alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
The Fame Monster

The Fame Monster er Lady Gagas andre studioalbum. 

Albumet ble utgitt i 2009. Det inneholder sporet «Bad Romance» som ble utgitt på singel, og som det også har blitt laget musikkvideo til. I mars 2010 ble musikkvideoen til «Telephone» (med Beyoncé Knowles) utgitt.

Sporliste 
 «Bad Romance» – 5:00 (Lady Gaga, RedOne)
 «Alejandro» – 4:35 (Lady Gaga, RedOne)
 «Monster» – 4:10 (Lady Gaga, RedOne, Space Cowboy)
 «Speechless» – 4:30 (Lady Gaga)
 «Dance in the Dark» – 4:50 (Lady Gaga, Fernando Garibay)
 «Telephone» (med Beyoncé Knowles) – 3:40 (Lady Gaga, Darkchild, LaShawn Daniels, Lazonate Franklin, Beyoncé)
 «So Happy I Could Die» – 3:55 (Lady Gaga, RedOne, Space Cowboy)
 «Teeth» – 3:40 (Lady Gaga, Teddy Riley)

Eksterne lenker 
 

Musikkalbum fra 2009
Lady Gaga-album
Liste over norske kunstnerhjem

Liste over norske kunstnerhjem omfatter kunstnerhjem etter forfattere, kunstnere og andre.

Selv om enhver bolig som huser eller har huset en komponist, forfatter eller billedkunstner teknisk sett kan kalles et kunstnerhjem, vil man vanligvis reservere uttrykket for boliger som er preget av kunstnerens liv og virke, eller tilrettelagt for å bevare og formidle arven etter vedkommende kunstner. Mange bosteder for kjente, avdøde kunstnere er i dag museer, og i offentlig eie. 

Kunstnerhjem kan i noen tilfeller være kunstnerens fødested eller barndomshjem, slik som Bjørnsons fødested Bjørgan prestegård eller Vinjes barndomshjem Vinjestoga, men like mange er knyttet til kunstnerens aktive periode, og er i noen tilfeller utformet eller preget av kunstneren selv, slik som Lysøen av Ole Bull og Ratvolden av Johan Falkberget.

Noen kjente kunstnerhjem er i privat eie, og er bare i liten grad tilgjengelig for allmennheten, slik som Kolbotn etter Arne og Hulda Garborg eller Midtbø etter Halldis og Tarjei Vesaas. Det vanlige er imidlertid at et hus som ettertiden oppfatter som et «kunstnerhjem», brukes til kulturarrangement, slik som Ingeborg Refling Hagens hjem Fredheim, eller utvikles til et museum over vedkommende, slik som Sigrid Undsets hjem Bjerkebæk og Ibsenmuseet i Arbins gate i Oslo. Mange kunstmuseer er bygget rundt samlinger (av arkivalia, private eiendeler, boksamlinger eller billedkunst) som kunstneren eller dennes etterlatte har donert til det offentlige, slik som Grimdalstunet i Tokke, med samlinger etter Anne Grimdalen.

Liste over kunstnerhjem

Referanser

Litteratur 
 Norske kunstnerhjem; temanummer av Fortidsvern; nr 3, 2005
  
 Finn Jor og Jiri Havran. Norske kunstnerhjem. Boksenteret, 1997. ISBN 82-02-18661-7 ()
''Listen er basert på disse tre kildene, med noen tilføyelser.

Museer i Norge
Norsk kunst
Hirono kraftverk

Hirono kraftverk er det kraftigste varmekraftverket i Japan, og ligger nordøst for Tokyo-området. Installert produksjonseffekt er 3.800 MW, fordelt på 5 blokker – 2 x 1000 mw og 3 x 600 mw. Den femte reaktoren på 600 MW ble installert i 2004, og ligger etpar hundre meter fra de fire eldre blokkene. Operatør er Tokyo Electric Power Co., Inc. (TEPCO).

Brenselkilden er kull, fyringsolje og råolje, hvorav kull står for knappe en fjerdedel av kraftproduksjonen, dvs ca. 800 MW. Installatør av turbiner og kokere er Mitsubishi.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Mitsubishi Heavy Industries Ltd – «Commencement of the Commercial Operation of 600 MW Unit, "Hirono No. 5 Thermal Power Station of The Tokyo Electric Power Co., Inc."», oktober 2004.
 Tepco Thermal Stations, besøkt 10. februar 2010.

