alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ane Stangeland Horpestad

Ane Stangeland Horpestad (født 2. juni 1980 i Stavanger, som Ane Stangeland) er en norsk tidligere fotballspiller fra Orre i Klepp kommune.  

Hun var kaptein på det norske A-landslaget mellom 2005 og 2007, og spilte for klubblagene Klepp IL og Kolbotn IL i Toppserien. Hun spilte 107 landskamper og scoret fem landslagsmål. 

I tillegg til A-landslaget har hun spilt på U16, U18 og U21-landslaget.

Hun spilte alle kampene for Norge i EM i fotball for kvinner 2005 da Norge tapte 3-1 mot Tyskland i finalen, og er norsk landslagskaptein. 

Stangeland har spilt for Klepp siden 1997, og spilte cupfinale mot Trondheims-Ørn på Ullevaal Stadion det samme året. Hun spilte 284 offisielle kamper for Klepp mellom 1997 og 2008.

En kort periode i 2006 spilte hun for Kolbotn da klubben gikk til semifinalen i Europacupen for kvinner.  Hun giftet seg med Steffen Horpestad juni 2006.

Stangeland Horpestad spilte alle kampene for Norges landslag i VM 2007 i Kina som kaptein og midtstopper, og scoret to mål. Hun var med å ta Norge til 4.-plass i VM.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske damelandslagsspillere i fotball
Spillere under EM i fotball for kvinner 2001
Spillere i VM i fotball for kvinner 2003
Spillere under EM i fotball for kvinner 2005
Spillere i VM i fotball for kvinner 2007
Deltakere for Norge under Sommer-OL 2008
Fotballspillere under Sommer-OL 2008
Fotballspillere for Klepp IL
Fotballspillere for Kolbotn IL
Personer fra Stavanger kommune
Fødsler i 1980
Erling Fossen

Erling Fossen (født 23. oktober 1963 i Oslo) er en norsk forfatter, debattant og tidligere NRK-programleder. Han har skrevet flere bøker om emner som urbanisme og politisk teori. Fra Universitetet i Oslo har han master i samfunnsgeografi med spesialisering i bygeografi. I dag jobber han som daglig leder av Oslo Metropolitan Arena, en forening eid av noen av Norges største eiendomsutviklere. 

Fossen var i 1996 programleder for kulturmagasinet Puck på NRK2, før han ble journalist i Morgenbladet. i 2001-2007 var Fossen tilknyttet Oslo Teknopol med tittel bydoktor.   

Fossen tok i 2001 initiativ til opprettelsen av Oslo Byforum, et tverrpolitisk nettverk som jobber for Oslos beste på en rekke ulike områder. Han er i dag styreleder. Han er innleid daglig leder i Oslo Metropolitan Area en forening for byutvikling i Osloregionen.    

Fossen ledet også Oslo Byaksjon, et politisk parti som stilte liste til kommunevalget i Oslo i 2003 og i 2007. Han satt i programkomiteen til Oslo Arbeiderparti foran kommunevalget i 1995 og ledet undergruppe næringsutvikling, sysselsetting og regional styring. 

Fossen har bidratt i det offentlige ordskiftet, ofte om temaer knyttet til byutvikling, forholdet mellom by og land og urbanisme, men også om mer generelle politiske temaer.  I desember 2008 kritiserte han i en kronikk i Aftenposten det han mente var ensidig dyrking av den norske motstandsbevegelsen under andre verdenskrig.

Privat er han gift med redaktør og forfatter Martine Aurdal og bor på Montebello i Oslo. Fossen er tvillingbror av arbeidsforsker og konsulent Øystein Fossen, bror av Samlaget-redaktør Wenche Fossen og sønn av pensjonert jurist og forfatter Asbjørn Fossen.

