alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Lise Nørgaard

Lise Nørgaard (født 14. juni 1917 i Roskilde) er en dansk journalist og forfatter.

Som journalist har hun vært tilknyttet følgende aviser og ukeblader:

 1935: Roskilde Dagblad.
 1949: Politiken. 
 1968: Hjemmet.
 1975–1977: Hjemmet. Sjefredaktør.
 1980: Berlingske Tidende.

Bibliografi 
I dag er det hovedsakelig som forfatter, at Lise Nørgaard er kjent. Hun har bl.a. skrevet romaner, noveller og erindringsbøker. Ikke minst er hun dog kjent som medforfatter og idé-kvinne til TV-serien Matador.

 Med mor bag rattet, (Gyldendal 1959).
 Volmer - portræt af en samfundsstøtte, (Gyldendal 1970).
 Julen er hjerternes fest, Noveller, (Gyldendal 1978).
 Stjernevej, (Gyldendal 1981).
 Mig og farmor, Noveller, (Husets forlag 1984).
 Sorte syvlinger, (Spectator 1961).
 Jo mere vi er sammen, (Rhodos 1966).
 En hund i huset, (Lindhardt og Ringhof 1980).
 Jeg gik mig over sø og land, Essays, (Fisker 1988).
 Historien om Matador, (Danmarks Radio 1984).
 Syv små hunde og deres skæbne, (Fisker 1991).
 Kun en pige, Erindringer 1., (Gyldendal 1992).
 De sendte en dame, Erindringer 2., (Gyldendal 1997).

Lise Nørgaard har dessuten bidratt til en rekke bøker.

Priser og utmerkelser (utvalg) 
  – Danske Dramatikeres Hederspris
  – De Gyldne Laurbær
  – Publicistprisen

Referanser

Eksterne lenker 
 Litteratursiden.dk – Lise Nørgaard
  

Danske forfattere
Danske journalister
Mottakere av De Gyldne Laurbær
Mottakere av Danske Dramatikeres Hederspris
Personer fra Roskilde
Hundreåringer
10 Years In Valhalla-Ian Stuart Donaldson Memorial

10 Years In Valhalla-Ian Stuart Donaldson Memorial er en østeuropeisk samling med skinhead/Oi! og R.A.C.-musikk. Musikken er tatt opp under en Ian Stuart Donaldson Memorial Gig i Ukraina den 4. oktober 2003. Donaldson, som var en ledende skikkelse i den europeiske skinhead-bevegelsen, omkom i en bilulykke i 1993.

Deltakere 
Følgende band deltar med disse låtene:

SOKYRA PERUNA fra Ukraina:
«Hail the new dawn»
«Slavyanin»
«Ukrainian vengeance»
«Under the flag of victory»
«We are with you, brother»

MOLOT fra Hviterussland:
«The time is coming»
«White power»
«Aryan warrior»
«We fight to sistem»

SVAROG fra Russland:
«Svarog»
«Wind»
«Our towns»
«Shturmfurer»

KOLOVRAT fra Russland:
«The strikes»
«When the boat comes in»
«R.I.P.»
«Ninth wave of white power»

Kilder 
 

Musikkalbum fra 2003
Legion of the Damned

Legion of the Damned er et nederlandsk thrash metal-band med death metal-elementer. Bandet ble stiftet i Geldrop i 1992 som et black/thrash metal-band under navnet Occult, men skiftet navn til Legion of the Damned i 2005 fordi Rachel Heyzer hadde forlatt bandet i 2001. De ønsket også å få en «ny start» og la om stilen.

I 1990 fikk black metal-entusiasten Maurice Swinkels ideen til å starte et band. Det var ikke før i 1992, da bandet skrev sine første sanger og holdt sin første konsert på Black Flame Festival i Elsloo at Occult var et faktum. I tillegg til å spille egne sanger, spilte Occult også sanger av det amerikanske death/black metal-bandet Acheron. Konserten på Black Flame Festival resulterte i bandets første demo og i 1993 spilte Occult inn sin første studio-demo. Occult skrev så platekontrakt med Foundation 2000, fikk med bassisten Sjos Tuithof og ga ut debut-albumet Prepare to Meet Thy Doom (1994).

