alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Grymyr kirke

Grymyr kirke er en langkirke fra 2003 i Gran kommune, Innlandet fylke.

Den gamle kirken, som var en langkirke i tre fra 1899 (tegnet av Victor Nordan), brant i oktober 1999.

Grunnsteinen til den nye kirken ble lagt ned av biskop Rosemarie Köhn 28. oktober 2002, og hun holdt også vigslingsgudstjenesten 24. august 2003.

Interiør 
Hadeland Glassverk, ved designer Lena Hansson, har utformet kirkens liturgiske interiør. Glassverkets bidrag består av døpefont, prekestol, vegglamper, og et syv meter høyt alterkors utført i glass og stål, med effektbelysning i fiberoptikk og LED.

Kirkens klokker 
Kirkens klokker er støpt ved Olsen Nauen Klokkestøperi.

Referanser

Kilder 
 Woie, Jan: «Vi må ha ny kjørkje»: Kirkebladet for Gran og Brandbu. Nr 4. 2003

Eksterne lenker 
 Gran kirkelige fellesråd
 
 

Kirker i Gran
Kirker i Hadeland og Land prosti
Kulturminner i Gran
Norske kirker fra 2003
Victor Nordan
Kirkebranner i Norge
Leangen Ishall

Leangen Ishall er et anlegg ved Leangen i Trondheim, som ble åpnet i 1977, som den 8. ishallen i Norge. Anlegget ble utvidet med Ungdomshallen som ble åpnet 10. august 2009, som den 38. ishallen i Norge.

Hallen er hjemmearena for Trondhjems Skøiteklubs kunstløp-gruppe.

Hallen er også hjemmebane for ishockeyklubben Rosenborg Ishockeyklubb og Nidaros Hockey og har en total kapasitet på rundt 3 000 tilskuere, da med ståplasser i svingene. Tilskuerrekorden på 3 311 tilskuere ble satt under en seriekamp mellom Trondheim Ishockeyklubb og Storhamar i 1992. Hallen brukes også til curling av Trondheim curlingklubb.

Ishallen rommer også en av Trondheims to innendørs løpebaner, med to baner av en lengde i underkant av 230 meter rundt toppen av tribunene. Den andre er en standard 200 m-bane i Ranheimshallen. Banen brukes en del i vinterhalvåret, særlig av ulike løpemiljø som friidrett og orientering, men egner seg ikke til veldig høy hastighet ettersom svingene ikke er doserte og har ujevn kurve med en krappere "knekk" ved inngangen og utgangen av hver sving.

Leangen ishall driftes av Trondheim kommune og den ble oppgradert med nytt vant før 2005/2006-sesongen.

Eksterne lenker
 
  Leangen Ishockeyklubb 
 Trondhjems skøiteklub kunstløp
 Ishaller og baner i Norge hockey.no
 på Trondheim kommune webside Trondheim kommune
 NRK om Ungdomshallen NRK

Ishaller i Norge
Idrettsanlegg i Trondheim
Leangen
Moen kirke

Moen kirke er en langkirke fra 1914 i Gran kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i tømmer.

Litteratur

Eksterne lenker 
 Gran kirkelige fellesråd
 Kirkebladet for Gran og Brandbu om 90-årsjubileet
 
 

Kirker i Gran
Kirker i Hadeland og Land prosti
Kulturminner i Gran
Norske kirker fra 1914
Langkirker i Hamar bispedømme
Skytterkonge

Skytterkonge er tittelen vinneren av seniorklassene i landskytterstevnet tradisjonelt har fått, men i 2006 ble det for første gang en kvinnelig vinner som dermed fikk tittelen skytterdronning. Vinneren blir tildelt H.M. Kongens pokal. Nummer to får tittelen skytterprins, mens beste kvinne, uansett plassering, blir skytterprinsesse. På grunn av en noe spesiell situasjon før mesterskapsomgangen på landsskytterstevnet i Målselv i 2006, der to kvinner ledet Kongelaget, gjorde Skytterstyret et hastevedtak. Det innebar at dersom en kvinne skulle bli nummer 2 i mesterskapet, ville hun bli få tittelen skytterkronprinsesse i stedet for prins.

