alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hexoplonini

Se Systematisk inndeling

Hexoplonini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, slanke, blanke trebukker, ofte mer eller mindre rødlige på farge. Antennene er vanligvis lengre enn kroppen og ganske tynne. Pronotum er nesten alltid lengre enn bredt, typisk minst dobbelt så langt som bredt, nærmest rørformet, av og til med tydelige buede sider. Dekkvingene er smale, parallellsidige, ofte med lyse flekker, eller røde i fremre del, svarte bakerst. Beina er nokså spinkle, lårene en tanke klubbeformede.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Guatemala og sørover.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Hexoplonini Martins, 2006
 Slekten Calycibidion Martins, 1971
 Slekten Ctenoplon Martins, 1967
 Slekten Epacroplon Martins, 1962
 Slekten Glyptoceridion Martins, 1959
 Slekten Glyptoscapus Aurivillius, 1899
 Slekten Gnomidolon J. Thomson, 1864
 Slekten Hexocycnidolon Martins, 1960
 Slekten Hexoplon J. Thomson, 1864
 Slekten Isostenygra Martins & Galileo, 1999
 Slekten Neognomidolon Martins, 1967
 Slekten Notosphaeridion Martins, 1960
 Slekten Ophtalmoplon Martins, 1965
 Slekten Paratetroplon Audureau, 2015
 Slekten Pronoplon Martins, 1967
 Slekten Pseudoplon Martins, 1971
 Slekten Spinoplon Napp & Martins, 1985
 Slekten Stenygra Audinet-Serville, 1834
 Slekten Tapuruia Lane, 1973
 Slekten Tetraibidion Martins, 1967
 Slekten Tetroplon Aurivillius, 1899
 Slekten Trichoplon Martins, 1967
 Slekten Uirassu Martins & Galileo, 2010

Kilder 

 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 

Cerambycinae
Tirich Mir til topps

Tirich Mir til topps er en norsk dokumentarfilm. Den beskriver en ekspedisjon til den 7769 m høye fjelltoppen Tirich Mir i Hindukush i 1950, toppen ble nådd 23. juli, det var den fjerde høyeste bestigning noensinne. Ekspedisjonen, som ble startet fra Pakistan, var initiert av Arne Næss, filmen hadde premiere 25. august 1952.

Filmen var tatt opp som 16mm-film, for visning på kino ble den omkopiert til  35 mm.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske dokumentarfilmer
Norske dokumentarfilmer fra 1950-årene
Norskspråklige filmer
Fjellklatring
Holopleurini

Se Systematisk inndeling

Holopleurini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Denne gruppen omfatter bare én kjent art, den nordamerikanske Holopleura marginata.

Utseende 
En nokså liten, rødlig trebukk. Kroppsformen er litt flat. Oversiden er matt brunrød med mer eller mindre utbredte, mørke flekker eller tegninger på pronotum og dekkvingene. Antennene er rundt to tredjedeler så lange som kroppen og brune. Pronotum har buede sider og er nesten sirkelrundt sett ovenfra. Dekkvingene er parallellsidige og noe flate.
Svært lyse eksemplarer har tidligere vært regnet som en egen art, Holopleura helena.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det vestlige Nord-Amerika, fra Britisk Columbia i nord til California i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Holopleurini Chemsak & Linsley, 1974
 Slekten Holopleura LeConte, 1873
 Holopleura marginata LeConte, 1873

Kilder 

 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 
 Bilder av typeeksemplarer 

Cerambycinae
Kevin Volland

Kevin Volland (født 30. juli 1992) er en tysk fotballspiller som spiller for AS Monaco FC.

Han har tidligere spilt for 1860 München ved to anledninger, derav sist gang var på utlån. Han vant Fritz Walter medalje i bronse i 2011 bak Matthias Zimmermann og Marc-André ter Stegen.

Landslaget 
Den 13. mai 2014 fikk han sin første landskamp for  mot .

