alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Eurovision

Eurovision, på norsk også Eurovisjonen, er et nettverk for utveksling av fjernsynsprogrammer i regi av Den europeiske kringkastingsunion (EBU). Nettverket ble etablert i 1954 i Genève i Sveits for å bistå med utveksling av tv-programmer og tv-bilder i tilknytning til nyhetshendelser.

Eurovision har 73 medlemsorganisasjoner i 56 land i Europa, Nord-Afrika og Midtøsten. I tillegg kommer 33 partnermedlemmer i ytterligere 21 land.

Fjernsynssendinger via Eurovision kan gjenkjennes ved logoen som presenteres samtidig med starten av Marc-Antoine Charpentiers Te Deum. Den første sendingen gikk 6. juni 1954 og var en tv-overføring fra Narcissus-festivalen i Montreux.

Eurovisions kanskje mest kjente sending er den årlige Eurovision Song Contest, som har vært sendt siden 1956. Utover denne kommer andre samsendinger som Eurovision Young Musicians, pavens velsignelse Urbi et Orbi og Nyttårskonserten fra Wien samt nyhetsbilder fra ulike sportsarrangementer.

Referanser

Eksterne lenker
 

Kringkasting
Europeiske organisasjoner
Etableringer i 1954
Iver Mysterud

Iver Mysterud (født 1966) er en norsk zoolog som har vært opptatt av å studere mennesket i et evolusjonært perspektiv. Han har utgitt flere bøker innenfor sitt fagområde.

Mysterud er utdannet biolog med hovedfag i zoologi (1992) og har en tverrfaglig doktorgrad om mennesket og evolusjon (2005). Han har gjennom sin yrkeskarriere vært tilknyttet Biologisk institutt ved Universitetet i Oslo. 

Han har vært spesielt opptatt av å studere mennesket i et evolusjonært perspektiv. Innenfor dette perspektiv har han vært opptatt av hva mennesket er tilpasset å spise fra naturens side og tildels også hvorfor enkeltindivider er voldelige. 

Mysterud har skrevet flere bøker, fagrapporter, bokanmeldelser samt fag- og debattartikler innenfor sitt fag. Han er fagredaktør i Helsemagasinet Vitenskap og fornuft (VOF). 

Iver Mysterud er sønn av biolog og professor Ivar Mysterud.

Bibliografi 

 1996: Økologisk helselære: En innføring for medisin- og helsefagstudenter (medforfatter)
 2003: Mennesket og moderne evolusjonsteori 
 2004: Sukker – en snikende fare (medforfatter)
 2005: Mat, menneske og evolusjon
 2014: Flåttoverførte sykdommer
 2018: Håp ved demens og Alzheimers sykdom
 2022: Epilepsi. Behandling med mat, miljø og Mozart

Referanser

Eksterne lenker 
 Kosthold som i steinalderen

Norske zoologer
Norske forskere
Norske sakprosaforfattere
Stein Tønnesson

Stein Dorenfeldt Tønnesson (født 1953) er en norsk historiker og asiaforsker med Øst-Asia og Sørøst-Asia som spesialfelt. Hans forskning og undervisning har for en stor del omfattet tema som Vietnamkrigen, nasjonal identitet i Sørøst-Asia og konflikten om Sør-Kina-havet. Han har også vært opptatt av revolusjoner, global historie, globalisering og norsk idrettshistorie. Han har stillingen som forskningprofessor ved PRIO.

Tønnesson ble født i København, men er oppvokst i Bærum.

Han ble cand.philol. (med fagene historie og fransk) ved Universitetet i Oslo i 1982. Han tok en doktorgrad i historie i 1991. Avhandlingen handlet om Vietnams historie og hadde tittelen The Vietnamese Revolution of 1945: Roosevelt, Ho Chi Minh and de Gaulle in a World at War.

