alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Mesystoechus

se Systematisk inndeling

Mesystoechus er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
 Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
 Gruppen Schizognathina Ohaus, 1918 - Australia
 Slekten Mesystoechus Waterhouse, 1878
 Mesystoechus ciliatus Waterhouse, 1878
 Mesystoechus costatus Carne, 1958

Kilder 
 Sjekkliste over Anoplognathini

Eksterne lenker 
 

Praktskarabider
Biller formelt beskrevet i 1878
Bilobatus

se Systematisk inndeling

Bilobatus er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
 Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
 Gruppen Schizognathina Ohaus, 1918 - Australia
 Slekten Bilobatus Machatschke, 1970
 Bilobatus luridipennis (Waterhouse, 1878)
 Bilobatus testaceipennis (Ohaus, 1901)

Kilder 
 Sjekkliste over Anoplognathini

Eksterne lenker 
 

Praktskarabider
Biller formelt beskrevet i 1970
Australias insekter
Høyenhallsvingen (Oslo)

Høyenhallsvingen (1–23, 2–26) er en vei på Høyenhall i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Høyenhallveien og svinger et par ganger før den ender i en snuplass like sør for Hjemliveien. I krysset ved Bekkeveien er det imidlertid en fysisk hindring på skrå, slik at trafikken i nordre/vestre del av Høyenhallsvingen bare kan fortsette østover i Bekkeveien, mens søndre del har forbindelse med søndre del av Høyenhallveien og videre til Traktorveien på Manglerud.

Høyenhallsvingen går i bue rundt området der våningshuset på løkkeeiendommen Høyenhall stod før det brant i 1932 (jf. Høyenhall plass). Navnet ble vedtatt i 1926.

Kilder

Eksterne lenker
 

Veier i Oslo
Veier i bydel Østensjø
Torgeir Waldemar

Torgeir Waldemar Engen (født 9. november 1974) er en norsk musiker, kjent som soloartist under navnet Torgeir Waldemar. Han debuterte med EP-en Take me Home på Astma Records november 2012. 3. oktober 2014 ga han ut sitt første album, Torgeir Waldemar, på Vestkyst Records / Musikkoperatørene. For albumet ble han nominert til klassene country og årets nykommer under Spellemannprisen 2014. Han ga ut sitt andre album, No Offending Borders, i januar 2017 og ble for det nominert til Spellemannprisen 2017 i klassen rock.

Torgeir Waldemar spiller gitar i stonerrock-bandet The Devil and the Almighty Blues. Han har også vært medlem av bandene The Goo Men og Jake Ziah.

Diskografi

Album 
 2014: Torgeir Waldemar (Vestkyst Records)
 2017: No Offending Borders (Jansen Records)
 2020: Love (Jansen Records)

EP 
 2012: Take Me Home (Astma Records)
 2018: Jamais Vu (Jansen Records)

Singler 
 2014: Streets (Vestkyst Records)
 2015: Flowers med Ida Jenshus (Bolibompa Records)
 2016: Summer In Toulouse (Single Edit) (Jansen Records)
 2017: The Bottom of the Well (Jansen Records)
 2017: Island Bliss (Jansen Records)
 2018: Streets (Electric) (Jansen Records)
 2019: Leaf in the Wind (Jansen Records)
 2019: Heart and Gold (Jansen Records)

Deltar på 
 2015: Christmas Flight med Restore to Past og Thom Hell (Restore Productions)
 Komposisjon av filmmusikk, ''Mustang (film)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske musikere
Repsimus

se Systematisk inndeling

Repsimus er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i den store familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore (ca. 20 millimeter), ovale, blanke og glatte biller. R. manicatus har svart hode, svarte dekkvinger og føtter, mens pronotum og leggene er skarpt røde, mens R. aeneus er skinnende grønnlig eller blålig metallisk. Hannene har ekstremt utviklede bakbein: leggene er tykke og nærmest trekantede, føttene har et fingeraktig utskudd på undersiden og kloleddet og klørne er sterkt forstørrede.

