alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Podium (band)

Podium er et rockeband fra Overhalla i Trøndelag som består av Christian Klykken (sang og gitar), Terje Husa (gitar), Terje Lennavik (bass) og Tomas Haugum (trommer). 
Bandet ble opprinnelig starter under navnet «Lightning Crashes», og hadde da en litt annen besetning, samt at de da sang på engelsk. Idag synger bandet imidlertid på norsk, fordi de syns det høres tøffest ut.

Bandet har etterhvert turnert usedvanlig mye, og spesielt stor suksess har de oppnådd i Nord-Norge.

EP-en 100Tusenting kom ut i 2003, og her kommer bandets lydbilde tydelig fram: Tung, melodiøs rock med stadig nye hooks og kraftige hint om bandets livetrøkk.

I 2006 tok bandet turen til Svalbard, forøvrig et av de stedene de nyter størst suksess, nærmere bestemt til en nedlagt gruve i Skansebukta fem mil fra Longyearbyen for å spille inn sin første video, «Askeminister», som har blitt vist både på NRK Urørt Jukeboks og ZTV.

Bandet er nå tatt inn under manager Robert Mæres vinger, ringreven som har hatt en finger med i spillet for de fleste sukessrike rockeband fra Trøndelag, og optimismen rundt bandets fremtid er nå naturligvis store. Bandets debutplate Plan B ble sluppet 9. juni 2008. Plata er produsert av Trond Holter, og med han med på laget er Podium løftet opp på et helt nytt nivå hva trøkk angår. Bandet høres på plata ut som sine amerikanske forbilder Queens of the Stone Age og Foo Fighters.

11. januar 2008 deltok bandet i den første delfinalen i Melodi Grand Prix som ble arrangert i Stavanger. Der deltok de med låta "Lystgass" og kvalifiserte seg til "Siste sjansen" på Stratos i Oslo 6. februar. Derfra kom de ikke videre til finalen i Oslo Spektrum.

Bandets opprinnelige gitarist Håkan Fjerdingen forlot bandet i 2011, og ble erstattet av Terje Husa i 2012, etter et mellomspill fra Anders Brønstad.

Eksterne lenker 
 Rockpodium.no

Norske rockegrupper
Deltakere i Melodi Grand Prix
Carrozzeria Marazzi

Carrozzeria Marazzi er en italiensk karosserifabrikk stiftet i 1967, og er basert i Caronna Pertusella utenfor Milano.

Selskapet ble stiftet av Mario Marazzi sammen med ansatte fra Carrozzeria Touring, som da var konkurs. Marazzi designet først Lamborghini 400GT-serien, som ble etterfulgt av en serie Lamborghini Islero (125 stk. i 1967), og de første eksemplarene av Lamborghini Jarama i 1970. Deretter fulgte 18 stk. Alfa Romeo 33 Stradale i 1967, noen Alfa Romeo Giulia Nuvo Promiscua i 1973, to Alfa Romeo 90 stasjonsvogn prototyper (designet av magasinet Auto Capital i 1985), og en Fiat Punto Cabrio Wagon Bricò prototype i 1994.

Se også 

 Carrozzeria Touring

Eksterne lenker 

 Carrozzeria Marazzis nettsider

Italienske industriselskaper
Selskaper etablert i 1967
Kystbussen

Kystbussen er en ekspressbussrute som går daglig på strekningen Bergen-Stord-Haugesund-Stavanger. Den ble startet 22. juni 1993. I begynnelsen var det kun to avganger i hver retning, i dag har den avganger hver time på hverdager og søndager. På lørdager går bussen litt sjeldnere. Kystbussen drives i et samarbeid mellom Tide Buss og Boreal Travel. Ruten er en del av NOR-WAY Bussekspress sitt rutenett.

Kystbussen hadde rekordtrafikk i 2008 542.000 passasjerer på strekningen Bergen – Leirvik – Haugesund – Stavanger. I 2012 transporterte ekspressbussen 477.000 passasjerer.  I Stavanger er det åtte busser som er klare til og kjøre til Bergen to Scaniaer og seks Volvoer.