Han ble den 8. mai 2014 tatt ut i bruttotroppen til VM i Brasil for Tyskland, men han kom ikke videre til 23-mannstroppen.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Kevin Volland på tsv1860.de
 Volland, Kevin på kicker.de
 Spielerporträt bei der TSG 1899 Hoffenheim

Tyske fotballspillere
Spillere i Fotball-EM 2021
Fotballspillere for TSV 1860 München
Fotballspillere for TSG 1899 Hoffenheim
Fotballspillere for TSV Bayer 04 Leverkusen
Fotballspillere for AS Monaco
Personer fra Landkreis Oberallgäu
Fødsler i 1992
Kraftidioten

Kraftidioten er en norsk film fra 2014, regissert av Hans Petter Moland med Stellan Skarsgård i hovedrollen som Nils. Filmen hadde premiere 10. februar på filmfestivalen i Berlin, og den 21. februar i Norge.

Det er en svart komedie med innslag av Coen-brødrene og Quentin Tarantino ifølge The Observer.

Cold Pursuit (2019) er Molands amerikanske versjon av filmen.

Handling 
Nils Dickman (spilt av Stellan Skarsgård) arbeider som sjåfør i den fiktive byen Tyos, i Norge. Sønnen hans Ingvar blir funnet død på grunn av overdose heroin. Politiet etterforsker ikke saken videre, men Dickman er sikker på at sønnen hans ikke var noen narkotika-bruker. Han får vite fra Finn, en av sønnens venner, at Ingvar ved en feiltakelse ble drept av en gjeng narkotika-selgere som egentlig hadde til hensikt å drepe Finn. Så Nils begynner på egen hånd å jakte på sønnens mordere.

Nils finner Jappe, en av de to morderne, og dreper ham etter å ha tvunget ham til å oppgi navnet til hans andre medskyldige: Ronaldo. Og Ronaldo forteller Nils navnet på en annen som var involvert i narkotika-trafikken: Strike, før Ronaldo også blir drept. Etter å ha drept, og skjult, likene etter de tre gangsterne og ødelagt 15 kilo kokain, går Nils på jakt etter sjefen til gjengen. Nils kontakter broren Egil, en tidligere kriminell som nå har blitt lovlydig. 

Egil råder ham til å ansette en leiemorder for å myrde den mektige sjefen for de kriminelle: en gangster med kallenavnet Greven. Nils ansetter en dansk-japansk leiemorder som går under kallenavnet Kineseren. Greven, som har mistet tre håndlangere og veldig mye penger, skylder på konkurrentene sine: en serbisk mafia-familie, som de tidligere har hatt en territoriell avtale med. «Greven» sender sine håndlangere for å kidnappe en fra gjengen. Mannen avslører ingenting og Greven dreper ham, uvitende om at han er sønn av serbernes sjef, den fryktinngytende Papa (spilt av Bruno Ganz)

Rolleliste 
 Stellan Skarsgård som Nils Dickman
 Bruno Ganz som Papa
 Pål Sverre Valheim Hagen som Ole Forsby ("Greven")
 Birgitte Hjort Sørensen som Marit
 Peter Andersson som Egil Dickman ("Wingman")
 Kristofer Hivju som Stig Erik Smith ("Strike")
 Jakob Oftebro som Aron Horowitz ("Junior")
 Jan Gunnar Røise som Jan Petter Eriksen ("Jappe")
 Kåre Conradi som Ronny Amundsen ("Ronaldo")
 Gard B. Eidsvoll som Halldor Emanuel Torp ("Svela")
 Tobias Santelmann som Finn Heimdahl
 Sergej Trifunovic som Nebojsa Mihajlović
 Anders Baasmo Christiansen som Geir
 Stig Henrik Hoff som politimann
 Goran Navojec som Stojan Micić
 Atle Antonsen som Reddersen
 Leo Ajkic som Radovan Župan

