alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Tom Jones

Tom Jones (født Thomas John Woodward 7. juni 1940) er en britisk Grammy-belønnet sanger som er særlig kjent for sin kraftige stemme. Han ble født i Treforest, ikke langt fra Pontypridd i søndre del av Wales.

Jones startet sin karriere på midten av 1960-tallet og har siden kommet med en rekke hitsanger. Han benyttet mange stilarter, country, rock, pop, og i de senere år også disco, og har alltid klart å være mer eller mindre populær. Spesielt tidligere hadde han et sterkt seksuelt image.

Jones slo igjennom i 1965 med sangen «It's Not Unusual». Siden fulgte hitsanger som «Thunderball», (tittelsang til James Bond-filmen av samme navn), «What's New, Pussycat» (tittelsang til Woody Allen-filmen av samme navn), «Green, Green Grass of Home», «Delilah», og «She's A Lady».

Jones er en av pophistoriens store fortolkere med en meget karakteristisk vokal. Han har gjennom hele sin karriere hatt dramatiske sanger som sitt varemerke og er sammen med Elvis Presley den sanger som oftest blir imitert.

Jones har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. Han mottok Order of the British Empire i 1999 og ble gjort til Knight Bachelor i 2006.

Diskografi

Studioalbum (utvalg)
 Along Came Jones (1965)
 It's Not Unusual (1965)
 What's New, Pussycat (1965)
 A-tom-ic Jones (1966)
 From the Heart (1966)
 Green, Green Grass of Home (1967)
 Delilah (1968)
 The Tom Jones Fever Zone (1968)
 Help Yourself (1968)
 This Is Tom Jones (1969)
 Tom (1970)
 I (Who Have Nothing) (1970)
 She's A Lady (1971)
 Tom Jones Close Up (1972)
 The Body and Soul of Tom Jones (1973)
 At This Moment (også utgitt som Move Closer og Kiss) (1988)
 Carrying a Torch (1991)
 The Lead and How to Swing It (1994)
 Reload (1999)
 Mr. Jones (2002)
 Tom Jones & Jools Holland (med Jools Holland) (2004)
 24 Hours (2008)
 Praise & Blame (2010)
 Spirit in the Room (2012)
 Long Lost Suitcase (2015)
 Surrounded by Time (2021)

Livealbum
 Tom Jones Live! At the Talk of the Town (1967)
 Tom Jones Live in Las Vegas (1969)
 Tom Jones Live at Caesars Palace (1971)
 John Farnham & Tom Jones – Together in Concert (med John Farnham) (2005)
 Tom Jones (2010)

Singler (Topp 10 på UK Singles Chart)
 «It's Not Unusual» #1 (1964)
 «Green Green Grass of Home» #1 (1966)
 «Detroit City» #8 (1967)
 «Funny Familiar Forgotten Feelings» #7 (1967)
 «I'll Never Fall in Love Again» #2 (1967)
 «I'm Coming Home» #2 (1967)
 «Delilah» #2 (1968)
 «Help Yourself» #5 (1969)
 «Love Me Tonight» #9 (1969)
 «Daughter of Darkness» #5 (1970)
 «Till» #2 (1971)
 «The Young New Mexican Puppeteer» #6 (1972)
 «A Boy from Nowhere» #2 (1987)
 «Kiss» (Art of Noise med Tom Jones) #5 (1987)
 «Burning Down the House» (med The Cardigans) #7 (1999)
 «Mama Told Me Not to Come» (med Stereophonics) # 4 (2000)
 «Sex Bomb» (med Mousse T.) #3 (2000)
 «Stoned in Love» (Chicane med Tom Jones) #7 (2006)
 «Islands in the Stream» (med Rob Brydon, Ruth Jones og Robin Gibb) #1 (2009)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Walisiske sangere
Order of the British Empire (OBE)
Knights Bachelor
Hollywood Walk of Fame
Gjesteskuespillere i Simpsons
Personer fra Rhondda Cynon Taf
Maskinoversettelse

Maskinoversettelse er en automatisk oversettelse fra ett språk til et annet. 

