alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sparebanken Møre

Sparebanken Møre ble etablert 1. april 1985 gjennom en sammenslutning av flere lokale sparebanker i Møre og Romsdal. Den eldste av bankene, Herrøe og Røvde Sparebank, ble opprettet allerede i 1843. Sparebanken Møre har definert sitt geografiske virksomhetsområde til Møre og Romsdal. Banken har kontor i de fleste kommuner i Møre og Romsdal, og betjener både person- og næringslivsmarkedet. 

Etter en endring i sparebankloven fikk sparebankene adgang til å utstede egenkapitalbevis. Sparebanken Møre inviterte til tegning av egenkapitalbevis for første gang i november/desember 1988. Bankens egenkapitalbevis (MORG) har vært børsnotert siden 1989 og har gitt god avkastning til investorene.

Siden 2003 har Sparebanken Møre fordelt en større del av avkastningen på egenkapitalbevisene i form av TEFT - midler og TEFT - stipend (tidligere Gullkorn og Gnist mørestipend) til mange lag, organisasjoner og prosjekt i fylket. Kravet er at mottakerne har engasjement for å gjøre fylket til et bedre sted å bo og virke. 

Disse sparebankene gikk inn i sammenslutningen i 1985:
 Herøy og Leikong Sparebank (stiftet 1843)
 Stranda Sparebank (1848)
 Skodje og Vatne Sparebank (1861)
 Vanylven og Syvde Sparebank (1861)
 Vestnes Sparebank stiftet (1861)
 Sykkylven Sparebank (1862)
 Sunnylven Sparebank (1865)
 Geiranger Sparebank (1866)
 Haram Sparebank (1868)
 Norddal Sparebank (1870)
 Borgund Sparebank (1880)
 Stordal Sparebank (1897)
 Sande og Rovde Sparebank (1898)
 Vigra Sparebank (1912)
 Aalesunds Sparebank (1910)
 Aalesunds Håndverkeres Sparebank (1926)
 Aaheim Sparebank (1926)
 Hareid Sparebank (1927)
 Ulstein Sparebank (1927) 
 Voll Sparebank (1928)

Referanser

Eksterne lenker

Norske banker
Næringsliv i Møre og Romsdal
Selskaper etablert i 1985
Øksne

Øksne (også kalt Øksneren) er en innsjø på grensa mellom Holmestrand i Vestfold og Telemark og Øvre Eiker i Viken. Vannet er regulert med dam ved utløpet i den nordøstre armen, og er magasin for Hakavik kraftverk på vestsiden av Eikeren. Reguleringshøyden er 403-413 meter over havet.

En konsekvens av oppdemmingen er at et kulturminne fra middelalderen, kanskje tidligere, ble satt under vann. Da vannet var tappet ned på forsommeren 2010, var stedet oppe i dagen og kunne undersøkes. Stedet ligger 50 meter nord for fylkesgrensa, og det er funnet både jernvinne, to hustufter, slagghaug, kokekar og flintstykker.

I vannet finnes ørret, ørekyt og rikelig med abbor. I forbindelse med Hakavikreguleringen, blir det jevnlig satt ut ørret i vannet. Det er begrenset rekruttering av den ville ørretbestanden, og utsettingen bidrar helt klart positivt til ørretbestanden.

Markenrud naturreservat strekker seg ned til vannet på østsiden

Referanser 

Innsjøer i Holmestrand
Innsjøer i Øvre Eiker
Reservoarer i Vestfold og Telemark
Reservoarer i Viken
Drammensvassdraget
Pål Karlsen

Pål Karlsen (tidligere kjent som Polykarp Karoli) (født mellom 1917 og 1919, død 18. juli 2001) var en kjent personlighet i det norske sigøynermiljøet. Som ungdom var Karoli  med i en gruppe norske sigøynere som reiste rundt i Europa, og som i 1934 skulle vende tilbake til Norge. Sigøynerne hadde imidlertid ikke norske pass og ble, etter at de danske myndighetene hadde forhørt seg med de norske, nektet innreise til og transitt gjennom Danmark. Sigøynerne ble deretter arrestert av det tyske, nasjonalssosialistiske politiapparatet og sendt til konsentrasjonsleirene Auschwitz og Buchenwald.  Karoli ble sendt til Buchenwald og overlevde krigen. Han mistet foreldrene sine, seks brødre og tre søstre som ble myrdet av nazistene.

