alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Greve (slekt fra Bremen)

Greve er en norsk slekt som stammer fra Bremen i Tyskland. Flere av slektens medlemmer har virket som handelsfolk, særlig innen nordlandshandelen.

Historie 
Slekten etablerte seg i Norge da brødrene Arent og Didrich innvandret fra Tyskland, og slo seg ned som handelsmenn i Bergen i 1665. Didrich Greve ble senere forvalter av Tyskebryggen i 1668 og en velstående byborger, mens Arent døde i Vestindia, mulig som deltagende i dansk-norske handelsaktiviteter. 

Didrichs barnebarn, Didrich Hansen Greve, etablerte slektens handelsvirksomhet i Bodin i Nordland i 1707. Hansen Greve var byborger i Bergen (tok borgerskap den 25. 8. 1707), og drev nordlandshandel på Rønvikberget ved Hundholmen. Han var blant mange bergensborgere som flyttet til Nordland på 1700-tallet for å bedre gjøre nytte av nordlandshandelen.   

Flere av nevnte Greves etterkommere hadde ledende posisjoner i regionen, som sønnen Jochum Greve i sitt virke som prokurator (advokat).  

En annen teori vedrørende slektens opphav går ut på dagens etterkommere nedstammer enten fra Rolv Greve eller Henrik Greve. Begge innvandret fra Nederland til Bergen i 1670. Likevel antyder de fleste kildene på at slekten har sine historiske røtter i den tyske byen Bremen.

Etterslekt i Norge 
Slektens etterkommere er å finne forskjellige steder i Nord-Norge, spesielt i distriktene Salten og Helgeland i Nordland. Flere av slektsmedlemmene har senere blitt tatt opp i andre ledende nordlandsslekter gjennom giftemål som den dansk-norske familien Tønder, embetsslekten Hveding og etterkommerne av den gamle adelige slekten Benkestokk.

Referanser 

Norske slekter
Nordlands historie
Bremens historie
Etternavn
Helgeland
Marc Engels

Marc Engels (født 1965/1966 i Brussel i Belgia, død 9. april 2020 samme sted) var en belgisk lydingeniør innen filmbransjen.

Biografi
Marc Engels studerte lydteknikk ved Institut des arts de diffusion i Louvain-la-Neuve. Fra tidlig i 1990-årene var han regelmessig engasjert i filmprosjekter. Frem til sin død arbeidet han med over 80 belgiske og franske film- og fjernsynsproduksjoner. For de to filmene Je suis mort mais j'ai des amis og Tueurs ble han nominert i samme kategorien til den belgiske filmprisen Magritte. Han vant sammen med Fred Demolder, Sylvain Rety og Jean-Paul Hurier den franske César-prisen for beste lyd i 2017 for sitt arbeide med L'odyssée, en film inscenert av Jérôme Salle.

Engels døde av covid-19.

Filmografi (utvalg)
Calvaire (2004)
Komma (2006)
Ex Drummer (2007)
Hors-la-loi (2010)
La meute (2010)
Largo Winch II (2011)
Un heureux événement (2011)
Möbius (2013)
À toute épreuve (2014)
Prêt à tout (2014)
Waste Land (2014)
Je suis mort mais j'ai des amis (2015)
Nos futurs (2015)
L’Économie du couple (2016)
Louis-Ferdinand Céline (2016)
L'odyssée (2016)

Referanser

Eksterne lenker 

Lydteknikere
Personer fra Brussel
Dødsfall relatert til covid-19 i Belgia
Kirunda Kivejinja

Ali Kirunda Kivejinja, kjent som Kirunda Kivejinja, (født 12. juni 1935 i Uganda Protectorate, død 19. desember 2020 i Kampala) var en ugandisk politiker.

Han var senior presidential advisor til Ugandas president Yoweri Museveni. Han var visestatsminister og minister for East African Community Affairs fra 2016 til sin død.