Bibliografi 
 1993 – Et radikalt ja : bystatens gjenkomst i det nye Europa
 1994 – Ni skritt mot en moderne stat
 1995 – Marx i cyberspace
 1997 – EcstaCity: innganger til en ny urbanisme
 2000 – Politisk manifest 2000
 2000 – Antinatur: natur som ideologi
 2000 – Schpaa: Du har ikke en sjans! – Ta'n!
 2001 – Norge: som det stiger frem
 2001 – Eftf.: – om endringer i arbeidslivet
 2002 – Miljø og menneske
 2005 – Osloquiz
 2008 – Osloquiz
 2014 – Lange linjer - Åpne sinn. Børve og Borchsenius 125 år (red)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske sakprosaforfattere
Programledere for NRK
Personer fra Oslo
Bård Torgersen

Bård Erik Strand Torgersen (født 12. november 1967) er en norsk forfatter og musiker.

På 1980-tallet var Torgersen under pseudonymet Lord Bård, frontfigur i post-punkbandet Nemlig Hemlig, som også opptrådte under navnet Masters of Møh. På 1990-tallet var han aktiv med elektronikabandet«Superskill». 

Torgersen debuterte i 2005 med romanen Alt skal vekk. Han har gitt ut en rekke diktsamlinger, og har alene og i samarbeid andre utgitt fem album som utforsker grensene mellom litteratur og musikk. Han har turnert og opptrådt i Norge, Europa og Japan. I 2020 utga han i samarbeid med den engelske poeten Steven J. Fowler fotodikt-boka Crowfinger, på London-forlaget Sampson Low.

Bibliografi

Romaner 
 2005: Alt skal vekk 
 2007: Det siste dyret 
 2009: Maskinens uerstattelige deler 
 2011: Nøytral
 2012: Voksne og barn 
 2014: Vær så snill 
 2016: Loki 
 2019: Lengter knuser slår 
2021: Hvile i fred 
2022: Vær stille

Dikt 
 2008: Bird imitator
 2008: Kniv mot ord
 2009: Flukten fra Europa
 2010: hei horunger
 2013: du bestemmer
 2015: Romaner
 2017: Jeg ikke dum
2020: Crowfinger

Korttekster 
 2012: Miraklene

Referanser

Kilder
Presentasjon av Bård Torgersen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 

  Bård Torgersen hos Forlaget Oktober
  Bård Torgersen hos Flamme Forlag
  Nemlig Hemlig i Rockipedia

Norske romanforfattere
Norske artister innen elektronisk musikk
Kristian Valen

Kristian Valen (født 13. oktober 1974 i Stavanger) er en norsk komiker og artist kjent fra flere TV-serier og sceneoppsetninger.

Han er sønn av den tidligere fotballspilleren Inge Valen (Viking). Kristian ga seg imidlertid med fotballen ved 16-årsalderen. Valen var også med i Rogaland Teaters barneteater. Han sluttet på videregående skole da han var 17 år gammel, og begynte som programleder i Duen radio, deretter Siddis radio og senere i 1990-årene, Jærradioen. Det var som programleder på radio flere personligheter kom frem, blant annet Sibbe fra Sandnes. Flere av sketsjene på radio ble utgitt på CD, og Valen ga ut totalt fire album under navnet Sibbe fra Sandnes i 1990-årene.

Valen satte deretter opp sceneforestillingene Fartøy Valen, 3 på tiltak og Et musikalsk kaos. Takk for frammøtet. I 2003 debuterte han med en TV-serie Valen TV på TVNorge. Deretter laget han seriene Valen & de etter fjøstid og Valens frokost-TV på samme kanal. Våren 2012 startet en TV-serie på NRK, Valens Rikskringkasting. For serien ble han kåret til årets morsomste under Komiprisen 2012. Høsten 2014 ble serien Kanal Valen vist på TVNorge.

I 2017 deltok Valen i den norske Melodi Grand Prix-finalen med låten You & I. Han gikk ikke videre til gullfinalen.