Leon Pennings fikk sparken fra Occult i 1999 på grunn av musikalske forskjeller. Pennings ønsket en mer melodisk progressiv stil, mens resten av bandet ønsket å spille brutalt.

Medlemmer 
 Maurice «Sephirot» Swinkels – Vokalistl (1992-)
 Richard Ebisch – Gitar (1994-)
 Harold Gielen – Bass (2006-)
 Erik Fleuren – Trommer (1992-)

Tidligere medlemmer 
 Rachel Heyzer-Kloosterwaard – Vokalist (1994–2001)
 Leon Pennings – Gitar (1992–1999)
 Twan Fleuren – Bass (1999–2006)
 Sjors Tuithof – Bass (1992/1993–1999)

Utgivelser

Studioalbum under navnet Occult

Studioalbum under navnet Legion of the Damned

Eksterne lenker 
 
 Legion of the Damend på MySpace
 
 

Nederlandske heavy metal-band
Band etablert i 2001
Thrash metal-band
Death metal-band
Nederland
Kai Bogen

Kai Bogen (født 18. mai 1953) er en av fem personer som var med på å starte MicroDesign AS – det første navnet på selskapet Q-Free ASA. Bogen har solgt sin eierandel i Qfree og driver nå som investor.

I 2006 var han ifølge tallene fra skatteetaten Trøndelags rikeste mann.

Referanser 

Nordmenn i databransjen
Fødsler i 1953
Drivaksling

Drivaksling er den akslingen som overfører drivkraften fra for eksempel motoren til en bil til veien/underlaget. Er bilen bakhjulsdrevet er det den bakere akslingen som blir drivaksling.

Kraften overføres fra motoren via bl.a. drivakslingen til underlaget. Slik drives kjøretøyet framover eller bakover.

Drivakslinger blir også brukt på motorsykler, akselen står da inn i kardangen på bakhjulet. Samme prinsipp blir også brukt på trøsykler.

Se også
Girkasse
Mellomaksling
Bakaksling
Kardang

Motorer
Kjøretøyteknologi
Lucky Strike (snus)

Lucky Strike-snus fåes som posesnus (porsjonsnus) og løssnus i Norge. Tobakksvaren produseres i Sverige for British American Tobacco. Pakningen finnes i «original», «White Portion», «white portion mini» (9,6 g, mini portion selges kun i Sverige) og «Strong Portion».

Lucky Strike-snus ble lansert for første gang i verden i Sverige og Sør-Afrika i mai 2005.

Innhold
Lucky Strike «White Portion» har en nettovekt på 19,2 g og inneholder 24 porsjoner.  Lucky strike Original porsjon er 1 gramsposer i boxer à 24 stk. Lucky strike white mini portion har en nettovekt på 9,6 g og selges i boxer a 24 stk.

Ingredienser
 tobakk 
 vann 
 fuktighetsbevarende midler (E422, E1520)
 smaksforsterkere (koksalt)
 surhetsregulerende midler (E500)
 aromaer inkl. røykaroma.

Referanser 

Snusmerker
Indusdalen

Indusdalen er en bred elvedal ved grensen mellom Pakistan og India, omkring 100 000 km² stor. De eldste sporene av sivilisasjon på det indiske subkontinentet er avdekket ved steder langs eller nært inntil Induselven, som  har gitt navn til området. Kulturen i Indusdalen fungerte omtrentlig i tiden 2600 f.Kr. og 1500 f.Kr. Den spredte seg sørover på det indiske subkontinentet, men hadde sitt hovedområde langs elvene i nordøst. Denne sivilisasjonen hadde betydning for senere tiders hinduisme og indisk kultur.

Se også 
 Indus
 Induskulturen

Eksterne lenker 
 Indus Valley, Ancient India
 Indus Valley Civilization

Daler i Pakistan
Brokk

Brokk (latin hernie) er en vanlig tilstand som innebærer at litt av innholdet i bukhulen passerer ut igjennom en av åpningene i muskellagene som utgjør bukveggen, og danner en kul under huden. Hullet i bukveggen blir kalt «brokkporten».

