alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Mellomjord 2 kraftverk

Mellomjord 2 kraftverk er et vannkraftverk ved Sørfjorden i Tromsø kommune i Troms og Finnmark.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 140 meter i Tverrelva.

Installert effekt er 20 kW. Årsproduksjon er 0,13 GWh.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Mikrokraftverk i Troms og Finnmark
Kraftverk i Tromsø
Kraftverk etablert i 2008
Middagsbukt kraftverk

Middagsbukt kraftverk er et vannkraftverk ved Balsfjorden i Balsfjord kommune i Troms og Finnmark.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 45 meter i Jusopelva.

Installert effekt er 10 kW. Årsproduksjon er 0,03 GWh.

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Mikrokraftverk i Troms og Finnmark
Byggverk i Balsfjord
Kraftverk etablert i 2007
Heidi Lambach

Heidi Lambach (født 1982) er en norsk låtskriver, sanger, artist og musiker fra Bergen. Hun er utdannet musikalartist fra Bårdar Akademiet i Oslo og Complete Vocal Institute i København. Hun utgjorde halvparten av symfonisk rock-duoen Haap fra 2012 til 2016 og har gitt ut flere album gjennom plateselskapene Make Music og FAJo Music. Hun har også deltatt i en rekke musikaler, show og oppsetninger og har vært profesjonell som solist siden 2010.

Diskografi

Album

 Hjerter Som Vil - FAJo Music, 2021

 Sommerfugl – Make Music, 2018 
 The Gallery -  Haap – Make Music, 2015 
 Drama Sound of Haap – Apollo Live Danmark, 2014

EP-er
 Autumn Aria - Make Music, 2013

Singler
 «Noen Engler», 2017 (Musikk: Heidi Lambach, tekst: Nicolay Leganger)
 «Avsted, Lord, Star», 2014
 «Far Away, The Story, Troubled, Teared», 2013
 «Uena, Angeles, Ave Maria», 2012

Medvirker på
«Den Aller Siste Dagen» (solist, sang), Album: Sett fra Hille - LL Records, 2018

Priser og utmerkelser 
DNBs Kulturgründerstipend, 2012

Referanser

Eksterne lenker 
 Haap Music på Soundcloud

Norske musikere
Personer fra Bergen kommune
Pan Pacific Open

Pan Pacific Open er en profesjonell tennisturnering som blir spilt på hardcourt. Den er en del av WTA-touren, og er klassifisert som en WTA Premier-turnering. 

Den blir spilt hvert år i Tokyo i Japan.

Vinnere

Singel

Dobbel

Eksterne lenker 
 

Pan Pacific Open
Dagens sensasjon

Dagens sensasjon (originaltittel: Ace in the Hole) er en amerikansk film noir fra 1951 regissert av Billy Wilder.

Handling 
Chuck Tatum er en ambisiøs og selvsentrert reporter hvis karriere har forfalt. Han har reist til New Mexico fra New York City i en ødelagt bil, uten penger. Den karismatiske Tatum får en ny jobb for Boot, som eier den lille avisen Albuquerque Sun-Bulletin. Tatum holder seg edru og arbeider der uten større begivenheter i ett år. Ute på oppdrag får han vite om Leo Minosa, en lokal mann som har blitt fanget i en hule-kollaps og forsøkte å samle gamle indiske gjenstander. Tatum oppdager en gylden mulighet, og manipulerer redningsinnsatsen og danner en allianse med Kretzer, en skruppelløs sheriff, ved å fremstille ham gunstig i avisen for å sikre Kretzers gjenvalg.

Tatum instruerer også Kretzer om å forhindre at andre journalister begynner å skrive om historien for å holde historien eksklusiv. Takket være publisiteten som Tatum genererer, opplever området bedre økonomi, spesielt fra tusenvis av turister som kommer for å være vitne til redningen. Herbie Cook (spilt av Robert Arthur) avisens unge fotograf som i utgangspunktet var på oppdrag sammen med Leo, mister sakte sin idealisme når han følger Tatums ledelse. Tatum slutter i denne jobben, etter å ha solgt eksklusive rettigheter til en redaktør i New York for 1 000 dollar hver dag. I tillegg får Tatum den tidligere jobben hans tilbake.

