alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Jodling

Jodling er en type ordløs sang som karakteriseres med hyppig, abrupte vekslinger mellom brysttoner og falsett og bruk av store melodisprang. I Europa er musikkformen særlig vanlig i Alpene, men den er også kjent blant afrikanske pygméfolk, i Asia og i forskjellige deler av Polynesia.

I Norge ble melodien «Jeg er fra Romsdalen, Norges Tyrol»  med tekst av Jens Book-Jenssen og melodi av Rolf Syvertsen i 1942 jodlet av Odd Pedersen. Senere har romsdalingene Bjørn Tomren og Heine Bugge tatt i bruk kombinasjonen jodling og trekkspill under artistnavnene Polkabjørn og Kleine Heine.

Se også 
 Laling, ropesang for å kommunisere over lange avstander
 Lokk, ropesang for å kalle på dyr

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sang
Østerriksk kultur
Shehri

Shehri, også kjent som jibbali (eller «fjellspråk»), er et av de sørarabiske språk som snakkes av en minoritet av den innfødte befolkningen i fjellområdene og ørkenområdene i Dhofar-området i Oman.

Mens den tidvis forveksles som en dialekt av arabisk av selv omanske arabere, tilhører shehri til en gren av de semittiske språkene.

Det er beregnet at rundt 25 000 mennesker i en folketelling i 1993 snakket språket, og det er best kjent som språket til opprørerne i Dhofar i løpet av Dhofaropprøret langs landets grense med marxistiske Sør-Jemen på 1970-tallet.

Alternative navn eller skrivemåter for språket er geblet, sheret, sehri, shahari, jibali, jibbali, ehkili og qarawi.

Som de fleste talere av moderne sørarabiske dialekter i Oman og Jemen er mange shehritalere tospråklige i lokale dialekter av arabisk, særlig dialekten dhofari. I tillegg er det hovedsakelig et muntlig språk, og de som har det som morsmål, bruker det ikke som skriftspråk. Alt dette har konsekvenser for språkets overlevelse i det lange løp.

Eksterne lenker 
 Etnologi for shehri (engelsk)
 Etnologi for sørarabiske språk (engelsk)

Semittiske språk
Sørarabiske språk

Sørarabiske språk kan sikte til både de moderne sørarabiske språk og fortidens gamle sørarabiske språk. Tidligere antok man at de moderne sørarabiske språk stammet fra fortidens sørarabiske språk, men det anser man ikke lenger for sannsynlig.

Disse språkene er semittiske språk som til tross for navnet ikke er dialekter av arabisk, men egne språk. De kalles sørarabiske fordi de tales i den sørlige delen av Den arabiske halvøy.

De moderne sørarabiske språk omfatter:

Mehri, knyttet til stammen mahra, med over 70 000 talere
Soqotri, på øya Sokotra, med ca. 64 000 talere
Shehri, ca. 25 000 talere
Bathari, ca. 200 talere
Harsusi, ca. 1000-2000 talere
Horyót, ca. 100 talere

Semittiske språk

en:South Arabian languages
Pizzahjul

Et pizzahjul (eller en pizzakutter) er et kjøkkenredskap, som brukes til å dele pizza.
Det består av et håndtak og et skarpt hjul, som ofte er laget av rustfritt stål.

Bruken av et pizzahjul i stedet for en vanlig kniv unngår at løs topping på pizzaen løsner og hekter seg på kniven gjennom frem-og-tilbake-bevegelsen av en typisk kniv. Pizzahjul presser bladet sitt ned i stedet.

Variasjoner 
Det er to hovedtyper av pizzahjul. Det mest vanlige er et hjul som roterer i en sirkel mens en person flytter hjulet i den ønskede retningen. Den andre typen er en stor kurvet kniv kalt mezzaluna (italiensk for «halvmåne»), som dyttes frem og tilbake for å dele opp pizzaen. Disse to typene pizzahjul kommer i mange forskjellige størrelser. Mange mennesker bruker gjerne pizzahjul til andre ting. Noen typer mezzaluna (spesielt typer med doble blader) brukes til å kutte opp for eksempel grønnsaker.

Referanser 

Kjøkkenutstyr
Pizza
Folkeaksjonen oljefritt Lofoten, Vesterålen og Senja

Folkeaksjonen oljefritt Lofoten, Vesterålen og Senja er en ideell grasrotorganisasjon som jobber for å holde havområdene utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja (Nordland VI, Nordland VII og Troms II) frie for oljevirksomhet. Aksjonen ble stiftet den 17. januar 2009, ved at de to tidligere aksjonene «Lofotaksjonen» og «Vesterålsaksjonen» ble slått sammen.