Karoli ble kjent gjennom media, særlig etter at han fra rundt 1970 hevdet at han var sigøynerkonge for alle sigøynere i Norge. Etter hans død har to av hans sønner hevdet å være sigøynerkonge for alle sigøynere i Europa. 

I 1981 ble han fengslet for heleri av fire kilo gullsmykker, noe som førte til store presseoppslag, og fire av hans barn ble i 1990 dømt i den såkalte Karoli-saken, der Kreditkassen og Norges Bank betalte 25 millioner kroner for falske diamanter.

Han var gift med Susanne Beko Karoli, men de skiftet senere navn til Pål og Eva Karlsen. De fikk 14 barn og 58 barnebarn. Datteren Solomia Karoli utgav boken Sigøynerkongens datter om sin oppvekst i Karolifamilien.

Referanser

Sigøynere
Dødsfall i 2001
Nordmenn dømt for lovbrudd
Thousand Oaks

Thousand Oaks er en by i delstaten California i USA. Den har sitt navn fra de mange eiketrærne som er i området.

Byen er det mest befolkete området i Conejo Valley, som er en del av Ventura County. Thousand Oaks ligger i den nordvestlige delen av Greater Los Angeles Area, mens Ventura County grenser til Los Angeles County like utenfor bygrensen.
 
Antall innbyggere var  i folketellingen i 2010. Byen ble kåret til «ett av de beste stedene å bo» av magasinet Money i 2006. Thousand Oaks har flere ganger vært vertskap for sykkelrittet  Tour of California og er blant annet kjent for universitetet California Lutheran University.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  
 Thousand Oaks Acorn 
 Thousand Oaks Library

Byer i Ventura County
Byer i California
Hajeren

Hajeren er en innsjø i Kongsberg kommune, Viken. En liten krok på østsiden ligger også i Holmestrand kommune, Vestfold.

Vannet er regulert med en dam bygget ca. 300 meter nedenfor det naturlige utløpet i sørenden. Reguleringshøyden er 408-412,8 meter over havet. Vannet ledes i tunnel over til Øksne, som er magasin for Hakavik kraftverk på vestsiden av Eikeren.

I vannet finnes ørret, ørekyt og rikelig med abbor. I forbindelse med Hakavikreguleringen, blir det jevnlig satt ut ørret i vannet. Det er begrenset rekruttering av den ville ørretbestanden, og utsettingen bidrar helt klart positivt til ørretbestanden.

Fotnoter

Referanser 

Innsjøer i Holmestrand
Innsjøer i Kongsberg
Reservoarer i Viken
Reservoarer i Vestfold og Telemark
Numedalsvassdraget
Maic Sema

Maic Ndongala Namputu Sema (født 2. desember 1988) er en svensk fotballspiller som spiller for IFK Norrköping. 

Han har tidligere spilt for Haugesund. Han debuterte i Tippeligaen den 25. mars 2012 mot Vålerenga. I 2011 ble han kåret til åretsspiller av supporterklubben til Hammarby IF.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profile

Svenske fotballspillere
Utenlandske fotballspillere i Norge
Fotballspillere for IF Sylvia
Fotballspillere for Hammarby IF
Fotballspillere for FK Haugesund
Fotballspillere for MVV Maastricht
Fotballspillere for AEL Limassol
Fotballspillere for Örebro SK
Fotballspillere for NorthEast United FC
Fotballspillere for GIF Sundsvall
Fotballspillere for IFK Norrköping
Fødsler i 1988
Bandidos-drapet

Bandidos-drapet var et drap i Mjøndalen. Den 15. juli 1996 ble gjengmedlemet og motorsykkelklubblederen Jan Krogh Jensen skutt og drept på Steinberg i Nedre Eiker. 

