alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Buprestites

Buprestites er en utdødd slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae). Slekten er beskrevet fra miocen-tiden i det sørlige Tyskland.

Utseende 
Slekten ble beskrevet basert på to ufullstendige fossiler. De var middelsstore praktbiller (forvingenes lengde 12-20 millimeter). Kroppsformen var avlang.

En holdbar slekt? 
Slekten er beskrevet basert på svært ufullstendige eksemplarer fra miocen-tiden. De fleste fossile insekter fra denne perioden lar seg greit plassere inn i fremdeles levende slekter. Det synes ganske tvilsomt om det er grunnlag for å regne disse artene til en slekt for seg.

Utbredelse 
Slekten ble beskrevet basert på to eksemplarer fra Öhningen, Baden i det sørlige Tyskland.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
 †Buprestites Heer, 1847
 Buprestites agriloides Heer, 1862
 Buprestites alutacea (Germar, 1837)
 Buprestites carbonum (Germar, 1837)
 Buprestites debilis Heer, 1860
 Buprestites extincta Heer, 1847
 Buprestites falconeri Heer, 1862
 Buprestites heeri Scudder, 1900
 Buprestites major (Germar, 1837)
 Buprestites minnae Giebel, 1856
 Buprestites oeningensis Heer, 1847
 Buprestites purbecensis Cockerell, 1920
 Buprestites suprajurensis Oppenheim, 1888
 Buprestites viridis Meunier, 1898
 Buprestites xylographica (Germar, 1849)

Kilder 

 Heer, O. (1847) Die Insektenfauna der Tertiärgebilde von Oeningen und von Radoboj in Kroatien. Erste Abtheilung: Käfer. Wilhelm Engelmann, Lepizig. 
 Oversikt over fossile praktbiller

Eksterne lenker 
 

Praktbiller
Fossile insekter
Hermann Lemp

Hermann Lemp født: Heinrich Joseph Hermann Lemp (født 8. august 1862, død 31. mars 1954) var en sveitsisk-amerikansk elektroingeniør. Han ansees som oppfinneren av det moderne system for dieselelektrisk drift.

Liv og virke

Bakgrunn
Hermann Lemp ble født i Bern i Sveits; hans foreldre, Heinrich Lemp og Else, geb. Wälchli, døde da han var tolv år gammel. Hermann emigrerte til USA da han var 19 år gammel i håp om å få arbeide for T. A. Edison.

Karriere
Han ble ansatt i selskapet Edison General Electric og arbeidet sammen med Edison på ulike elektro-prosjekter, deriblant på et av Edisons første  elektriske lokomotiver. Kort tid senere sluttet han seg til Elihu Thomson i Thomson-Houston Company, som senere ble en del av General Electric (GE), med Edison som konsulent og rådgiver.

Lemp møtte Rudolf Diesel da Diesel besøkte USA i 1911. Diesel inviterte ham til å være observatør under testingen av Diesels direkte-drevne  lokomotiv. Testingen fant sted i 1912. 

Denne dieselmotoren viste seg å være for kraftig for en mekanisk overføring (girboks). Lemp og hans kolleger klarte å overbevise GE om at dieseldrift hadde fremtiden for seg, men at et ikke-mekanisk overføringssystem var nødvendig. De foreslo elektrisk overføring ved å benytte dieselmotoren til å drive en generator som så drev elektriske motorer på hjulakslene, med et system som koordinerte motoren og generatorens ytelser. Lemp konstruerte et slikt system, og tok patent på det i 1914. Dette systemet ble utgangspunktet for systemene som mange andre lokomotiv- og diesel-produsenter senere benyttet.

GE begynte ikke straks å produsere lokomotiver, men godkjente innkjøp av Junkers patent for høyhastighets-dieselmotorer samt bygging av noen mindre lokomotiver til testbruk.

Senere startet imidlertid også GE å bygge lokomotiver for salg. Da benyttet GE Lemps forbedrede system, som var blitt patentert etter første verdenskrig, og lokomotivene ble en stor suksess for GE. Det første dieselelektriske lokomotiv som ble produsert for GE var en prototyp som ble bygget av en trio bestående av GE, ALCO og Ingersoll-Rand. GE var ansvarlig for det elektriske utstyret, ALCO for karosseriet og Ingersoll-Rand for selve motoren. Dette lokomotivet ble prøvekjørt på banenettet rundt New York City i 1924, og tilsvarende lokomotiver kom for salg i 1925.

