alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Kjæsdalen

Kjæsdalen er et et lavt eid som går i retning sørvest-nordøst mellom bygda Kjæs ved Porsangen i vest og Lille-Porsangen, en arm av Laksefjorden, i øst. Eidet danner et markant dalføre gjennom det omkringliggende viddeplatået. Avstanden fra Kjæs til Lille-Porsangen er 14 kilometer og høyeste punkt på eidet er ca. 55 meter over havet ved Eidevannan.

Kjæsdalen er U-formet og har et dypt morenedekke. Dalbunnen er meget flat med store og vidstrakte myrer. Gjennom dalen renner Lille-Porsangerelva og sideelva Fauskeelva mot øst og Kjæselva mot vest. Elvene har liten høydegradient og meanderer gjennom myrområdene.

Fylkesvei 8060 går gjennom hele dalen og en kraftlinje går parallelt med veien. Eneste faste bosetning er i bygda Kjæs. Ellers er det noe hyttebebyggelse ved Kjæs og også ved Lille-Porsangen.

Referanser 

Eid i Norge
Daler i Troms og Finnmark
Porsangers geografi
Lebesbys geografi
Kjæs

Kjæs (nordsamisk: Dážagieddi, kvensk: Keisi) er ei bygd i Porsanger kommune i Finnmark. Den ligger på østsiden av Porsangerfjorden. Fra Kjæs går Kjæsdalen østover til Laksefjorden. Fylkesvei 8060 går gjennom bygda.

Referanser 

Bosetninger i Porsanger
Bygder og grender i Troms og Finnmark
Centrotoma

Centrotoma er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
Små, brune køllebiller med kraftige antenner som ikke har en tydelig klubbe.

Levevis 
Disse billene lever sammen med maur.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Europa.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Pselaphitae
 Stammen Ctenistini Blanchard, 1845
 Slekten Centrotoma C. Heyden, 1849 
 Centrotoma brucki Saulcy, 1874
 Centrotoma canussiana Schatzmayr, 1913
 Centrotoma kaszabi Besuchet, 1969
 Centrotoma lucifuga C.Heyden, 1849
 Centrotoma ludyi Reitter, 1882
 Centrotoma penicillata L.W.Schaufuss, 1863
 Centrotoma prodiga Sharp, 1874
 Centrotoma szeptyckii Löbl, 1974

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilde av Chennium bituberculatum
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1849
Acmoeonotus

Acmoeonotus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Sørøst-Asia (Myanmar).

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Pselaphitae
 Gruppen Hybocephalini Raffray, 1890
 Slekten Acmoeonotus Motschulsky, 1851 
 Acmoeonotus motschoulskyi Motschulsky, 1851

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1851
Myanmars insekter

ceb:Acmoeonotus
Algodontodes

Algodontodes er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
Små (ca. 1,5 millimeter), rundede, brunlige køllebiller. Antennene er forholdsvis lange og kraftige. Oversiden er tett punktert med tette, korte hår. Hodet er mye bredree enn langt med utstående fasttøyne. Pronotum er firkantet, dekkvingene bredt rundede, ganske korte.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Pselaphitae
 Gruppen Odontalgini Jeannel, 1949
 Slekten Algodontodes Jeannel, 1960
 Algodontodes acutipalpus Jeannel, 1960

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1960
Madagaskars insekter

ceb:Algodontodes
Pachygastrodirius

Pachygastrodirius er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.

Utbredelse 
Gruppen er bare  fra kjent fra Madagaskar.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Pselaphitae
 Gruppen Pachygastrodini Leleup, 1969 
 Slekten Pachygastrodirius Leleup, 1976 - to arter:
 Pachygastrodirius descarpentriesi  Leleup, 1976 
 Pachygastrodirius globulicollis Leleup, 1976

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1976
Madagaskars insekter
Margaris

Margaris er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.

Utseende 
Små, spinkle, blanke, gjerne rødlige køllebiller. Gruppen kjennes særlig på at kroppsformen er forholdsvis slank, og antenner og palper lange og klubbeformede.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. I alle fall noen av artene er knyttet til maur (myrmekofiler).

Utbredelse 
Slekten er utbredt i  Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae Latreille, 1802
 Overstammen Pselaphitae
 Gruppen Pselaphini Latreille, 1802
 Slekten Margaris Schaufuss, 1877 
 Margaris imperialis Schaufuss, 1877

Referanser

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Margaris 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1877
Hamotus

Hamotus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.

