alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vestfossen kapell

Vestfossen kapell er et kapell fra 1863 i Vestfossen i Øvre Eiker kommune, Viken fylke. Kapellet har tjent som sognekirke for Vestfossen kirkesogn, fram til Vestfossen kirke stod ferdig i 2010.

Historie
I 1862 ble byggingen av Vestfossen bedehus startet, dette stod ferdig i 1863. Etter hvert kom det ønsker om å få gudstjenester til Vestfossen, og dette ble innvilget på den betingelse at bedehuset ble omgjort til kapell. Vestfossen kapell ble innviet 2. mai 1902.

Kapellet
Kapellet ble bygd som en en-etasjes bygning, og tårnet ble bygd ca 1920. I nyere tid er det satt opp et tilbygg, som brukes som forsamlingslokale. Altertavlen er delvis er utført i alabast, og er trolig fra 1400-tallet. Den har tidligere vært i tidligere Berg kirke, og Haug kirke, men overlevde brannen der i 1818, sterkt brannskadet. Altertavlen har stått i Vestfossen kapell siden 1902. Den ble restaurert av Riksantikvaren i 1987, og skal flyttes til Vestfossen kirke.

Referanser

Eksterne lenker
 Eiker Leksikon – Vestfossen Kapell 
 Øvre Eiker Kulturminneråd – Altertavle fra middelalderen i Vestfossen kapell 
 Lokalhistoriewiki.no – Vestfossen kapell
 

Kirker i Øvre Eiker
Kulturminner i Øvre Eiker
Religiøse byggverk fra 1863
1863 i Norge
Keltisk knute

Keltisk knute er forskjellige knuter (ofte «endeløse knuter») og stiliserte grafiske framstillinger av slike, mye brukt innen keltisk stil i insulær kunst. Slike knuter er først og fremst kjent fra måten de har blitt brukt innen ornamentering av kristne monumenter som keltiske kors og manuskripter som Kellsboken og Lindisfarne-evangeliene.

Eksterne lenker 
 

Insulær kunst
Marin le Roy de Gomberville

Marin le Roy, sieur du Parc et de Gomberville (født 1600 i Paris, død 14. juni 1674) var en fransk lyriker, romanforfatter og oversetter fra spansk.

Liv og virke 
Fjorten år gammel debuterte han etter å ha diktet nok å fylle et bokbind med poesi. Tjue år gammel skrev han Discours sur l'histoire og to år seinere en pastorale, La Charité, som i realiteten er en roman. Figurene, selv om de var forkledd som gjetere av begge kjønn, framstilte virkelige folk som forfatteren selv var nøkkelen til å identifisere.

Dette ble fulgt av et mer ambisiøst verk, Polexandre (5 bind 1632–1637). Helten vandrer gjennom verden mens han søker etter hjemmet til prinsesse Alcidiane på en øy. Verket er en eventyrroman som inneholder mye historie og geografi; reisene brakte Polexandre til så uventede steder som Benin, Kanariøyene, Danmark, Mexico og Antillene. Skildringen av Mexico inneholdt det som var kjent i Europa av dette landets historie på denne tiden. Han skrev også en egen avslutning til Honoré d'Urfés uferdige hyrderoman L'Astrée.

Cythérée (4 bind) som kom i 1630–1642, og i 1651 Jeune Alcidiane, hadde som hensikt å rette opp all skade som hans tidligere romaner kunne ha forårsaket, for Gomberville hadde blitt en jansenist og tilbrakte de siste tjuefem år av sitt liv i from tilbaketrukkethet.

Gomberville ble valgt inn Académie française, det franske akademi, den 13. mars 1634 som den første som fikk stol nummer 21. I akademiet arbeidet han med forberedelsene for den store franske ordlisten, Dictionnaire de l'Académie française. Han var medarbeider ved tidsskriftet Journal des savants fra dets begynnelse.