Jan «Face» Krogh Jensen ble født i 1958 i Danmark, men bosatte seg senere i Helsingborg i Sverige. I Helsingborg var han med på å grunnlegge motorsykkelklubben White Trash MC, sammen med Michael Ljunggren på midten av 1980-tallet. Han ble på begynnelsen av 1990-tallet medlem av Bandidos.

Krogh Jensen var 15. juli 1996 på vei til Bandidos sin avdeling i Drammen sammen med Michael Lerche Olsen, Sveriges Bandidos-sjef, og et antall norske medlemmer da han ble skutt og drept i Mjøndalen i Nedre Eiker. Han ble fraktet til Ullevål sykehus i Oslo, hvor han ble erklært død.

I ettertid antok politiet at Lerche Olsen var det egentlige målet for drapet. Et medlem av Hells Angels ble i 1997 tiltalt for drapet, men ble senere frikjent i retten.

Se også 

 Liste over norske uoppklarte drapssaker

Referanser 

Norske kriminalsaker
Uløste drapssaker i Norge
Nedre Eiker
Hendelser i 1996
Krekling stasjon

Krekling stasjon er en jernbanestasjon ved Krekling i Øvre Eiker. Den ble åpnet i 1874, tre år etter at sidelinjen til Kongsberg på Randsfjordbanen ble tatt i bruk. Strekningen er i dag del av Sørlandsbanen.

13. november 1967 ble stasjonen fjernstyrt, persontrafikken ble lagt ned 29. mai 1994, siden brukes stasjonen som fjernstyrt kryssingsspor.

Litteratur

Eksterne lenker 
 Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase om Krekling stasjon

Jernbanestasjoner på Sørlandsbanen
Jernbanestasjoner i Norge uten persontrafikk
Jernbanestasjoner i Buskerud
1874 i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1874
Jernbanebyggverk i Øvre Eiker
Sammelsundet

Sammelsundet (nordsamisk: Sámmálnuorri) i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark skiller Kvaløya fra fastlandet på nordsiden av Repparfjorden. Sundet er ca. 15 kilometer langt og 2 kilometer bredt på det smaleste.

Referanser 

Sund i Troms og Finnmark
Hammerfests geografi
Luis Molowny

Luis Molowny Arbelo (født 12. mai 1925, død 12. februar 2010) var en spansk fotballspiller og trener.

Molowny var angrepsspiller i mesteparten av sin karriere. Han begynte sin karriere i CD Vera og senere CD Tenerife, og dro videre via Marino FC til Real Madrid CF, der han ble i mesteparten av si karriere. Han spilte i elleve sesonger sammen med spillere som Alfredo Di Stéfano og Ferenc Puskás. Molowny fikk også syv landskamper og scoret to mål. Mot slutten av karrieren dro han tilbake til Kanariøyene og UD Las Palmas.

Molowny ble senere trener og teknisk ansvarlig for Las Palmas fra 1957 til 1970. DI 1969 var Molowny også trener for det spanske landslaget uten å gjøre store innvirkningen. Han vant to kamper, spilte en uavgjort og tapte en. Det var imidlertid som trener i Real Madrid at Molowny gjorde størst fremskritt. Han var involvert som trener og direktør i Real Madrid fra 1974 til 1990, og rakk i den tiden å vinne tre seriemesterskap med laget.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Spanske fotballspillere
Spanske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1950
Fotballspillere for UD Las Palmas
Fotballspillere for CD Tenerife
Fotballspillere for Real Madrid CF
Fotballtrenere for UD Las Palmas
Fotballtrenere for Real Madrid CF
Trenere for spanske fotballandslag
Personer fra Santa Cruz de Tenerife
Biłgoraj

Biłgoraj er en by i sørøst i Polen med  innbyggere (2006). Den befinner seg i Lublin voivodskap ved eleven Łada. Cirka 20 km fra byen ligger Roztocze nasjonalpark.