Tusenvis av turister strømmer til byen. Området for redningen blir bokstavelig talt et karneval med turer, underholdning, spill og sanger om Leo. Tatum setter også opp en butikk på stedet, og begynner å drikke igjen. Han begynner ett forhold med Lorraine, Leos kone, og blir møtt heroisk av folkemengden hver gang han kommer tilbake fra å besøke Leo i hulen. Etter fem dager med boring blir ting verre. En doktor diagnostiserer Leo med alvorlig lungebetennelse, og Leo må reddes i løpet av tolv timer. Men vibrasjonen fra all boringen har gjort en så snarlig redning umulig.

Tatums mishandling av Lorraine når kokepunktet med hans fysiske og mentale overgrep, noe som får henne til å knivstikke ham i selvforsvar med en saks og skader ham alvorlig. Kort tid senere forteller flere forskjellige aviser at Leo allerede er død. men Tatum lot være å sende en artikkel til hans New York-redaktør, som er rasende over at andre aviser har kommet i forveien med nyheten om Leos dødsfall.

Medvirkende 
 Kirk Douglas - Chuck Tatum..
 Jan Sterling - Lorraine Minosa.
 Robert Arthur - Herbie Cook.
 Porter Hall - Jacob Q. Boot.
 Frank Cady - Mr. Federber.
 Richard Benedict - Leo Minosa.
 Ray Teal - sheriff Kretzer.
 Lewis Martin as McCardle.
 John Berkes - papa Minosa.
 Frances Dominguez - Mama Minosa.
 Gene Evans - Assisterende sheriff

Referanser

Eksterne lenker 
 

Dramafilmer fra USA
Sort-hvitt-filmer
Engelskspråklige filmer
Filmer fra 1951
Film noir
Kriminalfilmer fra USA
Thrillerfilmer fra USA
Den store klokken

Den store klokken, (originaltittel: The Big Clock) er en amerikansk film noir fra 1948 regissert av John Farrow med Ray Milland, Maureen O'Sullivan og Charles Laughton i hovedrollene.

Filmens forelegg er Kenneth Fearings roman av samme tittel, som senere ble innspilt som Ingen utvei (1987) med Kevin Costner i hovedrollen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Dramafilmer fra USA
Sort-hvitt-filmer
Engelskspråklige filmer
Filmer fra 1948
Film noir
Kriminalfilmer fra USA
Filmer basert på bøker
Thrillerfilmer fra USA
Prosopocoilus (Hoplitocranum) julietae

Prosopocoilus julietae er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor til stor (hannene 25-48 millimeter, hunnene 18-25 millimeter), avlang, blankt mørkt rødbrun hjortebille. Store hanner har lange, rette kjever med bare én, liten tann et stykke utenfor midten. Pannene er bredt U-formet innbuktet foran. Hode og pronotum er rødlig svarte, dekkvingene brunrøde, beina røde. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet, innsnevret ved roten. Hunnen er mørkere, nesten svart bortsett fra beina som er rødlige, svært blank.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Filippinene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Cladognathini
 Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
 Underslekten Hoplitocrenum Jakowlew, 1896
 Prosopocoilus (Hoplitocranum) julietae Nagai & Tsukamoto, 2002

Eksterne lenker 
 Bilder av arten
 Bildegalleri
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2002
Filippinenes insekter
Tian Tan Buddha

Tian Tan Buddha (), eller Big Buddha, er en 34 meter høy bronsestatue som forestiller en sittende Buddha som står ved klostret Po Lin i høylandsområdet Ngong Ping på øya Lantau i Hongkong i det sørlige Kina.

