alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bjørnedyr

Arthrotardigrada
 Echiniscoidea
 Eutardigrada
 Thermozodium esakii

Bjørnedyr (Tardigrada - basert på latin tardus - langsom, gradus - steg, trinn) er en rekke av veldig små, men allestedsnærværende organismer. Det mest påfallende fellestrekket for denne gruppen er at de er svært små (til 0,1 til 1,2 mm), noe som har ført til en utvikling der mange organsystemer har blitt sterkt forenklet eller tilbakedannet. Dette gjelder sirkulasjonssystemet, åndedrettsorganer, ekskresjonsorganer, og til og med én av kjønnskjertlene (gonadeene, det vil si testikler eller eggstokker) har gått tapt. Fire beinpar er bevart; i tillegg kommer et par med dolker i munnhulen, formodentlig et modifisert beinpar. Den sekundære kroppshulen er kraftig redusert og er begrenset til kun å omslutte kjønnskjertelen.

Levevis 
Det er beskrevet ca. 1220 arter i alle miljøer fra dyphavet til høyfjellets isbreer; landlevende arter lever blant løv, i mose og så videre og må være omgitt av en vannhinne. De er parasitter eller rovdyr, som lever av enten planteceller eller små dyr (bjørnedyr, hjuldyr, ledd- eller rundormer). En delgruppe av bjørnedyrene (Eutardigrada, som betyr «ekte bjørnedyr») er kjent for å kunne forvandle seg til små tønneformede dvalestadier, som tillater dem å overleve de mest utrolige miljøpåkjenningene (hovedsakelig langvarig tørke og sterk kulde). De kan overleve oppvarming til 151 °C  og nedfrysing til –253 °C, overleve høy radioaktivitet, vakuum og trykk opp til 6000 atmosfærer i kryptobiosen (dvalen). Dyret kan være i dvale i opp til ti år.

De ekstreme forholdene dyrene er i stand til å overleve i gjør at de må ha ekstra sterk beskyttelse av genmaterialet, som er i stand til å reparere seg selv etter tørke eller nedfrysing.

Systematikk 
Tradisjonelt er bjørnedyrene regnet som en «egen» gruppe. Fylogenetisk ser  bjørnedyr, fløyelsormer og leddyr alle ut til å stamme fra en prekambrisk gruppe, lobopoder. Forskningsresultater tilsier at bjørnedyr er søstergruppen til leddyrene, det vil si panarthropodene minus bjørne- og fløyelsdyr. Noen systemer regnes bjørnedyrene til leddyrene (altså at leddyr=Panarthropoda). Om man velger å inkludere dem i gruppen Arthropoda (leddyr) eller ikke er en smakssak, men denne høyst spesialiserte gruppe skilte lag med leddyrenes forfedre før de utviklet et ytre skjelett med leddete bein, som er leddyrens kjennetegn.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Tardigrada Newsletter – engelskspråklig
 www.tardigrades.bio.unc.edu/ – engelskspråklig 

Ecdysozoer
Tromsø katolske stift

Tromsø stift er et katolsk prelatur med sete i Tromsø. Det ledes av en biskop, men har ikke status som bispedømme. Da begrepet prelatur ble betraktet som fremmed i Norge, valgte man på 1970-tallet å kalle det et stift. I praksis fungerer det som et bispedømme, og er i så fall verdens nordligste. Det omfatter Nordland, Troms og Finnmark, og Svalbard.

Det utgjorde først en del av det apostoliske vikariat Sverige, etter at Den katolske kirke ble gjenetablert i Norge i 1843. I 1855 ble det en del av det apostoliske prefektur for Nordpol-områdene, eller Nordpolmisjonen, med sete i Alta. I 1869 ble det innlemmet i det nye prefekturet Norge, som i 1892 ble et vikariat. 

Den katolske kirke i Norge ble i 1931 delt i tre distrikter, og Nord-Norge ble da et misjonsdistrikt. I 1944 ble dette oppgradert til et prefektur, i 1955 til vikariat og i 1979 til prelatur.

