alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Liste over Norges største selskaper 2009

Liste over Norges største selskaper 2009 viser rangering, selskap, omsetning og årsresultat for regnskapsåret 2009.

	Selskap – Omsetning – Årsresultat
	Statoil ASA	465 433 000 – 18 313 000
	TELENOR ASA	97 650 000 – 10 514 000
	DNB NOR ASA	73 357 000 – 7 026 000
	HYDRO ASA	67 409 000	-3 514 000
	YARA INTERNATIONAL ASA	61 418 000	3 814 000
	HELSE SØR-ØST RHF	56 416 042	-157 469
	ORKLA ASA	53 748 000	2 591 000
	AKER SOLUTIONS ASA	57 026 000	2 331 000
	NORGESGRUPPEN ASA	53 231 954	1 171 954
	STOREBRAND ASA	48 236 000	934 000
	TOTAL E & P NORGE AS	41 571 000	5 744 000
	REITANGRUPPEN AS	39 829 000	1 053 000
	EXXONMOBIL EXPLORATION AND PRODUCTION NORWAY AS	35 849 000	3 117 000
	KOMMUNAL LANDSPENSJONSKASSE	34 617 026	775 669
	A/S NORSKE SHELL	31 475 000	2 647 000
	STX EUROPE AS	29 141 000	-702 000
	COOP NORGE SA	28 597 000	85 000
	POSTEN NORGE AS	27 104 000	118 000
	CONOCOPHILLIPS SKANDINAVIA AS	26 815 000	4 086 000
	NATIONAL OILWELL NORWAY AS	26 100 963	4 276 897
	STATKRAFT AS	25 675 000	7 716 000
	NORDEA BANK NORGE ASA	21 262 000	2 634 000
	SEADRILL NORGE	20 481 327 – 8 516 682
	NORSKE SKOGINDUSTRIER ASA	20 362 000	-1 400 000
	TINE GRUPPA	18 883 880	672 168
	HELSE VEST RHF	18 852 288	156 314
	EXXONMOBIL PRODUCTION NORWAY INC	18 493 000	3 358 000
	NORTURA SA	17 364 283	106 822
	GJENSIDIGE FORSIKRING BA	16 670 700	2 304 800

Lister over selskaper
Selskaper 2009
SC 07 Bad Neuenahr

SC 07 Bad Neuenahr er en tysk fotballklubb fra byen Bad Neuenahr-Ahrweiler, sør for Bonn i Rheinland-Pfalz. Klubben er sterkt dominert av suksessen til kvinnefotballaget, som ligger på en tiendeplass på evighetstabellen etter avsluttet sesong 2009/10.



Historie 
Klubben ble stiftet i 1907, noe navnet henspiller på, og klubben er dermed en av de eldste fotballklubbene i delstaten. Herrelaget har aldri hatt noen suksess å snakke om, og finnes godt nede i divisjonssystemet under navnet Ahrweiler, da SC 07 Bad Neuenahr er juniorpartner i en sammenslåing mellom de to klubbene.

Kvinnelaget var også tidlig ute da de ble stiftet den 20. juni 1969, på et tidspunkt kvinnefotball var formelt forbudt av DFB, det tyske fotballforbundet. Laget ble fort regionens beste lag, og de kom med i det første tyske mesterskap i 1974. Imidlertid fikk de god motstand av Bonner SC og Bergisch Gladbach, og de kom ikke langt før de noe overraskende i 1978 vant hele mesterskapet. Dette er per avsluttet sesong lagets eneste seier.

Imidlertid var laget etablert i toppen, og i 1980, 1981 og 1983 ble det semifinale. Også i cupen gikk det bra, i den første cuprunden, i 1980-81, ble det semifinale. Den påfølgende cupen og cupen i 1983-84 endte også med semifinale for laget. I 1985-86-cupen ble det også en semifinale, men deretter stoppet det. TuS Ahrbach tok over dominansen fra regionen, og Bad Neuenahr ble mer tilbaketrukket. 

