alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ønskediktet (flere betydninger)

Ønskediktet kan vise til:

 Ønskediktet, et program på NRK Radio som ble sendt fra 1962 til 2000
 Ønskediktet, navn på to diktantologier fra 1965 og 1998 med utgangspunkt i radioprogrammet
 Ønskediktet, et satirisk dikt av Jan Erik Vold
 Ønskediktet, et musikkalbum av bandet Ørkenkjøtt

Se også
 Önskedikten, et program på Sveriges Radio som ble sendt i 1961-1969
 Önskedikten, en svensk diktantologi utgitt i 1963
Julius Falkenstein

Julius Falkenstein, født 25. februar 1879 i Berlin, død 9. desember 1933 i Berlin, var en tysk skuespiller. Han medvirket i nesten 200 filmer fra årene 1914 til 1933. Falkenstein var svært populær som komedieskuespiller i tysk stumfilm på 1920-tallet og klarte også overgangen til talefilm uten problemer.

Filmografi (utvalg)
 1914 – Die geheimnisvolle Villa
 1916 – Als ich tot war
 1925 – En valsdrøm 
 1928 – Spioner 1929 – Hennes mørke punkt 1929 – En modells oplevelser 1929 – Natten tilhører oss 1930 – Den udødelige vagabond 1930 – En boksers kjærlighet 1931 – Den gamle Adam 1931 – Skyldig, ikke skyldig 
 1931 – Eneste kvinne ombord 1931 – Kongressen danser 1931 – Hans skilsmissegrunn 
 1931 – Berlin Alexanderplatz 
 1931 – Viktorias husar 1932 – En sånn pike bedrar man ei 1932 – Hopla, her er jeg 1932 – Mannen uten navn 1932 – Eventyret 1932 – Jeg om dagen, du om natten 1932 – Storbynatt 1933 – Amor i en snor''

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Tyske skuespillere
Personer fra Berlin
Fritz Grünbaum

Fritz Grünbaum (født 7. april 1880 i Brünn i Østerrike-Ungarn (nå Brno, Tsjekkia), død 14. januar 1941 i KZ Dachau i Tyskland) var en østerriksk kabaréartist, tekstforfatter av populærmusikk og operetter og skuespiller. 

Grünbaum medvirket på begynnelsen av 1930-tallet i en rekke tyske komediefilmer. I sine opptredener gjorde han utilslørt narr av nasjonalsosialismen, og måtte etter deres maktovertakelse i 1933 forlate Tyskland for Østerrike. Han ble arrestert etter Anschluss i 1938, og døde etter noen år i fangenskap i 1941.

Filmografi 
 1929: Hjertets melodi (kun sangtekst)
 1931: Der Raub der Mona Lisa
 1931: Min kone svindler
 1931: Bedre og bedre
 1931: Arm wie eine Kirchenmaus
 1932: Einmal möcht’ ich keine Sorgen haben
 1932: Ein Lied, ein Kuß, ein Mädel
 1932: Mannen uten navn
 1932: Es wird schon wieder besser
 1932: Ekteskapsbyrået
 1934: Peter

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Tyske skuespillere
Personer fra Brno
Oskar Sima

Oskar Sima (født 31. juli 1896 i Hohenau an der March i Østerrike-Ungarn, død 24. juni 1969 i Langenzersdorf i Østerrike) var en østerriksk skuespiller.

Sima spilte over 200 roller i tysk film fra debuten i 1921 fram til hans siste rolle i 1967. Han medvirket ofte i biroller og småroller som komiske figurer. Han ble også en kontroversiell skikkelse i hjemlandet for offentlig å ha støttet de nazidømte kollegaene Attila Hörbiger og Paula Wessely samt for å ha vært positiv til Anschluss i 1938.