Tønnesson har vært ansatt ved Fredsforskningsinstituttet (PRIO) siden 1992. Her har han hatt stillingen som instituttets direktør fra 2001 til 2009 og stillingen som forskningprofessor siden 2009. Han har også vært forskningsprofessor ved Nordisk institutt for Asiastudier i København i 1992–1998, professor II ved Senter for Utvikling og Miljø (Universitetet i Oslo) 1998–2001, seniorforsker (senior fellow) ved United States Institute of Peace 2010–2011 og leder av The East Asian Peace (EAP) Program ved Uppsala universitet 2011–2016. I sine yngre år arbeidet han som journalist i Glåmdalen og Østlendingen.

Tønnesson har utgitt fagbøker som Røde skoger : skogsarbeidere forteller fra klassekampen på landsbygda (utgitt på Pax forlag i 1976) som handler om skogsarbeidernes klassekamp i Hedmark i 1920- og 1930-årene, Folkehelse, trim, stjerner 1939–1986 (1986, bind 2 av Norsk idretts historie) og Explaining the East Asian Peace (2017) som omhandler hele Øst-Asia fra Myanmar og Indonesia til Mongolia, Korea og Japan.

Familie 
Stein Tønnesson er bror av sakprosaprofessor Johan L. Tønnesson og sønn av historiker Kåre Tønnesson.

Referanser

Eksterne lenker 
 Cliostein (Tønnessons nettsted)
 Stein Tønnesson (Informasjon på PRIO)
 Essay av Stein Tønnesson i forbindelse med PRIOs 60-årsjubileum

Personer fra København
Personer fra Bærum kommune
Norske områdehistorikere
Norske fredsforskere
Journalister i norske lokalaviser
Ledere av Institutt for fredsforskning (PRIO)
Hosle

Hosle er et strøk i østre Bærum med 7 650 innbyggere pr. 1. januar 2005. Hosle har fire skoler, Hosle barneskole og Hosletoppen ungdomsskole, samt Eikeli barneskole og Eikeli videregående skole. Alle fire skolene har rundt 400-600 elever hver. Hosle har også noen butikker og et idrettslag, Øvrevoll/Hosle IL, med bra sportsfasiliteter. Tettstedet har fostret flere kjente idrettsutøvere, blant annet Karoline Dyhre Breivang (verdensmester i håndball), Bjørn Einar Romøren (verdensrekordinnehaver i skihopp og verdens lengste skihopp) og Simen Østensen (medaljør i Tour de ski, langrenn). I tillegg kommer rapperne Erik og Kriss fra Hosle.

Stedet er kjent for sin idrettskultur i regi av Øvrevoll/Hosle IL.

Hoslesenteret
Består av en dagligvarebutikk, en hårsalong og en kjøreskole. Over butikkene er det et boligkompleks.

Korps
Hosle er kjent for sine skolekorps; Hosle skolekorps, og Haug korps. Hosle skolekorps  består av barn og unge i alderen 8 til 19 år som går eller har gått på Hosle barneskole. Det er et brassband, dvs kun messinginstrumenter.. 
Hosle skolekorps' slagord lyder "Vi blåser en lang mars".  korpsene er sentrale på 17. mai og spiller i 17. mai-toget. 17. mai er ingen spøk på Hosle. 
Haug skolekorps  tilhører Haug skole og ressurssenter. De opptrer årlig på Hosle Skoles julemesse og de hadde 25-årsjubileum i 2009.
Hosle skoles loppemarked ansees for å være et av de bedre loppemarkedene i omegnen. Dette er et stort arrangement som drives med kun frivillig arbeidskraft. Inntektene av loppemarkedet går til instrumenter, uniformer og noter til Hosle skolekorps.  Hoslebrassen er lagt ned. På Hosle skole øver nå Bekkestua Veterankorps på tirsdager fra kl 19 - 21.  Korpset er et Janitsjarorkester består av tidligere musikanter fra Hosle, Smågardistene, Grav, Haslum, Jar og andre.  Medlemmene er i aldersgruppen 25 - 70 år.  Du har helt sikkert sett dem hvis du har sett Blomstertoget 17 mai.  Korpset er åpent for alle med litt erfaring fra tidligere.