Diskografi 
 Sibbe fra Sandnes (Sibbe,1996)
 Laila (Sibbe,1996)
 Countri (Sibbe,1997)
 Ei herlige suppa (Sibbe,1999)
 Listen When Alone (2004)
 Best of Sibbe fra Sandnes (Sibbe, 2009)
 Blessed by a woman (2011)
Where is Jesus (2014)
You & I (2018)
Endless Road (2019)
Jolene - Cover (2019)

Filmografi / TV-programmer 
 Valen TV (2003)
 Valen & de etter fjøstid (2006)
 Valens Frokost-TV (2009)
 Valens Rikskringkasting (2012)
 Kanal Valen (2014)

Show 
 Tre på tiltak (2001)
 Fartøy Valen (2005)
 Et Musikalsk Kaos (2008)
 Raskere enn sitt eget beste (2010)
 Alle Skal Få (Det beste fra 10 år og noe nytt, dessverre!) (2012)
 ÅSTED VALEN (2018)
Fartøy Valen seiler igjen (2021)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske komikere
Norske musikere
Programledere for TVNorge
Personer fra Stavanger kommune
Norske standupkomikere
Deltakere i Melodi Grand Prix
Bombekaster

En bombekaster (også kjent som morter, tidligere også mørser) er et lett krumbaneskyts som skyter granater i høy bane mot fienden.  Våpentypen ble utbredt under første verdenskrig. Våpenet brukes av de fleste militærmakter i verden siden det er et effektivt anti-personellvåpen. Våpenet kan også avfyre flere forskjellige typer granater, som splintgranat, røykgranat, lysgranat som bidrar til å gjøre våpenet meget effektivt og allsidig. Det er til og med utviklet små kjernefysiske ladninger som er ment avfyrt med bombekastere.

I motsetning til nesten alle andre skytevåpen er bombekastere munningsladere, der drivmiddel (krutt) og granat lades via munningen. Denne lademåten gjør det mulig å tilpasse kruttladningen til hvert enkelt skudd. På den måten sikte seg inn mot målet ikke bare ved helningen på løpet, men også ved utgangshastigheten på granaten.

Hæren i Norge bruker 81 mm bombekaster.

Eksterne lenker 
 

Bombekastere
Sosialkonservatisme

Sosialkonservatisme er et begrep innen konservativ tenkning med to hovedbetydninger:

Enten en sosialreformatorisk konservatisme, en strømning innen den europeiske konservatismen som har ønsket å bekjempe fattigdom og skjerme arbeidere for konkurranse for å motvirke sosial nød og uro. Noen tidlige sosialkonservative tenkere var den sveitsiske forfatteren Sismondi, den tyske politiske økonomen Lorenz von Stein, den tyske filosofen Friedrich Julius Stahl og den britiske statsmannen Benjamin Disraeli. Den tyske kansleren Otto von Bismarck fremstår som den første store reformatoren. Beslektede begreper i den engelsktalende verden er «one nation-conservatism» og «compassionate conservatism».
Eller en sosialpolitisk konservatisme, i vid forstand, som hegner om tradisjonell moral og velprøvde sosiale normer; og ser det som fellesskapets plikt å oppfordre til, eller påtvinge, disse gjennom sivile lover og regler. Dette er den vanligste begrepsbetydningen innen amerikansk konservatisme. Et typisk spenningsfelt mellom sosialkonservative og sosialliberale gjelder familie, kjønn og seksualitet, derav det i all hovedsak amerikanske begrepet om familieverdier.

De to betydningene av «sosialkonservatisme» er ikke gjensidig utelukkende.

Referanser 

Politiske ideologier
Konservatisme
Sosialfilosofi
Det Norske Teatret

Det Norske Teatret er et teater som spiller dramatikk på nynorsk og norske dialekter. Teatret ligger i Oslo og ble grunnlagt 22. november 1912 med Hulda Garborg som styreformann. 6. oktober 1913 hadde det sin første forestilling, Jeppe på Bjerget av Ludvig Holberg, oversatt av Arne Garborg. Åpningen skjedde med kong Haakon VII til stede. En av de første forestillingene var preget av teaterslag i selve teatret, der riksmålsungdommer og nynorsktilhengere havnet i et blodig slagsmål. Noe av det samme hendte også i 1948, da teatret fremførte Peer Gynt i nynorsk oversettelse.

