alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Nå kommer jeg og tar deg

Nå kommer jeg og tar deg er en sang av Ole Paus, fra albumet Garman (1972).

CC Cowboys hadde en coverversjon på platen Himmeltitter (1996).

Eksterne lenker
 http://www.rockipedia.no/utgivelser/na_kommer_jeg_og_tar_deg-14219/

Ole Paus-sanger
Sanger fra 1972
Sanger fremført på Hver gang vi møtes
Jeanne Bourgeois

Jeanne Bourgeois (født 5. april 1875 i Paris, død 5. januar 1956 i Bougival) var en fransk skuespiller og sanger. Hennes artistnavn var Mistinguett.

Bourgeois begynte som blomsterselger ved en restaurant i hjembyen sin, der hun sang populære ballader samtidig hun solgte blomster. Etter å ha fått undervisning i teater og sang, begynte Bourgeois sin karriere som artist i 1885. Bourgeois debuterte under artistnavnet Mistinguett ved Casino de Paris i 1895, og hun fortsatte å dukke opp på forskjellige arenaer som Folies Bergère, Moulin Rouge og Eldorado. 

Selv om Mistinguett aldri giftet seg, hadde hun en sønn, Leopoldo João de Lima e Silva, oppkalt etter den brasilianske diplomaten Leopoldo de Lima e Silva. Mistinguett hadde også et langt forhold med Maurice Chevalier, som var tretten år yngre enn henne. Mistinguett døde i Bougival i Frankrike, i en alder av 80 år. Hun ble gravlagt ved Cimetière Enghien-les-Bains i Île-de-France.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 Fan Site
 Mistinguett by Lenci, c.1924
 Photographs and literature

Franske skuespillere
Franske sangere
Personer fra Paris
Otto Robert Frisch

Otto Robert Frisch (født 1. oktober 1904, død 22. september 1979) var en østerriksk-britisk fysiker. Han var nevø av fysikeren Lise Meitner og sammen med henne utledet han i 1938 det teoretiske grunnlaget for Otto Hahn og Fritz Strassmanns eksperiment, hvor de ved hjelp av nøytroner spaltet atomkjernen. I samarbeid med Rudolf Peierls utformet han den første teoretiske mekanismen for å detonere en atombombe i 1940.

Referanser

Eksterne lenker 
  Annotated bibliography for Otto Frisch from the Alsos Digital Library for Nuclear Issues
  Oral History interview transcript with Otto Robert Frisch 8 May 1963, American Institute of Physics, Niels Bohr Library and Archives
  Oral History interview transcript with Otto Robert Frisch 3 May 1967, American Institute of Physics, Niels Bohr Library and Archives

Britiske fysikere
Østerrikske fysikere
Kjernefysikere
Personer tilknyttet Manhattanprosjektet
Medlemmer av Royal Society
Personer fra Wien
Fødsler i 1904
Dødsfall i 1979
Friidrett under Sommer-OL 1912 – Femkamp menn

Femkamp for menn var en av to mangekampøvelser i friidrett i Sommer-OL 1912 i Stockholm. Det var første gangen femkamp var med på det olympiske programmet. Tjueseks deltakere fra elleve nasjoner deltok i femkamp som ble avviklet i juli 1912. Femkampen besto av to løpsøvelser, 200- og 1500 meter, to hoppøvelser lengde- og høydehopp, og en kastøvelse spydkast.

Resultater
Thorpe, som vant konkurransen, ble av International Olympic Committee  fratatt gullmedaljen i 1913, ettersom han spilt profesjonell baseball før lekene i 1912 i strid med de olympiske amatørreglene. De andre utøverne rykket dermed opp en plass. I 1982 omgjorde IOC sin beslutning og Thorpe ble igjen stående som vinnere av konkurransen sammen med Bie. Avgjørelsen i 1982 innebar ikke noen endring av de øvrige medaljevinnerne.