Referanser

Litteratur 
 Taylor, Karen L. (2006): The Facts on File Companion to the French Novel. New York: Infobase Publishing. ISBN 9780816074990

Eksterne lenker 

 Marin le Roy de Gomberville på Gallica}

Franske forfattere
Franske lyrikere
Medlemmer av Académie française
Personer fra Paris
Fødsler i 1600
Dødsfall i 1674
Jansenister
Christoph Brüx

Christoph Brüx (født 13. desember 1965 i Sonsbeck, Nordrhein-Westfalen, Tyskland) er tysk en komponist, pianist og plateprodusent.

Prosjekter (utvalg)

Bandas de música 
 SMC Unity        
Medlemmer: Sofie St. Claire, Matthias Menck, Christoph Brüx
 Dolphin Sound 
Medlemmer: Christoph Brüx, Matthias Menck

Diskografi (utvalg)

Filmografi 
 Für die Familie (Per a la família) Kortfilm, Tyskland 2004
 Alina TV sèrie, Tyskland 2005
 Alinas Traum (somni de Alina) Famílies pel lícula, Tyskland 2005

Relaterte artister 

 No Angels
 Matthias Reim
 Bro'Sis
 The Underdog Project
 Brooklyn Bounce
 Vanessa S.
 Anke Engelke
 Marc et Claude
 Double M
 Kool & The Gang
 Matthias Menck
 Thomas Hettwer
 Tina Turner
 Niklas Schmidt
 David Hasselhoff
 Bonnie Tyler
 Blümchen
 Rainhard Fendrich
 Anna David
 Tony Cook 
 Moloko
 Al Jarreau

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Tyske pianister
Trekkspillere
Tyske keyboardister
Artister innen elektronisk musikk
Rockemusikere
Tyske plateprodusenter
Tyske komponister
Filmmusikkomponister
Tyske malere
Tyske billedhuggere
Personer fra Hamburg
Earlybird Stringband

Earlybird Stringband er et norsk bluegrassband, stiftet i 2006 som Colonel Laceration & his Bluegrass Weasel Division. Noe senere tok de sitt nåværende navn. De ga ut sitt første album Earlybird Stringband i mars 2010 og ble for det nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen country. Oppfølgeren Blindsides ble gitt ut på Voices of Wonder i mai 2011.

Under bluegrassfestivalen EWOB i Nederland 2010 ble bandet stemt fram til Europas nest beste bluegrassband. De har dessuten blitt kåret til en av tre publikumsfavoritter under Risør Bluegrassfestival i 2009 og 2010. Etter fire års pause ble bandet gjenforent i 2019.

Medlemmer 
 : fele
 : dobro, kor
 : mandolin
 : banjo, vokal
 : kontrabass, kor

Diskografi

Album
Earlybird Stringband (2010)
Blindsides (2011)
TBA (2013)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske countryband
Ronny Fredrik Ansnes

Ronny Fredrik Ansnes (født 28. juni 1989, død 15. juli 2018) var en norsk langrennsløper som representerte Klæbu Idrettslag.

Under Norgesmesterskapet på ski 2010 i Stokke tok han bronse på stafetten sammen med Stein Vidar Thun og Eirik Telebond.

Ansnes fikk sitt definitive gjennombrudd da han i sin debut i verdenscupen gikk inn til 13.-plass på 15 km klassisk i Drammen 19. februar 2011. Dette var bare en uke etter at han vant sitt første FIS-renn på Beitostølen.

Under NM på Voss i 2012 gikk han inn til sølvmedalje på 15 km fristil.

Ansnes omkom i en drukningsulykke i elven Resa sommeren 2018.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Klæbu kommune
Norske langrennsløpere
Bob de Vries

Bob de Vries (født 16. desember 1984) er en nederlandsk skøyteløper.