Tian Tan Buddha er verdens største utendørs statue (2018) av en sittende Buddha. Den ble ferdigstilt 29. desember 1993.

Buddhastatuen og klosteret kan besøkes og nås fra byen Tung Chung (ikke langt fra Hongkongs internasjonale lufthavn), hvorfra taubanen Ngong Ping 360 leder opp til klosteret og statuen, eller med buss fra landsbyen Mui Wo.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker

 

Hongkong
Skulpturer
Buddhisme i Kina
Erythroclea

Se Systematisk inndeling

Erythroclea er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En ganske stor (ca. 30 millimeter), avlang, brunrød og svart trebukk. Antenner, pronotum bortsett fra kantene, to brede tverrbånd på dekkvingene og legger og føtter på beina er svarte, hodet, kantene på pronotum, mesteparten av dekkvingene og lårene brunrøde. Antennene er tynne, rundt to tredjedeler så lange som kroppen hos hunnen. Pronotum er ovalt med en tann på hver side langt bak midten. Dekkvingene er jevnbrede, rundede i spissen, beina middels lange med klubbeformede lår.

Utbredelse 
Arten lever på Borneo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Trachyderini
 Slekten Erythroclea Aurivillius, 1914  
 Erythroclea bimaculata Aurivillius, 1914 (synonym Tavakiliana splendens)

Kilder 
 Liste over arter, med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1914
Borneos insekter
Andraegoidus

Se Systematisk inndeling

Andraegoidus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, blanke, rødbrune til svarte trebukker. Antennene er kraftige, betydelig lengre enn kroppen, hvert ledd lysere innerst og mørkere i spissen. Pronotum er bredt rundet, kan ha en tann på hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Beina er middels lange, lårene slanke.

Utbredelse 
Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Trachyderini
 Slekten Andraegoidus Aurivillius, 1920 
 Andraegoidus cruentatus (Dupont, 1838)
 Andraegoidus distinguendus Huedepohl, 1985
 Andraegoidus fabricii (Dupont, 1838)
 Andraegoidus homoplatus (Dupont, 1838)
 Andraegoidus lacordairei (Dupont, 1838)
 Andraegoidus laticollis Tippmann, 1953
 Andraegoidus richteri (Bruch, 1908)
 Andraegoidus rufipes (Fabricius, 1787)
 Andraegoidus translucidus Botero & Monne, 2011
 Andraegoidus variegatus (Perty, 1832)

Kilder 
 Liste over arter, med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1920
Verdenscupen i bobsleigh

]]
}}
Verdenscupen i bobsleigh er en internasjonal serie av konkurranser i bobsleigh. Serien startet i 1984

Medaljer

Eksterne lenker
IBSF.com ranking
List of combined men's bobsleigh World Cup champions: 1985-2007
List of four-man bobsleigh World Cup champions since 1985
List of two-man bobsleigh World Cup champions since 1985
List of two-woman bobsleigh World Cup champions since 1995
Verdenscupen i snøbrett

]]
}}
Verdenscupen i snøbrett er en internasjonal serie av konkurranser i snøbrett. Verdenscupen er arrangert av FIS, og ble for første gang arrangert i 1994.

Medaljer

Eksterne lenker

Statistics& Men, Women
Snowboard at FIS-Ski.com
Podium places in the World Cup Women
Podium places in the World Cup Men
Podium places in the World Cup Women / Disciplines
Podium places in the World Cup Men / Disciplines
Verdenscupen i curling

Verdenscupen i curling er en internasjonal serie av konkurranser i curling. Verdenscupen er arrangert av World Curling Federation, og ble for første gang arrangert i 2018. Cupen spilles i en serie av 4 møter, og det konkurreres både for miksdobbel, kvinner og menn.

Eksterne lenker
Verdenscupen i banesykling

{{#ifexpr:<8|/|/}}
Verdenscupen i banesykling er en internasjonal serie av konkurranser i banesykling. 

Verdenscupen er arrangert av UCI, og ble for første gang arrangert i 1993.

