alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Grammoptera ustulata

Grammoptera ustulata er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norge er den bare funnet et par steder ved Oslofjorden.

Utseende 
En liten (5–9 mm), brun, middels slank trebukk. Antennene er nesten så lange som kroppen og stort sett mørke, slik skiller den seg fra den vanligere Grammoptera ruficornis som har gulrøde antenner. Hodet er nokså bredt med markerte tinninger og kraftig innsnørt hals. Pronotum er omtrent så langt som bredt, klokkeformet sett ovenfra, med bakhjørnene trukket ut til korte, spisse pigger. Dekkvingene er til sammen bare litt bredere enn pronotum, parallellsidige, brune med mørkere spiss. Beina er slanke og brunrøde. Larven er opptil 12 millimeter lang, med tre par tydelige bein, spredte, lange hår på kroppen og et par vorter lengst bak på undersiden.

Levevis 
Larvene utvikler seg i døde grener av løvtrær, særlig eik, helst døde grener på ellers levende, gamle trær. Arten finnes særlig i gamle havnehager. Larveutviklingen tar trolig ett år. De voksne billene kan finnes i mai-juli, gjerne på blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Europa østover til Kaukasus. I Norge er den bare funnet i Østfold og Vestfold.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
 Stammen Lepturini Latreille, 1802
 Grammoptera ustulata (Schaller, 1783)

Referanser

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
 Norges biller – Grammoptera ustulata

Eksterne lenker 
 

Lepturinae
Biller formelt beskrevet i 1783
EM på skøyter 1946, menn

EM på skøyter 1946, herrer ble avholdt på Øen stadion i Trondheim den 2. og 3. februar 1946. Mesterskapet blir regnet som uoffisielt.

Den siste offisielle europamesteren var Alfons Bērziņš som vant tittelen i 1939 i Riga. I årene 1940 til 1945 ble mesterskapet ikke arrangert på grunn av 2. verdenskrig.  Göthe Hedlund ble uoffisiell europamester. I årene fra 1936 til og med 1948 kunne ikke-europeiske utøvere som var medlem av europeiske skøyteklubber delta i mesterskapet.

Sammenlagt 

NCxx = ikke kvalifiserte for den avsluttende 10 000 meteren

Eksterne lenker 
Skateresults

EM på skøyter
EM på skøyter i Norge
Sportsarrangementer i Trøndelag
Sport i Trondheim
Hurtigløp på skøyter i 1946
Internasjonale mesterskap i 1946
Sport i Norge i 1946
Artikler i skøytesportprosjektet
Øya (Trondheim)
Franciszek Gągor

Franciszek Gągor (født 8. september 1951, død 10. april 2010) var en polsk general og sjef for generalstaben i den polske hær mellom 2006 og 2010.

Han omkom sammen med Polens president Lech Kaczyński i en flystyrt 10. april 2010 nær Smolensk.

Liv 
Gągor  var født i 1951 i  Koniuszowa  nær  Nowy  Sącz.

Referanser 

Polakker
Generaler
Personer fra Nowy Sącz fylke
Omkomne i Smolensk-ulykken
Andrzej Kremer

Andrzej Stanisław Kremer (født 8. august 1961 i Kraków, død 10. april 2010 nær Smolensk) var viseutenriksminister i Polen. 

Han omkom i den samme flystyrten nær Smolensk 10. april 2010 der Polens president Lech Kaczyński og andre personer fra den polske eliten døde.

Referanser 

Polske politikere
Personer fra Kraków
Omkomne i Smolensk-ulykken
Fødsler i 1961
Dødsfall i 2010
Partihøyskolen «Karl Marx»

Partihøyskolen «Karl Marx»  (Tysk:Parteihochschule „Karl Marx“ (PHS)) var en høyskole opprettet i juni 1946 i den okkuperte tyske øst-sonen (SBZ) som snart skulle bli DDR. Skolen var underlagt sentralkomiteen i SED og var dette partiets høyeste læreinstitusjon.  Institusjonen ble nedlagt 30. juni 1990. 

Partihøyskolen ble bygget opp etter sovjetisk modell for utdanning av partikadere. Den lå først i Liebenwalde nord for Berlin, men flyttet i 1948 til nytt, større anlegg. Opprinnelig var skolen basert på halvsårskurs og kurs over to år. Etter hvert ble høyskolen bygget ut, og representerte det ypperste utdanningstilbudet innen partiapparatet. Alternativet var parti-akademiet i Moskva.

