alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Borgarting lagmannsrett

Borgarting lagmannsrett er en av seks lagmannsretter i Norge. Lagmannsretten er ankedomstol i så vel sivile saker som straffesaker og lagdømmet omfatter Oslo og vestre deler av Viken. Oslo tingrett, Buskerud tingrett, og  Ringerike, Asker og Bærum tingrett sogner til Borgarting. 

Borgarting lagmannsrett har sete i Oslo i deler av Munchkvartalet. Det er den største av lagmannsrettene både i antall saker og antall dommere (62).

Historie 

Tidligere var det Eidsivating lagmannsrett som hadde sete i Oslo og den omfattet det meste av Østlandet.  I 1995 ble domstolen delt ved at det ble opprettet en ny lagmannsrett med sete på Hamar og dens område er Hedmark, Oppland og de nordre deler av Akershus fylke (Romerike). Siden den nye domstolens rettskrets omfatter området for det gamle Eidsivatinget, er det denne domstolen som fører navnet videre. Den resterende (og største) delen av lagmannsretten fikk derfor navn etter Borgartinget som var navnet på det gamle tinget som ble holdt i Sarpsborg.

Bygningen
Bygningskomplekset i Keysers gate sto ferdig i 2005 og er tegnet av DARK Arkitekter i samarbeid med Solheim Jacobsen Arkitekter og Zinc AS. Den inneholder rettssaler i de nederste fire etasjene, kontorer i de neste seks og et stort møterom og kantine for de ansatte i toppetasjen. 

Den forrige bygningen i Munchs gate 4 ble opprinnelig bygget for Oslo handelsgymnasium. Den er nå restaurert og ombygd til rettssaler.

Avdelinger og oppgaver
Domstolen ledes av en førstelagmann (i 2016 Ola Dahl), og er delt i tre dømmende avdelinger som hver har to lagmenn hvorav den ene er avdelingsleder. Hver avdeling har et avdelingssekretariat med en egen seksjonsleder. I tillegg har domstolen en fjerde avdeling – en ankeavdeling – med eget avdelingssekretariat. Det er ingen dommere som er knyttet fast til denne avdelingen, de øvrige avdelingen avgir dommere etter en bestemt turnus. Ankeavdelingen foretar ankeprøving i både sivile saker og straffesaker og behandler dessuten anker over kjennelser og beslutninger – det som tidligere het kjæremål. Domstolen har også en administrativ fellesavdeling som ledes av en direktør.

Lagmannsretten behandler alle anker over avgjørelser i de tingretter som hører til lagdømmet – både i straffesaker og sivile saker. Lagmannsrettens avgjørelser kan – i noe begrenset utstrekning – ankes til Høyesterett.

Dommere  per 1. juli 2016

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

Avdeling 4

Tidligere dommere

Referanser

Eksterne lenker
 Borgarting lagmannsrett
 DARK Arkitekter om bygningen
 

Domstoler i Norge
Byggverk i Oslo
Galdhøpiggen

Galdhøpiggen er Fastlands-Norges, Skandinavias og Nord-Europas høyeste fjell. Det har en høyde på  meter over havet. Fjellet ligger i Jotunheimen i Lom kommune i Innlandet fylke, på Jotunheimplatået på ca. 2 000 moh., og selve piggen stikker 420 meter over. Fjellet er også nr. 10 på listen over europeiske fjell med størst primærfaktor (prominence).

Geologi 
Geologisk sett hører Galdhøpiggen til Den kaledonske fjellkjede, i likhet med de fleste fjellkjeder i det sydlige Norge. Fjellet består hovedsakelig av den magmatiske bergarten gabbro, som finnes i store deler av Jotunheimen. Det var i istidene at fjellet fikk sin nåværende form, ettersom den var dekket av isbreer. Noen geologer har nå gått vekk i fra teorien om at de høyeste toppene i Norge sto opp av isen som nunataker.

Selv om Galdhøpiggen er landets høyeste fjell er det langt fra det mest ruvende fjellet vi har. Før nøyaktige høydemålinger kom på plass, ble andre topper som f.eks. Snøhetta (2 286 moh.) og Knutsholstinden (2 341 moh.) regnet for å være høyere.