Eksterne lenker

 
tissot timing.com

Banesykling
Banesykkelritt
Verdenscupen i slalåm-padling

Verdenscupen i slalåm-padling er en internasjonal serie av konkurranser i slalåm-padling. Verdenscupen er arrangert av ICF, og ble for første gang arrangert i 1988.

Medaljer

Eksterne lenker
 International Canoe Federation
 World Cup winners

Slalpm
Padling
Verdenscupen i bordtennis

Verdenscupen i bordtennis er en internasjonal konkurranse i bordtennis. Verdenscupen er arrangert av ITTF, og ble for første gang arrangert i 1980.

Eksterne lenker

Bordtennis
Bordtennis
Verdenscupen i bryting

Verdenscupen i bryting er en internasjonal serie av konkurranser i bryting. Verdenscupen er arrangert av United World Wrestling, og ble for første gang arrangert i 1973. Det arrangeres tre per år, fri stil menn, fristil kvinner og gresk-romersk stil menn.

Eksterne lenker
 FILA Official Website
 Results

Bryting
Bryting
Odontolabis hitam

Odontolabis hitam er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En stor (hannen opptil 66 millimeter), bred og kraftig, halvmatt mørkbrun til svart hjortebille. Hannen har stort hode og forstørrede kjever, men formen på disse kan variere mye. Store hanner har gjerne lange, buede kjever med en butt, kløvet tann i den ytre delen, andre hanner har ofte rette, kraftige kjever som er mer eller mindre sagtakkede. Pronotum er innsnevret bakerst. Dekkvingene er blanke. Beina er helmørke. Hunnen er bredere, uten forstørrede kjever, hodet med et rundet utskudd under fasettøynene.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Sumatra og Borneo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Odontolabini
 Slekten Odontolabis Hope, 1842 – 44 arter
 Odontolabis hitam Nagai, 1986

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over artene, foto: Benjamin Harink
 Bildegalleri
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1986
Sumatras insekter
Borneos insekter
Aegus (Gnaphaegus) horridus

Aegus (Gnaphaegus) horridus er bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En ganske liten til middelsstor (ca. 18 millimeter), avlang, matt brun hjortebille. Kroppen, særlig forkroppen, er tett kledt med lyst brunlige, matte skjell. Hannens kjever er forstørrede, sigdformede, med tann nær spissen, hodet litt utvidet foran fasettøynene. Pronotum er nesten rektangulært med noe innbuede sidekanter. Langs kanten har pronotum er brem av fløyelsaktige, brune hår. Hele kroppen er tett kledt med ganske korte, oppstående hår. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er forstørrede og hårkledningen er mindre påfallende.

Levevis 
Som de fleste andre hjortebiller lever larvene i morken, død ved.

Utbredelse 
Arten er utbredt i på Filippinene (Luzon).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Aegini - omfatter bare én slekt:
 Slekten Aegus MacLeay, 1819 – ca. 210 arter
 Underslekten Gnaphaegus Maes, 1992 - har ofte vært plassert i slekten Gnaphaloryx
 Aegus (Gnaphaegus) horridus Benesh, 1950

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 Bilder av arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1950
Filippinenes insekter
Zu Asche, zu Staub

«Zu Asche, zu Staub» (norsk oversettelse: til aske, til støv) er tittelsangen til den tyske tv-serien Babylon Berlin. Sangen ble skrevet i 2016 av Tom Tykwer, Mario Kamien og Nikko Weidemann.

Om sangen 

I serien blir sangen sunget av skuespilleren Severija Janušauskaitė, som spiller Svetlana Sorokina – i serien også kjent som artisten Nikoros. Hun fremfører sangen på scenen til den legendariske Berlin-nattklubben Moka Efti. På scenen opptrer hun i androgyn drakt, med dress, herrehatt og en smal menjou-bart. Hun blir støttet av et sceneorkester og ballett- og burlesquedansere, iført bananskjørt tilsvarende dem som ble gjort kjent av Josephine Baker. Hun synger tysk med slavisk aksent, og et annet element i sangen er en lengre slagverkssolo midt i sangen.

