alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Fallaxdesmis

Se Systematisk inndeling

Fallaxdesmis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, avlang, ensfarget gulgrå trebukk. Hele kroppen inkludert bein og antenner er tett kledt med korte, oppstående hår som gir arten et "rufsete" utseende. Antennene er kraftige, omtrent så lange som kroppen hos hunnen og litt lengre hos hannen. Pronotum er tønneformet, bredere enn langt. Dekkvingene er nesten jevnbrede, beins ganske korte og kraftige.

Levevis 
Larvene lever inne i død ved.

Utbredelse 
Slekten er bare kjent fra Mexico (Chiapas, Veracruz).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Desmiphorini
 Slekten Fallaxdesmis Santos-Silva & Wappes, 2018
 Fallaxdesmis unicolor (Buquet, 1857)

Referanser

Eksterne lenker 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1857
Mexicos insekter
Rileyellus

Se Systematisk inndeling

Rileyellus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstor (ca. 9 millimeter), avlang, lysbrun trebukk. Antennene hos hannen er rundt en og en halv gang så lange som kroppen. Oversiden er tett og ganske kraftig punktert. Pronotum er bredere enn langt med en kraftig pigg midt på hver sidekant, de to piggene er forbundet med en tverr-ribbe. Dekkvingene har markerte "skuldre" og er litt avsmalnende bakover, med to skrå, smale, lyse tverrbånd.

Levevis 
Larvene lever inne i død ved.

Utbredelse 
Arten lever i Panama.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Desmiphorini  
 Slekten Rileyellus Wappes & Santos-Silva, 2020
 Rileyellus panamensis Wappes & Santos-Silva, 2020

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilder av arten
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 2020
Panamas insekter
Erythrotes

Se Systematisk inndeling

Erythrotes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En nokså stor trebukk med lange antenner. Kroppen er mursteinsrød med en del mørke knøler foran på dekkvingene, antenner og bein brunsvarte. Antennene er nær dobbelt så lange som kroppen. Pronotum er nærmest sylindrisk, betydelig bredere enn langt, med en skarp pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, gasnke avlange.

Levevis 
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Kina (Sichuan).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Monochamini Aurivillius, 1921 eller Lamiini
 Slekten Erythrotes Lazarev, 2020 
 Erythrotes murzini Lazarev, 2020

Referanser

Eksterne lenker 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 2020
Kinas insekter
Propedicellus

Se Systematisk inndeling

Propedicellus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, mørkbrunlige trebukker. Antennene er svært lange, hos hannen omtrent tre ganger så lange som kroppen, hos hunnen knapt dobbelt så lange som kroppen. Det innerste antenneleddet er kraftig og kølleformet, det andre leddet ganske lite med en innoverrettet tann i spissen, de øvrige leddene er lange, tynne og gulaktige. Pronotum er tønneformet med en skarp pigg et stykke foran midten av hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover, i alle fall ved roten med en del spisse knøler, disse kan være utbredt over det meste av dekkvingene.

Levevis 
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Kina (Guizhou, Guangxi, Yunnan) og Vietnam.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Monochamini Aurivillius, 1921 eller Lamiini
 Slekten Propedicellus Huang, Huang & Liu, 2020
 Propedicellus guoliangi Huang, Huang & Liu, 2020
 Propedicellus quilui Huang, Huang & Liu, 2020
 Propedicellus vitalisi (Pic, 1925)

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilder av artene
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 2020
Kinas insekter
Vietnams insekter
Knowth

Knowth (/ ˈnaʊθ /; irsk: Cnóbha) er en neolitisk passasjegrav og et monument ved verdensarvstedet Brú na Bóinne, som ligger 8,4 km vest for Drogheda i Irland ved elven Boyne. Det er den største passasjegraveni Brú na Bóinne-komplekset.

Den består av en stor haug og 17 mindre satellittgraver. Haugen er omtrent 12 meter høy og 67 meter i diameter. Den inneholder to passasjer plassert langs en øst-vest linje og er omkranset av 127 kantstein, hvorav tre mangler og fire er hardt skadet. Den største haugen er estimert til å være fra ca. 3200 f.Kr. Passasjene er uavhengige av hverandre, de fører til separate gravkamre.

