alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Piezophidion

Se Systematisk inndeling

Piezophidion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, lange og slanke, halvblanke, brunlige trebukker. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede, forholdsvis smale. Beina er nokså korte, lårene fortykkede.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Slekten er utbredt fra Venezuela i nord til Paraguay i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
 Slekten Piezophiodion Galileo & Martins, 1992
 Piezophidion bordoni Martins, 2005
 Piezophidion intricatum Galileo & Martins, 1992
 Piezophidion punctatum Martins, 2005
 Piezophidion simplex Martins, 2005
 Piezophidion thoracicum Martins, Galileo & de-Oliveira, 2009

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1992
Paratesta

Se Systematisk inndeling

Paratesta er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, brokete fargede trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Oversiden, særlig dekkvingene, er tett og kraftig punktert. Hodet er svart. Pronotum er rødt, sylindrisk med en butt tann på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen, kraftig punkterte, mørke, gjerne med gulaktige flekker.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Slekten er vidt utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 eller Phoracanthini
 Slekten Paratesta Wang, 1993
 Paratesta chiangi Wang, 1993
 Paratesta dorsalis (Pascoe, 1864)
 Paratesta dubiosa Wang, 1993

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1993
Australias insekter
Steata

Se Systematisk inndeling

Steata er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstor, avlang, brunsvart trebukk, dekkvingene med to par brunoransje flekker. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hannen, en del kortere hos hunnen. Pronotum er rundet, med en utstående knøl midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, tett og kraftig punkterte, hos hunnen stikker det forlengede, siste bakkroppsleddet ut bak dem. Beina er rødlige, ganske kraftige hos hannen, spinklere hos hunnen.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er vidt utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 eller Phoracanthini
 Slekten Steata Wang, 1995
 Steata tatei (Blackburn, 1888)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1888
Australias insekter
Allotisis

Se Systematisk inndeling

Allotisis er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Nokså små, avlange, matt mørkt brunlige trebukker, dekkvingene med gulaktige tegninger. Antennene er tynne og noe lengre enn kroppen. Pronotum e rlengre enn bredt, mer eller mindre sylindrisk med en knøl midt på hver sidekant. Dekkvingene er jevnbrede, rundede bak. Beina er nokså lange med fortykkede lår.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Slekten er vidt utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Phoracanthini eller Elaphidiini J. Thomson, 1864
 Slekten Allotisis Pascoe, 1866
 Allotisis discretus (Pascoe, 1863)
 Allotisis furva Wang, 2000
 Allotisis labyrinthina Wang, 2000
 Allotisis monteithi Wang, 2000
 Allotisis notablis Wang, 2000
 Allotisis rara Wang, 2000
 Allotisis repleta Wang, 2000
 Allotisis scitula (Pascoe, 1863)
 Allotisis unifasciata (Hope, 1841)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1866
Australias insekter
Iuaca

Se Systematisk inndeling

Iuaca er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En nokså liten, spinkel, blank, brungul trebukk, pronotum og dekkvingene med noen små, svarte flekker. Antennene er ganske tynne. Pronotum er sylindrisk, mye lengre enn bredt og mye smalere enn dekkvingene, som er jevnbrede. Beina er forholdsvis lange, med fortykkede lår, gule med svarte "knær".
Antenner og bein har lange, lyse hår.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Bolivia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
 Slekten Iuaca Galileo & Martins, 2000
 Iuaca nigromaculata Galileo & Martins, 2000

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2000
Bolivias insekter
Amorupi

Se Systematisk inndeling

Amorupi er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, brunlige trebukker. Antennene er noe kortere enn kroppen hos hunnene, noe lengre enn kroppen hos hannene. Pronotum er tønneformet til avrundet sekskantet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, nokså kraftig punkterte, med svarte og rødlige tegninger. Beina er rødbrunlige, middels lange.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Brasil, Bolivia og Argentina.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
 Slekten Amorupi Martins, 2005
 Amorupi fulvoterminata (Berg, 1889)
 Amorupi hudepohli (Martins, 1974)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2005
Anama

Se Systematisk inndeling

Urimaso er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstor, avlang, lyst brunlig trebukk. Antennene er en del lengre enn kroppen hos begge kjønn. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, nokså kraftig punkterte, med en svak, opphøyd lengderibbe. Beina er gulbrunlige med svarte "knær", middels lange.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Panama, Fransk Guyana og Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
 Slekten Urimaso Galileo, Rosa & Santos-Silva, 2005
 Urimaso limpida (Martins, 2005)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2005
Panamas insekter
Fransk Guyanas insekter
Brasils insekter
Apyrauna