Kjente personer 
De tre søsknene Esther Kreitman (1891–1954), Israel Joshua Singer (1893–1944) og Isaac Bashevis Singer (1902–1991), som alle ble forfattere, var født i Bilgoraj og vokste delvis opp der. Deres far var rabbiner i Bilgoraj, likesom deres morfar hadde vært det.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 http://www.bilgoraj.pl
 http://www.bilgoraj.lbl.pl
 http://www.bilgoraj.com.pl
 https://web.archive.org/web/20160303195848/http://www.wb.boo.pl/

Byer i Lublin voivodskap
Bosetninger etablert i 1578
Canal+ Groupe

Canal+ Groupe SA er et fransk film- og fjernsynsselskap med hovedkontor i Issy-les-Moulineaux utenfor Paris. Selskapet eies av Vivendi og har et filmbibliotek med mer enn 5 000 filmer.

Selskapets filmvirksomhet er samlet i datterselskapet StudioCanal, som eies sammen med Universal Studios. Fjernsynsvirksomheten fordeler seg på varemerkene Canal+, Cyfra+ og CanalSat. Canal+ konsentrerer sin virksomhet til Nederland, Polen og Frankrike; den nordiske virksomheten ble solgt i oktober 2003 til Canal Digital, som fortsetter å anvende varemerket Canal+ på lisens.

Eksterne lenker
 

Vivendi
Gunnar Wiklund

Lars Gunnar Wiklund (født 17. august 1935 i Luleå, Norrbottens län (Norrbotten), død 29. september 1989 på Värmdö, folkbokført i Lysekil, Västra Götalands län (Bohuslän), var en svensk slagersanger (bassbaryton). 

Ved siden av sitt arbeid som bilmekaniker sang Wiklund i ulike lokale orkestre i Luleå. Han debuterte som 17-åring med orkesteret Swingers. Året etter spilte han inn sin første plate «Dä´ ä´ kärlek». I 1959 deltok han i folkeparkeneas artistforum, hvor han slo igjennom med Per-Martin Hambergs finstemte sang «Nu tändas åter ljusen i min lilla stad». Singlen solgte i mer enn 200.000 eksemplarer.

To forbilder merkes tydelig i det materialet som Wiklund anvendte: Den amerikanske countrysangeren Jim Reeves (hvis sanger han gjorde på svensk) og Perry Como. Wiklund hadde også suksess med sanger skrevet av eller forbundet med Hank Williams, Ray Charles, Johnny Mercer, Frank Sinatra og Michel Legrand. Gunnar Wiklund hadde totalt 37 sanger på Svensktoppen i årene 1962-1978. Blant hans største svensktoppshits kan nevnes «Merci Cheri», «Vandra vidare», «En serenad till dig», «Vi ska gå hand i hand» og «Kan jag hjälpa att jag älskar dig ännu».

Han turnerte flittig i folkeparkene, opptrådte på kroscener og spilte revy hos Hagge Geigert i Uddevalla og på Lisebergsteatern i Göteborg. Han deltok i Melodifestivalen fire ganger med seks ulike sanger.

På slutten av 1960-tallet fikk han økonomiske problemer, da det viste sag at hans agent hadde underslått penger og ikke ivaretok skatteinnbetalingene. På begynnelsen av 1970-tallet fikk Gunnar Wiklund problemer med helsen: Han ble senere rammet av kreft og døde 54 år gammel. Wiklund ligger begravet på Skogskyrkogården i Stockholm (Kv. 36 – minneslund).

Kjente sanger med Gunnar Wiklund  
 «Minns du den sommar» («Greenfields»)
 «Regntunga skyar»
 «Vi ska gå hand i hand«» («Dunja du»)
 «Han måste gå» («He'll Have to Go»)
 «Mest av allt» («I Love You Because»
 «Kan jag hjälpa att jag älskar dig ännu» («I Can't Help It (If I'm Still in Love with You)»)
 «Man ska visa lite ömhet mot varandra» (Galway Bay)
 «Snart så kommer åter ljusa tider»
 «Akta dig för indianerna» («Don't Go Near the Indians»)
 «Nu tändas åter ljusen i min lilla stad»
 «Glöm din dröm»
 «I en röd liten stuga»
 «Ensam» («Georgia»)
 «Känn dig lite happy»
 «En gång i vårt sommarland» («Greensleeves»)