Aksjonen har lokallag i hele landet, inkludert alle kommunene i Lofoten og Vesterålen, samt på Senja.  I 2021 hadde organisasjonen over 7.000 medlemmer. 

I 2010 ble aksjonen sammen med ni andre organisasjoner eller personer kåret til Miljøhelt av miljøstiftelsen ZERO.

Målet for aksjonen er å etablere varig Petroleumsfrie områder utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja. Organisasjonen sikret seg for første gang et Stortingsflertall i 2019 for å ikke åpne Lofoten, Vesterålen og Senja for petroleumsvirksomhet, 10 år etter organisasjonen ble stiftet, da Arbeiderpartiet gikk inn for å ikke konsekvensutrede området på sitt landsmøtet det året. Likevel, har disse havområdene fortsatt midlertidig beskyttelse av sittende regjeringer. 

Fra stiftelsen i 2009 til 2012 var Gaute Wahl leder. Fra 2012 til 2016 var Bente Lorentzen leder. Fra 2016-2017 var Wenche Cumming leder. Fra 2017-2021 var Odd Arne Sandberg leder. Fra 2021 har Daniel Weiss vært leder.

Referanser

Norske politiske organisasjoner
Rupert Weinstabl

Rupert Weinstabl (født 20. november 1911, død 7. september 1953) var en østerriksk padler, som konkurrerte i kano. Ett av Weinstabls største internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

Eksterne lenker 
 

Østerrikske padlere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 1936
Padlere under Sommer-OL 1936
Fødsler i 1911
Dødsfall i 1953
Olympiske medaljevinnere i padling
Karl Proisl

Karl Proisl (født 9. juli 1911, død 2. desember 1949) var en østerriksk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Proisls største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

Eksterne lenker 
 

Østerrikske padlere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 1936
Padlere under Sommer-OL 1936
Fødsler i 1911
Dødsfall i 1949
Olympiske medaljevinnere i padling
Karl Steinhuber

Karl Steinhuber (født 1. mai 1906, død november 2002) var en østerriksk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Steinhubers største internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

Eksterne lenker 
 

Østerrikske padlere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 1936
Padlere under Sommer-OL 1936
Olympiske medaljevinnere i padling
Carrie Prejean

Caroline Michelle Prejean (født 13. mai 1987) er en amerikansk modell og forfatter. Hun var Miss California og Miss USA i 2009. Prejean har vært modell i reklame for flere merker, også for E!.

Biografi 
Carrie Prejean ble født i San Diego, California, til Wilbert Prejean og Francine Coppola. Hennes mor er italiensk-amerikansk. Hun vokste opp i et evangelisk kristent hjem i California. Hennes foreldre skilte seg i 1988.

Prejean ble uteksaminert i 2005 fra Vista High School i California. Hun har også gått på en evangelisk privatskole i El Cajon, California. Prejean har arbeidet som frivillig med barn som har utviklingshemming. Hun studerer til å bli en spesiell utdanning lærer.

Karrière 
Prejean deltok på Miss California 2008-missekåringen, og var i utgangspunktet rangert som nummer tre. Senere ble en dommerfeil oppdaget og hun ble rangert på førsteplass. Året etter vant hun Miss USA 2009-tittelen. Hun konkurrerte på nasjonalt TV under missekåringen i Las Vegas, Nevada i april 2009. Hennes svar på et siste spørsmål under konkurransen ble gjenstand for uenighet.

Prejean fikk landsdekkende oppmerksomhet for sin respons på et spørsmål om homofile ekteskap under missekåringen. Hun ble spurt av dommer Perez Hilton, som er homofil, om hun trodde hver stat i USA bør legalisere homofile ekteskap. Hun svarte at hun mener at ekteskap bør være mellom en mann og en kvinne.