I de mer enn førti år skolen eksisterte hadde den over 25 000 studenter. Blant disse kom ved 1200 fra andre land og partier som hadde vennskapsbånd til DDR.

Karl Marx-skolen videreførte noe av kaderutdanningen som i mellomkrigstiden ble drevet i Komintern-regi ved Lenin-skolen i Moskva, - og for Nordens vedkommende også på svenske Björknäs Folkhögskola. Fra 1947 til 1949 sendte også Norges Kommunistiske parti studenter til Karl-Marx-skolen.

Norsk dramatikk
I 1947 ba NKPs partileder Peder Furubotn om anledning til å sende norske studenter til kaderskolen. De to nærmeste årene gikk åtte NKP-studenter på Karl Marx-skolen. Den første tiden tegnet dette undervisningsopplegget bra, både sett med skolens og NKPs øyne.

I mars 1949 ble imidlertid skolen rammet av en liten skandale: En av lærerne rømte til Titos Jugoslavia. På denne tiden var det vokst fram et skisma mellom Jugoslavia og resten av den Sovjet-dominerte østblokken, så «avhoppingen» ble betraktet som noe ala forræderi. For de norske studentene fikk det umiddelbart følger. Avhopperen hadde nemlig hatt nære forbindelser til partileder Furubotns datter, noe som førte til at søkelyset også ble rettet mot nordmennene. I første omgang tyder alt på at de ble «frikjent».

I oktober samme året eksploderte imidlertid motsetningene i NKP i Norge, i det dramatiske Furubotn-oppgjøret. To av de fem norske som da gikk på skolen var kjent som Furubotns menn. En av de to var den senere NKP-lederen Hans I. Kleven. Det norske oppgjøret ble til slutt behandlet i SEDs sekretariat, som besluttet å sende hjem alle skandinaviske studenter. De to «furubotnikkene» ble imidlertid holdt tilbake en tid, så de ikke skulle reise sammen med de andre.

For det norske partiets vedkommende ble dette slutten på en lang tradisjon med internasjonal kader-skolering etter Sovjet-modell.

Direktører ved skolen 
 1946–1947 (for henholdsvis KPD/SPD): Willi Kropp og Carl Bose
 1947–1950 (for henholdsvis KPD/SPD): Rudolf Lindau og Paul Lenzner 
 1950–1983: Hanna Wolf
 1983–1989: Kurt Tiedke
 1989–1990: Götz Dieckmann

Referanser

 Norges Kommunistiske Parti
Kommunistiske partier
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1946
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 1990
Sozialistische Einheitspartei Deutschlands
1946 i Tyskland
1990 i Tyskland
DDR
Åge Hamang

Åge Johannes Hamang (født 28. mars 1943) er pensjonert norsk flyver og generalmajor i Luftforsvaret. Han har siden 2007 vært generalsekretær i Norges forsvarsforening. Han er utdannet fra Luftforsvarets flygeskole og Luftkrigsskolen. Han har vært sjef for Luftforsvarsstaben/Utdanningsavdelingen, stabssjef i Luftforsvarsstaben, kommandør for luftstridskreftene i Nord-Norge og øverstkommanderende i Nord-Norge og sjef for Forsvarskommando Nord-Norge.

Hamang vant Norsk Aero Klubbs kårde (NAKs kårde) som beste elev ved Luftkrigsskolen i 1971.

Referanser

Norske flyvere
Generaler i Luftforsvaret
Fetești

Fetești er en by i Ialomiţa fylke i Romania med en befolkning på ca. 30 217 personer, noe som gjør den til den nest største byen i fylket etter Slobozia. Byen ligger på Bărăgansletten langs løpet av Donau som kalles Borceaarmen.

En jernbanebro over Donau ble åpnet i 1895 som Kong Carol I bro etter det daværende statsoverhodet i Romania. Broen ble senere omdøpt til Anghel Salignybroen etter broens arkitekt. Ny jernbane- og bilbro ble i 1980 åpnet sør for den gamle broen.

Historie
Fetești blir første gang nevnt i 1528 i et dokument utgitt av Radu de la Afumați, daværende hersker over Valakia. I 1868 blir Fetești comună i 1868, by i 1934 og municipiu i 1995. Fetești har utviklet seg til et viktig trafikknutepunkt og indiustrisenter i Romania.