Sauejordet og Fredaskogen
Sauejordet og Fredaskogen er Hosles  svar på nasjonalparker.  Sauejordet brukes hyppig av bl.a Hosle barneskole som både arrangerer løpedag, skidag og utflukter. Om sommeren går det hester, kuer og sauer fritt på Sauejordet. Om vinteren er stedet godt egnet til skigåing og aking for de yngste (og livsglade voksne). 
 
Fredaskogen er en liten skog som ligger mellom Sauejordet og Griniveien. Mange tror at Fredaskogen heter "Fredagsskogen", dette er ikke riktig. Navnet Fredaskogen kommer sannsynligvis av at skogen er fredet. Grunnen til det er at den sjeldne blomsten blåveis vokser der. Dette kommer av det kalkrike jordsmonnet.  Fredaskogen er en svært vakker skog i april når blåveisen blomstrer, men de skal ikke plukkes med rot.

Eksterne lenker 
 Øvrevoll/Hosle IL
 Hosle Skolekorps
 Erik og Kriss
 Hosle Barneskole
 Hosletoppen ungdomsskole
 

Strøk i Bærum
Callirhipidae

Callirhipidae er en liten familie av biller med larver som lever i død ved. De kan særlig kjennes på hannenes antenner, der hvert ledd har en lang sideutvekst, og antennen derfor blir buskete. Av utseende ligner de sterkt på familien Rhipiceridae, som de tidligere ble ført sammen med, men der er neppe nært beslektet med disse. Deres systematiske plassering er usikker, men de blir ofte ført til gruppen mudderbiller (Dryopoidea). De skiller seg fra de fleste av medlemmene i denne gruppen på flere måter, blant annet ved sin langstrakte kroppsform og ved at larvene lever i død ved, ikke i eller ved vann. Callirhipidae finnes ikke i Nord-Europa.

Utseende 
Middelsstore (9 – 23 mm), avlange biller, noe flate. Antennene er kamformede hos hunnene, hos hannene har hvert antenneledd en lang utvekst slik at antennen blir buskformet. Hodet er kort og bredt, med små, flate fasettøyne. Antennene er 11-leddete, de to innerste leddene er tykke og avrundede, de andre slanke med lange utvekster. Brystskjoldet (pronotum) har en utvekst midt på fremkanten som danner en hette over hodet. Det er nær halvsirkelformet sett ovenfra, med dype groper nær midten. Dekkvingene har lengderibber. Beina er middels lange og kraftige, med sylindriske, fem-leddete føtter. Det ytterste leddet har to kraftige klør og en tråpute (empodium) med flere børster. Larvene er slanke og sylindriske, sterkt sklerotisert (med hard hud), kroppen er tydelig innsnevret mellom leddene. Hodet er forholdsvis lite, beina er korte og kraftige.

Levevis 
I motsetning til de fleste andre medlemmene i gruppen mudderbiller (Dryopoidea) (hvis det når er der callirhipidene hører hjemme) er disse billene ikke knyttet til vann. Larvene utvikler seg i gamle, råtne trestokker som er sterkt angrepet av sopp (hvitråte). De voksne billene kommer gjerne til lys. Ellers er det lite man vet om disse uvanlige billene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea) (usikker plassering)
 Familien Callirhipidae van Emden, 1924
 Slekten Brachyrrhipis van Emden, 1931 – Amerika
 Slekten Callirhipis Latreille, 1829  – alle verdensdeler
 Slekten Celadonia Laporte de Castelnau, 1840  – Amerika
 Slekten Ennometes Pascoe, 1866  – Australia og Sørøst-Asia 
 Slekten Ptorthocera Champion, 1896  – Amerika
 Slekten Simianellus van Emden, 1924  – Sør-Asia
 Slekten Simianides van Emden, 1924
 Slekten Simianus Blanchard, 1853  – Sør-Asia
 Slekten Zenoa Say, 1835  – Amerika

Eksterne lenker 
Callirhipis sp.: 
Zenoa sp., larve: 
 

Biller
 
Biller formelt beskrevet i 1924
Namsenfjorden

Namsenfjorden, Namsfjorden eller Sør-Namsen er en fjord i Namsos og Flatanger kommuner i Trøndelag. Fjorden strekker seg 42 km sørøstover og sørover til Sjøåsen i botn av fjorden Løgnin. Det meste av fjorden inn til Namsos ligger på sørvestsida av Otterøya. Nord-Namsen er tradisjonelt blitt brukt om løpet på nordøstsida av Otterøya, fra Folda og inn Raudsunda, Lauvøyfjorden, Surviksundet og Lokkaren.