Filmografi (utvalg) 
 1929 – Kvinnen man lengter efter
 1929 – En modells oplevelser
 1930 – Den udødelige vagabond
 1930 – Verdenstenoren
 1930 – På fersk gjerning
 1931 – De lystige piker fra Wien
 1931 – Skyldig, ikke skyldig
 1931 – Die Fledermaus
 1932 – En sånn pike bedrar man ei
 1932 – Ekteskapsbyrået
 1932 – Et desperat innfall
 1932 – Eventyret
 1932 – Tre på bryllupsreise
 1935 – Forstadsvarieté
 1936 – Føflekken
 1937 – Syv ørefiker
 1940 – Fribytteren
 1942 – Hell i uhell
 1956 – Oh... Rosalinda!!

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Østerrikske skuespillere
Personer fra Wien
Max Gülstorff

Max Gülstorff (født 23. mars 1882 i Tilsit i Østpreussen i Det tyske keiserrike (nå Sovetsk i Kaliningrad), død 6. februar 1947 i Lichtenrade i Vest-Berlin) var en tysk skuespiller. Gülstorff medvirket i over 150 filmer.

Filmografi (utvalg) 
 1917 – Es werde Licht!
 1931 – Hopla, her er jeg
 1932 – En sånn pike bedrar man ei
 1944 – Skolens skrekk

Referanser

Eksterne lenker 

Tyske skuespillere
Personer fra Tilsit
Calvin Ramsay

Calvin William Ramsay (født 31. juli 2003) er en skotsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skotske fotballspillere
Fotballspillere for Aberdeen FC
Fotballspillere for Liverpool FC
Jenny Jugo

Jenny Jugo (født 14. juni 1904 i Østerrike-Ungarn, død 30. september 2001 i Schwaighofen i Tyskland) var en østerriksk skuespillerinne.

På 1930-talet og fram til 1941 spilte hun i en rekke komedier for regissøren Erich Engel. Totalt medvirket hun i mer enn 50 filmer fra 1925 til 1950. I 1971 ble hun tildelt den tyske filmprisen Filmband in Gold for sin samlede karriere.

Filmer (utvalg) 
1925 – Carmen fra St. Pauli
1931 – Piken fra Luna Park
1931 – Jeg blir hos deg
1936 – En dronning på atten
1936 – Så leker vi blindebukk
1936 – En natt med keiseren
1938 – Den lille og den store kjærlighet
1940 – Nanette

Referanser

Eksterne lenker 
 

Østerrikske skuespillere
Inter Women

Football Club Internazionale Milano (femminile), som regel forkortet til Inter eller kommersielt Inter Women, er en kvinnelig fotballklubb fra Milano i Italia. Klubben er kvinnesatsingen til FC Internazionale Milano, og spiller i Serie A, den italienske toppdivisjon for kvinner.

Historie 
Før 2018/19-sesongen hadde Inter kun aldersbestemte kvinnelag. I oktober 2018 overtok klubben lisensen til A.S.D. Femminile Inter Milano, og overtok også rettighetene over spillerne på laget. 

I klubbens første sesong i 2018/19, rykket de opp til Serie A.

Norske spillere 

 Anja Sønstevold (2021–)

Referanser

Eksterne lenker 

 

Inter
Sport i Milano
Kvinnefotballag
Einar Bruun

Jens Einar Moritz Bruun (født 21. august 1890 i Göteborg, død 20. januar 1967 i Oslo) var en norsk skuespiller og filmregissør, som var virksom i Danmark, Tyskland, Sverige og Storbritannia.

Regissør 

 (Storbritannia)
 (Storbritannia)
 (Storbritannia)
 (Storbritannia)
 (Storbritannia)
 (Storbritannia)
 (Tyskland)

Skuespiller 

 – Kaj, Hermans venn
 – Alfred, Alices fetter
 – von Wildenbrück, friherre
 – Charles Cepe, bankir, forhenværende kontorassistent Calle Pettersson
 – Knuds kamerat

Referanser

Eksterne lenker 

Norske filmregissører
Norske skuespillere
Personer fra Göteborg
Surrogatet

Surrogatet er en svensk stumfilmkomedie fra 1919 i regi av norske Einar Bruun. Manuset ble skrevet av Gustaf Berg og Wareus Berg.

Innspillingsfakta 
Innspillingen fant sted i forhenværende Hasselbladateljén i Otterhällan, Göteborg.