Kivejinja døde av COVID-19 den 19. desember 2020 på  Mulago National Referral Hospital i Kampala i en alder av 85 år.

Referanser

Ugandiske politikere
Personer fra Kampala
Dødsfall relatert til covid-19 i Uganda
Politikere ofre for covidpandemien
Mile Bogović

Mile Bogović (født 7. august 1939 i Cerovac ved Slunj i Jugoslavia, død 19. desember 2020 i Rijeka i Kroatia) var en kroatisk katolsk biskop av bispedømmet Gospić-Senj.

Liv og virke

Bakgrunn
Bogović gikk på grunnskolen i Slunj, og så til det klassiske gymnasium ved presteseminaret i Pazin. Han gjennomførte sine teologisk-filosofiske studier i Pazin og i Zagreb.

Prest
Han ble presteviet den 5. juli 1964 for bispedømmet Rijeka. Så tok han doktorgrad i kirkehistorie ved studier ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma. Etter sin hjemkomst fra Roma i 1971 ble han professor ved det teologiske fakultet i Rijeka. Fra 1970 til 1974 var han også sekretær for erkebiskop Viktor Burić. Fra  1974 til 1985 var han rektor ved det teologiske fakultet i Rijeka. Dessuten var han årene 1981 til 1985 menighetsprest og dekan for Praputnjak. I 1985 ble han generalvikar for erkebispedømmet Rijeka-Senj.

Biskop
Pave Johannes Paul II utnevnte ham den 4. juni 1999 til titularbiskop av Tamata og til hjelpebiskop i erkebispedømmet Rijeka-Senj. Han ble bispeviet av erkebiskop Anton Tamarut den 29. juni samme år i katedralen i Rijeka. Medkonsekratorer var biskopen av Krk, Valter Župan, og biskopen av Poreč-Pula, Ivan Milovan.

Ved den territoriale deling av bispdømmet Rijeka-Senj foretatt av pave Johannes Paul II den 25. juli 2000 oppstod suffraganbispedømmet Gospić-Senj, og da ble biskop Mile Bogović gjort til dets første biskop, og innført i embedet den 25. juli samme år.

Den 4. april 2016 ble han innvilget aldersbetinget avskjed av pave Frans.

Bogović testet den 3. desember 2020 positiv for covid-19, og det 6. desember ble han innlagt på sykehus i  Gospić. Tilstanden forverrets seg og han ble den 10. desember 2020 bragt til sykehuset KBC Rijeka, og der døde han den 19. desember.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
 Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
 Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
 Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
 Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
 Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
 Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865-1930) *1900
 Erkebiskop Antun Bauer (1856-1937) *1911
 Erkebiskop Josip Antun Ujcić (1880-1964) *1937
 Kardinal Franjo Šeper (1905-1981) *1954
 Kardinal Franjo Kuharić (1919-2002) *1964
 Erkebiskop Anton Tamarut (1932-2000) *1986
 Biskop Mile Bogović (1939-2020) *1999

Referanser 

Kroatiske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Katolske teologer
Professorer
Personer fra Karlovac fylke
Dødsfall relatert til covid-19 i Kroatia
Katolske biskoper ofre for covidpandemien
Kritisk raseteori

Kritisk raseteori er en analytisk retning innenfor samfunnsvitenskapene og humaniora som tar utgangspunkt i at samfunnsinstitusjoner er iboende  rasistiske, og rase er en kategori som er sosialt konstruert. Teorien springer ut av andre retninger innen kritisk teori, og er inspirert blant annet av W.E.B. Du Bois og Frantz Fanon. Retningen har også avfødd underdisipliner som blant annet kritiske hvithetsstudier.

