alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Dudinka

Dudinka () er en by i Krasnojarsk kraj i Russland.  Byen ligger ved den østlige (høyre) bredden av elva Jenisej, rundt 300 km oppstrøms fra munningen i Jenisejbukta i Nordishavet. Innbyggertall: 25 200 (est. 2005), 25 132 (folketelling 2002).

Historie 
Dudinka ble grunnlagt i 1667 som en vinterbosetning og en utpost for Mangazeja. I 1930 ble stedet utpekt til administrasjonssenter for regionen. Bystatus ble innvilget i 1951. I sovjetperioden frem til 1991 var byen stengt for utlendinger.  I 2001 ble Dudinka igjen erklært som lukket by, og det kreves særskilt løyve for å besøke byen. Byen var hovedstad i det tidligere autonome distriktet Tajmyr, som fra 1. januar 2007 ble innlemmet i Krasnojarsk kraj.

Økonomi og næringsliv 
Dudinka største virksomhet er havna, som eies av Nornickel. Havna kan trafikkeres av havgående fartøy og er en av de viktigste havnene i Sibir, og gir industribyen Norilsk, 90 kilometer mot øst, tilgang til Nordishavet og Nordøstpassasjen. Havna behandler frakt for Norilsk Nikkel og skiper ut 4,5 millioner tonn gods, hovedsakelig metaller, kull og malm. Dudinka fungerer også som elvehavn for trafikk videre oppover Jenisej, til Krasnojarsk og den transsibirske jernbanen.

Fra 1978 har bruk av isbrytere på Jenisej muliggjort drift av havna hele året, unntatt under vårflommen og isløsningen i juni. Under flommen stiger elva opptil 15 meter, og alle havneanleggene oversvømmes. Havnekranene blir i denne perioden demontert og flyttet til et lager i sikker avstand fra elva inntil flommen er over (se bilde).

I 1969 ble det bygget en gassrørledning fra gassfeltet Messojakha lenger vest, til Norilsk via Dudinka.

Transport 
Den nordligste elektrifiserte jernbanen i verden knytter Dudinka til Norilsk og til Alykel lufthavn, 45 kilometer unna. Det er også veiforbindelse på strekningen. Tre kilometer sør for byen ligger den mindre Dudinka lufthavn.

Kjente personer fra Dudinka
Olga Martynova, dikter

Petr Yan, mixed martial arts-utøver, tidligere UFC bantamvekt-mester

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Stad Doedinka
  Dudinka, kart og vær
  Klima og vær i Dudinka
  Soviet Arctic Marine Transportation
  Gulag: Norilsker ITL
  Elvecruise på Jenisej
  Reiseberetning
  Tundra ved Dudinka, historiske fotos (1926)
  Utskipning av utrustning fra Dudinka til oljefeltet Wankor
  Fotos fra Dudinka og omegn

Byer i Krasnojarsk kraj
Byer ved Jenisej
Bosetninger etablert i 1667
Abakan

Abakan (russisk: Абакан, khakassisk: Ағбан) er en by og hovedstad i Republikken Khakasia i Russland. Den ligger i den sentrale delen av Minusinsksenkningen, ved samløpet mellom elvene Jenisej og Abakan, rundt 3400 km øst for Moskva. Innbyggertall: 164 700 (est. 2005), 165 197 (folketelling 2002).

Det russiske fortet Abakan (russisk: Абаканский острог) ble bygget her i 1675, som en del av prosessen med å legge Khakasia under russisk kontroll. Den var også kjent som Abakansk. I det russiske keiserdømmet lå den under Jenisej gubernija. I 1780-årene oppstod landsbyen Ust-Abakanskoje i samme område, og frem til 1914 var bosetningen kjent under dette navnet. Fra 1914–1925 het byen Abakan, og fra 1925–1931 Khakassk. Den fikk innvilget bystatus under sitt nåværende navn i 1931. Innbyggertallet var da 10 665.