Diskografi i utvalg 
Studioalbum
 1962 - Gunnar Wiklund
 1967 - Mest av allt
 1968 - Vi ska gå hand i hand
 1962 - Gunnar Wiklund
 1969 - 32´29 minuter med Gunnar Wiklund
 1968 - Gunnar Wiklund
 1970 - Gunnar Wiklund sjunger Jim Reeves
 1974 - Min egen väg
 1975 - Ny gammalt
 1977 - Glöm din dröm
 1978 - Jag älskar dig alla
 1979 - Till dig

Samlingsalbum
 1970 - Känn dej lite happy (EMI:s Stjärnserie Vol. 4)
 1979 - Minnenas melodier
 1990 - Önsketimmen
 2001 - Mest av allt – Allt det bästa
 2005 - Diamanter

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

 
 

Svenske sangere
Personer fra Luleå
Bilmekanikere
Deltakere i Melodifestivalen
Lou Ferrigno

Louis «Lou» Jude Ferrigno (født 9. november 1951) er en amerikansk bodybuilder og skuespiller best kjent for sin rolle som Marvelfiguren Hulk i tv-serien The Incredible Hulk fra 1978 til 1982, samt en rekke oppfølgere til denne.

Skuespillerkarriere 
Han la på stemmen i filmen The Incredible Hulk i 2008, og hadde dessuten en mindre rolle som sikkershetsvakt i filmen. I 2012 hadde Ferrigno igjen stemmen til Hulken i The Avengers. Han fikk deretter fornyet kontrakten som Hulkens stemme da oppfølgeren The Avengers: Age of Ultron skulle spilles inn. Fra 2000 til 2007 spilte Ferrigno seg selv i komedieserien King of Queens, som hovedpersonen Doug Heffernans nabo.

Hørselsskade
Like etter fødselen fikk Ferrigno flere øreinfeksjoner som skadet hørselen hans. Han mistet mellom 75 og 80 prosent av hørselen, og har brukt høreapparat siden han var fem år gammel. Ferrigno har uttalt at hørselstapet var medvirkende til at han allerede som liten gutt utviklet en sterk målbevissthet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Døve kunstnere
Skuespillere fra USA
Personer fra New York City
Francisco Gento

Francisco «Paco» Gento López (født 21. oktober 1933 i Guarnizo i Cantabria) er en spansk tidligere fotballspiller og senere trener.

Gento begynte sin karriere i Racing de Santander, men dro tidlig videre til Real Madrid CF. Gento var kjent for sin hurtighet (han skal ha løpt 100 meter på 11 sekunder) både med og uten ball. Gento ble i Real Madrid i resten av sin karriere, da fra 1953 til 1971, mesteparten av tiden som fast spiller med draktnummer 11. Han spilte tilsammen 428 kamper for Real Madrid og scoret 126 mål. I denne perioden var han med på å vinne Serievinnercupen seks ganger. Gento spilte da sammen med Alfredo di Stéfano og Ferenc Puskás. Gento var også med på å tape to finaler, og har dermed, delt med Paolo Maldini, flest finaler i Champions League, da åtte. Gento har imidlertid flest seire med seks mot Maldinis fem. Gento fikk i tillegg med seg en tapt finale i Cupvinnercupen mot Chelsea FC i 1970.

Som flere andre i Real Madrid, hadde han beskjeden suksess på landslaget, der han scoret fem mål på 43 kamper.