Temaer 

 Kritikk av liberalisme: Tilhengere av kritisk raseteori er misfornøyd med liberalisme som verktøy for å løse det amerikanske raseproblemet. De kritiserer grunnlaget for liberale verdier som rasjonalisme, likhet for loven og grunnlovens nøytralitet. Sosiale endringer forstås i lys av rase-bevissthet og er kritisk til ideer som kvotering, nøytralitet, "fargeblindhet" eller prinsippet om at meritter bør gi fordeler. 
 Historiefortelling: Mange teoretikere bruker personlige historier for å belyse og utforske det som hindrer reformer, hindringer de mener skyldes fordommene og kulturforståelsen som preger majoritetens selvforståelse.
 Tolkning av amerikanske lover og rettigheter: Flere mener at antidiskrimineringslover er så ineffektive, og at perioder med frigjøring blir etterfulgt av perioder med undertykkelse, skyldes psykologiske forhold, hvites selvinteresser eller kolonialisme.
 Dypere forståelse av rasisme: Flere tilhengere av kritisk raseteori bruker kunnskap fra sosiologi og politikk i møte med juridiske problemer. Hvordan flertallet ser på svart seksualitet kan påvirke lovene for ekteskap og adopsjon.
 Strukturert determinisme: Flere skriver om hvordan kultur og lovverk drar samfunnet i en konserverende retning, og ved å forstå begrensningene som følger av dette kan man få mer effektive reformer.
 Rase, kjønn og klasse: Henger rase, kjønn og klasse sammen, og blir svarte kvinner underrepresentert i kvinnebevegelsen, er et tema innen kritisk raseteori.
 Fellesskap av undertrykte: Har alle undertrykte noe felles? Kan man anse minoriteter som et fellesskap, eller som flere fellesskap? Kritisk raseteori har fokus på om analyser av samfunn har rett "enhet".
 Nasjonalisme og separatisme: Ivaretas interessene til fargede best om de skiller seg fra hoveddelen av det amerikanske samfunnet? Enkelte mener at alle tjener på mer adskillelse, men også dette er et tema innen kritisk raseteori.
 Rettssystemet: Underrepresentasjon av minoriteter innen det juridiske systemet har vært en bekymring i USA, og et tema innen kritisk raseteori.
 Kritikk og selvkritikk: Kritisk raseteori er har et akademisk utgangspunkt, og kritikk av teorien, både fra tilhengere og motstandere er også et tema innen teorien.

Referanser

Les mer 
 
Eriksen, Anne og Olav Christensen. 1992. Hvite løgner. Stereotype forestillinger om svarte. Oslo: Aschehoug. 
Fylkesnes, Sandra. 2019. Nei, du er ikke rasist men du må vite hvordan hvithet virker. Afrika.no. 
 Sandset, Tony. 2019. Color that matters : a comparative approach to mixed race identity and nordic exceptionalism. London: Routledge.

 
Akademiske disipliner
Christian Quartbroa

Christian Quartbroa (også kjent som Quartbroa og Quartbrua) er ei stålkassebru og gangbru i Kristiansand.  Brua går fra Rådhusgata i Kvadraturen, over elva Otra til øya Kjøita i bydelen Lund.  Gang- og sykkelveier fører over flere mindre gangbruer videre til den østlige elvebredden.  Christian Quartbroa ble åpnet av ordfører Jan Oddvar Skisland 17. desember 2020, som den tredje sentrumsnære bruforbindelsen over Otra i Kristiansand.  Brua er oppkalt etter byens grunnlegger, kong Christian IV av Danmark og Norge, også kalt Christian Quart. Det har gått med cirka 200 tonn med stål til brua, som har seks spenn.  Stålarbeidene på selve brua ble utført i Romania, før bruelementene ble plassert på pilarer i elva. Rekkverket på brua inneholder belysning.

Referanser 

Kvadraturen (Kristiansand)
Veier i Kristiansand
Setesdalsvassdraget
Kristiansands historie
Gangbroer i Norge
2020 i Norge
Broer åpnet i 2020
Skjelnan

Skjelnan er et tettsted i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Det ligger på fastlandet, nordøst for Tromsø sentrum.