Abakan var (sammen med Tajsjet) et av endestedene på Abakan-Tajsjetjernbanen. Den er i dag et viktig jernbaneknutepunkt mellom tre jernbanelinjer. Byen har en elvehavn, en lufthavn, industrivirksomheter, Khakasias statlige universitet, og tre teatre. Den har også et kommersielt senter som produserer fottøy, matvarer og metallprodukter.

Eksterne lenker 
 

Byer i Khakasia
Byer ved Jenisej
Bosetninger etablert i 1675
1670-årene i Russland
Birobidzjan

Birobidzjan (russisk , jiddisch ) er hovedstaden i Den jødiske autonome oblast i Russland. Byen ligger ved elvene Bira og Bidzjan, derav navnet, og er nær grensen til Folkerepublikken Kina og ved Den transsibirske jernbanen. I 2006 hadde byen 78 500 innbyggere. Jiddisch er et av de offisielle språkene der, og blir fremdeles brukt i en viss grad.

De som gjester området finner det vanligvis overraskende grønt. Det er mest lettindustri i byen.

I 2003 hadde dokumentarfilmen L’Khayim, Kamerat Stalin! premiere. Den handler om hvordan Stalin opprettet denne regionen for jødene på 1930-tallet, og hvordan tusenvis av jøder slo seg ned der. I tillegg til at filmen viser historien om opprettingen av det som skulle være et «jødisk hjemland», viser den også scener fra Birobidzjan på begynnelsen av 2000-tallet, og intervjuer med samtidige jødiske innbyggere.

Totalt sett var det ingen stor andel av alle sovjetiske jøder som slo seg ned i Birobidzjan. De som gjorde det, unnslapp folkemordet Holocaust som rammet jødene i den vestlige delen av Sovjetunionen, da det nasjonalsosialistiske Tyskland gikk til angrep på Sovjetunionen i 1941.

Severdigheter 
Verdens største menora er reist i Birobidzjan. Den er 21 meter høy.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Birobidzhan from 1929 to 1931 - photo album (Digitized page images) at US Library of Congress
 Atlas: Birobidzhan
 Birobidzhan.rfn.ru
 Birobidzhan government homepage (official)
 Birobidzhan Photo Gallery (official)
 Birobidzan, Stalin’s Forgotten Zion by Jonas Bendiksen (Magnum Photos)

Sovjetunionens historie
Jødedom
Byer i Den jødiske autonome oblast
Bosetninger etablert i 1934
1934 i Russland
Porsangerdolomitten

Porsangerdolomitten er en over 200 meter tykk lagpakke som forekommer omkring indre Porsangerfjorden. Dolomitten er 700 millioner å gammel og inneholder stromatolitter.

Se også
Stromatolitter

Bergarter
Porsangers geografi
Troms og Finnmarks geologi
Rodinia

Rodinia (av russisk Родина, Moderland), er et tidligere superkontinent som trolig eksisterte for 1300 - 700 millioner år siden - altså fra midtre til nyere proterozoikum. Det ble dannet av Laurasia, Baltika og Amazonia, som var restene av det forrige superkontinentet Columbia. Videre omattet kollisjonen også trolig Sao Francisco-skjoldet, Kongoskjoldet og Kalahariskjoldet. Rodina-kontinentet lå hovedsakelig sør for ekvator, nedover mot sydpolen. 

Under dannelsen av Rodina da Amazonia- og Baltika-platene kolliderte, skjedde det en tilhørende fjellkjededannelse langs kollisjonssonen som dannet fjellkjeder i nordøstre Brasil, og Det sveko-norvegiske grunnfjellet i dagens sørlige Norge og Sverige. De ca 1 milliard år gamle grunnfjellsområdene i Agder, Telemark og Sør-Sverige er resultatene av denne kollisjonen. Kollisjonspregede hendelser for 1,3 - 1,0 milliard år siden omfattet også blant annet Bangweuluskjoldet i dagens sentrale Afrika og det store Kalahariskjoldet i Sørlige Afrika (Kongo-plateformasjonene), med innslag av øybuemagmatisme. 