Historie 
Smelting av Juvfonne (nær Juvvatnet) og andre isfelt har avdekket mange gjenstander fra reinjakt fra steinalderen.

Galdhøpiggen ble besteget første gang i 1850 av gårdbruker Steinar Sulheim, kirkesanger Ingebrigt N. Flotten og lærer Lars Arnesen, alle fra Lom. I 1932 kjørte racerbilisten Erik Cederwall-Larsen til toppen i en Austin Seven montert med belter.

Adkomst 
De vanligste rutene til toppen er fra Spiterstulen (1 104 moh.) (mye stigning) og fra Juvasshytta (1 841 moh.) (krysser Styggebreen). Ruten fra Juvasshytta tar om lag tre timer opp (med ca. 45 minutter med forberedelser for kryssing av Styggebreen, én time på toppen og omtrent to timer ned. Å kjøre til Juvasshytta tar om lag 40 minutter fra Lom sentrum (15 minutter langs fylkesvei 55 og så 20 – 25 minutter opp bomveien til Juvasshytta.) Dette er Norges høystliggende bilvei. Det finnes også bussturer fra Lom med Innlandstrafikk.

Turen fra Spiterstulen tar ca. fem timer opp og tre timer ned. I hovedsesongen er det også føring fra Spiterstulen opp på Galdhøpiggen via Eventyrisen på Svellnosbreen.

I dag står det ei solid steinhytte på toppen av Galdhøpiggen, den fjerde i rekken (de tre første ble tatt av uvær). Her er det om sommeren en liten kiosk.

Se også 
 Liste over Norges høyeste fjell

Fotnoter

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Detaljert beskrivelse av Galdhøpiggen på peakbook.org
Utsikten fra Galdhøpiggen på PeakVisor.com
 juvasshytta.no
 Spiterstulen.no

Fjell over 2000 meter
Jotunheimen
Fjell i Lom
ESSRs hymne

Den estiske sosialistiske sovjetrepublikks hymne eller ESSRs hymne var Den estiske sosialistiske sovjetrepublikks hymne, dvs. sovjetrepublikkens «nasjonalsang», frem til 1991, da den gamle, Mu isamaa, mu õnn ja rõõm, nasjonalsang fra 1920, overtok som ESSRs hymne. Sistnevnte sang ble også Estlands nasjonalsang etter friheten fra Sovjetunionen i 1990/91.

Komponist var Gustav Ernesaks, og tekstforfatter var Johannes Semper.
Hymnen ble første gang fremført i ESSRs øverste sovjet den 21. juli 1956.

Tekst

Jää kestma, Kalevite kange rahvas,
ja seisa kaljuna, me kodumaa!
Ei vaibund kannatustes sinu vahvus,
end läbi sajanditest murdsid sa
ja tõusid õitsvaks sotsialismimaaks,
et päikene su päevadesse paista saaks.

Nüüd huuga, tehas, vili, nurmel vooga,
sirp, lõika, alasile, haamer, löö!
Nõukogu elu, tuksu võimsa hooga,
too õnne rahvale, me tubli töö!
Me Liidu rahvaste ja riike seas
sa, Eesti, sammu esimeste kindlas reas!

Sa kõrgel leninlikku lippu kannad
ja julgelt kommunismi rada käid.
Partei me sammudele suuna annab
ja võidult võitudele viib ta meid.
Ta kindlal juhtimisel kasva sa
ja tugevaks ning kauniks saa, me kodumaa!

Eksterne lenker

Estland
Liste over bilmerkers produksjonsland

Liste over bilmerkers produksjonsland inneholder en oversikt over ulike historiske og nåværende bilmerkers historiske opprinnelsesland, uavhengig av lisensproduksjon utenfor dette opprinnelseslandet. I realiteten produseres mange bilmerker på lisens eller egeneide fabrikker utenfor det opprinnelige utspringslandet - ofte for å spare fraktkostnader. Eksempelvis produseres Toyotamodeller for det europeiske bilmarkedet i Storbritannia, Frankrike, Portugal, Russland, Tsjekkia og Tyrkia, enkelte modeller av Volkswagen produseres ved Škoda-fabrikken i Tsjekkia, Mini produseres av BMW i Østerrike, Fiat i Serbia, og så videre. Det er også en gjennomgående trend at europeiske og japanske biler for USA-markedet produseres i Nord-Amerika.

