alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Michael Agerskov

Michael Agerskov (født 28. juli 1870, død 11. desember 1933) var en dansk lektor, dikter og forfatter.

Biografi
Michael Agerskov er mest kjent for utgivelsen av det religiøse og filosofiske verket Vandre mot Lyset!, utgitt i København i 1920. Etter sigende ble boken skrevet ved intuitiv tankeinspirasjon gjennom hans kone, Johanne Agerskov, som var medium. Johanne Agerskov var forøvrig datter av den danske oppfinneren, Rasmus Malling-Hansen. 

Agerskov hadde en betydelig litterær produksjon, hovedsakelig diktsamlinger, men også noen romaner. Sammen med Erling Rørdam forfattet han leseverk både for barneskolen, mellomklassene og realklassen. Leseverket ble også bearbeidet og utgitt på svensk.

Ekteparet Agerskov kom på begynnelsen av 1900-tallet i kontakt med det spiritistiske miljøet i Danmark, og fikk meget raskt noen oppsiktsvekkende opplevelser. Det ble «kalt» på dem fra den oversanselige verden, og Johanne Agerskov fikk vite at hun var medium. Gjennom ukentlige seanser som pågikk gjennom flere år, mottok så Johanne Agerskov tankediktater som det ble sagt var formidlet fra forskjellige avdøde ånder, og de øvrige seansedeltagerne – de var seks i alt, medvirket ved å fremkomme med spørsmål vedrørende religiøse og etiske emner og ved å nedskrive de svar som Johanne Agerskov mottok. 

Resultatet av dette arbeidet ble boken Vandrer mod Lyset!. Verket ble utsendt til samtlige danske biskoper og i tillegg 60 prester, som ifølge lysets ånder alle hadde lovet å medvirke til en reformasjon av den danske kirke. Den ventede reformasjon uteble – til tross for at Vandrer mod Lyset! fikk en rekke tilhengere blant menigmann ble den møtt med taushet fra kirken. 

Michael Agerskov utga senere flere bøker i tilknytning til hovedverket. I boken Nogle psykiske Oplevelser forteller han om de opplevelsene som ledet frem til at ekteparet utga Vandre mot Lyset! Sistnevnte bok er siden blitt utgitt på en rekke språk, blant annet engelsk, tysk, spansk, italiensk, russisk, svensk og norsk.

Litterære produksjon 
 To Mennesker og Skumring, dikt 1893
 Adathysta, roman 1897
 Livets Kilde, fortellinger 1897
 Tusmørkets Stemmer, dikt 1899
 Den store Krudtsammensværgelse, roman 1902
 Fra den gamle Skipperby og andre Digte, 1909
 Vejen Sandheden og Livet, Aandelige sange, 1928
 Paa forklarelsens Berg – En digtkreds

Skolebøker (i samarbeid med Erling Rørdam) 
 Dansk Læsebok for mellemklasserne, realklassen og børneskolen, i flere opplag fra 1904-1933
 Lesebok i svensk
 Dansk Litteratur før 1800, utgitt i 1919
 Dansk Diktning med hovedvekt på det 1900. århundre

Bøker i tilknytning til Vandre mot Lyset! 
 Hilsen til Danmark, 1915
 Forsoningslæren og Genvejen, 1920
 Nogle psykiske Oplevelser, 1922
 Kirken og Kristendommen, 1923
 Spørgsmål og Svar I og II, 1929-30

Kilder 
 Dansk skønlitterært forfatterlexikon. 1900-1950
 Den store danske encyklopedi, 1994-2002

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Vandrer mod Lyset! Fond og Forlag
 Vandrer mod Lyset! online på ulike språk
 Oversikt over utgivere
 Norsk Vandre mot Lyset! webside

Danske forfattere
Klarsynte
Personer fra Guldborgsund kommune
Kirsten

Kirsten er dansk og norsk variant av kvinnenavnet Kristine, som har opprinnelse i det latinske kvinnenavnet Christiana som betyr «kristen», og det greske navnet Christós som er en gresk oversettelse av det hebraiske masjach () som betyr «salve».

Utbredelse
I Danmark er Kirsten det nest mest brukte kvinnenavnet. Kirsten er også et vanlig navn i Tyskland.