For mindre enn 1 mrd år siden (antakelig 850 - 630 millioner år) brakk Rodina opp og dannet riftsoner som etter hvert utviklet seg til små havområder. Kontinentet delte seg i Gondwana, Laurentia (Nord-Amerika), Siberia (Sibir), Baltica (Skandinavia), samt den lille platen Avalonia (England og deler av Belgia). 

Det er kjent påfølgende, trolig lokale kollisjonshendelser for anslagsvis 750 millioner år siden.
For omkring 600 millioner år siden var restene av kontinentet dekket av isbreer.

Se også
 Columbia
Prekambrium

Referanser

Litteratur

 

Paleogeografi
Superkontinenter
Lapilli

Lapilli er en størrelses-klassifisering for tefra, som er luftbårent materiale som blir eksplosivt kastet ut under et vulkansk utbrudd. Lapilli (entall: laplillus) betyr «små steiner» på latinsk. På sett og vis ligner de på ooider eller pisolitt i kalkholdige sedimenter.

Per definisjon varierer lapilli fra 2 til 64 mm i diameter. En pyroklastisk partikkel som er større enn 64 mm i diameter har navnet vulkansk bombe når den er i smeltet form, og vulkansk blokk når den har størknet. Pyroklastisk materiale med partikkelstørrelse mindre enn 2 mm i diameter kalles vulkansk aske.

Dannelse 

Lapilli er sfæroide, tåre-, manual- eller knappeformede små dråper av smeltet, eller delvis smeltet lava som har blitt kastet ut av et vulkansk utbrudd, og som treffer bakken, i hvert fall delvis smeltet form. Denne fine grusen er ikke akkresjonær, men er et direkte resultat av flytende stein som avkjøles ettersom det beveger seg gjennom luften.

Lapillituff er en svært vanlig vulkansk bergart, typisk for rhyolottisk, andesittisk, og dasittiske pyroklastiske utbrudd. Under disse, så kan tykke lag av lapilli avsettes under hovedsakelig støtaktige utbrudd. Det meste av lapillituff som ligger igjen etter gamle vulkanutbrudd har blitt dannet gjennom oppsaling og sammensveising av delvis smeltet lapilli, til det som er kjent som sveiset tuff.

Se også 
 Tefra
 Lava

Referanser

Eksterne lenker 
 USGS Photo glossary of volcano terms 
 How Volcanoes Work 
 Volcanic Materials Identification 
 Tephra fall from Mt St. Helens 

Vulkanologi
Sandra McCoy

Sandra Christina McCoy (født 14. august 1979 i San Jose i California) er en amerikansk skuespiller. Hun er kanskje best kjent for sin rolle i filmen Cry Wolf.

Filmografi 
 2007: The Pussycat Dolls: The search for the next doll (TV-serie)
 2007: Nite Tales 
 2007: Toxic
 2007: Lost Signal
 2005: Cry_Wolf
 2005: Crash Landing
 2005: Wild Things: Diamonds in the Rough
 2004: A Cinderella Story
 2002: The Hot Chick

Eksterne lenker 
 
 
 Fanside

Skuespillere fra USA
Personer fra San Jose i California
Fødsler i 1979
St. Olav videregående skole (Sarpsborg)

St. Olav videregående skole er en videregående skole i Sarpsborg. Skolen tilbyr utdanningsprogrammene studiespesialisering, service og samferdsel, idrettsfag og toppidrett i tillegg til tilrettelagt undervisning og voksenopplæring. Skolen består av to større bygninger, hovedbygningen og et eldre bygg, kalt «Gamla», samt et par mindre hus. Det går i underkant av 750 elever på St. Olav.

Navnet er hentet fra Sarpsborg bys grunnlegger, helgenen St. Olav.