Listen er ikke komplett.

Australia 
 Holden

Belgia 
 Minerva

Danmark 
 Zenvo

Frankrike 
 Aixam
 Alpine
 Berliet
 Bugatti
 Citroën
 DS
 Facel Vega
 Gardner-Serpollet
 Matra
 Panhard
 Peugeot
 Simca
 Renault
 Unic 
 Venturi
 Le Zèbre

India 
 Hindustan
 Mahindra
 Tata

Italia 
 Alfa Romeo
 Auto-Bianchi
 Bremach
 De Tomaso
 Ferrari
 Fiat
 Lamborghini
 Lancia
 Maserati
 Pagani
 SCAM

Japan 
 Acura
 Daihatsu
 Datsun
 Honda
 Infiniti
 Kawasaki
 Lexus
 Mitsubishi
 Mazda
 Nissan
 Scion
 Subaru
 Suzuki
 Toyota

Kina 
 Brilliance
 BYD
 Chery
 Dongefeng
 Geely
 Lifan
 Nanjing
 Roewe

Malaysia 
 Perodua
 Proton

Nederland 
 DAF
 Spyker

Norge 
 Bjering
 Buddy
 Fossum
 Geijer
 Kewet
 Mobile
 Norsk Automobil og Vognfabrik A/S
 Norsk Bilproduksjon AS
 Paxster
 Pivco
 Stabil
 Staværn
 Strømmen
 TFK
 Th!nk
 Troll

Se også: Bilmerker produsert i Norge

Polen 
 FSO
 FSO Warszawa
 Polski-Fiat

Romania 
 Dacia

Russland 
 Kamaz
 Lada
 Moskvitch
 Pobeda
 VAZ
 Volga

Spania 
 Santana
 SEAT

Storbritannia 
 Aston Martin
 Austin
 Bentley
 Commer
 Daimler Motor Company
 Hillman
 Humber
 Jaguar
 Jensen
 Land Rover
 Leyland
 Lotus
 McLaren
 MG
 Morgan
 Morris
 Rolls-Royce
 Rover
 Singer
 Sunbeam
 Triumph
 Vauxhall
 Wolseley

Sveits 
 Monteverdi

Sverige 
 Koenigsegg
 NEVS
 Polestar
 Saab
 Scania
 Volvo (personbiler)
 Volvo (lastebiler, busser, anleggsmaskiner, båtmotorer)

Sør-Korea 
 Daewoo
 Hyundai
 Kia
 SsangYong

Tsjekkia 
 Jawa
 Škoda
 Tatra

Tyskland 
 Audi
 BMW
 Loremo
 Maybach
 Mercedes-Benz
 Opel
 Porsche
 Smart
 Trabant
 Volkswagen
 Wartburg

USA 
 Buick
 Cadillac
 Chevrolet
 Chrysler
 Dodge
 Ford
 Jeep
 Plymouth
 Pontiac
 Tesla

Se også 
 Liste over bilmerker
 Bilmerker produsert i Norge

Referanser 

Bilmerker
Bilmerkers produksjonsland
Grunnstoffliste


Dette er en liste over kjemiske grunnstoffer sortert etter atomnummer og fargekodet etter kjemisk serie i periodesystemet. Med relativt få unntak er listen også sortert etter atommasse. (Unntakene er: 18 Ar, 28 Ni, 32 Ge, 52 Te, 72 Hf, 91 Pa, 93 Np, 104 Rf.)

Merknader 
 Navn og kjemisk symbol er ikke endelig fastsatt for alle de tyngste grunnstoffene. Dette er en pågående prosess, og enkelte navn og symboler kan endres. En oppdatert navneliste kan man finne hos IUPAC.
 Atommassene for stabile grunnstoffer er oppgitt som snittet av de isotopene som forekommer på jorda. Massetallene for radioaktive grunnstoffer, f.eks. [227] for actinium, er oppgitt for den vanligste (eller eneste) kjente isotopen. På bakgrunn av nye data kan også atommasser og massetall endres.