Lemps kontrollsystem brukes foruten i lokomotiver også i andre konstruksjoner, blant annet i store bulldosere.

Lemp døde i sitt hjem i Ridgewood i New Jersey den 31. mars 1954.

Eksterne lenker 
 Railway Gazette (London) Diesel Traction Review (supplement)- to artikler i samme utgivelse: 'The Early History of Electric Transmission Control', October 1952, s 254-256, og 'Diesel-Traction Inventor' (Herman Lemp obituary)', juni 1954, s. 124.
 Beskrivelser av GE-lokomotiver i Pinkepank 'Diesel Spotter's Guide', Kalmbach Publishing.
 Self-propelled vehicle Patent 1,589,182 at Google Patents

sveitsiske ingeniører
ingeniører fra USA
Personer fra USA av sveitsisk opphav
personer fra Bern
Vår gamle gudelære

Vår gamle gudelære er en norsk TV-serie på fire episoder om norrøn mytologi som ble sendt på NRK i 1982. Serien er en dramatisert beretning om gudenes verden, om skapelsen og undergangen, slik den norrøne mytologi forteller det. Serien ble skrevet av Tor Åge Bringsværd og produsert av Ann-Cathrin Ramberg. Scenografi var ved Willi Nordraa, kostymene ved Ellen Andreassen og koreografien ved Kjersti Alveberg. Serien er uten dialog og blir fortalt gjennom Jannik Bonnevie som spiller Volve, og Knut Husebø som forteller. Hver episode er rundt 25 minutter lang.

Episoder 
 «En kjempe så stor som hele verden» – Historien om hvordan verden ble skapt, og hvordan gudene, jotnene og menneskene ble til.
 «Den klokeste og den sterkeste» – Historien om da Odin stjal Suttungs mjød, og hvordan Tor slo Rungne og nesten fanget Midgardsormen.
 «Den sterkeste og den lureste» – Hvordan gudene fikk sine dyrebare gaver, og om Tors reise til Utgard.
 «Verdens undergang» – Om Balders død, Lokes straff, og verdens undergang ved Ragnarok.

Bokserie 
Bringsværd gav senere ut en serie billedbøker i tolv bind med utgangspunkt i TV-serien: (Illustratør i parentes)
  – En kjempe så stor som hele verden (Dagny Hald)
 1985 – Gudenes krig (Thorstein Rittun)
  – Den enøyde kongen (Finn Graff)
  – Heimdalls sønner (Stella East)
  – Tordenguden (Ingunn van Etten)
  – Reisen til verdens ende (Jan Baker)
  – En skjeggete brud (Gino Scarpa)
  – Gud og troll i samme kropp (Johanne Marie Hansen-Krone)
  – Balder (Hilde Kramer)
  – Ulvetid (Fam Ekman)
  – Loke (Arne Samuelsen)
  – Ragnarok (Therese Nortvedt)
 1995 – Hvem er hvem i Vår gamle gudelære? (Finn Hald) – «Tilleggsbind»

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norrøn mytologi
Norske faktaprogrammer på TV
TV-produksjoner på NRK
Norske TV-serier fra 1980-årene
Pelecopselaphus

Pelecopselaphus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, metallisk fargede praktbiller. Pronotum har en bred, grunn midtfure. Dekkvingene har noen opphøyde lengderibber.

Levevis 
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.

Systematisk inndeling 

furupraktbiller (Chrysochroinae) blir noen ganger plassert som en stamme i underfamilien Buprestinae.