Fjorden har innløp mellom Aurstøskjæret i vest og Knappholman i øst, og går først langs kommunegrensa mellom Namsos og Flatanger. Grenda Innvorda ligger her på sørvestsida av fjorden. Ved Finnsneset på vestsida ligger grenda Sandmohamn og øst for Finnsneset ligger øya Altøya. Her går bukta Altbotnen 7 km østover forbi grenda Alte. På sørsida av bukta ligger grenda Skorstad.

Videre innover i fjorden ligger Ospneset på vestsida. Her går Leirfjordvika sørover på vestsida av neset, mens Ledangsvalen ligger på sørøstsida av neset ved grenda Ledang. Like sør for Ledgang ligger bygda Statland. Ved Statland blir fjorden også langt bredere. Her ligger den 10,3 km² store Hoddøya på sørsida av fjorden. Sørvest for Hoddøya ligger Tøttdalbotnet og grenda Tøttdal. Nord for Hoddøya ligger bygda Skomsvoll. Fjorden fortsetter østover på østsida av Hoddøya. Her ligger flere mindre øyer midt i fjorden, som Sundsøya, Skjerpøya, Yttergåsøya, Innergåsøya og Brannøya. Nord for Brannøya ligger Andsneset der sundet Lokaren går nordover på østsida av Otterøya.

Byen Namsos ligger øst for Lokaren og her munner elva Namsen ut i fjorden. Namsos ligger ved en østlig arm av fjorden, og Namsfjorden fortsetter sørover fra østsida av Skjerpøya. Litt sørover i fjorden ligger Kjølsøya og her deler den seg i to. Fjordarmen Løgnin fortsetter sørvestover på vestsida av øya, mens Bangsundbotnet og Fjalbotnet går sørøstover. Tettstedet Bangsund ligger ved Bangsundbotnet.

Fylkesvei 215 ligger på vestsida i den ytre delen av fjorden nord for Statland. På Otterøya ligger fylkesvei 466 og fylkesvei 767 langs fjorden.  I de indre delene av fjorden rundt Namsos går fylkesvei 17.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kart hos Kartverket

Fjorder i Flatanger
Fjorder i Namsos
Kata

Kata (型 eller 形) (bokstavelig «form») er et japansk ord som beskriver et detaljert mønster av bevegelser som blir utført enten alene eller i par.

Kata blir benyttet i mange tradisjonelle japanske kunstarter, eksempelvis teaterformer som kabuki og skoler for teseremonier (chadō), men er allmennt mest kjent fra kampsport. Kata blir brukt i de fleste tradisjonelle japanske og okinawanske kampsporter, slik som aikido, iaidō, jōdō, judo, jujutsu, kenjutsu, kendo og karate. Andre asiatiske kunstarter som t'ai chi ch'uan og taekwondo benytter den samme formen for trening, men benytter det respektive kinesiske og koreanske ordet i stedet.

Karate
Kendo
Super Mario Bros. 3

Super Mario Bros. 3 er et videospill utviklet og utgitt av Nintendo 29. august 1991 i Europa til NES. Spillet er et av de bestselgende spillene noensinne. Super Mario Bros. 3 har blitt utgitt til både spillsamlingen Super Mario All-Stars til Super NES og til Game Boy Advance. Spillet har blitt rangert som et av de beste videospillene noensinne.

Handling
Spillet foregår etter Super Mario Bros. 2. Prinsesse Toadstool er blitt kidnappet av Koopa igjen. Nå må Mario reise gjennom åtte nye verdener, med nye fiender, ting og egenskaper. Til slutt beseirer han Koopa og redder prinsesse Toadstool. I hvert slott er en Toad forskerekket fordi kongen er blitt tranformert. Da må Mario opp på de flyvende skipene og beseire Koopalingene. Da tar Mario tilbake de magiske stavene så kongene blir seg selv igjen og hver gang får han et brev fra Toadstool om ting Mario nå kan gjøre.

