alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Sloane

Hans Sloane (født  16. april 1660, død 11. januar 1753) var en engelsk lege, samler og naturforsker.

Ettermæle  
Hans viktigste kjøp var William Courtens kolleksjon, den store botaniske kolleksjonen til Leonard Plukenet og den enorme samlingen av variert innhold fra James Petiver. I tillegg hadde han sin egen samling fra Jamaica og noe fra England, men størsteparten tilegnet han seg via kjøp og bytte. Da han døde i 1753 etterlot han seg et enormt Kuriositetskammer som fylte både huset hans og nabohuset. Han utpekte i alt 63 boforvaltere. Blant boforvalterne fantes det representanter for familien, adelsfolk, medlemmer av House of Commons, Fellows av Royal Society, biskoper, forretningsmenn, antikvarer og naturhistorikere. Deres oppgave var å sørge for at samlingen forble hel og selge den til kongen av Storbritannia for £20 000. Hvis de mislykkes i å interessere kongen, skulle de prøve å selge den til Royal Society, University of Oxford, College of Physicians i Edinburgh og forskjellige utenlandske akademier. Hvis alt gikk galt, gav Sloane boforvalterne lov til å dele opp samlingen. Alt gikk heldigvis bra, og til tross for at kongen ikke virket interessert, ble Parlamentet med på å kjøpe samlingen. Sammen med Robert Bruce Cottons bibliotek og Harley-manuskriptene (kjøpt fra 1. og 2. jarl av Oxford) utgjorde den utgangspunktet for British Museum. Senere ble den også i stor grad utgangspunktet da de naturhistoriske samlingene ble gitt egne lokaler på South Kensington i 1881.

Åpenhet 
I motsetning til de aller fleste andre museer før 1800-tallets demokratiserende prosesser var svært få museer åpne for publikum på 1700-tallet. Til en viss grad, levde de fortsatt i ånden til 1600-tallets kuriositetskammer; de var lukket for publikum, og kun svært få forskere ble gitt adgang til samlingene. Til Hans Sloanes samling ble derimot gjester mottatt med takk. Det var derimot ikke bare var å gå inn, slik som kan forventes på et moderne museum. Det var allikevel veldig uvanlig, og en del av arven etter Sloane. I det lange testamentet står det klart at samlingen skal holdes samlet, for å være tilgjengelig til de som måtte ønske det. Da kongen av Storbritannia grunnla British Museum (se over), la de nye forvalterne til grunn at samlingen skulle beholdes "ikke bare for den lærde og nysgjerriges inspeksjon og underholdning, men for generell bruk og nytte for publikum".

Trivia  
 Autornavnet Sloane brukes innenfor biologi.
 Sloane Square i London er oppkalt etter ham, da hans arvinger eide området plassen ligger på.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske forskere
Presidenter i Royal Society
Personer fra Newry, Mourne and Down
Fødsler i 1660
Dødsfall i 1753
Riley Keough

Danielle Riley Keough (født 29. mai 1989) er en amerikansk modell og skuespiller. Hun er datter av sanger/låtskriver Lisa Marie Presley og musiker Danny Keough, og det eldste barnebarnet til Elvis Presley og Priscilla Presley.

Modell 
Riley begynte sin modellkarriere i en alder av tolv år, da hun gjorde en jobb for Tommy Hilfiger. I februar 2004, 14 år gammel, hadde hun sin runwaydebut som modell for designerne Dolce & Gabbana i Milano. Ett år senere hadde hun kontrakt med IMG Models i Paris, og hun hadde da vært ansiktet til David Yurman med Kate Moss og Amber Valletta. Senere ble hun ansiktet til Dior, noe som varte tre år. Riley reklamerte for Diors parfyme Miss Dior Chérie. Hun er knyttet til Elite Model Management i New York.

Utallige sider på Internett hevder at Riley har deltatt på Victoria's Secret Fashion Show, og det vises da gjerne bilde(r) av den brasilianske modellen Caroline Trentini på catwalk; Riley har imidlertid aldri hatt noe med Victoria's Secret å gjøre.

Riley figurerte i august 2004 på fremsiden av amerikansk Vogue sammen med sin mor og mormor. Hun har også prydet coveret til italiensk Vogue, koreansk Vogue, Elle UK, fransk Elle, japansk Elle, L'Officiel, Jalouse og Telva.

