i 2011. Før det, også i 1926, 1946, 1957 og 1973, «Solen» og «Historien» også i 1986.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Om Aulaen, fra nettsidene til Universitetet i Oslo

Bygninger ved Universitetet i Oslo
Harald Bødtker
Holger Sinding-Larsen
Melissa Wiik

Lindy Melissa Wiik Løvbræk (født 7. februar 1985 i Slemmestad) er en norsk fotballspiller og trener, Hun er seriemester med Stabæk og har spilt 63 kamper på landslaget. 

Asker spilte i Toppserien i Norge, og Wiik var seriens toppscorer i 2007-sesongen, med 22 mål på 22 kamper. Hele Askers damelag gikk inn i Stabæk fotball foran sesongen 2009. Hun signerte for Urædd den 4. januar 2016 som nylig hadde rykket opp til Toppserien.

Wiik er gift med den tidligere fotballspilleren Péter Kovács.

Den 9. juni 2008 ble hun tatt ut til Norges tropp til Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina. Den 6. august 2008 i en av åpningskampene i Sommer-OL 2008 scoret hun 2 – 0 målet mot USA, og tre dager senere scoret hun 1-0-målet i Norges andre OL-kamp mot New Zealand.

Fra 2016 til 2022 var hun hovedtrener for Sandefjord Fotballs kvinnelag.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Profil på askerfk.no

Norske fotballtrenere
Norske fotballspillere
Norske damelandslagsspillere i fotball
Spillere i VM i fotball for kvinner 2007
Deltakere for Norge under Sommer-OL 2008
Fotballspillere under Sommer-OL 2008
Spillere under EM i fotball for kvinner 2009
Fotballspillere for Asker Fotball
Fotballspillere for Stabæk Fotball
Best av de beste-deltakere
Personer fra tidligere Røyken kommune
Personer fra Asker kommune
Norske fotballspillere i Tyskland
Aibel

Aibel AS er en av Norges største aktører innen prosjektering, nybygg, vedlikehold og oppgradering i olje- og gassindustrien og er totalleverandør av og konseptutvikler for olje- og gassinstallasjoner. Selskapet har over 100 års historie å se tilbake på, og har vært en viktig medspiller i utviklingen av olje- og gassindustrien helt siden den første oljen ble utvunnet i Nordsjøen.

Om Aibel 
Aibel har mer enn  medarbeidere  som prosjekterer, bygger, vedlikeholder og oppgraderer produksjonsanlegg for olje- og gass. Selskapet jobber med nye og eksisterende anlegg på land og på sokkelen. Selskapet er tilstede på nær halvparten av offshoreinstallasjonene på norsk kontinentalsokkel, tre landanlegg i Norge, og leverer et bredt spekter av tjenester til operatører over hele verden; fra konseptutvikling og studier til nybygg og oppgradering- og vedlikehold av olje- og gassinstallasjoner.

Aibel har hovedkontor i Stavanger og ingeniørkontor i Asker, Bergen, Harstad, Hammerfest og Haugesund. Selskapet har også to store verft; ett i Haugesund, Norge (tidligere HMV) og ett i Laem Chabang, Thailand.

Virksomhet 
Mer enn halvparten av Aibels ansatte jobber med oppgradering, vedlikehold og driftstjenester på eksisterende olje- og gassanlegg på norsk sokkel, både på offshoreinstallasjoner og landanlegg. Selskapet har store og langsiktige rammekontrakter for oppgradering og vedlikehold. I tillegg utføres det større, selvstendige oppgraderingskontrakter som blant annet inkluderer nye moduler.

På nybyggsiden utvikler Aibel konsepter for landanlegg, flytende produksjonsinnretninger (FPSO) og bunnfaste plattformer. Selskapet leverer og utfører tjenester som inkluderer studier, prosjektstyring, prosjektering og anskaffelser til fabrikasjon og ferdig installasjon.

I august 2011 ble Aibel tildelt en kontrakt med ABB for design og bygging av plattformen DolWin beta, til en stor offshore vindpark i Tyskland. Den skal ta imot vekselstrøm fra vindparker og konvertere til likestrøm, som blir sendt videre til land i sjøkabler. Plattformen ble slept fra Haugesund og til tysk sektor i august 2014. I februar 2015 vant Aibel kontrakten på å bygge boreplattformen til Johan Sverdrup-feltet. Selve byggearbeidet foregår på selskapets verft i Haugesund og i Thailand samt hos samarbeidspartner Nymo i Grimstad.

Historie 
Aibel som varemerke og selskapsnavn er relativt nytt, men selskapet kan se tilbake på over hundre års historie gjennom selskaper som Elektrisk Bureau (EB), Haugesund Mekaniske Verksted (HMV), ABB og Umoe. Selskapet har vært medspiller i utviklingen av olje-og gassindustrien helt siden den første oljen ble utvunnet i Nordsjøen. I dag er Aibel et selvsteding selskap som eies av investorselskapene Ferd (50 prosent), Ratos (32 prosent) og Sixt AP-fondene (18 prosent). I tillegg eier Aibel 40 prosent av selskapet Deeline utenfor Pattaya, Thailand og 50 prosent av EMC (Egyptian Maintenance Company), i Kairo. 