I regelbasert maskinoversettelse styres oversettelsen av en rekke kompliserte lingvistiske grammatikker og regler. På grunnlag av setningenes syntaks og semantikk sikter man mot å oppnå en oversettelse som både er korrekt (dvs. setningenes oppbygning/syntaks er i orden) og bevarer betydningen av den opprinnelige setningen. 

I statistisk maskinoversettelse brukes store mengder med tekst til å lage språkmodeller og oversettelsesmodeller. Førstnevnte gir f.eks. sannsynligheten for at et visst ord følger et annet, mens oversettelsesmodellen gir sannsynligheten for at et visst ord oversettes av et annet (eller at en viss frase oversettes av en annen, i frasebasert statistisk maskinoversettelse).

Oftest er det ikke en-til-en-forhold mellom forskjellige språk, noe som kan gi utfordringer, og gjør at det er behov for manuell redigering av maskinelt oversatt tekst.

Se også 
 Apertium – en maskinoversettelsesplatform med fri og åpen kildekode

Eksterne lenker 
 Nordsamisk – norsk maskinoversettelse
 Apertium, regelbasert system basert på fri data og fri programvare (se også Apertium)
 LOGON – Norwegian – English Machine Translation
 GramTrans Norsk-engelsk, engelsk-norsk og skandinavisk oversettelse av tekst og hjemmesider

Oversettelse
Vesterøy

Vesterøy er den nest største øya i Hvaler kommune i Østfold, og den første øya langs «Fastlandsveien» riksvei 108 fra Fredrikstad. Vesterøy ligger mellom Spjærøy i øst og Papper i vest og har broforbindelse til begge. Omtrent midt på øya ligger Bankerødkollen, som er det høyeste punktet i kommunen, 72,4 meter over havet.

I Ødegårdskilen på øya ligger det et bredt utvalg av butikker. Vesterøy har mange større hytteområder, både på Hvatunet og i Utgårdskilen. Vesterøy har også egen skole, Åttekanten skole på Hauge. Mesteparten av sørsida av Vesterøy er regulert til friluftsområde, men lite hytter. Øya har også mange badestrender, blant annet Kuvauen og Guttormsvauen.

Referanser 

Øyer i Hvaler
Bosetninger i Hvaler
Rundtomrask

Rundtomrask (engelsk Roverandom) er upretensiøs barnebok av den engelske forfatteren J.R.R. Tolkien, som er bedre kjent for romanen Hobbiten og romantrilogien Ringenes herre. Boka ble opprinnelig skrevet som en barnefortelling til sønnen Michael Tolkien som hadde mistet sin favorittlekehund i 1925. Den var i lang tid tenkt som en fortsettelse av «Hobbiten», men ble lagt til side til fordel for «Ringenes herre».

Handling 

En dag, når Rask leker med ballen sin i hagen, kommer trollmannen Artaxerxes på besøk. Han tar i fra Rask ballen sin slik at Rask blir sur og bitter. Dermed forvandler Artaxerxes ham til en lekehund, noe som forandrer livet hans helt. I tillegg til dette fører trolldommen til at Rask får møte mange rare personer, blant annet trollmennene Psamathos og månemannen.

Bakgrunnshistorien 

I 1925 ble J.R.R. Tolkien utnevnt til professor i angelsaksisk ved University of Oxford
og skulle i et års tid overlappe denne jobben min sin gamle stilling ved Universitetet i Leeds. For å feire dette, bestemte familien Tolkien å ta en uventet ferieopphold ved byen Filey i Yorkshire. Ferieoppholdet var egentlig ment som en oppladning til det tøffeåret som ventet Tolkien, men planen ble forandret da hans fem år gamle sønn Michael Tolkien mistet sin favorittlekehund. Tapet av lekehund var en stor påkjenning for sønnen og Tolkien bestemte seg for å finne opp en forkaringshistorie til sønnen. Resultatet ble historien om Rask som handlet om en virkelig hund som ble forvandlet til en lekehund og senere mistet av eieren for å reise på sine eventyr til månen og havet. Til tross for at Michael fikk den forklaringen han trengte, fortsatte Tolkien å fortelle historien om Rover for barna. I perioden etter ferien til 1936 skrev og malte Tolkien en rekke malerier basert på Rundtomraskromanen. Planen var at romanen skulle gis ut etter suksessen med «Hobbiten», men ble ikke utgitt før 60 år etter at romanen var ferdig skrevet.