Ofte kommer en slik brokk-kul når trykket i bukhulen øker, og kulen forsvinner når trykket er lite.

Den delen av tarmen som ligger utenfor brokkporten er avhengig av blodforsyning gjennom arterier og vener som passerer ut gjennom brokkporten. Dersom trykket i brokkporten øker så mye at blodsirkulasjonen i disse karene stoppes, kan vevet i brokket nedbrytes på grunn av mangel på oksygen og næring. Dette er smertefullt og kalles «incarcerert hernie». Pasienten må opereres innen få timer etter at smertene er oppstått.

Til å begynne med etter at smertene er oppstått, er det mulig å presse brokket tilbake gjennom brokkporten, inn i bukhulen. Dette kalles å «reponere» brokket. Dersom smertene har vart lenge, eksempelvis over en time, kan tarmveggen bli så skadet at det kan gå hull ved forsøk på reponering. Da vil tarminnholdet fort gi bukhinnebetennelse, «peritonitt».

Vanlige typer brokk 
Navlebrokk, «umbilicalhernie», er brokk som går ut igjennom åpningen i bukveggen ved navlen der blodårene i navlestrengen passerte da pasienten var foster.

Lyskebrokk, «inguinalhernie», er brokk som går ut igjennom lyskekanalen, «inguinalkanalen», som er et hull i bukveggen der sædlederen og blodårene til testiklene passerer. Dette er like ovenfor folden mellom magen og lårene.

«Ventralhernie» er et brokk igjennom bukveggen der den er blitt svak på grunn av overvekt eller operasjon.

Lårbrokk eller «Femoralhernie» er et sjeldnere brokk. Da følger brokket en kanal fra bukhulen ved de store blodårene som går ned i lårene. Kulen av brokket danner seg da like nedenfor folden mellom maven og lårene.

Mellomgulvsbrokk, «hiatushernie», innebærer at en del av magesekken glir opp gjennom hullet i mellomgulvet der spiserøret vanligvis passerer. Delen av mavesekken ovenfor mellomgulvet kan danne en pose der det blir liggende matrester og tabletter. Dette kan også gi gastroøsofageal refluks.

Vombiskinn er betegnelsen på brokk hos gårdsdyr, spesielt sau.

Spesielle forhold 
Når buken utvides ved overvekt øker trykket i bukhulen, og åpningene som kan bli til brokkporter blir større. Ved overvekt kan brokk forsvinne med vektreduksjon.

Noen pasienter kan ha nytte av et brokkbind for å hindre at brokket kommer ut. Ellers er det vanlig å behandle brokk med et lite kirurgisk inngrep.

Det er helt ufarlig å ha et brokk så lenge det er mulighet for operasjon ved eventuell incarcerering. En pasient som har brokk bør likevel ikke oppholde seg i områder der hurtig sykehusinnleggelse er vanskelig.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker
 Norsk Helseinformatikk
 Store medisinske leksikon

Sykdommer i fordøyelsessystemet
Akutte medisinske lidelser
Tony Scaglione

Tony Scaglione (født	23. juli 1967) er en amerikansk musiker.

Scaglione var en av tre som stiftet thrash metal-bandet Whiplash i 1984. Scaglione forlot Whiplash i 1986 og tok Dave Lombardos plass som trommeslager i thrash metal-bandet Slayer. Han tok så del i Reign in Blood-turneen med bandet i Nord-Amerika. Ett år senere returnerte Dave Lombardo til Slayer etter å ha blitt overtalt av Slayers produsent Rick Rubin. Scaglione returnerte så til Whiplash som han var medlem av fram til bandet ble løst opp i 1998.

Referanser

Eksterne lenker   
 

Trommeslagere
Thrash metal-musikere
en:Tony Scaglione
Bias Bernhoft

Tobias Brodtkorb Bernhoft, kjent som Bias Bernhoft, (født 13. oktober 1902 på Mjølfjell, død 24. november 1986 i Oslo) var en norsk sanger og revyforfatter.

