alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sherri Steinhauer

Sherri Steinhauer (født 27. desember 1962 i Madison, Wisconsin) er en profesjonell amerikansk golfspiller, som spiller på LPGA-touren.

Meritter 
 1983 Beste amatør i U.S. Women's Open.
 1985 Vant LPGA-tourens kvalifiseringsskole.
 1986 Første sesong på LPGA-touren.
 1992 Vant sin første LPGA-seier, major-turneringen du Maurier Classic.
 1994 Vant Sprint Championship.  
Spilte i sin første Solheim Cup.
 1998 Vant Weetabix British Open Championship (ikke en major på dette tidspunktet.)  
Spilte Solheim Cup.
 1999 Vant Japan Airlines Big Apple Classic.
Vant Weetabix British Open Championship (fortsatt ikke en major.)
 2000 Spilte Solheim Cup.
 2002 Kaptein for Junior Solheim Cup-laget.
 2004 Vant Sybase Classic Presented by Mercury
 2006 Vant Weetabix British Open Championship, som nå er blitt en major-turnering.
 2007 2. september vant Steinhauer State Farm Classic.
Tatt ut til Solheim Cup 2007

Eksterne lenker 
 

Golfspillere fra USA
Solheim Cup-deltagere
Personer fra Madison
Fødsler i 1962
Nicole Castrale

Nicole Castrale (født 24. juni 1979, i Glendale, California), er en profesjonell amerikansk golfspiller, som spiller på LPGA-touren.

Profesjonelle meritter

Seire på Futures Tour 
 2005 Northwest Indiana FUTURES Golf Classic, Kankakee FUTURES Golf Classic

Seier på LPGA-touren 
 2007 Ginn Tribute Hosted by Annika

Beste plassering i en major-turnering: delt 10.-plass i LPGA Championship.

Tatt ut til Solheim Cup 2007.

Eksterne lenker 
 

Golfspillere fra USA
Solheim Cup-deltagere
Personer fra Glendale
Fødsler i 1979
Laura Diaz

Laura Diaz (født 27. april 1975, i Scotia, New York) er en profesjonell amerikansk golfspiller som spiller på LPGA-touren.

Meritter 
3 seire på Futures Tour.

2 seire på LPGA-touren:
 2002 Welch's /Circle K Championship, og LPGA Corning Classic

Solheim Cup:
 2002, 2003, 2005 og 2007

Eksterne lenker 
 

Golfspillere fra USA
Solheim Cup-deltagere
Fødsler i 1975
Mary Adelaide av Cambridge

Mary Adelaide av Cambridge,  prinsesse av Storbritannia-Irland (Mary Adelaide Wilhelmina Elizabeth) (født 27. november 1833 i Hannover, død 27. oktober 1897 på White Lodge i Richmond Park i London) var en britisk prinsesse og medlem av den britiske kongefamilien. Hun fikk senere tittelen hertuginne av Teck via ekteskap. Mary Adelaide huskes som moren til Dronning Mary, gemalinnen til Georg V.

Biografi

Bakgrunn 
Hun var datter av hertug Adolp Frederick av Cambridge og prinsesse Augusta av Hessen-Kassel.  Hennes farfar var Georg III.

Levnet 
I en alder av 30 år var Mary Adelaide fortsatt ugift. Hennes lite attraktive utseende og især hennes manglende egne innkomster var ved siden av alderen ansett som kompliserende. Dronning Victoria hadde medlidenhet med sin kusine, og bestrebet seg på å finne et passende parti som også var standsmessig akseptabel. 

Hun ble så gift i 1866 med prins (deretter hertug) Franz av Teck (1837-1900), sønn av Alexander, hertug av Württemberg og Claudine Rhédey von Kis-Rhéde, grevinne av Hohenstein. Familien var en sidegren av kongefamilien i Württemberg.