Da Bundesliga ble startet opp i 1990, var Bad Neuenahr med i første sesong, men rykket ned. Laget rykket opp igjen i 1993, men rykket igjen rett ned i 1994. Laget lå an til å bli et heislag, da de rykket opp neste år for å rykke ned igjen i 1995-1996-sesongen. Laget greide å kvalifisere seg til den forente Bundesliga. Med ett poengs margin lyktes laget å ikke rykke ned i første sesong. Det samme skjedde i sesongen etter, men i neste sesong overrasket laget med en sjetteplass, poengmessig nærmere førsteplassen enn nedrykk. Etter fire sesonger på den nedre halvdel kom laget kraftig tilbake i 2004-05-sesongen, da laget presterte en femteplass. De fulgte opp med en fjerdeplass sesongen etter, og vinglet mellom de to plassene helt til de i 2008-09-sesongen igjen var rett over nedrykksstreken. De fulgte opp med en sjetteplass sesongen etter.

I cupen fikk laget noen stygge resultater fram til de i 1998 kom til kvartfinalen. Deretter hadde Bad Neuenahr en god del hederlige tap, flere på straffer, mot blant annet mot storlagene 1. FFC Frankfurt og Turbine Potsdam.

Litteratur 
 Grüne, Hardy (2001). Vereinslexikon. Kassel: AGON Sportverlag ISBN 3-89784-147-9

Eksterne lenker 
 
 Das deutsche Fußball-Archiv historiske tyske ligatabeller (på tysk)

Fotballag i Tyskland
Sport i Rheinland-Pfalz
Fotballag etablert i 1907
Kvinnefotballag
Nikolaj Ryzjkov

Nikolaj Ivanovitsj Ryzjkov (russisk: Николай Иванович Рыжков, født 28. september 1928) er en tidligere sovjetisk tjenestemann og senere russisk politiker. 

Han var Sovjetunionens statsminister fra 27. september 1985 til 26. desember 1990, under Mikhail Gorbatsjov. Han ble innlagt på sykehus i desember 1990 med hjerteproblemer, og 26. desember vedtok Sovjetunionens høyesterett en lovendring som erstattet ministerrådet med ministerkabinettet. Den nye strukturen var ikke på plass før 14. januar 1991, da Valentin Pavlov overtok som statsminister av USSR. 

Da Ryzjkov var tilbake etter sykehusoppholdet stilte han som kommunistpartiets kandidat ved Presidentvalget i Russland 1991. Boris Jeltsin vant dette valget med god margin, Ryzjkov fikk under 17% av stemmene, og han trakk seg etter dette fra politikken. Han ble senere valgt inn i Dumaen i 1995.

I 2008 ble han gjort til Nasjonalhelt av Armenia.

Referanser 

Sovjetledere
Russiske politikere
Personer fra Dzerzjinskii
Fødsler i 1928
Lommedalen Golfklubb

Lommedalen Golfklubb ligger på Johnsrud Gård i Lommedalen, Bærum. Banen og klubben ble offisielt åpnet i 2004, og kan tilby sine medlemmer og gjester en fullverdig 9 hulls parkbane.

Banen har totalt par 34, fordelt på tre par 3 hull, fem par 4 hull og ett par 5 hull. I tillegg har anlegget en stor driving range med 30 utslagsmatter, og et treningsanlegg for nærspill.

I 2010 ble det lagt kunstgress på alle greener.

Eksterne lenker
 Lommedalen Golfklubb – offisielt nettsted

Golfbaner i Norge
Idrettslag i Bærum
Idrettsanlegg i Bærum
Lars H Krempig

Lars Haukanes Krempig (født 11. mai 1969) er en norsk naturfotograf, bosatt i Alta.

Krempig er oppvokst i fjellbygda Kyte på Voss. Han har studert pedagogikk ved Universitetet i Tromsø, vilt og fisk ved Norges landbrukshøgskole og utmarksforvaltning ved Høgskolen i Hedmark. Han er spesielt kjent for sine bilder fra Nordkalotten, Svalbard, Grønland og Alaska, og har levert bilder til en rekke bøker og tidsskrifter. Han har arbeidet som friluftslivslærer på Alta folkehøgskole siden 1997. 

Krempig er medlem av foreningen Norske Naturfotografer og er tilknyttet bildebyrået Samfoto.

