Mykborebiller

Mykborebiller (Ernobiinae) er en underfamilie av små, ofte vedborende biller. Mange borebillearter kan leve av tørt trevirke og kan gjøre stor skade på bygningstømmer, møbler og andre tregjenstander. De er kjent under navn som «dødningeur», «mit» og «tremark». 

«Veggesmeder» er et gammelt navn på biller av familien tyvbiller og borebiller. Navnet har de fått fordi billene, som lever inne i ganger i treverket, kommuniserer ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene. Dette gir en hørbar tikking og man kan faktisk høre at billene holder på med noe inne i veggen. Tikkingen tyder på alvorlige billeangrep og dette bør undersøkes straks.

Utseende 

Små til middelsstore (2 – 9 mm) biller, som oftest brunlige på farge. De artene som borer i ved er gjerne sylindriske, og brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet og dekker hodet som en hette – dette er et trekk man finner hos mange treborende biller, for eksempel hettebiller (Bostrichidae) og barkbiller (Scolytinae). Denne gruppen har gjerne forholdsvis tynt hudpanser, og antennene er lange og trådformede.
Hodet er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis høyt hvelvet, ofte med tydelige knøler eller furer. Hos de fleste er det omtrent så bredt som dekkvingene, men av og til bare halvparten så bredt. Dekkvingene er oftest parallellsidige. Beina er forholdsvis lange og slanke, og kan foldes tett inntil kroppen.

Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.

Levevis 

De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien mykborebiller, Ernobiinae Pic, 1912
 Slekten Cerocosmus Gemminger in Harold, 1873
 Slekten Episernomorphus Roubal, 1917
 Slekten Episernus C.G. Thomson, 1863- i Norge:
 Episernus angulicollis C.G. Thomson, 1863
 Slekten Ernobius C.G. Thomson, 1859- i Norge:
 grankonglebille, Ernobius abietinus (Gyllenhal, 1808)
 Ernobius abietis (Fabricius, 1792)
 Ernobius angusticollis (Ratzeburg, 1847)
 Ernobius explanatus (Mannerheim, 1843)
 Ernobius longicornis (Sturm, 1837)
 myk borebille, Ernobius mollis (Linnaeus, 1758)
 Ernobius nigrinus (Sturm, 1837)
 Ernobius pini (Sturm, 1837)
 Slekten Microernobius Pic, 1951
 Slekten Microzogus Fall, 1905
 Slekten †Molinernobius Molino-Olmedo, 2017
 Slekten Ochina Dejean, 1821
 Slekten Ozognathus LeConte, 1861
 Slekten Pachoteloides Viñolas & Honour, 2017
 Slekten Pachotelus Solier, 1849
 Slekten Paralobium Fall, 1905
 Slekten Parobius White, 1966
 Slekten Utobium Fall, 1905
 Slekten Xarifa Fall, 1905
 Slekten Xestobium Motschulsky, 1845 - i Norge:
 dødningeur, Xestobium rufovillosum (Degeer, 1774)

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1912