Referanser 

Bydeler i Tromsø
Tidligere tettsteder i Troms og Finnmark
Skytterhusfjellet

Skytterhusfjellet er et tettsted i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark. Det ligger sør for Kirkenes, mellom Andrevatn og Prestevatn. Tettstedet hadde  innbyggere per 1. januar .

Referanser 

Bosetninger i Sør-Varanger
Tettsteder i Troms og Finnmark
X+Y

X+Y er en britisk dramafilm fra 2014, regissert av Morgan Matthews. Hovedrollen spilles av Asa Butterfield. Filmen hadde premiere på Toronto International Film Festival den 5. september 2014. Den europeiske premieren fant sted ved BFI London Film Festival 13. oktober 2014.

Handlingsreferat 
Nathan Ellis, et vidunderbarn på 9 år, har nettopp mistet faren sin i en bilulykke. Nathan ble diagnostisert med autisme tidlig i filmen, og faren hans var den eneste som var i stand til å kommunisere med ham. Selv om Nathan verdsetter moren sin, Julie, unngår han enhver fysisk kontakt med henne, og alle andre mennesker. Ved en ny skole får han veiledning av lærer Martin, også et mattegeni, som lider av multippel sklerose. Martin ser mye av seg selv i Nathan, en gang et lovende ungt sinn innen matematikk, som ga opp alt da han ble syk.

Sju år senere forbereder Nathan seg på å konkurrere om en plass i en internasjonal mattekonkurranse, en prestisjetung konkurranse bestående av verdens beste unge matematikere. I år skal konkurransen holdes i Cambridge, etter to ukers matematikkleir i Taiwan hvor studentene skal øve til konkurransen. Nathan og 15 andre britiske tenåringer reiser til Taiwan. Plutselig kastes han langt ut av komfortsonen sin, og Nathan er ikke lenger den smarteste eleven i rommet, og hans sosiale problemer lammer nesten prestasjonene hans. Han har problemer med å lese andres sosiale signaler, og unngår all fysisk kontakt med andre. 

Nathan må samarbeide med en kvinnelig kinesisk student, Zhang Mei, som sakte hjelper ham med å tilpasse seg sine nye omgivelser og hjelper ham med å kjempe gjennom frykten. Tilbake i Storbritannia bor Zhang hos Nathan og moren hans, som blir sjokkert over å oppdage at hans oppførsel har forvandlet seg til noe mer normalt. De får problemer når Zhangs onkel oppdager henne på Nathans rom en morgen og feilaktig beskylder dem for å være i et intimt forhold. Dette får Zhang til å trekke seg fra konkurransen og reise sin vei. Nathan, som nå tror at han elsker Zhang, blir revet mellom henne og den matematiske Olympiaden.

Medvirkende 
 Asa Butterfield som Nathan Ellis
 Rafe Spall som Martin Humphreys
 Sally Hawkins som Julie Ellis
 Eddie Marsan som Richard

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 2014
Engelskspråklige filmer
Britiske dramafilmer
The First Purge

The First Purge er en amerikansk dystopisk skrekkfilm fra 2018, regissert av Gerard McMurray.

Dette var den fjerde filmen i Purge-filmserien, er en prequel som skildrer opprinnelsen til den årlige "Purge" en 12-timers periode en gang i året hvor all kriminalitet i USA, inkludert drap, voldtekt og brannstiftelse, er fullstendig lovlig. The First Purge ble publisert i USA den 4. juli 2018 av Universal Pictures.

Handlingsreferat 
Den forstyrrede rus-misbrukeren Skeletor diskuterer hans mørke tanker, inkludert hans ønske om å "rense" og frigjøre hatet sitt på andre mennesker. En NFFA-ansatt sier til Skeletor at han kan gjøre dette veldig snart. I 2014 er New Founding Fathers of America (NFFA) nå det mektigste politiske partiet i USA, inkludert USAs nåværende president, Bracken. I 2017 kunngjør NFFAs stabssjef Arlo Sabian og sosiolog Dr. May Updale et eksperiment som skal finne sted på Staten Island, hvor alle innbyggerne i 12 timer får lov til å rense og frigjøre seg på hvilken som helst måte de velger - inkludert drap. NFFA tilbyr innbyggerne 5 000 dollar for å bli værende i delstaten under eksperimentet, med ekstra kompensasjon hvis de blir med i "The Purge" og overlever. 