Referanser 

NOR-WAY Bussekspress ruter
Kollektivtransport i Vestland
Kollektivtransport i Rogaland
Etableringer i 1993
1993 i Norge
Ramfjord

For artikkelen om bygda med samme navn i Nærøysund, se Ramfjord (Nærøy), og for fjorden, se Ramfjorden.

Ramfjord (nordsamisk: Gáranasvuotna) er ei bygd i Tromsø kommune i Troms og Finnmark fylke.
Den ligger ca. 20 kilometer sør for Tromsø sentrum. Bygda hadde  innbyggere i 2015, fordelt på grunnkretsene Lauksletta (165), Fagernes/Ramfjordmoen (529), Sørbotn (295) og Hanslarsanes (93).

Sentrum i bygda ligger på Fagernes (nordsamisk: Vávrrosnjárga). Der finner man barne- og ungdomsskole, barnehage og kiosk. På Ramfjordmoen, like øst for Fagernes, ligger Tromsø travbane, Universitetet i Tromsøs forskningsstasjon (inkludert EISCAT-radarene) og en rallycrossbane. I Sørbotn ligger Ramfjord Camping. Tettstedet Fagernes hadde  innbyggere per .

E8, innfartsåren til Tromsø, går gjennom det meste av bygda. Fra Fagernes går fylkesvei 91 mot Breivikeidet og Nord-Troms.

Referanser

Eksterne lenker
 turliv.no - informasjon og bilder fra Fagerfjellet (957 meter).
 Ramfjordmoen forskningsstasjon

Bygder i Tromsø
Tettsteder i Troms og Finnmark
Hans Thomas Lange Schaanning

Hans Thomas Lange Schaanning (født 2. mars 1878, død 5. mars 1956), var en kjent norsk ornitolog, konservator, grensevokter og pionér.

Han var fra Kristiania men kom i 1899 til Pasvik i Finnmark. Han var sønn av overingeniør Peder Schaanning (1843–1898) og Agnes Helene Salvesen (1848–1934). Han slo seg ned i Pasvik, der han bygde og bodde fra 1907 til 1912 i Noatun-hytta. Han giftet seg i 1902 for første gang med Elsa Fiina Rautiola, også kalt for «Elsalil» (1886-1907), da knapt 16 år gammel, som kom fra de finske bureiserne på russiske Pasvik. De fikk tre barn, men Elsa døde kun 21 år gammel. Schaanning flyttet da over til norsk side og bygde gården Noatun. I sorg over sin unge døde kone reiste Schaanning en minnestein over henne. Opprinnelig sto steinen på Vaarlamasaari på russisk side av grensen, men Steinar Wikan fikk flyttet over steinen til Noatun i 1973 hvor den står fortsatt.

På en reise sørpå møtte Schaanning Hedevig Lysholm Schjelderup (1888–1973) som han giftet seg med i 1909. Hun var av den danske Schjelderup (slekt). De bodde i Pasvik fram til 1911 da de flyttet sørover. De fikk fem barn.

Sammen med kompisen, utforskeren og pionéren Johan Koren (1879-1919) reiste Schaanning høsten 1900 til Pasvik. De levde som jegerer og samlet inn fugler og egg for salg til museum i inn- og utland. De overvintret også på Novaja Semlja 1902-1903, hyret av Kristian Birkelands nordlysekspedisjon.

Schaanning virket fra 1918 til 1948 som konservator ved Stavanger museum. Han var glødende opptatt av ornitologi, men uten formell utdannelse i faget, likevel er han regnet som en av de store fagmenn innen dette feltet av zoologien. Han var høyt profilert som feltforsker, og hans faunaoversikter er tidvis fortsatt benyttet. Han stiftet Norsk ornitologisk forening (NOF) i 1921 og var redaktør for foreningens tidsskrift, Norsk Ornithologisk Tidsskrift, som kom ut første gang i 1921 og endte sin tilværelse med siste utgivelse i 1935.