Anmeldelser
 Filmpolitiet - Terningkast 5.
 Dagbladet - Terningkast 5.
 FilmMagasinet - Terningkast 4.
 VG - Terningkast 4 - en dyktig sjangerøvelse med en rekke festlige skråblikk på oss selv ifølge VGs anmelder.
 The Observer, 3 av 5 stjerner.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Filmweb

Filmer fra 2014
Norske filmer fra 2010-årene
Norske dramafilmer
Norske filmkomedier
Norskspråklige filmer
The Act of Killing

The Act of Killing (indonesisk: «Jagal», betyr «Slakter») er en dokumentarfilm fra 2012, regissert av Joshua Oppenheimer. Filmen er en dansk-norsk-indonesisk-britisk samproduksjon, hvor hovedprodusent er Final Cut For Real i Danmark, ko-produsenter Piraya Film i Norge, Spring Films i England og Anonymous i Indonesia, med Werner Herzog, Errol Morris, Joram ten Brink,  Andre Singer, Torstein Grude og Bjarte Mørner Tveit som executive produsenter.

Filmen vant European Film Awards for beste dokumentar og Asia Pacific Screen Award samt at den ble nominert til beste dokumentarfilm på den 86. Oscar-utdelingen.

Handling 
Filmen fokuserer på massakren i Indonesia i 1965-1966, der mer enn 500.000 mennesker ble drept.

Da Suharto styrtet presidenten i Indonesia,  Sukarno etter det mislykkede kuppet i 1965, ble gangsterne Anwar Kongo og Adi Zulkadry i byen Medan forfremmet fra å selge svartebørsbiletter til å lede den mest beryktede dødsskvadronen i Nord-Sumatra. De drev også utpressing av den kinesisk-etniske lokalbefolkningen og drepte de som ikke betalte. Anwar drepte personlig sirka 1000 mennesker. Filmen følger Anwar bak kamera, der Anwar og vennene hans filmatiserer handlingene som foregikk på 60-tallet.

Mottakelse

Norske anmeldelser 
 VG - Terningkast 6.
 Dagbladet - Terningkast 6.
 Side 3 - Terningkast 6.
 Cinema - Terningkast 6.
 FilmMagasinet - Terningkast 6.
 Filmpolitiet - Terningkast 6.
 Osloby - Terningkast 6.
 Bergens Tidende - Terningkast 5.

Topplister 
The Act of Killing ble listet som en av de beste filmene i 2013 av forskjellige kritikere:

 1. – Sight & Sound
 1. – The Guardian
 1. – laweekly.com 
 1. – Nick Schager, The A.V. Club
 2. – Mark Kermode, The Observer
 3. – David Edelstein, New York
 3. – David Sexton, London Evening Standard
 4. – Eric Kohn, Indiewire
 4. – People Magazine 
 7. – Bill Goodykoontz, Arizona Republic
 7. – A. A. Dowd, The A.V. Club
 7. –  David Chen – slashfilm.com  
 8. – Sam Adams, The A.V. Club 8. – Ignatiy Vishnevetsky, The A.V. Club 8. – Richard Corliss, Time 10. – Time Out London''
 10. – Devindra Hardawar – slashfilm.com

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Dokumentarfilmer fra 2010-årene
Norske dokumentarfilmer fra 2010-årene
Norske dokumentarfilmer
Danske dokumentarfilmer
Britiske dokumentarfilmer
Indonesias historie
Massakrer
Bázo

Bázo er en norsk-samisk spillefilm fra 2003. Regien er av Lars-Göran Pettersson. I hovedrollene spiller Sverre Porsanger, Issát Joakim Gaup, Anitta Suikkari, Nils Utsi og Göran Forsmark. Filmen ble nominert til Amandaprisen i 2004 som beste norske kinofilm. Spilletid 92 minutter.