Verdenscupseire

Personlige rekorder

Eksterne lenker 
 

Nederlandske skøyteløpere
Deltakere for Nederland under Vinter-OL 2018
Skøyteløpere under Vinter-OL 2018
Deltakere for Nederland i enkeltdistanse-VM på skøyter
Artikler i skøytesportprosjektet
Timo Murama

Timo Kaapo Arthur Murama (født Moberg, 15. oktober 1912 i Rovaniemi, død 17. januar 1981 samme sted) var en finsk kombinertløper og skihopper, som representerte Ounasvaaran Hiihtoseura.

I OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936 ble han nummer 7 i kombinert og nummer 24 i spesielt hopp. I VM i Lahtis i 1938 ble han nummer 10 i kombinert, nummer 63 i spesielt hopp og nummer 148 (av 187 fullførende deltakere) på 18 km langrenn. Han ble nummer 5 i kombinert i VM i Cortina d'Ampezzo i 1941, men det mesterskapet ble annullert etter 2. verdenskrig. Han ble nummer 2 i det spesielle hopprennet i Lahtisspelen i 1936.

Kilder 
  (besøkt 19. februar 2011)
 Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Resultater VM 1938  (besøkt 19. februar 2011)
 Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Resultater spesielt hopp 8. mars 1936  (besøkt 19. februar 2011)

Eksterne lenker 
 

Finske kombinertløpere
Finske skihoppere
Deltakere for Finland under Vinter-OL 1936
Kombinertløpere under Vinter-OL 1936
Skihoppere under Vinter-OL 1936
Personer fra Rovaniemi
Postens Østlandsterminal

Postens Østlandsterminal er Posten Norges største bygg beliggende på Robsrud på Lørenskog, med en flate på 35 000 m². Bygget ble åpnet 29. januar 2010 og legger til rette for omfordeling og distribusjon av post til hele østlandsområdet.

Bygget ligger i Lørenskogveien 50. Terminalen er et moderne bygg med miljøeffektive løsninger som bidrar til at fornybar energi dekker nærmere 60 prosent av terminalens energibehov. Løsningene er basert på systemløsninger med varmepumper og energilagring i grunnen. Investeringen til bygget på 2,5 milliarder kroner er den største investeringen i postens virksomhet i Norge, men også en av Norges største industrielle fastlandsinvesteringer ved siden av oljesektoren.

Referanser 

 
Etableringer i 2010
Byggverk fullført i 2010
Edgars Gruzītis

Edgars Gruzītis (født 14. mars 1912 i Dzirciems, Riga, død 19. mai 1950 i Tukums) var en latvisk kombinert- og langrennsløper som representerte US Rīga. Han deltok i kombinert og langrenn i OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936, og er den eneste latvier som har deltatt i kombinert i OL. I kombinert ble han nummer 42 av 46 fullførende deltakere. I langrenn var han på det latviske laget som ble nummer 13 av 15 lag på 4 x 10 km stafett.

Kilder 
 Sports Reference: Edgars Gruzītis  (besøkt 20. februar 2011)
 Latvijas Olimpiskās komitejas: Edgars Gruzītis (besøkt 20. februar 2011)

Eksterne lenker 
 

Latviske kombinertløpere
Latviske langrennsløpere
Deltakere for Latvia under Vinter-OL 1936
Kombinertløpere under Vinter-OL 1936
Langrennsløpere under Vinter-OL 1936
Personer fra Riga
Kells (Meath)

Kells (irsk: Ceanannas) er en by i grevskapet Meath i provinsen Leinster i Irland. Byen hadde en befolkning, inklusive omland, på 5 248 i 2006 (4 421 i 2002).

Byen er først og fremst kjent for Kells abbedi og Kellsboken.

Eksterne lenker 
 

Byer i Meath
Slåtthaug kunstisbane

Slåtthaug kunstisbane er en utendørs kunstisbane i Fana i Bergen som åpnet i 1991. Banen ligger 61 moh og er 400 meter rundbane. Banen åpner for sesongen rundt månedskiftet oktober/november om været tillater det.