Overhyrder

Det apostoliske vikariat Sverige
Laurentius J. Studach (1843–1855)

Det apostoliske vikariat for Nordpol-områdene
Paul Marie Etienne de Djunkovskij (1855–1861)
Bernard Bernard (1861–1869)

Det apostoliske prefektur Norge

Bernard Bernard (1869–1887)
Johannes Olav Fallize (1887–1892)

Det apostoliske vikariat Norge

Johannes Olav Fallize (1892–1922)
Johannes Olav Smit (1922–1928)
Olav Offerdahl (1928–1930)
Henrik Irgens (apostolisk administrator 1930–1931)

Misjonsdistriktet Nord-Norge
Henrik Irgens (apostolisk administrator 1931–1932)
Johannes Starke M.S.F. (1932–1939)
Johannes Wember M.S.F. (1939–1944)

Det apostoliske prefektur Nord-Norge
Johannes Wember M.S.F. (1944–1955)

Det apostoliske vikariat Nord-Norge
Johannes Wember M.S.F. (1955–1976)
Johannes Baptist Przyklenk M.S.F. (1976–1977)
Walter Huijbregts M.S.F. (provikar 1977)
Gerhard Goebel M.S.F. (apostolisk administrator 1977–1979)

Tromsø stift
Gerhard Goebel M.S.F. (apostolisk administrator 1979–1997, biskop-prelat 1997–2006)
Berislav Grgić (biskop-prelat 2009–)

Eksterne lenker
Prelat

En prelat er en kleriker som har en spesiell jurisdiksjon over et område eller en gruppe mennesker. Normalt er en prelat biskop, men han kan også ha lavere rang, spesielt dersom det dreier seg om å styre et område i en overgangsperiode. Ordet kommer fra latin praeferre, «å foretrekke», noe som sikter til at personen er utvalgt fordi han menes å være kompetent til fylle en spesiell stilling. Uttrykket brukes spesielt innenfor Den katolske kirke, men kan også benyttes innenfor andre kirkesamfunn.

Æresprelat
En æresprelat er en person som har prelatstittel uten å utøve noen autoritet. I Norge finnes det per 2007 én æresprelat med tittelen monsignore (prelat, dr. juris canonici Torbjørn Olsen, Tromsø, tidligere generalvikar i Trondheim stift og inntil nylig bispedømmeadministrator for Tromsø stift, før Berislav Grgic ble viet til ny biskop i mars 2009).

Prelatur
Det fins også to typer katolske jurisdiksjoner som heter prelatur, og som ligger i rang mellom et bispedømme og et apostolisk vikariat:
 Territorialprelaturer brukes om en rekke territorielle jurisdiksjoner. I Norge er Tromsø stift og Trondheim stift territorialprelaturer.
 Personalprelaturer kan brukes for organisering av ikke-territorielle kirkelige organisasjoner. Opus Dei er for tiden det eneste personalprelaturet.

Referanser 

Kirkelige titler
Katolisisme
Tsar Bomba

Tsar Bomba (russisk: Царь-бомба, «Tsar-bomben») er kallenavnet på hydrogenbomben RDS-220 (dekknavn Vanja) — det største og kraftigste kjernefysiske våpen som noensinne er detonert. Bomben ble utviklet av Sovjetunionen, og var opprinnelig designet til en sprengkraft på 100 megatonn TNT (420 petajoule); dette ble imidlertid redusert til halvparten for å begrense mengden radioaktivt nedfall.

Detonasjonen ble utført den 30. oktober 1961 kl. 11:32 (Moskvatid) over Mitjusjikhabukta atomprøvefelt (Felt C: Sukhoi Nos), nord for Polarsirkelen på  den russiske øya Novaja Semlja i Nordishavet.

Andre navn
Bomben ble også kalt Kuzkina mat (Кузькина мать; «Kuzmas mor»), muligens et ordspill på Nikita Khrusjtsjevs løfte at de skulle vise USA Kuzkina mat (et russisk idiom som kan gjengis omtrent «Vi skal vise dere!») under en sesjon i 1960 i FNs generalforsamling.

Kallenavnet «Big Ivan» verserte også.

Beskrivelse

Bomben ble sluppet fra en høyde på 10,5 kilometer, og var designet for å detonere 4 kilometer over jordoverflaten (4,2 kilometer over havflaten) ved hjelp av barometriske sensorer.

