alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Mathilde Fibiger

Mathilde Fibiger (født 13. desember 1830, død 17. juni 1872) var en dansk forfatterinne.

Biografi
I sin debutroman Clara Raphael tok hun opp noen banebrytende tanker om kvinnens frigjøring og datidens kvinners begrensede muligheter for utdannelse, utvikling og uavhengighet. 

Clara Raphael, Tolv Breve skildrer livet for en ung kvinne, der får arbeide som guvernante i provinsen. Hennes ideer om sin selvstendighet er forskjellig fra lokalbefolkningens og hun tar en beslutning om å gjøre «Damernes Emancipation» til sitt livsmål. Der er klare paralleller mellom boken og Mathilde Fibigers eget tidlige liv. Boken ble utgitt omkring julen 1850 (på tittelbladet: 1851) hun var da 20 år – og var forsynt med et forord av ingen ringere enn Johan Ludvig Heiberg. 

Sett i lys av den omveltning det danske samfunn opplevde i årene 1848–1850 var bokens ideer for vidtgående for mange, og den livlige debatt som fulgte i løpet a 1851 fikk navnet Clara Raphaelfejden. Selv de negative anmeldelser anerkjente dog Fibigers litterære talent, og selv om forbindelsen til Heiberg ble avbrutt, og Heiberg aldri forsvarte Fibiger, skaffet boken henne kontakt med blant annet Hans Egede Schack og Meïr Aron Goldschmidt, som begge hadde kritisert boken, og med N.F.S. Grundtvig, som hadde hilst den velkommen som ekte dansk og ekte menneskelig. Fibiger selv bidro til feiden med to skrifter, dels et forklarende skrift om kvinnefrigjøringen, dels en ny novelle, som viste forskjellene på de to kjønns vilkår.

I sine senere bøker En Skizze efter det virkelige Liv (1853), og Minona kan man se Fibiger ta tak i sin ungdoms radikalitet. Vesentligst er Minona, som med sin kompliserte incesthistorie litterært sett er hennes betydeligste verk. Romanen falt imidlertid død fra trykkpressen, det var ingen skandalesuksess, kun skandale. Fibiger skjønnlitterære forfatterskap ble avsluttet med dette. Allikevel kom hun til å stå som «den første, der hejsede sejl» i kvinnesaken i Danmark, og hun arbeidet hele sitt liv for kvinnens rett til utdannelse og uavhengighet, blant annet gjennom sitt virke som telegrafist, blant annet som bestyrer av telegrafstasjonen i Nysted fra 1869.

Se også 
 Nysted og omegn
 Mathildeprisen

Bibliografi 
 Clara Raphael, Tolv Breve (1851)
 En Skizze efter det verkelige Liv (1853)
 Minona. En Fortælling (1854)

Referanser

Eksterne lenker 
 Om Mathilde Fibiger, fra Dansk biografisk Lexikon
 Clara Raphael, Tolv Breve: online udgave fra Det Kongelige Bibliotek
 Minona. En Fortælling: online udgave fra Det Kongelige Bibliotek

Danske romanforfattere
Danske novellister
Telegrafister
Danske kvinnesaksforkjempere
Den danske gullalder
Personer fra København
Slekten Fibiger
Fernanda Nissens gate (Oslo)

Fernanda Nissens gate (1A–7B, 2A–10B) ligger i Nydalen (området ble tidligere kalt Lillo) i bydel Sagene i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Kristoffer Aamots gate og har gangveiforbindelse videre til Lillogata.

Opprinnelig (1923–2003) ble navnet brukt om en gate på Sagene. Denne utgjør nå østre del av Fjørtofts gate og går fra Gustav Jensens gate og nedover mot Griffenfeldts gate. I 2003 besluttet imidlertid bydelsutvalget å bruke navnet på det som tidligere var en del av Sandakerveien. Følgelig ble Sandakerveien 110 og 112 omdøpt til Fernanda Nissens gate 1-7.

Gaten er oppkalt etter kvinnesaksforkjemper og politiker Fernanda Nissen.

Frem til 2010 var det kun industrivirksomhet i Fernanda Nissens gate, men utover 2010-tallet vil hele området rundt gaten bli bebygd av leilighetskomplekser.