Rundtomrask og Tolkiens legendarium 

For de mange som har lest bøkene tilknyttet Tolkiens legendarium, hovedsakelig «Silmarillion», «Hobbiten» og «Ringenes herre», vil legge merke til likhetstrekkene til opplevelsene, stedene og personene Rask møter med opplevelsene, stedene og personene som personene fra Midgard opplever, ser og møter. Et tydelig eksempel på dette er trollmennene Artaxerxes, Psamathos og månemannen som skal være forbildene til Gandalv i Midgardsverden.

Romanens referanse til andre  historier 

Kong Arthur
Eigil Bonde fra Heim av J.R.R. Tolkien
Tolkiens legendarium (mytologiske verden)
Norrøne sagaer 
Andre myter og eventyr i europeisk folkediktning

Omslagbildene 
Omslaget til den norske utgaven består av to malerier malt av Tolkien selv. 
The Gardens of the Merking's Palace (1927)
House where «Rover» Began His Adventures as a «Toy» (1927)

Engelske romaner
Fantastiske romaner
Bøker fra 1998
Й

Й (minuskel: й) er en bokstav i det kyrilliske alfabetet som består av den kyrilliske bokstaven И og en breve.

Й er den ellevte bokstaven i det russiske alfabetet, og på russisk blir den kalt И краткое (I kratkoje eller "kort I").

Det er den tiende bokstaven i det bulgarske alfabetet og blir kalt И кратко (I kratko eller "kort I") på bulgarsk. Det er den fjortende bokstaven i det ukrainske alfabetet og på ukrainsk blir den kalt Йот, (Jot) eller Ий (Ij). Det er også den ellevte bokstaven i det hviterussiske alfabetet, men bokstaven И brukes ikke i hviterussisk.

I serbisk og makedonsk, representerer bokstaven Ј den samme lyden.

HTML-kodene er &#1049; eller &#x419; for stor bokstav, og &#1081; eller &#x439; for liten bosktav.

I
Keith Chatto

Keith Chatto (født 1924, død 1992) var en australsk tegneserietegner. Chatto studerte kunst i Sydney før han ble med i Royal Australian Air Force (RAAF) under andre verdenskrig. I 1947 var Chatto ansatt i The Australian Sunbather, et nudistmagasin. Her hadde han forskjellige oppgaver relatert til bilder og illustrasjoner, og tegna også to tegneserier, en kalt «John and Mary Moore» og en kalt «Pages from a Nudist Diary». I 1949–1950 fikk Chatto i oppdrag av Atlas Publications å lage en western-serie. Serien ble kalt «The Lone Wolf», og var den første hele tegneserien Chatto tegna selv. På midten av 1950-tallet gikk Chatto over til tegning av plateomslag og forsider til kiosklitteratur. Han tegna så seriene «The Twilight Ranger» og «El Lobo, the Man from Nowhere» for Cleveland Publishing, før han på 60-tallet gikk over til fotografi og film.

Blant de siste tegnerarbeidene Chatto gjorde var tre Fantomet-historier for FREW i Australia, alle skrevet av Fantomet-redaktøren, Jim Shepherd. Chatto var dermed første australier som tegna en Fantomet-historie. Chatto tegna også forsider til disse historiene. Chatto døde 68 år gammel i 1992.

Eksterne lenker 
 Collecting Books and Magazines – Keith Chatto
 Lambiek.net – Keith Chatto

Australske tegneserieskapere
Fantomet-tegnere
Fødsler i 1924
Dødsfall i 1992
Trondheim Voices

Trondheim Voices (etablert 2001 i Trondheim) er en norsk vokalgruppe, mest kjent for sine improviserte fremføringer, mye fra jazzgenren.