Det ble arrangert verdscuprenn i skøyting for menn her i 1994, og i 1997 og 2003 ble det arrangert norgesmesterskap (allround).

Se også
 Liste over skøytebaner

Eksterne lenker
 Bergen byleksikon på nett, om Slåtthaug kunstisbane

 
 Slåtthaug Kunstisbane Bergen på www.effesport.nl

Idrettsanlegg i Bergen
Skøytearenaer i Norge
Fana
Artikler i skøytesportprosjektet
Etableringer i 1991
1991 i Norge
Stanley Sadie

Stanley Sadie (født 30. oktober 1930, død 21. mars 2005) var en britisk musikkviter, musikkritiker, redaktør og journalist. Han er særlig kjent for å ha redigert den første og andre utgaven av musikkleksikonet The New Grove.

Han ble født i London og utdannet seg ved St Paul's School. I 1950 påbegynte han musikkstudier ved Gonville og Caius College i Cambridge under ledelse av professor Thurston Dart. Etter å ha tatt en filosofisk doktorgrad om britisk kammermusikk på 1700-tallet underviste Sadie ved Trinity College of Music i London fra 1957 til 1965. Han bega seg deretter inn i journalistikken, og ble musikkritiker for avisen The Times i 1964. På 1960-tallet skrev han mange musikkanmeldelser for ulike publikasjoner, og ble i 1966 ansatt av The Musical Times.

I 1970 begynte han å arbeide på den sjette utgaven av Grove Dictionary of Music and Musicians, som ble publisert i 1980 under tittelen The New Grove. Den neste utgaven ble gitt ut i 2001, og hadde totalt 29 bind. I 1981 forlot Sadie The Times for å få arbeidet med andre Grove-leksika, blant dem The New Grove Dictionary of American Music (1986) og The New Grove Dictionary of Opera (1992). På 1960- og 70-tallet skrev han biografier om Mozart, Beethoven og Händel. I 1976 ble han redaktør for Master Musicians, en serie av biografier om musikkpersonligheter.

Han var president i Royal Musical Association (1989–1994), av den internasjonale musikkvitenskapelige Society (1992–1997), og av forstanderskapet av Holst Birthplace Museum i Cheltenham. Et festskrift med tittelen Words about Mozart: Essays in Honour of Stanley Sadie ble utgitt i 2005, redigert av Dorothea Link og Judith Nagley.

Sadie døde i sitt eget hjem i Cossington, Somerset, den 21. mars 2005 av amyotrofisk lateral sklerose (Lou Gehrigs sykdom). Han hadde fått diagnosen noen uker tidligere. Han var 75 år gammel da han døde. Sadie giftet seg to ganger. Hans første kone, Adele, som han hadde to sønner og en datter sammen med, døde i 1978. Med hans andre kone, Julie Anne, som også var musikkviter, hadde han en sønn og datter med.

Hans barnebarn er den kjente engelske fiolinisten Nicola Sadie. I 1982 ble Sadie utnevnt til Kommandør av Order of the British Empire. Han mottok et æresdoktorat fra University of Leicester, og han ble valgt til æresmedlem av Royal College of Music og Gonville og ved Caius College, Cambridge.

Referanser

Eksterne lenker 
 Intervju med Stanley Sadie av Bruce Duffie, 29. oktober 1992

Order of the British Empire (CBE)
Briter
Musikkforskere
Brigida Haraldsdatter

Brigida Haraldsdatter (i Sverige kalt Birgitta Haraldsdotter), født etter 1130, var en norsk konges frilledatter som ble dronning i Sverige. 

Hun var datter av kong Harald Gille, men morens navn er ukjent. Tora Gudmundsdatter som var mor til Sigurd Munn, kan også ha vært mor til Brigida. 