Lengdehopp

Spydkast

200 meter

Halt og Waitzer deltok ikke på 200 meter. Etter denne øvelsen var det bare de tolv med best plassering som fikk lov til å fortsette, øvrige deltakere ble eliminert. Scoren ble rekalkulert etter eliminasjonen.

Diskoskast

Kun de seks beste etter den fjerde øvelsen var kvalifisert til å delta i den femte og siste øvelsen, men ettersom det var delt sjetteplass ble det sju. Det ble ikke foretatt noen rekalkulering av scoren etter den siste elimineringen.

1500 meter
Donahue og Lukeman fikk samme score, men med utregnig av resultatene de oppnådde fikk Donahue 3475,65 poeng mot Frank Lukeman 3396,975.

Kilder

 
  

Femkamp herrer
Mangekamp (friidrett)
Richard Tolman

Richard Chace Tolman (født 4. mars 1881, død 5. september 1948) var en amerikansk matematisk fysiker og fysikalsk kjemiker som hovedsakelig virket innen statistisk mekanikk. Han gjorde også viktige bidrag innen teoretisk kosmologi i årene etter Albert Einsteins oppdagelse av den generelle relativitetsteorien. Han var professor i fysikalsk kjemi og matematisk fysikk ved California Institute of Technology i perioden 1922–1948.

Tolman studerte kjemiteknikk ved Massachusetts Institute of Technology og tok der en bacheloreksamen i 1903 og en doktorgradseksamen i 1910 etter å ha studert ved Technische Universität Berlin fra 1903–1904.

Under andre verdenskrig var han vitenskapelig rådgiver for Leslie Groves innenfor Manhattanprosjektet.

Referanser 

Fysikere fra USA
Kjemikere fra USA
Personer tilknyttet Manhattanprosjektet
Personer fra Newton i Massachusetts
Gausvatn

Gausvatn er en innsjø i Fyresdal kommune i Telemark. Innsjøen er regulert som hovedmagasin for Finndøla kraftverk. Konsesjonen ble gitt 14. august 1970, og reguleringshøyden er 589,12 moh som høyeste (HRV) og 550,12 moh som laveste (LRV) vannstand. Innsjøen har et ganske lite naturlig nedslagsfelt, men får tilført vann fra både Hovvatn, Øysævatn og Øyuvsvatn via tunnel fra Votnevatni. Gjennomstrømningen i vatnet er dermed mye større enn den naturlige. Det naturlige avløpet er mot nord via Gausåa til Finndøl, men en vesentlig del føres i tunnel ned til Finndøla kraftverk ved Fyresvatnet.

På østsiden av vatnet er det et hytteområde. Hit går det bilvei fra fylkesvei 404 ved Bjørnerud.

Referanser 

Innsjøer i Fyresdal
Reservoarer i Vestfold og Telemark
Arendalsvassdraget
Hvite Ørn (brukerorganisasjon)

Hvite Ørn Norge er en landsdekkende medlemsorganisasjon for og av personer med brukererfaring fra psykiske helsetjenester og deres pårørende. Organisasjonen er opptatt av hele mennesket og mener at alle mennesker har et sjelelig potensial. Hvite Ørn har et «grunnsyn som går ut på at alle mennesker kan utvikle seg, og skal ha frihet til å velge sin egen livsvei og behandlingsform innen det psykiske helsefeltet.»

Hvite Ørn ble stiftet 3. november 2008 og har 405 medlemmer per 31. desember 2012.

Referanser

Eksterne lenker
 Hvite Ørn Norge, offisielt nettsted

Norske humanitære organisasjoner
Norske helseorganisasjoner
Psykiatri
Organisasjoner etablert i 2008
Lilija Sjibanova

Lilija Sjibanova (russisk: Лилия Шибанова) er en russisk aktivist. Hun er leder i valgobservasjonsorganisasjonen Golos. 

Sjibanova er økonom og ingeniør av utdannelse. Hun har ledet Golos siden 2001 og har stått i spissen for arbeidet organisasjonen gjør for å avdekke valgfusk og maktmisbruk i Russland. På grunn av sitt arbeid har Sjibanova mottatt trusler. I 2011 ble hun holdt tilbake av myndighetene ved Sjeremetjevo internasjonale lufthavn da hun vendte hjem fra en konferanse i Polen.