Varmekraftverk i Japan
Oljekraftverk i Japan
Kullkraftverk i Japan
Martin County kraftverk

Martin County kraftverk er et varmekraftverk i Martin County i Florida, USA. Installert produksjonseffekt er maksimalt 3 705 MW, fordelt på blokker som brenner enten kull (opprinnelig) eller nyere blokker med naturgass-fyring. Operatør er Florida Power & Light (FPL).

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Varmekraftverk i USA
Gasskraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Florida
Martin County (Florida)
Ronald Golias

Ronald Golias (født 4. mai 1929 i São Carlos i São Paulo i Brasil, død 27. september 2005 i São Paulo i Brasil) var en brasiliansk skuespiller.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Brasilianske skuespillere
Personer fra regionen Araraquara
Fødsler i 1929
Dødsfall i 2005
Vitenskapsåret 1927

Vitenskapsåret 1927 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1927.

Hendelser
 oktober – Ved den femte Solvay-konferansen diskuteres den nye kvantemekanikken. Albert Einstein angriper Niels Bohrs og Werner Heisenbergs teorier.
Charles Lindbergh gjennomfører den første soloflygningen over Atlanterhavet.
Volvo begynner å produsere biler.
Werner Heisenberg legger fram grunnlaget for det senere er kalt Heisenbergs uskarphetsrelasjon, et av kvantemekanikkens fundamentale prinsipper.

Prisvinnere
Bigsbymedaljen Bernard Smith
Bruce-medaljen Herbert Hall Turner
Buchananmedaljen Major Greenwood
Copleymedaljen: Charles Sherrington
Davymedaljen: Arthur Amos Noyes
Faradaymedaljen: Elihu Thomson
Gunnerusmedaljen: Waldemar Christopher Brøgger, Lars Christensen
Hans Egede-medaljen: Lauge Koch
Hughesmedaljen William Coolidge
Lyellmedaljen Albert Ernest Kitson
Murchisonmedaljen George Thurland Prior
 Nobelpriser:
Fysikk: Arthur Holly Compton, Charles Thomson Rees Wilson
Kjemi: Heinrich Wieland
Fysiologi/Medisin: Julius Wagner-Jauregg
 Penrosemedaljen: Thomas Chrowder Chamberlin
 Perkinmedaljen: John E. Teeple 
 Wollastonmedaljen: William Whitehead Watts

Fødsler
 29. januar – Lewis Urry, canadisk oppfinneren av det langlivede alkaliske batteriet (død 2004)
 15. februar – Norvald Losnegard, norsk sivilingeniør i kjemi og forfatter
 16. mars – Vladimir Komarov, sovjetisk kosmonaut på Sojuz 1 (død 1967)
 14. april – Alan MacDiarmid, newzealandsk-amerikansk kjemiker og nobelprisvinner (død 2007)
 28. juni – Frank Sherwood Rowland, amerikansk kjemiker, nobelprisvinner
 13. desember – Alf Bakke, norsk entomolog og skogforsker

Dødsfall
19. januar – Carl Gräbe, tysk kjemiker (født 1841)
7. april – Georg Ossian Sars, norsk marinbiolog og havforsker (født 1837)
24. april – Carl H. Eigenmann, tyskamerikansk zoolog (iktyolog) (64) (født 1863)
17. august – Ivar Fredholm, svensk matematiker (født 1866)
21. august – William Burnside, engelsk matematiker (født 1852)
14. september – Julian Vasilievitj Sokhotski, matematiker (født 1842)

Se også
Jonas

Se også Jonas (roman)

Jonas er et mannsnavn avledet av det greske navnet Ionas, som kommer fra det hebraiske navnet Jonah og det hebraiske ordet jona, som betyr «due». Det er mye brukt i Skandinavia. Skrivemåten på islandsk er Jónas. Jonas er et oppkallingsnavn etter profeten Jona, nevnt i Det gamle testamente i Andre kongebok og i Jonas bok.