Bibliografi 
 Jakten på Fjellrypa (sammen med Stig Wallerheim), Pan Forlag (2004) ISBN 8292528024 
 FRI – friår, friluftsliv, friluftsbarn (sammen med Inger Wallem Anundsen), Naturforlaget (2005) ISBN 9788276433678

Eksterne lenker 
 
  Krempigs hjemmeside
  Øytun folkehøgskole

Norske fotografer
Kaia Storvik

Kaia Storvik Hanssen (født 10. oktober 1976) er en norsk journalist, fra 2010 til 2014 sjefredaktør i Dagsavisen. Hun var med å starte Tankesmien Agenda i 2014, og var nestleder. Fra 2019 var hun sjefredaktør i Agenda Magasin. Hun ble 20. mai 2021 utnevnt til byrådssekretær for kommunikasjon ved byrådslederens kontor i Oslo kommune. Hun representerer Arbeiderpartiet.

Storvik begynte som journalist i Dagsavisen i 2004 og har tidligere også arbeidet som journalist i Vårt Land, Dagbladet og Dagens Næringsliv. Ved sin tiltredelse som ansvarlig redaktør uttalte hun at Dagsavisen skulle være en modig avis.

Ved stortingsvalget i 1997 var Storvik andrekandidat for Rød Valgallianse i Oslo.

Referanser 

Journalister i Dagsavisen eller forløpere
Redaktører for Dagsavisen eller forløpere
RV-politikere i Oslo
Ap-politikere i Oslo
SEAC

SEAC, forkortelse for South East Asian Comand var en alliert militær kommandostruktur som hadde til formål å koordinere de allierte (særlig de britiske) styrkene i India, Burma, Malaya og Sumatra under andre verdenskrig. SEAC ble opprettet i 1943 under ledelse av Lord Mountbatten, og ble først oppløst etter den indonesiske nasjonalrevolusjonen i 1946

SEAC samordnet styrker fra Storbritannia, Australia, New Zealand og USA. Kommandoen hadde særlig ansvar for luftstyrker, og utstyrte fly under sin kommando med egne merker, ikke ulike dem brukt av det australske flyvåpenet. Nestkommanderende var den amerikanske generalen Joseph Stilwell.

Militære enheter under andre verdenskrig
Fredrik Bekken

Fredrik Raaen Bekken (født 11. mars 1975 i Drammen) er en norsk konkurranseroer. 
Han tok sølv i dobbeltsculler i junior VM 1991 sammen med Sigurd Hadler Olsen. Han har vant junior VM i singelsculler i 1993. Kom på 6.-plass i singelsculler under OL i Atlanta i 1996. 
Han tok bronse i dobbeltsculler under VM i 1999, og sølv under Sommer-OL 2000 i Sydney, i tillegg til 3 verdenscupseiere sammen med Olaf Tufte.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske roere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1996
Roere under Sommer-OL 1996
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Norge under Sommer-OL 2000
Roere under Sommer-OL 2000
Personer fra Drammen kommune
Olympiske medaljevinnere i roing
Kongepokalvinnere i roing
Steve Mandanda

Steve Mandanda Mpidi (født 28. mars 1985) er en kongolesisk fransk fotballspiller som spiller for Stade Rennais FC. Han er også en del av .

Landslaget 
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.  vant VM-finalen mot  4-2. I 2019 ble han, sammen med andre medlemmer av vinnerlaget fra verdensmesterskapet, utnevnt til ridder av Æreslegionen.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Franske fotballspillere
Verdensmestere i fotball
Spillere i Fotball-EM 2008
Spillere i Fotball-VM 2010
Spillere i Fotball-EM 2012
Spillere i Fotball-EM 2016
Spillere i Fotball-VM 2018
Spillere i Fotball-VM 2022
Spillere i Fotball-EM 2021
Fotballspillere for Le Havre AC
Fotballspillere for Olympique de Marseille
Fotballspillere for Crystal Palace FC
Fotballspillere for Stade Rennais FC
Personer fra Kinshasa
Pjotr Prokopovitsj

Pjotr Petrovitsj Prokopovitsj, belarusisk Пётр Пятровіч Пракаповіч - Pjotr Pjatrovitsj Prakapovitsj (russisk: , født 3. november 1942) er en belarusisk ingeniør og politiker, som var sentralbanksjef i Belarus’ nasjonalbank fra 1998 til 2011. 