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Larvene lever i sandete jord langs elvebredder. De voksne kan finnes på ulike busker.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Praktskarabider, (Rutelinae) MacLeay, 1819
 Stammen Anoplognathini MacLeay, 1819
 Gruppen Anoplognathina MacLeay, 1819 - Australia
 Slekten Repsimus MacLeay, 1819
 Repsimus aeneus (Fabricius, 1775)
 Repsimus manicatus (Swartz, 1817)

Kilder 
 Brisbane Insects - Repsimus manicatus 
 Bilde av Repsimus aeneus
 Sjekkliste over Anoplognathini

Eksterne lenker 
 

Praktskarabider
Biller formelt beskrevet i 1819
Nils Tollers vei (Oslo)

Nils Tollers vei (1–5, 2–10B) er en vei på Blindern i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går sørøstover som blindvei fra Prestegårdsveien, vis-à-vis Kristine Bonnevies hus ved Universitetet i Oslo.

Veien fikk navn i 1929 etter den dansk-norske forretningsmannen Niels Toller den eldre. (1592–1642), som eide en rekke eiendommer i Aker, og som var borgermester fra 1629.

Veien har villabebyggelse.

Tidligere var Klokkergata kalt Nils Tollers gate.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker
 Oslo kommunes bydelsoversikt

Veier i Oslo
Veier i bydel Nordre Aker
Pål Vigeland

Pål Vigeland (født i 1944 i Oslo) har arbeidet som metallkunstner i over førti år.

Han studerte ved Staatliche Werkkunstschule, Schwäbisch Gmünd, Tyskland, og senere ved Vestlandets Kunstakademi. Tok mesterbrev i gullsmedfaget 1972. Gjennom mange år var han ansatt som tegner for Theodor Olsens Eftf. Sølvvareverksteder A/S, designet stålbestikk for Norsk Stålpress, og utformet bordsølv til Oslo rådhus for David-Andersen A/S.

Han etablerte eget verksted i Bergen fra 1981, og flyttet virksomheten til Oslo i 2001. Han har hatt en rekke separatutstillinger i Oslo, Bergen, Trondheim, Hamar, Bodø, i Danmark og sist en større mønstring i Kunstbanken på Hamar.

Vigelands kunst er innkjøpt blant annet av Kunstindustrimuseene i Oslo, Bergen, Trondheim, Sørlandets Kunstmuseum, Oslo kommunes kunstsamling. I 2006 mottok han Høstutstillingsprisen.

Pål Vigeland har utført kunst i offentlig rom i Bergen, som portalen foran Engensenteret og i Statens Hus. I tillegg utført kirkekunst til ulike kirker, som Skjold kirke, Bergen, Domkirkeruinene, Hamar, og senest for Vestfossen kirke. Han er representert med arbeider i Stortinget, Epcot-senteret i USA og på Gullfaks A-plattform. Samt politiske engasjert med installasjonen «MUREN», som ble tildelt Høstutstillingsprisen, og verket «ABOVE» på fjorårets Skulpturbiennale.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske gullsmeder
Norske designere
Norske kunstnere
Personer fra Oslo
Ludwig Guttmann

Ludwig «Poppa» Guttmann (født 3. juli 1899 i Tost i provinsen Schlesien i kongeriket Preussen, død 18. mars 1980) var en tyskfødt britisk nevrolog som grunnla de Paralympiske leker i England. 

Han hadde jødisk bakgrunn og måtte flykte fra Det tredje rike før utbruddet av andre verdenskrig. Guttmann betraktes som en av grunnleggerne av organisert fysisk aktivitet for funksjonshemmede.

Referanser 

Paralympiske leker
Tyske nevrologer
Personer fra provinsen Schlesien
Knights Bachelor
Migranter fra Nazi-Tyskland til Storbritannia
Mathias Rasmussen

Mathias Knutsen Rasmussen  (født 25. november 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for Sportsklubben Brann.

Rasmussen signerte for  i august 2013 etter å ha spilt for  i oppveksten.. Han fikk sin første offisielle A-lagskamp i Start-trøya da han ble byttet inn i cupoppgjøret borte mot  24. april 2014.

I en alder av 16 år og 342 dager fikk lyngdølen sin debut i Eliteserien mot Sandnes Ulf 2. november 2014, etter at han kom innpå for Kristoffer Ajer etter 70 minutter. Én måned etter Tippeliga-debuten ble Rasmussen tatt opp i A-lagstroppen til Start da han forlenget kontrakten til ut 2017-sesongen.