Legemiddel-produsent Dmitri informerer forhandlerne sine at de ikke kan forlate øya, ettersom å flytte hans store mengder penger og produkt vil trekke for mye oppmerksomhet mot dem, og ber dem om å oppholde seg i et trygt hus og ligge lavt. Dealer Capital A bestemmer seg for å trosse denne ordren og deltar i The Purge. Jesaja slutter seg i hemmelighet til The Purge for å hevne seg på Skeletor. I mellomtiden, i NFFAs hovedkvarter, blir de mistenksomme for en plutselig økning i drap, sammen med tilstedeværelsen av maskerte deltakere. Når de går gjennom video fra Purge og ser varebiler fulle av maskerte mordere som ankommer, innser hun til sin gru at de nevnte maskerte deltakerne er trente leiesoldater som dreper flere sivile. Sabian forklarer at han sendte leiesoldatene for å få eksperimentet til å se mer vellykket ut. Dmitri og gjengen hans flykter gjennom gatene, men ukjente angripere går etter dem. Dmitri forsøker å forsvare seg og resten av gruppen, og oppdager at angriperne er leiesoldater.

Medvirkende 
 Y'lan Noel som Dmitri Cimber.
 Lex Scott Davis som Nya Charms
 Joivan Wade som Isaiah Charms.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skrekkfilmer fra USA
Filmer fra 2018
Engelskspråklige filmer
Kloster Himmerod

Kloster Himmerod (Himmerod-klosteret) ble grunnlagt 1134 av Bernhard av Clairvaux. Det tilhører Cistercienserordenen og ligger i Eifel mellom Eisenschmitt og Großlittgen, Landkreis Bernkastel-Wittlich, i Salm-dalen.

Klosteret ble nedlagt første gang 1802, ble reetablert i 1922 for igjen å bli nedlagt i 2017. 

Himmerod-klosteret var i 1950 møtested for en gruppe militæreksperter som sammen skrev Himmeroder Denkschrift. Det dreide seg om etableringen av en tysk kontingent i et europeisk forsvar, noe som fem år senere resulterte i Bundeswehr.

Referanser 

Klostre i Tyskland
Etableringer i 1130-årene
Opphør i 2017
Cistercienserordenen
Thon Hotel Linne

Thon Hotel Linne er et forretnings- og konferansehotell etablert i 1969. Hotellet ligger på Linderud i bydel Bjerke i Oslo. Fra 2006 har Linne hotell vært en del av Olav Thons hotellkjede Thon Hotels.

Hotellets hovedbygning ligger i Statsråd Mathiesens vei 12, men er siden utvidet vestover til begge sider av veikrysset til Lunden. Per 2022 har hotellet 394 rom.

Hotellet er kjent for sin Restaurant Statsraaden, som er mye brukt til forretningslunsjer og middager for grupper og lokalbefolkningen i Groruddalen.

Referanser

Eksterne lenker
  Thon Hotel Linne hos 180.no
  Restaurant Statsraaden

Hoteller i Oslo
Næringsliv i Oslo
Bydel Bjerke
Linderud
Thon Hotels
Byggverk fullført i 1969
Etableringer i 1969
Børning 3

Børning 3 er en norsk spillefilm fra 2020 regissert av Hallvard Bræin. Filmen er oppfølgeren til filmene Børning og Børning 2 fra 2014 og 2016.

Filmen handler om et bilrace fra Trollstigen i Norge til Nürburgring i Tyskland.

Filmen ble stemt fram som en av tre finalister til folkets Amanda under Amandaprisen 2021.