Se også 
 Atom
 Grunnstoff
 Periodesystemet
 Isotoptabell

Eksterne lenker 
 IUPAC – periodic table

 Grunnstoffliste
Kjemilister
Strontium

Strontium er et grunnstoff med kjemisk symbol Sr og atomnummer 38. Atommassen (u) er 87,62.

Historie 
Strontium har fått navnet sitt fra mineralet strontianitt som igjen er oppkalt etter landsbyen Strontian på den skotske vestkysten. Det var i blygruvene her at mineralet ble funnet første gang i 1787. I 1790 la den irske kjemikeren Adair Crawford merke til at mineralet var annerledes enn andre bariummineraler. Han konkluderte med at det måtte inneholde et hittil ukjent grunnstoff. Grunnstoffet ble oppdaget i 1798 av den skotske kjemikeren Thomas Charles Hope i Edinburgh, og metallisk strontium ble første gang isolert av Humphry Davy i 1808 ved hjelp av elektrolyse.

10. oktober 1957 var Strontiumisotopene 89Sr og 90Sr blant de radioaktive stoffene som ble sluppet ut ved brannen i Windscalereaktoren i Cumbria, England (der Sellafield-anlegget ligger i dag).

Egenskaper 
Strontium er et sølvhvitt jordalkalimetall som er mykere og mer reaktivt i vann enn kalsium. Strontium brenner i luft med dannelse av strontiumoksid og strontiumnitrat, men siden det ikke reagerer med nitrogen i temperaturer under 380°C er det bare oksidet som dannes ved romtemperatur.

Rent strontium oksiderer raskt i luft og får et gulaktig oksidsjikt. Det oppbevares derfor i parafin eller edelgass-atmosfære. Fint strontiumpulver vil selvantenne i luft. Strontiumsalter gir rødfarge hvis de brennes, og dette blir utnyttet i pyrotekniske produkter.

Isotoper 
Naturlig forekommende strontium består av 4 stabile isotoper: 84Sr (0,56%), 86Sr (9,86%), 87Sr (7%) og 88Sr (82,58%). I tillegg er 29 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper kjent. De mest stabile av disse er 90Sr med halveringstid 28,79 år, 85Sr med halveringstid 64,84 døgn, 89Sr med halveringstid 50,53 døgn, 82Sr med halveringstid 25,55 døgn og 83Sr med halveringstid 1,35 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 10 timer, og de fleste kortere enn 1 time.

CAS-nummer: 7440-24-6

Forekomst 

På grunn av sin ekstreme reaktivitet i luft forekommer ikke strontium naturlig i ren form, men finnes i kjemiske forbindelser med andre stoffer. Det er det 15. vanligste stoffet på Jorden og finnes hovedsakelig i karbonatmineralet strontianitt (SrCO3) og sulfatmineralet celestin (SrSO4). De mest drivverdige forekomstene finnes som celestin.

Det ble i 2007 produsert 600 000 tonn strontium på verdensbasis. Spania var den største produsenten (200 000 tonn) fulgt av  Kina (190 000 tonn) og Mexico (125 000 tonn). Verdens utvinnbare strontium-reserver anslås til 6,8 millioner tonn.

Anvendelse 
Ulike strontiumsalter brukes som rødt fargestoff i fyrverkeri. Strontiumkarbonat brukes mye i keramikk. Strontium brukes også som tilsetning i glasset i billedrør. Strontiumtitanat-krystaller (SrTiO3) har større lysbrytningsindeks enn diamant, men siden det ikke er på langt nær så hardt, er bruken begrenset.

Referanser 

Grunnstoffer
Paul Felix Lazarsfeld

Paul Felix Lazarsfeld (født 13. februar 1901, død 30. august 1976) var en østerriksk sosiolog. Han studerte og arbeidet ved universitetet i Wien, blant annet innen sosialpsykologi. Lazarsfeld emigrerte til USA i 1933. Han arbeidet som professor i sosiologi ved Columbia University. Lazarsfeld er mest kjent for å ha utviklet krysspresshypotesen og tostegshypotesen. I 1946 var han gjesteforeleser ved Universitetet i Oslo og ble en av veilederne for oppstart av det sosiologiske miljøet ved universitetet.