19. juli 2016 meldte han overgang til danske . Rasmussen signerte en fireårskontrakt.

Rasmussen er sønn av tidligere -spiller Roger Rasmussen og fetter av -spiller Julian Ryerson.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Lyngdal IL
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Fotballspillere for FC Nordsjælland
Fotballspillere for SK Brann
Norske fotballspillere i Danmark
Personer fra Lyngdal kommune
Brahim Dahane

Brahim Dahane (født 1965) er en menneskerettighetsaktivist fra Vest-Sahara på Afrikas nordvestkyst.

Dahane grunnla menneskerettighetsorganisasjonen Asociación Saharui de Victimas de Violaciones Graves de los Derechos Humanos Cometidas por el Estado Marroqui (ASVDH). Han har vært fengslet i lengre perioder, og også vært torturert..

Den svenske avdelingen av International Commission of Jurists nominerte ham i 2009 til Per Anger-prisen. Juryens motivasjon for tildelingen var «För att i konflikten mellan Marocko och Polisario rörande Västsahara uthålligt med fredliga medel och personligt mod riskerat sitt liv i kampen för mänskliga rättigheter».

Kilder 
 Hjemmesiden til Forum för levande historia

Fotnoter 

Per Anger-prisen
Personer etter føde- eller oppvekststed i Vest-Sahara
Fødsler i 1965
Narges Mohammadi

Narges Mohammadi (født 1972) fra Zanjan i Iran, er en iransk menneskerettsaktivist.

Mohammadi er utdannet fysiker fra Imam Khomeini International University og arbeidet som ingeniør i Teheran frem til hun gjennom et inngrep av regjeringen ble avskjediget på politisk grunnlag i 2010. Hun har i mange år kjempet mot at politiske fanger skal kunne fengsles uten rettergang og for kvinners rettigheter i Iran, for dette arbeidet har hun blitt idømt fengselsstraff og reiseforbud. Mohammadi er aktiv innen Defenders of Human Rights Center i Iran og i Iranian National Peace Council. I september 2011 ble hun arrestert, og i oktober dømt til 11 års fengsel for propaganda mot staten. Hun ble i 2011 tildelt Per Anger-prisen. 

Narges Mohammadi er gift med journalisten Taghi Rahmadi, som også er menneskerettsaktivist og fengslet siden 2011.

Referanser

Kilder 
 Hjemmesiden til Forum för levande historia, lest 2015-01-17

Per Anger-prisen
Personer fra provinsen Zanjan
Iranske journalister
Iranske aktivister
Spolebusk

Spolebusk (Euonymus europaeus) er en løvfellende busk eller lite tre i spolebuskfamilien. 

Den er rikt forgrenet med grønne, firkantede kvister og blir to–seks meter høy. Bladene er motsatte, lansettformede til elliptiske og fintannede. Høstfargen er ofte lysende rød. Blomstene er hvitgrønne, åtte–ti millimeter lange og sitter flere sammen i grenete kvaster. Det er som regel fire kronblad og fire pollenbærere. Blomstringstiden er i mai–juni. Fruktkapselen er lysrosa med fire fliker; den åpner seg så de oransje frøene vises. Busken vokser i skog og kratt, helst på kalkgrunn.

Arten er typisk for det mellomeuropeiske løvskogsbeltet og finnes fra Irland i vest til Volgas vestbredd og Kaukasus i øst. Den vokser spontant nordover til Sør-Skottland, Danmark og Sør-Sverige, men er forvillet fra hager i Norge og lenger nord i Sverige. I Norge finnes arten nå i det sommervarme området fra Østfold til grensa mellom Aust- og Vest-Agder og nordover til Gran i Oppland. 

Spolebusken har fått navn etter den harde veden som ble brukt til håndteiner. På dansk og svensk heter den benved, og den må ikke forveksles med kristtorn og andre busker som kalles beinved i Norge.

Galleri

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Spolebuskfamilien
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Planter formelt beskrevet i 1753
Lengste skihopp i alle land

Dette er en liste over de lengste stående skihopp som er gjort i de ulike land. Stefan Krafts hopp på 253,5 meter i Vikersundbakken er gjeldende verdensrekord.