Han var egentlig forstmann og debuterte som revysanger i 1926, og avsluttet karrieren med å skrive tekster til Jens Book-Jenssen i 1974. Gjennom århundret var en av de viktigste bakmennene i norsk revy, og skrev for og/eller samarbeidet med Arild Feldborg, Sverre Bævre, svigersønnen Bjørn Sand, Leif Juster, Einar Rose, Lalla Carlsen, Sølvi Wang, Elisabeth Granneman, Kari Diesen, Wenche Myhre, Dizzie Tunes og Dag Frøland. Blant Bernhofts kjente revyviser kan nevnes «Karl Johan og jeg» og «Omatt og omatt».

TV-portrettet Teksten var av Bias Bernhoft ble sendt i NRK i 1965. I det private drev han fra 1928 en tobakksforretning på Majorstuen, Oslo. Forretningen drives per 2018 av hans datter, Unni Bernhoft Sand, som også har en fortid innen skuespilleryrket.

Filmografi (utvalg) 
 1936 – Morderen uten ansikt

Priser og utmerkelser (utvalg) 
 1973 – Leonardstatuetten

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske revyforfattere
Norske humorister
Norske sangere
Personer fra Voss kommune
Type 96 (stridsvogn)

Type 96 er en kinesisk stridsvogn med 125 mm kanon. Den er basert på Type 85-III. Over 1 500 Type 96 er i tjeneste i Kina.

Historie og utvikling 

Etter bruddet mellom Kina og Sovjetunionen på 1960-tallet innså Kina at deres egne stridsvogner, basert på T-54/T-55-serien, var utklasset av Sovjetunionens T-62, T-64 og T-72. Kinesiske myndigheter satte i gang utviklingsprogrammer for å ta igjen forspranget. Type 69 var den første stridsvognen som kom ut av dette, men den nye modellen ble først og fremst en eksportsuksess, og ble ikke brukt av Folkets frigjøringshær.

Et antall forskjellige stridsvognfamilier ble utviklet i årene som fulgte. Den andre generasjonen av disse startet med Type 80, og ble gjennom flere trinn raffinert fram til Type 96. Den direkte forgjengeren var prototypen T-85 III, som hadde en dieselmotor på 1 000 hk og reaktivt panser.

En mer avansert modell, fra tredje generasjon av kinesiske stridsvogner og kalt Type 99, er også i tjeneste parallelt med Type 96.

Eksterne lenker 

 Type 96 Main Battle Tank – Chinese Defence Today (engelsk)

Stridsvogner
Folkets frigjøringshær
Børre Dalhaug

Børre Dalhaug (født 29. april 1974 i Ålesund) er en norsk musiker og arrangør.

Børre Dalhaug har jobbet som musiker siden 1995 og holdt ca. 800 konserter med utøvere som The Real Thing, Staffan William-Olsson Sextet, Nora Brockstedt, Oslo Groove Company, Bohuslän Big Band m.fl. Han har turnert i Pakistan, India, Russland, Frankrike, Tyskland, Finland, Sverige og Danmark og spilt på en rekke plater. 

Dalhaug har gitt ut en spellemannsnominert storbandplate med navn BigBandBlast!. Denne platen fikk gode kritikker i pressen.  

Ved siden av å spille trommer jobber Dalhaug som komponist og arrangør i tillegg til undervisning (han er utdannet musikkpedagog ved Norges musikkhøgskole). Dalhaug er også utdannet dataingeniør ved Høgskolen i Oslo.

Referanser 

Norske jazztrommeslagere
Norske musikkpedagoger
Fødsler i 1974
Bakstekjerring

Bakstekjerring var en tittel som ble brukt på enkelte kvinner som hadde spesielt lag med kjevlet. Hun hørte til de kvinnelige håndverksspesialistene i norske bygdesamfunn og ble særlig brukt når det skulle produseres forråd av flatbrød. Hun kunne kalles bakstekjerring, bakstejente, bakstedeie eller bakstekulle.