Skuespill
St. Olav har som tradisjon å sette opp et skuespill ved begynnelsen av hvert skoleår, arrangert av førsteklassene ved de studiespesialiserende linjene. Undervisningstiden i norsk går med til dette, og det leies inn noe ekstern hjelp. Skuespillet fremføres både for skoleelever i skoletiden og på kveldstid, primært med foreldre og annen familie som målgruppe. I 2007 ble skuespillet Jeppe på bjerget satt opp, mens Romeo og Julie ble satt opp i 2008.

Eksterne lenker
 St. Olav videregående skole på vilbli.no

Videregående skoler i Viken
Skoler i Sarpsborg
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1858
1858 i Norge
Olav den hellige
Skoler i Norge navngitt etter personer
National Register of Historic Places

National Register of Historic Places er USA sin offisielle liste over bevaringsverdige distrikter, steder, bygninger, strukturer og gjenstander. Registeret ble etablert i 1966 med innføringen av loven National Historic Preservation Act (NHPA). Av de mer enn en million eiendommene i National Register, er  listet individuelt. Hvert år tilføres  eiendommer National Register enten som del av verneverdige områder eller som individuell listing.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kulturminnevern
Kultur i USA
Frodebu

Frodebu (Front Démocratique du Burundi) eller Sahwanya-Frodebu, er et sosialdemokratisk parti i Burundi, konsultativt medlem i Sosialistinternasjonalen. 

Partiet fikk makten ved det første allmenne valget i 1993 med stor majoritet (tall varierer om valgresultatet), men deres første president, hutuen Melchior Ndadayé, ble myrdet i et statskupp etter fire måneder av tutsier. Dette innledet en etnisk rensning av tutsier og de hutuer som søttet det forrige  militærregimets parti Uprona (Union pour le Progrés National).

Partiet ledes nå av hutuen Domitien Ndayizeye.

Sosialisme
Politiske partier i Burundi
Sosialdemokratiske partier
Politiske partier etablert i 1986
1980-årene i Burundi
1986 i Afrika
Lihallen (Nittedal)

Lihallen er en idrettshall i Nittedal kommune i Akershus. Idrettshallen ble bygd i 1973 og drives av Nittedal kommune. Lihallen har publikumskapasitet på ca. 400 og brukes til flere idretter, som håndball, innebandy og volleyball.

Eksterne lenker 
 Nit-Hak Håndballklubb: Lihallen

Idrettshaller i Norge
Idrettsanlegg i Viken
Byggverk i Nittedal
Sport i Nittedal
Veidnesbrua

Veidnesbrua er ei stålkassebru på europavei 69 i Nordkapp kommune i Finnmark. Brua krysser bukta Kobbholet på sørsiden av Magerøya. Brua er 520 meter lang, med 10 meter seilingshøyde og lengste spenn (av 7) 80 meter. Byggingen av Veidnesbrua startet sommeren 1996, og brua var ferdig 5. november 1998. Sammen med resten av fastlandsforbindelsen til Magerøya, FATIMA-prosjektet, ble Veidnesbrua offisielt åpnet 15. juni 1999.

Se også
Nordkapptunnelen
Sarnestunnelen
Honningsvågtunnelen
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Eksterne lenker
 Nordkapp Bompengeselskap: Veidnesbrua (arkiv)
 Ferdigbetong Anlegg: Veidnesbrua (arkiv)

Europavei 69
Kassebroer
Veibroer i Troms og Finnmark
Veier i Nordkapp
1998 i Norge
Broer åpnet i 1998
Tom Kåre Staurvik

Tom Kåre Staurvik (født 13. februar 1970) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. 

Staurvik eliteseriedebuterte for  i 1993 og var med å vinne cupen samme år, sølv i serien i 1993 og bronse i 1995. Staurvik spilte i en rekke år for klubben. Han var også toppscorer for Glimt i 1994 med 7 mål. I løpet av sin karriere spilte han også for Rosenborg, NAC Breda i Nederland, GIF Sundsvall i Sverige, FC Shenhua i Kina og Fauske/Sprint. Han har også trent og spilt for Harstad IL i 2. divisjon. Staurvik har 2  med debut i Norges 7-0 seier borte mot Færøyene i august 1993 da han kom inn for Erik Mykland ved pause.