Gjeldende rekorder
Enkelte av rekordhoppene som er tatt med her er gjort på trening eller under kombinert hopprenn, og vil ikke nødvendigvis anerkjennes av alle som «offisiell» bakkerekord. Listen er laget på grunnlag av tilgjengelig informasjon, hvilket i praksis betyr at opplysningene for enkelte mindre skihoppnasjoner kan være mangelfulle eller feilaktige. Dette gjelder i enda større grad rekordene for kvinner. For noen få av landene der det har blitt utøvd skihopping som konkurranse eller fritidsaktivitet, har det ikke lykkes å finne opplysninger om lengste hopp. Dette gjelder Argentina, Liechtenstein, Mexico og Nord-Korea. Rekordhopp der hopperens navn ikke er oppgitt i kildene, er utelatt fra listene, men er nevnt i referansene. Dette gjelder rekorder for menn i Ukraina og på Island.

I noen land er det hoppet lengre på plast enn på snø. For menn gjelder dette Kasakhstan, Frankrike, Ukraina og Estland. For kvinner gjelder det Frankrike, USA, Sveits, Finland, Kasakhstan, Sverige, Ukraina, Ungarn, Latvia og Bulgaria.

Forskjellene på rekordlengder for menn og kvinner skyldes i stor grad manglende renntilbud for kvinner. Kun ved fem anledninger har kvinner fått være prøvehoppere i skiflygingsbakker, og fram til 2018 var det få kvinnerenn i storbakker. Rekordlengder for menn og kvinner kan i liten grad sammenlignes direkte, og bør sees i sammenheng med størrelsen på bakkene de er gjort i.

Noen områder som ikke er uavhengige stater er tatt med i listen for kuriositetens skyld. Dette gjelder Svalbard, Sør-Georgia, Grønland, Jan Mayen og Færøyene. Det har også vært utført skihopping i Antarktika (Sydpolplatået).

Menn

Med fall
«Rekordhopp» som ikke anerkjennes fordi hopperen falt.

Kvinner

Med fall
«Rekordhopp» som ikke anerkjennes fordi hopperen falt.

Lengste hopp i renn innen 1950, menn
Listen er laget ut fra opplysninger (inkludert rettinger) i boka Sport i navn og tall fra 1950. Dan Netzells hopp på 135 meter i Oberstdorf var da gjeldende verdensrekord. Boka anerkjente ingen av de tidligere verdensrekordene i Planica som nasjonal rekord.

Se også
Verdensrekorder i skihopping
Lengste skihopp i Norge

Noter

Referanser

Eksterne lenker
Skisprungschanzen: World's largest ski jumps

Skihopping
Lister over sportsutøvere‎
Sapiyat Magomedova

Sapiyat Magomedova (født 11. februar 1979 i Khasavyurt i Dagestan) er en dagestansk jurist og menneskerettsaktivist.

Magomedova forsvarer ofre for menneskerettsbrudd i Nord-Kaukasus, ofte saker som andre jurister avviser av sikkerhetsgrunner og vunnet flere av dem. Det å vinne en slik sak anses, ifølge nettstedet civilrightsdefenders.org, som nesten umulig. Eksempler på saker er at ofre ble tvunget til å forsvinne, tortur og drap. Menneskerettsbruddene, som samtidig er brudd på Den russiske føderasjons konstitusjon og internasjonal lov, gjøres ofte av politiet og sikkerhetstjenestene. 

Huffington Post skrev i 2013 at FNs komite mot tortur i en rapport hadde kritisert Russland for dårlig etterforskning av torturbeskyldninger, intimidering og represalier mot menneskerettsforkjempere og journalister. I denne sammenhengen ble også etterforskningen av drapene på journalisten Anna Politkovskaja i 2006 og menneskerettsaktivisten Natalia Estemirova i 2009, og politiets påståtte mishandling av Magomedova i Kaukasusprovinsen i Dagestan i 2010.

Civil Rights Defenders nominerte henne i 2012 til Per Anger-prisen, og juryen tildelte henne den med denne begrunnelsen: «För sitt modiga och riskfyllda arbete som advokat och som orädd försvarare av mänskliga rättigheter i en våldsam och hotfull miljö».