Se Systematisk inndeling

Apyrauna er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, gulbrune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, hvert ledd er lyst med svart spiss. Pronotum er tønneformet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er jevnbrede, nokså kraftig punkterte, tilspisset bak. Beina er middels lange.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Brasil, Bolivia og Chile.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
 Slekten Apyrauna Martins, 2005
 Apyrauna annulicornis Martins, 2005
 Apyrauna maculicorne (Germain, 1898)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2005
Lanephus

Se Systematisk inndeling

Lanephus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstore, avlang, brunspraglete trebukk. Antennene er ganske kraftige, kortere enn kroppen, de innerste leddene med en skarp pigg i spissen. Pronotum er rundet, med en blank, opphøyd midtribbe, en kommaformet, blank knøl på hver side av denne og opphøyde sidekjøler, i midten for det meste brungult. Dekkvingene er jevnbrede, med brede, uregelmessige, gråhvite bånd i den indre delen og ved spissen, ellers med brungule tegninger, i spissen med en skarp tann. Beina er middels lange, slanke og rødbrune.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Brasil og Bolivia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
 Slekten Lanephus Martins, 2005
 Lanephus njumanii (Haldeman, 1847) (artsnavnet er trolig en fonetisk gjengivelse av navnet Newman)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1847
Brasils insekter
Bolivias insekter
Laskbekken kraftverk

Laskbekken kraftverk er et vannkraftverk ved Storforshei i Rana kommune i Nordland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 181 meter i Laskbekken.

Installert effekt er 1 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 3,3 GWh.

Storforshei Naturkraft AS eies av Aventron Norway AS.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Småkraftverk i Nordland
Kraftverk i Rana
Kraftverk etablert i 2018
Aventron Norway AS
Séminaire des Carmes

Séminaire des Carmes (Carmes-seminaret) er et universitetsseminar tilknyttet Institut Catholique de Paris. Det ble grunnlagt i 1919 og huser nå (201() mer enn femti prestekandidater (seminarister) fra forskjellige franske katolske bispedømmer.

Kloster
[[Fil:CarmesConventGarden.jpg|thumb|Det gamle couvent des Carmes''' sett fra hagen.]]
Det ligger på adressen 21 rue d'Assas i Paris' 6. arrondissement på det sted der de uskodde karmelitter hadde et kloster, bygd i 1613 (couvent des Carmes''). Klosteret var et resultat av sendelsen av to karmelitter som ble sendt til kong Henrik IV av pave Paul V i 1610. De ankom Frankrike kort etter mordet på kong Henrik, og Marie de Medici tok dem imot og gav dem lov til å bygge et kloster ikke langt fra hennes hoff i  Palais du Luxembourg. Først etablerte de klosteret i på hjørnet mellom rue Cassette og chemin de Vaugirard i et hus de hadde fått av Nicolas Vivien, regningsmester, men det ble for lite. De flyttet så til rue d'Assas, der de bygde kapell og kloster i 1613. Dette kapellet var den første hvelvbygning i Paris. Klostere ble under den franske revolusjon for å bli Carmesfengselet, og det ble deløvis ødelagt under septembermassakrene.

Etter at det verste av uroen hadde lagt seg, kjøpte den velstående arving og karmelittnonne Camille de Soyécourt bygningene og restaurerte dem; kjøpene ble foretatt i flere etapper fra 8. august 1797. Annet oppkjøp foretok hun den 8. november 1801, og så til slutt 22. august 1807 hadde hun en bygningsmasse som var alt for stor for nonnenes egne behov. I 1819 fullførte hun restaureringen av kirkens portal.

Den 23. juli 1841 skjenket hun det hele til erkebiskop Denis Auguste Affre av Paris. Han benyttet dem for en ny skole for høyere kirkelige studier, det som i 1875 ble grunnlagt som Institut Catholique de Paris.
 
Karmelittene forlot ikke konventet før 23. april 1845 og flyttet da til Avenue de Saxe i Paris, der moder Camille hadde bygd et nytt konvent.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker
https://web.archive.org/web/20170527033341/http://sem-carmes.com/
https://web.archive.org/web/20050610090726/http://www.icp.fr/icp/index.php

Carmes
Byggverk i Paris
6. arrondissement i Paris
Chris Frantz

Charlton Christopher Frantz (født 8. mai 1951) er en amerikansk musiker og plateprodusent. Han var trommeslager i både Talking Heads og Tom Tom Club, som han startet med sin kone og Talking Heads bassist Tina Weymouth.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Musikere fra USA
Landgrevskapet Hessen-Darmstadt

Landgrevskapet Hessen-Darmstadt (tysk: Landgrafschaft Hessen-Darmstadt) var et landgrevskap i Tyskland som eksisterte fra 1567 til 1806. Dets sterkt oppdelte og uregelmessige territorium lå overveiende nord og sør for Frankfurt am Main i den nåværende tyske delstaten Hessen. Landgrevskapet var et riksumiddelbart territorium i Det tysk-romerske rike. Det ble regjert av en sidelinje av Huset Hessen. Landgrevenes hovedresidens lå i Darmstadt.