Bibliografi 
 Schaanning, Hans Th. (1907): Østfinmarkens fuglefauna : Ornitologiske meddelelser vedrørende trakterne om Varangerfjorden, specielt Sydvarangers fauna i aarene 1900-1906
 Schaanning, Hans Th. (1913): Norsk fugle-register
 Schaanning, Hans Th. (1916): Jægerliv nordpaa, H. Alb. Cammermeyers Forlag
 Schaanning, H. Tho. L. (1916): Norges Fuglefauna, J.W. Cappelens Forlag

Litteratur 
 Anders Bernhoft-Osa: Noen minner om konservator Hans Thomas Lange Schaanning, (PDF) Rapport Zoologisk serie 1977-13. ISBN 82-7126-152-5
 Folketelling 1910 for 2030 Sør-Varanger herred: Hans Th. L. Schaanning, Digitalarkivet

Se også 
 Schaanning, om slekten

Referanser

Eksterne lenker 
 Noatun, Arkitekturguide
 Carte Topographique Panorama, bilder og omtale fra Sør-Varanger
 Birding in the Pasvik Valley, om fuglelivet i Pasvik

Norske ornitologer
Personer fra Oslo
Fødsler i 1878
Dødsfall i 1956
Altafjorden

Altafjorden (nordsamisk: Álaheaivuotna) er den vestligste av de fem store fjordene i Finnmark, og ligger i sin helhet i Alta kommune. Fjorden starter på utsiden av de tre store sundene Stjernsundet, Vargsundet og Rognsundet, som dannes av øyene Stjernøya og Seiland. Innerst i Altafjorden ligger byen Alta og tettstedet Rafsbotn.

Fjordtype 
Fjorden er en terskelfjord med et dyp på 488 meter på det dypeste. Den dypeste terskelen i Stjernsundet er på ca. 250 m, noe som gir god utskiftning av bunnvann i fjordsystemet. Sammenlignet med andre terskelfjorder i Norge har Altafjorden god utskiftning av vann. Den store tilførselen av ferskvann fra elvene påvirker strømforhold i fjorden, i tillegg til tidevann og vind.

Fiskeri og oppdrettsnæring

Fjordfiske 
Det finnes et rikt antall av ulike marine fiskearter. I tillegg har fjorden mange anadrome fiskearter som laks, ørret og røye; disse forekomstene skyldes at et stort antall elver munner ut i fjorden. Fiske etter laks med kilenot foregår i hele fjorden. Det er også en del sportsfiske og yrkesfiske etter de marine fiskeslagene i fjorden.

Fiskeoppdrett 
Det drives et betydelig oppdrett av laks og regnbueørret i fjordsystemet. I 2003 var det 38 konsesjoner med tilsammen 20 500 tonn laks og 500 tonn ørret.

Historie

Andre verdenskrig 
I 1943 startet den tyske okkupasjonsmakten å bygge opp Altafjorden til Nord-Europas største flåtebase. «Tirpitz», som var et av verdens største og mektigste slagskip, lå ankret opp i nærmere to år i Kåfjord. Også en rekke andre tyske krigsskip hadde Altafjorden som base, deriblant slagskipet «Scharnhorst» og slagkrysseren «Lützow», samt et titalls tyske destroyere og forsyningsskip.

Geografi

Sidefjorder 
  Langfjorden
  Kåfjord
 Skillefjord
 Korsfjorden
 Komagfjorden
 Store Lerresfjord
 Lille Lerresfjord

Øyer 
 Stjernøya
 Seiland
 Årøya
 Brattholmen
 Brennholmen
 Rundholmen
 Russeluftholmen

Tettsteder og byer 
 Rivarbukt
 Tappeluft
 Langfjordbotn
 Isnestoften
 Talvik
 Melsvik
  Kåfjord
 Kvenvik
 Alta
 Rafsbotn
 Russeluft
 Kviby
 Årøya
 Storekorsnes
 Nyvoll
 Store Lerresfjord
 Lille Lerresfjord