Litteratur

Eksterne lenker
 

Sandaker
Veier i Oslo oppkalt etter kvinner
Veier i Oslo
Nydalen
Fernanda Nissen
Mark Bresciano

Mark «Marco» Bresciano (født 11. februar 1980 i Melbourne) er en australsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for SS Lazio etter at hans kontrakt med den italienske Serie A-klubben Palermo gikk ut. Han er midtbanespiller og er fast inventar på . 

Bresciano har tidligere spilt for Bulleen Lions, Carlton SC, Empoli FC og Parma FC.

Eksterne lenker 
 
 Profil på OzFootball.net
 Profil på ilpalermocalcio.it
 Profil på footballaustralia.com.au

Australske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-VM 2010
Spillere i Fotball-VM 2014
Deltakere for Australia under Sommer-OL 2000
Fotballspillere under Sommer-OL 2000
Fotballspillere for Carlton SC
Fotballspillere for Empoli FC
Fotballspillere for Parma FC
Fotballspillere for US Palermo
Fotballspillere for SS Lazio
Personer fra Melbourne
Fødsler i 1980
Black River Park

Black River Park er hjemmebanen til fotballaget Ridabu fra Hamar. Underlaget er kunstgress, men har også to gressmatter ved siden av hovedbana. Tidligere var det gressmatta som ble brukt som hovedbane, men i 2008 ble kunstressmatta klar for bruk, og ble den andre kunstgressbana i Hamar kommune etter Børstad kunstgress.

Idrettsanlegg i Hamar
Fotballstadioner i Norge
Rogaland Høyre

Rogaland Høyre er partiet Høyres fylkesorganisasjon i Rogaland. Leder i Rogaland Høyre fra 2020 er Ane Mari Braut Nese, mens Harald Larssen Lønning og Karl Stefan Afradi er nestledere. Daniel Aamodt er fylkessekretær.

Høyre har 11 representanter Rogaland fylkesting i perioden 2019–2023. Ole Ueland er leder i fylkestingsgruppen. Tina Bru, Sveinung Stensland, Margret Hagerup og Aleksander Stokkebø er Rogaland Høyres stortingsrepresentanter.

Ledere

Rogaland Unge Høyre 
Frem til våren 1965 var Unge Høyres lokalforeninger i fylket fordelt mellom de to distriktsorganisasjonene Sør-Rogaland Unge Høyre og Haugalandet Unge Høyre, hvor sistnevnte også omfattet Stord Unge Høyre og Odda Unge Høyre i nabofylket Hordaland. Våren 1965 ble distriktsorganisasjonene slått sammen til Rogaland Unge Høyre, mens Stord og Odda ble overført til Hordaland Unge Høyre. Den konstituerende generalforsamlingen ble avholdt den 2. mai 1965. I 1981 hadde Rogaland Unge Høyre 19 lokalforeninger. Rogaland Unge Høyre hadde i 2020 følgende 7 lokalforeninger: Haugesundregionen Unge Høyre, Stavanger Unge Høyre, Sola Unge Høyre, Sandnes Unge Høyre, Jæren Unge Høyre, Dalane Unge Høyre og Høyres Studenter Stavanger. Stavanger Unge Høyre er den største lokalforeningen.

Ledere

Kjell Gjerseth 1965
Rune Rohde Garder 1965–1966
Kjell Tobias Mønnich 1967
Kjell Ursin-Smith 1968
Audun Stueland 1969
Erik Mauritzen 1969
Øyvind Larsen Krovik 1970
Hilmar Rommetvedt 1970–1971
Geir Jøsendal 1972–1973
Jørg Eirik Waula 1974
Gabriel Ålgård 1975–1976
Kurt Harald Aase 1976–1977
Kjell Arholm 1977–1982
Hein Seldal 1982–1983
Leif Johan Sevland 1983–1988
Jan Friestad 1989
Karl Arne Jespersen 1990–1991
Bent Høie 1992