Filmografi

Personlig 
Hun hadde en bror, Benjamin (Ben) Storm Keough (født 21. oktober 1992, død 12. juli 2020), og har to halvsøstre, tvillingene Finley Aaron Love Lockwood og Harper Vivienne Ann Lockwood (født 7. oktober 2008). Rileys onkel, Navarone Garibaldi (moras halvbror, født 1. mars 1987), er to år eldre enn henne. Som stefar har hun hatt både Nicolas Cage, Michael Jackson og Michael Lockwood.

Riley datet Ryan Cabrera fra juli 2006; forholdet varte nesten tre år. Hun har også hatt en romanse med Jonah Hill. I mars 2012 rapporterte US Weekly at Riley og Alex Pettyfer hadde forlovet seg etter å ha datet i seks måneder. Senere ble hun forlovet med Ben Smith-Petersen, og de giftet seg 4. februar 2015.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Riley Keough at Elvis Presley News

Modeller fra USA
Skuespillere fra USA
Elvis Presley
Personer fra Los Angeles
Carly Simon

Carly Elisabeth Simon (født 25. juni 1945) er en  amerikansk låtskriver og musiker. Hun har også vunnet Oscar for beste sang, Golden Globe og er to ganger Grammy Award-vinner. Simon ble innlemmet i Songwriters Hall of Fame i 1994.

Filmmusikk (utvalg) 
I 1977 fremførte Carly Simon Nobody Does It Better i James Bond-filmen The Spy Who Loved Me. I alle tidligere Bond-filmer hadde filmens hovedmelodi hatt samme tittel som filmen selv; Simons bidrag representerte følgelig et sedvanebrudd.

Til filmen Working Girl fra 1988 skrev Simon flere av musikksporene, og for filmens gjennomgangsmelodi «Let the River Run» vant hun som første kvinnelige komponist en Grammy Award, en Golden Globe og Oscar for beste sang.

Diskografi 
Nedenfor følger en liste over Carly Simons plateutgivelser, med utvalgte spor fra platene oppført som underpunkter.

Studioalbum
 Carly Simon, 1971 
 Anticipation, 1971
 No Secrets, 1972; inneholder blant annet:
 You're So Vain
 Hotcakes, 1974
 Playing Possum, 1975 
 Another Passenger, 1976 
 Boys in the Trees, 1978 
 Spy, 1979 
 Come Upstairs, 1980 
 Torch, 1981; inneholder blant annet:
 Spring Is Here 
 Hello Big Man, 1983 
 Spoiled Girl, 1985
 Coming Around Again, 1987; inneholder blant annet:
 As Time Goes By
 My Romance, 1990
 Bewitched, Bothered and Bewildered 
 Have You Seen Me Lately, 1990 
 This Is My Life, 1992
 Romulus Hunt: A Family Opera, 1993
 Letters Never Sent, 1994
 Film Noir, 1997 
 The Bedroom Tapes, 2000
 Moonlight Serenade, 2005; inneholder blant annet:
 The More I See You 
 In the Still of the Night 
 Into White, 2007; inneholder blant annet:
 The Riddle Song
 This Kind of Love, 2008 

Samlealbum
 The Best of Carly Simon, 1975
 Greatest Hits Live, 1988
 Clouds In My Coffee, 1995 
 The Very Best Of Carly Simon: Nobody Does It Better, 1999 
 Christmas Is Almost Here, 2002
 Anthology, 2000
 Christmas Is Almost Here Again, 2003 
 Reflections: Carly Simon's Greatest Hits, 2004

Videografi 
 Live from Martha's Vineyard, 1987
 Carly in Concert — My Romance, 1990
 Live at Grand Central, 1995
 A Moonlight Serenade on the Queen Mary 2, 2005
 Christa McAuliffe: Reach for the Stars documentary, songs by Carly Simon, 2006

Bibliografi 
 Amy the Dancing Bear, 1989
 The Boy of the Bells, 1990
 The Fisherman's Song, 1991
 The Nighttime Chauffeur, 1993
 Midnight Farm, 1997

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Fødsler i 1945
Sangere fra USA
Pianister fra USA
Gitarister fra USA
Låtskrivere fra USA
Oscar-vinnere (sang)
Grammy Award-vinnere
Personer fra New York City
Lisa Marie Presley

Lisa Marie Presley (født 1. februar 1968) er en amerikansk sanger/låtskriver. Hun er datter av Elvis Presley og Priscilla Presley, født i Memphis i Tennessee nøyaktig ni måneder etter foreldrenes bryllup. Frem til 1972 bodde hun på Graceland. Foreldrene ble separert da hun var fire år og skilt da hun var fem og et halvt. Frem til 1977 vekslet Lisa på å bo hos mora i Beverly Hills og faren på Graceland. Da hun var ni og et halvt år gammel døde Elvis. Hun var hans eneste barn.