Jonas har navnedag 29. mars i Norge, Sverige, Danmark og Finland, 21. september i Frankrike og 27. september i Tsjekkia. Varianten Jónás har navnedag 12. november i Ungarn.

Jonas er også et vanlig navn i Litauen, men der er det ikke en oppkalling etter den gammeltestamentlige profeten, men etter døperen Johannes. Derfor er navnedagen i Litauen 24. juni, døperen Johannes' fødselsdag. Hans navn på hebraisk var Jochanan. Avledninger av den greske navneformen Johannes har vært blant de mest utbredte i kristenheten. Det forklarer hvorfor den lokale avledningen har vært og stadig er så vanlig i Litauen. De tilsvarende norske avledningene Jon, Hans, Jens, Johan (og mange flere) har til sammen vært like vanlige i Norge.

Utbredelse
Navnet var noe brukt i Norge på 1700- og 1800-tallet. I 1801 var det 859 menn som het Jonas, det vil si ca. 0,19 % av den mannlige befolkningen i Norge i 1801, og i 1900 var det 2131, som også tilsvarer ca. 0,19 %. I nyere tid har Jonas vært blant de mest populære døpenavnene i Norge fra ca. 1990. I 2006 var Jonas det mest brukte navnet på nyfødte gutter.Jónas var et svært vanlig navn på Island på midten av 1800-tallet. 

I Sverige var Jonas mest populært som døpenavn på 1960-, 1970- og 1980-tallet, men har siden dalt i popularitet.

Når Jonas er det vanligste mannsnavnet i Litauen, skyldes det som nevnt foran at det ikke tilsvarer navnet Jonas'' på andre språk, men er den litauiske formen av det bibelske navnet Johannes. Med alle sine avledninger er dette et av de mest utbredte navn i kristenheten.

|}

Kjente personer med navnet
 Jonas Renkse (Katatonia)
Jonas Altberg (Basshunter)
 Jonas Lie (1833–1908), norsk forfatter
 Jonas Lie (1899–1945), norsk krimforfatter, politimann og nazi-statsråd
 Jonas Salk (1914–1995), amerikansk forsker kjent for vaksinen mot polio
 Jonas Savimbi (1934–2002), krigsherre fra Angola
 Jonas Fjeld (1952–), norsk sanger, låtskriver og gitarist
 Jonas Gahr Støre (1960–), norsk politiker, tidligere utenriksminister og helseminister
 Jonas Bjerre (1976–), vokalist i det danske bandet Mew
 Jonas Andersen Sayed (1997-) norsk politiker, ordfører Sokndal

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Navn med hebraisk opprinnelse

fi:Joonas
Vitenskapsåret 1928

Vitenskapsåret 1928 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1928.

Hendelser
 12. oktober – Jernlungen, en respirator, som blir benyttet for første gang ved barnesykehuset i Boston.
 Den gamle Kanaanittiske byen Ugarit gjenoppdages.
 Frederick Griffith gjennomfører Griffiths eksperiment, som indirekte beviser eksistensen av DNA.
 Alexander Fleming oppdager ved et uhell antibiotikaet penicillin, som hadde vært glemt siden Ernest Duchesnes opprinnelige oppdagelse i 1896.
 Paul Dirac legger fram den relativistiske bølgeligningen for elektronet, Diracligningen.

Prisvinnere
Bôcherprisen: James W Alexander
Bruce-medaljen: Walter S. Adams
Clarkemedaljen: Ernest Clayton Andrews
Copleymedaljen: Charles Parsons
Darwinmedaljen: Leonard Cockayne
Davymedaljen: Frederick George Donnan
Faradaymedaljen: Ambrose Fleming
Hughesmedaljen: Mauruice de Broglie
Ingenjörsvetenskapsakademien deler ut Den store gullmedaljen til Peter Klason
Lyellmedaljen: Sidney Hugh Reynolds, William Dickson Lang 
Murchisonmedaljen: Jakob Johannes Sederholm
Nobelpriser:
Fysikk:  Owen Willans Richardson
Kjemi:  Adolf Windaus
Fysiologi/medisin: Charles Nicolle
Penrosemedaljen: Jakob Johannes Sederholm
Perkinmedaljen: Irving Langmuir
Rumfordmedaljen: Friedrich Paschen
Sylvestermedaljen: William Young
Wollastonmedaljen: Dukinfield Henry Scott

Fødsler
 8. mars – Gerald Bull, canadisk ingeniør (død 1990)
 6. april – James D. Watson, amerikansk genetiker.
 23. juli – Vera Rubin, amerikansk astronom (død 2016)
 28. juni – Harold Evans, britisk journalist som hjalp til med å avsløre skadevirkningene av thalidomid.