I 2012 mottok Sjibanova (på vegne av Golos) Sakharovs frihetspris fra Den norske Helsingforskomité for sin innsats.

Referanser

Russiske aktivister
Menneskerettighetsaktivister
Organisasjonsledere
Russiske ingeniører
Russiske økonomer
Fødselsår ikke oppgitt
Mohamed Sa’ad Abubakar

Mohamed Sa'ad Abubakar (født 24. august 1956 i Sokoto) er sultan av Sokoto i det nordvestlige Nigeria. Han regnes som åndelig leder for landets muslimer.

Abubakar har karriere som militæroffiser og var militærattaché i Pakistan da han ble utpekt til sultan etter at broren, sultan Mohammadu Maccido, døde i en flyulykke sammen med sin sønn og sønnesønn. Han er sønn av sultan Abubakar Sadiq III. Abubakar har tjenestegjort i fredsbevarende oppdrag for Organisasjonen for afrikansk enhet i Tsjad og for Ecowas i Sierra Leone.

Sammen med erkebiskop John Onaiyekan er han nevnt som kandidat til Nobels fredspris for sin innsats for å skape fred mellom muslimer og kristne i Nigeria.

Referanser 

Nigerianske politikere
Sultaner
Fødsler i 1956
Personer fra Sokoto State
Friidrett under Sommer-OL 1912 – Tikamp menn

Tikamp for menn var en av to flerkampøvelser i friidrett under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Tjueni deltakere fra tolv nasjoner deltok i tikampkonkurransen som ble avviklet i perioden 13 til 15. juli 1912.

Resultater
Thorpe som vant konkurransen ble av International Olympic Committee fratatt gullmedaljen i 1913, ettersom han spilt profesjonell baseball før lekene i 1912 i strid med de olympiske amatørreglene. De andre utøverne rykket dermed opp en plass. I 1982 omgjorde IOC sin beslutning og Thorpe ble igjen stående som vinnere av konkurransen tilsammen med Wieslander. Avgjørelsen i 1982 innebar ikke noen endring av de øvrige medaljevinnerne.

Avery Brundage, som var IOCs president 1952 - 1972, kom på sekstendeplass. Han deltok ikke i de to siste øvelsene.

100 meter

Lengdehopp

| width="40%" align="left" valign="top" |

| width="60%" align="left" valign="top" |

Kulestøt

| width="40%" align="left" valign="top" |

| width="60%" align="left" valign="top" |

Høydehopp

Seks av de opprinnelige deltakerne deltok ikke i den fjerde øvelsen som var høydehopp.

| width="40%" align="left" valign="top" |

| width="60%" align="left" valign="top" |

400 meter

Ytterligere fem deltakere droppet ut av konkurransen, det vil si at det var 18 utøvere som deltok i den femte øvelsen som var 400 meter.

| width="40%" align="left" valign="top" |

| width="60%" align="left" valign="top" |

Diskoskast

Philbrook scoret over 1000 poeng med et kast på 41,46 meter, i sammendraget avanserte han fra femte til andreplass.

| width="40%" align="left" valign="top" |

| width="60%" align="left" valign="top" |

110 meter hekk

| width="40%" align="left" valign="top" |

| width="60%" align="left" valign="top" |

Stavsprang
Ytterligere to deltakere droppet ut av konkurransen, seksten av de opprinnelige startfeltet på 29 deltok i den åttende øvelsen som var stavsprang.

| width="40%" align="left" valign="top" |

| width="60%" align="left" valign="top" |

Spydkast

Det var under halvparten, 14 av 29, av det opprinnelige startfeltet som deltok i den niende øvelsen som var spydkast.

| width="40%" align="left" valign="top" |

| width="60%" align="left" valign="top" |

1500 meter

Tolv av de opprinnelige utøverne deltok i den siste øvelsen som var 1500 meter.  