Elver 
 Bognelva
 Halselva
 Mattiselva
 Alta-Kautokeinovassdraget
 Tverrelva
 Transfarelva
 Sørelva
 Sagaelva
 Lakselva(Kvibyelva)
 Leirbotnelva
 Skillefjordelva
 Komagfjordelva
 Lerresfjordelva

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fjorder i Alta
Koscher

Koscher [ˈkoʃər] angir mat som det er tillatt for troende jøder å spise, i tråd med spisereglene kaschrut, som stammer fra Mosebøkene. Man definerer mat som enten koscher eller treif (ødelagt, uren og derfor forbudt). Kun kjøtt fra «rene» dyr som har kløyvde hover og tygger drøv er tillatt. Fisk må ha finner og skjell som lett kan fjernes. Fjærkre som tradisjonelt regnes som koscher er tillatt. Krypdyr og bevingede krypdyr er ikke koscher, samt noen deler av de koschere dyrene som inneholder noen typer fett som ikke er tillatt å spise. I tillegg er ikke-koscher vin og ost, samt egg og melk fra ikke koschere dyr forbudt.

For at kjøttet skal kunne konsumeres må dyr og fjærkre schächtes; slaktes etter jødisk lov, undersøkes for sykdom og deformasjoner, og tømmes for alt blod. Det er forbudt å blande kjøtt og melk, og det er en regel at et koscher hushold skal holde to sett med servise, bestikk og kjøkkenutstyr – ett for kjøtt og ett for melkeprodukter.

Frukt og grønnsaker og produkter som kommer fra disse er verken kjøtt eller melk. De kalles parve og kan serveres enten med kjøtt eller med melk. Fisk, som også regnes som parve kan spises ved samme måltid som kjøtt, men fisk og kjøtt skal inntas adskilt.

All ost som produseres med løype (f.eks. gulost, brunost og cottage cheese) kan ikke benyttes med mindre løypen er syntetisk og osten er produsert under streng rabbinsk overvåkning.
På pesach gjelder noen ekstra spiseregler da det er forbudt å bruke produkter som inneholder brød, deig eller andre gjær- eller surdeigsprodukter.

Eksterne lenker 
 
 Det Mosaiske Trossamfund – Kaschrut
 Det Mosaiske Trossamfund – Koscherinformasjon
Store norske leksikon – Koscher
KoscherListen

                         

Jødisk mat
Kosthold
San Carlo ai Catinari

San Carlo ai Catinari er en kirke i Roma. Kirken er viet til den hellige Carlo Borromeo. Hyllesten ai Catinari refererer til alle pottemakerne som holdt til i dette området på denne tiden. Kirken ble bygd i perioden 1636 til 1638, og ble grunnlagt av den milanesiske menigheten i Roma, for å hedre Carlo Borromeo, som hadde vært biskop i Milano. 

Maleriet ved hovedalteret er av Pietro da Cortona, mens apsiden er dekorert av Guido Reni.

Kilder 
 Nyborg, Chris, "San Carlo ai Catinari"

Eksterne lenker 
 

Carlo Catinari
Religiøse byggverk fra 1638
Rione Sant'Eustachio
Carlo Catinari
1638 i Italia
Egil Haraldsen

Egil Haraldsen (født 30. oktober 1952 i Fredrikstad) er en norsk grafisk designer, tegner, fotograf og typograf; han driver sitt eget firma Exil design, og er særlig for sine bokomslag for Oktober forlag, hvor han selv anslår at han har utført 99 % av forlagets omslag.

Han er utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskoles grafiske avdeling 1979–1983. Han har siden drevet eget designstudio i Oslo og arbeider utelukkende med bøker, plakater og tidsskrifter. I tillegg til Oktober forlag arbeider han med kunder som filmdistributøren Arthaus, Gyldendal og Pax forlag. Han har formgitt og redesignet tidsskrift som Vinduet (1991–1995), Morgenbladet, Kritikkjournalen og Kommuniké.