Ifølge Morkinskinna og Heimskringla var Brigida først gift med Inge Halstensson (Inge den yngre); men det er kronologisk umulig, for Inge døde senest rundt 1130, og Brigida var ung nok til at få syv barn etter 1161. Derimot kan hun ha vært gift med Karl Sunesson, jarl i Västergötland. Karls far skal ha vært sønnesønn til stormannen i Närke, Sigtrygg, som Olav Haraldsson besøkte på sin ferd fra Norge til Russland i 1029. Karls morfar var sønn av Orm Eilivsson som tilhørte Arnmødlingætten og nedstammet fra ladejarlene i Trøndelag. I landflyktighet søkte Magnus den blinde tilflukt hos Karl Sunesson i 1137, og fikk egget ham til å foreta et angrep inn i Bohuslän, der mange underkastet seg ham av frykt. Magnus den blindes motstander Harald Gille, Karls svigerfar, var nylig drept og hadde etterlatt seg en liten sønn, Inge Krokrygg, som var Karls svoger gjennom ekteskapet med Brigida. Karl ble beseiret av Inges tilhengere og flyktet hjem til Västergötland.<ref>[https://sok.riksarkivet.se/sbl/Presentation.aspx?id=12368 Karl Sunesson, Svenska riksarkivet]</ref> 

Derimot er det sikkert at hun var gift med Magnus Henriksson som ble svensk konge ett års tid etter å ha drept den forrige kongen, Erik den hellige, i mai 1160. Etter at Magnus selv ble drept i slaget ved Örebro, giftet enken seg med Birger Brosa. De fikk fire sønner og tre døtre, og deres datter Ingegjerd blev senere gift med den svenske kongen Sverker 2. I 1174 opsøgte den norske tronkræver, birkebeineren Øystein Møyla Brigida og hennes mann Birger jarl i Östergötland, fordi han som påstått sønn av Harald Gilles sønn, kong Øystein Haraldsson, regnet Brigida som sin faster - hun var kong Øysteins halvsøster. Dessuten ble Øystein Møylas far dyrket regnet som lokal helgen i Bohuslän under navnet Sankt Östen konung''. Øystein Møyla fikk da også med seg noen menn og et pent pengebeløp av Birger jarl for å ta opp kampen mot et annet norsk kongsemne, Magnus Erlingsson.  

Gjennom sitt ekteskap med Magnus Henriksson var Brigida svensk dronning fra 1160–61 etter at Magnus og hans menn hadde drept Erik den hellige i mai 1160. Som enke etter Birger jarls død i 1202, tilbrakte hun sine siste år i Riseberga kloster, hvor hun også ble gravlagt. Som kongsdatter og ektefelle til politisk ledende menn oppnådde hun en posisjon med politisk innflytelse.

Ekteskap 
 Muligens gift med Karl Sunesson, jarl i Götaland, sønn av Sune Ivarsson og Astrid Ogmundsdatter.
 Magnus Henriksson, svensk konge 1160–61. 
 Birger Bengtsson Brosa, svensk jarl 1174–1202, som hun fikk fire sønner og tre døtre med.

Referanser

Eksterne lenker
 Brigida Haraldsdatter på snl.no

Nordmenn fra norrøn tid
Norske prinsesser
Svenske dronninger
Nordmenn på 1100-tallet
Nordmenn på 1200-tallet
Nordmenn fra middelalderen
Fødselsår ukjent
Dødsår ukjent
Arun Gandhi

Arun Gandhi (født 14. april 1934 i Durban, Sør-Afrika) er det femte barnebarn av den kjente fredsaktivisten Mohandas Gandhi. Arun fulgte i fotsporene til bestefaren sin, og ble også en kjent sosio-politisk aktivist, selv om han ikke levde den samme asketiske livsstilen som bestefaren hadde gjort. 

Aruns barndom under apartheid-regimet i Sør-Afrika var ofte svært vanskelig for ham, i likhet med mange av hans medborgere. Han ble nedverdiget av hvite europeere fordi han ikke hadde hvit hudfarge, han ble utstøtt av afrikanerne fordi han ikke var svart, og han var flere ganger gjenstand for rasistisk motivert vold fra ekstremister fra begge disse gruppene utelukkende på grunn av hans hudfarge. 