Musikkutgivelser

Album 
 2003 To Whom It May Concern
 2005 Now What
 2012 Storm & Grace

Singler 

1"In The Ghetto" hadde premiere 16. august 2007 i konserten the 30th Anniversary Elvis Presley Tribute Concert i Memphis. Både sang og video ble tilgjengelig for anskaffelse på iTunes dagen etter.

Personlig 

Lisa har en halvbror, Navarone Garibaldi (født 1. mars 1987). Hans far, Marco Garibaldi, og Priscilla avsluttet i 2006 sitt 22 år lange forhold.

Danny Keough 
Lisa giftet seg med Danny Keough 3. oktober 1988. De fikk to barn sammen: Danielle Riley (født 29. mai 1989) og Benjamin Storm (født 21. oktober 1992, død 12. juli 2020). Ekteskapet ble avsluttet 6. mai 1994.

Michael Jackson 
26. mai 1994 giftet Lisa seg med Michael Jackson. De ble skilt 18. januar 1996.

Nicolas Cage 
Lisa ble i februar 2000 forlovet med musikeren John Oszajca, men brøt forlovelsen i april 2001, etter å ha møtt Nicolas Cage. De inngikk ekteskap 10. august 2002 og ble skilt 16. mai 2004.

Michael Lockwood 
Lisa giftet seg for fjerde gang 22. januar 2006, med sin gitarist og musikkprodusent Michael Lockwood. Bryllupet fant sted i Japan. I mars 2008 annonserte Lisa at hun var gravid med tvillinger. Ektemannen hadde ingen barn fra før. 7. oktober 2008 fødte hun ved keisersnitt toeggede tvillingjenter, Harper og Finley Lockwood. I 2010 flyttet familien til "Coe's Hall" i Rotherfield i East Sussex i England. Lisa ba om skilsmisse i juni 2016.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Lisa Presley Universe Forum
 Genealogy
 Elvis Directory
 The Lisa Marie – Convair 880 Jet
 «In the Ghetto», musikkvideo

Sangere fra USA
Låtskrivere fra USA
Personer fra Memphis
Elvis Presley
Michael Jackson
Scientologer
Personer fra Beverly Hills
Motlys

Motlys er et norsk filmproduksjonsselskap. Det ble grunnlagt i 1983 av filmprodusent og regissør Sigve Endresen. Selskapet holder til i Oslo, og jobber med film fra hele Skandinavia, både spillefilmer, dokumentarer og kortfilmer. Motlys har mottatt en rekke priser, blant annet fem Amandapriser og to Gullstoler.

Liste over filmer produsert av Motlys 
 2019 – Barn
 2019 – Håp
 2019 – Heimebane, sesong 2
 2018 – Heimebane, sesong 1
 2017 - The Rules for Everything
 2009 - Nord
 2008 - Mannen som elsket Yngve (film)
 2008 - 99% ærlig
 2007 - Glatte gater
 2007 - Kunsten å gråte i kor
 2007 - 3269 Dagros
 2007 - Hur man gör
 2006 - Raballder
 2006 - Inga tårer
 2006 - Prirechnyy
 2006 - Gymnaslærer Pedersen 
 2006 - Trøbbel
 2005 - Alt for Norge 
 2005 - Panther Martin 
 2005 - Thomas Hylland Eriksen og historien om origamijenta 
 2004 - Armbryterskan fån Ensamheten 
 2004 - Alt for Egil 
 2004 - Sannhetens øyeblikk
 2004 - The Bum's rush
 2003 - Hamlet i is
 2003 - Livet og andre oppfinnelser
 2003 - Plassmangel
 2002 - Folk flest bor i Kina 
 2002 - De beste går først 
 2002 - Redd barna (film)
 2002 - Did you leave us Blake?
 2002 - Vektløs
 2002 - Himmelfall 
 2001 - Balanse 
 2001 - Stakkars hedninger 
 2001 - Et portræt af Gud 
 2001 - Øyenstikker (film) 
 2000 - Gåten Scandinavian star 
 2000 - Totobua 
 2000 - Hovmod -De 7 dødssyndene 
 1999 - Misery Harbour
 1999 - Falkehjerte
 1999 - Frosset hjerte
 1998 - jenteweekend
 1998 - Fare for knockout
 1998 - Leve blant løver
 1998 - Trash talk
 1997 - Tid for karierre
 1996 - Mamma, det er langt på dag 
 1995 - Viddas testamente 
 1995 - Store gutter gråter ikke 
 1992 - Bare drep dem
 1990 - Buicken
 1990 - Blå sol
 1990 - Gjennom stillhetens landskap
 1988 - Bomberommet
 1988 - Hvalsommer
 1988 - Hjemme hjemmefra
 1987 - Årdal 1940-85
 1987 - Mama Tumaini
 1987 - Gatelangs
 1986 - Ikke trell, men frie menn
 1985 - Jiwans onkel
 1985 - Herfra til Tøyen
 1984 - Jakten på juni
 1984 - Landsbylys