Utseende 
Små, rødaktige eller gulaktige, blanke, fint hårete køllebiller. Hodet er omtrent så langt som bredt. Fasettøynene er nokså store og noe utstående. Antennene er ganske lange og kraftige, lett kølleformede, de tre ytterste leddene danner en avlang kølle. Palpene (munnfølerne) har et kølleformet ytterste ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, vanligvis bredest foran midten. Dekkvingene er mer eller mindre runde i omriss, med tydelige skuldre. og mye bredere enn brystskjoldet. De er vanligvis glatte og blanke, med en eller flere dype lengdefurer. De to eller tre bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak dekkvingene. Beina er ofte forholdsvis lange og kraftige, gjerne med fortykkede lår.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Pselaphitae
 Stammen Tyrini Reitter, 1882
 Understammen Somatipionina
 Slekten Hamotus Aubé, 1844
 Hamotus electrae Park, 1942
 Hamotus elongatus (Brendel, 1890)
 Hamotus hirtus Raffray, 1905
 Hamotus latericius Aubé, 1844
 Hamotus nodicollis Raffray, 1883
 Hamotus opimus Fletcher, 1932
 Hamotus populus Chandler, 1974
 Hamotus sanguinipes Schaufuss, 1888
 Hamotus soror Raffray, 1904

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1844
Protodasycerus

Dasycerus

Protodasycerus er en utdødd slekt av køllebiller som levde i kritt-tiden.

Utseende 
Små (1–2,4 mm), brune biller, sterkt knudrete og med påfallende opphøyde lister på brystskjold og dekkvinger. Antennene er ganske lange, de to innerste leddene er omtrent kuleformede, de tre ytterste danner en kølle mens leddene i midten er svært tynne. Fasettøynene er små og runde. Brystskjoldet har opphøyde lengdelister og en tydelig avsett sidekant, varierer sterkt i formen. Dekkvingene er ganske brede og ulikt de fleste andre gruppene i familien kortvinger dekker de hele bakkroppen. De har skarpt opphøyde lengdelister og rekker av grove punktgroper mellom disse. Beina er middels lange og slanke.

Levevis 
De nålevende artene i Dasycerinae er knyttet til sopp og spiser sopphyfer og råtnende plantedeler, dette gjaldt trolig også de utdødde artene.

Utbredelse i tid om rom 
Artene er beskrevet fra rav fra Myanmar. Dette stammer fra kritt-tiden og er rundt 98 millioner år gammelt.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Dasycerinae Reitter, 1887
 Slekten †Protodasycerus Yamamoto, 2016
 †Protodasycerus aenigmaticus Yamamoto, 2016 
 †Protodasycerus corpulentus Yin et al., 2020
 †Protodasycerus gigas Yin et al., 2020
 †Protodasycerus tuberculatus Yin et al., 2020

Referanser

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 2016
Dasycerinae
Fossile insekter
Proglypholoma aenigma

Proglypholoma aenigma er en bille som i blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
En liten (3-4 millimeter), avlang og litt flat, blank, kraftig punktert bille. Oversiden har kraftig mikroskulptur. Dekkvingene dekker mesteparten av bakkroppen, så de ser ikke ut som typiske kortvinger, men de bakerste bakkroppsleddene stikker ut bak. I likhet med underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae), men ulikt andre kortvinger, har de to punktøyne (ocelli) i pannen. Antennene er tynne, litt utvidet mot spissen. Hodet er kort og bredt, med runde, litt utstående fasettøyne og to punktøyne i pannen. Pronotum er noe bredere enn langt, med rundede sider, kraftig punktert. Dekkvingene dekker bakkroppen bortsett fra de to-tre bakerste leddene, har parallelle sider og 11 kraftige punktrekker. Beina er ganske korte.

Levevis 
Disse artene lever i temperert skog på den sørlige halvkulen, mest i sørbøk (Nothofagus)-skog. De ser ut til å være aktive flygere, for de er samlet i store antall i Malaisefeller. De er også funnet ved åtsler og under barken på døde trær

Utbredelse 
Arten er utbredt i Chile.

Systematisk inndeling 
Underfamilien ble tidligere regnet til familien åtselbiller (Silphidae).

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Glypholomatinae Jeannel, 1962
 Proglypholoma aenigma Thayer, 1997

Referanser

Kilder 
 Thayer, M.K. 1997: Proglypholoma aenigma gen. et sp. nov., Glypholoma spp. nov. and new records, and a phylogenetic analysis of Glypholomatinae (Coleoptera: Staphylinidae). Annales zoologici (Warszawa), 47: 157-174.