Rolleliste 
Karin Molander – Maggie Frisch, medarbeider på avisen Stora Morgonbladet 
Violet Molitor – Violet, sigarpike i tobakksbutikken 155:an 
Nils Arehn – Amandus Sax, kalt Amman, redaksjonssekretær på Stora Morgonbladet 
Einar Bruun – Charles Cepe, bankir, forhenværende kontorassistent Calle Pettersson

Kilder

Eksterne lenker 

Svenske stum-kortfilmer
Svenske stum-filmkomedier
Kortfilmer fra 1910-årene
Nederland under VM i svømmesport 2022

Nederland deltok under VM i svømmesport 2022 i Budapest i Ungarn fra 18. juni til 3. juli 2022.


Medaljevinnere (utvalg)

Svømming

Resultater (ufullstendig)

Referanser

Nasjoner under VM i svømmesport 2022
Nederland under VM i svømmesport
Sport i Nederland i 2022
Howie Pyro

Howie Pyro (opprinnelig Howard Kusten, født 28. juni 1960 i Queens i New York City i USA, død 4. mai 2022 i Los Angeles i California) var en amerikansk bassist og gitarist. Han var et grunnleggende medlem av The Blessed, Freaks, D Generation og PCP Highway. Pyro var også bassist i Danzig i perioden 2000–2003.

Biografi
Pyro var en DJ på Green Door-partyer. Han var vert for Intoxica Radio with Howie Pyro, et internetradioshow der han spilte «50s and 60s rock and roll, psycho surf, garage, rockabilly, hillbilly horrors, voodoo r & b, insane instrumentals, religious nuts, and teenage hell music.» Pyro var venn med Sid Vicious og var en av de siste som så denne tidligere Sex Pistols-bassisten i live; Pyro var til stede den natten Sid Vicious døde av en overdose heroin.

I desember 2021 ble det kjent at Pyro kjempet for livet etter en levertransplantasjon. Hans venn Jesse Malin (fra D Generation) tillyste en konsert for Pyro i januar 2022 der alle inntekter skulle gå til Pyros utgifter til medisiner og livsopphold for ett år mens han gjenoppbygde sin helse. Det var også andre slike konserter til samme formål. Han døde den 4. mai 2022 av covid-19-relatert lungebetennelse som kom på mens han fortsatt var svekket etter operasjonen.

Diskografi

Med The Blessed
 1979: Deep Frenzy / American Bandstand

Med Freaks
 1988: Pippi Skelter: A Rock Opera in Five Movements
 1988: Potter's Field (EP)
 1989: In Sensurround
 1990: «Freakout Song» (singel)

Med Action Swingers
 1992: More Fast Numbers

Med D Generation
1993: «No Way Out» (singel)
1993: «Wasted Years» (singel)
1994: «No God»/«Degenerated» (singel)
1994: D Generation (album)
1996: No Lunch (album)
1996: «She Stands There» (singel)
1997: «Capital Offender» (singel)
1998: «Prohibition» (EP)
1998: «Helpless» (singel)
1999: Through The Darkness (album)
2016: Nothing Is Anywhere (album)

Med Joey Ramone
2002: Christmas Spirit... In My House (album)

Med Genesis P. Orridge / Splinter Test
1997: Electric Newspaper: Issue Four (album)

Med Danzig
2001: Live on the Black Hand Side (album)
2002: I Luciferi (album)

Referanser

Bassister fra USA
Gitarister fra USA
Musikere fra USA
Personer fra New York City
Dødsfall relatert til covid-19 i USA
Sílvio César Ferreira da Costa

Sílvio César Ferreira da Costa (født 6. mars 1970), kjent som Sílvio, er en brasiliansk tidligere fotballspiller.

Den høyreiste, venstrebeinte spissen Sílvio markerte seg som s primære målscorer da den beskjedne klubben fra delstaten São Paulos indre, på tampen av 1980-tallet klatret fra brasiliansk seriefotballs andre nivå til å hevde seg i toppsjiktet av brasiliansk fotball på starten av 1990-tallet.