Sangen er del av seriens lydspor, publisert av BMG Rights Management. På lydsporet er sangen utgitt i to versjoner: «Zu Asche, zu Staub (Psycho Nikoros)» [Finale Season 2] og «Zu Asche, zu Staub (Psycho Nikoros)». Høsten 2018 nådde også sangen den tyske singellisten, med en 22. plass som høyeste notering.

Sangen brukes også i tv-seriens trailer.

Listeplasseringer

Referanser

Eksterne lenker 
  – sangteksten

Sanger fra 2016
Filmmusikk
3. divisjon avdeling 1 øst håndball for menn 2018/19 tabell

Håndballtabellmaler 2018/19
Hvithalsflekkskarv

Hvithalsflekkskarv (Phalacrocorax punctatus) er et medlem av skarvfamilien og endemisk til New Zealand.

Hvithalsflekkskarver er ca. 70 centimeter i gjennomsnittlig lengde og veier ca. 1,2 kilo. De skiller seg fra andre typiske skarvearter med slank kroppsform og gjennomgående lyse farger, der lys brungrått er dominerende farge. Fjærene på rygg og venger har små, markerte svarte flekker. I hekkedrakten har de framoverbøyet dobbel fjærtopp. Hale, overgump og undergump og området fra tarsen og opp er svart. De har en bred, klar, hvit stripe på hver side av halsen og opp til oversiden av øyet. Den nakne huden i andletet er i grønt. Ikke-hekkedrakta mangler fjærtoppene, undersiden blir bleikere og den hvite stripen langs halsen er smalere og utydelig. Nebbet er alltid brunt og føttene gule. Ungfugler har blekere farger i fjærdrakten og mangler helt den hvite stripen på halsen. 

Hvithalsflekkskarver hekker på et lite utvalg av stader langs kysten av både Nordøya og Sørøya. Dette inkluderer Haurakigolfen og Wellington Harbour på Nordøya. De hekker dessuten i Marlborough-sundet og sørover kysten til Banks Peninsula. Videre fra North Otago ned til The Catlins på sørøstre hjørne av Sørøya. På vestkysten av Sørøya, i Foveaux-sundet og rundt Stewart Island/Rakiura er hekkeplassene mer spredde. 

Denne skarvearten danner både små og store kolonier, fra 10 til 700 par, men deler ikke kolonien med andre skarvearter. Hekketiden varierer mye med hekkelokaliteten, samlet sett er det så å si året rundt. Hvithalsflekkskarver legger typisk tre egg i kullet, rugetiden er i gjennomsnitt 31 dager og ungene trenger ytterligere mellom 57 og 71, typisk 62 dager til de er flygedyktige. De kan nå levealder på 10 år. 

Utenom hekkesesongen kan de trekke over lange strekninger langs kysten for å søke etter føde, opp til 500 kilometer er registrert for en ringmerket ungfugl. Beitende hvithalsflekkskarver kan danne flokker på opp til 2000 individer. De beiter på dypt vann opp til 15 kilometer fra land. 

Føden består hovedsakelig av opp til 15 centimeter lange fisker og marine virvelløse dyr, dette inkluderer små sovekutlinger, morider, brisling og blekkspruter. Mest vanlig varer dykket i 30 sekunder med pauser på 15 sekunder, men de kan være under vann i 70 sekunder.

Referanser

Kilder 
Barrie Heather og Hugh Robertson, The Field Guide to the Birds of New Zealand (revised edition), Viking, 2005

Eksterne lenker 
 

Sulefugler
New Zealands endemiske fugler
Dyr formelt beskrevet av Anders Sparrman
Fugler formelt beskrevet i 1786
Lagfiskeskarv

Lagfiskeskarv (Phalacrocorax sulcirostris) er medlem av skarvfamilien. Den er vanlig i mindre elver og innsjøer i de fleste områdene av Australia og nordlige New Zealand. De blir rundt seksti centimeter i kroppslengde, og er helsvarte med blågrønne øye.