I det gamle bondesamfunnet var det slik at flatbrød ble bakt en eller to ganger i året. Det ble da bakt et forråd, et lager, som ble lagt på stabburet i spesielle kister til formålet; de kunne kalles brødbyrer.

Flatbrødbakinga var et stort arbeid. De fleste har bakt selv ved hjelp av gårdens egne folk, byttesarbeid forekom også, det vil si at naboene arbeidet sammen. Noen steder ble det brukt innleid hjelp. Det var enkelte bakstekjerringer som var særlig ettertraktet i bygda. De som var særlig ettertraktet ble til og med hentet fra nabobygda.

Bakstekjerringa var den som sto for blanding av poteter og mel til riktig konsistens, og for utkjevlingen som skulle være svært nøyaktig. Vedfyren under bakstehella, eller takka måtte også passes slik at lefsene ble stekt og ikke for svidd. Å få dette til i høyt tempo var håndverk.

Etter at potetene var tatt opp, og brødkornet var ferdig malt, var det tid for lefsebakst. Potetlefser var en vanlig måte å tilberede poteter på, med sikte på oppbevaring på loft og stabbur utover vinter og vår. Potetkjelleren var vanligvis tilpasset lagring av middagspoteter, og overskuddsproduksjonen kunne ikke holde seg uten at den ble behandlet.

Ei flink bakstekone kunne bake og steke hundre leiver på en dag.

Flinke bakstekjerringer var etterspurt, og kunne gå fra gård til gård i en hektisk sesong. Det var ønskelig at bakstetiden var over i rimelig tid før frosten kom, slik at en slapp å få frosne rå poteter.

Referanser

Litteratur
Hilmar Stigum og Kristofer Visted: Vår gamle bondekultur II. 3. utgave. Oslo 1971.
Johanne Jansen: Bakverk, s. 116. I Norsk mat. Oslo 1965.

Håndverk
Landbrukshistorie
Baking
Bv206S

Bv206S er en pansret beltevogn fra BAE Systems Land Systems Hägglunds, basert på Hägglunds Bv206.  Den har rammestyring, og er pansret mot splinter og utstyrt med dieselmotor fra Steyr.  Den er i tjeneste med Sverige, Tyskland, Frankrike, Spania og Italia.

Historie og utvikling

Bv206S ble utviklet i samarbeid mellom Alvis plc Hägglunds (nå BAE Systems Land Systems Hägglunds) og den svenske hærens forsyningskommando.  Den var opprinnelig beregnet på bruk i det svenske forsvaret, men har etter hvert blitt approbert av flere andre væpnede styrker.  Samlet har 479 vogner blitt bestilt.

I mars 2004 kom den første ordren fra den svenske hæren på 15 kjøretøyer.  Disse var fordelt på syv pansrede personellkjøretøyer, fem lastevogner og tre ambulanser.  I juni 2006 kom en ordre for 52 kjøretøyer til.  Totalt har Sverige bestilt 93 kjøretøyer.

I oktober 2003 kom en ordre for 112 kjøretøyer fra den italienske hæren.  De skal leveres mellom 2004 og 2007.  Ytterligere 34 ble bestilt i november 2003, noe som gjør totalen til 189 vogner.

I 2002 kom en ordre for 31 kjøretøyer til den tyske hæren, etterfulgt av 75 til i desember 2004 og 81 i september 2005.  Den totale kontrakten for den tyske hæren er nå 200 kjøretøyer.

Bv206S har også blitt brukt i Kosovo av den franske hæren.  De bestilte et antall i september 1999.  Disse er utstyrt med et tårn og en M2 12,7 mm mitraljøse.

Teknisk
Vognføreren sitter i frontkabinen, hvor det er plass til fire mennesker.  Avhengig av typen vogn ellers er det plass til opptil 8 fullt utrustede soldater i bakvognen.

Motoren er en Steyr M16 rekkesekser på 3,2 liter som yter 130 kW ved 4000 omdreininger i minuttet.  Den er montert i framvognen sammen med en Mercedes-Benz W5A-580 automatisk girkasse med fem gir framover og ett i revers.  Det er drift på alle fire beltene.