Historie

Den første skytterkongen ble kåret i 1893 i Kristiansund, Chr. Østern fra Kristiania. Den første kongepremien kom på landsskytterstevnet i Trondheim i 1897, der Knut Fauske fra Stange & Romedal vant. Det var Kong Oscar II som da skjenket førstepremien som skulle tilfalle stevnevinneren. Selve kongetittelen ble først tatt i bruk i 1904.

I 2006 ble det for aller første gang kåret en skytterdronning og en skytterkronprinsesse, da det var to kvinnelige skyttere som toppet vinnerlisten.

Skytterkonger/skytterdronninger

Referanser

Litteratur
 Skytterboka 2005-2006, utgitt av Det frivillige skyttervesen
 Skytterboka 2010-2011, utgitt av Det frivillige skyttervesen

Eksterne lenker
 Det frivillige Skyttervesens hjemmesider

Landsskytterstevnet
Røysum kapell

Røysum kapell er et kapell fra 1920 ved Røysum Habiliteringssenter i Gran kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i tømmer og har 60 plasser.

Det er bygd som stabbur

Kilder
 

Kirker i Gran
Norske kirker fra 1920
Tingelstad kirke

Tingelstad kirke (også kalt Tingelstad nye kirke) er en langkirke fra 1866 på Tingelstad i Gran kommune, Innlandet fylke. Kirken tok over for Grinaker stavkirke og St. Petri, da en lovendring i 1851 krevde at 1/5 av en kirkes menighet skulle kunne være til stede ved gudstjenester. Den 5. juli 1865 ble kirkens grunnstein nedlagt av sognets ordfører, Amund Larsen Gulden, og den 5. desember 1866 ble den ferdige kirken innviet av sogneprest Søren Brun Bugge på biskopens vegne. Den ble beregnet å skulle koste 9000 speciedaler. Første gudstjeneste ble holdt den 9. desember 1866 (2. søndag i advent), og samme dag ble også første begravelse utført. Kirken er bygd i teglstein som en langkirke i nygotisk stil.

Materialer fra Grinaker stavkirke
Det var alltid planlagt å benytte kapitalen i Grinaker stavkirke som grunnlag for å få bygge Tingelstad nye kirke. 
I hjørnene ved altertavlen står de to treskulpturene «Velstanden» og «Rettferdigheten», som begge ble overført fra den da nedrevne Grinaker stavkirke. Derfra kom også prekestolen, døpefonten, den ene kirkeklokken, utskjæringen over orgelet, to lysekroner og to messinglampetter, kalk, disk brødeske i sølv, døpefat, messehagel med kristusbilde, en lenestol og en kiste i sakristiet til alterklær.

Endringer etter oppføring 
1925: Kirketårnets skiferplater ble byttet ut med kobberplater. 
1929: Elektrisk belysning ble innlagt.
1935: Det ble kjøpt inn et glassmaleri fra Borger Haugli som dekket halve vinduet bak altertavlen.
20. desember 1953: Ett nytt orgel ble tatt i bruk, da det originale var nedslitt.

Kirkens klokker 
{
| |
|
|-
|}

Kilder

Eksterne lenker 
 Gran og Tingelstad menighet
 
 

Kirker i Gran
Kirker i Hadeland og Land prosti
Kulturminner i Gran
Norske kirker fra 1866
Heinrich Ernst Schirmer
Wilhelm von Hanno
Langkirker i Hamar bispedømme
Randsfjord kirke

Randsfjord kirke er en langkirke fra 1916 i Jevnaker kommune i Viken fylke.

Byggverket er i tre og har 340 plasser.

Kilder

Eksterne lenker 
 
 Norsk nettskole
 

Kirker i Jevnaker
Kirker i Ringerike prosti
Kulturminner i Jevnaker
Norske kirker fra 1916
Hans Horn
Langkirker i Hamar bispedømme
Kirkerudbakken

Kirkerudbakken på Kirkerud ved Vøyenenga i Bærum er et skianlegg med tre trekk og fem nedfarter.
 Eier: Bærums Skiklub
 Lengde: 550 meter
 Bredde: 2x200 meter (slalåmbakke og egen snowboardbakke)
 Halfpipe
 Høydeforskjell: 120 meter
 Fasiliteter: Klubbhus med toaletter og enkel servering

Denne alpinbakken er mye brukt av racingkjørere i forskjellige klubber, blant annet for å trene i og kjøre renn.