Hun var kjent som livsglad og hadde en stor forkjærlighet for fester og mat, noe som gav henne tilnavnet «Fat Mary». Familien levde et ganske vedløftig liv, og verken Mary Adelaide eller hennes make var økonomisk sinnede. Hennes inntekter var egentlig beskjedne, og stor ikke i forhold til hennes eksklusive smak og ekstravaganse med ball, fin mat og gine klær og utenlandsreiser. Dette medførte til slutt katastrofe og familien måtte komme seg unna kreitorene, og bosette se i landflyktighet noen år i  Tyskland og Italia, innen finansene kunne ordnes og familien kunne vende tilbake til England, der de bosatte seg på White Lodge i Richmond Park.

Da sønnen Adolphus giftet seg med lady Margaret Grosvenor i 1894, så Mary Adelaide en sikret alderdom framfor seg, men sønnens rike svigerfar, Hugh Lupus Grosvenor, 1. hertug av Westminster, så til at datterens medgift ikke ble utbetalt i noen store summer på en gang.

Hun var en av de første kongelige som støttet diverse veldedighetsprosjekter. Særlig gagnet dette Barnardos og annen veldedighet rettet mot barn.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kongelige briter
Personer fra Hannover
Karen Helene Ulltveit-Moe

Karen Helene Ulltveit-Moe (født Karen Helene Midelfart 31. desember 1967) er en norsk samfunnsøkonom.

Liv og virke 
Hun er professor ved Økonomisk institutt, Universitetet i Oslo. Hun har vært ved Universitetet i Oslo siden våren 2005. Før det var hun ansatt ved Norges Handelshøyskole og den tilknyttede stiftelsen SNF.

Ulltveit-Moe har spesielt forsket på internasjonal økonomi, skatte- og næringspolitikk. Doktorgraden avla hun på en drøfting om bedrifters og universiteters lokaliseringsvalg. Hun har vært styremedlem i flere store bedrifter, blant annet Kverneland Group og REC, og medlem av bedriftsforsamlingen i Norsk Hydro. Hun har også vært medlem av flere offentlige utvalg, som Skauge-utvalget, Finanskriseutvalget, Europautredningen, Arbeidstidsutvalget og Havbruksskatteutvalget.

Ulltveit-Moe er medlem av Norges Banks Hovedstyre.

Ulltveit-Moe er gift med investor Jens Ulltveit-Moe.

Referanser

Eksterne lenker 

 CVen til Ulltveit-Moe

Norske professorer i økonomi
Professorer ved Universitetet i Oslo
Personer tilknyttet Samfunns- og næringslivsforskning
Personer tilknyttet Umoe
Cello

Celloen (uttale: , 'ʃɛl:o, 'sɛl:o, flertall: celloer er et strykeinstrument i fiolin-familien. Den har fire strenger, og er stemt i C G d a (en oktav dypere enn bratsjen) med et tonesprang fra C-2 (mørkest) til a2 (lysest).

Den opprinnelige betegnelsen violoncello betyr liten violone og er et italiensk diminutiv av dette ordet (violonen, som gav opphav til kontrabassen, var et svært stort instrument). En cello for voksne måler vel 1,2 m og er som regel det nest største strykeinstrumentet i et orkester (kontrabassen er betydelig større). En person som spiller cello benevnes en cellist.

Celloen ble først utviklet på slutten av 1600-tallet av instrumentmakere i Bologna. I løpet av 1700-tallet ble celloen et populært instrument i Nord-Europa, men det var ikke før ca. 1750 at størrelsen på instrumentet ble standardisert. Den har etter hvert blitt et populært instrument som brukes i flere sammenhenger: som soloinstrument, som ett av flere instrumenter i strykekvartetten, trio, duo eller strykeorkester og som et hovedinstrument i symfoniorkesteret.

Viktige instrumenter i fiolin-familien er foruten cello også fiolin, bratsj og kontrabass.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Strykeinstrumenter
Strengeinstrumenter
Sitter

For billedkunstneren, se Inger Sitter.