Tabellen nedenfor gir en oversikt over populariteten til navnet Kirsten i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

Kirsten var et populært navn i Norge på 1700-tallet og igjen rundt 1940-tallet. I Danmark var navnet spesielt populært på jentebarn født på 1930-, 1940- og 1950-tallet.

Kjente personer med navnet
 Kirsten Flagstad (1895–1962), norsk sopran
 Kirsten Marie Bråten Berg (1950–), folkemusiker og sølvsmed
 Kirsten Dunst (1982–), amerikansk skuespiller

Oppdiktede personer
 Kirsten Giftekniv i skuespillet «Den forvandlede brudgom» av Ludvig Holberg

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kvinnenavn
Kristen idrettskontakt

Kristen Idrettskontakt (KRIK) er en kristen ungdomsorganisasjon som har som formål om å «bevare, inspirere og vinne idrettsfolk til kristent liv både i idrettslag og menighet». KRIK ble startet i 1981 etter initiativ fra prest Kjell Markset (født 1958).KRIK er et lavterskeltilbud for tro og idrett. Hovedmålgruppen er ungdom i aldersgruppen 13-26 år. Samtidig har KRIK et sterkt økende og populært familiearbeid.

Internt:   

KRIK har pr i dag om lag 15 000 medlemmer i Norge samt 4000 medlemmer i KRIK Sverige. I november 2016 ble det også avholdt stiftelsesmøte for KRIK i Danmark. KRIK er et kontaktledd mellom kirke og idrettslag. De arbeider på tvers av landegrenser, idrettsgrener, idrettsklubber, kirkegrenser, prestasjonsnivå og alder.  KRIK har pr i dag  ca 360 aktive lokallag der deltakerne møtes til trening og andakt. I tillegg arrangerer KRIK ulike leirer, arrangementer og kurs for aldersgruppen 13-30 år. I løpet av et år har KRIK over 7000 deltakere og ledere på leir.  

Eksternt:   

Idrettsutøvere som Andreas Håtveit, Astrid Uhrenholdt Jacobsen, Rune Bratseth, Ezinne Okparaebo, Johan Remen Evensen og Melissa Wiik har fremstått som profiler for KRIK. I 2002 mottok KRIK Brobyggerprisen og i 2005 Petter Dass-prisen for sitt arbeid.

Organisasjon 
Organisasjonen har i dag 20 ansatte, samt flere deltidsansatte ute i distriktene. Hovedkontoret er lokalisert på Ullevaal Stadion i Oslo. Administrasjonen står for den daglige driften av organisasjonen, og legger til rette for høy frivillig aktivitet i organisasjonen. Landsstyret forvalter KRIKs midler og setter opp langtidsplaner. Øverst er generalforsamlingen som møtes én gang i året.

Arrangement 
I løpet av et år arrangerer KRIK utallige små og store arrangementer – med godt over 25 000 aktivitetsdøgn totalt. De fire største leirene er EXPLORE, konfACTION, ACTION og ARENA. EXPLORE er KRIKs egen nyttårsleir med 1000 deltakere i alderen 15-20 år. Leiren arrangeres i Håkons Hall på Lillehammer. KonfACTION er KRIKs populære konfirmantleir, og trekker til seg over 1000 konfirmanter hver sommer. ACTION arrangeres i forlengelsen av konfACTION, og er for ungdommer mellom 14 og 17 år. Begge leirene avholdes i Bø i Telemark. ARENA avslutter KRIK-sommeren og er for ungdommer i alderen 16 - 22 år. Leiren arrangeres på Bibelskolen i Grimstad.

Studier 
KRIK-linjer: En rekke folkehøgskoler, bibelskoler og videregående skoler i Norge tilbyr i dag KRIK-linjer av ulik art. Disse tilbys ved Sagavoll Folkehøgskole, Nordfjord folkehøgskule, Bildøy Bibelskole, Ansgar Bibelskole og Stavern folkehøyskole, Fjellhaug Bibelskole, Hurdal Verk Folkehøgskole, Øya videregående skole og Vestborg videregående skole.