Kilder 
 Hjemmesiden til Forum för levande historia, lest 2015-01-18
 Magmedova på civilrightsdefenders.orgs nettsider, lest 2015-01-18
 Huffington post: UN criticizes Russia over torture allegations, lest 2015-01-18

Per Anger-prisen
Personer fra Khasavjurt rajon
Fødsler i 1979
Martin Norum

Martin Norum (født 28. november 1990) er en norsk trener og kostholdsveileder. Han begynte sin trenerkarriere i 2009.

Publikasjoner 
Han har utgitt tre bøker, en i Gyldendal forlag, Sterkere og to i Cappelen Damm forlag, Bygg muskler og Styrketrening for jenter sammen med naprapat Benjamin Christensen. Han har også publisert fagfellevurderte forskningsartikler innen idrettsvitenskap og idrettsernæring.

Arbeid 
Norum har hatt engasjementer i norsk treningsbransje de siste årene, blant annet som praktisk fagansvarlig i Akademiet for personlig trening og faglig ansvarlig i Sprek Fritid. I dag jobber han som personlig trener, foredragsholder og med selvstendige prosjekter. 

Han driver også kreftforeningen Norum Cancer Association til støtte for kreftsyke barn i Norge.

Eksterne lenker 
 

Norske trenere
Norske forfattere
Fødsler i 1990
Rita Mahato

Rita Mahato fra Nepal er en menneskerettsaktivist. Hun arbeider for menneskerettighetsorganisasjonen Women's Rehabilitation Center (WOREC) ved den indiske grensen, i Sørøst-Nepal. Ifølge AmnestyPress er det å arbeide for kvinners rettigheter svært riskikabelt i området hun kommer fra, og å utfordre patriarkalske privilegier tvinger dem som gjør dette til å ta opp kampen på minst to fronter: hjemme og i ute i samfunnet.

Mahatos utdannelse og drivkraft ligger i egne erfaringer. Både Forum för levande historia og AmnestyPress forteller om dem: Hun ble giftet bort da hun var 13 år og fødte sitt første barn som 15-åring, selv om barneekteskap er forbudt i Nepal. Mahato ble utsatt for mishandling, fysisk og psykisk, både under graviditeter og ellers. Hun kom i kontakt med WOREC i nærheten av bostedet, og oppsøkte dem for å få legehjelp. Ifølge AmnestyPress så WOREC at den unge kvinnen hadde potensial og sendte henne til India for å lære mer, noe hennes mann bidro til økonomisk bak ryggen på sine foreldre. 

Utdannelsen og drivkraften i henne har gjort at Mahato har skaffet seg et navn som en uutrettelig og uredd aktivist, skriver AmnestyPress, og forteller videre om en hendelse i 2006: En brutal voldtekt fant sted i hennes eget område, og voldtektsmennene ble aldri tiltalt. De ble ansatt i politiet og dermed fritatt fra straff. Mahatos harde krav om at de skulle tiltales resulterte i trusler og trakassering av henne og WOREC, og situasjonen ble av Amnesty International ansett å være så alvorlig at de utlyste en lynaksjon. Amnesty Nepal fulgte saken tett, holdt presset oppe mot politiet og var jevnlig i kontakt med Mahato. Dette gjorde at situasjonen i løpet av et halvt år til et år ble vurdert som mindre farlig. 

Svensk Amnesty International nominerte henne i 2014 til Per Anger-prisen, og juryen tildelte Mahato den med denne begrunnelsen: «för hennes uthålliga kamp mot sexuellt våld mot kvinnor och flickor i ett patriarkalt, våldsamt och socialt utsatt samhälle».

Kilder 
Hjemmesiden til Forum för levande historia, lest 2015-01-18
AmnestyPress: Rita Mahato får årets Per Anger-pris, lest 2015-01-18

Nepalske aktivister
Per Anger-prisen
Fødselsår ukjent
Personer etter føde- eller oppvekststed i Nepal
Junior-NM i friidrett

Junior-NM i friidrett består av en rekke arrangementer som arrangeres årlig i regi av Norges Friidrettsforbund (NFIF). Klubber tilknyttet NFIF søker om å få være arrangører. Det konkurreres i to klasser, en juniorklasse til og med 19 år, og en klasse til og med 22 år.