Demografi

Kommuneinndeling
Fetești består av fire bydeler: Fetești-Oraș, Fetești-Gară, Buliga og Vlașca. Bydelen Fetești-Gară regnes med sine ca 20 000 innbyggere som byens sentrum.

Utdanning
Fetești har 7 grunnskoler og 3 videregående skoler. De videregående skolene er Carol I gymnasium, en jernbaneskole og en skole for yrker i matvareindustrien.

Eksterne lenker 
 
 Folketelling 2011

Byer ved Donau
Ialomița (fylke)|Ialomița
EM på skøyter 1980, menn

EM på skøyter 1980, herrer ble avholdt på Leangen kunstisbane i Trondheim den 19. og 20. januar 1980 med 25 deltagere fra 11 nasjoner. Mesterskapet skulle egentlig vært avholdt på Trondheim stadion, men på grunn av mildvær og regn ble det flyttet til den nye kunstfrosne banen på Leangen.

Jan Egil Storholt var tittelforsvarer fra Deventer året før. Kay Arne Stenshjemmet ble europamester for andre gang.

I tillegg til de 25 deltakerne var også Sovjet påmeldt med 4 løpere: Sergej Martsjuk, Viktor Ljoskin, Dmitrij Ogloblin og Sergej Balasjov. To dager før mesterskapet fikk arrangøren melding om at alle fire var rammet av influensa, og at Sovjet i stedet ville stille med tre reserver: Vladimir Birin, Vladimir Ivanov og Dmitrij Botsjkarjov. Juryen nektet imidlertid Sovjets etteranmeldte løpere å delta, da de var påmeldt etter fristen for anmeldelse av løpere, inkludert reserve, og mesterskapet gikk derfor uten deltakelse fra Sovjet.

Medaljevinnere 
Sammenlagtmedaljer

Distansemedaljer

Sammenlagt 

NCxx = ikke kvalifiserte for den avsluttende 10 000 meteren

Referanser

Eksterne lenker 
 
  for EM på skøyter 1980 for menn.
  Resultater på www.ISU.html.infostradasports.com sine sider
  Medaljer nasjonsvis og resultater på The-Sports.org
 
Videoer på YouTube
  med 52min 57sek
  med 53min 16sek
  med 6min 27sek
  med 52min 58sek
  med 45min 26sek

EM på skøyter
EM på skøyter i Norge
Sportsarrangementer i Trøndelag
Sport i Trondheim
Leangen
Hurtigløp på skøyter i 1980
Sport i Norge i 1980
Artikler i skøytesportprosjektet
Internasjonale mesterskap i 1980
Harry Markowitz

Harry Markowitz (født 24. august 1927) er en amerikansk økonom og er mottaker av John von Neumann Theory Prize og Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel. 

Markowitz er professor i finans ved Rady School of Management ved University of California, San Diego (UCSD). Han er mest kjent for sitt banebrytende arbeid innen kategorien Moderne porteføljeteori, der han studerte effekten av risiko, avkastning, korrelasjon og diversifisering på sannsynlige investeringsporteføljer.

I 1955 mottok han en doktorgrad fra Universitity of Chicago med sin avhandling om porteføljeteori. Markowitz fikk Nobels minnepris i økonomisk vitenskap i 1990, mens han arbeidet som professor innen finans ved Baruk College of the City University of New York. I det foregående året, hadde han mottatt John von Neumann Theory Prize fra Operations Research Society of America (nå Institutt for Operations Research og Management Sciences)

Publikasjoner (utvalg)

Eksterne lenker 

Økonomer fra USA
Nobelprisvinnere fra USA
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Personer fra Chicago
Fødsler i 1927
Liste over fengsler i Norge

Liste over fengsler i Norge er en oversikt over de 49 fengslene som finnes i Norge (per 2020).