I Super NES- og Advance-versjonen er det blitt forandringer. Kongen i verden 7 ble til en Yoshi istedenfor en Pirahna Plant i NES-versjonen. En annen konge er blitt til en fiende som man kjenner fra Super Mario Bros. 2.

Referanser

Eksterne lenker 
 

NES-spill
Super Mario
Videospill utviklet av Nintendo
Videospill fra 1991
Videospill utviklet i Japan
Narc

Narc er en amerikansk thriller- og kriminalfilm fra 2002 regissert av Joe Carnahan. Medvirkende er blant annet Jason Patric og Ray Liotta.

Handlingen 
En gravid kvinne blir skutt under en narkorazzia, og den hemmelige agenten Nick Tellis blir suspendert. 18 måneder senere blir han fortalt at hvis han oppklarer mordet på en ung narkobetjent, vil alle anklagene mot ham bli frafalt. Hans makker er den brutale Henry Oak, som etter to måneder fortsatt ikke har noen mistenkte. Sporet er dødt da narkohandlerne Beery og Steeds fanger deres interesse, og når sannheten om betjentens død avdekkes, er den intet mindre rystende.

Skuespillere 
 Jason Patric som Nick Tellis
 Ray Liotta som Henry Oak
 Chi McBride som politi-sjef Cheevers.
 Stacey Farber som Kathryn.
 Alan van Sprang som Michael Calvess
 John Ortiz som Octavio Ruiz
 Busta Rhymes som Darnell Beer

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 2002
Kriminalfilmer fra USA
Thrillerfilmer fra USA
Engelskspråklige filmer
Nic. Stang

Nicolay Milberg Stang (født 21. april 1908 i Kristiansand, død 15. juli 1971 i Rostock) var en norsk kunsthistoriker, kulturskribent, oversetter og statsstipendiat. Han er mest kjent for sine arbeider om antikken, renessansen og Edvard Munch.

Liv og virke

Bakgrunn 
Niv. Stang hadde sin oppvekst på Hamar med examen artium fra latinlinja ved Hamar katedralskole 1926 og dikk cand.philol. i latin 1933 fra Universitetet i Oslo.

Karriere
Han arbeidet som redaktør for varierte serier i Tanum-systemet, var lektor 1935-38 og  redaksjonssekretær i Fritt ord 1936-37. 

Under  andre verdenskrig drev han med spionringer og ble fengslet på Grini med Francis Bull.  

Etterpå ble han kulturmedarbeider i Arbeiderbladet 1945-47 og 1952-58. Han grunnla det litterære tidsskriftet Vinduet og var dets første redaktør 1947-51. Sammen med Hjalmar Helgesen var han redaktør for leksikonet Skattkista (4 bind, 1951-53). 

Med kona reiste han på ferie til Italia, den første 1951-52. De bosatte seg i Firenze, i likhet med svigerfaren Jens Thiis (1870–1942), som noen tiår tidligere var bosatt i Firenze for å komme i gang med sin bok om Leonardo da Vinci, som ekteparet ferdigstilte i 1949. Derfra kåserte Nic. som Firenze-medarbeider for NRK med serien «Glimt fra Italia». 

I 1954 var han formann i venneforeningen «Gli amici dell'Italia», men frasa seg gjenvalg. Flere turer ble det 1953 og 1956-1957, og med Mai Sewell Costetti var paret en pådriver for kulturutveksling mellom hjemlandet og Italia. Stang ble dr.philos. i 1957 med avhandlingen Livet og kunsten i ungrenessansens Firenze, bd. 1, Kunstens vilkår i borgerrepublikken. Den ble oversatt til italiensk i 1965 etter at han ble en slags borger av Firenze.  Kona Ragna Stang fikk sin dr.philos. i 1960 på bind 2.