Han var parlamentsmedlem fra 1990 til 1995, og etter dette jobbet han som nestleder for den belarusiske presidentens stab. De siste to årene før han ble sentralbanksjef var han første visestatsminister. 

Prokopovitsj gjennomgikk en hjerteoperasjon i april 2011, og Jurij Alymov ble utnevnt til fungerende sentralbanksjef mens Prokopovitsj var på rekonvalesens. I juli ble han løst fra stillingen. Den 28. juli 2011 ble Nadezhda Ermakova utpekt som ny sentralbanksjef.

Referanser 

Belarusere
Sentralbanksjefer
Hit

Hit kan også bety slagerHīt eller Heet (arabisk: هيت‎) er en irakisk by i guvernementet al-Anbar. Den ligge ca 40 kilometer nordvest for guvernementshovedstaden Ramadi og hadde i  2003 over 34.000 innbyggere.

Hīt ligger ved floden Eufrat. Byen ble anlgt på to høyder ved siden av antikkens bosetning Is''. Brønnene i området gårt tildels tilbake til minst tusen år før Kristus, og var i bruk da Babylon ble bygd opp.

Den er sentralt i et jordbruksområde, og her er det også oljeledninger som fører over elven og fører videre til Middelhavet. Tidligere var byen også et viktig navigasjonssentrum for elvebåtene,en trafikk det er gått kraftig tilbake med.

Rundt 30 kilometer nordøst for byen ligger den inntil 2500 kvadratkilometer atore Thartharsjøen.

Hit har toforbindelser mor nord, sør og vest. Parallelt til nord-sør-strekningen løper Highway 12, som fører de 240 kilometrene fra Ramadi til grensen til Syria. Øst for Eufrat er det også en god vei.

Byer i Irak
Guvernementet Anbar
Byer ved Eufrat
Minde Allé

Minde Allè løper fra Storetveitvegen ved Wergeland holdeplass til Fjøsangerveien. 
Veien er 528 meter lang.

Krysset med Fjøsangerveien er bygd i to plan, slik at fjerntrafikken føres i tunnel under rundkjøringen.

Frem til 2019 var veien felles med FV253. FV253 ble da en del av FV582 som inkluderer Nesttunvegen, Troldhaugvegen, Stertveitvegen og Inndalsveien.[1]

Eksterne lenker 
 NVDB Statens vegvesen Veikart
 Postens adressesøk

Veier i Bergen
DS «Southern Cross»

DS «Southern Cross» (engelsk for Sydkorset) var en dampdrevet ishavsskute på 521 brt som var konstruert av Colin Archer og bygget i 1886 ved Svinodden verft i Arendal. Som sedvanlig for ishavsskuter av denne typen var hun konstruert med oppbygd bro bak skorsteinen, der rekkverket var dekket med seilduk for å gi ekstra beskyttelse. Som selfangstskute gikk hun under navnet «Pollux», men i 1898 ble hun solgt som ekspedisjonsskip til antarktispioneren Carsten Borchgrevink og omdøpt «Southern Cross».

Den 30. juli 1898 la «Southern Cross» ut fra Kristiania med kurs for London, der den offisielle avreisen til Southern Cross-ekspedisjonen, den første ekspedisjonen som overvintret på det antarktiske kontinent, fant sted 22. august. Reisen sørover gikk via Madeira og St. Vincent med ankomst Hobart på Tasmania i slutten av november. Den 19. desember fortsatte reisen sørover mot Antarktis, og etter å ha strevet i isen i 43 dager ankom ekspedisjonen bestemmelsesstedet Kapp Adare 17. februar 1899. Den 1. mars returnerte «Southern Cross» til Australia, mens en gruppe på ti mann ble igjen for å overvintre ved Kapp Adare. Den 28. januar 1900 var «Southern Cross» tilbake for å plukke opp de etterlatte ekspedisjonsmedlemmene. Deretter seilte de langs Rossbarrieren i 645 km før de returnerte til Australia.

Etter Southern Cross-ekspedisjonen ble hun solgt til New foundland Sealing Company. I april 1914 forliste hun med hele besetningen på 173 utenfor Newfoundland.

