alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hylestad stavkirke

Hylestad stavkirke var en stavkirke som lå i dagens Valle kommune i Setesdal. Kirken ble revet i 1664 og er nå forsvunnet. To planker fra den gamle kirkeportalen er bevart og utstilt i Kulturhistorisk museum i Oslo. Hylestadportalen er den mest berømte av en gruppe stavkirkeportaler fra 1200-tallet. Den er dekorert med utskårne scener fra sagaen om Sigurd Fåvnesbane.

Portalen

De to portalplankene med  motiv fra sagnet om Sigurd Fåvnesbane sto i den gamle stavkirka som ble revet i 1664. De utskårne portalstolpene ble bevart og kom til Universitetets oldsaksamling i Oslo i 1867 og 1876. Kopier av portalene står i våpenhuset i Hylestad kirke. Utsnitt av relieffene på Hylestadportalen har vært brukt som hovedmotiv bak på 50-kroneseddelen som ble trykt fra 1984 til 1995, og er i bruk på 1-krone-mynten.

Sagnet om dragedreperen Sigurd er vist i medaljongrammer på høyre portalplanke. Dette er nokså vanlig i kunst fra middelalderen og er kjent fra manuskripter og malerier, spesielt dekor i engelske og franske tekster fra sent på 1100-tallet. På den venstre portalplanken glir motivene over i hverandre og minner mer om uttrykk som er kjent fra tekstilarbeider, deriblant Osebergteppet. Overstykket i den rundbuete portalen er tapt.

Man regner med at portalene er laget en gang rundt 1175. Sagnet sier de kom fra Sirdal.

Arkeologiske steder og revne stavkirker
Mange stavkirker er nå tapt, men lever videre i sagn. Listen er veldig omfattende, se liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.

Referanser

Litteratur
 Hauglid, Roar; Norske stavkirker – Dekor og utstyr, Dreyers Forlag 1973

Revne stavkirker
Kirker i Valle
Setesdal
Tidligere kirker i Agder
Kristning
Sauland stavkirke

Sauland stavkirke var en stavkirke i Sauland sogn i Hjartdal prestegjeld i Telemark fram til 1860, da den ble revet ned og erstattet av en ny langkirke.

Stavkirken stod, som dagens kirke, på grunn tilhørende prestegården, som opprinnelig het Sauland. På grunnlag av den bevarte portalen antas kirken å være oppført på 1200-tallet. Sognet («Swidulandæ sokn») er nevnt i 1395 og kirken («kirkio vmbodh a Swidhulande») i 1470. Jens Nilssøn forteller i sin visitasrapport fra 1595 at «Seudelandz kircke» er anneks til «Hierdall» (Hjartdal) og har gudstjeneste annenhver søndag (hver tredje om vinteren).

Ifølge Lorentz Dietrichson målte skipet 21 alen x 18 alen (13 m x 11 m), noe som gjør kirken større enn hovedkirken i Hjartdal. Dietrichson viser til en befaringsrapport fra 1662 der det fremgår at svillene ved alteret i koret er råtne. I 1668 var det fremdeles svalganger rundt hele kirken, men da kirken ble revet, stod bare den på vestsiden igjen. På slutten av 1700-tallet fikk kirken et laftet tilbygg på nordsiden. I 1840-åren var kirken i minste laget og nokså medtatt. Det var snakk om rehabilitering og utvidelse, men det endte opp med vedtak om ny kirke. Stavkirken ble revet i 1860, året etter at den nye kirken var tatt i bruk. Interiøret i stavkirken er avbildet på et maleri av Adolph Tidemand, «Gudstjeneste i en norsk landskirke».

Portalen 
Portalen er av Sogn-Valdres-gruppen, og er nå ved Universitetets Oldsaksamling i Oslo. Komposisjonen er spesiell ved at sideplankenes rankestengler ikke har dobbeltkonturer, men er dekorert med en kombinasjon av sikksakk- og tungeborder og perlebånd. Det har vært spekulert i om det kan ha stått en vestlandskunstner bak. Dietrichson sier om utskjæringene: «...de viser os det høieste høidepunkt, hvortil træskjærerornamentikken er drevet i vort land og synes at tilhøre den samme blomstring, som viser sig i Stedje og Aardals kirkes portaler omkring 1200.»