Personlig liv 
Prejean giftet seg den 2. juli 2010 med Kyle Boller i San Diego, California. De annonserte i november 2010 at de ventet et barn. Prejean fødte sitt første barn den 11. mai 2010, en jente som heter Grace Christina.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Modeller fra USA
Personer fra San Diego
Fødsler i 1987
Helge Larsson

Helge Larsson (født 25. oktober 1916, død 19. november 1971) var en svensk padler, som konkurrerte i kajakk. Ett av Larssons største internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

Eksterne lenker 
 

Svenske padlere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Sverige under Sommer-OL 1936
Padlere under Sommer-OL 1936
Fødsler i 1916
Dødsfall i 1971
Olympiske medaljevinnere i padling
Louis Chaillot

Louis Chaillot (født 2. mars 1914 i Chaumont, død 28. januar 1998) var en fransk syklist, som konkurrerte i banesykling. Ett av Chaillots fremste internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

Chaillot ble olympisk mester i sykling i OL 1932 i Los Angeles. Sammen med Maurice Perrin vant han tandem foran Ernest Chambers / Stanley Chambers fra Storbritannia og Willy Gervin / Harald Christensen fra Danmark. Han vant også en sølvmedlje i sprint, han ble nummer to bak Jacobus van Egmond fra Nederland.

OL-medaljer 
  1932  Los Angeles - Gull i sykling, tandem  Frankrike
  1932  Los Angeles - Sølv i sykling, sprint  Frankrike
  1936  Berlin - Bronse i sykling, sprint  Frankrike

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske syklister
Olympiske mestere for Frankrike
Olympiske sølvmedaljevinnere for Frankrike
Olympiske bronsemedaljevinnere for Frankrike
Medaljevinnere under Sommer-OL 1932
Deltakere for Frankrike under Sommer-OL 1932
Syklister under Sommer-OL 1932
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Frankrike under Sommer-OL 1936
Syklister under Sommer-OL 1936
Personer fra departementet Haute-Marne
Olympiske medaljevinnere i sykling
Ernst Nievergelt

Ernst Nievergelt (født 23. mars 1910, død 1. juli 1999) var en sveitsisk syklist, som konkurrerte i landeveissykling. Ett av Nievergelts største internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske syklister
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Sveits under Sommer-OL 1936
Syklister under Sommer-OL 1936
Personer fra kanton Zürich
Fødsler i 1910
Dødsfall i 1999
Olympiske medaljevinnere i sykling
Ernest Johnson

Ernest Johnson (født 18. november 1912, død november 1997) var en britisk syklist, som konkurrerte i banesykling. Ett av Johnsons største internasjonale resultat var en bronsemedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

Johnson vant en olympisk bronsemedalje i banesykling under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass på 4000 meter førfølgelsesritt bak Italia og Frankrike. De andre på laget var Frank Southall , William Harvell og Charles Holland.

OL-medaljer 
  1932  Los Angeles - Bronse i sykling, 4000 m forfølgelsesritt, lag  Storbritannia  
  1936  Berlin - Sølv i sykling, 4000 m forfølgelsesritt, lag  Storbritannia

Eksterne lenker 
 

Britiske syklister
Medaljevinnere under Sommer-OL 1932
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1932
Syklister under Sommer-OL 1932
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1936
Syklister under Sommer-OL 1936
Fødsler i 1985
Dødsfall i 1997
Olympiske medaljevinnere i sykling
Hydra Tidal Energy Technology

Hydra Tidal Energy Technology AS er en innovasjonsbedrift i Harstad som jobber med utviklingen av tidevannskraftverk. Selskapet ble grunnlagt i 2000 av gründer Svein Henriksen, som idag er direktør for forskning og utvikling i selskapet. Henriksen var lenge eneste ansatte i Hydra Tidal, men selskapet har idag en total stab seks personer. Målsetningen er salg og eksport av teknologi og installasjoner, nasjonalt så vel som internasjonalt.

Morild II
Hydra Tidal har utviklet tidevannskraftverket Morild II. Dette er en fullskala prototype på et flytende tidevannskraftverk som for tiden testes ut i Gimsøystraumen i Lofoten. Kraftverket ble åpnet av tidligere olje- og energiminister Terje Riis Johansen onsdag 23.11.2010. Morild II er dermed verdens første flytende tidevannskraftverk.

Teknologi
Morild II er bygget og satt sammen i Harstad, og har en turbindiameter på 23 meter. Rotorbladene er laget i limtre, noe som er med på å gi kraftverket oppdrift. Det er enda usikkerhet knyttet til hvor store strømmengder som kan produseres fra kraftverket, men gründer Svein Henriksen påstår at kraftverket skal kunne forsyne halve Norge med kraft. Det foreligger konkrete planer for en større utbygging i Moskstraumen i Lofoten. Den prosjekterte utbyggingen i Moskstraumen kan gi en strømproduksjon i Lofoten som er langt større enn hva regionen bruker av strøm idag.