Referanser

Kilder 
 
 

Dampskip
Polarskuter
Artikler i Antarktis-prosjektet
Skip fra 1886
Skip sluttseilt 1914
Antarktis' historie
Selfangst
Skip bygget i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Sovjetunionen under Sommer-OL 1952

Sovjetunionen under Sommer-OL 1952. 295 sportsutøvere, 255 menn og 40 kvinner fra Sovjetunionen deltok i seksten sporter under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. De var første gangen som Sovjetunionen deltok i et sommer-OL, de ble nest beste nasjon med 22 gull-, 30 sølv- og 19 bronsemedaljer. Vektløfteren Jakov Kutsjenko var landets flaggbærer under åpningsseremonien.

Medaljer

Medaljevinnerne

Referanser

Eksterne lenker 
  Soviet Union at the 1952 Helsinki Summer Games  på Sports-reference.com/olympics

Nasjoner under Sommer-OL 1952
Sovjetunionen under de olympiske leker
Sport i Sovjetunionen i 1952
Efraín Juárez

Efraín Juárez Valdez (født 22. februar 1988) er en mexicansk tidligere fotballspiller. Han spilte forsvar, og var også en del av . 

Juárez har tidligere spilt for Pumas de la UNAM i Mexico og FC Barcelona i Spania (ungdomsklubb). 

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Meksikanske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2010
Fotballspillere for UNAM Pumas
Fotballspillere for Celtic FC
Fotballspillere for Real Zaragoza
Personer fra Mexico by
Fødsler i 1988
Utenlandske fotballspillere i Norge
Trond Moi

Trond Moi (født 28. desember 1969) er en norsk kokk og vinkelner fra Kvinesdal. Moi synes New York er den mest interessante matplass.  Han er kjent fra media, fjernsyn og TV, og for sine bøker.  Med Toralf Bølgen startet han Bølgen & Moi i 1995, en restaurantkjede.  

Etter ett års kokkeskole i Kristiansand og læretid ved Hotel Sheraton i Oslo, studerte han i Frankrike hos Michel Guérard en tid. I 1989 arbeidet han på kafé Holberg og var chef comis for kjøkkensjefen der, Lars Erik Underthun da Underthun fikk sølv i Bocuse d'Or 1991. Moi  fikk tilbud om jobb på kjøkkenet hos Paul Bocuse etter avtjent siviltjeneste 1991. Men fra 1991 jobbet han som lærer ved Gastronomisk Institutt i Stavanger.  

Moi var på Norges kokkelandslag fra 1993.  I 1995 drev han restaurant på Henie Onstad kunstsenter som ble til Bølgen & Moi sammen med Toralf Bølgen som han tok med på Noma (restaurant) i desember 2010. Med Charlotte Mohn, Erling Sundal og Jan Vardøen deltok han i 4-stjerners middag (4. februar 2011).

I 2021 er Moi deltager i en ny sesong av gameshowet Fangene på fortet.

Meritter 
 Hans R. Larsens legat 1989 på kroner 30 000
 Bocuse d'Or 1991:  Assistent for sølvvinneren Lars Erik Underthun
 Norgesmesterskapet i kokkekunst
 Sølv i 1993 og 94
 Gull i 1995, 96 og 97.
 Kokke-OL: Deltaker i 1996 (sølv sammenlagt)
 Nordisk mester i kokkekunst: 199?
 Årets fiskekokk: 199?