Andre gjenstander fra stavkirken 
Et alterbilde fra 1810 er å finne i det sørøstre hjørnet i dagens kirke. De to kirkeklokkene fra stavkirken henger i tårnet. Prekestolen står i menighetshuset. Ellers er det bl.a. tatt vare på et døpefontlokk, et vievannskar, en dørring og fragmenter av et par hjulkors.

Se også 
 Liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.

Referanser

Litteratur 
 
 
 Den første stavkyrkja: Stavkyrkja i «Arven» (menighetsblad for Hjartdal, Sauland og Tuddal) nr. 5/2009, s. 2–3

Eksterne lenker 
 
 Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Telemark (Riksantikvaren, 2016), s. 82–83

Revne stavkirker
Kirker i Hjartdal
Tidligere kirker i Vestfold og Telemark
Atrå stavkirke

Atrå stavkirke var en enskipet stavkirke i bygda Atrå, i Tinn kommune i Telemark. Kirken ble innvidd av Hamar-biskop Ragnar omkring 1180. I 1839 ble den revet etter at den nye langkirken Atrå kirke (tegnet av slottsarkitekt Hans Ditlev Franciscus von Linstow) ble oppført i 1836. Flere planker med runeinskripsjoner fra Atrå stavkirke er bevart, og oppbevares i dag på Oldsaksamlingen på Kulturhistorisk museum ved Universitetet i Oslo.

Portalen

Portalen har nært slektskap til portalen i Nore stavkirke og portalen i Ål stavkirke, og er nå ved Universitetets Oldsaksamling i Oslo. Portalen har et mer provinsielt preg enn portalen fra Ål. Den er datert til perioden 1163 til 1189 på bakgrunn av en veggtile som forteller at kirken ble innviet av biskop Ragnar i Hamar.

Kjente stavkirker 
Mange stavkirker er nå tapt, men lever videre i sagn. Listen er veldig omfattende, se liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.

Referanser

Litteratur 
 

Revne stavkirker
Kirker i Tinn
Tidligere kirker i Vestfold og Telemark
Religiøse byggverk fra 1100-tallet
1100-tallet i Norge
Pasadena

Pasadena er en by i Los Angeles County i California i USA. Den har rundt 137 000 innbyggere (2010). Den ble etablert i 1874.

I Pasadena ligger California Institute of Technology (Caltech), og det Caltech-eide Jet Propulsion Laboratory som bygger satellitter og romsonder. Pasadena er også hjemstedet til kulturinstitusjoner som Art Center College of Design, American Academy of Dramatical Arts, Norton Simon Museum og The Huntington Library, Art Collections and Botanical Gardens.

I Pasadena ble blant annet finalene i VM i fotball 1994 og i VM i fotball for kvinner 1999 spilt.

Geografi
Pasadena ligger i San Gabriel Valley på 263 meters over havet. Byen omgis av Raymond-forkastningen, San Rafael Hills og San Gabriel Mountains.

Ifølge United States Census Bureau, har byen et totalt areal på 60,0 km²,  59,8 km² er land og 0,2 km² (0,30 %) er vann.

Pasadena ligger 16 kilometer nordøst for det sentrale «downtown» i Los Angeles. byen grenser til 10 byer/områder Highland Park, Glendale, South Pasadena, San Marino, Arcadia, Sierra Madre, La Cañada-Flintridge og områdene Eagle Rock og Garvanza som hører til byen Los Angeles, samt Altadena som ikke tilhører noen by, men styres direkte av Los Angeles County.