Den østlige passasjen fører til et korsformet kammer, ikke ulikt det som ble funnet i Newgrange, som inneholder tre utsparinger og en fordypet stein som de kremerte restene av de døde ble plassert i. Nisjen på høyre side er større og mer forseggjort dekorert med megalittisk kunst enn de andre, utsmykkingen er typisk for irske passasjegraver av denne typen.

Den vestlige passasjen ender i et kammer, som er skilt fra passasjen med en terskelstein. Kammeret ser ut til å ha inneholdt en fordypet stein som senere er blitt fjernet og som nå ligger omtrent to tredjedeler nedover passasjen.

Bilder

Referanser 

Arkeologiske steder i Irland
Verdensarven i Irland
Steinalderen
Meath
Cryptipus

Se systematisk inndeling

Cryptipus er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En stor (25-50 millimeter), slank, blankt brun trebukk. Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen. Hannen har store, rundede kjever, minst så lange som resten av hodet. Pronotum er rektangulært med sagtakkede sider. Dekkvingene er parallellsidige med stumpvinklede "skuldre".

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 
Arten har tidligere vært plassert i slekten Archetypus.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Macrotomini Thomson, 1860
 Gruppen Archetypina Lameere, 1912
 Slekten Cryptipus Jin, De Keyzer & Slipinski, 2020
 Cryptipus frenchi (Blackburn, 1892)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Nettside om slekten 

Prioninae
Australias insekter
Biller formelt beskrevet i 1892
Geoffmonteithia

Se systematisk inndeling

Geoffmonteithia er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En stor, avlang, matt mørkbrun trebukk. Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen. Pronotum er trapesformet med piggete sider. Dekkvingene er parallellsidige med stumpvinklede "skuldre".

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia (Queensland).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Macrotomini Thomson, 1860
 Gruppen Archetypina Lameere, 1912
 Slekten Geoffmonteithia Jin, De Keyzer & Slipinski, 2020
 Geoffmonteithia queenslanda Jin, De Keyzer & Slipinski, 2020

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Nettside om slekten 

Prioninae
Australias insekter
Biller formelt beskrevet i 2020
Sven Petter Næss

Sven Petter Myhr Næss (født 12. mai 1973 i Oslo) er en norsk kriminalforfatter.

Næss jobber med IKT for høyere utdanning og forskning. Han debuterte som forfatter med kriminalromanen Den stille uke i 2019. For denne ble han nominert til Maurits Hansen-prisen – Nytt blod. Han fulgte opp med krimromanen Skjebnesteinen i 2020, som ble nominert til Sølvkniven og tildelt Rivertonprisen.

Bibliografi 

 Den stille uke, Aschehoug (2019)
 Skjebnesteinen, Aschehoug (2020)
 Skyldig, Aschehoug (2021)

Referanser

Eksterne lenker 
 Sven Petter Næss på Aschehoug.no

 

Norske krimforfattere
Vinnere av Rivertonprisen
Hagrides

Se systematisk inndeling

Hagrides er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store, avlange, matt mørkbrune trebukker. Antennene er tynne og litt over halve kroppslengden. Pronotum er trapesformet med piggete sider. Dekkvingene er parallellsidige med stumpvinklede "skuldre".

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Macrotomini Thomson, 1860
 Gruppen Cnemoplitina Lameere, 1912
 Slekten Hagrides Jin, De Keyzer & Slipinski, 2020
 Hagrides blackburni (Lameere, 1903)
 Hagrides mandibularis Jin, De Keyzer & Slipinski, 2020 
 Hagrides princeps (Gahan, 1893)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bilder av artene

Prioninae
Australias insekter
Biller formelt beskrevet i 2020
Euracmaeops

Euracmaeops er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.

Utseende 
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, brunsvarte, gråbrune eller rødbrune trebukker, dekkvingene kan være brunrøde. Oversiden er ganske tett kledt med korte, lyse hår. Antennene er tynne og litt over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet, smalere enn dekkvingene som er noe avsmalnende bakover. Beina er middels lange og tynne.

Levevis 
De aller fleste blomsterbukkene har larver som lever i død ved, men det finnes også enkelte som lever i urter, i nedfalne kongler etc. Ingen angriper levende planter. Disse artene går i ved av bartrær. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

Utbredelse 
Slekten er utbredt over nesten hele Europa.