Utgivelser 
 Cocktails & tapas (Gyldendal, 2008).  Med Mats Widén og Bølgen.
 Eple, ikon og myte (2007). Med Knut Bry, Øivind Hånes og Kenneth Hansen
 Kjøtt og vin (Gyldendal, 2008). Med Bølgen.
 Fisk og vin (Gyldendal, 2006). Med Bølgen.
 Sopptur – en soppkokebok (2006). Med Bry og Hånes.
 Sopp (Gyldendal, 2005). Med Bølgen.
 Helt nøtt – mat og drikke med nøtter (2005). Med Bry.
 100 retter og matoppskrifter (2005). Med Widen, Hansen og Morten Aamodt
 Tid for mat (2004). Med Kjersti Bergesen
 Sopp! Sopp! En soppkokebok (2004). Med Hånes og Bry.
 Blå (Frost, 2002). Med Bølgen, Kjell Nupen, Hansen, Bølgen & Moi Kristiansand, Bry og Håvard Rem
 Kraft – Frelsesarmeens suppebok (2004). Med Ole Paus og Christian Houge
 Mat & Vin (Gyldendal, 2001). Med Bølgen,  Widén,  Hånes og  Hansen
 Himmelsk – mat & mirakler (Geelmuyden.Kiese, 1999). Oppskrifter fra en tur til Israel påsken 1999. Skildret i TV-programmet Himmelsk mat vist julen 1999 (to episoder, TV 2). Med Rem og Bry. 
 Jazzpizza (Grøndahl og Dreyer, 1999). Med Craig Whinston, Tore Gjesteland og Peder Austrud
 Smak av Sørland (Fedrelandsvænnen, 1998). Med Bjørg Bøe
 Smak! (1997). Med Bry
 Mat og hus – en kulturhistorisk bokekok (Bonytt, 1995). Med Else Rønnevig og Sølvi dos Santos
 Moi's lille røde (Henie-Onstads kunstsenter, 1995).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske kokker
Norske vinkelnere
Norske matskribenter
Personer fra Kvinesdal kommune
Farmen-deltakere
Ringsveen

Ringsveen er et småbruk i Lillehammer kommune, fem kilometer fra sentrum. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom maleren Jakob Weidemann (1923–2001) bodde her i årene 1968–2001.

Jakob Weidemann oppdaget stedet da han i 1967 utførte en monumentaldekorasjon på Maihaugen i 1967. Sammen med kona Anne Marie f. Frøisland (1921–2010) flyttet han hit fra Oslo i 1968, og de hadde siden stedet som base for liv og kunst. Bruket er på rundt 30 mål innmark og 200 mål skog. Bygningsmassen på stedet omfatter hovedbygningen fra 1780, og tre små laftede stuer, et stabbur og noe annet. De fleste bygningene ble flyttet til Ringsveen etter at Anne og Jakob Weidemann overtok i 1967. 

Weidemanns faste motivkrets i senere år var skogbunnen, i abstrahert form, og det er få konkrete spor etter Ringsveen i hans kunst.

Huset eies i dag av Stiftelsen Ringsveen, som har til formål å stille huset til disposisjon som bolig for yngre kunstnere. Stiftelsen ble opprettet i 1999 av Jakob og Anne Weidemann, og mottok i tillegg til eiendommen Ringsveen en samling bondeantikviteter og en kapital på cirka åtte millioner kroner. Hovedbygningen er siden 2006 satt i stand av stiftelsen, men flere andre bygninger på stedet er i dårlig forfatning og kan bli revet.

Litteratur og andre kilder 
 nrk.no, 16.6.2008 «- Raserer kunstnerhjemmet»
 Aftenposten, 2.6.2009 «Tilstanden på Ringsveen», av Anders Eckhoff, styreleder Stiftelsen Ringsveen 
 Klassekampen, 2.1.2004 «Mytemaker og fargemester», intervju med Karin Hellandsjø, i forbindelse med lansering av Weidemann-biografi
 Gudbrandsdølen Dagningen, 24.10.2017 «Arven etter Weidemann satt i stand», av Gunnar Tore Larsen

Norske kunstnerhjem
Kultur i Lillehammer
Byggverk i Lillehammer
Gårder i Innlandet
Gasolin’ (album)

{{Infoboks musikk
| navn = Gasolin| bilde = 
| type = Studioalbum
| artist = Gasolin'
| utgitt = 
| innspilt = Juli-September 1971 i Rosenberg Studio, København
| sjanger = Rock
| lengde = 39:56
| plateselskap = CBS
| produsent = Gasolin'Sture Lindén <small>
| forrige = 
| neste = Gasolin' 2(1972)
| annet = 
| singler = 
| comcat = 
}}Gasolin'''' (også kjent som GAS 1'') er debutalbumet til det danske rockebandet Gasolin'. Det ble utgitt  21. november 1971 av plateselskapet CBS, og ble bandets minst kommersielt suksessfulle albumutgivelse.