Handling 
Emil som kalles Bázo, et samisk uttrykk for tusseladd, bor sammen med sin far på en utmarksgård. Han har en bror som han har lite kontakt med. Han ser allikevel opp til broren fordi han har damer, penger og han driver butikk. Han har mye penger og er en vellykket mann. Plutselig en dag får Emil beskjed om at broren er død under mystiske omstendigheter. Faren og Emil arver en Mercedes, et nesten nytt gevær, en syv år gammel gutt, en tidligere samboer og en gravemaskin. Emil reiser ut for å finne ut hva som egentlig har skjedd og oppdager at det er ugler i mosen når han drive sine undersøkelser. Kanskje er ikke Emil så Bázo allikevel?

Kilder 
filmbutikken.mamutweb.com: Bázo

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 2003
Norske filmer fra 2000-årene
Amaury Duval (historiker)

Charles-Alexandre-Amaury Pineux, kjent som Amaury Duval (født 28. januar 1760 i Rennes, død 12. november 1838 i Paris) var en fransk advokat, historiker, diplomat, forfatter og forsker. Hans bror var skuespillforfatteren Alexandre Duval og en av hans to sønner var maleren Amaury Duval (1808-1885).

Verker i utvalg 
 Paris et ses monuments, mesurés, dessinés et gravés par Baltard, architecte, avec des descriptions historiques par le citoyen Amaury-Duval (1803–05)
 Un songe d'Alexandre, fragment d'un poëme d'Arrien, retrouvé et publié par Amaury Duval (1810) 
 Les Fontaines de Paris anciennes et nouvelles, ouvrage contenant 60 planches dessinées et gravées au trait, par M. Moisy, accompagnées de descriptions historiques et de notes critiques et littéraires, par M. Amaury Duval (1812)
 Mémoires historiques, politiques et littéraires sur le royaume de Naples par M. le comte Grégoire Orloff, publiés avec des notes et additions par Amaury Duval (5 volumes, 1819–31)
 Monuments des arts du dessin chez les peuples tant anciens que modernes, recueillis par le Baron Vivant Denon, pour servir à l'histoire des arts, lithographiés par ses soins et sous ses yeux, décrits et expliqués par Amaury Duval (4 volumes, 1829)
 L'Évêque Gozlin ou le Siège de Paris par les Normands. Chronique du IX siecle (2 volumes, 1832)
 Souvenirs (1829–1830) (1885). on Gallica

Se også 
 De franske moralister

Referanser 

Personer fra Rennes
Franske jurister
Franske forfattere
Franske diplomater
Franske historikere
Fødsler i 1760
Dødsfall i 1838
Ciro Immobile

Ciro Immobile (født 20. februar 1990) er en italiensk fotballspiller som spiller for SS Lazio.

Klubbfotball
Han har tidligere spilt for klubbene , Siena, Grosseto, Pescara, Genoa og Torino FC. Sesongen 2011–12 var han i Pescara på lån fra storlaget Juventus, og ble simpelthen både toppscorer og årets spiller i Serie B. Han ble toppscorer i Serie A 2013–2014  med 22 mål for Torino.  Han har siden 2016 spilt for den italienske klubben SS Lazio i Roma og scoret 23 mål i første sesongen som var en bra sesong. Men den 6. januar 2018 scoret han fire mål da lazianerne vant 5–2 mot SPAL 2013 på bortebane hos hjemmelaget.

Landslaget
Han debuterte for det italienske landslaget den 5. mars 2014 i en treningskamp mot , en kamp de tapte 1-0. Han var med i den italienske VM-troppen i fotball-VM 2014 i Brasil. Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021. Italia vant EM-finalen mot  3-2, etter straffesparkkonkurranse.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Profile  for the 2014 World Cup
 Statistics on Soccerway

Italienske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2014
Spillere i Fotball-EM 2016
Spillere i Fotball-EM 2021
Fotballspillere for Juventus FC
Fotballspillere for AC Siena
Fotballspillere for US Grosseto FC
Fotballspillere for Pescara Calcio
Fotballspillere for Genoa CFC
Fotballspillere for Torino FC
Fotballspillere for BV Borussia 09 Dortmund
Fotballspillere for Sevilla FC
Fotballspillere for SS Lazio
Personer fra Storbyområdet Napoli
Fødsler i 1990
Ampulle

En ampulle er en liten forseglet beholder (vanligvis i glass, men plastversjoner eksisterer), bl.a. til å oppbevare legemidler i.