Eksterne lenker 
 
 Glypholomatinae på Tree of life

Kortvinger
Biller formelt beskrevet i 1997
Cerambyciscapha

Cerambyciscapha er en slekt av biller som lever av og på sopp.

Utseende

Levevis 
Dråpebillene lever i og på sopp.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Borneo (Kalimantan).

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien dråpebiller, Scaphidiinae
 Stammen Scaphidiini Latreille, 1806
 Slekten Cerambyciscapha Pic, 1915 
 Cerambyciscapha dohertyi Pic, 1915

Referanser

Eksterne lenker 
 

Dråpebiller
Biller formelt beskrevet i 1915
Borneos insekter
Programvarerobot

En programvarerobot (engelsk: robotic process automation eller software robotics, dansk: kontorrobot, svensk: digital medarbetare) er en mykvarerobot for å automatisere handlinger via grafiske brukergrensesnitt.

Virkemåte 
Metaforisk fungerer en programvarerobot som om et menneske satt på en datamaskin og løste oppgaver med skjerm, mus og tastatur. I praksis har hver robotforekomst som sin egen virtuelle arbeidsstasjon som ikke trenger fysisk skjerm, mus og tastatur, men tolker og interagerer med skjermbildet elektronisk inne i et program. Grunnet virtualiseringteknologi er programvareroboter svært skalerbare.

Sammenlignet med programmeringsgrensesnitt 
I tradisjonell automatisering av arbeidsoppgaver vil en utvikler programmere en rekke handlinger og koble disse mot backend-systemet via interne programmeringsgrensesnitt eller dedikerte skriptspråk.

I motsetning til dette vil en programvarerobot sine handliger konfigureres ved å observere hvordan brukeren utfører en oppgave i programmets grafiske brukergrensesnitt, og deretter vil automasjon fungere ved at disse oppgavene gjentas direkte i brukergrensesnittet.

Motivasjon 
Programvareroboter kan senke barrieren for å ta i bruk automasjon ettersom man kan bruke eksisterende systemer selv om disse ikke har programmeringsgrensesnitt for formålet.

En programvarerobot kan for eksempel ha skjermskraping og koblinger videre til programmeringsgrensesnitt for integrering med andre bedriftsapplikasjoner, terminaltjenester, og noen typer kunstig intelligens som maskinlæring og tjenester som bildegjenkjenning.

Ulemper 
Programvareroboter kan gi et mer komplekst vedlikeholdsmiljø, og kan være utfordrende ved at grafiske brukergrensesnitt blir brukt på en måte de ikke var ment å brukes.

Eksempler på bruk 

 Talegjenkjenning og digital diktering for å rute telefonsamtaler fra et sentralbord
 Chatboter brukt av nettbutikker og tjenesteleverandører for å betjene kundeforespørsler om informasjon. Brukes også av selskaper til å betjene ansattes forespørsler om informasjon i interne databaser.
 Systemer for banktjenester, boliglån og andre lån
 Kundeservice
 Optisk tegngjenkjenning
 Datauttrekk