I løpet av de senere årene er Aibel blitt et ledende serviceselskap også innen havvindindustrien.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske industriselskaper
Det kinesiske demokratiparti

Det kinesiske demokratiparti (kinesisk: 中国民主党; pinyin: Zhōngguó Mínzhǔ Dǎng) er et politisk parti grunnlagt 25. juni 1998. Det er ikke anerkjent som parti i Folkerepublikken Kina.

Partiet går inn for en demokratisk kinesisk republikk, for fri markedsøkonomi etter vestlig forbilde, og for menings-, ytrings- og pressefrihet. Partiet er av den formening at den statseiendom som er under det de kaller «statskapitalisme» av stalinistisk eller maoistisk type, egentlig ikke er annet enn partieiendom. 

Videre har partiet sosial rettferdighet på sitt program, og likeså mer menneskerettigheter, mindre korrupsjon, mer utdanning, en fredelig løsning på Taiwankonflikten, en omfattende granskning av massakren på Den himmelske freds plass, og løslatelse av partiets fengselsdømte ledere. 

Partiet er dessuten vennlig innstilt mot NATO og EU, og avviser en anti-USA-allianse med Russland.

Eksterne lenker 
 China Democracy Party USA Headquarters  (engelsk, kinesisk)
 Fundamentene (engelsk)
 Om partiets forsøk på å bli registrert (engelsk)

Demokrati
Politiske partier etablert i 1998
1998 i Kina
Anne-Brit Bjørk

Anne-Brit Bjørk (født 29. juli 1938 i Halden) er en norsk journalist og forfatter. Hun var journalist i Dagen i Bergen, men sluttet der og ble informasjonsmedarbeider i Santalmisjonen. Hun arbeidet også for Bibelselskapet, Østasiamisjonen og Kirkens Nødhjelp, hvor hun var redaktør for tidsskriftet Medmenneske fra 1992 til 2000.

Bibliografi 

 Bibelen – gammel bok for nye lesere 2000 ISBN 82-541-0229-5
 Bibelen gjennom fire tusen år 1985
 Torshov menighet 50 år 1982 sammen med    Hjalmar Kvam
 Ecuador – fra inkastat til oljerike 1976 ISBN 82-7209-007-4
 Ecuador – kontrastenes land 1969
 PR i det kristelige arbeid 1967
 Tordenlandet 1966 sammen med Trine Storesund
Oversatt
 Lars Rooth, Per Lønning: Paven 1989 ISBN 82-503-0856-5
 Ethel E Wallis: Dayuma 1972 ISBN 82-531-3114-3

Kilder 
 Omtale i Aftenposten Kultur 29. juli 2008 side 12

Journalister i norske lokalaviser
Norske journalister
Norske sakprosaforfattere
Personer fra Halden kommune
Fødsler i 1938
Torger

Torger er en variant av mannsnavnet Torgeir, som er dannet av gudenavnet Þórr (Tor) og geirr, «spyd».

Utbredelse

|}

Torger var et populært navn på norske guttebarn på begynnelsen av 1700-tallet.

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Torger Reve (f. 1949), norsk professor i strategi og internasjonal konkurranseevne 
 Torger Ødegaard (f. 1966), norsk politiker 
 Torger Motland (f. 1985), norsk fotballspiller

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Serampore

Serampore eller Frederiksnagore er en tidligere dansk koloni i Bengal i India. Kolonien ble solgt til Det britiske ostindiske kompani i 1845. 

I byen ligger det lille universitetet Serampore College. Universitetet ble grunnlagt av tre baptistmisjonærer i 1819. Ved kongelig resolusjon i 1829 ble byen opphøyd til den tredje universitetsby i det danske monarki (etter København og Kiel). Serampore College er det eldste universitetet i India og det første moderne universitetet i Asia.

Se også
Danmarks historie
Danmarks kolonirike

Eksterne lenker
 Serampore – Frederiksnagore. En tidligere dansk koloni i Bengalen 1755 – 1845.
 Serampore – et lille bitte stykke Danmark i Bengalen
 Danish Indian History & Research Society – DIHRS. Dansk – Indisk Historie- &  Forskningsselskab

Dansk-norske kolonier
Universiteter
Storbritannias kolonihistorie
CrossOver

CrossOver (tidligere kjent som CrossOver Office) er programvare som gjør det mulig å kjøre windowsbaserte programmer på Linux-maskiner og Apple Mac OS X uten at Microsoft Windows er installert.

Eksterne lenker 
 

Linux
Apple-programvare
Kompatibilitetslag
Camilla Huse

Camilla Engrønningen Huse (født 31. august 1979) er en tidligere norsk fotballspiller. 