Kjell Erik Grøsfjeld 1993–1995
Arve Kambe 1996–1997
Inger Lise Aarrestad 1997–1999
Atle Myre 2000–2001
Benedicte Thu Nørgaard 2001–2003
Erlend Jordal 2003–2005
Geir Grannes 2005–2006
Leif Inge Westbø 2006–2007
Tina Bru 2007–2008
Peder Sjo Slettebø 2008–2010
Serine Jonassen 2010–2011
Snorre Loen 2011–2012
Morten Asbjørnsen 2012–2014
Karl Stefan Afradi 2014–2016
Aleksander Stokkebø 2016–2017
Terje Hetland 2017–2019
Even Hallås 2019–2020
Fredrik Myklebust Iversen 2020-2021
Mille-Sofie Kvannli 2021-

Stortingsrepresentanter 
Innvalgt for Høyre fra Rogaland stortingsvalgkrets (etablert i 1953):

 Ole Bergesen (1954–1965)
 Peter Torleivson Molaug (1954–1961)
 Gunnar Hellesen (1961–1969)
 Egil Endresen (1965–1973)
 Lauritz Bernhard Sirevaag (1969–1977)
 Kristin Lønningdal (1973–1981)
 Claus Egil Feyling (1977–1985)
 Marit Løvvig (1977–1989)
 Sverre Mauritzen (1981–1993)
 Lars Storhaug (1985–1989)
 Gunnar Fatland (1985–1997)
 Thorhild Widvey (1989–1997)
 Jan Johnsen (1997–2000)
 Inger Stolt-Nielsen (1997–2001)
 Bent Høie (2000–2021)
 Finn Martin Vallersnes (2001–2009)
 Siri A. Meling (2001–2005, 2009–2017)
 Arve Kambe (2009–2017)
 Tina Bru (2013–)
 Sveinung Stensland (2017–)
 Margret Hagerup (2017–)
Aleksander Stokkebø (2021-)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Rogaland Høyres nettside 

Høyres fylkesorganisasjoner
Politikk i Rogaland
Politiske partier etablert i 1921
Børøyholmen fyrstasjon

Børøyholmen fyrstasjon er et fyr som ligger i Trondheimsleia ved Hestvika nordøst for Hitra i Trøndelag.

Fyret ble opprettet i 1874. I 1970 ble det bygd et nytt 10 m høyt lyktehus i betong like ved og det gamle fyret gikk ut av drift. Husene ble revet i 1973, og bare grunnmuren står igjen.

Se også
Norske fyr

Kilder

 fyr.no
 Kulturminneåret 2009

Fyr i Trøndelag
Byggverk i Hitra
Byggverk fullført i 1874
1874 i Norge
Samferdsel i Hitra
Artikler i sjøfart-prosjektet
Leif Lykke

Leif Lykke (1903–1988) var en norsk forstmann. Han var skogsjef og disponent ved Værdalsbruket.

Liv og virke 
Han gikk Trondheim katedralskole, Statens skogskole i Steinkjer og skogbruksavdelingen ved NLH på Ås. Han arbeidet som skogassistent før han ble forstmester og skogsjef ved Værdalsbruket i 1936 og disponent ved bruket i 1948. Han avgikk med pensjon i 1971, men opptrådte senere som konsulent.

Lykke hadde verv i skogbrukets organisasjoner, blant annet som formann i Nordenfjelske krets av Norsk forstmannsforening, formann i Inn-Trøndelag skogselskap fra 1967 til 1973 ordfører i representantskapet i forsikringsselskapet Skogbrand og medlem av skogråd, fylkesskogråd og Landsrådet for viltstell, jakt og fangst.

Leif Lykke var formann i Nord-Trøndelag Høyre fra 1949 til 1951 og medlem av Verdal kommunestyre og formannskap fra 1960 til 1963. Han var styreformann i Verdal sparebank fra 1955 til 1968.

Familie 
Han kom fra en kjent familie i Trondheims næringsliv og politikk. Han var sønn av øyelege Birger Lykke og hustru Dagmar Myhre. Farbroren Ivar Lykke var statsminister og stortingspresident samt kjøpmann i familiebedriften I.K. Lykke. Morfaren Andreas Myhre grunnla Britannia Hotel i Trondheim. Leif Lykkes søster Cecilie var gift med Nicolay Buch, som var grossist i Trondheim og eier av Hylla kalkverk på Inderøy, og mor til Axel Buch.

Leif Lykke giftet seg i 1930 med Ina Antonette Sibbern, datter av administrerende direktør i Det norske Skogselskap Georg Sibbern.