Eksterne lenker 
 

Byer i Los Angeles County
Byer i California
Kalenjin

Kalenjin er en etnisk gruppe med nilotisk opphav, bosatt i Great Rift Valley i vestlige Kenya. Kalenjinene har en befolkning på rundt 3 millioner (estimert). Det er flere mindre stammegrupperinger innen kalenjinene: Elgeyo, endorois, kipsigis, marakwet, nandi, pokot, sabaot, terik og tugen.

Kalenjinene er pastoralister og man tror at folkeslaget migrerte fra Sudan for rundt 2000 år siden.

Kalenjinene er regnet som svært dyktige i løping i mellom- og langdistanse, med en stor andel av medaljer i VM og OL.

Etniske grupper i Afrika
Etniske grupper i Kenya
Etniske grupper i Uganda
Pastoralisme

Pastoralisme eller pastoralt landbruk er den grenen av landbruk som omfatter landbruksdrift med dyr. Det inkluderer pleie, opprettelse, pasning og bruk av dyr, slik som kveg, kameler, geiter, lamaer, får, og så videre. Denne typen landbruk kan være mobilt, hvor besetningen flyttes ved jakt etter friskt beite og vann.

Det finnes flere former for pastoralisme rundt omkring på jorden. Sammensetningen av besetninger, ledelsespraktiser, sosial organisering og andre aksepter av pastoralisme varierer. Mange tradisjonelle praksiser har også måtte tilpasse seg den moderne verdens skiftende betingelser. Eksempler på pastorale sosiale grupper er samene, beduinene, masaiene og navajoene. 

Pastoralisme har generelt et mobilt aspekt, å flytte dyreflokken i søken etter gode beitemarker og vann, i kontrast til pastoralt fedrift (i motsetningen til åkerbruk) hvor stedfaste bønder dyrker sin avling og forbedrer beitemarkene for sin buskap. Pastoralisme er en vellykket strategi for å ernære en befolkning på lite produktiv land, og tilpasser seg til miljøet og dets knappe ressurser. Eksempelvis på savannene samles pastorale grupper og deres buskap når det er rikelig med vann og det er rike beitemarker, men sprer seg når savannene tørker opp.

Etymologi 
Ordet pastoralisme er sammensatt fra pastoral, «landlig»  + «isme», et tillegg som indikerer et system eller praksis. Første ledd hadde opprinnelig betydning «det som vedrører gjetere» (som er ute på landet). I det litterære begrepet pastoral diktning, eller hyrdediktning, har det landlige elementet forståelsen idyll, således idyllisk diktning.

Referanser

Litteratur 
 Lees, S & Bates, D. (1974): «The Origins of Specialized Nomadic Pastoralism: A Systematic Model» i: American Antiquity, 39(2).
 Levy, T. E. (1983): «Emergence of specialized pastoralism in the Levant» i: World Archaeology 15(1), s. 15-37.
 Moran, E. (2006): People and Nature: An Introduction to Human Ecological Relations. UK: Blackwell Publishing.

Eksterne lenker 
 Artikler om pastoralisme og tørrlandsområder fra Utviklingsfondet

Landbruk
Bufe
Nairobi nasjonalpark

Nairobi nasjonalpark ble grunnlagt i 1946, og ligger 8 kilometer utenfor byen Nairobi i Kenya. Parken omfatter et område på rundt 120 km², hovedsakelig savannelandskap. 

Parkens populasjon av dyr varierer med sesonger og regntider, men det regnes likevel med at det er rundt 80 dyrearter og over 500 fuglearter i parken.|

Eksterne lenker
 
 Friends of Nairobi National Park

Nasjonalparker i Kenya
Nairobi
Verneområder opprettet i 1946
1946 i Kenya
Stig Frøland

Stig Sophus Frøland (født 31. juli 1940 i Sør-Odal) er en norsk lege og professor emeritus i medisin ved Universitetet i Oslo. Han har i hovedsak befattet seg med infeksjonssykdommer og har vært sterkt engasjert i kampen mot hiv/aids. Han var leder av seksjon for klinisk immunologi og infeksjonsmedisin ved Rikshospitalet fra opprettelsen i 1982 til 2010.  