Eksterne lenker 
 www.krik.no – hjemmeside
 EXPLORE
 KonfACTION
 ACTION
 ARENA
 Nettbutikk

Norske religiøse organisasjoner
Norske idrettsforbund
Vinnere av Petter Dass-prisen
Organisasjoner etablert i 1981
Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner
Kåre Conradi

Kåre Conradi (født 11. januar 1972 i Asker) er en norsk skuespiller. Han er utdannet ved Statens teaterhøgskole og London Academy of Music and Dramatic Art i London. 

Han har medvirket i bl.a. West Side Story («Tony»), Hamlet (tittelrollen), Karusell, I hired a contract killer, Stones in his pockets og Skyggen og Pianisten. Conradi var blant de kunstneriske lederne for Torshovteatret 2000-2003. Han spilte Håkon Håkonsen i Kongs-Emnerne på Det Kgl. Teater i København. I 2003 fikk Conradi bl.a. tildelt Radioteatrets Blå fugl for Henrik Ibsens Kjærlighedens Komedie. Han spilte «Higgins» i My Fair Lady i 2003. Conradi vant Radioteatrets ærespris i 2007 for sin rolle som «Falk» i Kjærlighedens Komedie. I 2006 hadde han en rolle i TV-serien Gutta Boys. 

I 2016 vant han Heddaprisen for beste mannlige skuespiller for rollen som Richard III i Richard III av Shakespeare.

Kåre Conradi var forlovet med Marian Aas Hansen i åtte år, men forlovelsen ble brutt våren 2007. Lene Marlin flyttet til London sommeren 2008 etter å ha bodd en tid i Oslo, og bekreftet i et intervju med Dagbladet i august 2008 at hun og Conradi var samboere. Paret forlovet seg rett før jul 2013. I 2020 fikk de en datter.

Kåre Conradi var forlover for Ari Behn da sistnevnte giftet seg med prinsesse Märtha Louise i Nidarosdomen 24. mai 2002. Han er også fadder for deres eldste datter, Maud Angelica.

Han er sønn til sangeren Fredrik Conradi.

Filmografi 
 2020 Aldri voksen (TV-serie), Sondre
2017 Coco (film), Ernesto de la Cruz
  Vikingane, høvding Orm
  Solan og Ludvig - Herfra til Flåklypa (film), Frimand Pløsen
  Solan og Ludvig – Jul i Flåklypa (film), Frimand Pløsen
  Erobreren (TV-serie), Jonas Wergeland 
  Kong Curling (film), Stefan Ravndal 
 2011 Kung Fu Panda 2 (film), Shen
  Svik (film), Svein Nordanger
  Kodenavn Hunter (TV-serie), Øystein Sæther
  Den siste revejakta (film), Glenn
  Wide Blue Yonder (etterproduksjon), Ben
  Gutta Boys (TV-miniserie), Bjørn Tores far
  37 og et halvt (film), Sigurd
  SMS - sju magiske sirkler (TV-serie), Morten
  Spirit – Hingsten fra Cimarron (film), som Spirit og Forteller
  Katteprinsen (film), som prins Luna
  Tiden før Tim (TV-serie – ukjent antall episoder)
  Fjortis (TV-serie), klasseforestander
  Sofies verden (film og TV), Hamlet
  1732 Høtten (film), Finken Hartmann
  Salige er de som tørster (film), Henriksen
  Blind gudinne (TV), Erik Henriksen
  Dag 1, Jonas
  Hotell Oslo, (TV-miniserie) Kjetil

Referanser

Eksterne lenker 
  
 Kåre Conradi på Filmweb

Norske skuespillere
Skuespillere ved Nationaltheatret
Vinnere av Heddaprisen
Skuespillere i Asylet
Personer fra Asker kommune
Norsjø–Skienkanalen

Norsjø–Skienkanalen (NSK) er den eldste og lavestliggende kanalen som sammen med Bandak–Norsjøkanalen utgjør Telemarkskanalen. Kanalen ligger i Skiensvassdragets hovedgren og gir en forbindelse fra Heddalsvatnet via Saua, Norsjø, Farelva/Meierelva og Hjellevannet til Bryggevannet i Skienselva. Den naturlige vannveien mellom Heddalsvatnet og Norsjø omtales ofte som «Østkanalen», selv om den ikke er en menneskeskapt kanal. Kanalen ble bygget mellom 1854 og 1861 og har to sluseanlegg med til sammen fire slusekamre og to flomkamre med en total høydeforskjell på 15 meter opp til Norsjø, med ytterligere én høydemeter via vannveien opp til Heddalsvatnet. Den kanaliserte strekningen langs Farelva og Meierelva er på 6–7 km, mens den totale transportstrekningen mellom Notodden i enden av Heddalsvatnet i nord og Skien ved Skienselva i sør er på 60 km. Bandak–Norsjøkanalen grener ut fra NSK ved Norsjø og gir en transportstrekning mellom Dalen og Skien på 100 km.