Sílvio fikk befatning med landslagsfotball da s landslagstrener Paulo Roberto Falcão hentet ham inn i troppen til Copa América 1991 bare noen dager før turneringen ble sparket i gang, som erstatter for Bebeto som forlot troppen etter uoverenstemmelser med Falcão. Etter et tomålstap mot  fikk Sílvio debuten fra start mot  i den siste kampen av det innledende gruppespillet. Med seier over Ecuador, beholdt Sílvio plassen på laget til det neste oppgjøret mot . Det ble tap for Argentina, som endte opp som vinner av turneringen, og Sílvio ble byttet ut underveis for Renato Gaúcho. Sílvio spilte aldri for Brasil igjen.

I 1994 hentet  ham til spansk Primera División. I hans ene sesong for klubben spilte han fjorten kamper og scoret tre mål uten å oppleve at en eneste av kampene han spilte endte med seier. 1994/95-sesongen endte med nedrykk, og Sílvio returnerte til brasiliansk seriefotball. Resten av karrieren bar preg av en omflakkende tilværelse med hyppige klubbskifter. Han spilte én ytterligere sesong i europeisk fotball med  i 1997/98. Fasiten for det portugisiske toppserielaget var ett scoret mål på fire kamper fra start og åtte som innbytter. I 2002/03-sesongen var han toppscorer i den libanesiske toppdivisjonen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 BDFutbol

Brasilianske fotballspillere
Fotballspillere for Fluminense FC
Fotballspillere for Clube Atlético Bragantino
Fotballspillere for CD Logroñés
Fotballspillere for Paraná Clube
Fotballspillere for Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense
Fotballspillere for Guarani FC
Fotballspillere for Goiás Esporte Clube
Fotballspillere for SC Internacional
Fotballspillere for SC Braga
Fotballspillere for EC Bahia
Personer fra Niterói
Høgevarde (Flå)

Høgevarde er en frilufts-destinasjon og hytteområde mellom Eggedal i vest og Krøderen og Hallingdal i øst. Høgevarde ligger i  Flå kommune i Viken fylke.

De høyeste toppene i nærheten av Høgevarde er
 Gråfjell (1 466 moh.)
 Høgevard (1 459 moh.)

Utsikten er imponerende, spesielt fra Høgevard. I klart vær har man utsyn over 40 000 km². Det er bare Gaustatoppen som gir videre utsyn i Sør-Norge. Fra Høgevard kan man også se Høgronden 185 kilometer unna. Dette skal være den lengste fri siktlinjen i landet sør for polarsirkelen.
Høgevarde er et populært feriemål, og det er mange hytter og fritidsboliger flere steder.

Det er en villreinstamme i Norefjell-Reinsjøfjell som i de senere år har ligget stabilt på om lag 550 – 600 vinterdyr. Det var også tamreindrift i området fram til 1968.

Flå
Chloe Cherry

Chloe Cherry (født 23. august 1997), tidligere kjent som Chloe Couture, er en amerikansk skuespiller, pornografisk skuespiller, og modell. Hun begynte sin pornografiske karriere i 2015 med Hussie Models, og opptrådte etterhvert i over 200 filmer. Hun debuterte som skuespiller som Faye på HBO-tenåringsdramaserien Euphoria (2022–nåværende).

Bakgrunn 
Cherry ble født den 23. august 1997 i Lancaster i Pennsylvania, hvor hun også ble oppdratt, hun beskrev oppveksten som «veldig konservativ og kjedelig». På videregående skole, arbeidet hun på skolens årbok, leste kunngjøringer om morgenen, og hun var i en kort periode manager for et band.