Det ble avholdt verdenscuprenn i slalåm i Kirkerudbakken i 1968, 1979, 1981 og 1984. 

I det første verdenscuprennet 25. februar 1968 ble herreklassen vunnet av Patrick Russel, Frankrike med Dumeng Giovanoli, Sveits og Håkon Mjøen, Norge på de neste plassene. Kvinneklassen ble vunnet av Kiki Cutter, USA foran Isabelle Mir, Frankrike og Wendy Allen, USA. Beste norske ble Karianne Christiansen på femteplass.

7. februar 1979 ble rennet vunnet av Leonardo David, som senere samme år skadet seg alvorlig og senere døde av skadene han pådro seg under trening i Lake Placid.

Se også
 Liste over norske alpinanlegg

Referanser

Eksterne lenker
Kirkerudbakken skisenter

Alpinanlegg i Norge
Idrettsanlegg i Bærum
Etableringsår ikke oppgitt
Popol Ace

For mayamytologiens hellige bøker, se Popol Vuh

Popol Ace (tidligere Popol Vuh) var et norsk progressivt rockeband i 1970-årene, startet under navnet Arman Sumpe d.e. rundt saksofonisten Reidar Arman Myhre (Wenche Myhres bror) og Pete Knutsen, Terje Methi og Thor Andreassen fra 1960-tallsbandet The Scavers. Vokalist var Jahn Teigen. De hadde suksess med låtene «All We Have Is the Past», «Queen of All Queens» og «Music Box». Bandet fikk  Spellemannprisen i 1972 i klassen «Beste gruppe».

Bandet skiftet i 1973 navn til Popol Ace for å unngå konflikt med det tyske bandet Popol Vuh.

Gruppen spilte på Roskildefestivalen (1972), Kalvøyafestivalen (1972 og 1973) og Ragnarockfestivalen (1973 og 1974).

De medvirket i 1975 på vokalistens solodebut Teigen Synger Falsk. Samtidig spilte de på plateseriene Treff og Frem fra Glemselen.

Popol Ace ble i 1976 engasjert som backingband under Melodi Grand Prix; hvor Teigen og Gudny Aspaas var vokalister. Albumet Stolen From Time ble samme år fremført i NRKs Studio.

Gruppen ga ut en LP til, Curly Sounds med Asbjørn «ASA» Krogtoft som vokalist etter at Jahn Teigen sluttet for å satse på solokarriere. 

I 1994 gjennomførte Popol Ace, med Jahn Teigen som vokalist, en landsomfattende turne i forbindelse med utgivelsen av sampleplaten Cat of 9 Tales. De hadde også en gjenforening i 2003 i forbindelse med konserter arrangert sammen med KORK/Kringkastingsorkestret.

28. mai 2017 ble Popol Ace innlemmet i Rockheim Hall of Fame.

Bandmedlemmer
Jahn Teigen – vokalist (1971–1977, 1994, 2003)
Pete Knutsen – gitar, keyboards (1970–1978, 1994, 2003)
Arne Schulze – gitar (1971–1978, 1994, 2003)
Terje Methi – bass (1970–1978, 1994, 2003)
Thor Andreassen – slagverk (1970–1978, 1994, 2003)
Tidl. medlemmer
Pjokken Eide – fløyte og trombone (1970–1973)
Asbjørn Krogtoft – vokal (1977–1978)
Reidar Myhre - saksofon (1970–1972)
Steinar Kristiansen - trompet (1970–1972)
Fred Alvad - keyboard (1970–1972)

Diskografi
Popol Vuh (Polydor, 1972) (som Popol Vuh)
Quiché Maya (Polydor, 1973) (som Popol Vuh)
Popol Ace (Polydor, 1974) tysk samleplate
Stolen from Time (Polydor, 1975) 
Curly Sounds (Polydor, 1978) 
Cat of 9 Tales – Best of 1972–78 (Polydor, 1994) samleplate
All We Have (Universal, 2003) CD-boks
Popoloddities (2003)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Popol Vuh, Ballade.no