Arun bodde sammen med sin bestefar Mahatma Gandhi fra 1946 og frem til han ble myrdet i 1948. Dette var også den mest turbulente perioden i Indias kamp for å frigjøre seg fra britisk styresett. Da Mahatma Gandhi ble myrdet i 1948, reiste Arun til Sør-Afrika sammen med sine foreldre. Arun Gandhi har i likhet med bestefaren gjennomført flere fredelige demonstrasjoner og marsjer for fred. I oktober 2006 gjennomførte han en marsj i Los Angeles, California sammen med flere kjente skuespillere som f.eks. Sally Kirkland.

Etter farens død i 1956, reiste Arun til India for å slippe farens aske i elven Ganges. På turen fikk Arun et alvorlig tilfelle av blindtarmbetennelse og han ble innlagt på sykehus for operasjon. Han ble forelsket i en sykepleier og han bestemte seg for å gifte seg med henne bare for å bli fortalt av den sørafrikanske regjeringen at hans kone ikke ville bli tillatt innreise til Sør-Afrika. Paret fikk en sønn, Tushar, som også er aktivist, og en datter, Archana, som fikk fire barnebarn.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Sørafrikanske politikere
Pasifister
Personer fra Durban
André Parmentier

André Parmentier (født 29. mai 1876, død  1939) var en fransk skytter som deltok i de olympiske leker 1908 i London, 1920 i Antwerpen.

Parmentier vant en olympisk bronsemedalje i skyting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen 300 meter rifle tre stillinger bak Norge og Sverige. De andre på laget var Eugène Balme, Léon Johnson, Albert Courquin, Maurice Lecoq og Raoul de Boigne.

Tolv år senere, under sommer-OL 1920 i Antwerpen, vant han en sølvmedalje med det franske laget som kom på andreplass i lagskytingen i liggende 300 meter armégevær bak USA. De andre skytterne på det franske sølvlaget var Achille Paroche, Léon Johnson, Georges Roes og Emile Rumeau.

OL-medaljer 
  1920  Antwerpen -  Sølv skyting, 300 meter armégevær, liggende, lag  Frankrike
  1908  London -  Bronse i skyting, 300 meter rifle, 3 stillinger, lagskyting   Frankrike

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske skyttere
Deltakere for Frankrike under Sommer-OL 1908
Skyttere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Frankrike under Sommer-OL 1920
Skyttere under Sommer-OL 1920
Personer fra Nice
Olympiske medaljevinnere i skyting
Claude McKay

Claude McKay (født 15. september 1889 i Clarendon, Jamaica, død 22. mai 1948) var en jamaicansk-amerikansk forfatter og dikter. 

Han var en banebrytende skikkelse i Harlem Renaissance og skrev tre romaner: Home to Harlem (1928), en bestselger som vant Harmon Gold Award for litteratur, Banjo (1929). McKay har også forfattet en samling kortere historier, Gingertown (1932), og to selvbiografiske bøker, A Long Way from Home (1937) og Harlem: Negro Metropolis (1940). Hans mest kjente diktsamling, var Harlem Shadows (1922) som var blant de første bøkene som ble utgitt i den skotske Harlem-renessansen. Hans bok av innsamlede dikt, Selected Poems (1953), ble utgitt 5 år etter hans død. McKay ble tiltrukket av den kommunistiske tenkemåten i hans tidlige liv.

I 1922 besøkte han Sovjetunionen og der møtte han mange ledende bolsjevikene inkludert Leon Trotsky, Nikolai Bukharin og Karl Radek. I 2002 ble han av Molefi Kete Asante listet opp på listen 100 Greatest Afro-Americans. Hans litterære verker har sterkt påvirket en hel generasjon av afro-amerikanske forfattere, inkludert James Baldwin og Richard Wright.