De første årene holdt teatret til i teatersalen hos Bondeungdomslaget i Oslo, siden flyttet det til Stortingsgata 16. Der holdt det hus til det fikk et nytt bygg i Kristian IVs gate i 1985, hvor det holder til fremdeles. Dagens teatersjef er Erik Ulfsby.

Teatret ble under Egil Monn-Iversens musikalske ledelse kjent for sine musikaler, store suksesser gjennom tidene er blant annet Les Misérables, Cats og Piaf. Monn-Iversen skrev også egne musikaler som hadde urfremføring på teatret; dette inkluderer Ungen og Bør Børson Jr.

Som det eneste større teatret i Norge er Det Norske Teatret privateid. Staten gir omtrent 100 millioner kroner i årlig tilskudd. Bondeungdomslaget i Oslo er største eier; ellers eier ulike mållag og lokallag i Noregs Ungdomslag resten.

Teatret fikk Spellemannprisen 1979 i åpen klasse for Så lenge skuta kan gå.

Teatersjefer 

 1912–1915 Rasmus Rasmussen
 1915–1916 Amund Rydland
 1916–1917 Anton Heiberg/Amund Rydland
 1917–1918 Amund Rydland
 1918–1920 Sigurd Eldegard/Amund Rydland
 1920–1922 Amund Rydland
 1922–1933 Ingjald Haaland
 1933–1934 Hans Jacob Nilsen
 1934–1936 Oskar Braaten
 1936–1942 Knut Hergel
 1942–1945 Cally Monrad
 1945–1946 Knut Hergel
 1946–1950 Hans Jacob Nilsen
 1950–1951 Edvard Drabløs
 1951–1953 Ole Gregor Liljedahl Barman
 1953–1961 Nils Sletbak
 1961–1975 Tormod Skagestad
 1975–1976 Svein Erik Brodal
 1976–1979 Tormod Skagestad
 1979–1990 Svein Erik Brodal
 1990–1997 Otto Homlung
 1997–2010 Vidar Sandem
 2011– Erik Ulfsby

Teaterets skuespillere

Litteratur 
 Alfred Fidjestøl Trass alt. Det norske teatret 1913-2013 Dramatiske scener frå 100 års teatereventyr, Samlaget 2013 ISBN 9788252178753

Referanser

Eksterne lenker
 
  Det Norske Teatret i Sceneweb

Teatre i Oslo
Vinnere av Spellemannprisen
Betongtavlen
Etableringer i 1912
EMI Produksjon

EMI Produksjon AS var et av få norske private filmproduksjonsselskaper på 1960- og 70-tallet. Selskapet var eid av Egil Monn-Iversen, og EMI i firmanavnet er hans initialer.

EMI Produksjon AS viste at det var mulig å skape kommersielle filmsuksesser i Norge med filmer som Bør Børson Jr., Norske byggeklosser og Den siste Fleksnes. Selskapet hadde i perioden 1970-1979 en bruttoinntekt på cirka 2 million per spillefilm. Det var kun Teamfilm AS som hadde lignende publikumsuksess, og de øvrige filmprodusentene hadde gjennomsnittsinntekter som bare var 1/4 av dette. 2 millioner kroner i 1975 tilsvarer ca 11 millioner i 2016.

Utvalgte filmer fra produksjonsselskapet
 
 1981 – Den grønne heisen
 1976 – Bør Børson II
 1975 – Fru Inger til Østråt | Skraphandlerne
 1974 – Ungen | Den siste Fleksnes | Bør Børson Jr.
 1973 – Kanarifuglen
 1972 – Norske byggeklosser
 1970 – Skulle det dukke opp flere lik, er det bare å ringe | Balladen om mestertyven Ole Høiland | Douglas
 1968 – Mannen som ikke kunne le | Skrift i sne | Hennes meget kongelige høyhet
 1966 – Afrikaneren
 1965 – 4 x 4 (norsk del: Pike med hvit ball) | Klimaks
 1963 – Elskere

Kilder 

Norske medieselskaper
Opphør i 1998
John Terry

John George Terry (født 7. desember 1980) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er juniortrener for .