Beskrivelse 
Lagfiskeskarv er en liten skarveart som måler 60–65 cm, den har svart fjærdrakt med grønnskjær og skjellmønster på oversiden. Kjønnene har lik fjærdrakt, i hekkesesongen viser de uregelmessige, hvite fjærer på hodet og halsen, grønnskjæret slår mer over i bronsefarge. Det lange slanke nebbet er grått, og bein og føtter svarte. Voksne fugler har grønn iris, juvenile brun, ungfugler har mer brunt i fjærdrakten.

Lagfiskeskarver er utbredt fra Malayahalvøya gjennom Indonesia, men ikke Sumatra, videre gjennom Ny-Guinea, inkludert D'Entrecasteaux-øyene, Salomonøyene og over hele Australia. De lever også på Nordøya på New Zealand. Denne arten holder seg alltid ved vann, helst ferskvann, og finnes i innlandet og noen ganger i grunne kystområder. 

Dietten til lagfiskeskarver er hovedsakelig fisk og ferskvannkreps, og de eter en høyere del av fisk enn kortnebbskarv, som eter mer tifotkreps. Lagfiskeskarver er mer sosiale enn andre skarvearter, og kan samles i store flokker som noen ganger flyger i V-formasjoner.

Hekkingen foregår en gang i året, i det sørlige Australia om våren eller høsten, i tropiske regioner skjer det før eller etter monsunen. Reiret er en liten plattform bygget av tørkede greiner og stokker i et tre som står i vann. Reiret er ofte plassert i nærheten av andre vannfugler, slik som andre skarver, hegrer, ibiser eller skeistorker. De legget tre til fem, typisk fire lyseblå ovale egg på 48 x 32 mm. Eggene er dekket med et tynt lag av kalk, noe som gir dem en matthvit utseende. Reiret og eggene blir stadig mer farget med avføring gjennom hekkesesongen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Videoar, bilete og lydopptak av lagfiskeskarvar  hos Internet Bird Collection

Sulefugler
Australias fugler
Indonesias fugler
Ny-Caledonias fugler
New Zealands fugler
Papua Ny-Guineas fugler
Øst-Timors fugler
Dyr formelt beskrevet av Johann Friedrich von Brandt
Fugler formelt beskrevet i 1837
Isák

Isák, også stilisert ISÁK, er et norsk, samisk band i sjangeren elektronisk-joik startet i 2017 som består av sanger Ella Marie Hætta Isaksen, produsent Daniel Eriksen og trommeslager Aleksander Kostopoulos. Bandet har blitt beskrevet som det «heteste navnet innen samisk musikk» av Riddu Riđđu og har i løpet av 2018 vunnet NRK Urbi og ble kåret til «Årets nykommer» i Sami Music Awards.

Under Spellemannprisen 2017 i februar 2018 fremførte de en coverversjon av «Elle» av Mari Boine som vant hedersprisen det året. Bandet ble nominert til P3 Gull 2019 i klassen årets nykommer. I 2022 var de en av de nominerte til Bendiksenprisen, som deles ut av GramArt på vegne av regjeringen.

Diskografi 
 Ealán (2019)
 Roasut (2021)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske musikkgrupper
Samisk musikk
Sveriges kvinnelandslag i volleyball

Sveriges kvinnelandslag i volleyball er det svenske landslaget i volleyball for kvinner som konkurrerer for Sverige under Sommer-OL, Volleyball-VM og Volleyball-EM. Landslaget er rangert som nummer 115 på FIVBs verdensranking.

Se også
Sveriges herrelandslag i volleyball

Eksterne lenker
 
 Profil hos FIVB.org

Svenske landslag
Landslag i volleyball
Volleyball i Sverige