Inndelingen følger 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae) Laporte de Castelnau, 1835
 Stammen Hypoprasini Holynski, 1993
 Understammen Pristipterina Holynski, 1993
 Slekten Pelecopselaphus Solier, 1833
 Pelecopselaphus acutus Saunders, 1874
 Pelecopselaphus angularis (Schönherr, 1817)
 Pelecopselaphus basalis Kerremans, 1899
 Pelecopselaphus blandus (Fabricius, 1781)
 Pelecopselaphus ceibae Westcott, 2000
 Pelecopselaphus chevrolatii Saunders, 1874
 Pelecopselaphus curtus Thomson, 1878
 Pelecopselaphus frontalis Waterhouse, 1882
 Pelecopselaphus lateralis Waterhouse, 1882
 Pelecopselaphus purpureomarginatus Lotte, 1937
 Pelecopselaphus strandi Obenberger, 1924
 Pelecopselaphus strictus (Linnaeus, 1758)
 Pelecopselaphus viridiventris Cobos, 1957

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Pelecopsephalus sp.

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1833
Howard Ashman

Howard Elliott Ashman (født 17. mai 1950 i Baltimore, Maryland, død 14. mars 1991 i New York City, New York) var en amerikansk skuespillforfatter og låtskriver. Han hadde samarbeidet med Alan Menken på flere filmen, spesielt animasjonsfilmene til The Walt Disney Company (Disney). Ashman skrev sangtekstene mens Menken komponerte musikken. Han har blant annet skrevet låtene til følgende filmer:

 Oliver og gjengen (1988)
 Den lille havfruen (1989)
 Skjønnheten og udyret (1991)
 Aladdin (1992)

Skjønnheten og udyret hadde premiere noen uker etter at Ashman døde, og filmen ble dedisert til hans ære.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 

Låtskrivere fra USA
Musikere fra USA
Dramatikere fra USA
Personer fra Baltimore
Oscar-vinnere (sang)
Grammy Award-vinnere
Gary Trousdale

Gary A. Trousdale (født 8. juni 1960 i La Crescenta-Montrose, California) er en amerikansk filmregissør, manusforfatter, animator og storyboardtegner som har stått bak flere Disney-filmer, blant annet Skjønnheten og udyret (1991), Ringeren i Notre Dame (1996) og Atlantis: En forsvunnet verden (2001).

Han planla å bli en arkitekt, men bestemte i stedet for å studere animasjon på CalArts i California. Han ble uteksaminert derfra etter tre år. Han begynte karrieren med å designe restaurantmenyer og t-skjorter. Trousdale begynte å arbeide for Walt Disney Feature Animation i 1985 som en effektanimatør for Taran og den sorte gryte. Gjennombruddet kom imidlertid med regien på Skjønnheten og udyret, som ble den første animasjonsfilmen noensinne til å bli nominert til Oscar for beste film.

I 2003 begynte han å jobbe for DreamWorks Animation, hvor han regisserte en rekke Shrek-kortfilmer.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Regissører fra USA
Manusforfattere fra USA
Personer fra La Crescenta-Montrose
Animatører fra USA
Fødsler i 1960
Ladbar hybridbil

En ladbar hybridbil, på engelsk kalt plug-in hybrid vehicle (PHV) eller plug-in hybrid electric vehicle (PHEV), er en hybridbil som også kan lades fra det faste elektrisitetsnettet og kjøres helt på elektrisitet på kortere strekninger. Batteriet er betydelig større enn i en vanlig hybridbil. Når elektrisiteten i det ladbare batteriet er slutt, fungerer den ladbare hybriden som en vanlig hybridbil, det vil si at bensinmotoren tar over og bilen kan fortsette å gå og selv veksle mellom elektristets- og bensinmotor. Man behøver altså aldri uroe seg for at batteriet skal gå tomt og at bilen derfor skal bli stående.
Simen Hegstad Krüger

Simen Hegstad Krüger (født 13. mars 1993) er en norsk langrennsløper som representerer Lyn Ski. Han er dobbelt olympisk mester fra OL 2018 i Pyeongchang.

Karriere 
Under junior-VM i Liberec tok Krüger sølv med det norske stafettlaget 27. januar 2013, etter to individuelle fjerdeplasser. På stafettlaget gikk ellers Magne Haga, Håvard Solås Taugbøl og bronsevinneren fra sprinten, Bjørn Vidar Suhr.