Systematisk inndeling  
Artene ble inntil nylig plassert i slekten Acmaeops.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  
 Stammen Rhagiini
 Slekten Euracmaeops Danilevsky, 2014
 Euracmaeops angusticollis (F. Gebler, 1833)
 Euracmaeops marginatus (Fabricius, 1781)
 Euracmaeops septentrionis (C.G. Thomson, 1866)
 Euracmaeops smaragdulus (Fabricius, 1793)

Kilder 
 Cerambycidae of the World - Lepturini

Eksterne lenker 
 
 

Lepturinae
Biller formelt beskrevet i 2014
Acangarana

Se Systematisk inndeling

Acangarana er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). 
Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En ganske liten, spinkel, brun trebukk. Kroppen er smal og parallellsidig bortsett fra at de store, rundede fasettøynene stikker noe ut. Pronotum er sylindrisk, betydelig lengre enn bredt Antennene er noe lengre enn kroppen.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det sørlige Brasil (Bahia).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Acangassuini Galileo & Martins, 2001
 Slekten Acangarana Nascimento & Bravo, 2018
 Acangarana santossilvai Nascimento & Bravo, 2018

Referanser

Kilder 
 Bilde av arten
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2018
Brasils insekter
Ysachron

Se Systematisk inndeling

Ysachron er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En nokså liten (7-9 millimeter), slank, ensfarget brun trebukk. Kroppen er tett kledt med lyse hår. Antennene hos hannen er rundt en og en halv gang så lange som kroppen.
Pronotum er tønneformet, dekkvingene jevnbrede.

Levevis 
Arten er funnet i tørr, tropisk skog.

Utbredelse 
Slekten er beskrevet fra Colombia.

Systematisk inndeling 
Navnet er et anagram av Achryson.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Achrysonini Lacordaire, 1869
 Slekten Ysachron Garcia, Botero & Santos-Silva, 2021
 Yaschron pilosus Garcia, Botero & Santos-Silva, 2021

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Cerambycinae
Colombias insekter
Biller formelt beskrevet i 2021
Caledorion

Se Systematisk inndeling

Caledorion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utbredelse 
Arten lever på Ny-Caledonia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Aphneopini Aurivillius, 1912 
 Slekten Caledorion Vives & Sudre, 2015
 Caledorion bisulcatum Vives & Sudre, 2015
 Caledorion cleroides Vives & Sudre, 2015

Kilder 

 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 

Cerambycinae
Ny-Caledonias insekter
Biller formelt beskrevet i 2015
Zambizus

Zambizus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Zambia.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
 Slekten Zambizus Juhel, 2016
 Zambizus jeannae Juhel, 2016

Kilder

Eksterne lenker 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2016
Zambias insekter
Rutjana

Se Systematisk inndeling

Rutjana er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstor (17 millimeter), avlang, mørk trebukk med grønnlig metallglans. Oversiden er tett, litt rynkete punktert. Antennene er tynne og kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, nokså kort, dekkvingene er parallellsidige.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i India (Jammu og Kashmir).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Callidiini Kirby, 1837
 Slekten Rutjana Danilevsky, 2020
 Rutjana kashmirensis Danilevsky, 2020

Referanser

Eksterne lenker 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2020
Indias insekter
Bulbocerambyx

Se Systematisk inndeling

Bulbocerambyx er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store (opptil 70 millimeter), avlange, mørke trebukker. Slekten kan kjennes fra lignende slekter på at antennenes første ledd er fortykket.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Kina.

Systematisk inndeling 
Artene ble tidligere plassert i slekten Neocerambyx.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Cerambycini Latreille, 1804
 Slekten Bulbocerambyx Lazarev, 2019 
 Bulbocerambyx gigas (Thomson, 1878)
 Bulbocerambyx grandis (Gahan, 1891)
 Bulbocerambyx katarinae (Holzschuh, 2009)
 Bulbocerambyx vitalisi (Pic, 1923)

Referanser

Eksterne lenker 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2019
Kinas insekter
Chaetopsilomerus

Se Systematisk inndeling

Chaetopsilomerus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En nokså liten, avlang, mørk trebukk. Antennene er tynne, rundt så lange som kroppen hos hunnen, omtrent dobbelt så lange hos hannen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, med lysgrå tegninger. Beina er ganske lange og tynne.