Ampuller blir hermetisk forseglet ved å smelte den tynne toppen med en åpen flamme og åpnes ved å knekke flaskehalsen. Gjøres dette riktig får man ett brudd uten rester av glasskår. En inertgass kan fylles i hulrommet før forsegling.

Glassampuller er dyrere enn andre flasker og beholdere, men er verdt det om man trenger en beholder bestående av glass alene og en total forsegling.

Historie

Historisk ble ampuller brukt til å oppbevare en liten mengde av en persons blod etter døden. Den begravd med den avdøde i katakombene. Man trodde lenge at denne praksis kun var for martyrer, men det viser seg at praksisen var mer vanlig.

Produksjon
Moderne glassampuller blir produsert industrielt fra korte lengder med glassrør, som formes ved hjelp av gassbrennere og tyngdekraft i automatiserte produksjonslinjer.

Fylling og forsegling kan gjøres av automatisert maskineri eller for hånd i småskala industri og laboratorier. Blanke ampuller kan kjøpes fra vitenskapelige glassforhandlere og forsegles med små gassbrennere. Dette former en membran som gjør at ampullen kan vendes uten å miste innholdet. En Schlenk-linje kan brukes til forsegling i inertatmosfære.

Annen bruk
Ampuller er vanlige som beholder for lavfrekvens RFID-markører. Disse er vanligvis brukt for å merke dyr (f.eks. hunder og katter) for identifikasjon og beholderen injiseres under huden.

Ampullekoder

Det vanlig å merke ampuller med ringer av maling eller emalje for å identifisere innholdet. Denne kodingen skjer maskinelt umiddelbart etter fylling og forsegling. Ringene kan leses av andre maskiner. Fargekodene identifiserer innholdet slik at dette ikke trenger å bli testet for å verifiseres. De maskinlesbare fargekodene sikrer videre håndtering som lagring, merking og sekundærpakking.

Kilder
 Hans-Jürgen Bässler und Frank Lehmann : Containment Technology: Progress in the Pharmaceutical and Food Processing Industry. Springer, Berlin 2013, ISBN 978-3642392917

Referanser

Beholdere
Legemiddelformer
Farmasi
Raúl García

Raúl García Escudero (født 11. juli 1986) er en spansk fotballspiller som spiller for Athletic Bilbao. Han har tidligere spilt for Osasuna ved to forskjellige anledninger, forrige gang var på utlån 2011-2012 sesongen.

Meritter 
Atlético Madrid
 Europaligaen: 2009-2010
 UEFA Super Cup: 2010 og 2012
 Copa del Rey: 1.-plass 2012-2013 og 2.-plass 2009-2010
 Supercopa de España: 2.-plass.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Atlético Madrid official profile  
 BDFutbol profile
 Futbolme profile

Spanske fotballspillere
Fotballspillere for CA Osasuna
Fotballspillere for Atlético Madrid
Fotballspillere for Athletic Bilbao
Personer fra Pamplona
Fødsler i 1986
Nationwide Arena

Nationwide Arena er en arena i Columbus, Ohio USA hvor ishockeylaget Columbus Blue Jackets i National Hockey League spiller sine hjemmekamper. I 2015 skal NHL All-Star-kamp spilles i arenaen.

Arenaen blir også benyttet til en lang rekke konserter, og nasjonale kongresser.