Lysglimtet var synlig i en radius av 2 000 kilometer. Ildkulen utviklet seg til å bli 8 km bred i løpet av få sekunder og var så intens at mennesker i en radius av 100 kilometer på bakkenivå kunne fått 3. grads forbrenninger. I en radius av 1 000 kilometer gjorde trykkbølgen skader på vegetasjon og bygninger. Soppskyen steg 64 km til værs.

Det er 900 km fra sprengningsstedet til Vardø.  Også Hopen, Murmansk og Dikson ville vært skadet. Lysglimtet ble sett i Vardø, men det ble ikke registrert skader der.

Bomben veide 27 tonn og var 8 meter lang og 2 meter bred.

Selv om bomben sprengte i relativt stor høyde, utløste eksplosjonen også flere former for seismiske bølger med en styrke på 5,8. P-bølger ble målt til og med på jordklodens motsatte side fra testområdet. Dette betyr at dette var den kraftigste geoaktivitet noensinne utløst av menneskelig aktivitet (2016).

Se også 

 Liste over prøvesprengninger

Referanser 

Kjernefysiske våpen
Prøvesprengninger
Vitenskap i 1961
1961 i Sovjetunionen
Novaja Semlja
Theodor von Guérard

Theodor von Guérard (født 1863, død 1943) var en tysk politiker (Det katolske sentrumspartiet) under Weimarrepublikken. Han var riksminister for justis, samferdsel og de okkuperte områder i regjeringen Müller II, og samferdselsminister under regjeringen Brüning I. Han forlot regjeringen etter press fra president Hindenburg, og ble etter dette borte fra politikken.

Referanser 

Tyske politikere
Tyske føderale ministre
Personer fra Koblenz
Tyske justisministre
Fødsler i 1863
Dødsfall i 1943
Leve Patagonia

Leve Patagonia er et musikkverk av Ketil Bjørnstad utgitt på LP i 1978, senere utgitt igjen på CD. Verket er skrevet som en moderne suite, og tar for seg historien om Hans Jæger og Kristiania-bohemen. 

Bjørnstad har fortalt at han fikk ideen til Leve Patagonia da vennen Ole Paus introduserte ham til Kristiania-bohemen og bad ham lese Hans Jæger; Paus bidro selv i rollen som Jæger på platen. Nittenåringen Ketil Bjørnstad ble kjent med Ole Paus i 1971, da han banket på hos Paus og erklærte at «du er et geni». Bjørnstad fattet sterk interesse for Kristiania-bohemen og satte seg grundig inn i deres historie. Utgivelsen inneholder den lange artikkelen «Om Jæger, bohemen og det som hendte senere», skrevet av Bjørnstad. Hver enkelt sang har også en tilhørende forklaring, som sier noe om dens historiske forankring. Bjørnstad har senere fordypet seg enda mer i dette stoffet, og utgitt fyldige bøker om Oda Lasson i Oda! (1983) og Hans Jæger i Jæger (2001). Leve Patagonia er basert på faktiske hendelser, og Bjørnstad selv karakteriserer verket som «en hyllest til en gruppe mennesker som på ingen måte var feilfrie, men som våget å kjempe for det de trodde på».

Leve Patagonia rommer et stort historisk persongalleri, besatt av noen av Skandinavias fremste sangere innen visetradisjonen. Den mest kjente sangen fra Leve Patagonia er «Sommernatt ved fjorden».

Leve Patagonia ble innspilt i Rosenborg Studios i Oslo, og utgitt på Polygram records.
Produsent var Svein Erik Børja. Grafisk formgiver var Bruno Oldani.