Han var Chelseas lagkaptein. Han ble i 2005 kåret til PFA Players' Player of the Year som første Chelsea-spiller noen sinne.

Terry skrev under på sin første profesjonelle kontrakt med Chelsea den 1. august 1997, og er en av de få fra Chelsea-akademiet som har tatt steget videre helt til kapteinsbindet på både klubb og landslag. I 2000 var han noen måneder på lån til Nottingham Forest FC.

Terry var suspendert i Champions League finalen i 2012 mot Bayern München på Alianz Arena, der Chelsea vant sin første Champions League finale. Chelsea vant Champions League og FA-Cupen den sesongen med Terry som kaptein. John Terry blir regnet som den aller beste midtstopperen til å ha spilt i Premier League.

Landslaget
John Terry debuterte på  mot  den 3. juni 2003, og han har per 1. november 2009 spilt 58 landskamper for England, og scoret 6 mål. I 2006 ble han også kaptein for det engelske landslaget.

Meritter

Chelsea 
 Premier League: 2004-05, 2005-06 og 2009-10 og 2014-15 og 2016-17
 FA-cupen: vinner i 1999/2000, 2006/2007, 2008/2009, 2009/2010 og 2011/2012
 Ligacupen: vinner i 2004/2005 og 2006/2007 og 2014/2015
 FA Community Shield: vinner i 2005 og 2009
 UEFA Champions League: 2011/2012
 UEFA Europa League: 2012/2013

Individuelle priser 

 PFA Player of the Year: 2004-05
 2006 FIFA World Cup VM laget: 2006, 
 FIFPro Årets lag: 2005, 2006, 2007, 2008
 UEFA Årets beste forsvarsspiller: 2005, 2008, 2009
 UEFA Årets lag: 2005, 2007, 2008
 Chelsea Player of the Year: 2001, 2006

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske fotballspillere
Engelske fotballtrenere
Spillere i Fotball-EM 2004
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-VM 2010
Spillere i Fotball-EM 2012
Fotballspillere for Chelsea FC
Fotballspillere for Nottingham Forest FC
Fotballspillere for Aston Villa FC
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Personer fra Barking and Dagenham
Varmekapasitet

Varmekapasiteten C  for en gjenstand er forholdet mellom varmen ΔQ  tilført (eller avgitt fra) gjenstanden, og den resulterende temperaturendringen  gjenstanden får, 

 .

Enhet for varmekapasitet er joule per kelvin, [C] = J/K. 

Dersom gjenstander er homogent sammensatt, er forholdet mellom varmekapasiteten og massen lik stoffets spesifikke varmekapasitet. Det er denne som i praksis blir angitt i tabeller over varmekapasiteten for forskjellige stoffer.

Termodynamikk
Helle Beck Figenschow

Helle Lee Elena Beck Figenschow (Lee Figenschow) (født 29. januar 1974) er en bulgarsk-norsk kvinne som ble kjent for sin rolle som «Lena» i de norske ungdomsfilmene om «Pelle og Proffen» med manus av Ingvar Ambjørnsen. Hun underviste i orientalsk dans i en rekke år, og idag jobber hun som fastlege.

Rollen som «Lena» ble etter hvert en stor belastning for Figenschow på grunn av det store medieoppstyret som var rundt filmene og de mest profilerte skuespillerne. Hun reiste derfor til København og bodde der i fem år.

Figenschow var en fremtredende person i Norges magedans- og folkedansmiljø, hvor hennes spesialitet var kuchek, en sigøynerdans fra Balkan. Hun instruerte orientalsk dans i Oslo samt holder kurs og seminarer i hele landet. Sammen med andre i Norges magedansmiljø var hun med i gruppen Divas of Bellydance. Denne gruppen hadde sin premiereforestilling på Oslo Oriental Dance Festival i Oslo 10. februar 2006.