Etter endt karriere forsøkte Gento seg som trener for lag i lavere divisjon, og hadde begrenset hell. Til slutt tok han imot en stilling som Real Madrid-ambassadør.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på BD Futbol
 Profil på National football teams

Spanske fotballspillere
Spanske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1962
Spillere i Fotball-VM 1966
Fotballspillere for Racing Santander
Fotballspillere for Real Madrid CF
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Personer fra Cantabria
Lydgalleriet

Lydgalleriet er et kunstnerdrevet galleri som viser og formidler lydkunst i Bergen. Lydgalleriet har siden formell stiftelse i 2007 etablert seg som det eneste faste visningsstedet for lydkunst i Norge. Lydgalleriet utforsker et mangfold av lydbasert kunst og auditive kulturer gjennom utstillinger, konserter, performance, workshops og intervensjoner i offentlig rom. Lydgalleriet ble i 2005 initiert av en gruppe musikere, kunstnere og kunsthistorikere basert i Bergen og ble formelt opprettet som stiftelse i 2007. I 2012 åpnet Lydgalleriet arenaen Østre- hus for lydkunst og elektronisk musikk, sammen med Foreningen Ekko, og var frem til 2020 én av deleierne av huset.

I 2020 flyttet Lydgalleriet til egne spesialtilpassede lokaler i Strandgaten 195 på Nordnes i Bergen, der de har fortsatt sin kjernevirksomhet som er å gi mest mulig gode vilkår for presentasjon av ulike former for lydkunst. Lydgalleriet tilgjengeliggjør og initierer lokal og nasjonal lydkunstproduksjon, og produserer 5-7 egne utstillinger i året. 

Spekteret av lydbasert kunst som vises på Lydgalleriet er bredt; nasjonale og internasjonale lydkunstnere som har vist verk er blant andre Peter Vogel, Maia Urstad, Martin Riches, Zimoun, Christian Marclay, Natasha Barrett, Alvin Lucier, Jana Winderen, Felix Thorn, Camille Norment, Sue Tompkins, Ignas Krunglevicius, Cara Tolmie, Cevdet Eret, Icaro Zorbar, Beatrice Dillon og Keith Harrison.

Eksterne lenker 
 

Kunstgallerier og kunstmuseer i Norge
Kultur i Bergen
Kalle Turkerud

Karl Haakon «Kalle» Turkerud (født 1962) er programleder i Ekko i NRK P2. Han var tidligere programleder i NRK Østlandssendingen i NRK P1.

Referanser 

Programledere for NRK
Harald Høffding

Harald Høffding (født 11. mars 1843 i København, død 2. juli 1931 i København) var en dansk filosof, professor i filosofi ved Københavns Universitet fra 1883 til 1915 og dets rektor fra 1901 til 1902. Høffdings filosofiske hovedverk, Etik (1887), brukte for første gang begrepet human-etikk, som senere ble tatt i bruk som navnet på et sekulært livssyn i de skandinaviske landene.

Referanser

Litteratur 
 «Tilskueren», mars 1903 og september 1908;
 Jean de la Harpe: La religion comme conservation de la valeur dans ses rapports avec la philosophie générale de Harald Høffding (1920);
 Jørgen Jørgensen: «Harald Høffding» (i: Will Durant: Store Tænkere, Oversat og bearbejdet af Krista og Jørgen Jørgensen; København 1952; s. 368-383)
 F. Papillon: Le probléme religieux dans la Philosophie de Høffding (1920);
 Erik Rindom: Harald Høffding, Bidrag til Biografi og Karakteristik (1913);
 Georg Schott: Harald Høffding als Religionsphilosoph. Dissertation (Erlangen 1913);

Eksterne lenker 

 Salmonsens konversationsleksikon (1922); opslag: Harald Høffding (ved Dr. phil. Edgar Rubin)
 Nordisk Familjebok, Uggleupplagan (1910), bind 12, sp. 203-210; opslag: Harald Höffding)
 Hjalmar Bergström: "Några Betraktelser med Anledning af Professor Höffdings "Religionsfilosopfi" (Ord och bild 1903; s. 456-463) (svensk)
 Aage Jørgensen: «Den litterære Nobelpris og filosofferne, med særligt henblik på Harald Høffdings kandidatur 1911-16» (Fund og Forskning, Bind 44; 2005)
 Carl Henrik Kogh: «Filosoffer på krigsstien. Forholdet mellem Harald Høffding og Anton Thomsen belyst ud fra breve og dagbøger» (Fund og Forskning, Bind 31; 1992)
 Morten A. Larsen: Muntre filosoffer (2006)
 Lars Peter Rømhild: «Brevvekslingen mellem Valdemar Vedel og Harald Høffding» (Fund og Forskning, Bind 28; 1988)