Handling 
Roy Gundersen (spilt av Anders Baasmo) er på vei til Møre og Romsdal, for å gifte seg på toppen av Trollstigen sammen med kjæresten Sylvia (spilt av Kathrine Thorborg Johansen) men en rekke problemer oppstår, før de rekker å gifte seg.

Plutselig er Roy nødt til å delta i Nürburgring i Tyskland, en av de lengste og vanskeligste racing-konkurransene i verden. Roy legger derfor i vei sammen med sine faste medhjelpere, datteren sin Nina, Doffen (spilt av Sven Nordin) og Nybakken (spilt av Otto Jespersen) og TT.

Skuespillere 
 Anders Baasmo Christiansen som Roy Gundersen
 Sven Nordin som Doffen
 Otto Jespersen som Nybakken
 Kathrine Thorborg Johansen som Sylvia
 Ida Husøy som Nina
 Henrik Mestad som Philip Mørk
 Alexandra Maria Lara som Robin
 Milan Peschel som Berry
 Peter Kurth som Kurt
 Trond Halbo som TT
 Henning Baum som Lemmy Müller
 Björn Kjellman som Roy
 Sascha Vollmer som Lemmys håndlanger
 Alec Völkel som Lemmys håndlanger
 Kostja Ullmann som en tysker
 Ruby O. Fee som Romy
 Nura Habib Omer som Franka
 Joanna Bartling som Wenche Myhre (stemme)
 Geir Schau som Boccia-Geir
 Stig Frode Henriksen som Petter
 Jean Pierre Kraemer som Jean Pierre Kraemer
 Arnhild Litleré som Torbjørg
 Pål Tøien som OnklP
 Lael Schunter som Freddi
 Jannik Pawolski som Fritz
 Sina Bianca Hentschel som en servitør
 Are Sende Osen som en prest

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske filmer fra 2020-årene
Actionkomedier
Filmer fra 2020
Bilfilmer
Norske familiefilmer‎
Norske actionfilmer
Norske filmkomedier
Ikenwoli Godfrey Emiko

Ikenwoli Godfrey Emiko (født 19. mars 1955, død 21. desember 2020 i Warri i Nigeria til Olu Erejuwa II (1951–1986) og Olori Eyinagboluwade Emiko) var den 20. Olu av Warri. 

Han etterfulgte sin yngre bror Olu Atuwatse II, som døde i mars 2015. Han ble kronet Ogiame Ikenwoli den 1. desember 2015 i Ode-Itsekiri, itsekirifolkets historiske vugge, i en seremoni med mange høytstående gjester, som den føderale nigerianske regjerings sekretær David Babachir Lawal, guivernøren Delta State senator Ifeanyi Okowa, Emmanuel Uduaghan (tidligere guvernør av Delta State), og Bola Ahmed Tinubu den nasjonale leder av All Progressive Congress (APC). 

Han var Olu av Warri og gift med Olori Mary Emiko. 

Han døde 21. desember 2020 i Warri i Nigeria av COVID-19 i en alder av 65 år.

Referanser

Eksterne lenker 
 https://tribuneonlineng.com/olu-of-warri-harps-on-regular-community-engagements/ 
 https://guardian.ng/sunday-magazine/ooni-on-historic-visit-to-olu-of-warri/ 
 Oba of Benin in historic visit to Olu of Warri
 Olu of Warri Tasks FG To Commence Work on $16b Ogidigben Gas Plant
 vanguardngr.com/2020/01/new-year-eve-exploits-what-gbagi-learnt-from-olu-of-warri-orodje-of-okpe/

Filantroper
Nigerianske forretningsfolk
Personer fra Delta State
Dødsfall relatert til covid-19 i Nigeria
Mannskoret Ultralyd

Mannskoret Ultralyd er koret for mannlige medisin- og tannlegestudenter ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet, og er tilknyttet Studentsamfunnet Driv som en utøvende kulturgruppe. Ultralyd er et a cappella-kor fordelt på fire stemmegrupper (1.+2. tenor og 1.+2. bass). Koret har 60 medlemmer (per vårsemesteret 2022).          