I mars 1996 var Staurvik på prøvespill hos , uten at det ledet til noen overgang.

Som trener var han assisterende i Bodø/Glimt.  Han trente damelaget til Idrettsklubben Grand Bodø i 2015 etter å ha vært assistent for Trond Schjølberg en tid.

Meritter

Bodø/Glimt 
 Norgesmester 1993, scoret i finalen.
 Sølv i Tippeligaen 1993
 Toppscorer for Bodø/Glimt i 1994

Rosenborg 
 Norgesmester 1995, scoret i finalen.
 Seriemester i Tippeligaen 1995, 1996

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil på WorldFootball.net
  Profil på AltOmFotball.no
  Norske fotballspillere i utlandet. St-Så/Saa i Hoelseths Football World på hoelseth.com
  Profil på BG.Wips.no
  Spillerprofil på RBKmedia.no

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Fotballspillere for FK Bodø/Glimt
Fotballspillere for Rosenborg BK
Fotballspillere for NAC Breda
Fotballspillere for GIF Sundsvall
Norske fotballspillere i Nederland
Norske fotballspillere i Sverige
Norske fotballspillere i Kina
Fødsler i 1970
Wimbledon-turneringen 1999

Wimbledon-turneringen 1999 ble avviklet mellom 21. juni og 5. juli i London og er en Grand Slam-turnering i tennis på gress. Amerikanske Pete Sampras vant singletittelen i Wimbledon for herrer for sjette gang og forsvarte dermed tittelen fra fjoråret og året før det. Singleturneringen for damer ble vunnet av amerikanske Lindsay Davenport, hun vant også damedoublen sammen med Corina Morariu. Det indiske doubleparet Mahesh Bhupathi / Leander Paes vant doubleturneringen for herrer og Leander Paes vant også mixeddoublen, sammen med Lisa Raymond beseiret de  Jonas Björkman / Anna Kournikova.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 1999
Sport i England i 1999
Fylkesvei 8050

Fylkesvei 8050 går mellom Sørvågen i Honningsvåg i Nordkapp og Nordvågen. Veiens lengde er 5,6 km.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 173 (Finnmark).

Kommuner og knutepunkter

 Nordvågentunnelen (455 m)

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Nordkapp
Nordvågentunnelen

Nordvågentunnelen er en veitunnel (rasoverbygg) på strekningen Honningsvåg–Nordvågen, som er fylkesvei 8050 i Nordkapp kommune i Finnmark. Tunnelen er 480 meter lang og ble åpnet i 2005.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Nordkapp
2005 i Norge
Tunneler åpnet i 2005
Senket kostnad

Senkede kostnader (sunk cost) eller irreversible kostnader er kostnader som er påløpt og som ikke kan reverseres, for eksempel ved å selge eiendelen. Begrepet er sentralt ved rasjonelle beslutninger. I beslutningssituasjoner er det bare framtidige, relevante kostnader som skal tas med i vurderingsgrunnlaget. Det faktum at det for eksempel har blitt brukt mye penger i fortiden på et forprosjekt har ingen betydning når man står i beslutningssituasjon og skal bestemme om prosjektet skal fortsette eller om det skal avsluttes. Da skal den rasjonelle beslutningstaker kun vurdere framtidige, relevante inntekter og kostnader. Irreversible kostnader innebærer at kostnader ikke forsvinner selv om aktivitetsnivået går ned. 

Uttrykket kan forklares slik: F⁰ = F- Fⁱ (Hvor F er de totale faste kostnadene, Fⁱ er de faste reversible kostnadene og F⁰ er de faste irreversible kostnadene). 

Kjennetegn på senkede eller irreversible kostnader er:

 Kostnaden er allerede påløpt.
 Kostnaden har ingen effekt på fremtidige kostnader og kan ikke bli endret av hverken nåværende eller fremtidige handlinger eller beslutninger.