Biografi
Trondheim Voices startet som en julekonsert, etter initiativ fra Midtnorsk Jazzsenter (MNJ) i 2001, og utviklet senere seg til en permanent gruppe med en konsekvent vokalensemble og en spesiallaget repertoar. Det statsstøttede ensemblet har hatt opptil femten sangere. Idag teller ensemblet åtte-ni sangere, og både besetning og kunstneriske ledere varierer fra prosjekt til prosjekt. Blant annet har Live Maria Roggen, Eldbjørg Raknes, Tone Åse og Cirka Teater hatt kunstnerisk ledelse for prosjekter, sammen med «Cirka Teater».

Til Trondheim Kammermusikkfestival 2004 fremførte de verk av Roggen/Raknes (kringkastet på P2). De opptrådte ved Moldejazz 2003, og igjen i 2006 i oppsetningen Norwegian Sanctus (av Terje Bjørklund) i samspill med TrondheimSolistene, Arve Henriksen og Stian Westerhus. De uroppførte på Olavsfestdagene 2008 forestillingen «Bingo» med tekst av Siri Gjære, musikk av Elin Rosseland, Ståle Storløkken og Live Maria Roggen, og scenografi/koreografi/produksjon ved Cirka Teater. 
I 2010 utkom deres første plate. Sammen med Jon Balke og Batagraf ga de ut albumet On Anodyne i 2016 og ble  nominert til Spellemannprisen 2016 i klassen samtid.

Sammen med Eirik Hegdal og Asle Karstad 2014 ble Trondheim Voices i 2014 tildelt Heddaprisen for beste audiovisuell design for for musikk og lyddesign til Hundre Hemmeligheter regi Kjersti Haugen og Anne Marit Sæther.

Medlemmer 
Tone Åse
Heidi Skjerve
Ingrid Lode
Siri Gjære
Sissel Vera Pettersen (kunstnerisk leder)
Live Maria Roggen
Anita Kaasbøll
Torunn Sævik
Silje Karlsen 
Kari Eskild Havenstrøm
Natali Abrahamsen Garner

Tidligere medlemmer 
Eldbjørg Raknes
Kirsti Huke
Solveig Slettahjell
Julie Dahle Aagård
Benedicte Swendgaard
Mirella Pendolin
Marita Røstad
Siri Gellein
Helene Dybdahl

Utgivelser
Improvoicing (CD Midt-Norsk Jazzsenter, 2010). Musikk fra oppsetningen Bingo i 2008, samt Moldejazz-oppsetningen Improvoicing med Jon Balke og Marilyn Mazur i 2009.  Besetningen er Tone Åse, Heidi Skjerve, Ingrid Lode, Siri Gjære, Kirsti Huke, Sissel Vera Pettersen, Live Maria Roggen, Anita Kaasbøll og Silje Karlsen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske jazzgrupper
Kor i Trondheim
Vinnere av Heddaprisen
David Andersen (gullsmed)

David Andersen (født 25. mai 1843 på plassen  i Østre Toten, Oppland, død 3. august 1901) var en norsk gullsmed, grunnlegger av firmaet David-Andersen AS. 

Etter at David Andersen var konfirmert i 1859 begynte han i lære hos gullsmed Jacob Tostrup i Christiania. Sin første utenlandsreise tok han etter endt utdannelse. I 1864–1865 reiste han til Preussen og Østerrike. På grunn av krig dro han så til Stockholm sommeren 1866. Samme år vendte han tilbake til Christiania for arbeide for Jacob Tostrup. I 1869 fikk David Andersen Statens reisestipend for å lære seg metallstøpning i London og Paris. Her ble han i syv år.

I London giftet han seg med Sophia Gott (1848–1905) i 1873. I 1875 fikk de sønnen Arthur. I 1876 flyttet familien til Norge, og David Andersen startet sin egen gullsmedforretning i Christiania.