Kostnader og ringvirkninger
De totale kostnadene til utvikling og bygging av Morild II har kommer på tilsammen 100 millioner kroner. Dette er kostnader som er ventet å gå ned når kraftverket kommer i serieproduksjon. Det er knyttet store forventninger til ringvirkningene prosjektet vil kunne føre med seg for regionen hvor krafrtverket bygges. Planen er at kraftverket skal kunne bygges i moduler, med leveranser fra ulike steder i landsdelen, og det er ventet at automatisert serieproduksjon kan gi flere hundre arbeidsplasser i Harstad. Forventningene er også store til at en utbyggning i Moskstraumen vil kunne bety store muligheter for ringvirkninger lokalt der kraftverket settes i produksjon, og det opereres med anslag på 50-60 arbeidsplasser.

Støtte
Utviklingen av prototypen har fått støtte fra det statlige Enova og Innovasjon Norge.

Problemer
I mars 2011 fant man feil på det strukturelle fagverket som var forårsaket av utmatting. Dette medførte at en del av verket falt av. Kraftverket måtte derfor tas til Svolvær i Lofoten for utbedringer. Selskapet insisterer på at de er et innovasjonsselskap, og at feil er forventet å oppstå når man driver med testing og utvikling.

Miljø
Selskapet oppgir selv at 80% av anlegget kan resirkuleres etter sin levetid på 30 år. I en studie utarbeidet i samarbeid med Høgskolen i Harstad og Kunnskapsparken Nord AS oppgis det også at produksjon av kraftverket genererer 40% av klimagassutslippene sammenlignet med produksjon av installasjoner til landbasert vindkraft.

Referanser 

Norske kraftselskaper
Havenergi
Selskaper etablert i 2000
Næringsliv i Troms og Finnmark
Mor Gohjertas vei (Oslo)

Mor Gohjertas vei (1–29, 10–22) er en blindvei på Bjølsen i Oslo som går nordøstover fra krysset Maridalsveien/Sarpsborggata. Veien ble i 1947 oppkalt etter Mor Go'hjerta som hadde en matvarebutikk i området og som var så hjelpsom mot fattige at hun fikk dette tilnavnet.

Nummer 1 og 3 er to murgårder fra rundt 1870–1900. Begge er lokalt listeførte kulturminner. Bygningene hadde tidligere adresse til Maridalsveien. Nummer 3 ligger på hjørnet mot Riflegata, som går ned til Heftyeløkken.

På samme side av veien ligger to femetasjes boligblokker med nummer 11-13-15 og 17-19-21. Dette er Bjølsenhagen borettslag som er tilknyttet OBOS. Blokkbebyggelsen er fra 1957 og er tegnet av arkitekt Victor Schaulund. Opprinnelig var dette personalboliger for ansatte i Oslo Sporveier. Borettslaget består av 65 leiligheter.

På den andre siden av veien ligger to femetasjes boligblokker med nummer 10-12-14 og 16-18-20. Disse tilhører borettslaget Nordvoll og er tegnet av samme arkitekt som Bjølsenhagen borettslag. Disse blokkene er imidlertid noe eldre, de var ferdigstilt i 1950 og består av 60 leiligheter.

Nummer 22 ligger i enden av veien, ved rundkjøringen og huser Akerselva sykehjem. Blokken har 10 etasjer og er fra 1958. Opprinnelig var det blant annet trygdeboliger og studentboliger i blokken, men den ble fraflyttet og bygget om til sykehjem. Sykehjemmet ble innviet i 2002.

Nummer 23 og 25-27-29 ligger på den andre siden av borettslaget Nordvoll og vender på baksiden ut mot det opparbeidede parkanlegget kalt Bjølsendumpa som ligger ved Akerselva.
Nummer 23 inneholdt tidligere Bjølsen servicesenter, men den ble solgt på 2000-tallet og rehabilitert.

I nummer 25-27-29 er det leiligheter i tillegg til at Bjølsendumpa barnehage holder til i deler av første etasje. Barnehagen har adresse nummer 29.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker
 

Veier i Oslo oppkalt etter kvinner
Bjølsen
Mor Go’hjerta

Mor Go'hjerta (egentlig Anne Nilsen, født Anne Ellingsdatter 27. august 1829 på Jevnaker, død 13. juni 1918) var handelskvinne i Kristiania på slutten av 1800- og begynnelsen av 1900-tallet.