Arenaen har navn etter den opprinnelige majoritetseieren, Nationwide Mutual Insurance Company, som har sitt hovedkontor på den andre siden av gaten. 30. mars 2012 ble deler av deres eierandel solgt til Franklin County gjennom et lån fram til 2029 som skal betales gjennom avgifter på casinovirksomheten i byen og fylket, samt gjennom støtte fra delstaten Ohio, hvor deler av dette skal ettergis under forutsetning av at Columbus Blue Jackets imøtekommer de årlige begrensningene som er lagt på lønnsbudsjettet. Blue Jackets har gjennom avtalen forpliktet seg til å bli i byen i hvert fall fram til 2039, eventuelt må laget betale erstatning på $36 millioner.

Nationwide Arena inneholder også ytterligere en isflate, kalt OhioHealth IceHaus som brukes som treningsflate for Blue Jackets og er også brukt til ungdomskamper og åpen istid for publikum. Dette gjør Nationwide Arena til den første av NHL-arenaene som også har en egen treningsflate i hallen for laget, siden har også New Jersey Devils' Prudential Center fra 2007 fått en slik mulighet.

Nationwide Arena ble bygget på tomten til det tidligere statsfengselet Ohio Penitentiary. Til tross for at det er en folkelig oppfatning at hallen er bygget der selve fengselet lå, er den faktisk bygget på den tidligere parkingsplassen til dette og selve fengselsbygningen lå der hallens parkeringsplass ligger i dag. Mange innsatte ble henrettet i dette fengselet, og en brann 21. april 1930 drepte 322 innsatte som var sperret inne i sine celler. Noen tilskuere og ansatte som hyppig besøker arenaen hevder at de har opplevd overnaturlige fenomener.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Idrettsanlegg i USA
Sport i Ohio
Byggverk i Ohio
NHL-arenaer
Byggverk fullført i 2000
Columbus (Ohio)
2000 i Ohio
Hege Lundgren

Hege Lundgren (født 25. februar 1965) er en norsk sakprosaforfatter og lærer.

Lundgren er utdannet med hovedfag i engelsk fra Universitetet i Oslo. Hun har undervist som lektor ved Sogn videregående skole, og siden høsten 2013, ved Kuben videregående skole. Hun har forfattet en rekke lærebøker innen engelskfaget. Blant henne større verker er engelskverker rettet mot de yrkesfaglige utdanningsprogrammene, Workshop fra 2012 og Skills fra 2013. Lærebokverkene har tilpassede hefter for hver utdannignsprogram og det er utviklet egne nettbaserte ressurser og CD med lydfiler.

Bibliografi 
 2012: Engelsk for det yrkesfaglige utdanningsprogrammet Gyldendal undervisning, medforfattere: Janniche Langseth og Jeanne Lindsay Skanke ISBN 9788205347304
 2013: Skills, Gyldendal undervisning, medforfattere: Janniche Langseth, Gro Lokøy og Sidsel Hellesøy ISBN 9788205403109

Se også 
 Liste over kjente ansatte ved Kuben yrkesarena

Referanser 

Norske sakprosaforfattere
Norske lektorer
Pedagoger ved Kuben videregående skole
Pedagoger ved Sogn videregående skole
Personer fra Oslo
Fødsler i 1965
Alumni fra Universitetet i Oslo
Debaltseve

Debaltseve (ukrainsk: Дебальцеве, russisk: Дебальцево, Debaltsevo) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Den har omkring 45.000 innbyggere (2012). Byen ble grunnlagt i 1878 og har en stor jernbanestasjon.

Historie 
Jernbanestasjonen kom først (1878), og bosettingen vokste opp etterpå. I 1894 ble det bygd verksteder for vedlikehold av jernbanens rullende materiell her. Frem til 1897 vokste folketallet til 2.000 innbyggere, og frem til 1911 steg tallet til 20.000. Mot slutten av tsartiden ble rangerstasjonen her komplettert med fallrampe. I 1930-årene ble byen tilknyttet vann- og strømnettene, og det fikk sitt Dom kulturnji (kulturhus). I 1938 fikk den bystatus.