Fra kanalens åpning og flere tiår framover var den hovedtransportåren mellom Øvre Telemark og Grenland, og fram til Bratsbergbanen ble åpnet i 1917 var den også den eneste transporveien ut til kysten for industrien på Notodden og Rjukan. Passasjertrafikken med rutebåt ble lagt ned i 1956, mens godstrafikken holdt på helt til 1980-årene, tømmerfløtingen helt til 2005. I 1962 ble det startet sesongbasert turisttrafikk på den nedre delen i forbindelse med Bandak–Norsjøkanalen, mens det siden 1980-årene også har vært turisttrafikk på Østkanalen.

Referanser

Litteratur 
 
 

 
Transportbyggverk i Vestfold og Telemark
Artikler i sjøfart-prosjektet
Gresk ild

Gresk ild (bysantisk ild, løpeild eller flytende ild, gresk:  Υγρό Πυρ, hygró pyr) var et krigsvåpen benyttet av Østromerriket fra det 7. århundre. Kjennskapen rundt dette våpenet gikk tapt i det 14. århundre. Våpenet skal ha blitt oppfunnet omkring 673, av en syrisk flyktning ved navn Kallinikos fra Heliopolis (Syria)

Gresk ild kunne sende ut en stråle av brennende væske, og den var effektiv både på landjorden og til sjøs, men den ble i størst grad benyttet til sjøs. Man påsto at nøkkelen til våpenets effektivitet lå i at ilden kunne brenne under alle forhold, til og med under vann ble det sagt. Bysants fiender kjente ilden som en våt, mørk og klebrig ild, fordi den hang fast ved det den rammet, og var umulig å slukke. Fiendtlige skip fryktet å komme for nær innpå den bysantiske flåten, for når skipene var i skuddhold, gav den greske ilden bysanterne en enorm fordel.

Jf. flammekaster.

Primitive våpen
Nordkinnhalvøya

Nordkinnhalvøya, tidligere kalt Nordkynhalvøya, (nordsamisk: Čorgašnjárga) er ei halvøy i Gamvik og Lebesby kommuner i Troms og Finnmark. Halvøya ligger mellom Tanafjorden i øst og Laksefjorden i vest og er bare knyttet til resten av fastlandet med det smale Hopseidet.

De viktigste tettstedene på Nordkinnhalvøya er Mehamn, Gamvik og Kjøllefjord. Høyeste punkt på Nordkinnhalvøya er Storvarden på Sandfjellet, på 486 meter over havet. Lengst nord på halvøya er Kinnarodden, som er det nordligste punktet på fastlandet i Norge og Europa. Nord for Gamvik ligger Slettnes fyr, som er verdens nordligste fastlandsfyr.

Kommunikasjonsmessig er Nordkinnhalvøya knyttet til resten av veinettet med fylkesvei 888, som ble åpnet i 1989. Mehamn og Kjøllefjord har anløp av hurtigruta, og Mehamn har flyplass som betjenes av Widerøe.

Referanser 

Halvøyer i Troms og Finnmark
Gamviks geografi
Lebesbys geografi
Landskap i Norge
Joka kraftverk

Joka kraftverk er et vannkraftverk i Storelvi i ved Fresvik i Vik kommune i Vestland.

Anlegget er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin og en  meter lang rørgate fører vannet fra inntaksdammen til kraftstasjonen.

Fallhøyden er 66 meter og installert effekt er 1,5 MW fra to francisturbiner. Midlere årsproduksjon er 7,5 GWh.

Joka Kraft AS var eid av grunneiere. Småkraft AS kjøper kraftverket i 2021.