Norske rockegrupper
Vinnere av Spellemannprisen
Norske prog-rock-band
Rockheim Hall of Fame
Michael Rosenbaum

Michael Rosenbaum (født 11. juli 1972 i Oceanside i New York) er en amerikansk skuespiller. Han vokste opp i Newburgh i Indiana og på highschool var han aktiv når det gjaldt drama og teater. Etter eksamen flyttet han til New York hvor han fikk rollen for off-Broadway og små indiefilmer. Dette ledet til opptredener på Late Night with Conan O'Brien med en sketch kalt «The Amsterdam Kids». Han ble vanlig å se på Torn Arnolds show The Tom Show, og senere fikk han rollen som Jack på Zoe, Duncan, Jack & Jane. Han spilte Lex Luthor i TV-serien Smallville, men bestemte seg for å gi seg fra rollen for å prøve seg i andre prosjekter. Han returnerte imidlertid som Lex for to episoder i seriens siste sesong, for å være med på å sluttføre historien.

Filmografi 
Filmer
 Two-Legged Rat Bastards (2011) ... Unge Eddie
 Father of Invention (2010) ... Eddie
 Ghild (2010) ... Brauly Gullivan
 Untitled Family Pilot (2009) [TV-film] ... Derek
 Fudgy Wudgy Fudge Face (2009) ... Carly Carl
 Dragonlace: Dragons of Autumn Twilight (2008) [rett på DVD] ... Tanthalas 'Tanis' Half-Elven (stemme)
 Kickin it Old Skool (2007) ... Kip
 Racing Stripes (2005) ... Ruffshodd (stemme)
 Cursed (2005) ... Kyle
 Bringing Down the House (2003) ... Todd Gendler
 Special (2003) ... Fred Molinski
 Poolhall Junkies (2002) ... Danny
 Sorority Boys (2002) ... Adam / Adina
 Rave Macbeth (2001) ... Marcus
 Sweet November (2001) ... Brandon / Brandy
 Eyeball Eddie (2001) ... Skelley
 Batman Beyond: Return of the Joker (2000) [rett på DVD] ... Stewart Carter Winthrop III / Ghoul (stemme)
 Urban Legend (1998) ... Parker Riley
 The Day I Ran Into All My Ex-Boyfriends (1998) ... Bart
 1999 (1998) ... Brick
 Midnatt i det gode og ondes hage (1997) ... George Tucker
 The Devil & the Angel (1997) ... The Devil

TV-Serier
 Smallville (2001–2011) ... Lex Luthor (155 episoder)
 Breaking In (2011) ... Dutch (2 episoder)
 Bleach (2009) ... Avirama Redder (1 episode)
 Batman: The Brave and the Bold ... Deadman / Triad Boss (1 episode)
 PG Porn (2008) ...   Charlie Brown (2 episoder)
 Justice League (2001–2006) ... Wally West / The Flash (54 episoder)
 Teen Titans (2005–2006) ... Kid Flash (stemme) (2 episoder)
 It's Always Sunny in Philadelphia (2005) ... Colin (1 episode)
 Jackie Chan Adventures (2004–2005) ... Drago (stemme) (5 episoder)
 Static Shock (2000–2004) ... The Flash / Speedtrap / Trapper (stemme)
 The Zeta Project (2001–2002) Agent West (stemme) (8 episoder)
 Batman Beyond (1999–2001) ... Terminal / Carter Wilson / Wendell / Ollie / Carl / Agent West (stemme) (6 episoder)
 Zoe, Duncan, Jack & Jane (1999–2000) ... Jack Cooper (24 episoder)
 The Wild Thornberrys (2000) ... Tom Ravenhears (stemme) (1 episode)
 Rocket Power (1999) ... Sportskommentator (stemme) (1 episode)
 The Tom Show'' (1998) ... Jonathan Summers (1 episode)

Eksterne lenker 
 
  Michael Rosenbaum cast bio on The CW
 
  

Skuespillere fra USA
Skuespillere i Smallville
Personer fra Oceanside i New York
Fødsler i 1972
Isumkapellet

Isumkapellet er et kapell fra 1912 på Maihaugen i Lillehammer kommune, Innlandet fylke.