Liste over fengsler i Norge 
Listen er i alfabetisk rekkefølge:

 Bastøy fengsel
 Bergen fengsel
 Bjørgvin fengsel
 Bjørgvin fengsel, Ungdomseininga
 Bodø fengsel
 Bredtveit fengsel og forvaringsanstalt
 Bredtveit fengsel og forvaringsanstalt, avdeling B2
 Drammen fengsel
 Fauske fengsel
 
 Gjøvik fengsel
 Halden fengsel
 Halden fengsel, Sarpsborg avdeling
 Hamar fengsel
 Haugesund fengsel
 Nordre Vestfold fengsel, Horten avdeling
 Hustad fengsel
 Ila fengsel og forvaringsanstalt
 Indre Østfold fengsel, Eidsberg og Trøgstad avdeling
 Innlandet: Kriminalomsorgen Innlandet, avd. Kongsvinger, Gjøvik, Hamar, Ilseng og Valdres
 Nordland: Kriminalomsorgen Nordland, avd. høy sikkerhet Bodø og Mosjøen
 Nordland: Kriminalomsorgen Nordland, avd. lav sikkerhet Bodø og Fauske
 Oslo fengsel
 Ringerike fengsel
 Sandeid fengsel
 Sem fengsel
 Stavanger fengsel
 Søndre Vestfold fengsel, Berg og Larvik avdeling
 Telemark fengsel, Skien og Kragerø avdeling
 Tromsø fengsel
 Trondheim fengsel
 Trondheim fengsel, Kongsensgate avdeling
 Trondheim fengsel, Leira avdeling
Romerike fengsel, Kroksrud og Ullersmo avdeling
 Vadsø fengsel
 Verdal fengsel
 Vik fengsel
 Ålesund fengsel
 Åna fengsel
 Åna fengsel, Rødgata avdeling

Agder fengsel 
Tre nye fengselsavdelinger erstattet Arendal fengsel og Kristiansand fengsel fra 2020:
 Agder fengsel, Evje avdeling
 Agder fengsel, Froland avdeling
 Agder fengsel, Mandal avdeling

Overgangsboliger i Norge
Auklend overgangsbolig  
Bodø overgangsbolig 
Drammen overgangsbolig  
Halden fengsel, avd. overgangsbolig
Lyderhorn overgangsbolig  
Oslo overgangsbolig,  Gamlebyen og Torshov avdeling
Solholmen overgangsbolig

Nedlagte norske fengsler 

 Kriminalasylet i Trondheim
 Akershus landsfengsel
 Arendal fengsel
 Bergen kretsfengsel
 Bruvoll fengsel
 Hønefoss hjelpefengsel
Hassel fengsel
 Hof fengsel
 Kabelvåg hjelpefengsel
 Kristiansand fengsel
 Kristiansand kretsfengsel (1864 - 1977)
 Fengselet i Leirvik
 Sandefjord fengsel
 Molde fengsel
 Moss fengsel

Se også 

 Liste over fengsler og fangeleirer i Norge under andre verdenskrig

Referanser

Eksterne lenker
Langøy (Kragerø)

Langøy er en øy i Kragerø kommune. Den er med sine 5,54 km² Kragerøs nest største øy. Navnet kommer nok av at den er lang og forholdsvis smal øy. Øya har fergeforbindelse med Kragerø (opereres av Kragerø Fjordbåtselskap). 

Her finnes mange gamle veier som ble anlagt av Peder Anker i sin tid, mange gruver og en gammel kirkegård. Langøy har også skjærgårdens høyeste punkt, Langøybratten også kalt Signalen, 117 moh. Det har stått et vakthus på toppen. En annen topp er Fløyfjell 103 moh.

Litteratur 

 Utarbeidet av en komité, Sannidal og Skåtøy: Gårds- og slektshistorie for Skåtøy, Naper, Kragerø, 1950 (Ebok fra bokhylla.no)
 Kragerø skolestyre, Skole-glimt : trekk fra grunnskolens historie i Sannidal-Kragerø-Skåtøy : 1739-1989 : fra tavle og griffel - til edb og data, Kragerø 1989, (Ebok fra bokhylla.no)
 Larsen, Sigbjørn, Mellom holmer og skjær, Østre Øydistriks Vel, Kragerø 1993, ISBN 82-992934-0-5 (Ebok fra bokhylla.no)

Eksterne lenker 

 Om Langøy, fra nettstedet geanor.no

Bosetninger i Kragerø
Øyer i Kragerø
Fergesteder i Vestfold og Telemark
Girma Wolde-Giorgis

Girma Wolde-Giorgis (født i desember 1924 i Addis Abeba i Etiopia, død 15. desember 2018) var president i Etiopia. Han ble valgt til president den 8. oktober 2001 ved enstemmighet i det etiopiske parlamentet. Han var da en relativt ukjent politiker og det kom som et overraskende valg.

Etiopiske presidenter kan sitte i en periode på seks år om gangen. Girma ble gjenvalgt som president den 9. oktober 2007. I 2013 ble han etterfulgt av Mulatu Teshome.