Eksempler 
 Dersom man kjøper og betaler en ikke-refunderbar flybillett, og deretter endrer prioritering, vil det være irrasjonelt å foreta reisen bare fordi man har betalt for den og fordi man «ikke vil kaste penger ut av vinduet», fordi denne tiden kan brukes på noe man (nå) prioriterer høyere.
 Programvare – Utviklingskostnadene til programvare er vanligvis senkede kostnader, fordi programvaren ikke har noen verdi dersom bedriften ikke kan selge programvaren selv. Reproduksjons- og distribusjonskostnadene er (avhengig av distribusjonsmetode) lik null. Derfor vil bedriften forsøke å selge programvaren selv, og dersom den ikke er i stand til å selge programvaren, er det rimelig å tro (fordi bedriften ikke har distribusjonskostnader) at ingen andre heller er i stand til å selge programvaren, og at ingen vil ønske å kjøpe rettighetene til å videredistribuere den.

Se også 
 Fast kostnad
 Variable kostnader
 Rasjonelle valg
 Alternativkostnad

Mikroøkonomi
Bedriftsøkonomiske kostnader
Alfred Gusenbauer

Alfred Gusenbauer (født 8. februar 1960 i Sankt Pölten i Niederösterreich i Østerrike) er en østerriksk sosialdemokratisk (SPÖ) politiker: Han var forbundskansler (regjeringssjef) i Østerrike fra 11. januar 2007 til 2. desember 2008. Han var partiformann for SPÖ fra 2000 til 2008.

Liv og virke

Bakgrunn
Gusenbauer gikk 1966 til 1970 på folkeskolen i Ybbs an der Donau og fra 1970 til 1978 gikk han på gymnas i Wieselburg. Deretter begynte han først å studere rettsvitenskap på Universitetet i Wien, men fikk senere interesse for statsvitenskap og filosofi. I 1987 fikk han doktorgrad i Wien.

Yrke
Gusenbauer var fra 1981 til 1990 ansatt i SPÖ og fra 1990 til 1999 ansatt i arbeidstagerorganisasjonen Kammer für Arbeiter und Angestellte i Niederösterreich. Fra 1999 til slutten av januar 2000 var han formann for SPÖ i Niederösterreich.

Politisk karriere 
I 1981 begynte hans politiske løpebane hos SPÖ som sekretær. Fra 1984 til 1990 var han formann for SPÖs ungdomsbevegelse Sozialistischer Jugend og i årene etter hadde han en rekke tillitsverv innen SPÖ. Fra 2000 var han partiformann for SPÖ og i perioden 2000–2007 formann for den sosialistiske gruppen i Nasjonalrådet.

Gusenbauers funksjon som partiformann var allerede fra begynnelsen omstridt. Ved nasjonalrådsvalget i 2002 fikk SPÖ bare en fremgang på fire mandater mot ÖVPs 27 mandaters fremgang (på bekostning av FPÖ). Ved nasjonalrådsvalget i 2006 ble SPÖ det største parti i Nasjonalrådet med 35,34 % av stemmene. I januar 2007 ble det dannet en storkoalisjonsregjering med ÖVP, som ble kritisert internt i deler av SPÖ som ikke syntes at SPÖs merkesaker var representert tilstrekkelig i regjeringsprogrammet.

Den 16. juni 2008 besluttet SPÖs forretningsutvalg at Werner Faymann skulle overta partiledervervet etter Gusenbauer. Faymann ble offisielt valgt på partiets landsmøte i Linz den 8. august 2008.