På 1960-tallet var Nicolay lokalpolitiker for Sosialistisk Folkeparti og doserte blant over hårmotens historie  for Oslo skolestyre før han spurte: «Mener skolestyret at elever bør nektes undervisning eller bortvises fra timer på grunn av utseende eller påkledning?» Saken gjaldt Teisen videregående skole.

Nic. Stang var aktiv i avisen Orientering og døde i 1971 i Rostock der han frem til Berlinmurens fall i 1989 hadde gaten Dr. Nic. Stang-Strasse oppkalt efter seg. Han var altså gift med kunsthistoriker Ragna Stang (1909-78) som omkom i en bilkollisjon sammen med datteren Nina Thiis Stang som siden 1967 hadde jobbet for NORAD og Fredskorpset.  Også jusprofessor Tove Stang Dahl (1938-93) var deres datter, gift med historiker Hans Fredrik Dahl.

Premier 
 «Cittadino di Firenze», 1961, den norske koloni var tilstede ved Mai Sewell Costetti.
 Statsstipendiat utnevnt i 1964
 æresborger av Rostock 1968


Utgivelser

Referanser

Litteratur 
 Sambok 83 bøker og oversettelser av Stang

 Dahl, Hans Fredrik: «Han som slo vinduet opp : Nic.Stang, Vinduets første redaktør» i:  Vinduet, nr.3 (1982)  

Norske kunsthistorikere
Norske litteraturhistorikere og litteraturkritikere
Norske kulturjournalister
Thiis (slekt)
Statsstipendiater
Norske sakprosaforfattere
SF-politikere
Lokalpolitikere i Oslo
Personer fra Kristiansand kommune
Personer fra Hamar kommune
Fødsler i 1908
Dødsfall i 1971
Det samfunnsvitenskapelige fakultet

Det samfunnsvitenskapelige fakultet kan vise til flere ting:

Det samfunnsvitenskapelige fakultet (UiB) - Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen
Det samfunnsvitenskapelige fakultet (UiO) - Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Oslo
José López Portillo

José López Portillo (født 16. juni 1920 i Mexico by, død 17. februar 2004 i Mexico by) var president i Mexico fra 1976–1982. Han var blant annet kjent for den omfattende nasjonaliseringen av banksystemene like før han gikk av som president.

Referanser 

Meksikanske presidenter
Personer fra Mexico by
Fødsler i 1920
Dødsfall i 2004
Kanaristrømmen

Kanaristrømmen er en kald havstrøm som løper fra havområdene utafor Portugal, forbi Kanariøyene og langs vestkysten av Nord-Afrika. Den grener seg ut fra Golfstrømmen i Nord-Atlanteren på ca. 45° N, og tilslutter seg Den nordlige ekvatorialstrømmen ved Kapp Verde. Således utgjør Kanaristrømmen en del av en storstilt overflatesirkulasjon i det nordlige Atlanterhavet.

Havstrømmer
Atlanterhavet
Ishockey-EM 1929

Ishockey-EM 1929 var det 14. europamesterskapet i ishockey for landslag som ble arrangert av Ligue International de Hockey sur Glace (LIHG). Mesterskapet ble arrangert i Ungarn fra 28. januar til 3. februar 1929. Kampene ble spilt på Városligeti Műjégpálya i hovedstaden Budapest.

Format og regler 
I den første runden ble 8 lag fordelt på 3 grupper – to grupper med tre lag og en gruppe med to lag. Det beste laget fra hver gruppe avanserte til semifinalen, mens nummer to i hver gruppe skulle spille en mellomrunde om den siste semifinaleplassen. Finalerunden besto av to semifinalekamper, en bronsefinale og en finale.

I 1920 valgte LIHG å ta i bruk de canadiske reglene for alle VM- og OL-kamper. Hvert lag skulle ha i alt 6 spillere på isen: tre løpere (venstre ving, senter og høyre ving), to backer og en målvakt. Siden 1928 hadde spilletiden vært tre perioder à 15 minutters effektiv tid. Ved uavgjort etter ordinær tid skulle kampen forlenges med minimum én obligatorisk overtidsperiode á 10 minutter (altså uten sudden death) og maksimum tre overtidsperioden. Hvis ingen av lagene ledet etter 30 minutters overtid endte kampen uavgjort.