Dødsfall
 4. februar – Hendrik Lorentz, nederlandsk fysiker og nobelprisvinner (født 1853)
 21. mai – Hideyo Noguchi, japansk-amerikansk bakteriolog (født 1876)
 11. juni – August von Hayek, østerriksk lege og botaniker (født 1871)
 30. august – Wilhelm Wien, østprøysisk fysiker (født 1864)

Referanser
Makkaur

Makkaur er et tidligere fiskevær i Båtsfjord kommune i Finnmark. Stedet ligger ytterst på Makkaurhalvøya, øst for innløpet til Båtsfjorden. Makkaur er et gammelt fiskevær i Finnmark og er nevnt allerede i nedtegnelser på 1500 tallet som eget kirkested.

Et kapell ble innviet 11. september 1934 av biskop Eivind Berggrav.

Stedet ble ikke brent under tvangsevakueringen av Finnmark i 1944.

Under andre verdenskrig ble det anlagt et tysk kystbatteri i Makkaur, restene etter dette sees fortsatt. Batteriet, Heeres Küsten Batterie Makkaur 2/448, ble oppsatt med fem 14,5 cm kanoner med skuddvidde 19 000 m, i mai 1942.  

Rundt 1950 ble stedet fraflyttet da man ikke kunne ankre opp større båter på havnen, og den lille eksisterende steinkaien ble ødelagt under andre verdenskrig. 

Makkaur Skolekapell ble i 1955 flyttet inn til Nordfjord i Syltefjorden, og er nå Syltefjord kapell. Fortsatt står muren etter Makkaur Skolekapell like ved Makkaur nye kirkegård.

Det er nevnt at Makkaur hadde egen kirke i 1589. På 1600-tallet foregikk det flere hekseprosesser på stedet.

Makkaur fyr er et kjent landemerke som ligger på Molvikpynten. 

Makkaur er i dag et fritidsboligområde.

Referanser 

Fiskevær i Troms og Finnmark
Bosetninger i Båtsfjord
Tidligere bosetninger i Troms og Finnmark
Gudny Aspaas

Gudny Aspaas (født 13. februar 1951) er en norsk sanger mest kjent fra progrockgruppen Ruphus. Hun startet sin karriere som vokalist i bandet Leif Sonells (oppkalt etter Rolv Wesenlunds rollefigur i filmen Mannen som ikke kunne le). Bandet underskrev en kontrakt med Fredrik Friis' plateselskap Ekko i 1970. Hun medvirket også i Melodi Grand Prix 1976, 1979, 1981 (som medlem av gruppen Darlings) og 1982. Hun ble tildelt Gammleng-prisen i klassen sanger i 2021.

Diskografi 
Album
 Snapshots (1985)
 No Stranger (2017)
Singler
 Say a Little Prayer (1968)
 You Can Run (2017)

Ruphus 
 New Born Day (1974)
 Let Your Light Shine (1976)
 Best of Ruphus (1977)
 Man Made (1979)
 Rock On Brain (1980)
 Coloured Dreams & Hidden Schemes (1996)
Singler
 Flying Dutchman Fantacy (1973)

Leif Sonells 
 Hils vår sommer en melodi/Så drømmer jeg en stund om deg (1970)

Deltar på 
 Richard O'Brien: Rocky Horror Show – norsk versjon (1977)
 Kirkelig Kulturverksted: Dans med oss, gud (1982)
 Forente artister: Sammen for livet (1985)
 Svend Undseth: Windshave (1989)
 Silje Nergaard: Cow On the Highway (1993)
 New Jordal Swingers: Indigo (2001)
 New Jordal Swingers: Belfast cowboy (2002)
 New Jordal Swingers: 45 Beste! (30 år med rock’n’roll) (2004)
 NRK/Universal Music: Norsk Rocks Historie Vol. 6: Progressiv rock 1971-1977 (2004)
 Pigalle: Mobil i bil (2013)
 Kai Eide: Into the Light (2014)
 Tore Johansen: Christmas Must Be Tonight/Adams julsong (O helga natt) (2014)