Referanser 

Norske forstmenn
Høyre-politikere i Nord-Trøndelag
Personer fra Trondheim kommune
Sanjay Dutt

Sanjay Balraj Dutt (hindi: संजय दत्त), født 29. juli 1959) er en indisk skuespiller og politiker. Han er sønnen til de kjente Bollywood-stjernene  og . Moren, Nargis Dutt, er kanskje mest kjent for sin rolle i den Oscar-nominerte «Mother India» i 1957. Helt siden hans debut i 1980, har han etablert seg som en fremtredende stjerne.

Personlig liv 
Sanjay giftet seg med  den 12. oktober 1987 og sammen har de datteren Trishala. Hun er nå bosatt i USA. Så giftet han seg med den indiske modellen  i 1998, men skilte seg i 2005. I dag er han gift med .

Film karriere 
Første gang Sanjay dukket opp på lerretet var i en liten rolle i sin fars film «Reshma Aur Shera». Sanjay var bare tolv år gammel, men fikk takket være sin far som da hadde tatt steget over til regi, fikk han spille side om side med Bollywoods største stjerner, blant annet Amithabh Bachchan. Filmen ble nominert til Gullbjørnen i Berlin i 1971.

Dutt gjorde sin debut som Bollywood skuespiller i filmen «Rocky» i 1981 og denne filmen ble en stor suksess. Han spilte i flere filmer på 1980-tallet, og noen av disse var «Vidhaata», «Jeeva», «Naam» og «Taaqatwar». I 1990 ble det flere filmer som gjorde suksess som «Sadak» og «Khoon Ka Karz», og i 1991 spilte han hovedrollen i filmen «Saajan» sammen med  og Salman Khan. Denne filmen gjorde at Dutt fikk sin første nominasjon på Filmfare under kategorien Beste skuespiller. To år etter spilte han i filmen «Khal Nayak» som ble en stor hit sammen med  og . Han fikk sin andre nominasjon under kategorien Beste mannlige skuespiller.

I de senere årene, spilte Sanjay Dutt i flere filmer, og i 1999 fikk han stor suksess i hit filmen Vaastav: The Reality, som regnes som en av hans beste. Dutt vant nemlig en pris på Filmfare under kategorien Beste mannlige skuespiller.

På 2000-tallet kom flere suksessrike filmer som Mission Kashmir (2000), Jodi No.1 (2001), Hathyar (2002), Kaante (2002), Munna Bhai M.B.B.S (2003), Dus (2005), Lage Raho Munna Bhai (2006), Shootout at Lokhandwala (2007), Dhamaal (2007), Blue (2009) og All The Best: Fun Begins (2009).

Filmgalleri

1980-årene

1990-årene

2000-årene

Referanser

Kilder 
 Bollywoods bad guy – Sanjay Dutt hos NRK.

Eksterne lenker 
 
 

Indiske skuespillere
Personer fra Mumbai
Fødsler i 1959
Torunn Lauvdal

Torunn Lauvdal (født 30. april 1947 i Marnardal) var rektor ved Universitetet i Agder fra 2007 - 2015. 

Lauvdal tok utdanning ved Kristiansand lærerhøgskole og jobbet noen år som lærer før hun forsvarte dr.polit.-graden i pedagogikk ved NTNU. Fra 1995 til 1997 hun tilknyttet Arbeidsforskningsinstituttet. Hun har vært forskningsleder i SINTEF Teknologiledelse og fra 2004 og frem til 2007 var hun direktør i Agderforskning. Hun er spesialist på utdanningspolitikk og har skrevet evalueringer av Reform 94.

Litteratur

Eksterne lenker  
 Portrett i Bladet forskning 2-2008

Rektorer ved Universitetet i Agder
Professorer ved Universitetet i Agder
Personer fra Marnardal kommune
Fødsler i 1947
Narvareservoaret

Narvareservoaret (estisk Narva veehoidla, russisk На́рвское водохрани́лище, Narvskoje vodokhranilisjtsje) er et vannreservoar i Narvaelva, delt mellom Russland og Estland. Det ligger umiddelbart sør for byene Narva og Ivangorod, og strekker seg inntil 15 km nord-sør og 40 km øst-vest. Vann fra Peipussjøen i sør når reservoaret via Narvaelva.