Albumet ble produsert av bandet selv i København, og ble mikset i Trident Studios i London av lydtekniker Freddy Hansson sammen med Roy Thomas Baker. Omslagsbildet på albumet er en tegning av den belgiske tegneserieskaperen Hergé.

Sporliste

Side 1 
«Langebro» (3:20) (Trad/Larsen-Jönsson-Beckerlee)
«Hey Christoffer» (4:13) (Larsen-Beckerlee)
«Fra Dag til Dag» (4:26) (Jönsson-Beckerlee)
«Lille Henry» (2:28) (Larsen)
«Tremastet beton» (5:29) (Jönsson-M. Mogensen)

Side 2 
«Solfangen» (3:14) (Jönsson-Beckerlee)
«Laphophora Williamsii» (3:23) (Jönsson-Beckerlee)
«Jeg Kan Høre Dig Kalde» (3:15) (Larsen-Berlev)
«Strengt Fortroligt» (4:31) (Larsen-Jönsson-Beckerlee)
«Lilli-Lilli» (5:02) (Larsen-Jönsson)

Personell

Gasolin' 
 Franz Beckerlee – el-gitar, altsaksofon, munnspill, vokal
 Søren Berlev – trommer, vokal og akustisk gitar på «Jeg Kan Høre Dig Kalde»
 Wili Jönsson – bassgitar, piano, vokal
 Kim Larsen – akustisk gitar, vokal

Øvrige 
 Mogens Mogensen – vokal på «Tremastet Beton»

Produksjon 
 Produsent: Gasolin', Sture Lindén & Poul Bruun
 Lydtekniker: Freddy Hansson
 Mikser: Roy Thomas Baker & Freddy Hansson (Trident Studios, London)

Eksterne lenker 
 

Musikkalbum fra 1971
Gasolin'-album
Wesselstuen

«Wesselstuen» er også en restaurant i Bergen

Wesselstuen eller Johnsrud er et gammelt bolighus i Vestby kommune. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom forfatteren Johan Herman Wessel (1742–1785) ble født her. 

Wessel bodde i Vestby til han var 16 år gammel, i årene 1742–1758. De første seks årene bodde familien i dette huset, senere i prestegården, etter at faren, Jonas Wessel, ble forfremmet til sogneprest. Huset var «kapellanstue», og ligger på prestegårdens jord. Johan Herman var en av tretten søsken, og hans brødre Ole Christopher Wessel og Caspar Wessel vokste også opp i dette huset. 

Huset eies i dag av Vestby kommune, og brukes til kulturarrangement og som selskapslokaler. 

 Litteratur og andre kilder 
 Hilde Diesen. Dikterhus. Tell forlag, 1994 (bokhylla.no – fulltekst)
 vestby.kommune.no/wesselstua 
 Aftenposten Aften; 28.07.1992 «En gjøgler og rimsmed fyller 250»

Norske kunstnerhjem
Byggverk i Vestby
Kultur i Vestby
Eric Williams

Eric Eustace Williams (født 25. september 1911, død 29. mars 1981) var den første statsministeren på øystaten Trinidad og Tobago. Denne stillingen hadde han fra 1956 til hans død i 1981. Han var også historiker, da spesielt innen karibisk historie. 

Han utdannet seg ved Oxford University og var en avgjørende politiker i frigjøringen av øystaten fra den britiske kolonimakten. Øyen fikk sin uavhengighet i 1962. Williams var motstander av slaveri. Han var etterkommer av de Boissière-familien som gjorde sin formue ved å selge afrikanske slaver ulovlig etter at slavehandelen ble avskaffet i 1807. Williams spesialisert seg på studiet av avskaffelsen av slavehandelen. 

I sin bok Kapitalisme og slaveri fra 1944 hevdet han at britene avskaffet slavehandelen for primært å tjene på det økonomisk, og ikke for altruismens skyld. I 1969 ble han en av de utvalgte ledere i verden til å legge inn en beskjed på en CD som skulle bli med Apollo 11 opp til Månen. Hans beskjed lød «It is our earnest hope for mankind that while we gain the moon, we shall not lose the world.»

Forfattere
Trinidadiske historikere
Trinidadiske politikere
Personer fra Port of Spain
Fødsler i 1911
Dødsfall i 1981