Deltagende land
I alt deltok åtte lag i turneringen. Finland skulle også opprinnelig delta, men trakk seg fra turneringen, hvilket medførte at gruppe A kun besto av to lag.

Dommere
LIHG utnevnte følgende dommere til å dømme kampene under ishockey-EM 1929:

Tropper

Gruppespill

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Mellomrunden

Finalerunde

Trekning

Semifinaler

Bronsefinale

Finale

Sluttresultater 
Turneringens sluttresultater ifølge LIHG:

Statistikk og prisutdeling

Toppscorere

Direktoratets prisutdeling
Fair play-troféet ble utdelt av LIHG til følgende lag:

Se også
Ishockey-EM

Referanser

Kilder
Gut, Karel og Jaroslav Prchal: 100 let českého hokeje. AS press 2008.
Jenšík, Miloslav: Kronika českého hokeje. Olympia 2001.
Podnieks, Andrew og Nordmark, Birger (red.), IIHF Media Guide & Record Book 2013. Fenn/McClelland & Stewart, Toronto, Otario 2012.
Vlk, Gustav og Karel Gut: Zlatá kniha ledního hokeje. Olympia 1978.

Eksterne lenker
 Ishockey-EM 1929 på Passionhockey.com (fransk)
 Archiv Výsledků Ledního Hokeje (tsjekkisk)
 SFRP's Hockey Archive  (engelsk)
 Ishockey-EM, Sport-Tagblatt fra 4. februar 1929, s. 4
 Ishockey-EM, Sport-Tagblatt fra 2. februar 1929, s. 1-2

Ishockey-EM
Internasjonale mesterskap i 1929
Internasjonale mesterskap i Ungarn
1929 i Ungarn
Ishockey i 1929
Ishockey i Ungarn
Mad TV

Mad TV (stilisert som MADtv) er en amerikansk humorserie som gikk på amerikansk TV fra 1995 til 2009 og igjen fra 2016. Programmet er basert på både forhåndsinnspilte kortfilmer og sketsjer innspilt direkte foran et studiopublikum. Programmet har sitt grunnlag fra humorbladet Mad.  Programmet gikk på Fox fra 1995 til 2009 og gjenoppstod på The CW i 2016. Programet har tradisjonelt blitt sendt på lørdagskvelder.

I Norge har programmet blant annet gått på NRK 3.

Skuespillere 
Bobby Lee
Nicole Parker
Keegan-Michael Key
Crista Flanagan
Arden Myrin
Johnny Sanchez
Erica Ash
Matt Braunger
Eric Price
Lauren Pritchard

Referanser

Eksterne lenker 

Humorprogrammer på TV fra USA
TV-serier fra 1990-årene, fra USA
TV-serier fra 2000-årene, fra USA
TV-serier fra 2010-årene, fra USA
TV-produksjoner på The CW
TV-produksjoner på Fox Broadcasting Company
Ishockey-EM 1932

Ishockey-EM 1932 var det 17. europamesterskapet i ishockey for landslag. Dette var det siste rene europamesterskapet som ble arrangert, senere ble det alltid avviklet sammen med VM eller OL-turneringene. OL og VM ble i 1932 avgjort i Lake Placid. EM-turneringen ble arrangert i Tyskland og kampene ble spilt i hovedstaden Berlin 14 til 20. mars. Ni nasjoner deltok, det ble først avviklet gruppe-spill med tre lag i hver pulje.

Gruppe A

Tabell gruppe A

Alle tre lagene fra gruppe-A gikk videre til finalerunden.

Gruppe B

Tabell gruppe B

Tsjekkoslovakia til finalerunden.

Gruppe C

Tabell gruppe C

Sverige til finalerunden.

Spill om plassene 6-9

Tabell plass 6-9

Finalerunden

Tabell finalerunden

Medaljer

Kilder 
 Resultater www.hockeyarchives.info

Ishockey-EM
Ishockeyturneringer i Tyskland
Internasjonale mesterskap i Tyskland
Internasjonale mesterskap i 1932
1932 i Tyskland
Ishockey i 1932