Han var medlem av den etiopisk-ortodokse kirken.

Se også 
 Liste over Etiopias presidenter

Referanser 

Etiopiske presidenter
Personer fra Addis Abeba
Meister Rumelant

Meister Rumelant (eller «Mester Rumelant»), var en minnesanger (sangspruchdichter) fra Sachsen som hadde sitt høydepunkt i årene 1270-80.

Han ble kalt Rumelant fra Sachsen for å skille ham fra den samtidige Rumelant fra Schwaben.<ref>[https://musiklexikon.ac.at/0xc1aa5576_0x0001dff7 «Rumeland (Rumelant, Rumslant) von Sachsen», Österreichisches Musiklexikon]</ref> Rumelant fra Sachsen var helt igjennom nordtysker i sitt uttrykk, i utpreget motsetning til sydtyske minnesangere.

Rumelant omtales, sammen med andre samtidige sangere, i den såkalte Codex Manesse fra omkring 1300, men ellers vites lite om ham. Kunstnernavnet eller tilnavnet Rumelant betyr noe à la «røm landet», og kan hentyde til hans status som veifarende sanger. 

 Referanser 

 Kilder 
 Die tenschen morder'', ALBA, Classico, 2001

Dansk musikk
Middelalderen
Personer fra middelalderen
Fødsler på 1200-tallet
Alosterna tabacicolor

Alosterna tabacicolor er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norge er den nokså vanlig på Østlandet, sjeldnere i resten av landet.

Utseende 
En liten til middelsstor (6–10 mm), gulbrun, slank trebukk. Antennene er nesten så lange som kroppen, det innerste leddet lyst gulbrunt, de øvrige noe mørkere. Hodet er nokså bredt med kantede tinninger og kraftig, tvert innsnørt hals. Pronotum er noe lengre enn bredt, klokkeformet sett ovenfra, med bakhjørnene litt trukket ut, og noe mørkere på farge enn resten av dyret. Dekkvingene er til sammen bare litt bredere enn pronotum, nesten parallellsidige, gulbrune, grovt og tett punkterte. Beina er slanke, ensfarget gulbrune. Larven er opptil 15 millimeter lang, med tre par korte bein, spredte, lange hår på bakkroppen, særlig det bakerste leddet.

Levevis 
Larven lever i døde trær av mange ulike slag, også busker som bergflette og trollhegg. Veden er gjerne angrepet av hvitråte. Larven kan også leve mellom sopprik førna under trær, og har blitt funnet i gamle kongler. Utviklingen tar to år. De voksne billene kan finnes på blomster i juni-juli.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det meste av Europa, unntatt de sørligste delene, og østover til Sibir. I Norge er den utbredt i Sør-Norge, men det er få funn fra Vestlandet, dessuten finnes den lokalt i Nord-Norge.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
 Stammen Lepturini Latreille, 1802
 Alosterna tabacicolor (De Geer, 1775)

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
 Norges biller – Alosterna tabacicolor

Eksterne lenker 
 
 Bilder av arten

Lepturinae
Biller formelt beskrevet i 1775
Martinair

Martinair er et nederlandsk flyselskap, med base i Amsterdam. Flyselskapet ble stiftet den 24. mai 1958 av J. Martin Schröder som Martin's Air Charter (MAC). I oppstarten omfattet selskapet ett fly, en de Havilland Dove og fem ansatte.

Selskapet ble tidligere kalt Martinair Holland, men endte til slutt opp som Martinair. Selskapet er deleid av Air France-KLM (Air France, og KLM som gikk inn i allianse i 2009), som tilbyr flere internasjonale ruter rundt omkring i verden.

Flåte 
Martinair og Martinair Cargo flåten, består av følgende flytyper (oppdatert august 2010)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nederlandske flyselskaper
Flyselskaper etablert i 1958
1958 i Nederland
Nivellia sanguinosa

Rødvinget sibirbukk (Nivellia sanguinosa) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). I Norge er den funnet noen få ganger i Midt-Norge. Artsdatabanken har ikke normert noe norsk navn, men rødvinget sibirbukk er foreslått.

Utseende 
En middelsstor (10–15 mm), slank trebukk med blodrøde dekkvinger, resten av dyret svart, knapt synlig hårete. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Hodet er lengre enn bredt. Pronotum er ganske lite, sterkt hvelvet. Dekkvingene er betydelig bredere enn pronotum, ganske fint punkterte, hver vinge med to, gjerne utydelige, lengderibber. Dekkvingene har markerte, rettvinklede skuldre, bak disse er de parallellsidige til kort før spissen. Beina er ganske lange og slanke.

