Mathilde Carré

Mathilde Carré (født 30. juni 1908, død 30. mai 2007), kjent som "La Chatte", var en kvinnelig fransk motstandsagent under andre verdenskrig som ble dobbeltagent.

Carré ble født i Le Creusot, Saône-et-Loire. I 1930-årene gikk hun på Sorbonne-Universitetet og ble lærer. Etter sitt ekteskap flyttet hun til Algerie med sin mann, Maurice Carré, som senere ble drept under felttoget i Italia.

Hun vendte tilbake til Frankrike, arbeidet som sykepleier og ble vitne til at landet ble tatt av tyskerne. I 1940 møtte hun en kaptein i det polske flyvåpen,  Roman Czerniawski krypterisert som "Walenty" for polakker og "Armand" eller "Victor" for franskmenn. Carré, som hadde kontakter med Vichy-regimets  Andre kontor, hovedkvarteret til det fransk-polske Interallié spionasje-nettverket i Paris, under dekknavnet "Victoire" (som alle i hovedkvarteret hadde "V" i sitt fornavn, i et nettverk som navnga sine agenter og deres sektorer eller områder med dekknavn etter deres fornavn, gruppert etter bokstavene i alfabetet) selv om tilnavnet La Chatte, ("Hunn-katt") etter hennes kvinnelige attributter

Den 17. november 1941 arresterte Abwehr's Hugo Bleicher Czerniawski, Carré og mange andre medlemmer av Interallié. De hadde blitt avdekket da en informant i Normandie hadde vært utsatt for Gestapos tortur. Hun ble avhørt, truet med dødsdom og også tilbudt økonomisk belønning hvis hun samtykket i å bli dobbeltagent og avsløre alle medlemmer av nettverket som hun kjente til. Hun begynte så å arbeide for tyskerne og fortsatte å bruke kodenavnet Victoire. Hun kan også ha vært Bleichers elskerinne.

I henhold til Pierre de Vomécourt, en agent for Special Operations Executive (SOE), begynte han og en motstandsmann å mistenke henne. Da hun ble  konfrontert med Carré, som hadde blitt hans elskerinne, erkjente hun at de sammen hadde planlagt å overliste Abwehr.

Hun hevdet at hun overbevise Bleicher, og gjennom ham, hennes overordnede, til å bli sendt til London for å infiltrere SOE. I februar 1942 ble hun transportert til London sammen med de Vomécourt i et marinefartøy fra en bukt i Locquirec. MI5 avhørt henne om Abwehr's teknikker og fremgangsmåter og spilte av hennes radiosamtaler så lenge at det ikke var mer å hente, hvorpå hun ble arrestert og tatt først til Holloway Prison og deretter til HM Prison Aylesbury for resten av krigen. I fengslene ble hun informant, anga andre fanger.

Etter krigen ble Carré deportert til Frankrike, hvor hun ble  tiltalt for forræderi. I rettssaken, som startet den 3. januar 1949, leste påtalemyndigheten fra hennes  dagbok
 «Det jeg ønsket mest var et godt måltid, en mann, og en gang til Mozart's Requiem.»" . 
Til toss for at hun ble forsvart av sønn av krigs-sjef, Paul Archard, ble hun dømt til døden 7. januar 1949. Tre måneder senere, ble dommen omgjort til 20 års fengsel. Carré slapp ut  i september 1954. Hun utga  en beretning om sitt  liv i J ' ai été "La Chatte" (1959; revidert i 1975 som On m'appelait la Chatte ("jeg ble kalt katt"), der hun nektet for mange av de påstander som bar blitt satt frem  om henne og hennes innsats under krigen.

Snart mistet offentligheten interesse for henne. I 1980 kom hennes bok Ainsi vécut Marie, jeune-fille de Nasaret, mère du Christ ('Slik levde Maria, ung-jenta fra Nasaret, mor til Kristus"). 

Carré døde i 2007 i Paris, 98 år gammel.

 Bibliografi 
Macintyre, Ben: Double Cross: The True Story of The D-Day Spies. London: Bloomsbury. ISBN 1408819902.
Young, Gordon: The Cat with Two Faces. æ Putnam 1957, based on extensive interviews London and Paris.
Paine, Lauran: Mathilde Carré: Double Agent''. London: Hale; ISBN 978-0-7091-5511-9.

Referanser

Eksterne lenker
Kvinnespionen Carre 

Personer fra departementet Val-de-Marne
Kollaboratører med Nazi-Tyskland
Franskmenn fra andre verdenskrig
Dobbeltagenter
Spioner under andre verdenskrig
Franske spioner
Spioner for Tyskland
Forfattere av erindringsbøker
Personer dømt for forbrytelser begått under andre verdenskrig
Franskmenn dømt for forbrytelser
Personer dømt for spionasje