Rolleliste
Oda Lasson – Lill Lindfors
Hans Jæger – Ole Paus
Edvard Munch – Lars Klevstrand
Aimar Sørenssen – Cornelis Vreeswijk
Bokken Lasson – Ellen Westberg Andersen
Alexandra Lasson – Alexandra Sandøy
Saihuekis datter – Radka Toneff
Nils Johan Schjander – Olle Adolphson
Kelner Hans – Alf Cranner
Henrik Ibsen – Jahn Teigen
Jappe Nilssen – Harald Heide-Steen jr.
Anny – Anne Lise Gjøstøl
Jensine – Hege Tunaal
Arbeidere – Tore Onsaker og Ånen Valand
Forteller – Ketil Bjørnstad

Bandet
Knut Riisnæs – Saksofon og fløyte
Nils Petter Nyrén – Gitar, el-gitar
Ketil Bjørnstad – Piano, el-piano, Hammond B3, synthesizer
Terje Venaas – Bass
Pål Thowsen – Trommer
Jon Eberson – Gitar
Øivind Ekorness – Cello
Svein Gundersen – Kor
Alexandra Sandøy – Kor

Referanser

Musikkverk
Dodge

Dodge er et amerikansk bilmerke eid av Stellantis. Den første bilen ble produsert i 1914, og før 1928 het merket Dodge Brothers Motor Vehicle Company.

Dodge-brødrene, John og Horace, var med å finansiere starten på bilmerket Ford i 1902, og produserte deler for Ford i begynnelsen.  Fra 1914 produserte de personbiler, og fra 1917 produserte de lastebiler, først for den amerikanske hæren, men senere også kommersielt. I 2005 er 78% av produksjonen pickuper og lastebiler.

Dodge var tidligere eid av FCA US LLC (tidligere kjent som Chrysler Group LLC). Etter fusjonen mellom Groupe PSA og Fiat Chrysler Automobiles i 2021 er Dodge en del av konsernet Stellantis.

I Norge 

Merket var ikke gammelt før det fantes en importør i Norge, allerede i 1916 hadde Aktieselskabet Auto tatt tak i det, og de holdt på frem til 1930.

I 1983 tok MøllerGruppen AS opp import og salg av Dodge gjennom selskapet Møller US Import AS. Etter hvert ble det merkene Chrysler og Jeep som dette selskapet importerte og solgte. Som en følge av at Daimler-Benz og Chrysler Corp slo seg sammen til DaimlerChrysler, ble Møller US Import i 2003 solgt til Bertel O. Steen som blant annet er importør av Mercedes-Benz i Norge.

Fra 31. november 2011 ble avtalen sagt opp. Dette var en del av en større prosess der produsenten sa opp alle importører i Europa.

FCA Norway AS importerer i dag Alfa Romeo, Fiat, Jeep og Fiat Professional til Norge. I dag blir markedet for Chrysler og Dodge ikke sett på som stort nok for å drive offisiell import.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Offisiell hjemmeside til den norske importøren
 Artikkel om Dodge på Bilnorge.no
 WPC Club of Norway
 Dodge performance parts

Bilmerker
Chrysler
Etableringer i 1914
Bilprodusenter fra USA
Næringsliv i Michigan
Lastebilprodusenter
Emmanuel Kiwanuka Nsubuga

Emmanuel Kiwanuka Nsuguba (født 11. november 1914 i  Kisule nær Kampala i Uganda, død 20. april 1991 i Köln i Tyskland) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

Han var erkebiskop av Kampala 1966–1990.

Han ble kreert til kardinal i 1976 av pave Paul VI, med Santa Maria Nuova som tittelkirke.

Han deltok i konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og  konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
 Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
 Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
 Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
 Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
 Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
 Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
 Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
 Kardinal Arthur Hinsley (1865–1943) *1926
 Erkebiskop David James Mathew (1902-1975) *1938
 Kardinal Laurean Rugambwa (1912–1997) *1952
 Kardinal Emmanuel Kiwanuka Nsubuga (1926- ) *1966

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Ugandiske kardinaler
Ugandiske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Personer etter føde- eller oppvekststed i Uganda
Vikingskipet

Vikingskipet (også kjent som Hamar olympiahall) er en av verdens største skøytehaller. Den ligger like ved Åkersvika i Hamar. Den ble bygd til OL på Lillehammer, og sto ferdig høsten 1992. Hallen har en grunnflate på  m², og tar mellom  og  tilskuere. Under konserter er den godkjent for  inkludert ståplasser og var den største innendørs konsertarenaen i Norge, frem til Telenor Arena ble bygget og utvidet. Hallen eies av Hamar kommune gjennom selskapet Hamar Olympiske Anlegg.