Levevis 
Larven lever i død ved med hvitråte av ulike løvtrær. Larver er aldri funnet i Norden, så man vet ikke hvilke treslag arten utnytter her. Vegetasjonen på den ene kjente, norske lokaliteten kan tyde på at den der går på gråor og/eller hegg.
De voksne billene kan finnes på hvite, åpne blomster i juni-juli.

Utbredelse 
Denne meget sjeldne arten er påtruffet noen steder i Nord-, Mellom- og Øst-Europa og videre østover til Sibir. Den synes ikke å være vanlig noe sted. I Norge er den nylig funnet i Eikesdalen i Møre og Romsdal, det er også et gammelt funn fra Sel i Oppland. Den er listet som Kritisk truet (CR) i Norsk rødliste for arter fra 2006. I Sverige er arten regnet som utdødd.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae  – 130 arter i Europa
 Stammen Lepturini Latreille, 1802
 rødvinget sibirbukk, Nivellia sanguinosa (Gyllenhal, 1827)

Referanser

Kilder 
 Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
 Norges biller – Nivellia sanguinosa
 Faktaark for Nivellia sanguinosa

Eksterne lenker 
 
 Bilder av arten

Lepturinae
Biller formelt beskrevet i 1827
Biller på norsk rødliste
Einar Tufte-Johnsen

Einar Tufte-Johnsen (født 19. august 1915 i Porsgrunn, død 27. mars 1985) var en norsk offiser og flyver. Han ble utnevnt til generalmajor i Luftforsvaret i 1953 og generalløytnant i 1963. Tufte-Johnsen var utdannet fra Hærens flyskole, Kjeller, i 1936 og fra Krigsskolen i 1938. Han var blant annet sjef for Gardermoen flystasjon, sjef for Luftkommando Nord-Norge, sjef for NATO Defence College, Øverstkommanderende i Nord-Norge og forsvarsattaché i Washington. 

Tufte-Johnsen ble i 1972 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden.

Utmerkelser 
Utmerkelsene er basert på (og rangert etter) et fotografi av Tufte-Johnsen, som finnes i Luftforsvarets historie bind 3. I oversikten under mangler det en båndstripe for en orden, mellom Air Crew Europe og Skarpskyttermerket - ikke mulig å se hvilken ut ifra bildet.

Verv 
Einar Tufte-Johnsen var formann i Luftforsvarets Offisersforening fra 1952-53.

Referanser 

Norske flyvere
Generaler i Luftforsvaret
St. Olavs Orden
Personer fra Porsgrunn kommune
Personer ved Little Norway
Chucky Frierson

Charles «Chucky» Frierson III (født 1983 i Youngstown, Ohio i USA) er en profesjonell basketballspiller som for øyeblikket er uten klubb. Frierson spiller som shooting guard eller small forward på banen. Han har tidligere spilt i Saudi-Arabia og Mexico før han kom til Norge. I 2009/2010-sesongen kom han til Bærum Basket etter å ha spilt første halvdel av sesongen hos Harstad Vikings.

Statistikker fra BLNO-karrieren

Tegnforklaring

Sesongspill

Sluttspillet

Referanser

Kilder 
 https://web.archive.org/web/20160304142449/http://www.barumbasket.no/index.php?c=31&kat=BLNO Bærum Baskets hjemmeside]
 Biografi fra Infosport

Basketballspillere fra USA
Fødsler i 1983
Sovjetunionen under Sommer-OL 1976

Sovjetunionen under Sommer-OL 1976. 410 sportsutøvere fra Sovjetunionen deltok i 22 grener under Sommer-OL 1976 i Montréal. Sovjetunionen ble beste nasjon på den uoffisielle medaljestatistikken med 49 gull-, 41 sølv- og 35 bronsemedaljer. Vektløfteren Vasilj Aleksejev var Sovjetunionens flaggbærer under åpningsseremonien.

Medaljer

Medaljevinnerne

Eksterne lenker 
  Soviet Union at the 1976 Montréal Summer Games  på Sports-reference.com/olympics

Nasjoner under Sommer-OL 1976
Sovjetunionen under de olympiske leker
Sport i Sovjetunionen i 1976