Kraftverket ble ødelagt av flommen på Vestlandet høsten 2014. Inntakskummen ble fylt til randen med 400 kubikkmeter stein og grus, og 500 meter av rørgata ble ødelagt.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Småkraftverk i Vestland
Kraftverk i Vik
Kraftverk etablert i 2005
Småkraft AS
Dassault Aviation

Dassault Aviation er en fransk flyprodusent som produserer både militære og sivile fly. Selskapet er trolig mest kjent for sine Dassault Mirage III og Dassault Rafale militære kampfly.

Selskapet ble stiftet i 1928 av Marcel Bloch med navnet Société des Avions Marcel Bloch, også kalt MB. Etter andre verdenskrig endret Marcel navn til Marcel Dassault og navnet på selskapet ble 20. desember 1947 endret til Avions Marcel Dassault. I 1971 kjøpte Dassault opp Breguet, noe som resulterte i selskapet Avions Marcel Dassault-Breguet Aviation (AMD-BA). I 1990 endret selskapet navn til Dassault Aviation.

Dassault Aviation produserer dagens standard kampfly i det franske luftforsvar – Dassault Rafale.

Eksterne lenker 
 

 
Selskaper etablert i 1928
1928 i Frankrike
Høyanger kraftverk

Høyanger kraftverk er  flere vannkraftverk i Høyanger kommune i Vestland. Deler av nedbørsfeltet er i Gaular og Balestrand kommuner.

Kraftverket ble bygget av A/S Høyangsfaldene, Norsk Aluminiums CO (NACO) for å forsyne aluminiumsverket i Høyanger med kraft.

De første kraftverkene i Høyanger ble startet opp i 1916. Hele systemet omfatter omkring 20 magasin.

Anlegget er eid og driftes av Statkraft, som overtok anlegget i 1998. Statkraft fikk konsesjon av NVE til ombygging slik at stasjonene 2, 3 og 4 ble tatt ut av drift og erstattet av Eiriksdal og Makkoren. Ombyggingen kostet omkring 700 millioner kroner.

Kilder
 Statkraft
NVE

Vannkraftverk i Vestland
Kraftverk i Høyanger
Statkraft
Kraftverk etablert i 1916
1916 i Norge
Gandhara

Gandhāra (sanskrit: गन्धार, pashto:ګندهارا, urdu: گندھارا Gandḥārā; også kjent som Waihind på persisk) er navnet på det gamle kongedømmet Mahajanapada, lokalisert i nordlige Pakistan, Jammu and Kashmir og østlige Afghanistan. Gandhara omfattet i hovedsak Peshawar-dalen, Potohar-platået (se Taxila) og Kabul-elvens nordre bredd. De viktigste byene var Peshawar og Taxila.

Historie 
Det er påvist menneskelig bosetning fra steinalderen i Gandhara ved steinredskaper og brente beinlevninger som ble avdekket i grotter ved Sanghao nær byen Mardan i Punjabregionen av dagens Pakistan. Disse levningene er rundt 15 000 år gamle. Senere undersøkelser har pekt mot en datering for 30 000 år siden, kanskje også eldre. Regionen viser en tilstrømning fra kulturer fra sørlige Sentral-Asia i bronsealderen med gravkulturen i Gandhara, og grunnstammen i vedisk sivilisasjon. Denne kulturen blomstret fra rundt 1500 f.Kr. og til 500 f.Kr. Det har blitt avdekket spor i fjellområdene i dalstrøkene i regionen Swat og Nedre Dir i nord, og selv i Taxila i sørøst.

Kongeriket Gandhara varte fra 500-tallet f.Kr. til 1000-tallet e. Kr. Det hadde sin storhetstid mellom 100-tallet og 500-tallet e.Kr. under de buddhistiske kongene i Kushriket. Etter at riket ble erobret av Mahmood av Ghazni i 1021 opphørte etterhvert navnet Gandhara.