Karriere 
Én uke etter hun ble 18 år gammel i 2015, flyttet hun fra Lancaster til Miami for å bli en pornografisk skuespiller, og brukte scenenavnet Chloe Couture. Hun fikk kort etter kontrakt med det pornografiske modellbyrået Hussie Models, hvor hun ble representert av Riley Reynolds, før hun flyttet til Los Angeles og fikk kontrakt med Spiegler Girls. Hun endret scenenavn i 2017 fra Chloe Couture til Chloe Cherry på grunn av forveklsing mellom henne og en annen Chloe Couture. Hun hadde spilt hovedroller i over 200 pornografiske filmer i 2019 og blitt populær på Pornhub, hvor filmene hennes fikk over 125 millioner visninger. Tidlig under COVID-19-pandemien begynte hun å bruke primært OnlyFans til å selge pornografisk innhold.

Cherry debuterte som skuespiller i 2022 i den andre sesongen av HBO-tenåringsdramaserien Euphoria som birollen Faye, en rusavhengig prostituert. Før hun dukket opp på serien (men etter hun ble rollebesatt), laget Cherry en pornografisk parodi på Euphoria, der hun spilte Jules, med en annen pornografisk skuespiller, Jenna Foxx. Euphorias showrunner, Sam Levinson, sendte Cherry en e-post og ba henne om å prøvespille rollen som Ami, en stripper og rusavhengig kvinne, etter å ha blitt en fan av henne på Instagram på grunn av hennes sans for humor. Etter to digitale auditions gikk Cherry i person på audition for Levinson i Los Angeles, og fikk rollen som Faye isteden. Cherry ble omtalt som en av «breakout-stjernene» i serien av kritikere.

Hun signerte en kontrakt med det britiske modellbyrået Anti-Agency London i januar 2022. Hun debuterte på runway i februar 2022, og gikk for LaQuan Smith under New York Fashion Week.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Pornofilmskuespillere fra USA
Modeller fra USA
Personer fra Lancaster County i Pennsylvania
Sunnhordlandsdialekt

Sunnhordlandsdialekten (også kalla Storamål og Stordadialekt på Stord) er dialekten som blir talt i Sunnhordland, særlig kommunene Stord, Bømlo, Fitjar, Kvinnherad og Tysnes. Kommunene lenger sør (Sveio, Etne, Ølen) har de siste tiårene nærmet seg haugalandsdialekten, mens man i Austevoll snakker en blanding mellom strilamål og Sunnhordlandsdialekt.

Kjennetegn ved Sunnhordlandsdialekten 

 Tidligere rulle-r /r~ɾ/ er i stor grad erstattet med en «myk» skarre-r /ʁ~ɐ/, mindre markert enn i bergensk og strilamål /ʀ/
 artikkelen «det» heter «da», «da va ein løyen skjeggvekst»
 o-endingar i bundet form entall av hokjønnsord. «Jento va fin(e) på håre»
 o-ending i bundet form flertall av inkjekjønnsord. «Sekunno gjekk sakte»
 kj-lyden /ç/ blir uttald som en tsj-lyd /tʃ/, men ikke som en sj-lyd /ʃ/; Tsjetil /tʃeːtʰɪlː/, ikke Kjetil /çeːtʰɪlː/ eller Sjetil /ʃeːtʰɪlː/
 kort y blir ofte uttalt som ü eller u, tuggja, sukkel
 òg blir på Stord, Fitjar og Bømlo ofte uttalt med lang o, ikke med lang å som i resten av Sunnhordland.
 a-infinitiv
 a-ending på hokjønnsord i ubunden form: ei jenta, ei stjerna
 æ-er i skriftspråket blir som oftest uttalt som e-er, for eksempel militere, lerar, eren(d) istedenfor militæret, lærer og ærend
 ordet «andre» blir ofte kallet hi, spesielt av eldre innbyggere, for eksempel «Eg ska te hi sido av øyo», men dette er ikke så ofte brukt blant unge.