Referanser 

Østerrikere
Sosiologer
Østerrikske professorer
Personer fra Wien
Fødsler i 1901
Dødsfall i 1976
Musikkvitenskap

Musikkvitenskap er læren om musikk som kunstart, dens klingende struktur, tilblivelsesprosess, historie og plass i samfunnet. Universitetet i Bergen definerer musikkvitenskap som akademisk fag som følgende: «studiet av musikk og lyduttrykk i vid betydning, uten avgrensinger når det gjelder sjanger, repertoar, historisk epoke, geografi, eller den sosiale posisjonen til de som produserer eller konsumerer musikken.»

Viktige fagområder i musikkvitenskapen er 
 musikkteori er forsøk på å beskrive teorier om hvordan musikk «virker», og hvordan de harmoniske strukturene er
 verkanalyse er således musikkteoretisk analyse av enkelte verker
 musikkhistorie befatter seg med musikkens historie og med framføringens historie og med utviklingen av ulike sjangre og metoder
 etnomusikologi er fagfeltet som søker å forstå musikkens rolle i samfunnet og forholdet mellom samfunn og musikk
 musikksosiologi er et begrep som delvis overlapper sistnevnte
 musikkpedagogikk er studiet av hvordan mennesker tilegner seg musikk og lærer musikk og hvordan musikk kan brukes i læring
 musikkteknologi er et fagfelt som dekker alle teknologiske aspekter med musikk. Akustikk og kognitiv musikk hører gjerne inn under musikkteknologi.
musikkterapi er et fagfelt som ser på sammenhenger mellom musikk og helse og hvordan disse kan utnyttes terapeutisk.

Referanser
Hoffmann-La Roche

F. Hoffmann-La Roche AG er et sveitsisk legemiddelfirma med hovedkvarter i Basel.

Det ble grunnlagt i 1898 av Fritz Hoffmann-La Roche.

Legemiddelfirmaet har blant annet utviklet Benzodiazepinene, Diazepam (Valium), Klonazepam (Rivotril) og Flunitrazepam (Rohypnol). Stoffet Flunitrazepam (Rohypnol) er for tiden utgått i Norge og i mange andre land etter produsentens eget ønske på grunn av det store misbrukspotensiale. Men man kan få stoffet dersom man har et «spesielt godkjenningsfritak.». Dette fritaket er veldig strengt, og det er veldig få som får det innvilget.

Eksterne lenker 
 

Farmasøytiske selskaper
Sveitsiske industriselskaper
Etableringer i 1898
GlaxoSmithKline

GlaxoSmithKline (GSK) er et britisk farmasøytisk selskap med hovedsete i London som jobber innenfor tre forretningsområder: reseptpliktige medisiner, vaksiner og handelsvarer.

GSK er et av verdens største forskningsbaserte legemiddelfirmaer med over 100 000 ansatte i over 150 land.

Selskapet ble dannet i desember 2000 ved en fusjon mellom Glaxo Wellcome og SmithKline Beecham.

GlaxoSmithKline Norge 
GSK Norge har ca. 90 ansatte og omsetter for 700 millioner kroner. Selskapet har lokaler på Lysaker i Oslo.

Forskning- og terapiområder

Reseptpliktige medisiner og vaksiner 
GSKs satsningsområder er vaksiner, lunge-medisiner for astma og kols, samt hiv/aids.

Reseptfrie legemidler og handelsvarer 
I Norge leverer GSK Consumer Healthcare en rekke produkter innenfor kategoriområdene: smerte, tannpleie og hudpleie.

Koronavaksinearbeide
GlaxoSmithKline har sammen med Sanofi en vaksinekandidat som i september 2020 var i fase 1-utviklingsstadium. Av type dreier det den om en subenhetsvaksine. EUhar signert en avtale om 300 millioner doser til alle EU-land + Norge, hvis vaksinen er trygg og effektiv mot Covid-19. USA har investert i prosjektet gjennom Operation Warp Speed, med 100 millioner doser og mulighet til å utvide til 500 millioner doser. Det er også en av vaksinene Storbritannia satser på.