| width="35%" align="left" valign="top" |

| width="65%" align="left" valign="top" |

Kilder
 sports-reference.com 
 
  

Tikamp herrer
Mangekamp (friidrett)
Frank Oppenheimer

Frank Frideman Oppenheimer (født 14. august 1912 i New York, død 3. februar 1985) var en amerikansk partikkelfysiker, professor i fysikk ved University of Colorado og grunnlegger av Exploratorium i San Francisco. Som yngre bror av den kjente fysikeren Robert Oppenheimer gjennomførte Frank Oppenheimer forskning på kjernefysikk under tiden for Manhattanprosjektet og gjorde viktige bidrag til urananrikelse. Etter krigen førte hans tidligere involvering i det amerikanske kommunistpartiet at han ble plassert under granskning, og han trakk seg fra hans stilling i fysikk ved University of Minnesota.

Oppenheimer var et mål for mccarthyisme og var svartelistet fra å finne noen stillinger for å undervise i fysikk i USA frem til 1957, da han igjen fikk tillatelse til å undervise i vitenskap ved en videregående i Colorado. Dette gjorde det senere mulig for ham å få en stilling ved University of Colorado for å undervise i fysikk. I 1969 grunnla Oppenheimer Exploratorium i San Francisco og fungerte som dets første leder. Han levde i Sausalito i California frem til sin død i 1985.

Referanser

Eksterne lenker 
  Caltech oral history interview
  Frank Oppenheimer site at the Exploratorium
  Annotated bibliography for Frank Oppenheimer from the Alsos Digital Library for Nuclear Issues 
  Frank Oppenheimer Papers, 1946-1959, University of Minnesota Archives
  Guide to the Frank Oppenheimer Papers at The Bancroft Library
  Something Incredibly Wonderful Happens

Fysikere fra USA
Kjernefysikere
Personer tilknyttet Manhattanprosjektet
Personer fra New York City
Fødsler i 1912
Dødsfall i 1985
Ernest William Titterton

Ernest «Ernie» William Titterton (født 4. mars 1916 i Kettlebrook i England, død 8. februar 1990 i Canberra i Australia) var en britisk kjernefysiker og professor. Han var også en del av den britiske gruppen som dro til USA under andre verdenskrig for å gi britisk bistand til Manhattanprosjektet.

Referanser

Eksterne lenker 
  Guide to Titterton's records
  Records of E W Titterton
  Biographical Memoir

Britiske fysikere
Kjernefysikere
Personer tilknyttet Manhattanprosjektet
Alsos Mission

Alsos Mission, eller Alsos-prosjektet, var en del av Manhattanprosjektet, de alliertes innsats under andre verdenskrig, hovedsakelig USA og Storbritannia, for å skape en atombombe. En del av Manhattanprosjektet bestod i å koordinere utenlandsk etterretning knyttet til fiendens aktivitet vedrørende kjernefysiske våpen, og Alsos Mission ble opprettet etter den allierte invasjonen av Italia i september 1943 for å undersøke det tyske kjernekraftprosjektet. Mange fremstående atomfysikere arbeidet med det tyske programmet, blant andre Werner Heisenberg, Carl Friedrich von Weizsäcker, Walther Gerlach, Otto Hahn og Kurt Diebner.

Alsos-prosjektet bestod av et militært team under ledelse av oberstløytnant Boris Pash, og av et vitenskapelig, under dr. Samuel Goudsmit. Initiator for prosjektet var general Leslie R. Groves, som dessuten ledet Manhattanprosjektet. Hovedkvarteret var i London.

Kodenavnet Alsos kom fra gresk, der ordet betyr lund, treklynge.

Alsos Mission bestod i en rekke faser og hemmelige aksjoner. Tungtvannsaksjonen i Norge fant sted før Alsos ble organisert, og var således ikke et Alsos-prosjekt i strikt forstand.

Personellet i Alsos Mission fulgte tett bak frontlinjene, og noen ganger bak fiendens linjer. Først i Italia, og senere i Frankrike og Tyskland. De søkte etter personell, registreringer, materiell og steder for å vurdere det tyske kjernefysiske prosjektet, styrke den amerikanske forskningen og hindre at det falt i hendene på Sovjetunionen.