Frøland har mottatt ﬂere forskningspriser og er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

Biografi 
Frøland er utdannet fra Universitetet i Oslo i 1966 og var deretter turnuslege i Kristiansand og Fræna før han ble ansatt ved «Institutt for generell og revmatologisk immunologi» ved Rikshospitalet. Han tok doktorgraden i 1973, og i 1975 ble han assistentlege ved infeksjonsavdelingen ved Ullevål sykehus. Fra 1979 til sin avgang i 2010 var han ansatt ved Rikshospitalets medisinske avdeling. Han ble spesialist i indremedisin i 1980 og i infeksjonssykdommer i 1983. 

Frøland ble seksjonsoverlege og leder av Seksjon for klinisk immunologi og infeksjonsmedisin fra opprettelsen i 1982 til 2010. Han var medlem av Helsedirektørens rådgivningsgruppe for aids 1985-1987, og av Sosialministerens referansegruppe i kampen mot aids 1987-1988. Han ledet i en årrekke en forskergruppe ved Rikshospitalet med sterk vekt på immunsviktsykdommer inkludert hiv/aids og inflammasjon. Han har deltatt som foredragsholder og ved organiseringen av en lang rekke nasjonale og internasjonale  konferanser innen aids-feltet.  

I 2012 ble han utnevnt til kommandør av den kongelige norske St. Olavs Orden for innsats innen medisin.

Frøland er født i Sør-Odal, men har bodd store deler av sitt liv i Oslo. Han er bror av den kjente revyartisten Dag Frøland.

Priser og utmerkelser 
 Geigy International Rheumat Prize 1973 (som medlem av en forskergruppe)
 Schering Corporation's Prize in Microbiology and Infection Medicine 1983

Bibliografi 
 2020: Kampen mot mikrobene
 1989: 1. norske forskningskonferanse om HIV/AIDS, Soria Moria, 2.-3. mai 1989
 1987: AIDS – en utfordring til oss alle 1987 ISBN 82-05-16981-0
 1984: Legionella pneumoni – en diagnose som stilles for sjelden 1984
1983: Immunosuppressiv behandling ved indremedisinske sykdommer – Et Wellcome Foundation symposium holdt på Grand hotel, Oslo 15. mars 1983 ISBN 82-990756-3-7
 1981: Anaerobic infections in clinical medicine – Proceedings from a meeting at Holmenkollen, Oslo, 25-26 September 1981
 1982: Klinisk ernæring: grunnlaget for parenteral og enteral ernæring i klinisk medisin – Symposium arrangert i Oslo 19. mars 1982
 1979: Pasienten med nedsatt infeksjonsforsvar – Symposium arrangert i Oslo 16. og 17. februar 1979
 1977: Hepatitt A og hepatitt B – Symposium arrangert av KabiVitrum i Oslo 25. november 1977
 1973: Human B and T lymphocytes – Detection and characterization of membrane-bound immunoglobulin and other lymphocyte markers. 1973

Litteratur 
 Hvem Hva Hvor 1990 ISBN 82-516-1267-5

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Professorer ved Universitetet i Oslo
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Norske leger
Kommandører av St. Olavs Orden
Personer tilknyttet Oslo universitetssykehus
Personer fra Sør-Odal kommune
Kristina Torbergsen

Kristina Torbergsen (født 24. januar 1987 i Skjervøy) er en norsk politiker (Ap). Hun ble valgt inn på fylkestinget i Troms høsten 2007 og var fylkesvaraordfører til 2011. Hun sitter i utdanningskomiteen, der hun er leder ut fylkestingsperioden (2015).

Ved siden av politikken studerer hun til en mastergrad ved lærerutdanningen i Tromsø. Torbergsen er tidligere leder av Troms AUF.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kristina Torbergsen – TV2s Velgerguide

Statssekretærer i Regjeringen Støre
Ap-politikere i Troms
Tillitsvalgte i AUF
Personer fra Skjervøy kommune
DePauw University

DePauw University er et privat universitet i Greencastle i Indiana, USA. Kjente elever opp gjennom tidene inkluderer navn som Joseph W. Barr, Albert Beverigde, Eugene C. Pulliam, James C. Quayle, Dan Quayle og James E. Watson.