Referanser 

Forfattere
Personer fra Clarendon Parish på Jamaica
Arthur Law

Arthur A. Law var en walisisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Law vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det walisiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen, bak England og Irland. Wales tapte sin første og eneste kamp i turneringen, semifinalen mot Irland med 1-3. Det var seks lag som deltok i turneringen, alle medaljene ble vunnet av britiske lag; Gull til England sølv til Irland og bronse til de tapende semifinalistene Wales og Skottland.

OL-medaljer 
 1908  London -  Bronse i landhockey  Storbritannia

Eksterne lenker 
 

Walisiske sportsutøvere
Britiske landhockeyspillere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1908
Landhockeyspillere under Sommer-OL 1908
Olympiske medaljevinnere i landhockey
Wilfred Pallott

Wilfred James Pallott (født 5. november 1884 i Cardiff, død 7. november 1957) var en walisisk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Pallott vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det walisiske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen, bak England og Irland. Wales tapte sin første og eneste kamp i turneringen, semifinalen mot Irland med 1-3. Det var seks lag som deltok i turneringen, alle medaljene ble vunnet av britiske lag; gull til England sølv til Irland og bronse til de tapende semifinalistene Wales og Skottland.

OL-medaljer 
  1908  London -  Bronse i landhockey  Storbritannia

Eksterne lenker 
 

Walisiske sportsutøvere
Britiske landhockeyspillere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1908
Landhockeyspillere under Sommer-OL 1908
Personer fra Cardiff
Olympiske medaljevinnere i landhockey
Edward Holmes

Edward Peter C. Holmes var en irsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1908 i London.
 
Holmes vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1908 i London. Han var med på det irske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak England. Irland vant semifinalen over Wales med 3-1 men tapte finalen til England med 1 – 8. Det var seks lag som deltok i turneringen, gull til England sølv til Irland og bronse til de tapende semifinalistene Wales og Skottland.

OL-medaljer 
  1908  London -  Sølv i landhockey  Storbritannia

Eksterne lenker 
 

Irske sportsutøvere
Britiske landhockeyspillere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1908
Landhockeyspillere under Sommer-OL 1908
Olympiske medaljevinnere i landhockey
Madeleine Damerment

Madeleine Damerment (født 11. november 1917 i Lille, Frankrike, død 13. september 1944 i Dachau konsentrasjonsleir) var en fransk spion under den andre verdenskrigen.

Etter nazistenes invasjon og okkupasjon av Frankrike ble hele familien hennes aktivt involvert i den franske motstandsbevegelsen. Damerment måtte etterhvert flykte til England der hun meldte seg til tjeneste for Special Operations Executive (SOE). Hun ble sendt med fallskjerm over Frankrike, den 28. februar 1944. Men, hun og hennes med-agenter var blitt forrådt og det tyske Gestapo arresterte dem da de landet med fallskjermene. De ble sendt til Gestapos franske hovedkvarter i Paris for forhør.

Den 12. mai 1944 ble hun sammen med flere andre SOE-agenter tatt med til forskjellige sivile fengsler for kvinner i Karlsruhe i Tyskland. Hun ble holdt fanget der under forferdelige forhold frem til 11. september da hun ble overført til konsentrasjonsleiren Dachau sammen med tre andre kvinnelige agenter.

Ved daggry den 13. september 1944, dagen etter sin ankomst til Dachau, ble de fire unge kvinnene tatt med til en liten gårdsplass ved siden av krematoriet i leiren og de ble tvunget ned på kne på bakken. De ble så henrettet med et skudd gjennom bakhodet og likene ble deretter kremert. Etter at verdenskrigen var over ble hun posthumt tildelt den franske Æreslegionen, Croix de guerre og Médaille de la Resistance.

Referanser

Personer fra Lille
Franske motstandsfolk fra andre verdenskrig
Croix de Guerre (Frankrike)
Fanger i tyske konsentrasjonsleire
Personer drept i andre verdenskrig