Koret avholder årlige vårkonserter og julekonserter, og reiser på flere korturer i både Norge og utlandet hvert år. Ultralyd er et av tre arrangørkor som arrangerer korhelg i Tromsø i februar i oddetallsår, tilknyttet Studentuka i Tromsø. Ultralyds søsterkor er Cantus Cordis. Plica Vocalis er koret for kvinnelige medisinstudenter ved UiB.                   

Ultralyd har en lønnet dirigent, som arrangerer og dirigerer koret.

Historie 
Mannskoret Ultralyd ble opprettet 24. mai 1994 ved UiT.          

Koret feiret sitt 25-årsjubileum i september 2019. Tidligere korister, dirigenter og andre korvenner feiret med gallamiddag og jubileumskonsert på Driv .

Korets presidenter 
 Jostein Bergsvåg (2022–)
 Halvard Indrebø Gjønnæss (2021–2022)
 Sigurd Andreas Windfeldt (2019–2021)
 John-Martin Løvhaug (2017–2019)
 Didrik Espeland (2016–2017)
 Ebbe Grønvold (2015–2016)
 Magnus Bjørkøy (2013–2015)
 Ottar Soknes (2011–2013)
 Finn-Arne Martinsen (2009–2011)
 Helge Haarr (2008–2009)
 Erling Rosenstrøm
 Magnus Valland
 Paul Christoffer Lindemann
 Lars Martin Bjerke
 Roar Magne Bævre Jensen
 Martin Tesli
 Anders Wetting Carlsen
 Kjetil Gimse

Korets dirigenter 

 Aleksander Døvle (2019–)
 Skjalg Hamnes (2019, fungerende dirigent)
 Sondre A. Kleven (2013–2018)
 Tore Brox (2010–2012)
 Kristin Skutle (2006–2010)
 Thomas (?) (2005)
 Eivind Løberg (2003–2005)
 Ellen T. Eriksen (2000–2003)
 Thomas Grønbech (1997–2000)
 Knut Richard Vanderloock (1995–1997)
 Morten Michelsen (1994–1995)

Årlige begivenheter

Korhelger 
Mannskoret Ultralyd deltar på flere forskjellige korhelger hvert år. En korhelg består vanligvis av blant annet en matiné og flere intimkonserter med andre kor. Det strekker seg som regel fra en fredag til en søndag. Mannskoret Ultralyd er på korhelger i Oslo, Tromsø, Trondheim, Ås, Bergen og Krakow.

Referanser 

Norske kor
Kultur i Tromsø
Kai Donner

Karl (Kai) Reinhold Donner (død 12. februar 1935) var en finsk filolog, etnograf og politiker.

Han var sønn til Otto Donner og far til Joakim og Jörn Donner. 

Kai Donner ble doktor i filosofi i 1923 og var fra 1924 dosent i uralsk språkvitenskap ved Helsingfors universitet. Han foretok forskingsreiser til samojedane mellom 1911 og 1913 og i 1914 og bearbeidde det innsamlede materialet både språkvitenskaplig og etnografisk. 

Han var en ledende person i jägarrörelsen, og ble i 1915 medlem av Aktiva kommittén. I 1916 ble han nødt til å flykte til Sverige og Tyskland, og frå 1916 til 1918 tilhørte han den finske utenriksdelegasjonen i Stockholm. Etter den finske borgerkrigen ble han værande en tid i militæret.

Bibliografi 
 Bland samojeder i Sibirien (1914)
 Sibiriska noveller (1919)
 Sibirien, folk och forntid (1933)
 Fältmarskalken friherre Mannerheim (1934)

Referanser

Eksterne lenker 
 "Siperia sanoiksi - uralilaisuutta teoiksi". Avhandling om Kai Donner som politisk agitator och antropolog. 

Finske språkforskere
Finske etnologer
Finske politikere
Personer fra Helsingfors