Rangeringer 
U.S. News & World Report rangerte DePauw University som nummer 51 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, Forbes plasserte det på 78.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 118 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.

DePauw University var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Universiteter i Indiana
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1837
1837 i Indiana
Le soldatesse

Le soldatesse er et italiensk krigsdrama fra 1965 i regi av italieneren Valerio Zurlini. Handlingen er lagt til andre verdenskrig og handler om en gruppe prostituerte på Balkan som har inngått en avtale om å betjene italienske soldater på en bordell. For å komme dit må de fraktes gjennom et farlig fjellområde. Hovedrollen spilles av Anna Karina. 

Filmen ble tildelt en pris ved Moskva internasjonale filmfestival.

Produksjonsselskap fra Jugoslavia, Frankrike og Vest-Tyskland var også involvert i produksjonen.

Medvirkende

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1965
Italienske dramafilmer
Italienske krigsfilmer
Filmer regissert av Valerio Zurlini
Sort-hvitt-filmer
Italienskspråklige filmer
Filmer om andre verdenskrig
Grom Gravalid

Odd Helge «Gromguten» Gravalid er en norsk profesjonell bryter.

Han er fra Telemark, og er aktiv i Norges Wrestlingforbund. Han ble norgesmester i 2005 og 2012. En dokumentar om Gromguten ble vist på NRK i 2007. På HeteSLAG 2009 tapte han en NM-tittelkamp mot Bjørn Sem. Som en forutsetning for tittelkampen, måtte han gå med på å sette navnet sitt på spill. Han tapte, og gikk deretter under navnet Grom Gravalid.

Referanser

Eksterne lenker 
 Gromguten – Dokumentar på NRK
 Gromguten på MySpace
 Profil på Wrestling.no
 Tønsberg Blad - Gromguten
 Vest-Telemark Blad - Trenar på å gje kvarandre kul juling

Wrestlere
Grand Dixence

Grand Dixence er (2008) en demning med tre vannkraftverk, og Europas høyeste kunstige demning. Den demmer opp reservoaret Lac des Dix i elven Dixence 17 km sør for byen Sion i Wallis, sørlige Sveits, og gir vannet utløp i Rhône. Vannkraftverkene har en installert kapasitet på 2 100 MW. Demningens høyde er 285 meter – den femte høyeste gravitasjonsdam i verden og den høyeste i Europa. Tykkelsen ved basis er hele 200 meter. Lengden 695 meter, men det normale oppdemmingsvolumet er ikke spesielt stort, mindre enn 50 millioner m³ (0,05 km³), selv om det kan nå 400 millioner m³ (0,4 km³). Toppen av dammen ligger på 2 365 moh.

Vannet fra demningen brukes via fire pumpestasjoner til kraftproduksjon i Bieudron-kraftstasjonen pluss tre andre kraftstasjoner, hvor det bringes via 100 km rørtunneler. Gjennom utvidelser fram til 1998 (Bieudron-stasjonen) ble produksjonen økt med drøye 1 200 MW. Årlig produseres det 2 TWh elektrisk kraft som selges i 18 kantoner.

Grande Dixence vannkraftverk er et kompleks av fire kraftstasjoner, som omfatter:
 Bieudron – 1 269 MW, 3 turbiner, høydefall 1 883 m
 Fionnay – 290-321  MW, 12 turbiner, høydefall 874 m
 Chandoline – 150 MW, 10 turbiner, høydefall 1 748 m
 Nendaz – 390-408 MW, 12 turbiner, høydefall 1 008 m

Anlegget ble bygget fra 1953 til 1961. På toppen er det en restaurant som kan nås via gondolbane eller via en sti i det bratte terrenget på siden av dammen.