Referanser  

Militære beltevogner
Pansrede personellkjøretøyer (beltegående)
Amfibiske kjøretøyer
Kjøretøymodeller introdusert i 2002
Hägglunds
Nil

nil er en japansk rockegruppe, som har vært aktiv siden 2002. Bandet består av Tetsu (vokal, gitar; tidligere kjent fra Malice Mizer), Masaru Kobayashi (bass) og Kazama Hiroyuki (trommer).

Diskografi 
Album
12 INPLOSION (8. mai, 2004)
THE COVERING INFERNO (25. november, 2004)
エクスカリバー [EXCALIBUR] (6. april, 2005)

Mini-album/maxi-singler
nil from hell (1. september, 2002
さよならダヴィンチ [sayonara da vinci] (1. desember, 2002)
アガペー [AGAPE] (2. november, 2005)
スケルツオ [SCHERZO] (2. november, 2005)
Thank You (gave til de som meldte seg inn i Dread Squad, nils fanklubb)

Singler
DOWN to DAWN EP (18. september, 2003)
Drop (16. mars, 2005)
One Day (D.S. Mix) (2005)

Japanske rockegrupper
Passandridae

Passandridae er en familie av biller som hovedsakelig lever i tropene, selv om en art går så langt nord som Canada. I Europa lever ingen av dem ute i naturen, men arten Aulonosoma tenebrioides har blitt funnet i havneområder, trolig importert med tropisk tømmer. Såvidt man kjenner til lever disse billene som parasitter på larver og pupper av treborende biller og vepser.

Utseende 
Små til middelsstore (3,5 – 35 mm), avlange, glatte, smale, parallellsidige, oftest brunlige biller. De fleste er ganske flate, men noen er omtrent sylindriske. Hodet er stort og bredt, minst like bredt som brystskjoldet, med små, runde fasettøyne. Kjevene (mandiblene) er framoverrettede og stikker litt ut foran. Antennene er litt lengre enn hodet og brystskjoldet til sammen, 11-leddete, perlekjedeformede og ganske tykke. Brystskjoldet (pronotum) er lengre enn bredt, omtrent firkantet sett ovenfra, med avsatte sidekanter, tydelige bakhjørner og en stor, avlang grop i midten. Dekkvingene er avlange, parallellsidige, som oftest med lengdefurer. Beina er ganske korte og kraftige, føttene fem-leddete.

Levevis 
Biologien til disse billene er dårlig kjent, men alle artene man vet noe om lever i død ved, gjerne under barken på døde trær, og lever av pupper (av og til også larver) av vedborende insekter. Det er ikke klart om de bør regnes som rovdyr eller parasitter. De angriper særlig biller (trebukker, praktbiller, hettebiller, snutebiller og andre) men også av og til vepser. De aller fleste artene lever i tropene, men fire arter finnes naturlig i Nord-Amerika, og de lever så langt nord som Japan i Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamiien Glans- og flatbiller, Cucujoidea
 Familien Passandridae
 Slekten Ancistria  – 33 arter, Afrika og Asia
 Slekten Anisocerus  – 3 arter, Afrika og Asia
 Slekten Aulonosoma  – 3 arter, Afrika – Ny-Guinea
 Aulonosoma tenebrioides Motschulsky, 1858  – blir av og til funnet i Europa
 Slekten Catogenus  – 18 arter, Canada – Argentina
 Slekten Passandra  – 31 arter, Sør- og Mellom-Amerika, Afrika, Asia, Oseania
 Slekten Passandrella  – 2 arter, Sør- og Mellom-Amerika
 Slekten Passandrina   – 2 arter, Madagaskar
 Slekten Scalidiopsis  – 1 art, Brasil
 Slekten Taphroscelidia  – 14 arter, USA – Argentina

Kilder 
 Thomas, M. 1999. A preliminary checklist of the flat bark beetles of the world (family Passandridae). 
 Passandridae på Tree of life (med bilde):

Eksterne lenker 
 

Biller
An Spidéal

An Spidéal (engelsk Spiddal) er en landsby vest for Galway by i grevskapet Galway i Irland. Den ligger om lag 16 kilometer vest for Galway på nordsiden av Galwaybukten, der hvor bukten er smalest. I byen er det omkring 1 356 innbyggere (2006). 