De første årene var vanskelige for firmaet. Men i løpet av 1880- og 1890-årene opplevde firmaet stor vekst. To måneder etter firmaets 25-årsjubileum døde David Andersen, 58 år gammel.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske gullsmeder
Personer fra Østre Toten kommune
Natt&Dag

Natt&Dag (stilisert som NATT&DAG) er en norsk annonsefinansiert gratisavis som kommer ut elleve ganger pr. år i fire lokale varianter i Oslo, Bergen, Trondheim og Stavanger/Sandnes. Hoveddekningsområdene er film, musikk, kunst, litteratur, uteliv, scenekunst, mote og samfunnsstoff. Avisen hadde i 2008 før konkursen ca.   lesere og ca.  lesere pr. utgave i 2011.

Natt&Dag ble stiftet i 1988 som en gratisavis produsert etter modell av den svenske Nöjesguiden.

Historie 
 1988: Natt&Dag ble stiftet i 1988 som en gratisavis produsert etter modell av den svenske Nöjesguiden. Det første året ble avisen ledet av en kollektiv norsk redaksjonsledelse, inntil Jan Carsten Bjerkfelt ble Natt&Dags første norske redaktør i 1989.
 1991: Espen Sletner ble redaktør.
 1993: Avisen gikk konkurs med fire millioner i gjeld. Svenske Nöjesguiden overtok konkursboet. Etter en kort periode med Torgrim Eggen som redaktør kom Espen Sletner tilbake.
 1994: Tor Erik Hermansen tok med seg hele redaksjonen og startet konkurrenten Urban.
 1994: Ifølge Aftenposten skulle en 31 år gammel mann, utsendt av Natt&Dag, ha avlyttet redaksjonslokalet til FOLK. Angivelig skal N&D ha brukt  kroner på avlyttingsutstyr.
 1995: Gaute Drevdal overtok som ny redaktør.
 2001: Det finske nett- og medieselskapet Aktivist Network kjøpte svenske Nöjesguiden, som eide Natt&Dag.
 2004: Audun Vinger overtok redaktørvervet etter Gaute Drevdal
 2007: Eierne ble kjøpt opp av et annet finsk medieselskap, Roschiers konsortium. Kort tid etter opplyses det om at redaksjonens tre faste ansatte sluttet i protest mot budsjettkutt fra de nye eierne. Peter Amdam overtok som redaktør.
 2008: De finske eierne slo avisen konkurs
 2008: Avisen kjøpes opp av Innovation Media, og Siri Brockmeier overtok som redaktør 
 2008: Andreas Tylden overtok som ny redaktør, etter å ha erstattet Siri Brockmeier.
 2010: Christian Forsberg overtok som sjefredaktør.
 2012: Håvard Nyhus ble ansatt som redaktør og Marie-Alix Isdahl Voisin ble ansatt som Natt & Dags første kvinnelige sjefsredaktør.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Aviser etablert i 1988
Norske gratisaviser
Norske nettaviser
Final Fantasy XI

er det første spillet i Final Fantasy-serien som spilles online, et såkalt MMORPG.

Hovedtrekk 
Handlingen i Final Fantasy XI foregår i verdenen Vana'diel. Når du starter å spille velger du en figur du vil være. Deretter får du valg angående utseende, navn og hjemby. Etter denne prosessen er ferdig blir du automatisk flyttet til en av serverne, hvis du kjenner noen som allerede spiller kan du imidlertid få en kode, et såkalt «world pass» som kan plassere deg i den du kjenner sin server.

I forhold til de tidligere Final Fantasy-spillene er ikke historien det mest sentrale. Det er sentralt, men på grunn av at spillet er et MMORPG, må historien gå litt til side for andre ting som samarbeidet.

Betaling 
Siden dette spillet utvikles hele tiden, er du nødt til å betale en månedlig pris for å spille, €12.95 for første karakter, deretter €1.00 for de neste.