Referanser 

 

Norske sangere
Deltakere i Melodi Grand Prix
Vinnere av Melodi Grand Prix
Ruphus
Fødsler i 1951
Cat Anderson

William Alonso «Cat» Anderson (født 1916, død 1981) var en amerikansk jazztrompetist. 

Anderson fikk sitt gjennombrudd ved å spille i Lionel Hamptons orkester i 1944, og samme år ble han engasjert av Duke Ellington, som han spilte med i lange perioder frem til 1953, da han startet sitt eget orkester. 

Han var spesialist i å utnytte trompetens høyeste register, og han anvendte gjerne en trompet stemt i ess, da denne har et høyere register enn andre trompeter. Denne formen for trompetspilling kan ofte føre til rene smakløsheter, men både han og Ellington selv har med hell brukt hans spill til å sette farge på sine ensemblepassasjer. Anderson utga flere plater med Duke Ellington, men også egne soloplater.

Diskografi 
Utvalgt diskografi

 Coloratura (1945) 
 Happy-Go-Lucky Local (1946) 
 Trumpet No End (1946) 
 Swinging the Cat (1947) 
 The Eight Veil (1951) 
 Jam With Sam (1951) 
 Cat Walk (1951) 
 Moonlight Fiesta (1951)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker   
 
 
 

Jazztrompetister fra USA
Personer fra Greenville County i Sør-Carolina
Titanic (band)

Titanic var et norsk rockeband som ble dannet i Frankfurt am Main i Vest-Tyskland i 1969 av congaspilleren Kjell Asperud («Kjaperud»), gitaristen Janne Løseth, trommeslageren Truls Lorck, keyboardisten Kenny Aas og den engelske vokalisten Roy Robinson. 

De fire nordmennene hadde først spilt i The Beatniks før de flyttet til Vest-Tyskland, hvor de rekrutterte den engelske vokalisten Roy Robinson etter å hørt ham på en klubb. Deretter gikk turen til Paris, hvor gruppen tok navnet Titanic og fikk platekontrakt med fransk CBS.

Debutalbumet Titanic (1970) viste innflytelse fra grupper som Spooky Tooth, Vanilla Fudge og Procol Harum, og hadde blant annet sangen «I See No Reason», som slo passe godt an i Frankrike. «Sultana», b-siden til oppfølgersingelen, er hovedsakelig instrumental jam fra studio, og som tittelen indikerer er den en hyllest til gruppa Santana. Singelen ble lansert på nytt i 1971 med «Sultana» som a-side og gikk da opp til 5.-plass i Storbritannia og Norge, hvor albumet Seawolf (1971) nådde 7.-plass. «Sultana» var den første internasjonale hiten for noe norsk rockeband. De nådde også nummer én på  Radio Luxembourg med Sultana. De holdt en rekke konserter i bl.a. Frankrike.

Aas spilte på orgelets basspedaler fram til han sluttet i 1973, hvorpå Helge Grøslie (tidligere Junipher Greene) ble keyboardist og Eric «Arica» Siggs ble bassist. Flere utskiftninger fulgte etter Eagle Rock (1973) og Ballad of a Rock'n Roll Loser (1975). 

Titanic ble oppløst i 1976, men kom likevel tilbake med nye album i 1977 og 1979. På 1980-tallet ble de atter oppløst, men Lorck og Løseth ble boende i Frankrike. Løseth og Robinson var tilbake med nye besetninger i Titanic 1991-1994 og fra 2005, og disse ga ut album i 1993 og 2008.

I 2011 spilte Titanic for første gang i gitarist Janne Løseths hjemby, Ålesund, der bandet var booket til Jugendfest. Bandet spilte også i Oslo den 19. august.