Historie
Landgrevskapet oppstod i 1567 ved arvedelingen av landgrevskapet Hessen mellom landgrev Filip den edelmodiges fire sønner. Grev Filip lot Hessen-Darmstadt tilfalle sønnen Georg den fromme (død 1598). I 1583 ble Hessen-Rheinfels innlemmet i landgrevskapet. Sønnen og etterfølgeren Ludvig V av Hessen-Darmstadt grunnla i 1607 universitetet i Giessen og innførte i 1623 en arvefølgeordning basert på førstefødselsrett. I hans område ble i 1604 også Hessen-Marburg innlemmet. Til tross for at han var lutheraner stod Ludvig likesom sønnen Georg II på keiserens side i trettiårskrigen.

Ernst Ludvig og Ludvig VIII av Hessen-Darmstadt kopierte den franske hoffordning og skyldsatte landet, mens den sparsomme Ludvig IX av Hessen-Darmstadt, som tjente i Fredrik den stores prøyssiske hær, restituerte økonomien. Hans hustru Karolina av Birkenfeld-Zweibrücken samlet tidens skjønnånder ved sitt hoff.

I 1792 ble Hessen-Darmstadt innblandet i koalisjonskrigen mot Frankrike, men ble begunstiget av Napoleon, opptatt i Rhinforbundet og utvidet, særlig på bekostning av de sekulariserte områdene Mainz og Worms. Ludvig X av Hessen-Darmstadt fikk suverenitet over riksridderne, og senere under Napoleonskrigene ble landgrevskapet opphøyet til storhertugdømme etter oppløsningen av Det tysk-romerske rike i 1806. Det fortsatte deretter som Storhertugdømmet Hessen, som eksisterte frem til monarkiene ble avskaffet i Tyskland i 1918.

Eksterne lenker 
 

Historiske stater og riker i Europa
Tysk-romerske rike
Tidligere fyrstedømmer
Stater og territorier etablert i 1567
Stater og territorier opphørt i 1806
 
Hessens historie
Katzenelnbogen

Katzenelnbogen er en by i Rhein-Lahn-Kreis i det tyske forbundslandet Rheinland-Pfalz. Katzenelnbogen, som er kjent for sin borg med aner fra 1000-tallet, hadde 2 183 innbyggere i 2012.

Etymologi 
Hvordan navnet Katzenelnbogen er oppstått, er ikke defibnitivt avklart. Det kunne komme fra det latinske Cattimelibocus. Catti eller Chatti betegner det germanske folk chatterne, hvorfra kommer dagens Hessen, mens Melibocus betyr fjell. Tett på Katzenelnbogen er det flere gravhaugfelt, som vitner om en meget tidlig bosetting. 

Denne tolkningen mente i 1783 historikeren Helfrich Bernhard Wenck var uholdbar. I 1952 underbygde Karl E. Demandt tolkninger av Adolf Bach (1927) og Wilhelm Kapsers (1937), om at navnet kunne oversettes «kleine/gewinkelte (Bach-)krümmung» (liten/vinklet (bekke)krumning).

Det forhold at navnet, i gjenkjennelig form, først dukker opp i middelalderdokumenter, kunne tyde på at det ikke har noen eldre historie, altså ikke noen fra romertiden.

Referanser

Litteratur 
 Hans Jeske: Der Name Katzenelnbogen. I: Beiträge zur Namenforschung Ser. NS, Bd. 24 (1989) s. 332–347

Eksterne lenker 
 

Byer i Rheinland-Pfalz
Aslak Brimi

Aslak Opsahl Brimi (født 1983) er en norsk folkemusiker og komponist fra Garmo i Lom. 

Han har vunnet Folkelarmprisen to ganger: i 2009 i klassen gammaldans / tradisjonalist for Duo sammen med Erlend Viken og i 2016 i klassen årets folkemusiker. Han har i tillegg vært nominert til Folkelarmprisen i 2017 i klassen solo for Ette lykkja og i 2018 i åpen klasse for Vev. Han har vunnet A-klasse for vanlig fele på Landskappleiken fire ganger (2006, 2007, 2014, 2018). Han og hans kvartett ble nominert til Spellemannprisen 2018 i klassen folkemusikk/tradisjonsmusikk for albumet Vev. Sammen med Mari Midtli ble han nominert til Spellemannprisen 2020 i klassen barnemusikk  for Huldra Hildur.