Filmografi

Eksterne lenker 
 Intervju i Dagbladet 23.09.2005
 Figenschows hjemmeside for orientalsk dans
 

Norske skuespillere
Fødsler i 1974
Fylkesvei 351

Fylkesvei 351 (Fv351) går mellom Indre Søndeled i Risør og Tangen i Kragerø.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter





Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 Vegliste Telemark gjeldende fra 15. mai 2015
 Vegliste Aust-Agder gjeldende fra 15. mai 2015
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Agder
Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Risør
Veier i Kragerø
Fylkesveier gjennom flere fylker
Francisturbin

Francisturbin er den mest brukte turbintypen i norske vannkraftverk. Turbinen ble utviklet av den engelske ingeniøren James B. Francis i 1849. Denne turbintypen er best egnet ved middelsstore og store fallhøyder (mellom ca. 30 og 600 m). Er fallhøyden lavere benyttes ofte kaplanturbinen, er fallhøyden høyere benyttes peltonturbinen.  Utseendemessig minner turbinen om et skovlhjul som var vanlig i gamle møller og på hjuldampere.

Prinsipp
I en francisturbin ledes vannet inn på turbinhjulet gjennom et spiralformet rør. Dette fordeler vannet jevnt inn til stag og ledeskovlene. Ledeskovlene sitter rett før turbinhjulet og brukes både til å regulere vannmengden og å øke hastigheten på vannet. 

I motsetning til i en peltonturbin er det både trykk- og hastighetsenergi i vannet når det kommer inn i francisturbinen. Reaksjonsgraden ligger ofte rundt 0,5. Gjennom turbinen vris vannstrålen slik at minst mulig energi forsvinner ut av sugerøret. Det er ikke uvanlig at francisturbiner har en virkningsgrad på over 95 %.

Et problem med nesten alle turbiner er kavitasjon. Kavitasjon oppstår når det dannes undertrykk på grunn av strømningsendringer, og det oppstår små dampbobler i vannet. Disse boblene kollapser på overflaten når trykket øker, og forårsaker erosjon. Dette skjer naturligvis i løpet av millisekunder. Problemet er størst i turbiner som opererer i atmosfæretrykk, som peltonturbinen. Francistubiner kan operere helt nedsenket i vann, med avløpet under vannflaten i utløpskammeret. Slik blir kavitasjonsproblemet mindre. Moderne francisturbiner monteres derfor ofte med utløp under nedre vannspeil.

Se også 

 Kaplanturbin
 Peltonturbin
 Vannturbin
 Bulbturbin

Referanser

Eksterne lenker 
 Øgaard, Eirik: Francis-turbin www.vasskrafta.no, Norsk Vasskraft- og Industristadmuseum. Besøkt 10. august 2018.

Turbiner 
Vannkraft
Paul McCartneys diskografi

James Paul McCartney (født 18. juni 1942 i Liverpool, England) er en britisk musiker. Han var medlem av The Beatles (1957–70) og Wings (1971–80). I tillegg til å spille bass i The Beatles (og ved noen anledninger gitar, piano og slagverk) sto McCartney for mesteparten av låtskrivingen i gruppen sammen med John Lennon.

Paul McCartney er oppført i Guinness rekordbok som den mest fremgangsrike komponist av populærmusikk. Slår man sammen hans arbeid med og uten The Beatles har McCartney skrevet over 50 «top ten»-låter, mer enn noen annen komponist.

McCartney og John Lennon skrev det meste av musikken i The Beatles, og mange av McCartneys komposisjoner fra denne perioden, inkludert «Hey Jude», «Yesterday» og «Let It Be», er ofte rangert blant de aller beste sangene fra populærmusikkens historie. En annen sang skrevet av McCartney, «Helter Skelter», er ofte blitt kalt den aller første tungmetall-sang.