Én måned senere, under junior-NM på Lillehammer, tok Krüger gull på 10 km klassisk og bronse på 20 km fri teknikk. Han debuterte i verdenscupen med en 43.-plass på femmila i Holmenkollen 16. mars 2013.

Krüger tok sølvmedalje på 15 km fri teknikk under U23-VM på ski 2015 i Almaty, 9,5 sekunder bak tyske Florian Notz og 17,2 sekunder foran franskmannen Adrien Backscheider.

Under norgesmesterskapet på ski 2016 gikk Krüger på Lyn Skis lag som vant 3 × 10 km stafett. Jonas Udjus Frorud og Hans Christer Holund gikk de to andre etappene. Året etter gjentok Krüger suksessen med Lyn da de gikk inn til NM-gull på stafetten på Lygna. Denne gang med Johan Tjelle og Holund på henholdsvis 1. og 2. etappe.

Under U23-VM på ski 2016 i Râșnov tok han gull på 15 km fri teknikk, foran franskmennene Clement Parisse og Alexandre Pouye.

Krügers første verdenscupseier kom på 15 km fristil intervallstart i Toblach 16. desember 2017. Nordmannen vant foran Maurice Manificat og Andrew Musgrave. Samme sesong, under Norgesmesterskapet på ski 2018, tok Krüger sitt første individuelle NM-gull på samme distanse som i Toblach. På stafetten gikk han Lyn Ski inn til sølv.

Krüger tok sitt første OL-gull på 30 km skiathlon i vinter-OL 2018 i Pyeongchang 11. februar 2018. 16. februar ble han nr. 2 på 15 km friteknikk, 18,3 sek bak Dario Cologna. To dager senere gikk han på laget som vant gull på 4 x 10 km stafett. Her gikk han 3. etappe på et lag ellers bestående av Didrik Tønseth (1. etappe), Martin Johnsrud Sundby (2. etappe) og Johannes Høsflot Klæbo (4. etappe).

Han ble nummer fem på femmila i fri teknikk under ski-VM 2019, som var den eneste distansen han fikk gå. Han vant Skarverennet i 2019.

Under VM 2021 i Oberstdorf tok han sølv både på 30 km duatlon og på 15 km fristil med intervallstart. På 30 km kom han 1,1 sekund bak russeren Aleksandr Bolsjunov som gikk for RSF. På 15 km vant lagkameraten fra Lyn Ski, Hans Christer Holund. Harald Østberg Amundsen sikret tredobbelt norsk.

Verdenscupseire 
Etappeseire i Tour de Ski og andre tourer ble i utgangspunktet ikke regnet som verdenscupseire, men etter at en tilbakevirkende regel ble innført i desember 2015, teller også disse etappeseirene.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske langrennsløpere
Olympiske mestere for Norge
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Norgesmestere i langrenn
Medaljevinnere under Vinter-OL 2018
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2018
Langrennsløpere under Vinter-OL 2018
Medaljevinnere under Vinter-OL 2022
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2022
Langrennsløpere under Vinter-OL 2022
Deltakere under Ski-VM 2019
U23-verdensmestere i langrenn
Deltakere under Ski-VM 2021
Personer fra Oslo
Olympiske medaljevinnere i langrenn
Vinter-X Games Aspen 2016

Vinter-X Games Aspen 2016 ble arrangert i Aspen i Colorado i USA fra 28. januar til 31. januar 2016.

I den 15. utgaven ble det konkurrert i 20 øvelser innen ski, snøbrett og snøscooter. I tillegg ble det avholdt konserter med Run the Jewels, Nas, Twenty One Pilots, DJ Snake, Deadmau5 og Kygo.