Levevis 
Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Kina (Hainan).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Clytini 
 Slekten Chaetopsilomerus Niisato & Han, 2017
 Chaetopsilomerus hainanensis  Niisato & Han, 2017

Kilder

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2017
Kinas insekter
Petraphuma

Se Systematisk inndeling

Petraphuma er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, slanke, mørke trebukker, kroppen kan være mer eller mindre dekket av grågule skjell. Antennene er tynne, omtrent så lange som kroppen hos hunnene og noe lengre hos hannene. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover. Beina er ganske lange, med svakt klubbeformede lår.

Levevis 
Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Kina, Vietnam og Laos.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Clytini 
 Slekten Petraphuma Viktora, 2018
 Petraphuma allegoria (Viktora & Tichý, 2017)
 Petraphuma boreolaosica (Viktora & Tichý, 2017)
 Petraphuma boreovietnamica (Viktora & Tichý, 2017)
 Petraphuma meridiosinica (Viktora & Tichý, 2017)
 Petraphuma meridiovietnamica (Viktora & Tichý, 2017)
 Petraphuma sulphurea (Gressitt, 1941)

Referanser

Eksterne lenker 

 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2018
Steinsprut

Steinsprut, noen ganger skrevet stensprut, er flyvende grus og småsteiner. Steinsprut oppstår ofte ved sprengningsarbeid.

Steinsprut kan også oppstå i trafikken ved at stein fanges og kastes opp fra hjulene på kjøretøy, og kan føre til skader på utstyr og personer. Steinsprut er mest vanlig på veier med fartsgrense over 70 km/t, ettersom steiner som sitter fast i dekkene gjerne løsner i disse hastighetene slik at de kan treffe andre kjøretøy. Grusveier er særlig utsatte for steinsprut.

Personskader og materielle skader 
Steinsprut kan ha mye energi, og kan føre til personskader dersom man blir truffet.

Av materielle skader kan en frontrute få alt fra små til store skader. Skaden kan variere fra små og irriterende til at man fullstendig mister sikten umiddelbart. En tilsynelatende liten steinsprutskade kan også utvikle seg og bli større over tid, for eksempel hvis bilen blir utsatt fra vibrasjoner eller støt.

Steinsprut kan ødelegge billakk og føre til rustangrep.

Eksempler på forløp til steinsprut 
 Lastebiler som frakter grus og stein, last ramler ned fra lasteplanet og akselereres fra hjulene
 Lastebiler som frakter anleggsmaskiner (f.eks. gravemaskiner med stein i beltene som ramler av)
 Råning / sladding på parkeringsplass, særlig på rene grusparkeringer, men også på asfaltparkeringer med grusbiter
 Grus og stein som ligger i veien, og blir "plukket opp" og akselerert av andre kjøretøy (typisk motgående eller forankjørende)

Moderne biler har ofte tynne ruter for å spare vekt, og tåler derfor steinsprut dårlig. Moderne dekk har ofte flere spor som steiner kan sette seg fast i ved lave hastigheter.

Se også 
 Skvettlapp
 Vaskebrett (vei)

Referanser 

Trafikksikkerhet
Storhamarbana

Storhamarbana var et skøyteanlegg i Hamar som ble etablert i 1955. Anlegget bestod av en naturisbane og en brakke som ble brukt som garderobe. Anlegget lå der kjøpesenteret CC Amfi ligger i dag. Det var hjemmebanen til Storhamar Hockey, som i årenes løp spilte 113 kamper der. Første kamp ble spilt i februar 1956 mellom Storhamar Hockeys guttelag og Vålerenga Ishockeys guttelag; laget fra VIF vant kampen 2–9. 

Siste kamp på Storhamarbana ble spilt den 4. mars 1977 mot Idrettslaget Spartacus; Storhamar vant 7–2. Tilskuerrekorden på Storhamarbana ble satt i 1962 på en kamp mellom Storhamar og «Tigrene»; kampen ble spilt foran et publikum på om lag 1000 tilskuere.

I 1977 ble Storhamarbana nedlagt.

Referanser 

Idrettsanlegg i Hamar
Storhamar Hockey
1955 i Norge
Hamars historie
Ishockeybaner i Norge
Etableringer i 1955
Opphør i 1977