Priser 
 Gull i illustrasjon – Form 1987
 Sølv for bokomslag og bokdesign – Visuelt
 Utmerkelse for bokdesign: Hakk av Hanne Ørstavik – Universitetet i Göteborg
 Bokkunstprisen 1998
 Oktoberprisen 2002 – han er den eneste ikke-forfatteren som har mottatt denne prisen
 Jacobprisen 2009

Referanser 

Norske illustratører
Norske grafiske designere
Norske tegnere
Vinnere av bokkunstprisen
Vinnere av Oktoberprisen
Fødsler i 1952
Waushara County

Waushara County er et fylke i den amerikanske delstaten Wisconsin. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Portage County i nord, Waupaca County i nordøst, Winnebago County i øst, Green Lake County og Marquette County i sør og mot Adams County i vest.

Waushara Countys totale areal er  km² hvorav 29 km² er vann. I 2000 hadde fylket  innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Wautoma. 

Fylket ble grunnlagt 1851 og har fått sitt navn etter et indiansk ord som betyr god jord.

Eksterne lenker 
 

Fylker i Wisconsin
ENGESA EE-T1 Osório

EE-T1 Osório er en stridsvogn fra brasilianske ENGESA, utviklet som et privat prosjekt. Den er bestykket med en 105 eller 120 mm kanon.

Historie og utvikling 

I 1987 tok ENGESA fram tre prototyper av en ny stridsvogn på eget initiativ. P1 var bestykket med en modifisert Royal Ordnance L7 105 mm riflet kanon og P2 med en GIAT 120 mm glattløpet kanon.

Teknisk 

Vognføreren sitter foran til venstre i skroget, med vognkommandør og skytter til høyre i tårnet og laderen på venstre side.

Kanonen kan eleveres fra -10° til +20°. Den er stabilisert i to akser. En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og på tårntaket står enten en 7,62 mm eller 12,7 mm mitraljøse til.

Motoren er en MWM TBD 234 12-sylindret vannkjølt dieselmotor som gir 1 100 hk ved 2 350 omdreininger i minuttet. Den sitter bak i skroget.

Varianter 

Ingen kjente varianter, men fabrikken tilbyr forskjellige tårn, blant annet med doble 30 eller 35 mm maskinkanoner til luftvernbruk.

Kilder 

 Foss, Christopher; Jane's AFV Recognition Handbook, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

Eksterne lenker 

 The Armor Site:EE-T1 Osório

Stridsvogner
Bernardini X1A2

X1A2 er en lett stridsvogn fra brasilianske Bernardini.

Historie 

Brasilianske Bernardini har utviklet flere stridsvogner på basis av amerikanske M3 Stuart. Først X1A, siden X1A1 (som ikke kom i produksjon) og til sist X1A2, som er så omarbeidet at den har lite til felles med sin stamfar.

Teknisk 

Vognføreren sitter framme i skroget på venstre side.

Skroget er av sveiset stål og største pansertykkelse er estimert av Jane's til å være 20 mm.

Kanonen er på 90 mm og er ikke stabilisert. Den kan eleveres fra −8° til +17°. Samme våpenet brukes på EE-9 Cascavel. Vognkommandøren fungerer også som lader.

Motoren er en Saab-Scania DS-11 6-sylindret vannkjølt turbodiesel, og er montert bak i skroget. Drivstofftanken er på 600 liter.

Kilder 

 Foss, Christopher; Jane's AFV Recognition Handbook, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

Eksterne lenker 

 X1A-historien (portugisisk)

Stridsvogner
Deuxième Bureau

Deuxième Bureau (fullt navn: Deuxième Bureau de l'État-major général; etablert 1871, oppløst 1940) var den franske militære etterretningstjenesten. Det gamle navnet er fortsatt i bruk om etterfølgertjenestene.

Etterretningstjenesten arbeidet sammen med Service de Renseignement (kontraspionasje).