Camilla Huse ble plukket opp av Athene Moss fra hjemklubben Askim Fotballklubb i 1998, og hun spilte fast på laget. I 2000 scoret hun 8 mål, og var lagets nest mest scorende. Imidlertid kunne hun ikke hindre at laget rykket ned året etter. Huses nye arbeidsgiver ble Kolbotn. Allerede i Huses første år i Kolbotn ble hun seriemester, og i sin tid i Kolbotn ble hun seriemester to ganger til og cupmester i 2007. I denne tiden debuterte hun også på landslaget i 2005, og var med til VM i Kina, noe som startet en liten fotballboom i hjembyen. Etter VM bestemte hun seg imidlertid til å legge opp, og Huses siste fotballkamp var cupfinalen mot Asker, som sikret hennes og Kolbotns første cupgull.

Imidlertid ble livet som fotballpensjonist kort, og allerede i 2008 spilte Huse noen kamper for Larvik. Hennes innsats var ikke nok til å forhindre nedrykk, men den holdt til en plass på landslaget etter at fem landslagsspillere fra Røa trakk seg fra videre landslagsspill. Ironisk nok var det nettopp Røa som ble Huses nye arbeidsgiver fra 2009.

Oppholdet i Røa betydde blant annet at hun ble trukket inn i landslagsvarmen igjen, og hun spilte alle kampene i EM i 2009. Sesongen ble en resultatmessig opptur for Huse, som vant serien for fjerde gang, cupen for andre gang og The Double for første gang. Imidlertid ble Camilla Huse plassert på benken til fordel for Kristine Edner Wæhler. Mye pekte på at dette ble Edner Wæhlers siste cupfinale og en av de siste kampene for Røas legende, men Huse hadde liten forståelse for dette, og kom med en krass uttale til Smaalenenes avis etter cupseieren. Huse holdt sitt ord om at dette ble hennes siste kamp for Røa, og meldte forfall p.g.a. sykdom da resten av laget dro til Perm for å møte Zvezda 2005 Perm. I 2010 bestemte hun seg for å legge opp, da hun mente at Toppserien holdt for dårlig kvalitet og at utenlandsopphold ble for vanskelig. 

19. august 2011 ble det klart at Huse var spilleklar for Vålerenga i kvinnenes 1. divisjon., og kunne avslutte karrieren med opprykk for Oslo-klubben.

Meritter 
 2011 - Opprykk fra 1. divisjon til Toppserien med Vålerenga    
 2009 – Bronse i EM i Finland, NM-gull og seriemester med Røa
 2007 – 4.-plass i VM i Kina, NM-gull med Kolbotn
 2006 – Seriemester med Kolbotn, semifinalist i UEFA Women's Cup
 2005 – Seriemester med Kolbotn
 2003 – NM-sølv med Kolbotn
 2002 – Seriemester med Kolbotn
 1999 – NM-sølv med Athene Moss

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske damelandslagsspillere i fotball
Spillere i VM i fotball for kvinner 2007
Spillere under EM i fotball for kvinner 2009
Fotballspillere for Røa IL
Fotballspillere for Kolbotn IL
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Personer fra Askim kommune
Fødsler i 1979
Charles Wyville Thomson

Charles Wyville Thomson, (født 5. mars 1830 i Bonsyde, West Lothian, død der 10. mars 1882) var en skotsk zoolog og leder for Challengerekspedisjonen. Wyville Thomson regnes som oseanografiens grunnlegger.

Referanser 

Britiske biologer
Britiske zoologer
Medlemmer av Royal Society
Medlemmer av Zoological Society of London
Personer fra West Lothian
Britiske oseanografer
Fødsler i 1830
Dødsfall i 1882
Jens Graff

Jens Graff (født 3. oktober 1942) er en norsk ballettdanser som har opptrådt som solist på norske og utenlandske scener, særlig ved Kungliga Teaterns Ballett i Stockholm. Han var sjef for balletten ved Den norske opera 1980-1983 og Nye Carte Blanche 1995-1998, ballettmester ved Det Kongelige Teater i København 1987-1990, Cullbergbaletten i Stockholm 1990-1992, Kungliga Teatern i Stockholm 1992-1995. Han var den første professor i danseinterpretasjon ved Danshögskolan i Stockholm 2003-2007.

Han ble Ridder av Dannebrog 1973. Han mottok Oslo bys kunstnerpris i 1981.

Jens Graff er broren til tegner Finn Graff og maler Rolf Graff.

Norske dansere
Personer fra Oslo
Fødsler i 1942
Rio Marina

Rio Marina er en kommune i provinsen Livorno i den italienske regionen Toscana. Den ligger på østkysten av øya Elba.

Det går ferge til Piombino på fastlandet og Porto Azzurro på Elba.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i provinsen Livorno
Elba
Tidligere kommuner i Italia
Kommuner opphørt i 2018
Rio nell’Elba

Rio nell'Elba er en kommune i provinsen Livorno i den italienske regionen Toscana. Den ligger på øya Elba.

Nabokommunene er Porto Azzurro, Portoferraio og Rio Marina.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i provinsen Livorno
Elba
Tidligere kommuner i Italia
Kommuner opphørt i 2018