Personell gjennom tidene 
 «Kjaperud», Kjell Asperud (født 1946)
 Janne Løseth (født 1947)
 Truls Lorck (født 1942)
 Kenny Aas (født 1942)
 Roy Robinson (født 1945)
 Helge Grøslie
 Eric «Arica» Siggs
 Trond Rabben (Født 1959)

Diskografi

Studio- og samlealbum
Titanic (1970)
Sea Wolf (1971)
Eagle Rock (1973)
Macumba! (1973) kanadisk samleplate
Ballad of a Rock'n Roll Loser (1975)
The Best of Titanic (1975)
Lo mejor de Titanic (1975)
Greatest Hits Vol. 2 (1977)
Return of Drakkar (1977)
Eye of a Hurricane (1978) Label/Matrix: NL 1979 Ariola 201.856
Greatest Hits (1981)
The Best of Titanic (1989)
Lower the Atlantic (1991)
Ashes and Diamonds (2009)

Singler/EP
Santa Fe/Half Breed (1971)
Sultana/Sing Fool Sing (1971)
Rain 2000/Blond (1972)
Richmond Express/Heia vålenga (1973)
Macumba/Midnight Sadness (1974)

Litteratur
Tom Hermann Kristensen: Titanic. Historien – fortalt av dem selv. Rockarkivet. 171 pp. ill. Oslo 2008. ISBN  978-82-997310-2-7

Eksterne lenker 
 Artikkel på Rockipedia.no

Norske prog-rock-band
Preterito-presentiske verb

Preterito-presentiske verb er en liten gruppe av verb i de germanske språkene som har et spesielt bøyningsmønster. Presens dannes på samme måte som preteritum hos sterke verb, og preteritum dannes som hos svake verb. Til gruppen hører blant annet de fleste modale hjelpeverbene.

Slike presensformer på norsk er  må, skal, vet og kan. På nynorsk er også å eige bevart som et preterito-presentisk verb, men å eie er blitt et svakt verb på bokmål og riksmål. Bøyningen av å vite på ulike germanske språk er vist som et eksempel: 

Opprinnelsen til germansk preteritum er urindoeuropeisk perfektum. Denne verbformen uttrykte ikke tid, men durativt aspekt, altså en varig handling. De preterito-presentiske verbene uttrykker som regel varige tilstander i nåtiden, og presens av disse verbene har beholdt den opprinnelige betydningen og bøyningsformen til perfektum. Den opprinnelige, urindoeuropeiske presensen er gått tapt. Det ble utviklet en ny preteritum, som dannes på samme måte som hos svake verb, norsk visste, tysk wusste. I bokmål, og nynorsk med e-infinitiv,  er likevel infinitiv og preteritum av de modale hjelpeverbene blitt like, slik at norsk kunne (preteritum) svarer til tysk konnte og norrønt kunni.

Verbet å ville bøyes som de preterito-presentiske verbene, men har en annen opprinnelse, og er dannet av en optativform i urindoeuropeisk.

Litteratur 
 
 

Grammatikk

en:Germanic verb#Preterite-presents
Kalvebakken bru

Kalvebakken bru (eller bruene på Kalvebakken) er tre generasjoner bruer som krysser Kalvebakkelva mellom Hundbergan og Lauksletta sør for Tromsø. Den nyeste brua har to kjørefelt, ett i hver retning og er en del av E8 og dermed forbinder Tromsø med omverdenen.

Bruene ble fredet av Riksantikvaren 17. april 2008.

Se også
Tromsøbrua
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser

Eksterne lenker 
 
Vegvesen.no veghistorie

Steinhvelvbroer
Bjelkebroer
Veibroer i Troms og Finnmark
Veier i Tromsø
1911 i Norge
1958 i Norge
1975 i Norge
Broer åpnet i 1911
Broer åpnet i 1958
Broer åpnet i 1975
Kulturminner i Tromsø
Fredete byggverk i Troms og Finnmark
Troms' samferdselshistorie
Båtliv

Båtliv (tidligere Praktisk Båtliv) er i 2020 slått sammen med Båtmagasinet, etter at sistnevnte ble kjøpt av Norsk Maritimt Forlag AS fra Aller Media. Magasinet har fra 2022 10 utgivelser i året og handler om motorbåter, båtturer og havner, sjømannskap og praktisk båtliv. Bladet eies av Norsk Maritimt Forlag, som også utgir tidsskriftet SEILmagasinet. Båtmagasinet  har også en nettside med plussartikler, og everer båtartiklene til VG Nett.