Hallens første store test var allround-VM på skøyter 1993.  

Da Norge arrangerte VM på sykkel i 1993 foregikk banesyklingen i Vikingskipet, med flere verdensrekorder.

Vikingskipet er også kjent for å være stedet hvor The Gathering – en stor årlig samling for unge dataentusiaster – holder til. Samlingen holdes i påsken hvert år.

Andre arrangementer som finner sted i Vikingskipet er messer, innendørs fotball og håndball og hundeutstillinger.

Internasjonale skøytemesterskap 
 1993: Allround-VM 1993, menn
 1994: EM 1994
 1994: OL 1994, hurtigløp på skøyter
 1996: Enkeltdistanse-VM 1996
 1997: Sprint-VM 1997
 1999: Allround-VM 1999
 2000: EM 2000
 2002: Sprint-VM 2002
 2004: Allround-VM 2004
 2006: EM 2006
 2007: Sprint-VM 2007
 2009: Allround-VM 2009
 2010: EM 2010
 2013: Allround-VM 2013
 2014: EM 2014
 2016: Ungdoms-OL 2016, hurtigløp på skøyter
 2017: Allround-VM 2017
 2020: Sammenlagt-VM 2020 (Sprint og allround)
 2022: Sammenlagt-VM 2022 (Sprint, allround og lagsprint)

Andre større sportsarrangementer 

 1993: Bandy-VM 1993
 1993: Sykkel-VM (banesykling)
 2004: Para Speedway GP Finale
 2006: Rally Norway (Vikingskipet ble bruk som servicehall)

Andre større arrangementer 
 1994: Norsk Militær Tattoo
 1996– The Gathering
 2004: Hundeutstilling NKK
 2005: Andrea Bocelli – konsert 20. desember
 2007: Beyoncé-konsert
 2008: Stevie Wonder-konsert

Se også 
 Liste over verdens raskeste skøytebaner

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Hamar Olympiske Anlegg
 
 
 Om Vikingskipet på SkateResults.com
 Tande-På programmet spesial: – Tande-P og Martin Sørensen inviterer til åpningskalas i Hamar Olympia-Hall, «Vikingskipet», Nord-Europas største idrettshall. Offisiell åpning av Vikingskipet i NRK-programmet Tande-På programmet i spesialutgave. Direktesending fra 19. desember 1992. (Lenke til NRKs tv-arkiv for programmet)

Skøytearenaer i Norge
Bandybaner i Norge
Idrettshaller i Norge
Idrettsanlegg i Hamar
Nasjonalanlegg i Norge
Severdigheter i Innlandet
Sportsanlegg under Vinter-OL 1994
Allround-VM på skøyter 2013
Niels Torp
Artikler i skøytesportprosjektet
Sportsanlegg under Vinter-OL for ungdom 2016
Vicente Enrique y Tarancón

Vicente Enrique y Tarancón  (født 14. mai 1907 i Burriana i Tortosa i Spania, død 28. november 1994 i Valencia) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Toledo 1969–1983.

Han ble kreert til kardinal i 1969 av pave Paul VI.

Han deltok i konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
 Pave Pius X (1835-1914) *1884
 Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
 Erkebiskop Federico Tedeschini (1873-1959) *1921
 Kardinal Vicente Enrique y Tarancón (1907-1994) *1946

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Spanske kardinaler
Spanske katolske biskoper
Personer fra provinsen Castellón
Linjen Rebiba
Lierbygda Orienteringslag

Lierbygda Orienteringslag er orienteringsklubben i Lier kommune. Den ble stiftet 18. november 1976 med Arne Ask som formann. Klubben arrangerte i samarbeid med Lier IL og Vestre Lier IL norgesmesterskap i orientering i 1978 og hadde tre år senere 320 medlemmer. I 1984 stod klubben for arrangementet av o-cup finalen for hele landet.

Klubbens medlemmer har med hell deltatt i en rekke stevner i inn- og utland.

Høsten 2007 arrangerte klubben igjen NM. Denne gangen var det natt-NM og junior-nm stafett som blei arrangert.