Reservoaret ble oppdemmet i 1950–1956 i sovjettida. Det gir vann til Narva vannkraftverk (effekt 125 MW, eid av Russland) og avkjølingsvann til det estiske Narva kraftverk. Ved normal vannstand 25 moh. har reservoaret et areal på 191 km², der 40 km² hører til Estland. Dybden er 1,8 - 15 meter. Nedslagsfeltet er 55 848 km².

Utvekslinga av vann i reservoaret er stor, om lag 30 ganger i året, men enkelte områder har nesten stillestående vann. Den økologiske statusen regnes som «god» (2007).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Reservoarer
Innsjøer i Leningrad oblast
Innsjøer i Estland
Internasjonale innsjøer
Narvas vassdragsområde
Narva
Russlands grenser
Frihetsbroen (Novi Sad)

Frihetsbroen (serbisk: Мост Слободе/Most Slobode) er en skråkabelbro over Donau i Novi Sad i Vojvodina i Serbia.

Broen ble opprinnelig oppført mellom 1976 og 1981 og åpnet for trafikk på årsdagen for frigjøringen fra den tyske okkupasjonen. Befolkningen i Novi Sad kaller også broen for Kamenički Most da broen fører til byen Sremska Kamenica. Broen er bygget i stål og betong, 1312 meter lang og 27,60 meter bred. Den har seks bil- og to fotgjenterfelter, begge pillarene er 60 meter høye. Arkitekt var Nikola Hajdin.

Broen ble ødelagt 3. april 1999 under et bombeangrep fra NATO i forbindelse med Kosovokrigen. De påfølgende årene utgjorde den et alvorlig hinder for skipstrafikken på elven. 11. oktober 2005 ble broen gjenåpnet. Gjenoppbyggingen varte i to år og kostet 40 millioner euro.

Eksterne lenker 
Frihetsbroen på Structurae

Skråkabelbroer
Novi Sad
Donau
Byggverk i Serbia
Joseph Angyal

Joseph Angyal (født 12. juli 1955 i Ungarn) er en ungarsk komponist og musiker, bosatt i Drammen.

Angyal er musiker, musikalsk leder og huskomponist ved Brageteatret regionteater i Buskerud. Han er etablert som musikklærer og konsertmusiker og kjent for konserter og opptredener i Norge og i utlandet. Joseph Angyal spiller fiolin, saksofon og fløyte i Jonas Fjeld band.

Utdanning 
 Zoltan Kodaly Institute of Music, Kecskemet, Ungarn
 Bela Bartok Musikkonservatorium Budapest
 Østlandets Musikkonservatoriet Oslo
 Folkeuniversitet Asker
 Høgskolen i Hedmark

Arbeidsplasser 
 Kapellmester «Pannonia Express» (1978–1982)
 Solist ved orkesteret «Trans Europa Express» (1982 – 1986)
 Musikklærer ved Drammen komm. musikkskolen (1986 – 1995)
 Musikklærer ved Sande komm. musikkskole (1986 – 1995)
 Musikklærer ved Øren skole i Drammen (1989 – 1990)
 Musikklærer ved St. Hallvard videregående skole (1990 – 1991)
 Lærer ved Tranby skole (1986 – 2000)
 Musikkskoleleder ved Musikkakademiet i Drammen (1998 – 2002)
 Brageteatret (2000 –)

Angyal har utgitt musikkalbumet Panoptikon, Op. 1, samt var solist med Oslo Filharmoniske Kor i Ungarn.