Ordtilfang 

Kvinnherad
Tysnes
Sveio
Fitjar
Bømlo
Stord
Norske dialekter
Sunnhordland
Valdo

Valdo Cândido Filho (født 12. januar 1964 i Siderópolis i Brasil), kjent som Valdo, er en brasiliansk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Valdo var del av Brasils lag i VM i 1986 og 1990, men ble oversett i 1994 til tross for at han hadde gjort en god figur for klubblaget .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Brasilianske fotballspillere
Fotballspillere for Grêmio Foot-Ball Porto Alegrense
Fotballspillere for SL Benfica
Fotballspillere for Paris Saint-Germain FC
Fotballspillere for Nagoya Grampus Eight
Fotballspillere for Cruzeiro Esporte Clube
Fotballspillere for Santos FC
Fotballspillere for Clube Atlético Mineiro
Fotballspillere for Botafogo de Futebol e Regatas
Spillere i Fotball-VM 1986
Spillere i Fotball-VM 1990
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Brasil under Sommer-OL 1988
Fotballspillere under Sommer-OL 1988
Olympiske medaljevinnere i fotball
Personer fra regionen Sul Catarinense
James Lapine

James Elliot Lapine (født 10. januar 1949) er en amerikansk teater- og filmregissør, dramatiker, manusforfatter og librettist. Han har (per 2022) vunnet tre Tonypriser for beste originalmanus til en musikal; prisene vant han for Into the Woods, Falsettos og Passion. Han samarbeidet ofte med komponisten Stephen Sondheim (1930–2021), og har også hyppig samarbeidet med komponisten William Finn (født i 1952).

Verk (utvalg)

Musikal-librettist 
Lapine har skrevet librettoen til følgende musikaler; årstallene viser til urpremieren:

 1984: Sunday in the Park with George
 1987: Into the Woods
 1990: Falsettoland
 1992: Falsettos
 1994: Passion
 1999: Der Glöckner von Notre Dame (original Berlin-versjon)
 1999: A New Brain (Off-Broadway)
 2011: Little Miss Sunshine – basert på filmen Little Miss Sunshine, som hadde premiere i 2006 
 2021: Flying Over Sunset

Dramatiker 

 Table Settings – 1979 og 1980 på teateret Playwrights Horizons
 Twelve Dreams – 1978; 1981 Public Theater
 Luck, Pluck, and Virtue – 1995, La Jolla Playhouse og Atlantic Theatre Company; i begge produksjonene spilte Neil Patrick Harris en av hovedrollene
 The Moment When – 2000, Playwrights Horizons; Mark Ruffalo og Phyllis Newman var blant skuespillerne i den første produksjonen
 Fran's Bed – 2003, Long Wharf Theatre, med Mia Farrow i en av hovedrollene; 2005 Playwrights Horizons
 Act One – 2014, Broadway, Lincoln Center
 Mrs. Miller Does Her Thing – 2016, Signature Theatre (Virginia); Debra Monk var en av skuespillerne i den første produksjonen

Film

Referanser

Eksterne lenker 

Dramatikere fra USA
Manusforfattere fra USA
Regissører fra USA
Librettister
The Vagabond Prince

The Vagabond Prince er en amerikansk stumfilm fra 1916 regissert av Charles Giblyn.

Skuespillere 
 H. B. Warner - Torio
 Dorothy Dalton - Lola "Fluffy"
 Roy Laidlaw - Burton Randall
 Katherine Kirkwood - Athalia
 Charles K. French - "Spud" Murphy

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1916
The Vagabond

The Vagabond er en amerikansk stumfilm fra 1916 regissert av Charles Chaplin.

Skuespillere 
 Charles Chaplin
 Edna Purviance
 Eric Campbell
 Leo White
 Lloyd Bacon

Referanser

Eksterne lenker 

Stum-kortfilmer fra USA
Kortfilmer fra 1910-årene
Stum-filmkomedier fra USA
Charlie Chaplin
Filmer regissert av Charlie Chaplin
The Victory of Conscience

The Victory of Conscience er en amerikansk stumfilm fra 1916 regissert av Frank Reicher.

Skuespillere 
 Cleo Ridgely - Rosette Burgod
 Lou Tellegen - Louis
 Elliott Dexter - Dimitri Karitzin
 Thomas Delmar - Remy
 Laura Woods Cushing

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1916
Judge Not

Judge Not er et britisk stumfilmdrama fra 1920 regissert av norske Einar Bruun og med Fay Compton, Fred Groves og Chappell Dossett i hovedrollene. Scenarioet ble skrevet av danske Holger-Madsen.