Deuxième Bureaus ledelse

 Oberst Jean Conrad Sandherr, fra 1886 til 1895
 Georges Picquart, fra 1895 til 1896
 Hubert-Joseph Henry, fra 1897 til 1898
 Oberst Charles Dupont fra 1911 til 1918
 Oberst Maurice-Henri Gauché, fra 1937 til 1940
 Oberst Louis Rivet, 1940

Fransk etterretning
Militær etterretning
Etterretningsorganisasjoner
Organisasjoner etablert i 1871
1871 i Frankrike
Avarer

Se kaukasiske avarer for den moderne folkegruppen

Avarene eller egentlig pannoniske avarer (også kjent som obri i gammelrussiske kilder; abaroi eller varchonitai eller pseudo-avarer i bysantinske kilder) var en gruppe eurasiske nomader av ukjent opprinnelse i tidlig middelalder.

Betegnelsen «pannoniske avarer» (eller det området som de til sist slo seg ned i, Pannonia) er benyttet for skille dem fra avarer i Kaukasus, et adskilt folk som de  pannoniske avarer kan eller ikke kan ha vært knyttet til.

Disse avarene vandret inn i Europa på 500-tallet, i folkevandringstiden da mange folk var på vandring og spredte seg. De etablerte et rike som kalles for det avariske khaganatet som strakte seg over den pannoniske slette og betydelige områder av Sentral- og Øst-Europa (omtrentlig dagens Ungarn og Romania) fra slutten av 500-tallet og til begynnelsen av 800-tallet. Selv om betegnelsen «avarer» første gang opptrådte på midten av 400-tallet, som kom de pannoniske avarer på den historiske scenen på midten av 500-tallet på den pontisk-kaspiske steppe som et folk som forsøkte å unnslippe overherredømmet til göktürkerne, nomadisk konføderasjon i Sentral-Asia, kjent som flere stater med det felles navnet Göktürk-khaganatet

Historie 
Deres opprinnelse er uklar da det ikke finnes etterlatte skriftlige kilder om folket av dem selv, kun andres omtale av dem. Karl den stores biograf, Einhard, kalte dem for «hunere», noe som ikke er riktig. De formodes å være et tyrkisk folk, og de ble sannsynligvis fordrevet fra deres områder og søkte vestover hvor de omkring 555 e.Kr. bosatte seg i det nåværende ukrainske området og søkte derfra videre mot vest til Donau. Den første dokumenterte kontakt med romere skjedde vinteren 558/559 i Konstantinopel. Sammen med langobarder, en germansk folkegruppe, ødela de gepidenes kongedømme i Transilvania. De etablerte deretter en nasjon i Donauområdet og herfra utvidet de sitt område ned mot de slaviske områdene og trengte inn i Dalmatia, Albania og Hellas.

Avarene fortsatte som en regional stormakt som hadde stor påvirkning på handelsvegene mot øst og var på denne tiden den viktigste maktfaktoren mellom Frankerriket og Østromerriket. Karl den store grunnla en østlig grensemark som beskyttelse mot avarene. Denne grensen het først Avarermarken, men fikk senere navnet Marchia Orientalis som betyr «den østlige mark». Området ble grunnlaget for det senere Østerrike. I felttogene i årene mellom 791 og 803 beseiret frankerkongen Karl den store avarene og deres rike fikk deretter en nedgang.

Den avariske befolkningen ble siden for en stor del opptatt i den sørslaviske befolkningen. Navnet for den gamle regionen Banat inneholder den avariske fyrstetittelen «ban» etter hærføreren Khagan Baian.

Referanser 

Oghurtyrkisk
Antikke folkeslag
Historiske tyrkiskmongolske stater og riker
Jonas Johansen

Jonas Johansen (født 22. mars 1985) er en norsk tidligere fotballspiller. 

Han mestrer mange posisjoner og kan også spille spiss og sentralt på midtbanen.