Referanser

Se også 
 Automatisering
 Kunstig intelligens
 Maskinlæring
 Skjermskraping

Maskinlæring
Automatikk
Toxidium

Toxidium er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små (ca. 2  mm), dråpeformede, svært blanke biller, brune eller svarte. Antenner og bein kan foldes tett inntil kroppen slik at hele billen blir glatt og dråpeformet, og svært vanskelig å få tak på. For ekesmpel er det nesten umulig å plukke opp en slik bille med en pinsett. Hodet er bredt med små fasettøyne. Antennene er temmelig lange og ganske tynne, de to innerste og tre ytterste leddene noe tykkere. Brystskjoldet (pronotum) er glatt, blankt og hvelvet, fint punktert, med jevnt kurvede sidekanter. Dekkvingene er jevnt rundede, glatte, fint punkterte, med en fure (sømstripen) langs innerkanten, men ellers uten lengdestriper. De er tvert avkuttet bak og dekker ikke bakkroppsspissen på levende eksemplarer. På døde eksemplarer i samlinger er ofte bakkroppen skrumpet sammen slik at den er fullstendig dekket av dekkvingene. Bakkroppen er tilspisset bak. Beina er lange og spinkle.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i alle verdensdeler bortsett fra Europa.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien dråpebiller, Scaphidiinae Latreille, 1807
 Stamme Scaphisomatini Casey, 1893
 Slekten Toxidium LeConte, 1860
 Toxidium aberrans Achard, 1923
 Toxidium acuminatum Pic, 1920
 Toxidium bifasciatum A.Matthews, 1888
 Toxidium cavicola Löbl & Faille, 2017
 Toxidium compressum C.Zimmermann, 1869
 Toxidium curtilineatum Champion, 1927
 Toxidium diffidens Löbl, 1984
 Toxidium donckieri Pic, 1928
 Toxidium gammaroides J.L.LeConte, 1860
 Toxidium incompletum Löbl, 1990
 Toxidium janaki Löbl & Leschen, 2010
 Toxidium lunatum Löbl, 2012
 Toxidium nigrum Pic, 1951
 Toxidium ornatipenne Achard, 1922
 Toxidium ovatum A.Matthews, 1888
 Toxidium parvum A.Matthews, 1888
 Toxidium pubistylis Löbl, 1990
 Toxidium punctatum A.Matthews, 1888
 Toxidium pygidiale Pic, 1923
 Toxidium robustum Pic, 1930
 Toxidium rougemonti Löbl & Leschen, 2010
 Toxidium rufonotatum Pic, 1915
 Toxidium sikorai Pic, 1915
 Toxidium spectabile Löbl, 1992
 Toxidium sternale Achard, 1922
 Toxidium storeyi Löbl & Leschen, 2010
 Toxidium styligerum Löbl, 1990
 Toxidium usambarense (Reitter, 1908)
 Toxidium vagans Löbl, 1984
 Toxidium variegatum Achard, 1922
 Toxidium villosum Löbl, 1999

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Dråpebiller
Biller formelt beskrevet i 1860
Coprostygnus

Coprostygnus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små biller (de fleste artene 1 – 4 mm), vanligvis slanke og parallellsidige. Hodet er ganske stort, sett ovenfra mer eller mindre firkantet, og flatt. Fasettøynene er vanligvis ganske små. Pannen er som oftest grovt punktert og har ofte fremoverrettede horn eller andre utvekster, for eksempel en hylle over antennefestene. Kjevene (mandiblene) er påfallende store hos noen grupper. Antennene er vanligvis korte og kraftige, men uten tydelig avsatt kølle. Brystskjoldet (pronotum) er grovt punktert og har ofte én eller flere lengdefurer i midten. Sidekantene er tydelig avsatte og ofte med små tenner ("sagtakkede"). Dekkvingene er ofte kortere enn brystskjoldet, kraftig punkterte. Bakkroppen har tydelig avsatte sidekanter. Beina er korte og forholdsvis kraftige. Hos en del arter har leggene (tibiae) kraftige pigger. Føttene har hos de fleste artene bare to ledd.

Levevis 
Artene i denne gruppen lever i møkk og annet råtnende, organisk materiale.

Utbredelse 
Slekten lever på New Zealand.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien tannkortvinger, Oxytelinae Fleming, 1821
 Gruppen Coprophilini Erichson, 1839
 Slekten Coprostygnus Sharp, 1886  
 Coprostygnus curvipes Broun, 1921
 Coprostygnus optandus Broun, 1893
 Coprostygnus picipennis Broun, 1921
 Coprostygnus sculptipennis Sharp, 1886

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tannkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1886
New Zealands insekter
Jul på KuToppen

Jul på KuToppen er en norsk animasjonsfilm/barnefilm fra 2020 regissert av Will Ashurst. Det er oppfølger til filmen KuToppen og er produsert av produksjonsselskapet Qvisten Animation i samarbeid med Dyreparken i Kristiansand og er basert på attraksjonen med navnet KuToppen i Dyreparken.  Qvisten Animation og Dyreparken laget også en TV-serie under navnet KuToppen i 2007. Manus til filmen er skrevet av Ole Christian Solbakken. Filmen hadde première på norsk kinoer 6. november 2020.