Som ved NM for seniorer deles mesterskapet i mesterskap på baneøvelser som egen arrangement. Junior-NM i friidrett innendørs arrangeres også som eget mesterskap. De andre juniormesterskapene er vanligvis lagt til som egne klasser sammen med seniorene: 
 NM i mangekamp kårer Norges beste i sjukamp for kvinner og i tikamp for menn.
NM i maraton for kvinner og menn.
 NM i halvmaraton for kvinner og menn.
 NM i banestafetter arrangeres for lag i 4 x 100 m og 4 x 400 m samt 4 x 800 m for kvinner, og 4 x 1500 m for menn. 
 NM i terrengløp kort løype, med 2 km for kvinner og 3 km for menn, arrangeres sammen med NM i terrengstaffetter, for menn og kvinner. Stafettene ble fra 2004 lagt om fra klubblag til kretslag, etter svak deltakelse over flere år.
 NM i terrengløp lang løype, 6 km for kvinner, og 10 km for menn
 NM i motbakkeløp blir tildelt et av de tradisjonelle årlige motbakkeløpene i Norge.
 NM i ultraløp er lengre løp på bane, gjerne sekstimersløp målt i tilbakelagt distanse.
 NM i kappgang landevei arrangeres som eget mesterskap. Til og med 2008 var det mulig å vinne kongepokaler i regi av Norges Gang- og Mosjonsforbund på distansen.

Eksterne lenker 
 NFIFs nettsider
Kernavė

Kernavė var hovedstaden i Storhertugdømmet Litauen i middelalderen og er i dag et turistmål og et arkeologisk utgravningsområde. Stedet ligger i Širvintos kommune i det sørøstlige Litauen. Det ble i 1989 opprettet en statlig fredning av området, og i 2004 ble Kernavė arkeologiske utgravninger inkludert i UNESCO verdensarvlisten.

Andre navn på stedet har vært: Kernavos, Kernovo, Kiernowo, Kiernów (polsk) og Kernuvke (jiddisk).

Området ble befolket mot slutten av paleolittisk tid, og antallet bosetninger økte i mesolitisk tid og neolittisk tid. Byen er første gang nevnt i 1279, da som hovedstad for storhertug Traidenis, ble den erobret av Den tyske orden. I 1390, under borgerkrigen (1389–92) ble byen og alle bygg i dalen brent av Den tyske orden, herunder slottet. Etter dette ble ikke byen bygget opp igjen, men den gjenværende befolkningen flyttet lengre opp i åsen i stedet for å bo nede i dalen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Fredningsområdet Kernavė 
 Bilder på Flickr fra Kernavė
 Kernavė park
 Kernavė

Verdensarven i Litauen
Byer i Litauen
Vilnius fylke
Tidligere bosetninger
Litauens historie
Jordi Ribera

Jordi Ribera Romans (født 3. mai 1963 i Sarrià de Ter i Girona) er en spansk håndballtrener, som siden 2012 har vært landslagssjef for det brasilianske herrelandslaget.

Karriere 
Ribera overtok ansvaret for det brasilianske herrelandslaget etter Javier Costa i 2012.

Under Panamerikamesterskapet i 2012 ledet han Brasil til finale mot Argentina hvor de tapte 22–21. Sølvmedaljen sørget allikevel for en plass i Håndball-VM 2013, hvor de røk for Spania i åttendedelsfinalen.

Ribera kvalifiserte Brasil til sitt ellevte strake verdensmesterkap da han fulgte opp sølvmedaljen fra 2012 etter et overlegent 30–19-tap mot Argentina i finalen av Panamerikamesterskapet 2014.

Meritter 
 Panamerikamesterskapet:   2012, 2014

Referanser

Eksterne lenker 
 

Spanske håndballtrenere
Trenere i Håndball-VM 2013 for menn
Trenere i Håndball-VM 2015 for menn
Trenere i Håndball-VM 2017 for menn
Trenere i Håndball-EM 2018 for menn
Trenere i Håndball-VM 2019 for menn
Personer fra provinsen Girona
Fødsler i 1963
Trenere i Håndball-EM 2020 for menn