Raser 
 Elvaan – Høyere enn mennesker, ellers ingen store forskjeller.
 Galka – Kraftige vesener, sterkest av alle, intetkjønn, men ansees som menn.
 Hume –  Vanlige mennesker, mest balansert av alle rasene.
 Mithra – Kattemennesker, hannene er ikke å finne i spillet, men de finnes.
 Tarutaru – Små dverglignende magikere med store øyne.

Sentrale byer/land 
 Bastok – Republikk
 San d'Oria – Kongedømme
 Windurst – Føderal stat
 Jeuno
 Aht Urhgan

Tilleggspakker 
Ettersom tiden har gått har flere tilleggpakker til Final Fantasy XI kommet ut. Disse er fra og med 16. mai 2011 alle inkludert i en kolleksjon: FINAL FANTASY XI: Ultimate Collection Abyssea Edition. Denne kolleksjons pakken inkluderer; Rise of the Zilart, Chains of Promathia , Treasures of Aht Urhgan , Wings of the Goddess, A Crystalline Prophecy: Ode of Life Bestowing, A Moogle Kupo d’Etat: Evil in Small Doses og A Shantotto Ascension: The Legend Torn, Her Empire Born. I tillegg i denne kolleksjonen følger de ekstra kamp områdene introdusert i 2010: Vision of Abyssea, Scars of Abyssea, og Heroes of Abyssea. Spillene finnes i Norge til Xbox 360 og PC, i Japan og USA kan du også få spillet til PlayStation 2.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Final Fantasy
PlayStation 2-spill
Windows-spill
Xbox 360-spill
MMORPG
Videospill utviklet av Square Co.
Videospill fra 2002
Videospill utviklet i Japan
Sabbat (band)

Sabbat er et engelsk thrash metal-band som ble startet i 1985, oppløst i 1991 og gjenforent i 2006.

Historie

1985–1987: Hydra
Sabbat ble stiftet under navnet Hydra av Martin Walkyier og Fraser Craske i 1985. De fikk med seg Andy Sneap, Mark Deley og Adam Ferman, men gitaristen Mark Deley og trommeslageren Adam Ferman forlot Hydra fort og inn kom trommeslageren Simon Negus. Hydra skiftet så navn til Sabbat.

1987–1991: Gullalderen
Etter å ha gitt ut noen demoer, vakte de manges interesse, både musikkmagasiner og plateselskaper var imponerte. I 1987 skrev de en kontrakt med det tyske plateselskapet Noise Records. De kunne ikke undertegne kontrakten før da, fordi Andy Sneap ikke hadde fylt 18 år, og dermed ikke var myndig. De reiste så til Hannover og spilte inn debuten, History of a Time to Come som ble gitt ut i 1988. Den ble veldig godt mottatt av musikkmagasinene, og den ble etterfulgt av Dreamweaver i 1989 som også ble en suksess. Etter hvert oppsto det konflikter mellom bandmedlemmene, bl.a. på grunn av Martin Walkyiers ønske om mer 'folk'-elementer i musikken, noe Andy Sneap var totalt uinteressert i. Dette kommer også frem i et intervju med Sneap som er lagt ut på YouTube. Konfliktene førte til slutt til at Martin sammen med det andre opprinnelige medlemmet, Fraser Craske, forlot bandet. Walkyier slo seg sammen med folk metal-bandet Skyclad som  delte hans ideologi. Andy Sneap og Simon Negus samlet sammen noen andre medlemmer og ga ut ett nytt album, Mourning Has Broken i 1991, men det ble ingen like stor suksess som forgjengerne. Bandet ble deretter oppløst samme år. Sneap startet opp bandet Godsend med Sabbats siste bassist Wayne Banks, men bandet ble oppløst etter å ha gitt ut bare ett album. Han er nå en anerkjent produsent.

2001–2002: Return to the Sabbat
Bandet hadde en kort gjenforening i perioden 2001-2002 under navnet Return to the Sabbat. Dette ble da under ledelse av Walkyier og ble uten Sneap og Negus.