GlaxoSmithKline støtter også opp om Clover Biopharmaceuticals og det amerikanske selskapet Dynavax i samarbeide om en koronavaksinekandidat. Dette er en av vaksinene Norge kan få tilgang til gjennom den globale COVAX-alliansen, dersom vaksinen faktisk lykkes.

Referanser
no.gsk.com

Eksterne lenker
 

Farmasøytiske selskaper
Vaksineprodusenter
Britiske industriselskaper
Selskaper etablert i 2000
2000 i Storbritannia
Koronavirus vaksinearbeid
Offside

Offside er et regelbrudd i fotball, rugby, ishockey, landhockey, bandy, og amerikansk fotball.

Fotball

Rugby
Rugbyens offsideregel har samme opprinnelse som fotballens, og en spiller er offside dersom han er foran en medspiller som bærer ballen, foran en medspiller som sparker ballen eller foran en mølje idet den oppstår. Dersom spilleren blander seg inn i spillet, er offsiden straffbar.

Ishockey
I ishockey oppstår offside dersom en puck som slås inn i motstanderens forsvarssone, entrer sonen etter at en eller flere av angripende lags spillere har entret den. Spillerne må være helt over forsvarende lags blålinje for å regnes som inne i motstanderens sone.

I den nordamerikanske hockeyligaen NHL praktiseres også såkalt two-line-offside, det vil si at en pasning er ulovlig dersom den slås fra en spiller som er helt inne i egen forsvarssone til en medspiller som er helt inne på motstanderens banehalvdel. Pasningen vil da krysse både egen blålinje og senterlinjen. Resten av hockeyverdenen har avviklet denne regelen.

Offside med at det blir dropp (face-off) utenfor den blålinjen hvor forseelsen fant sted – altså utenfor det forsvarende lags blålinje ved «vanlig» offside, og innenfor det angripende lagets egen blålinje ved two-line-offside.

Det finnes flere typer offside i ishockey, derav viljeoffside og pasningsoffside. Viljeoffside oppstår gjerne når forsvarslaget har fått klarert pucken ut av egen sone, og det angripende lag skyter pucken i retning av mål. Pucken droppes i angripende lags forsvarssone. Pasningsoffside dømmes når spilleren som mottar puck går innenfor angripendeblueline før pucken. Pucken droppes deretter der pucken ble spilt fra (nærmeste punkt på droppelinjen).

Bandy
Se fotball, samme regel.

Amerikansk fotball
I Amerikansk fotball er en spiller offside dersom han har noen del av kroppen i eller forbi den nøytrale sonen. Den nøytrale sonen er området mellom to linjer som går gjennom hver sin ende av fotballen når ballen hviler på bakken og er klar for spill med ballens lengdeakse parallell med sidelinjene. Det er kun det forsvarende laget som kan begå dette regelbruddet . Tilsvarende regelbrudd for det angripende laget heter encroachment.  [Unntak: Ved avspark kan begge lag begå offside dersom de krysser sine respektive frisparklinjer før ballen sparkes. Frisparklinjen til det sparkende laget er der ballen sparkes fra og går parallelt med mållinjene. Frisparklinjen til det mottakende laget er ti yards nærmere egen mållinje fra det sparkende lagets frisparklinje] Offside straffes ved at ballen flyttes fem yards mot egen mållinje.

Engelske ord og uttrykk
Amerikansk fotball
Ishockey
Rugby
Zirkonium

Zirkonium er et grunnstoff med kjemisk symbol Zr og atomnummer 40.  Atommassen er 91,224 (u).

Historie 
Det zirkonium-holdige mineralet zirkon er nevnt i bibelske tekster. Man var imidlertid ikke klar over at zirkon inneholdt et ukjent grunnstoff før zirkonium ble oppdaget i 1789 av den tyske kjemikeren Martin Heinrich Klaproth. Det ble isolert i uren form i 1824 av den svenske kjemikeren Jöns Jakob Berzelius, og fremstilt i ren metallisk form i 1925 av Anton Eduard van Arkel og Jan Hendrik de Boer.

Navnet er avledet av navnet på mineralet zirkon som igjen har fått navnet fra arabisk zarkûn som betyr «gullignende».