Danske filosofer
Danske professorer
Alumni fra Københavns Universitet
Personer fra København
Fødsler i 1843
Dødsfall i 1931
When I’m Sixty-Four

«When I'm Sixty-Four» er en sang av The Beatles som ble skrevet av Paul McCartney, men offisielt kreditert Lennon/McCartney. Sangen ble først utgitt 1. juni 1967 på gruppens åttende britiske album Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. Samme album ble utgitt dagen etter i USA..

Bakgrunn 

McCartney skrev «When I'm Sixty-Four» da han var 16 år. Han hadde lyst til at den skulle være en blanding av vaudeville og humor. Derfor la han eksempelvis inn setning «will you still feed me?» En annen strofe han var veldig stolt av, var «indicate precisely what...»

«When I'm Sixty-Four» ble fremført på spillejobber i 1960/1961/1962 dersom forsterkerne streiket. Da pleide McCartney å ta fram sin akustiske gitar og fremføre den. McCartneys far fylte 64 år den 7. juli 1964, og dette kan ha vært grunnen til at sangen ble tatt i bruk igjen, og til og med spilt inn.

Innspilling 

De startet opp sangen 6. desember 1966 i Abbey Road Studios med to tagninger. Firesporsteip var det som ble brukt den gangen, og først ble grunnkompet med Ringo Starrs trommer samt McCartneys bass og veiledende vokal innspilt. Dette var kun for å ha en rytme til senere pålegg. McCartney bidro med piano og bass, mens Starr la på trommer (og brukte visper i stedet for trommestikker). Dermed kunne grunnkompet spilles over. To dager senere ble nettopp det gjort da McCartney la på vokal.

20. desember 1966 ble alle disse opptakene, overført til kun et spor på en ny firesporsteip. Både McCartney, John Lennon og George Harrison overdubbet kor mens Starr slo på noen rørklokker i spredte partier. Dagen etter ble to klarinetter og en bass klarinett lagt på. På et eller annet tidspunkt ble også en sologitar lagt på (høres kun i løpet av siste vers). Ifølge Ian McDonald var det Lennon som spilte den gitaren.

Musikere og instrumenter 

Paul McCartney: piano, bass, vokal 
John Lennon: sologitar, kor
George Harrison: kor
Ringo Starr: trommer, rørklokker
Robert Burns: klarinett
Henry MacKenzie: klarinett
Frank Reidy: klarinett

Norsk versjon 
Ivar Medaas ga ut en nynorsk versjon kalt "Når eg er 67" i 1968.[8] med tekst av Johannes Gjerdåker. Den nynorske teksten er i all hovedsak en ordrett oversettelse av originalteksten til Paul McCartney, bortsett fra at alderen er økt fra 64 til 67.

Referanser

Eksterne lenker 
 Sangteksten (presentert på The Beatles' offisielle webside.

The Beatles-sanger
Sanger skrevet av Lennon/McCartney
Sanger fra 1967
Roald Haarr

Roald Haarr (født 4. mai 1979) er en norsk tenor fra Vigrestad på Jæren, nå bosatt i Oslo. Han ble i 2011 medlem av tenorgruppen Nordic Tenors, en gruppe som også består av Jan-Tore Saltnes og Nils Georg Nilsen. Nordic Tenors holder konserter i kultur og konserthus over hele landet. Deres julekonsert har de siste årene vært en av de største julekonsertproduksjoner i Norge.

Haarr har studert og studerer fortsatt sang privat hos Jan Sødal i Oslo. Han har erfaring som solist innenfor kirkemusikalske verk, opera og musikaler. I 2004 var Haarr med i sesong 2 av TV-programmet Idol. Han kom da til finalen.

I 2018 gav han ut sitt første soloalbum Anthem.

Eksterne lenker 
 
 

Norske sangere
Norske Idol-deltakere
Personer fra Hå kommune