Bygningens historie
Skriftlige kilder fra 1700-tallet forteller om at det i middelalderen skal ha vært et kapell på garden Isum i Sør-Fron. Maihaugens grunnlegger Anders Sandvig mente det var dette kapellet han fant restene av da de fant en låve med rester av eldre malt dekor på Isum. Med støtte fra Lillehammers kvinner i forbindelse med innførelsen av kvinnelig stemmerett ble denne bygningen kjøpt inn til museet og rekonstruert som et kapell. Spor i materialene ga grunnlaget for byggingen av et tårn i hjørnet. Tårnets øvre utforming var ukjent, og gamle klokkestøpuler ble brukt som forbilde.

Privatkapeller, såkalte høgendeskirker, var utbredt i middelalderen. I Fron kan det ha vært så mange som omkring ti stykker. Det var et slik privatkapell Anders Sandvig mente han rekonstruerte, og kapellet ble satt opp i nærheten av garden Bjørnstad for å gi et bilde på at en gard av denne størrelsen kan ha hatt privatkapell.

Senere undersøkelser med dendrokronologisk testing har vist at bygningen er oppført omkring 1630. På denne tiden er det utenkelig at det har vært oppført som et kapell. Derimot var garden bolig for fogden i Gudbrandsdalen og andre høystatuspersoner i datidens samfunn. Den flotte malte dekoren innvendig i bygningen er akantusranker, malt med hvit farge med svart kontur. Denne dekoren må være malt noe senere, tidligst omkring 1680. Det er ting som tyder på at denne bygningen opprinnelig har vært en del av et langloft, et toetasjes loft med to rom i hver etasje. Sannsynligvis har dette vært andre etasjen, som er den delen av et loft som har vært oppholdsrom.

Bygningen som kapell
Ved gjenreisningen av bygningen på Maihaugen, ble bygningen rekonstruert som et kapell, der det ene rommet har den malte dekoren og er gjenskapt som kor. Det er åpent inn til siderommet, som ble satt i stand som skip.

Kapellet er utstyrt med alter, døpefont og prekestol. Det er ukjent hvor disse kommer fra.

En innelukket kirkestol er et pulpitur som opprinnelig har stått i Ringebu stavkirke.

Kapellet er ikke innviet som kapell, og har kun vært brukt til kirkelige handlinger et fåtall ganger siden oppførelsen i 1912.

Kapellet ble i 1923 brukt som modell for oppførelsen av Skrukkeli kapell i Hurdal.

Litteratur
 Maihaugen. Nøkkelen til friluftsmuseet. Lillehammer 2005.

Kirker i Lillehammer
Norske kirker fra 1912
Lillehammer museum
Radhanitter

Radhanitter (også kalt radanitter, hebraisk entall. רדהני Radhani, flertall רדהנים Radhanim; arabisk الرذنية ar-Raðaniyya)) var i middelalderen jødiske handelsreisende. Begrepet er ikke ofte brukt i litteraturen fra denne perioden, så det er uvisst om begrepet refererte til et laug, en klan, eller om det ble brukt generelt om de jødene som reiste til Eurasia for å handle med varer.

Etymologi
Man kjenner ikke nøyaktig betydningen av ordet radhanitt, men flere løsninger er foreslått. Mange vitenskapsfolk, som Barbier de Meynard og Moshe Gil, mener det refererer til et distrikt i Mesopotamia, som het «Radhan-landet» i arabiske og hebraiske tekster fra denne perioden. Andre framhever at senter for radhanittene var byen Ray (Rhages) i Persia (dagens Nord-Iran), og at navnet stammer derfra. Andre, som Cecil Roth og Claude Cahen, påstår det samme om Rhônedalen i Frankrike, som heter Rhodanus på latin. Disse argumenterer med at senter for radhanittenes aktivitet trolig var i Frankrike siden alle deres handelsruter startet her. Atter andre hevder at navnet stammer fra de persiske ordene rah, «vei, måte», og dān, «en som vet», slik at betydningen blir «en som kjenner veien».