Anne Nilsen giftet seg 13. april 1857 med stenhugger Lars Nilsen (født 1833 i Sverige) i Vestre Aker kirke (registrert i kirkebok for Vestre Aker 1857 side 34, nr. 42). Sammen fikk de angivelig 7 barn, men hvor bare 3 av dem kom til voksenalder. Dette var en tid hvor barnedødeligheten var påtakelig; Josefine Bernadine (født 10. august 1857, døpt i Oslo domkirke 6. september samme år, registrert i kirkebok for Oslo domkirke 1857, side 45, nr. 399) Nils er registrert med fødselsåret 1859/1860, ifølge folketelling fra Vestre Aker 1865 og Halvar Theodor (født i 1865). 

I 1860 fikk de Caroline som døde i 1861. I 1864 mistet de nok et barn med navnet Caroline, bare ti dager gammelt. I 1873 dør deres datter Fanny Emilie, ett år gammel, og i 1874 dør Anne Louise, seks år og ti mnd.

Frem til de omsider flyttet til Maridalsveien 242 (husnummer kom for øvrig først rundt århundreskiftet) på Sagene i 1872, bodde familien på Stranden gård i Aker sogn. Det kan se ut til at Anne bodde her frem til sin død i 1918. Hun ble enke i 1891. I folketellingen fra 1910, står sønnen Halvor oppført med samme bosted. 

Fra flere kilder, inkludert fra dagens slekt, startet Anne Nilsen med med stor sannsynlighet sin egen melke- og delikatesseforretning i 1875. Hennes mann ble beskrevet som med redusert helse, og hun var nødt til å finne et levebrød for seg og sine. Hun fikk sitt tilnavn da hun var raus med å gi kreditt til fattigfolk, som det var mange av i arbeiderstrøkene på Bjølsen og Sagene. Og når det viste seg at kundenes evne til å betale tilbake var mindre enn viljen til å gjøre opp, slettet hun gjerne gjelden, men fortsatte å gi betalingshenstand.

I 1947 bestemte Oslo kommune at en blindvei på Bjølsen, nordover fra krysset Maridalsveien/Sarpsborggata, skulle oppkalles etter Annes tilnavn «Mor Go’hjertas vei». Det er også en barnehage i området som har fått tilnavnet.

Hun ble begravet den 18. juni 1918 på Nordre gravlund.

Referanser 

Nordmenn på 1900-tallet
Bydel Sagene
Personer fra Oslo
Mødre
Shiretoko nasjonalpark

er en nasjonalpark i prefekturet Hokkaidō på øya Hokkaidō i Japan. Byen fikk status som verdensarv av Unesco i 2005. Ordet "Shiretoko" kommer fra order sir etok fra språket Ainu og betyr slutten på moder jord.

Fra parken kan man se Kunashiriøyene, en del av Kuriløyene, som både Russland og Japan mener de har krav på. UNESCO mente i deres evalueringsrapport for nasjonalparken at verdensarvstatusen kunne utvides til å innbefatte Kuriløyene for å skape en verdensarv fredspark dersom Japan og Russland gikk sammen for å utbedre området.

Shiretoko halvøya er en av de mest avsidesliggende regionene i Japan, og store deler av parken er derfor kun mulig å nås til fots eller med båt. Parken er kjent for å ha Japans største populasjon av brunbjørn. Parken har fosser som stammer fra varme kilder som går under navnet Kamuiwakkafossene. Kamui wakka betyr "gudenes vann" i språket Ainu. I parken finner man også fjellet Rausu

Referanser

Eksterne lenker 
 

Hokkaido prefektur
Nasjonalparker i Asia
Verdensarven i Japan
Verneområder opprettet i 1964
Verneområder i Japan
Stinta skole

Stinta skole er en grunnskole i Arendal.

Skolen ble bygget i 1958 og ligger i bydelen Stinta, og er en del av Stinta oppvekstområde. Skolen har elever fra 1. til 10. trinn. Den er regionens største med omtrent 500 elever. 

Skolen har skolefritidsordning og skolekorps (Stinta skolemusikkorps), samt svømmehall. Avdelingsleder på skolen er Reidun Pihlmann.