Eksterne lenker
 Klubbens hjemmeside

Idrettslag i Buskerud
Orienteringsklubber i Norge
Sport i Lier
Idrettslag etablert i 1976
Mario Casariego y Acevedo

Mario Casariego y Acevedo C.R.S.  (født 13. februar 1909 i Figueras de Castropol ved Oviedo i Spania, død 15. juni 1983 i Ciudad Guatemala i Guatemala) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Guatemala 1964–1983.
I 1968 ble han kidnappet og holdt fanget i flere dager av en terroristgruppe.

Han ble kreert til kardinal i 1969 av pave Paul VI, med Santa Maria in Aquiro som tittelkirke.

Han deltok i konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
 Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
 Kardinal Filippo de Angelis (1792-1877) *1826
 Kardinal Amilcare Malagola (1840-1895) *1876
 Kardinal Giovanni Tacci Porcelli (1840-1895) *1876
Pave Johannes XXIII (1881-1963) *1924
Kardinal Mario Casariego y Acevedo (1909-1983) *1958

Referanser

Eksterne lenker 
  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Spanske kardinaler
Guatemalanske kardinaler
Spanske katolske biskoper
Ikkeguatemalanske katolske biskoper i Guatemala
Spanske medlemmer av katolske ordener
Medlemmer av katolske ordener
Linjen Rebiba
Personer fra Asturias
Tomás Ó Fiaich

Tomás Ó Fiaich  (født 3. november 1923 i Cullyhanna nær Crossmaglen i Armagh i Nord-Irland, død 8. mai 1990 i Toulouse i Frankrike) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop) av Armagh og dermed den irske kirkes primas 1977–1990.

Han ble kreert til kardinal i 1979 av pave Johannes Paul II.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
 Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
 Kardinal Filippo de Angelis (1792-1877) *1826
 Kardinal Amilcare Malagola (1840-1895) *1876
 Kardinal Giovanni Tacci (Porcelli) (1863-1928) *1895
 Kardinal Fernando Cento (1883-1973) *1922
 Erkebiskop Gaetano Alibrandi (1914-2003) *1961
 Kardinal Tomás Ó Fiaich (1923-1990) *1977

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Irske kardinaler
Nordirske kardinaler
Irske katolske biskoper
Nordirske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Personer fra Newry, Mourne and Down
Kristofer Hæstad

Kristofer «Doffen» Krüger Hæstad (født 9. desember 1983 i Kristiansand) er en norsk tidligere fotballspiller.

Kristofer Hæstad hadde et kort opphold i Premier League i 2006 på utlån fra Start. Han returnerte etter lite spilletid i Wigan (97 min. på 3 mnd.). Han var på utlån i 6 mnd, men etter avtale mellom klubbene ble utlånsavtalen avsluttet etter halvt løp. Hæstad hadde en god start på 2007-sesongen med et mål i 4-2 seieren borte mot Aalesund i åpningskampen 14. april.

Kristofer Hæstad debuterte i mai 2005 på  i en privatlandskamp mot . Han har vært med på alle aldersbestemte landslag fra han var 16 år (1999).

Hæstad spilte aldersbestemt fotball for Kristiansandsklubbene Randesund og Vigør. Han ble signert av Start i 2001, og debuterte i Tippeligaen i 2002, da Starts unge mannskap bare tok 11 poeng og rykket ned. Etter to sesonger i 1. divisjon rykket sørlendingene opp igjen i 2004, med Hæstad som en av lagets viktigste spillere. Hæstad har fortsatt å storspille etter opprykket til Tippeligaen, og han ble kåret til månedens spiller av NRK i april 2005. 

Hæstad ga i 2008 ut boka "Best med ball" (ISBN 9788251625944) sammen med Viggo Strømme og Erik Mykland.

1. juli 2014 ble det kjent at Hæstad legger opp som fotballspiller., men skal fortsette som salgs- og partneransvarlig for IK Start.

Hans yngre bror Morten Hæstad har også vært fotballspiller.

Landskamper

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  NFF om Hæstad på landslaget
  IKStart om Hæstad i klubben

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Norske fotballspillere i England
Fotballspillere for Randesund IL
Fotballspillere for FK Vigør
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Fotballspillere for Wigan Athletic FC
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Vinnere av Kniksenprisen
Personer fra Kristiansand kommune