Aktiviteter
Deres aktiviteter er dokumentert av blant annet ibn Khordadbeh, i Boken om Veier og Kongedømmer, skrevet ca. år 870. Han beskrev radhanittene som sofistikerte og mangespråklige. 4 handelsruter er framhevet i boken, alle starter i Rhône-dalen i Frankrike og går til Kina. De handlet varer som var sikre og få solgt, og som lot seg frakte over slike lange avstander, som krydder, parfyme, smykker og silke. De skal også ha fraktet med seg oljer, røkelse, våpen av stål, pels og slaver (særlig slavere).

Referanser

Litteratur
 
 

Jødedom
Nordre Ål kirke

Nordre Ål kirke er fra 1994 i Lillehammer kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i betong og tre og har 600 plasser.

Kilder

Eksterne lenker 
 
 Byggesteiner - Beskriver kirkens plass i omgivelsene
 Lillehammer kirkekontor

Kirker i Lillehammer
Kirker i Sør-Gudbrandsdal prosti
Norske kirker fra 1994
Willy Sveen
Genève-konferansen (1954)

Genève-konferansen (26. april – 21. juli 1954) var en fredskonferanse mellom en rekke land med sikte på å få avsluttet stridighetene i Fransk Indokina og Korea.

Koreahalvøya 
Den første delen av konferansen (26. april – 15. juni) behandlet konflikten i Korea, men intet gjennombrudd skjedde. Ingen av partene ville gi etter og oppdelingen i Sør-Korea og Nord-Korea langs den 38. breddegrad forble slik den var.

Indokina 
I den andre delen av konferansen (8. mai – 21. juli) var det forhandlinger for å få avsluttet krigen i Indokina. Deltagerne i denne delen av konferansen var Frankrike, Storbritannia, USA, Kina, Sovjetunionen, Laos, Kambodsja, Viet Minh (Nord-Vietnam) og Sør-Vietnam.

Resultatet ble en avtale mellom Frankrike og Nord-Vietnam om å avslutte krigen. Det viktigste resultatet var at Frankrike ga avkall på Vietnam som koloni og landet ble delt i to; Nord-Vietnam og Sør-Vietnam.

Resultatet av Genève-konferansen ble en splittelse av landet med en demilitarisert sone mellom disse, men med utsikter til valg for etterhvert å samle Vietnam. Valget skulle overvåkes av en internasjonal kontrollkommisjon. Valget ble avlyst etter at begge parter brøt fredstraktatens bestemmelser, blant annet gjennom oppbygging av de militære styrkene. 

USA overtok etter franskmennene som politisk støtte for Ngô Đình Diệm som da etablerte seg som statsminister i den sørlige delen av landet, kalt Republikken Vietnam. Geriljaaktivitetene i sør ble trappet opp, og amerikanske militære rådgivere fortsatte sin virksomhet i etableringen av Sør-Vietnams hær. Situasjonen utviklet seg videre til Vietnamkrigen.

Se også

Korea
 Koreas historie
 Koreakrigen
 Liste over kriger Sør-Korea har deltatt i
 Liste over kriger Nord-Korea har deltatt i

Indokina
 Vietnams historie
 Første indokinesiske krig
 Vietnamkrigen
 Liste over kriger Vietnam har deltatt i etter 1945

Koreakrigen
Vietnamkrigen
Fredsavtaler
Traktater av 1954
Genève
1954 i Sveits
Diplomatiske konferanser
Konferanser i Sveits
Konferanser på 1900-tallet
Saksumdal kirke

Saksumdal kirke er en langkirke fra 1875 i Lillehammer kommune, Innlandet fylke. Kirken ligger i Saksumdal.