Båtliv skriver om nye båter på markedet, utfører tester av båter, presenterer aktuelle havner og farvann og generelle nyheter som angår båtfolket.

Redaktør er Ole Henrik Nissen-Lie, og tidsskriftet hadde  lesere i 2009, iflg. Norsk Medieindeks.

Eksterne lenker 
 

Norske tidsskrifter
Løkkebergveien 41

Løkkebergveien 41 er en funkis-villa i Drammen. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom forfatteren Sigurd Christiansen (1891–1947), fikk huset bygget til seg i 1931 og bodde her til sin død.

Huset ble bygget i 1931/32 etter tegninger av arkitekt Christian Fredrik Arbo (1876–1951), for prispengene Christiansen mottok for romanen To levende og en død i 1931. Arbo hadde arbeidet innenfor en nyklassisistisk og nybarokk stil inntil ca. 1930. Da fanget han opp impulser fra Bauhaus og Le Corbusier, og ved jubileumsutstillingen i Drammen i 1930 og i villaene i Løkkebergveien 1 og 41 arbeidet han i funksjonalistisk stil.

Løkkebergveien 41 ligger på Toppenhaugen, som tilhører Bragernes, godt synlig og med god utsikt. Huset var opprinnelig sitrongult med rød kontrastfarge, og var på folkemunne kjent som «det gule huset i Løkkebergparken». Husets fasade er hevet som et tårn. "Bygningen får med dette et spesielt seierspallaspekt" som kan henspilles til hans litterære pris som muliggjorde byggingen av huset. Tor Bomann-Larsen skriver følgende om huset og dets beliggenhet: "Byens fremste arkitekt ble snart engasjert, og det ble ryddet plass til en dikterbolig i åsen med praktfull utsikt over fjorden. Den usynlige dikteren ble synlig for alle. Drammen fikk sitt Aulestad i Løkkebergveien 41. Sigurd Christiansen kastet alle hemninger og lot bygge provinsbyens første funkishus - til alles forferdelse. Som en modernistisk pokal - nei, som en seierspall med tre trinn og dikterens arbeidsværelse i midten, må det ha ligget og skint i åsen og minnet byen om åndens ufattelige triumf"Huset er i privat eie, er bevart og forholdsvis lite er endret utvendig. Dagens eiere er de femte eiere av eiendommen siden 2020. Den er ikke tilgjengelig for publikum.

Referanser

Litteratur og andre kilder 
 Norske kunstnerhjem; temanummer av Fortidsvern; nr 3, 2005
Thoresen, Tove Frøvoll, Drammensarkitekten, Universitetet i Bergen, 1994
Bomann-Larsen, Tor, De fleste har nok med å leve, Cappelen 1991
 Hilde Diesen. Dikterhus. Tell forlag, 1994 (''bokhylla.no -fulltekst)

Norske kunstnerhjem
Kultur i Drammen
Funksjonalisme (arkitektur)
Byggverk i Drammen
Skafoidbeinet

Skafoidbeinet, eller båtbeinet i dagligtale, er en del av menneskeskjelettet. Vi finner et båtbein i hver håndrot, men vi finner også båtbein i føttene. Båtbeinet i håndroten kalles skafoidbeinet på fagspråket.

Skade
Brudd i skafoidbeinet er den vanligste bruddskaden i hånden, og oppstår oftest ved at personen tar seg i mot med strak arm etter ett fall. Hele 90 % av alle brudd i håndroten er brudd i skafoidbeinet. Dette beinet gror vanligvis saktere enn andre bein på grunn av mindre blodtilførsel enn andre bein, og behandles oftest med gipsbandasje. Det tar som oftest fra åtte til tolv uker før beinet er grodd. Dersom skaden ikke har blitt leget innen denne tiden kan det være nødvendig å operere inn skruer for å binde beinene sammen.

Kilder
Norsk helseinformatikk – NHI.no
 Senter for idrettsskadeforskning

Referanser

Skjelettet