Stemmer 
 Marit A. Andreassen - Høna Chickolina
 Sigrid Bonde Tusvik - Kari, Klaras mor
 Mats Eldøen - Guttegeiten Gaute
 Henriette Faye-Schjøll - Kalven Klara
 Charlotte Frogner - Grisen Pauline
 Jan Martin Johnsen - Sauen Bærnt
 Thomas Seltzer
 Fridtjov Såheim - Mosk, Klaras far

Referanser

Eksterne lenker 

Norske julefilmer
Norske barnefilmer
Norske animasjonsfilmer
Filmer fra 2020
Norske filmer fra 2020-årene
Norskspråklige filmer
Nikola Ogrodníková

Nikola Ogrodníková (født 18. august 1990) er en tsjekkisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. 

I 2021 representerte hun Tsjekkia i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 60,03 m.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tsjekkiske spydkastere
Deltakere for Tsjekkia under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Tsjekkia under VM i friidrett 2017
Deltakere for Tsjekkia under VM i friidrett 2019
Deltakere for Tsjekkia under VM i friidrett 2022
Olsenbanden – Siste skrik!

Denne artikkelen omhandler filmen fra 2022 med Olsenbanden, for serien og andre filmer se: Olsenbanden (Norge)

Olsenbanden – Siste skrik! er en norsk filmkomedie som ble innspilt i 2021 og hadde premiere 2. september 2022. Filmen inngår i Olsenbanden-syklusen. Regissør er Hallvard Bræin.

Handling 
Filmen handler om bandeleder Egon Olsens nye, perfekte plan: banden skal bryte seg inn i det nye Munchmuseet i Bjørvika og stjele «Skrik».

Medvirkende 
 Anders Baasmo Christiansen – Egon Olsen
 John Carew – Benny Fransen
 Elias Holmen Sørensen – Kjell Jensen
 Charlotte Frogner  – Valborg Jensen
 Lisa Tønne – Bøtta
 Vidar Magnussen – Kriminalbetjent Hermansen
 Pål Richard Lunderby – Museumsgjest

Innspilling 
I mai 2021 ble det kjent gjennom media at Anders Baasmo Christiansen, John Carew og Elias Holmen Sørensen skulle spille hovedrollene som Egon, Benny og Kjell. Da ble det også opplyst at innspillingen allerede var i gang, og at det nye Munchmuseet stod sentralt i handlingen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske filmkomedier
Krimkomedier
Olsenbanden
Filmer fra 2022
Norske filmer fra 2020-årene
Norskspråklige filmer
Irena Gillarová

Irena Gillarová opprinnelig Irena Šedivá (født 19. januar 1992) er en tsjekkisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. 

I 2021 representerte hun Tsjekkia i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 59,16 m som var årsbeste.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tsjekkiske spydkastere
Deltakere for Tsjekkia under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Tsjekkia under EM i friidrett 2016
Deltakere for Tsjekkia under EM i friidrett 2018
Deltakere for Tsjekkia under VM i friidrett 2019
Marija Vučenović

Marija Vučenović (født 3. april 1993) er en serbisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. 

I 2021 representerte hun Serbia i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 58,93 m.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Serbiske spydkastere
Deltakere for Serbia under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Serbia under EM i friidrett 2016
Deltakere for Serbia under EM i friidrett 2018
Victoria Hudson

Victoria Hudson (født 28. mai 1996) er en østerriksk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. 

I 2021 representerte hun Østerrike i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 58,93 m.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Østerrikske spydkastere
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Østerrike under VM i friidrett 2019
Réka Szilágyi

Réka Szilágyi (født 19. januar 1996) er en ungarsk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. 

I 2021 representerte hun Ungarn i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 57,39 m.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ungarske spydkastere
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Ungarn under EM i friidrett 2016
Deltakere for Ungarn under VM i friidrett 2019
María Lucelly Murillo

María Lucelly Murillo (født 5. mai 1991) er en colombiansk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. 

I 2021 representerte hun Colombia i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 54,98 m.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Colombianske spydkastere
Deltakere for Colombia under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Annu Rani

Annu Rani (født 28. august 1992) er en indisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. 

I 2021 representerte hun India i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun ble slått ut i kvalifiseringen med et bestekast på 54,04 m.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Indiske spydkastere
Deltakere for India under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for India under VM i friidrett 2017
Deltakere for India under VM i friidrett 2019
Deltakere for India under VM i friidrett 2022
Personer fra Meerut
Liveta Jasiūnaitė

Liveta Jasiūnaitė (født 26. juli 1994) er en litauisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. 

I 2021 representerte hun Litauen i spydkast under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der hun kom på 7. plass i finalen med et bestekast på 60,06 m.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Litauiske spydkastere
Deltakere for Litauen under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Litauen under VM i friidrett 2022