Litteratur 
 
 
 
 
 
 
 
 
Michael Schaaf: Heisenberg, Hitler und die Bombe. Gespräche mit Zeitzeugen, Berlin: GNT-Verlag, 2001, ISBN 978-3-928186-60-5. 
Samuel Abraham Goudsmit: Alsos. The failure in German science. Sigma Books, London 1947.
Michael Bar-Zohar: Die Jagd auf die deutschen Wissenschaftler 1944–1960. Verlag Ullstein, Frankfurt am Main, 1966.
Erhard Geißler: Biologische Waffen – nicht in Hitlers Arsenalen. Biologische und Toxin-Kampfmittel in Deutschland von 1915 bis 1945.

Eksterne lenker 
 Webseite der Stadt Haigerloch mit Informationen zur Alsos-Mission
 Webseite des Deutschen Museums München mit Informationen zur Alsos-Mission

Manhattanprosjektet
Etterretningsoperasjoner
Norris Bradbury

Norris Edwin Bradbury (født 30. mai 1909 i Santa Barbara i California, død 20. august 1997 i Los Alamos i New Mexico) var en amerikansk fysiker. Han var direktør ved Los Alamos National Laboratory i 25 år (1945–1970). Der etterfulgte han Robert Oppenheimer, som etter å ha jobbet med Bradbury på Manhattanprosjektet, valgte ham som leder. Mot slutten av andre verdenskrig var han ansvarlig for den endelige sammensetningen av «the gadget» for Trinityprøvesprengningen, detonert i juli 1945.

Referanser

Litteratur 
 Lawrence Badash, J.O. Hirschfelder, H.P. Broida, eds., Reminiscences of Los Alamos 1943-1945 (Studies in the History of Modern Science), Springer, 1980, ISBN 90-277-1098-8.

Eksterne lenker 
  Biographical memoirs av Harold M. Agnew og Raemer E. Schreiber
  Obituary fra Los Alamos National Laboratory
  Annotated Bibliography for Norris Bradbury from the Alsos Digital Library
  National Academy of Sciences Biographical Memoir

Fysikere fra USA
Personer tilknyttet Manhattanprosjektet
Personer fra Santa Barbara
Fødsler i 1909
Dødsfall i 1997
Chicago Pile-1

Chicago Pile-1 (CP-1) var verdens første atomreaktor.. CP-1 ble bygget på en tennisbane, under den forlatte vestdelen av det opprinnelige stadionet Alonzo Stagg Field ved University of Chicago. Den førte selvgående nukleære kjedereaksjonen ble satt i gang i CP-1 2. desember 1942. Den var i drift frem til februar 1943 da den ble demontert og flyttet til et annet sted hvor den ble gjenoppbygd som Chicago Pile 2.

Referanser

Eksterne lenker 
  CP-1 Goes Critical Beskriver i detalj byggingen og aktiveringen av CP-1. US Department of Energy, Office of History and Heritage Resources.
  Photos of CP-1 The University of Chicago Library Archive. Inkludert bilder og skisser av CP-1.
  Video Showing the Met Lab, Fermi, and an active experiment using CP-1
  The First Pile 11 sider historie om CP-1

Manhattanprosjektet
Asbjørn Erdal-Aase

Asbjørn Erdal-Aase (født 18. august 1951) er en norsk hundekjører.

Han er sønn av Gunnar Erdal-Aase (født 1918), som var lege av yrke og to ganger norgesmester (1936 og 1946) i femkamp i friidrett; første tittel tok han som 18-åring i seniorklassen.  

Asbjørn Erdal-Aase er psykiater, bosatt i Mesnali ved Lillehammer.

Han var blant de første som avlet krysninger på 1980-tallet med Alaska husky og pointer. Disse krysningene skulle revolusjonere sprintsporten verden over. I 1994 vant han sølv i VM i Tyskland og i 1997 ble han verdensmester i Finland i åpen klasse sprint.