Demografi
Ved folketellingen i Ukraina i 2001:

Etnisitet
 Ukrainere: 64,4%
 Russere: 32,6%
 Hviterussere: 0,7%
 Romani: 0,3%

Språk
 Russisk: 81,5%
 Ukrainsk: 16,9%
 Romanes: 0,3%
 Hviterussisk: 0,1%

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Donetsk oblast
Bosetninger etablert i 1878
Byer grunnlagt i 1938
Marjinka

Marjinka (ukrainsk Мар'їнка) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har omkring 10 000 innbyggere (2011).

Referanser 

Byer i Donetsk oblast
Bosetninger etablert i 1844
Astrids vei (Oslo)

Astrids vei (1-13, 2-14) er en vei på Skøyen (bydel Ullern) i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Askeveien før den svinger og går parallelt med samme vei. I veien er elleve funkisvillaer tegnet av Magnus Poulsson og oppført på et område som i sin tid tilhørte eiendommen Solbakken, der prinsesse Astrid ble født i 1932. Veien har navn etter henne.

Litteratur
 Oslo byleksikon

Eksterne lenker
 

Veier i Oslo
Veier på Skøyen (strøk)
Veier på Skøyen (delområde)
Veier i Oslo oppkalt etter kvinner
Tusenbladslekta

akstusenblad
 kamtusenblad
 kranstusenblad
 tusenblad

Tusenbladslekta (Myriophyllum) er en slekt av flerårige vannplanter. 

De lever helt nedsenket i ferskvann og har lange, tynne stengler. De fjærflikede bladene sitter i kranser på tre eller fire. Blomstene er samlet i aks som stikker opp av vannet.

Litteratur

Eksterne lenker 
 

 Den virtuella floran: Slingor

Saxifragales
Akstusenblad

Akstusenblad (Myriophyllum spicatum) er en flerårig vannplante.

Stenglene er opptil 2,5 m lange. Basis av planten er forgrenet med flere stengler som går ut fra jordstammen. De fjærflikede bladene sitter i kranser på fire. Blomsterakset er 5–15 cm langt. Overvintringsknopper (turioner) mangler. Arten trives i kalkholdig vann og tåler godt eutrofiering.

Akstusenblad hører hjemme i Eurasia, men har spredt med menneskelig hjelp seg til nesten hele verden. Den er mange steder en plagsom, invaderende art som danner tykke matter og hindrer båter i å komme fram.

I Norge er arten kjent fra litt over tyve lokaliteter. Den er funnet i lavlandet og kyststrøk nord til Bodø. Fram til 1980-tallet skilte man ikke mellom denne arten og den svært like kamtusenblad.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Den virtuella floran: Axslinga (Utbredelseskartene viser både akstusenblad og kamtusenblad)

Saxifragales
Norges flora
Danmarks flora
Tusenblad

Tusenblad (Myriophyllum alterniflorum) er en flerårig vannplante.

Stenglene er opptil én meter lange. De fjærflikede bladene sitter i kranser på tre eller fire. Blomsteraksene er korte, opptil 3 cm. Overvintringsknopper (turioner) mangler. Arten trives i næringsfattige innsjøer og elver.

Utbredelsen er amfiatlantisk. Arten finnes i Europa og Nord-Afrika fra Marokko, Algerie og Sicilia i sør til Kolahalvøya i nordøst. Tusenblad finnes også nordøst i USA, øst i Canada, og på Grønland og Island.

I Norge er denne arten vanlig i lavlandet nordover til Lofoten, men den finnes spredt helt nord til Nordkapp og opptil 1000 moh i Jotunheimen.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

 Den virtuella floran: Hårslinga 

Saxifragales
Norges flora
Danmarks flora
Grønlands flora