Egenskaper 
Zirkonium er et skinnende gråhvitt transisjonsmetall som er mykt og formbart. Det er lettantennelig i pulverform, men ikke i fast form. Zirkonium er svært korrosjonsbestandig mot baser, syrer og saltvann. Det løses derimot opp av saltsyre og svovelsyre, spesielt hvis fluor er til stede. I luft dannes et passiviserende oksidsjikt. Legeringer med sink blir magnetiske under 35 K.
Zirkonium er en dårlig elektrisk leder, men leder godt varme.

Isotoper 
Naturlig forekommende zirkonium består av 5 isotoper hvorav 4 er stabile: 90Zr (51,45%), 91Zr (17,15%), 92Zr (17,15%), 94Zr (17,38%), og én ustabil (og dermed radioaktiv): 96Zr (2,8%) med halveringstid 2,41 × 1019 år. I tillegg er 28 kunstig fremstilte ustabile isotoper kjent. Av disse er de mest stabile 93Zr med halveringstid 1,532 × 106 år, 88Zr med halveringstid 83,4 døgn, 95Zr med halveringstid 64,02 døgn, og 89Zr med halveringstid 3,2674 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 10 minutter.

CAS-nummer: 7440-67-7

Forekomst 

Zirkonium finnes ikke naturlig i ren form. Det fremstilles hovedsakelig fra mineralet zirkon (ZrSiO4) som finnes i Australia, Brasil, India, Russland, Sør-Afrika, og USA. 80 % av zirkon-gruvene ligger i Australia og Sør-Afrika. Zirkonium opptrer alltid sammen med hafnium i zirkon, og de to kjemisk like stoffene er vanskelig å separere. Zirkonium fremstilles også som et biprodukt av titan-produksjon.

I 2007 ble det produsert 1,24 millioner tonn zirkonium på verdensbasis. De største produsentlandene var Australia (550 000 tonn), Sør-Afrika (405 000 tonn) og Kina (170 000 tonn). Verdens utvinnbare zirkonium-reserver er anslått til 38 millioner tonn.

Anvendelse 
Zirkonium brukes blant annet i legeringer til kjernereaktorer, romfart, kirurgisk utstyr og flyindustri.

Referanser 

Grunnstoffer
Metaller
Zirkon

Zirkon er et silikatmineral av zirkonium med kjemisk formel . I naturen finner man zirkon som fargeløse, gule, grå, røde, grønne, brune eller sorte varianter med tetragonal krystallform. Blå varianter forekommer ikke i naturen, men kan lages kunstig. Bildet viser zirkon i biotitt fra den verdenskjente forekomsten på Seiland i Finnmark.

På grunn av sin hardhet er zirkon godt egnet som edelsten. Siden spesielt den fargeløse varianten, som på grunn av sin evne til å bryte lysstråler, ligner meget på  diamant, brukes den ofte som en billigere erstatning for diamanter. 
Zirkon må ikke forveksles med cubic zirkonia som er syntetisk fremstilte krystaller av zirkonium dioksid ZrO2.

Zirkon er det viktigste mineralet for datering av bergarter. Zirkon inneholder alltid noe uran. Uran er radioaktivt og brytes over tid ned til bly. Alderen kan derfor anslås ved å undersøke forholdet mellom bly og uran.

I Norge 

I Norge er zirkon funnet på flere steder:
 Langesundsfjorden i Telemark
 Oslo
 Seiland i Finnmark
 Tørdal i Telemark
 Nordkapp kommune

Johannes' åpenbaring
Hyasint, som er det samme som zirkon, er nevnt i Bibelen, i skildringen av det himmelske Jerusalem i Johannes' åpenbaring 21,19-20:

Grunnsteinene i bymuren var prydet med edelstener av alle slag. Den første grunnsteinen var av jaspis, den andre var av safir, den tredje av kalsedon, den fjerde av smaragd, den femte av sardonyks, den sjette av karneol, den sjuende av krysolitt, den åttende av beryll, den niende av topas, den tiende av krysopras, den ellevte av hyasint, den tolvte av ametyst.

Kilder 
Norsk steinbok: norske mineral og bergartar av Torgeir T. Garmo, Universitetsforlaget, 1995

Edelstener
Johannes' åpenbaring