McCartneys karriere etter The Beatles har ikke vært mindre suksessrik. Som soloartist og med sin gruppe fra 1970-årene ved navn Wings, maktet han 30 «top ten»-singler i England og USA, inkludert sanger som «Maybe I'm Amazed», «Live and Let Die», «Band on the Run», «Silly Love Songs», «Pipes of Peace» og en duett med amerikaneren Stevie Wonder, «Ebony and Ivory».

Diskografi

Studioalbum 

"—" under strek for utgivelser som ikke har fått en listeplassering.

Konsertalbum 

"—" under strek for utgivelser som ikke har fått en listeplassering.

Samlealbum 

"—" under strek for utgivelser som ikke har fått en listeplassering.

Singler
1980: «Coming Up» 
kom på 4 plass på VG-lista
1989: «My Brave Face» 
kom på 4 plass på VG-lista.

Med Wings 
''Se egen artikkel om Wings.

Referanser 

Diskografier
Diskografi
Helligdager i Norge

Helligdager i Norge er fastsatt ved lov om helligdager og helligdagsfred og inkluderer alle søndager som helligdager. Tradisjonelt markeres de kristne dagene ved å feire gudstjeneste. Dette er dager for hvile, og de fleste arbeidstakere har fri, og butikker er stengt.

Helligdager 

Høytidsdagene 1. mai og 17. mai er røde dager på kalenderen, men er ikke helligdager.

Kirkelige festdager

Se også 
 Bevegelige merkedager
 Kirkeåret
 Merkedager
 Offentlig fridag
 Primstav

Referanser

Eksterne lenker 
 Lov 1995-02-24 nr. 12: lov om helligdager og helligdagsfred

Høytider og helligdager
John Stuart Mill

John Stuart Mill (født 20. mai 1806 i Pentonville, London, død 8. mai 1873 i Avignon, Frankrike) var en britisk filosof som også øvde innflytelse på økonomisk tenkning. Mill hadde sterk innflytelse på 1800-tallets sosialliberalisme og på politisk og etisk tenkning generelt. Han var sønn av filosofen James Mill.

Filosofisk var Mill en som bygget sin tenkning på empirisme, en arv blant annet fra David Hume. Han var påvirket av utilitarismen til Jeremy Bentham og av samfunnsvitenskap generelt, og økonomisk vitenskap spesielt. I religiøse spørsmål var han markert anti-autoritær. Mills verk «The Principles of Political Economy» fra 1848 ble populær lærebok, og øvde stor innflytelse på samtiden. Mill var en produktiv forfatter og ga ut en rekke bøker om ulike emner. Temaer som han behandlet omhandler friheten natur, kvinneundertrykkelse som sosialt problem og en allmenn diskusjon av samtidens politiske ideer. Han forfattet en del også med sin kone Harriet Mill (Harriet Taylor). Mill forfektet at all moral bør bygge på menneskenes behov for lykke, glede og trygghet, i motsetning til pliktetikken til for eksempel Immanuel Kant. Handlinger som fører til lykke, er moralsk riktige nettopp av den grunn at de gjør det, mens handlinger som fører til det motsatte av lykke, er moralsk sett gale; handlinger blir slik sett vurdert primært ut fra sine konsekvenser, ikke ut fra de intensjoner som ligger til grunn for dem.

Mill og liberalismen 
Mill arbeidet aktivt for likestilling mellom mann og kvinne, allmenn utdannelse, allmenn stemmerett, aksept av prevensjon, bedre skilsmisselovgivning og at koloniene skulle få bestemme mer selv. På Mills tid var mye av dette radikale meninger og han ble flere ganger arrestert for å uttrykke dem. Mills liberalisme kan på mange vis anses for mer konsekvent enn for eksempel tenkningen til John Locke og Charles Montesquieu. Et eksempel er hans vurdering av den personlige eiendomsretten som han ikke understreket like sterkt som mange andre tenkere i samme liberale tradisjon. Mot slutten av sitt liv så Mill på seg selv som en sosialist.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 MetaLibri Digital Library – Utilitarianism

Britiske økonomer
Britiske filosofer
Personer fra London