Sønnen Sigurd Erdal-Aase er også norgesmester i hundekjøring, sprint, åpen klasse, senior, som 18-åring.

Referanser 

Norske hundekjørere
Fødsler i 1951
Warren K. Lewis

Warren Kendall Lewis (født 21. august 1882, død 9. mars 1975) var en amerikansk professor ved Massachusetts Institute of Technology (MIT), kjent som far til den moderne kjemiteknikken. Han var også medforfatter på en tidlig større lærebok om emnet som i hovedsak introduserte konseptet med enhetsoperasjoner.

Utmerkelser 
 Perkinmedaljen (1936)
 Priestleymedaljen (1947)

Referanser

Eksterne lenker 
 Article on Lewis
 Profiles of Lewis, Arthur D. Little and William H. Walker 
 WARREN KENDALL LEWIS, by Hoyt C. Hottel

Kjemikere fra USA
Professorer fra USA
Personer tilknyttet Manhattanprosjektet
Sydney Chapman

Sydney Chapman (født 29. januar 1888, død 16. juni 1970) var en britisk matematiker, matematisk fysiker og geofysiker.

Chapman begynte universitetsstudiene sine i Manchester i 1904, 16 år gammel. I starten studerte han han til ingeniør, og tok også ingeniøreksamen, men utviklet så stor interesse for matematikk han ble værende igjen et år til for å ta eksamen i matematikk. Etter råd frå en lærer i Manchester søkte han seg så til Trinity College ved University of Cambridge, som da ble regnet som det beste og mest krevende lærestedet innen matematikk. Chapman tok den høyeste eksamenen i 1910 og startet en forskingskarriere innen ren matematikk under G.H. Hardy. Samme år ble han tilbudt å bli assistent for Frank Dyson ved Greenwich-observatoriet. Fra 1914 til 1919 vendte Chapman tilbake til Cambridge som lektor i matematikk, fra 1919 til 1924 var han professor i matematikk i Manchester og flyttet senere til Imperial College i London. I 1946 ble han professor ved University of Oxford.

Forsking 

Chapman gjorde størst innsats på området stokatiske prosesser, fremfor alt markovkjedeer. Chapman og russeren Andrej Kolmogorov formulerte hver for seg de grunnleggende ligningene innen dette området, Chapman-Kolmogorov-ligningene.

Chapman og den svenske fysikeren David Enskog videreutviklet, igjen hver for seg, den kinetiske gassteorien gjennom å utvide boltzmannmetoden med det som ble kalt Chapman-Enskog-teorien.

Chapman gjorde også en del arbeid innen geofysikk. I 1930 forklarte han de fotokjemiske mekanismene som skaper ozonlaget. Han studerte også flere andre geofysiske og astrofysiske fenomen innen aeronomi. Han var ellers den som ga navn til faget aeronomi.

Referanser 

Britiske astronomer
Britiske matematikere
Britiske fysikere
Geofysikere
Personer fra Salford
Fødsler i 1888
Dødsfall i 1970
Astronomer på 1900-tallet
Matematikere på 1900-tallet
Fysikere på 1900-tallet
Medlemmer av Royal Society
Mottakere av Royal Astronomical Societys gullmedalje
Kulturpolitikk

Kulturpolitikk er offentlige tiltak som har som formål å påvirke hvilke kulturuttrykk som produseres og formidles.  Økonomisk støtte til kulturinstitusjoner og utøvende kunstnere er av de virkemidlene som vanligvis forbindes med kulturpolitikk, men også lovregulering av kultur skaper rammebetingelser. Utdanningspolitikk holdes vanligvis utenfor, selv om utdanningssystemet har stor innflytelse på språk- og kulturpolitikk. I Norge har også idrett og frivillig sektor siden 1970-tallet blitt regnet å høre til kulturpolitikken («Det utvidede kulturbegrep»).