Historie
Arbeidet med kirken startet i 1874 etter at Anders Hovland hadde gitt tomt til et kapell. På bygningen arbeidet murmester Pedersen og snekkermester Kristian Svendsrud, mens resten av arbeidet ble gjort på dugnad etter at Saksumdølene hadde stilt tømmer og arbeidskraft til rådighet. De første årene hadde ikke kirken ovn da det ikke var murt pipe. Kapellet ble innviet 26. august 1875 av Halvor Olsen Folkestad. Bygget tituleres i dag som kirke. Fram til prestegjelda blei fasa ut hørte kirka til Fåberg prestegjeld.

Bygningen
Bygningen har gjennomgått en del forandringer. Det ble lagt inn strøm i 1928 og bygget sakristier i 1934. 
I 1951 ble bygningen restaurert, og det ble satt inn blyglassvinduer. En har seinere fått gravkjeller, uthus og flombelysning. Rullestolrampe kom på plass på 1980-tallet.

Interiør
Altertavla ble laget av snekkermester Svendsrud og gitt til kirken som gave av tomtegiveren Anders Hovland. Det første orgelet kom i 1895 og er nå erstattet med  et nytt.

På 1980-tallet ble alteret utsmykket med tekstiler av tekstilkunstneren Inger Holbø som også har laget messehagel.

I 2000 fikk kirkerommet bilder av billedkunstner Borgny Farstad Svalastog.

Kilder

Eksterne lenker
 
 Lillehammer kirkelige fellesråd
 

Kirker i Lillehammer
Kirker i Sør-Gudbrandsdal prosti
Norske kirker fra 1875
Kulturminner i Lillehammer
Langkirker i Hamar bispedømme
Solveyg W. Schafferer

Solveyg W. Schafferer (født 4. april 1928 i Østerrike) er en norsk billedhugger.

Hun er utdannet fra Kunstskolen i Trondheim (1948–1950) og Statens kunstakademi (1951–1955). Hun er også cand.philol. fra Universitetet i Oslo i religionshistorie (1990–1998). Hun debuterte på Høstutstillingen i 1951.

Hun fikk Statens 3-årige arbeidsstipend 1972-1974 og har Statens garantiinntekt for kunstnere fra 1977.

Verker i utvalg 
 1958: «Fiolinpiken», helfigur statue i skolegården til Veitvet skole. Statuen ble donert av Olav Selvaag da skolen sto ferdig.
 1973: «Skolebarn», to barn i helfigus statue i skolegården til Vestli skole. 
 Byste av Folke Bernadotte i Djurgården, Stockholm.
 «Gutten med trillebåren», plassert på Vestlitorget der han står vendt mot solen.  Innkjøpt av Selvaagbygg A/S og avduket i 1977.

Separatutstillinger i utvalg 
Separatutstillinger i utvalg
 Galleri Paletten Oslo 1957 
 Kunstnernes Hus Oslo 1958
 Oslo,Studenterlunden. Månedens skulptur, NBF 1966 
 Kunstnerforbundet Oslo 1974 
 Rauland Kunstforening 1988 
 Fylkesmuseet for Telemark og Grenland Skien 1992
 Svelvik,Fossekleiva brukssenter 1997
 Førde, gjesteutstiller, jubileumsutstilling 2000
 Oslo,Spikersuppa. månedens skulptur.  NBF 2004
 Oslofjorden rundt, Månedens skulptur, NBF 2006, 20

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske billedhuggere
Nordmenn født i Østerrike
Milano–Sanremo

Milano-Sanremo er et årlig sykkelritt mellom Milano og Sanremo.  I dag er det det lengste av alle  profesjonelle en-dags ritt med en lengde på 298 km. Det første rittet ble kjørt i 1907 da franskmannen Lucien Petit-Breton vant. Rittet er et av de fem klassiker-monumentene i landeveissykling. Det regnes som sprinternes klassiker, men på grunn av lengden er det ikke alltid det ender i massespurt. I 2014 ble Alexander Kristoff første nordmann til å vinne rittet. 

Rittet har alltid vært arrangert på en lørdag, men ble i 2013 flyttet til søndag.. I 2016 ble det igjen arrangert på en lørdag.

Vinnere

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Milan - San Remo : presentation and medal winners på www.the-sports.org

 
Klassiske sykkelritt
Sykkelritt i Italia
Repeterende arrangementer etablert i 1907
1900-årene i Italia