Referanser

Eksterne lenker
 
 Motlys i medvind - artikkel på rushprint.no.

Norske filmselskaper
Etableringer i 1983
Smørsbroen

Smørsbroen er en veibro på Fylkesvei 5348/Markeveien i Bergen. Broen krysser Jon Smørs gate (riksvei 555) og har en spennvidde på 17 meter. Smørsbroen er en hvelvbro i betong, med to kjørefelt, fortau på begge sider og parkeringsplasser på én side. Tidligere gikk også trikken i Bergen over Smørsbroen.

Broen ble åpnet i 1923 og rehabilitert i 1990/91. Den er spesiell fordi den har fasader i to ulike stilarter. Den nordøstlige fasaden er i nygotisk stil, mens den sørvestlige fasaden er i funksjonalistisk stil. Ved rehabiliteringen i 1991 ble broen utsmykket av kunstneren Arne Rygvold. I likhet med gaten under broen er Smørsbroen oppkalt etter ridder og riksråd Jon Svalesson Smør (ca. 1420-83).

Smørsbroen er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner.

I 2020 ble det påtalt at broen står med navnet «Smørs bru» på diverse kart. Ved henvendelse svarte Kartverket at det var Bergen kommune som hadde endret navnet, som ikke kunne tilbakeføres uten melding fra kommunen. Imidlertid er Smørsbroen et fylkeskommunalt anlegg, og dermed har fylket vedtaksmyndighet for navnet. Samtidig står man midt i en omorganisering, der ansvaret for veier overføres fra Statens vegvesen til fylkene. Anbefalt skrivemåte er imidlertid Smørsbroen, enstemmig vedtatt av Stadnamntenesta på Vestlandet og Bergen kommune.

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser

Eksterne lenker
Bergens Tidende: Vil ikke vaske broen (4. oktober 2006)
Bergens Tidende: – Vi skal rense Smørsbroen (6. oktober 2006)

Hvelvbroer
Veibroer i Bergen
Kulturminner i Bergen
1923 i Norge
Broer åpnet i 1923
Martina Hellmann

Martina Hellmann (født Opitz den 12. desember 1960 i Leipzig i Sachsen) er en tidligere tysk friidrettsutøver som konkurrerte for DDR i diskoskast. I OL i 1988 i Seoul tok hun gullet. I tillegg vant hun VM i 1983 og VM i 1987.

Hellmann begynte å konkurrere i diskos som 16-åring. I 1977 satte hun verdensrekord for 16-åringer med et kast på 55,00 meter. Tidlig i karrieren var Hellmann sterkt plaget av sykdom og skader, derfor var VM-gullet i 1983 for mange en stor overraskelse. I 1984 var hun forhindret fra å delta i OL på grunn av DDRs boikott av lekene.  

6. september 1988 kastet hun diskosen 78,14 meter, lengre enn noen både før og etter. Kastet ble oppnådd i en uoffisiell konkurranse under en østtysk treningssamling i Kienbaum, derfor ble kastet ikke godkjent som ny verdensrekord. Hennes personlige rekord er 72,92 meter, oppnådd i august 1987 i Potsdam. Dette resultatet plasserer Hellmann som nummer ti på listen over verdens lengste diskoskast og sjette beste tysker, bak Gabriele Reinsch, Ilke Wyludda, Diana Gansky-Sachse, Irina Meszynski og Gisela Beyer.

Hun la opp etter OL i 1992, hvor hun ble utslått i kvalifiseringen.