Eksterne lenker 
 
 Utdanningdirektoratet - Stinta skole

Barne- og ungdomsskoler i Agder
Skoler i Arendal
Arpedium quadrum

Arpedium quadrum er en bille som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
En liten (ca. 3 millimeter), bred, blank, rødbrun kortvinge. Kroppen er nokså tett og kraftig punktert, tilsynelatende hårløs. Antennene er lange og tynne. Hodet er kort og bredt med ganske små fasettøyne, to tydelige punktøyne (ocelli) og skrå lengdefurer som går fra punktøynene et stykke forover og innover. Pronotum er tydelig bredere enn langt, nærmest rektangulært med rundede sider og hjørner. Litt foran midten på hver sidekant er det en rund grop. Dekkvingene er vel to ganger så lange som pronotum, blanke og ganske grovt og tett punkterte, med nesten parallelle sider. Beina er nokså korte og spinkle.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa og i det nordlige Asia.

Systematisk plassering 
Slekten Arpedium omfatter tre kjente arter, men bare A. quadrum finnes i Europa.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae Macleay, 1825)
 Stammen Anthophagini Thomson, 1859
 Slekten Arpedium Erichson, 1839
 Arpedium quadrum (Gravenhorst, 1806)

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr.

Eksterne lenker 
 
 Bilder av nordamerikanske Arpedium (ikke A. quadrum): 
 Bilde av arten: 

Punktøyekortvinger
Biller formelt beskrevet i 1806
Thanatophilus

Thanatophilus er en slekt av biller som tilhører familien åtselbiller (Silphidae). Det litt groteske slektsnavnet betyr "den som elsker døden", disse billene finnes ofte på åtsler. Det er funnet fire arter i Norge.

Utseende 

Middelsstore til store åtselbiller (10–20 mm), vanligvis gråsvarte på farge. Kroppen er nokså flat, som oftest matt. De har lite til moderat kølleformede, 11-leddete antenner. Hodet er forholdsvis lite og flatt, mellom antennene trukket ut til en kort snute. Det er ikke noe tydelig skille mellom pannen (frons) og munnkanten (clypeus). Brystskjoldet (pronotum) er stort, bredt og flatt, vanligvis minst så bredt som dekkvingene. Dekkvingene er ganske flate med opphøyde lengderibber, og dekker hele bakkroppen. Larvene er mørkfargede, flate og harde. Mellomkroppen (thorax) er bredere enn bakkroppen og dekket av store ryggplater.

Levevis 
Disse billene lever på åtsler av fugler og pattedyr, også slike som har ligget ganske lenge. De er gode flygere og man kan ofte møte dem flygende.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller (Coleoptera)
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller (Staphylinoidea)
 Familien åtselbiller (Silphidae)
 Underfamilien åtselbiller (Silphinae)
 Slekten Thanatophilus Leach, 1815 - i Norge:
 Thanatophilus lapponicus (Herbst, 1793)
 Thanatophilus rugosus (Linnaeus, 1758)
 Thanatophilus sinuatus (Fabricius, 1775)
 Thanatophilus dispar (Herbst, 1793)
 Øvrige arter:
 Thanatophilus capensis (Wiedemann, 1821)
 Thanatophilus coloradensis (Wickham, 1902)
 Thanatophilus dentiger (A.P.Semenov, 1891)
 Thanatophilus ferrugatus (Solsky, 1874)
 Thanatophilus graniger (Chevrolat, 1833)
 Thanatophilus grilati (Bedel, 1891)
 Thanatophilus latericarinatus (Motschulsky, 1860)
 Thanatophilus metallescens (Fairmaire, 1887)
 Thanatophilus micans (Fabricius, 1794)
 Thanatophilus minutus Kraatz, 1876
 Thanatophilus pilosus (Jakovlev, 1889)
 Thanatophilus porrectus (A.P.Semenov, 1891)
 Thanatophilus roborowskyi (Jakovlev, 1887)
 Thanatophilus ruficornis (Küster, 1851)
 Thanatophilus sachalinicus Kieseritzky, 1909
 Thanatophilus sagax (Mannerheim, 1853)
 Thanatophilus terminatus (Hummel, 1825)
 Thanatophilus trituberculatus (Kirby, 1837)
 Thanatophilus truncatus (Say, 1823)
 Thanatophilus uralensis Kozminykh, 1994

Kilder 
 Tree of Life
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr
 Bilder av nordamerikanske arter: 
 Thanatophilus på GBIF

Eksterne lenker 
 

Åtselbiller