Resultater

Ski

Menn

Kvinner

Snøbrett

Menn

Kvinner

Special Olympics

Snøscooter

Medaljeoversikt

Inviterte utøvere

Se også 
X Games Oslo 2016

Eksterne lenker
 
 Program
 Resultater

X Games
Internasjonale mesterskap i 2016
Internasjonale mesterskap i USA
Sport i USA i 2016
Sport i Colorado
Multisportkonkurranser i 2016
Anomophysis

Se systematisk inndeling

Anomophysis er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store til meget store (gjerne 40-80 millimeter), avlange, brunlige trebukker. Hodet har ikke spesielt store kjever, antennene er kraftige. Antennenes første ledd er tykt og omtrent sylindrisk, det andre leddet lite og knappformet, det tredje leddet er langt, lett buet og ganske tykt, de påfølgende leddene mye tynnere. Pronotum har skarpe pigger langs ytterkanten. Dekkvingene er lii flate, uten opphøyde ribber eller punktrader, på farge lyst gulbrune eller rødbrune.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Slekten lever i Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Macrotomini Thomson, 1860
 Gruppen Macrotomina Thomson, 1860
 Slekten Anomophysis Quentin & Villiers, 1981 - 20 arter
 Anomophysis absurda (Newman, 1842)
 Anomophysis aegrota (Newman, 1842)
 Anomophysis alfura (Lansberge, 1884)
 Anomophysis alorensis Lackerbeck, 1998
 Anomophysis australis Quentin & Villiers, 1981
 Anomophysis bouvieri (Lameere, 1903)
 Anomophysis ceramensis (Lansberge, 1884)
 Anomophysis confusa Quentin & Villiers, 1981
 Anomophysis coxalis (Gahan, 1900)
 Anomophysis ellioti (Waterhouse, 1884)
 Anomophysis elongata Quentin & Villiers, 1981
 Anomophysis hainana (Gressitt, 1940)
 Anomophysis inscripta (Waterhouse, 1884)
 Anomophysis katoi (Gressitt, 1938)
 Anomophysis majerorum Lackerbeck, 2000
 Anomophysis malasiaca Quentin & Villiers, 1981
 Anomophysis modesta Quentin & Villiers, 1981
 Anomophysis plagiata (Waterhouse, 1884)
 Anomophysis serricollis (Thomson, 1877)
 Anomophysis soembensis Quentin & Villiers, 1981
 Anomophysis spinosa (Fabricius, 1787)

Kilder 
 Liste over artene i Macrotomina

Eksterne lenker 
 
 Coleoptera-Atlas.com - Anomophysis. Med bilder av noen av artene

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1981
Phlyctenosis

Se systematisk inndeling

Phlyctenosis er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store, lyst rødbrune trebukker. Antennene er ganske tynne. Pronotum er rettlinjet avsmalnende forover, uten påfallende tenner på ytterkanten. Dekkvingene er slette.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Slekten lever i Afrika inkludert flere arter på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Macrotomini Thomson, 1860
 Gruppen Macrotomina Thomson, 1860
 Slekten Phlyctenosis Quentin & Villiers, 1973 - 16 arter
 Phlyctenosis alluaudi (Lameere, 1903)
 Phlyctenosis asperata (Waterhouse, 1880)
 Phlyctenosis bryanti (Gilmour, 1956)
 Phlyctenosis crassa (Fairmaire, 1868)
 Phlyctenosis danielae Quentin & Villiers, 1973
 Phlyctenosis denticornis Quentin & Villiers, 1973
 Phlyctenosis fairmairei (Lameere, 1903)
 Phlyctenosis gracilicornis (Waterhouse, 1882)
 Phlyctenosis laeta (Waterhouse, 1880)
 Phlyctenosis micros (White, 1853)
 Phlyctenosis mirabilis Quentin & Villiers, 1978
 Phlyctenosis mourgliai Bouyer, 2010
 Phlyctenosis peyrierasi Quentin & Villiers, 1973
 Phlyctenosis prosti (Lameere, 1903)
 Phlyctenosis robinsoni Quentin & Villiers, 1973
 Phlyctenosis rubra Quentin & Villiers, 1973
 Phlyctenosis vicina (Waterhouse, 1880)

Kilder 
 Liste over artene i Macrotomina

Eksterne lenker 
 
 Coleoptera-Atlas.com - Phlyctenosis.
 Bilde av Phlyctenosis crassa 
 Liste over Macrotomini, med bilder av noen av artene

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1973
Telotoma

se Systematisk inndeling

Telotoma er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent, meget stor art med begrenset utbredelse.

Utseende 
En meget stor (80-110 millimeter), langbeint, blank, brunsvart trebukk. Antennene er lange, beina lange og tynne og påfallende piggete.

Levevis 
Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år.