Johansen var i Tromsø siden han var fem år gammel, og fikk sin A-lagsdebut 14. april 2002. Han er sønn av tidligere TIL-spiller Trond Johansen. Han forlot Tromsø sommeren 2006 til fordel for FK Haugesund og signerte for Kongsvinger den 28. februar 2008. Etter 2009-sesongen ble ikke kontrakten med Kongsvinger forlenget og Johansen var blant annet på prøvespill i svenske Norrköping, men valgte å signere for Tromsdalen.

Like før 2014 sesongen ble Johansen klar for spill i sin moderklubb Tromsø. Dette skjedde på nordnorsk fotballhistories travleste deadline day, der Tromsø måtte ut med en sum på ca 400 000kr til Tromsdalen for spilleren. - Jeg er veldig takknemlig hvis dette går i orden. Det er dette jeg så for meg som liten gutt – å få spille i TIL når jeg ble ”gammel”, sa Johansen. Han gikk rett inn i startelveren for å bekle den dype midtbaneposisjonen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Kongsvinger IL Toppfotball
Fotballspillere for FK Haugesund
Fotballspillere for Tromsø IL
Fotballspillere for Tromsdalen UIL
Fødsler i 1985
The Corndogs

The Corndogs er en rocketrio fra Lillehammer. De ble startet i 2004 under navnet Rascals, senere The New Rascals, dengang med en annen trommeslager, men den nåværende besetningen skiftet navn til The Corndogs i 2005.

Bandet spiller egne låter i samme sjanger som AC/DC, Wolfmother, Ramones, The Mooney Suzuki og Motörhead, og har gjort seg bemerket bl.a. som oppvarmingsband for TNT, WE og The Mormones.

The Corndogs har innspilt materiale til sin første fullengder, men det er usikkert når denne skal utgis. Bandet ga ut EP-en Fastback on a Fast Track på eget selskap, Ragnarsens Boogieservice, men det er uvisst om bandet velger å gi ut den kommende fullengder gjennom samme apparat.

Medlemmer
Bjørn Egil (Begil) Ragnarsen – vokal og gitar
Kjetil Volden – bass
Cato Holmen – trommer

Diskografi
 Fastback on a Fast Track (Ragnarsens Boogieservice, 2006)

Eksterne lenker
 
 Andre bandprosjekter medlemmene er involvert i:  The Uptowners, Pelle Parafins missing link, Cockroach Clan, Rambling Hobo og GOPE
 Bandet samarbeider med PopPartner, Skandinavisk Musikkunion, og lydtekniker Helge Bentsen.

Norske rockegrupper
RCD Espanyol

RCD Espanyol de Barcelona er en spansk fotballklubb fra Barcelona dannet i 1900 av Ángel Rodríguez. Espanyol har vunnet Copa del Rey i 1929, 1940, 2000 og 2006. Draktene er blå og hvite, noe laget bestemte seg for i 1910. De valgte fargene blå og hvit fordi det var fargene til en berømt kaptein som herjet Middelhavet i middelalderen.

Espanyol spiller hjemmekampene sine på Estadi Cornellà-El Prat som har plass til 40 500 tilskuere.

Spillerstall
Oppdatert 24. oktober 2022.

Utlånte spillere

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Spania
Sport i Barcelona
Fotballag etablert i 1900
Sport i Spania i 1900
In medias res

In medias res er latin og betyr «midt i tingene».

In medias res er et begrep fra litterær teori og angir at en historie starter rett inn i begivenhetene, uten innledning. De første handlingene eller skildringene er betydningsfulle og bemerkelsesverdige. Det kan også kalles en "pangstart" på fortellingen.

Begrepet stammer fra Horats' verk Ars Poetica (læreverk om skaldekunsten), og står i kontrast til «ab ovo» – fra egget, altså fra begynnelsen.

«In medias res» er et fortellergrep, også brukt i journalistikk og essayistikk.

Eksterne lenker 
 Ars Poetica på engelsk

Narratologi
Latinske ord og uttrykk