Karriere 
 VM i 1983: 1.-plass (68.94)
 EM i 1986: 3.-plass (68.26)
 VM i 1987: 1.-plass (71.62)
 OL i 1988: 1.-plass (72.30)
 EM i 1990: 3.-plass (66.66)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske diskoskastere
Olympiske mestere for Øst-Tyskland
Verdensmestere i friidrett
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Personer fra Leipzig
Deltakere under VM i friidrett 1983
Deltakere under VM i friidrett 1987
Fødsler i 1960
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1990
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1986
Reine Wisell

Reine Tore Leif Wisell (1941 – 2022) var en Formel 1-fører fra Sverige. Han deltok i 23 Formel 1-løp. Han debuterte i USAs Grand Prix 1970. Han fikk en pallplass, og fikk totalt 13 poeng. Han deltok også i flere Formel 1-løp som ikke var en del av mesterskapet.

Resultater

Fullstendige Formel 1-resultater 
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)

Se også 
 Liste over Formel 1-førere

Referanser 

Svenske Formel 1-førere
Sigrun Wodars

Sigrun Wodars (født 7. november, 1965) er en tidligere østtysk friidrettsutøver. Som junior konkurrerte hun på 400 meter med stor suksess. Senere gikk hun over til 800 meter, i likhet med lagvenninnen  Christine Wachtel, som også skulle bli hennes sterkeste rival resten av karrieren.

Under EM i 1986 i Stuttgart tok hun sølvmedalje bak sovjetiske Nadezjda Olizarenko.

Året etter, ble hun slått av Wachtel i VM innendørs, men revansjerte tapet i VM utendørs i Roma senere samme år. Wodars som vinner og Wachtel som nummer to, gjentok seg under OL i 1988 i Seoul.

Wodars vant også EM i 1990 i Split, hennes siste tittel. 
Hun tok ut skilsmisse, og konkurrerte under navnet Sigrun Grau i VM i 1991 og OL i 1992, men uten å ta seg videre fra innledende runder. Hun la opp som aktiv utøver etter OL i 1992.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske mellomdistanseløpere
Olympiske mestere for Øst-Tyskland
Verdensmestere i friidrett
Europamestere i friidrett
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Personer fra Landkreis Ludwigslust-Parchim
Deltakere under VM i friidrett 1987
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1990
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1986
Petra Felke

Petra Felke (født 30. juli 1959 i Saalfeld/Saale i Thüringen) er en tidligere tysk friidrettsutøver og olympisk mester fra det tidligere DDR.

Felke trente sammen med Ruth Fuchs, og representerte Motor Jena Sport Club. Etter at Fuchs' karriere gikk mot slutten, tok  Felke over som verdens beste spydkaster.

9. september 1988 ble hun den første kvinne til å kaste spydet 80 meter, med et kast på nøyaktig 80,00 meter.

Hennes første verdensrekord ble satt 4. juni 1985 i Schwerin da hun kastet 75,26 meter, et resultat hun forbedret samme dag til 75,40 meter. Den neste verdensrekorden satte hun 29. juli 1987 i Leipzig med et kast på 78,90 meter.

Under OL i 1988 i Seoul vant hun gullmedalje foran Fatima Whitbread, mens bronsemedaljen gikk til landsmannen Beate Koch.

OL-medaljer 
  1988  Seoul - Gull i friidrett, spydkast damer  Øst-Tyskland

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fødsler i 1959
Personer fra Saalfeld/Saale
Tyske spydkastere
Olympiske mestere for Øst-Tyskland
Olympiske mestere i spydkast
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1986
Deltakere for Øst-Tyskland under VM i friidrett 1987
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1990
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Diana Gansky

Diana Gansky (født 14. desember 1963 i Bergen auf Rügen i Mecklenburg-Vorpommern), er en tidligere østtysk friidrettsutøver. Hun har en olympisk sølvmedalje, og var i store deler av karrieren i den ytterste verdenseliten i diskos. I 1986 tok hun EM gull, (med hennes fødselsnavn Sachse). I 1987 og 1988 tok hun sølvmedalje i henholdsvis VM og OL.

17 år gammel i 1981, vant hun europamesterskapet i diskos for juniorer. 
Nesten uten unntak stod hun i skyggen til Martina Hellmann, som hun kun beseiret under EM i 1986. I lang tid trente hun sammen med Gabriele Reinsch, verdensrekordholder siden juli 1988 da hun kastet 76.80 meter. Ved utgangen av 2004-sesongen er Gansky den eneste som har kastet lengre enn 70 meter i 24 internasjonale stevner.