Utbredelse 
Arten er endemisk for São Tomé og Príncipe.

Systematisk inndeling 
Slekten har tradisjonelt vært inkludert i Macrotoma.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Macrotomini
 Slekten Telotoma Quentin & Villiers, 1978
 Telotoma hayesii (Hope, 1833)

Kilder 
 Nettside om arten med bilder av en hunn
 Bilde av arten (hann)

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1978
Wattpad

Wattpad er et skriftlig samfunn hvor man kan publisere artikler, historier, fan fiction og dikt, enten gjennom nettsiden eller på den mobile applikasjonen. Denne siden gir flere unge og eldre folk sjansen til å vise kreativiteten sin til en større publikum. Innholdet omfatter arbeidet av uoppdagede forfattere, kjente forfattere og nye forfattere, og alle brukerne får en sjanse til å skrive populære historier og bøker. Brukerne er i stand til å like, dele og kommentere på hverandres bøker eller bli medlem i grupper i sammenheng med nettsiden.

Rundt halvparten av brukerne på Wattpad har amerikansk opprinnelse, mens andre brukere kommer fra Storbritannia, Canada, Russland, Australia og mange andre land.

Wattpad ble lansert i november 2006 av Allen Lau og Ivan Yuan, og i februar ble det annonsert et tillegg på 17 000 e-books fra Project Gutenberg, tilgjengelig for alle brukerne.

Eksterne lenker 
 http://wattpad.com/

Nettsteder
Nettsamfunn
Strongylaspis

Se systematisk inndeling

Strongylaspis er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore til store (20-50 millimeter), rødbrune eller brunlige trebukker. Kroppen er ensfarget og matt. Antennene er ganske spinkle og forholdsvis korte. Pronotum har vanligvis an skarp pigg på bakhjørnet. Noen arter er tett kledte med virvlende behåring.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Macrotomini Thomson, 1860
 Gruppen Archetypina Lameere, 1912
 Slekten Strongylaspis Thomson, 1860 - 17 arter
 Strongylaspis antonkozlovi Galileo & Santos-Silva, 2018
 Strongylaspis aurea Monné M. L. & Santos-Silva, 2003
 Strongylaspis batesi Lameere, 1903
 Strongylaspis boliviana Monné M. L. & Santos-Silva, 2003
 Strongylaspis bullata Bates, 1872
 Strongylaspis championi Bates, 1884
 Strongylaspis christianae Monné M. L. & Santos-Silva, 2003
 Strongylaspis corticaria (Erichson, 1848)
 Strongylaspis dohrni Lameere, 1903
 Strongylaspis fryi Lameere, 1912
 Strongylaspis granigera Bates, 1884
 Strongylaspis hirticollis Tippmann, 1953
 Strongylaspis kraepelini Lameere, 1903
 Strongylaspis macrotomoides Tippmann, 1953
 Strongylaspis migueli Monné M. L. & Santos-Silva, 2003
 Strongylaspis sericans Tippmann, 1953
 Strongylaspis sericea Zajciw, 1970

Eksterne lenker 
 
 Coleoptera-Atlas.com - Strongylaspis.
 Liste over Macrotomini, med bilder av noen av artene

Prioninae
Dyr formelt beskrevet i 1860
Archetypus

Se systematisk inndeling

Archetypus er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore til store (gjerne 30-40 millimeter), litt flate, gulbrune eller rødbrune trebukker. Hodet er ganske stort, antennene forholdsvis korte. Pronotum er rektangulært og mye bredere enn langt, med litt fintannet ytterkant. Oversiden er hårløs.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det nordøstlige Australia, Ny-Guinea og de østlige delene av Indonesia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Macrotomini Thomson, 1860
 Gruppen Archetypina Lameere, 1912
 Slekten Archetypus Thomson, 1860
 Archetypus frenchi (Blackburn, 1892) - nå overført til slekten Cryptipus
 Archetypus fulvipennis (Pascoe, 1859)
 Archetypus marginatus Jin, De Keyzer & Slipinski, 2020

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Coleoptera-Atlas.com - Archetypus.
 Liste over Macrotomini, med bilder av noen av artene

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1860