Regjeringskoalisjonen fikk i stigende omfang problemer med å oppnå enighet i en rekke saker. Blant annet strandet en stor reform av Østerrikes helsevesen på grunn av manglende enighet mellom de to partiene. Den 7. juli 2008 meddelte ÖVP at det ikke lenger ønsket å samarbeide med SPÖ i koalisjonsregjeringen, hvorpå Gusenbauer utskrev valg til Nasjonalrådet den 28. september 2008. Samtidig meddelte Gusenbauer at han ikke lenger var toppkandidat for SPÖ. Gusenbauer ble dermed den forbundskansler som så langt hadde regjert i kortest tid i den andre østerrikske republikks tid. Werner Faymann avløste Gusenbauer som forbundskansler den 2. desember 2008.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Bundeskanzleramts offisielle side
  Alfred Gusenbauer på Nasjonalrådets hjemmeside.

SPÖ-politikere
Østerrikske forbundskanslere
Personer fra Sankt Pölten
William Longchamp

William Longchamp (født i Argenton-Notre-Dame, død 31. januar 1197 i Poitiers) var rikskansler i England og biskop av Ely.

Liv og virke
Han gikk mot slutten av Henrik IIs regjeringstid i tjeneste hos kongens sønn erkebiskop Geoffrey av York som erkediakon i Rouen. Henrik II mislikte ham, og kalte ham for «en sønn av to forrædere». Longchamp forlot raskt Geoffrey, og begynte i stedet i tjeneste hos Rikard I, som utnevnte ham til kansler for sitt hertugdømme Aquitaine. Han viste seg der som en dyktig diplomat.

I 1189 fikk han for første gang virkelig vist sine evner, da han i Paris overvant Henrik IIs forsøk på å få fred med Filip II August av Frankrike. Da Rikard kom på tronen ble Longchamp utnevnt til rikskansler og biskop av Ely.

Kongen forlot England i desember 1189, og overlot da ansvaret for Tower of London til sin kansler. Han foretok da den første utvidelsen av Tower, ved å starte byggingen av en ny ringmur og vollgrav. Dette arbeidet ble først ferdig i 1199, etter Longchamps død. Han fikk også dele embetet som sjefsjusticiar sammen med biskop Hugh de Puiset av Durham. De to kom straks i krangel, og i april 1190 klarte Longchamp å presse ut de Puiset.

I juni 1190 ble Longchamp pavelig legat for Klemens III, og var dermed i kongens fravær øverste leder for både kirke og stat i England. Hans ubehagelige fremtoning og oppførsel, hans stolthet og hans avsky for alt som var engelsk førte til at han ble mislikt. Når han reiste rundt måtte han ha med seg tusen riddere, noe som ruinerte de som måtte betale regningen. Til og med prins Johan ble foretrukket fremfor Longchamp.

Da Johan kom tilbake til England kom han og hans følgesvenner straks i disputt med Longchamp, som alltid kom tapende ut av stridene. I juni 1191 ble Geoffrey av York, da erkebiskop av York, arrestert under voldelige omstendigheter av Longchamps menn da han steg i land i Dover. De gikk ut over sine ordrer, som var å hindre erkebiskopen i å komme inn i England før han hadde sverget en troskapsed til Rikard. Denne ugjerningen ble et påskudd for å starte et opprør mot Longchamp, som siden pave Klemens IIIs død ikke lenger var pavelig legat. Longchamps makt ble også truet av Walter de Coutances, erkebiskop av Rouen.

De Coutances hadde fått videre fullmakter av kongen enn de Longchamp hadde. Rikskansleren stengte seg inne i Tower of London, men måtte overgi seg og ble sendt i eksil. I 1193 møtte han RIkard i Tyskland, og kongen ser ut til å ha tilskrevet avtalen han kort tid etter fikk med keiseren til Longchamps diplomatiske evner.

Han ble i resten av sin levetid brukt til oppdrag for kongen på hele kontinentet.

Longchamp døde 31. januar 1197 i Poitiers. Han hadde va vært på vei til Roma på diplomatisk seneferd for den engelske krone.

Referanser 

Rikskanslere i England
Katolske biskoper av Ely
Pavelige diplomater
Pavelige nuntier
Ambassadører til England
Engelske ambassadører, legater eller sendemenn
Ambassadører til Kirkestaten
Fødsler på 1100-tallet