Teaterproduksjoner ved Brageteatret 
Joseph Angyal som komponist-kapellmester, musiker og musikalsk leder:
 Englepels -(Regi: Terje Hartviksen)
 Ali Baba -(Regi: Trond Birkedal)
 Hallvards valg 2002 -(Regi: Terje Hartviksen)
 May-Britt -(Regi: Trond Birkedal)
 Om mus og menn -(Regi: Trond Birkedal)
 Apen -(Regi: Terje Hartviksen)
 En natt i februar -(Regi: Trond Birkedal)
 Hallvards valg 2004 -(Regi: Terje Hartviksen)
 Ondskapen -(Regi: Trond Birkedal)
 Sara sover -(Regi: Trond Birkedal)
 Fluktbilen -(Regi: Anne-Karen Hytten)
 Jenta, mamman og søpla -(Regi: Anne-Karen Hytten)
 Askepott -(Regi: Terje Hartviksen)
 Askepott og prinsen -(Regi: Terje Hartviksen)
 Askeplott –(Regi: Terje Hartviksen)
 Når togene går forbi –(Regi: Bjørn Sæter)
 Lille ville Wolfi –(Regi: Terje Hartviksen)
 Snehvit –(Regi: Bjørn Sæter)
 Tøffe Taffy huleboer 2010
 Stedsans Drammen 2011
 Forheksede frostnetter 2012
 Den stygge andungen 2012
 Mannen som bygde hytter 2012
 4383
 Broene 2013
 Myggsprayen 2013
 Hendelsen 2014
 5boys.com
 Trollmannen fra Oz 2014
 Ørkenbrevet 2015
 Gutten og stjerna 2015
 Brødrene Løvehjerte 2017

Diskografi 
 PANoptikon Op. 1 (1992)

Deltar på 
 Jiws: Den fyrste song – levende dansemusikk 3 (1995)
 Believue Entertainment: Barnas jul 2 (2003)
 Beautiful Drowning: Somewhere Down This Rocky Road (2010)
 Nordicae: Drammens hjerte (2011)
 Jonas Fjeld: Hjemmeseier (2011)
 Jonas Fjeld: De beste – 60 år i livet – 40 år på veien (2012)
 Bardz: World to Be Found (2013)
 Bardz: A Grand Life Alliance (2015)
 Bardz: Under a Brand New Sky (2016)
 Mona-Lisa Lieng: Din glød (2018)

Heder 
 Æresborger av Martfu by (Ungarn)

Referanser 

Ungarske komponister
Fødsler i 1955
Ingvild Marie Lien

Ingvild Marie Lien (født 3. februar 1977) er en norsk skuespiller. 

Lien er utdannet ved den britiske teaterskolen The Academy of Live and Recorded Arts (ALRA) og har siden 2000 jobbet som skuespiller. Hun har spilt i flere norske teaterstykker, blant andre Mari i Marispelet ved Rjukanfossen og Sal i Shagaround. Hun har også spilt i flere filmer, blant andre Falne Engler  (2008) og 5 løgner (2007).

Eksterne lenker 
 
 Ingvild Marie Lien hos Haugesund Teater
 Ingvild Marie Lien hos Sceneweb

Norske skuespillere
Richard Garcia

Richard Garcia (født 4. september 1981 i Perth) er en australsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Melbourne Heart. Han har tidligere spilt for både West Ham United FC, Leyton Orient FC (lån), Colchester United FC og Hull City AFC.

Spillerkarriere

West Ham United 
Mens han studerte i Perth spilte han for FC Balcatta, en lokal klubb som holder til i Perth. Garcia var et produkt av det berømte West Ham United-ungdomsakademi, før han flyttet fra Australia til Storbritannia for å bli med på fotballaget «Hammers» i en alder av femten år, etter å ha blitt oppdaget av en britisk talentspeider.

Richard Garcia var en nøkkelspiller på dette laget da de blant annet vant FA Youth Cup og FA Premier Youth League-dobbel i 1998 og 1999-sesongen, der han totalt scoret åtte mål. Han signerte en proffkontrakt med West Ham i august 1999, før han ble lånt ut til det lokale fotballaget Leyton Orient i august 2000. Han spilte bare 16 ligakamper for West Ham før han signerte kontrakt med Colchester United i 2004.

Colchester United 
Garcia signerte en kontrakt med Colchester United i september 2004 for en ukjent overgangssum, og gjorde sin debut for laget samme måned mot motstanderen Swindon Town. Han fortsatte med å spille 30 kamper i 2004/2005-sesongen, der han til sammen scoret seks mål for Colchester United. Sesongen etter spilte Garcia en viktig rolle for å hjelpe klubben til en andreplass i League One og den senere opprykkingen til Football League Championship.