Handling 
En gatemisjonær skyter sin hustru når han får vite om hennes utroskap og legger ut på jakt etter sin tapte datter.

Rolleliste 
Fay Compton – Nelly  
Fred Groves – Burke  
Chappell Dossett – Frank Raymond  
Eric Barclay – Billy  
Frank Stanmore 
Mary Brough 
Henry Vibart 
George Bellamy 
Wallace Bosco 
Christine Silver

Kilder

Eksterne lenker 

Britiske stumfilmer
Britiske dramafilmer
Filmer fra 1920
Enchantment

Enchantment er et britisk stumfilmdrama fra 1920 regissert av norske Einar Bruun og med Henry Krauss, Mary Odette og Eric Barclay i hovedrollene.

Handling 
Sønnen til en smugler redder ei jente fra et kloster i Irland.

Rolleliste 
Henry Krauss – John Desmond 
Mary Odette – Pat Desmond 
Eric Barclay – Charles Stuart 
Edward O'Neill – Sandy Stuart  
Henry Vibart – Fader Casey  
Mary Brough – Mrs. Slattery  
George Bellamy – Tim Cassidy  
Joyce Barbour – Sophie Desmond  
C. Hargrave Mansell – Dr. O'Connor  
Caleb Porter – en sjømann

Kilder

Eksterne lenker 
 

Britiske stumfilmer
Britiske dramafilmer
Filmer fra 1920
Sergej Volkov (langrennsløper)

Sergej Volkov (født 2. mai 2001) er en russisk langrennsløper.

Idrettskarriere

Sesongene 2016/17 og 2017/18 
Volkov debuterte i Osteuropa Cup i langrenn i desember 2016, men fikk ingen poeng i Osteuropa Cup i langrenn 2016/17. Under det russiske juniormesterskapet i langrenn i 2018 kom han på 41.-plass på sprinten og 40.-plass på 10 km fri teknikk.

Sesongen 2018/19 
Han deltok i Vinter-EYOF 2019 (European Youth Olympic Winter Festival), og fikk der bronse på sprinten, bak Andreas Bergsland fra Norge og Artem Maksimov fra Russland, og han fikk også sølv på 4 x 5 km miksstafett. Han ble nummer elleve på sprinten og nummer 22 på 10 km klassisk under det russiske juniormesterskapet i 2019, og han fikk sølv på 30 km under det russiske mesterskapet i langrenn i mars, kun slått av Artem Vasiljev.

Sesongen 2019/20 
Under Junior-VM på ski 2020 kom Volkov på fjerdeplass på sprinten. Han kom på 18.-plass på 30 km fri teknikk, og deltok også på det russiske stafettlaget som kom på sjetteplass på 4 x 5 km stafett.

Sesongen 2020/21 
Etter flere topp 20-plasseringer i Osteuropa Cup i langrenn 2020/21, med en 12.-plass på sprint som beste enkeltresultat, endte han på 70.-plass totalt med 47 poeng i denne kontinentalcupen i langrenn. Han kom på 16.-plass på 30 km og 17.-plass på sprinten under Junior-VM i friidrett 2021, og han deltok på det russiske laget som kom på fjerdeplass på 4 x 5 km stafett. Under det russiske juniormesterskapet ble hans beste resultat en andreplass på sprint, og han kom på 20.-plass på 15 km og 28.-plass på sprinten under det russiske mesterskapet i langrenn.

Sesongen 2021/22 
Den 15. november 2021 vant han sitt første renn i Osteuropa Cup, og han fikk også flere andre pallplasseringer denne sesongen, så han endte på niendeplass totalt i Osteuropa Cup i langrenn 2021/22.
¨
Den 19. januar testet han positivt for doping, og ble utestengt i seks måneder. Han skal ha testet positivt i forbindelse med bruk av nesespray mot allergi.

Referanser

Kilder 
 Resultater Osteuropa Cup

Eksterne lenker 
 

Russiske langrennsløpere
Dopingsaker