Byens navn kommer fra hospital, og antyder at det lå et hospital her i gammel tid. Ettersom byen ligger i den irsktalende del av Irland, kommer det hver sommer studenter til byen for å lære språket i et miljø hvor det praktiseres daglig. 

Kirken i landsbyen, St Eanna's Church, som ble bygd i 1904, er kjent for sin spesielle arkitektur.

Se også 
 Gweedore

Referanser

Eksterne lenker 
 
 anspideal.net
 galwaytourist.com 

Landsbyer i Galway
Elephant and Castle

Elephant and Castle, ofte bare kalt Elephant, er et stort gatekryss i bydelen Southwark i den sørlige delen av London. A3 til Portsmouth og  flere regionale veger går over Elephant and Castle, som fordeler og samler trafikken til og fra en stor del av byen. Like ved rundkjøringa ligger det store varehuset Elephant and Castle Shopping Centre med kontorblokka Hannibal House og ei stor boligblokk som kalles Metro Central Heights. I sentrum av rundkjøringa står monumentet i rustfritt stål over fysikeren Michael Faraday, som var født i nabolaget. Elephant og Castle har i stor grad erstatta det tradisjonelle navnet Newington på området omkring.

Stedsnavnet 

Navnet kommer fra vertshuset Elephant and Castle, som lå her tidligere. Den eldste bevarte nedtegnelsen av dette navnet i tilknytning til dette området opptrer i nedtegnelse av gårdsrettbok (Court Leet Book) for herregården Walworth, som hadde møte ved «Elephant and Castle, Newington» den 21. mars 1765. Tidligere tilhørte området en gang av en smed og knivmaker, og våpenskjoldet til Worshipful Company of Cutlers hadde en elefant med borg på ryggen (representerte en howdah), som igjen ble benyttet grunnet anvendelsen av elfenbeinhåndtak med motiv av elefant.

William Shakespeare omtaler elefantlosji i komedien Helligtrekongersaften. I Akt 3, Scene 3, sier Antonio: «In the south suburbs, at the Elephant, is best to lodge.» Selv teaterstykket har handling plassert i Illyria på Balkan benyttet Shakespeare ofte lokale Londonreferanser. Londons teatre lå alle i Southwark slik at Shakespeares tekstlinje kan representere reklame for et lokal gjestgiveri.

En populær, men feilaktig etymologi hevder at «Elephant and Castle» er en forvanskning av «La Infanta de Castilla», det vil si en prinsesse fra kongeriket Castilla i dagens Spania som eksempelvis Katarina av Aragón som ble gift med kong Henrik VIII av England.

Stedet var tidligere kjent som Newington, og Newington Butts og Newington Causeway er navn på to av de viktigste veiene i området. I middelalderen var den en del av det rurale Surrey innenfor herregodset Walworth. Newington er et av de mest vanlige stedsnavnene i England (se Newington Green og Stoke Newington i nordlige London). Fra 1750-tallet ble området mer betydningsfullt og navnet fra puben i dette veikrysset ble mer velegnet for å referere spesifikt til dette stedet.

Referanser

Eksterne lenker 

 Kart over Elephant and Castle og de omliggende distriktene 
 Byfornyelse av Elephant and Castle

Steder i Southwark
Fredning

Fredning har flere betydninger og er ett av flere tiltak for ta vare på en felles natur- og kulturarv.

 Fredning av dyr
 Fredning av kulturminner
 Fredning av planter
 Artsvern
 Biotopvern
 Områdevern
 Naturvern
 Naturreservat
 Nasjonalpark
 Vern av minoriteter ved fredning av områder som for eksempel indianerreservat

Miljøvern
Kulturminnevern

en:Environmentalism#Preservation and conservation