Geografi 

Det har vært menneskelig bosetning siden steinalderen ved Kabul-elven og opp til munningen ut til Indus-elven. Gandhara var et senter for internasjonale handelsaktiviteter langs Silkeveien, og var en viktig kommunikasjonskanal mellom oldtidens Iran og Sentral-Asia.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Gandara, Livius.org
 Gandharasivilisasjonen, det nasjonale fond for kulturarven i Pakistan
 Det buddhistiske manuskriptprosjektet

 
Indias historie
Pakistans historie
Afghanistans historie
Silkeveien
Historiske stater og riker i Sør-Asia
Dyrnesli kraftverk

Dyrnesli kraftverk er et  vannkraftverk i Vadheim i Høyanger kommune i Vestland.

Kraftverket utnytter fallet fra Bøvatn til Sognefjorden. Kraftverket ble utvidet og modifisert på begynnelsen av 2000-tallet.

Det første kraftverket ble bygget i 1894 for å gi lys til en liten shoddyfabrikk. Et større kraftverk ble bygget i 1907 for å gi energi til produksjon av natrium. I 1911 ble det bygd et nytt kraftverk.

Installert effekt er 6.5 MW. Kraftverket har totalt en midlere årsproduksjon på 49 GWh.

Anlegget ble eid av Vadheim Elektrochemiske Fabrikker. I 2014 ble det overtatt av Sognekraft.

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Sognekraft
 "Lys og kraft til bygdens behov ...": kraftforsyninga i Sogn og Fjordane 1893-1993 - Sogn og Fjordane energiverk, 1993
 Allkunne: Vadheim Elektrochemiske Fabrikker

Småkraftverk i Vestland
Kraftverk i Høyanger
Sognekraft AS
Kraftverk etablert i 1894
Kraftverk etablert i 1907
Kraftverk etablert i 1911
Industri Energi

Industri Energi er et norsk fagforbund som organiserer medlemmer innen olje- og gassindustri, farmasøytisk industri, aluminium og andre kjemiske og metallproduserende industrier. Forbundet er ett av medlemsforbundene i Landsorganisasjonen i Norge (LO). 

Industri Energi er et resultat av en sammenslåing av Norsk Olje- og Petrokjemisk Fagforbund og Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund den 4. september 2006.

Forbundet organiserer også ansatte i miljøbedrifter, vaskerier, renserier, plastbedrifter, fiskefor- og fiskemel-bedrifter, møbel- og annen treindustri, og en rekke andre bransjer. Industri Energi er det største fagforbundet i en rekke store norske virksomheter, blant annet Equinor, Hydro, Yara, Orkla og Ekornes.

Industri Energi hadde per august 2022 om lag 56100 medlemmer. Forbundsleder fra 2017 er Frode Alfheim. Nestledere er Lill-Heidi Bakkerud og Ommund Stokka.

Industri Energi er medlem av fire globale fagforeningssammenslutninger (Global Unions): IndustriALL Global Union, Den Internasjonale Transportarbeiderføderasjonen, Building and Wood Workers International og IUF (The International Union of Food, Agricultural, Hotel, Restaurant, Catering, Tobacco and Allied Workers' Associations).  Videre er forbundet tilsluttet tilsvarende sammenslutninger på europeisk og nordisk nivå; IndustriALL Europe, European Transport Workers' Federation, European Federation of Building and Woodworkers,  Industriansatte i Norden, Nordisk Bygnings- og Trearbeiderføderasjon og Nordisk Transportarbeiderføderasjon.

Forbundet opprettet i 2010 Arthur Svenssons internasjonale pris for faglige rettigheter, som deles ut årlig med formål å fremme fagforeningsarbeid og faglige rettigheter nasjonalt og internasjonalt.

I juni 2008 sluttet Fagforbundet ALT seg til Industri Energi.

Fra 1. januar 2009 ble Norsk Treindustriarbeiderforbund en del av forbundet.

Nåværende ledelse 
 Frode Alfheim – Forbundsleder
 Lill-Heidi Bakkerud – 1. nestleder
 Ommund Stokka – 2. nestleder
 Asle Reime – Arbeidsutvalgsmedlem
 Barbro Tverfjell Auestad – Arbeidsutvalgsmedlem
 Cay Nordhaug – Arbeidsutvalgsmedlem

Ledere
2017- Frode Alfheim
2006-2016 Leif Sande

Referanser

Eksterne lenker
 Industri Energi

Norske fagforbund
Landsorganisasjonen i Norge
Organisasjoner etablert i 2006
Henrik Stampe

Henrik Stampe (født 28. januar 1713 i Hammer ved Nørresundby som nå er i Næstved kommune i Danmark, død 10. juli 1789 i København) var en dansk jurist, generalprokurør og statsminister.