Han er sønnesønn av Hans W. Brimi og platen Blå september (2006) inneholder opptak av bestefaren.

Diskografi
 Aslak Brimi Kvartett, Vev, plateselskapet ta:lik. 2018
 Aslak O. Brimi, solo, ette´ Lykkja, plateselskapet ta:lik. 2017
 Sulheim/Odde/Brimi, Atterljomen, plateselskapet ta:lik. 2016
 Aslak O. Brimi & Erlend Viken, Ho venta på rock, plateselskapet ta:lik. 2011
 Aslak O. Brimi & Erlend Viken, Duo, plateselskapet ta:lik. 2009
 Aslak O. Brimi & Hans W. Brimi, Blå september, plateselskapet ta:lik. 2006

Aslak Brimi har deltatt på følgende album
 Tor Jonsson Orkester med Aasmund Nordstoga, Einseto, Just for the Records. Med som musiker, produsent og komponist. 2016
 Rolv Brimi og Aslak Brimi, Nå skal eg sulle, bok og CD. Med som prosjektleder, noteskriver, skribent og produsent. Utgitt på selskapet ta:lik. 2016
 Gudbrandsdølenes spelemannslag, OSLO, talik records. Rolle som musikalsk leder og produsent. 2015
 Rimrose, med Hildegunn Hovde, Ole Jonny Bekkemellem og Geir Thorud, eget forlag. Viseplate. Rolle som musiker og komponist. 2014
 Svermere, Tonekratt, plateselskapet ta:lik. Folkjazz. 2013
 Diverse artister, W. - musikk av Hans W. Brimi, Heilo / Grappa. Folkemusikkplate. Hadde rolle som produsent og prosjektleder, samt musiker sammen Erlend Viken, og som musikalsk leder i Gudbrandsdølenes spelemannslag. 2012
 Reidar Svare med Svermere, Fjellblomen, Svermere Musikk. Viseplate. Rolle som co-produsent, komponist og musiker. 2011
 Svermere, Sylfest Mork, Svermere musikk. Folkjazz. 2010
 Diktarplager, På gjengrodde stier, Grammofon. Viseplate/Kaberet. Rolle som musiker og komponist. 2009
 Diktarplager, Evig er ordet, Grammofon. Viseplate/Kabaret. Rolle som musiker og komponist. 2008
 Snaustrinda spelemannslag, Raataluupii, egen utgivelse. Rolle som produsent, prosjektansvarlig og musikalsk leder. 2006

Referanser 

Norske folkemusikere
Personer fra Lom kommune
Norske fiolinister
Norske komponister
Paranyssicus

Se Systematisk inndeling

Paranyssicus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, slanke, blankt rødbrunlige trebukker, dekkvingene med to par store, runde, gulhvite flekker. Antennene er noe kraftige og lengre enn kroppen, i alle fall de midtre leddene med skarpe pigger i spissen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover og ender i en lang tann. Beina er nokså lange, lårene litt fortykkede.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Artene er kjent fra Fransk Guyana, Brasil, Bolivia og Peru.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
 Slekten Paranyssicus Martins, 2005
 Paranyssicus conspicillatus (Erichson, 1847)
 Paranyssicus quadriguttatus (Buquet, 1860)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2005
Brasils insekter
Bolivias insekter
Fransk Guyanas insekter
Perus insekter
Alicianella

Se Systematisk inndeling

Alicianella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstor, slank, halvmatt brun trebukk, dekkvingene med to par runde, oransje flekker. Oversiden er nokså tett kledt med korte hår. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Mexico (Chiapas).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
 Slekten Alicianella Nogueira, 2005
 Alicianella quadrimaculata (Nogueira, 2005)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2005
Mexicos insekter
Magaliella

Se Systematisk inndeling

Magaliella er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstor, slank, brunlig trebukk. Hodet, de to innerste leddene av antennene, pronotum og dekkvingene er mørkbrune, dekkvingene med lysere skråstriper. Resten av antennene og beina er gulaktige. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk, med en skarp pigg på hver side et stykke bak midten. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med en kort tann i spissen. Beina er temmelig lange, lårene litt fortykkede.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Brasil (Espirito Santo).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
 Slekten Magaliella Galileo & Martins, 2008
 Mgaliella punctata Galileo & Martins, 2008

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2008
Brasils insekter