I autoritære og totalitære stater er kulturpolitikk sammenfallende med propaganda, hvor kultur benyttes som verktøy for å indoktrinere innbyggerne med statens verdisyn. I liberale demokratier har kulturpolitikk som hovedformål å finansiere kulturinstitusjoner og kulturuttrykk som har vansker med å finansieres gjennom markedet. Sosialdemokratisk kulturpolitikk bygger ofte på det syn at tilgangen på kultur er ujevnt fordelt mellom innbyggerne, slik at politikken skal ha som formål å utjevne forskjeller i tilgang til kultur ved å gjøre tilgangen til det som oppfattes som «elitekultur» ut til større deler av befolkningen.

Politikkområder  
 Språkpolitikk
 Mediepolitikk
 Kunstpolitikk
 Litteraturpolitikk
 Kulturminnevern
 Idrettspolitikk

Se også  
 Kulturdepartementet
 Det utvidede kulturbegrep
 Norsk kulturråd
 Kulturøkonomi
 Kulturforvaltning 
 kultursosiologi
 Folkeopplysning

Litteratur  
 Kristian Meisingset, Anna Katharina Fonn Matre, Aase Marthe J. Horrigmo Kultur for kulturens skyld: skisse til en liberal kulturpolitikk Civita 2012  ISBN 978-82-92581-49-0
 Jan Grund Kulturpolitikk er kunst 2008  ISBN 978-82-15-01251-3 
 Hans Fredrik Dahl og Tore Helseth (red) Norsk kulturpolitikk 1814-2014 , utgitt 2004 ISBN 82-92625-00-3
 Per Mangset Kulturliv og forvaltning: innføring i kulturpolitikk 1992 ISBN 82-00-21577-6
 Per Mangset og Ole Marius Hylland Kulturpolitikk - Organisering, legitimering og praksis'' Universitetsforlaget 2017 ISBN 9788215023489  
 

Kulturpolitikk
Norsk kultur
Ode til Fedrelandet

Ode til Fedrelandet () er en kinsisk kommunistisk patriotisk sang. Tekst og musikk ble skrevet av komponisten Wang Shen (1918–2007) i tiden kort etter opprettelsen av Folkerepublikken Kina. Wang Shen begynte på sangen i september 1950, tekst og noter ble offentliggjort den 15. september 1951 i Renmin Ribao.

Referanser

Eksterne lenker
 cpc.people.com.cn: Tekst 
 sxgov.cn: Gechang zuguo shou kan jingguo 
 Videoer 
english.cctv.com: Ode To The Motherland (2009)
youtube.com: Fra filmen Østen er rød

Kinesiske sanger
Wang Jian (dikter)

Wang Jian (tradisjonell kinesisk: 王建, forenklet kinesisk: 王建, pinyin: Wáng Jiàn, Wade-Giles: Wang Chien, født i 767?, død i 830?) var en kinesisk dikter under Tangdynastiet. Ett av hans dikt er med i samlingen Tre hundre Tang-dikt.

Han var kjent for å dikte med seksstavelses linjer, noe som var en sjeldenhet i kinesisk dikting. Hver linje har to cesurer, slik at hver linje består av tre deler med to stavelser i hver.

Litteratur
 Watson, Burton (1971). CHINESE LYRICISM: Shih Poetry from the Second to the Twelfth Century. New York: Columbia University Press. ISBN 0-231-03464-4
 Frankel, Hans H. (1978). The Flowering Plum and the Palace Lady. (New Haven and London: Yale University Press) ISBN 0-300-02242-5

Kinesiske diktere
Kinesiske politikere
Personer fra Xuchang
Fødsler i 767
Dødsfall i 830
Onur Air

Onur Air er et tyrkisk flyselskap. Flyselskapet har innenlandsflyvninger i Tyrkia og charterflyvninger fra Europa.

Flyflåte 
Flyflåten består av seks Airbus A300-600, fjorten Airbus A320-214, ti Airbus A321-214 og fire Airbus A330-300.

Eksterne lenker 
 
 Offisielle nettsider

Tyrkiske flyselskaper
Flyselskaper etablert i 1992
Istanbul