Innsjøen som er oppdemmet heter Lac des Dix, og har et areal på 3,65 km². Ved maksimal vannfylling er sjøen 227 meter dyp. Innsjøens lengde er 5,3 km, og bredden om lag 600 meter. Det totale nedslagsfelt for vannmengdene er 375 km², inklusive tilførselselver og 35 isbreer. Årlig magasinert vannmengde når om lag 500 millioner m³.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Betreibergesellschaft Demningen
 Stollenbruch: Detaljert beskrivelse og tegniner (fransk)
 Dam-forum Swiss Dams
 Dokumentarfilm fra byggetiden i arkivene til SRG
 Bildegalleri for Grande Dixence

Demninger i Sveits
Wallis
Demninger fullført i 1961
1961 i Sveits
Rhônes vassdragsområde
Inguri-demningen

Inguri-demningen eller Enguri-demningen er en demning i elven Inguri i Georgia, Kaukasus. Anlegget ligger i den autonome og omstride regionen Abkhasia. Den ble påbegynt i 1961, og ble midlertidig satt i drift i 1978, og endelig fullført i 1987.

Inguridemningen har en total høyde på 272 meter. Den er 750 meter lang, og er den største konstruksjonen i Kaukasus. Den har en kapasitet på 1,1 millioner kubikkmeter vann, og vannkraftverket har en kapasitet på 1 300 MW fordelt på fem generatorer, og en produksjon på 3,8 TWt (terawattimer), noe som tilsvarer omtrent 46 % av landets totale energiproduksjon per 2007.

Referanser

Vannkraftverk i Georgia
Demninger i Georgia
Kraftverk i Georgia
Demninger fullført i 1987
Kraftverk etablert i 1978
Kraftverk etablert i 1987
1978 i Sovjetunionen
1987 i Sovjetunionen
1970-årene i Georgia
1980-årene i Georgia
Freddie Highmore

Alfred Thomas Highmore (født 14. februar 1992 i London, England) er en engelsk skuespiller. 

Highmore begynte som skuespiller på TV da han var 7 år gammel. Han er mest kjent for sine roller i dramafilmen Finding Neverland fra 2004, Two Brothers, Et godt år fra 2006, Charlie og sjokoladefabrikken fra 2005, The Spiderwick Chronicles og i Bates Motel. Han spiller også i TV-serien The Good Doctor og filmen Justin og de tapre riddere fra 2013.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Fødsler i 1992
Klaksvíkar kommuna

Klaksvíkar kommuna er en kommune på Færøyene. Kommunen omfatter mesteparten av øya Borðoy, hele Svínoy og Kalsoy, til sammen 116,4 km². Administrasjonssentrum er Klaksvík by. Andre bygder i kommunen er Árnafjørður, Norðoyri, Ánir, Strond, Svínoy, Trøllanes, Mikladalur, Húsar og Syðradalur. Kommunen hadde 5 051 innbyggere den 1. januar 2017.

Ved innføringen av det kommunale selvstyret i 1872 var hele området en del av Norðoya prestagjalds kommuna, som ble delt i 1908. Klaksvík ble utskilt som egen kommune dette året. Etter grenseendringer i de øvrige kommunene ble Mikladals kommuna, Svínoyar kommuna og Húsa kommuna innlemmet i Klaksvík i henholdsvis 2005, 2009 og 2017.

Politikk 

Seneste kommunestyrevalg ble avviklet den 13. november 2012, og valgte kommunestyre for perioden fra 1. januar 2013 til 31. desember 2017. Sjálstýrisflokkurin, Tjóðveldi og Javnaðarflokkurin hadde et valgteknisk samarbeid ved konstitueringen. Valgresultat for kommunen i sin helhet:

Kommunestyrevalget den 11. november 2008 valgte et kommunestyre for perioden fra 1. januar 2009 til 31. desember 2012:

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner på Færøyene
Borðoy
Kalsoy
Svínoy
Portal:Færøyene/artikler
Kommuner etablert i 1908
1908 på Færøyene
Roque del Este

Roque del Este er en øy i den spanske autonome enheten Kanariøyene som ligger i Atlanterhavet, utenfor Afrikas nordvestkyst.  Øya tilhører provinsen Las Palmas og kommunen Teguise på Lanzarote. Øyas areal er på 0,06 km². Øya er ubebodd.