2006–d.d.: Gjenforeningen
Sabbat ble gjenforent i 2006, og 17., 18. og 19. desember samme år spilte Sabbat tre konserter i England som support for Cradle of Filth. Det var meningen at Sabbat skulle spille på Inferno-festivalen i 2007, men bandet ble nødt til å kansellere sin opptreden her. Sabbat spilte derimot på Hole in the Sky-festivalen i Bergen i august 2007.

Sabbat i Norge
21. februar 2008 – Betong (Chateau Neuf) i Oslo
25. august 2007 – Hole in the Sky i Bergen
6. april 2007 (Avlyst) – Inferno Metal Festival i Oslo

Medlemmer

Dagens medlemmer
Andy Sneap – Gitar (1985–1991, 2006–)
Simon Negus – Trommer (1985–1991, 2006–)
Martin Walkyier – Vokal (1985–1989, 2006–)
Fraser Craske – Bass (1985–1989, 2006–)
Simon Jones – Gitar (1989, 2006–)

Tidligere medlemmer
Neil Watson – Gitar (1989–1991)
Wayne Banks – Bass (1989–1991)
Ritchie Desmond – Vokal (1989–1991)
Richard Scott – Gitar (1988, Europa-turné)

Utgivelser

Britiske heavy metal-band
Thrash metal-band
Band etablert i 1985
The Open University

The Open University er et britisk universitet og digitalt bibliotek. Det ble opprettet i 1969 som et åpent lærested, hvor de fleste av studentene får sin utdanning gjennom korrespondanse, fjernsyn eller internett. Administrasjonen er lagt til Walton Hall i Milton Keynes, og det er tretten andre regionale kontorer i Storbritannia. Universitetet tildeler grader på alle nivåer. 

Med mer enn 180 000 studenter pr. 2005 er The Open University Storbritannias største utdanningsinstitusjon. 25 000 av studentene befinner seg i utlandet. Bare et svært lite antall, noen hundre, er på campus til daglig. Siden opprettelsen har mer enn tre millioner studenter vært innom universitetet. I en undersøkelse blant studenter i 2005 ble The Open University kåret til landets beste i forhold til hvor fornøyd studentene var med tilbudene.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Digitale bibliotek
Universiteter i Storbritannia
Milton Keynes
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1969
1969 i Storbritannia
Bradwell Abbey

Bradwell Abbey var et kloster i Bradwell Abbey i Milton Keynes i England. Det ble opprettet av Meinfelin av Wolverton for Benediktinerordenen omkring 1154. Klosteret ble oppløst i 1528, og bare mindre ruiner er bevart. Klosterets eiendom lå mellom Watling Street i vest, Loughton Brook i øst og Stacey Brook i nord. Ruinene ligger nå på Milton Keynes City Discovery Centres eiendom.

Bradwell var først et anneks til Luffield Priory i nærheten av Silverstone, og ble så selvstendig i 1189. Det er gjort funn av lokal keramikk fra det 12. århundre i ruinene. 

I 1524 ble det bestemt at det skulle nedlegges, og klosteret ble gitt til kardinal Wolsey. Han fikk undersøkt bygningene i 1526, og fikk det formelt overdratt i 1528. 

Katolske klostre
Klostre i England
Benediktinerordenen
Milton Keynes
Klosterruiner
Ruiner i England

en:Bradwell Abbey
Brenneriroa

Brenneriroa (også kjent som Løiten Brænderi) er et tettsted i Løten kommune i Innlandet. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger langs riksvei 25 før Løten sentrum. Løten kirke ligger ved tettstedet. Det samme gjør Løiten Brænderi og Løiten Lys. På Løiten Brænderi går forestillingen En akevisitt, som er Norges mest spilte teaterforestilling med over 3 900 forestillinger per desember 2005.

Se også
Liste over tettsteder i Hedmark

Referanser

Eksterne lenker
 Løiten Brænderi
 Løiten Lys AS

Tettsteder i Innlandet
Bosetninger i Løten