Høydepunkter 
 1981, EM i friidrett junior: 1.-plass
 1986, EM: 1.-plass (59.84 – 68.34 – 67.60 – 67.00 – 70.54 – 71.36)
 1987, VM: 2.-plass (66.64 – 67.50 – 70.12 – 68.78 – 65.42 – DQ)
 1988, OL: 2.-plass (65.58 – 66.14 – DQ – 65.82 – 71.88 – 68.08)
 2002, EM for veteraner: 1.-plass i klassen for personer over 35 år (42.21 – 41.28 – 40.74 – 41.14 – 42.43 – 44.24)
Personlig rekord:  74.08 meter fra 20. juni 1987 i Karl-Marx-Stadt (østtysk rekord til 9. juli 1988)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske diskoskastere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Øst-Tyskland
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Europamestere i friidrett
Deltakere under VM i friidrett 1987
Fødsler i 1963
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1986
Fred Wacker

Fred Wacker (født 10. juli 1918 i Chicago, død 16. juni 1998 ) var en amerikansk racerfører. Han deltok i fem Formel 1-løp, men startet bare i tre av dem. Han debuterte i Nederlands Grand Prix 1953. Han fikk ingen poeng. 

Wacker var involvert i en dødsulykke på Watkins Glen Grand Prix i 1952, som endte med at det ble slutt med gatekjøring der. Under andre runde kjørte Wacker ut og inn i en gruppe tilskuere som stod langs banen. Dette førte til at en sju år gammel gutt døde og ti ble skadet.

Resultater

Fullstendige Formel 1-resultater 
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv indikerer raskeste runde)

Se også 
 Liste over Formel 1-førere

Formel 1-førere fra USA
Fødsler i 1918
Dødsfall i 1998
Dødsfall i motorsportsulykker
Kasplja

Kasplja (russisk og belarusisk: Каспля) er ei elv i Russland og Belarus. Den er ei venstre sideelv til Daugava. Den er 224 kilometer lang, og har et nedbørfelt på . De første 157 kilometrene av elva ligger i Smolensk oblast i Russland, og resten i Vitebsk voblast i Hviterussland. Den begynner fra Kaspljasjøen, og løper sammen med Daugava i byen Surazj. Byen Demidov ligger også ved Kasplja. Middelvannføringen ved landsbyen Lepino, 13 kilometer fra munningen, er 

I vikingtiden var elva en viktig del av væringenes handelsvei til Konstantinopel, da det her var et dragsted fra Kasplja til en av Dneprs sideelver, som løper sammen med Dnepr nær Gnezdovo.

Referanser 

Elver i Smolensk oblast
Elver i Belarus
Daugavas vassdragsområde
Raška

Raška (serbisk: Рашка) var den mest vellykkede serbiske staten i middelalderen. Den bestod fra 1091 til 1217. Navnet kommer trolig fra elven Raška i det sørvestlige Serbia. Staten oppstod i fjellområdene mellom Serbia, Bosnia og Montenegro. På 1100-tallet overvant den og innlemmet den tidligere serbiske fyrstestaten Duklja i sør. Dynastiene som forbindes med Raška, er huset Vlastimirović (fra 800-tallet til 960) og huset Nemanjić (fra 1166 til 1371).

Historie 
Keiser Konstantin VII Porphyrogenitos beskriver Raška i sitt verk De Administrando Imperio og at det var bosatt av serbere fra begynnelsen av 600-tallet.

Vlastimirović-slekten som ble grunnlagt av knez Vlastimir og var sønnesønns sønnesønn til «den ukjente knezen» som ledet serbernr fra Karpatene til Balkan, regjerte i Raška fra dette tidspunkt.

Raška kom senere under kortere tider å være en vasallstat til Bysants. Bysants hadde sterk innflytelse over Raška, selv om Raška ofte var en upålitelig alliert og oppfylte helst sine egne ønskemål i sin omgang med sine grannestater. Ikke før Stefan Nemanja, grunhleggeren av Nemanjić-slekten (den sterkeste serbiske kongeætten i middelalderen), skapte sitt serbiske rike med Raška i midten, kunne Raška gjøre seg fritt fra bysantinsk innflytelse.

Navnet Raška levde lenge videre som et synonym for Serbia i Vest-Europa fra 1500-tallet frem til tidlig på 1800-tallet, selv om den angliserte formen Servia også ble benyttet. Navnet Raška benyttes også for mer nordliggende området befolket av serbere i Serbia, for eksempel Vojvodina og Šumadija.

Referanser 

Kroatias historie
Bosnia-Hercegovinas historie
Serbias historie
Montenegros historie