Øya er en del av Chinijoøyene nasjonalpark. 

Øyer på Kanariøyene
Øyer i Spania
Las Palmas (provins)
JVB Tur

JVB Tur AS er et turbusselskap som ble skilt ut 1. januar 1995 som et datterselskap av Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap (JVB). Turbilvirksomheten var til da drevet som en virksomhet innenfor morselskapet JVB.

Selskapet har kontor på Fagernes, men har busser stasjonert også i Oslo, Hønefoss, Dokka og Gol.

Eksterne lenker 
 

Norske busselskaper
Kollektivtransport i Oslo
Kollektivtransport i Innlandet
Kollektivtransport i Viken
Næringsliv i Nord-Aurdal
Selskaper etablert i 1995
Jotunheimen og Valdresruten Bilselskap
Garage

For artikkel om bygning til å oppbevare kjøretøy eller fartøy i, se garasje

Garage var en bar med tilholdssted i Bergen (tidligere fantes en avdeling også i Oslo; se nedenfor) med egen konsertavdeling. Bergensavdelingen ble opprettet i 1990 av veteraner i Bergens rockemiljø, hadde fra begynnelsen av rockeprofil og ble på kort tid et av byens mest populære utesteder, særlig blant studenter. På grunn av kommunale regler om åpningstid var barlokalet i flere år delt i to separate avdelinger med forskjellig åpningstid.

Oslo-avdelingen ble åpnet i 2004 i lokaler som tidligere tilhørte rockeklubben So What. Denne ble eiet og drevet av Garage i samarbeid med Oslo-utestedet Café Mono. Avdelingen hadde i tillegg til bar og konsertscene uteservering. Oslo-avdelingen stengte i 2010.

Garage var utsmykket med Spellemannstatuetter gitt av Spellemannprisvinnere med lokal tilknytning (det samme var avdelingen i Oslo).

Garage ble lagt ned 29. september 2018 etter en lengre konflikt med huseier.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kultur i Bergen
Opphør i 2018
Bradninch

Bradninch er en liten by og tidligere landgods i Devon i England. Det ligger omtrent 5 km sør for Cullompton. Mye av det omliggende jordbrukslandet tilhører hertugdømmet Cornwall. Det er valgkrets ved samme navn som Bradninch. I henhold til folketellingen av 2011 var det 2 041 innbyggere i valgkretsen.

I en undersøkelse i 2012 av 2 400 postkoder i England og Wales, som tok hensyn til 60 adskilte faktorer av interesse for unge familier, ble Bradninch funnet som det femtende mest familievennlige stedet i landet.

Byen har eksistert siden 600-tallet, og ble i 1666 kraftig rammet av brann (samme år som brannen i London).

Toponymi 
Stedsnavnet Bradninch er første gang dokumentert i Domesday Book for 1086 hvor det opptrer som Bradenese; navnet er antatt å kunne bety «brei eik» eller «brei ask» Etter 1086 har man dokumentert 79 forskjellige stavinger av navnet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 The Bradninch Town Council
 
 Oppslag i GENUKI (genealogi for Storbritannia og Irland), inkludert beskrivelse fra år 1850
 Beskrivelse i Devon County Council / Devon Libraries Local Studies Service
 History of Bradninch (PDF)
 Kart over Bradninch for grevskapet Devon, 1765

Byer i Devon
Domesday Book
Gulrotkake

Gulrotkake er en søt kake der raspet gulrot er blandet inn i røren. Gulroten mykner i bakeprosessen og kaken får oftest en myk tett tekstur. Gulroten bidrar til smak, tekstur og utseende på kaken.

Eksterne lenker 
 

Kaker