Garcias fotballsesong ble noe avkortet av en skade i kneet som oppstod i mars 2006, og som senere krevde en omfattende operasjon. Etter slutten av sesongen signerte Garcia en ny kontrakt med samme klubb. I august 2006 scoret han det første målet for Colchester i 2006-2007-sesongen i Championship under åpningskampen deres mot Birmingham City.

Hull City 
Til tross for tilbud om en ny avtale i Colchester valgte Garcia å signere en treårskontrakt med Hull City den 2. juli 2007. Han gjorde sin ligadebut for Hull City mot Plymouth Argyle i august 2007, og han scoret sitt aller første mål i den neste kampen i 3-0 seieren over Crewe Alexandra. Garcia returnerte til Premier League som en mer erfaren fotballspiller etter at Hull City sitt opprykk etter deres seier deres motstander Bristol City i mai 2008.

Den 31. juli 2009, ble det avslørt at Garcia hadde sprukne ligamenter i kneet og ville være ute av stand til å spille fotball i minst tre måneder. I et intervju med den australske avisen Sun Herald i april 2008, sa Garcia at han hadde store ambisjoner om å igjen spille for Australias landslag så snart skaden i kneet hans var i orden igjen, og han håpet at hans gode spillerstil for Hull City under deres opprykk til Premier League ville hjelpe ham til å oppnå denne drømmen. Selv om han har spilt for Hull City, har han uttalt at han støttet fotball-klubben Real Madrid.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Australske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2010
Fotballspillere for West Ham United FC
Fotballspillere for Leyton Orient FC
Fotballspillere for Colchester United FC
Fotballspillere for Hull City AFC
Fotballspillere for Melbourne City FC
Personer fra Perth
Vince Grella

Vince Grella (født 5. oktober 1979) i Melbourne, Australia) er en australsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Melbourne Heart.

Han spiller klubbfotball på defensiv midtbane for fotballklubben Blackburn Rovers i den engelske Premier League, samtidig som han spiller på internasjonalt nivå for det australske landslaget under deres landskamper. Før han begynte å spille for Blackburn Rovers spilte Grella de fleste av sine fotballkamper for diverse klubber i Italia. 

Grella representerte den australske U-23S under Sommer-OL i 2000, men han ble mest kjent da han spilte under den internasjonale vennskapskampen mot England i 2003, som Australia vant 3-1. I november 2005 spilte Grella i World Cup play-off mot Uruguay, der klarte Australia å kvalifisere seg til VM i 2006 for første gang på 32 år.

Eksterne lenker 
 

Australske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-VM 2010
Deltakere for Australia under Sommer-OL 2000
Fotballspillere under Sommer-OL 2000
Fotballspillere for Carlton SC
Fotballspillere for Empoli FC
Fotballspillere for Ternana Calcio
Fotballspillere for Parma FC
Fotballspillere for Torino FC
Fotballspillere for Blackburn Rovers FC
Fotballspillere for Melbourne City FC
Personer fra Melbourne
Fødsler i 1979
James Holland

James Holland (født 15. mai 1989) er en australsk fotballspiller som spiller for den østerrikske klubben LASK Linz og for det australske landslaget. 

Holland var utnevnt til lagkaptein i NSW U-16 siden Qantas National Talent Identifikasjon VM i Parklea som var i 2005. 

I oktober 2007 signerte han en fulltids to års profesjonell kontrakt med klubben Newcastle Jets, til tross for hans interesse for hans hjemby-klubb og Newcastles rivaler Central Coast Mariners. 

James Holland hadde tidligere spilt under tre kamper for Central Coast Mariners i løpet A-League i 2006 før sesongen til Challenge Cup. Holland var en del av Newcastle Jets, da dette laget vant i A-League Grand Final i 2008 mot deres motstandere Central Coast Mariners. 

Den 11. januar 2009 fullførte den nederlandske fotballklubben AZ Alkmaar signeringen av den høyt rangerte australske midtbanespilleren for en overgangssum på $650 000 dollar (350 000 euro). 

Han fikk sin fulle debut for Australis landslag, da de spilte mot  i 2008, og han møtte  i en kamp den 23. mai 2008. Han spilte også under VM-kvalifiseringskampen mot  den 22. juni 2008.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Australske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2014
Fotballspillere for Newcastle Jets FC
Fotballspillere for AZ Alkmaar
Personer fra Sydney
Fødsler i 1989