Liv og virke

Bakgrunn
Henrik Stampes foreldre var provst Jens Stampe (død 1733), prest i Hammer, Horsens, Sulsted og Ajstrup menigheter i Aalborg Stift, og Christine Amalie født Thestrup, en datter av biskop Frants Thestrup. Stampe var den eldste av åtte søske. Han ble i 1728 student. Etter å ha bestått teologisk embetseksamen i København studerte Stampe filosofi, jus, matematikk og fysikk i Marburg, og endte med jus som sitt hovedstudium.

Karriere 
Fra 1741 var han professor i filosofi ved Københavns Universitet etter å ha tapt konkurransen om et professorat i rettsvitenskap til Peder Kofoed Ancher. 

Fra 1753 var Stampe professor juris og samme år ble han også generalprokurør, hvilket gav ham sete i kanselliet. Generalprokurøren var datidens juridiske konsulent for konge og regjering, og han hadde også plass i Høyesterett.

Stampe er spesielt kjent for sine erklæringer, en rekke juridiske betenkninger som han utarbeidet i sin egenskap som generalprokurør. Disse er senere gitt ut og anses som gode eksempler på dyktig forvaltning i eneveldets Danmark-Norge. Selv om eneveldets embetsapparat var snirklete og hadde samme personer i mange embeter, holdt Stampe etter inspirasjon fra Montesquieu fast på at i hvert fall den dømmende makt måte være adskilt fra den utøvende. Stampe ble slik en av de tidligste forkjempere for rettssikkerheten. Han ble begravet i Sankt Petri kirke (København).

Litteratur 
 Stampe, Henrik, Svar paa nogle Spørsmaale til det juridiske Fakultet i Kiøbenhavn, givne af Hans Excellence Geheimeraad Stampe og Conferentsraad Sevel, København 1782.
 Stampe, Henrik, Erklæringer, Breve og Forestillinger, General-Prokureur-Embedet vedkommende, (6 bind), København 1793-1807.

Eksterne lenker 
 Om Henrik Stampe, fra Dansk biografisk Lexikon (dansk)

Danske jurister
Ansatte ved Københavns Universitet
Dannebrogordenen
Mottakere av Troskapsordenen
Medlemmer av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab
Personer fra Næstved kommune
Fødsler i 1713
Dødsfall i 1789
Nedre Svultingen kraftverk

Nedre Svultingen kraftverk er et  vannkraftverk i Hyllestad kommune i Vestland.

Kraftverket ble åpnet i 1965 og utnytter fallet på 71 meter fra reguleringsmagasinet Espelandsvatn.  Kraftverket får også vann fra Øvre Svultingen kraftverk.
Nedslagsfeltet er på 88 km²

Installert effekt er 8.8 MW med to francisturbiner. 
Kraftverket har totalt en midlere årsproduksjon er 33 GWh.

Etter at Sunnfjord energi slo seg sammen med BKK er kraftverket eid og driftet av BKK Produksjon.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Eviny Bøfjordvassdraget

Småkraftverk i Vestland
Kraftverk i Hyllestad
BKK
Kraftverk etablert i 1965
Øvre Svultingen kraftverk

Øvre Svultingen kraftverk er et  vannkraftverk i Høyanger kommune i Vestland.

Kraftverket ble åpnet i 1941 og ombygd en rekke ganger siden. Det utnytter fallet på 114 meter fra reguleringsmagasinet Nordstrandsvatnet til Bogsvatnet. Vannet som er brukt i kraftverket brukes lengre nede i vassdraget  i Nedre Svultingen kraftverk.

Nedslagsfeltet er på 41 km²

Installert effekt er 6,45 MW med en francisturbin.

Kraftverket har totalt en midlere årsproduksjon er 26 GWh

Etter at Sunnfjord energi slo seg sammen med BKK er kraftverket er eid og driftet av BKK Produksjon

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Eviny Bøfjordvassdraget

Småkraftverk i Vestland
Kraftverk i Høyanger
BKK
Kraftverk etablert i 1941