Sitter er ei grend i Flatanger kommune i Trøndelag. Stedet ligger ved sjøen og er omkranset av fjell og skog i nord, øst og sør. Sitter hadde egen skole fram til begynnelsen av 1960-tallet. Grenda fikk veiforbindelse i 1979 (til fylkesvei 215 ved Utvorda). Samtidig sluttet den lokale rutebåten å anløpe stedet. Det bodde nærmere 100 mennesker her like etter andre verdenskrig, men folketallet er gått jevnt og trutt tilbake til om lag 20 i dag (2007). Hovednæringen er jordbruk.

Bosetninger i Flatanger
Bygder og grender i Trøndelag
Piteraq

Piteraq er navnet på den kalde katabatiske vinden som av og til oppstår på Grønland, som kan gi store ødeleggelser i de byene og bygdene som rammes av den. 

Det er særlig området rundt Tasiilaq på østkysten som rammes. Piteraq oppstår som regel på kalde og vindstille netter, når det hoper seg opp med kald luft innlandsisen.

Den oppstår når den iskalde luften forskyver seg, og dras ned fra innlandsisen av gravitasjonen, og dras ned gjennom daler og kløfter på vei mot kysten. Luften varmes opp og blir tørrere underveis, men siden den opprinnelig er ekstremt kald vil den, selv om den varmes opp med 10-15°, være svært kald og tørr når den når kysten.

Typisk temperatur sommer og vinter 
Om vinteren er en Piteraq som regel er verst, her kan temperaturen typisk være mellom -10 og -20° Celcius, og vindstyrken vil typisk være mellom 50 og 80 m/sek. Om sommeren er den mildere, her kan temeraturen være mellom 0 og 10° celsius og vindstyrken lavere; mellom 20 og 40 m/sek.

Grønlands natur
Meteorologi
Eirik Øwre Thorshaug

Eirik Øwre Thorshaug (født 11. april 1976) er en tidligere politiker for Arbeiderpartiet som har vært statssekretær og politisk rådgiver i Jens Stoltenbergs andre regjering.

Utdanning
Thorshaug har en bachelorgrad i statsvitenskap med fokus på internasjonal politikk, Midtøsten- og Nord-Afrika kunnskap og internasjonale relasjoner i Sørøst-Asia fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU), University of Queensland, og Universitetet i Oslo. Han har en mastergrad i internasjonal sikkerhetspolitikk fra Universitetet i Oslo med fokus på terrorisme og forebygging av voldelig ekstremisme.

Politisk karriere

Han er fra industristedet Hommelvik i Sør-Trøndelag og ble aktiv i politikk i Hommelvik Arbeiderungdomslag (AUL) på slutten av åttitallet, der han ble leder av lokallaget som i 1992 igjen meldte seg inn Arbeidernes ungdomsfylking (AUF). Han har vært fylkesleder i Sør-Trøndelag AUF (1996-1999). Han jobbet som internasjonal sekretær ved AUFs hovedkontor på Youngstorget (Oslo) (1998-2001). Thorshaug ble valgt som nestleder i AUF i perioden 2002-2004, da han blant annet ledet AUFs mannsrolleutvalg. 

Fra 2004 jobbet han som politisk rådgiver for Arbeiderpartiets stortingsgruppe, i Stortingets justiskomite. I februar 2007 ble han ansatt som politisk rådgiver for justisminister Knut Storberget i Justis- og politidepartementet. 

6. januar 2011 ble Eirik Øwre Thorshaug konstituert som statssekretær i perioden statsråden hadde pappa-permisjon og Trond Giske var fungerende justisminister. Etter 22. juli 2011 ble Thorshaug departementskonstiutuert som statssekretær ut året med ansvar for departementets politiske oppfølging av angrepene mot regjeringskvartalet og Utøya. Thorshaug ble utnevnt til statssekretær i Justis- og beredskapsdepartementet fra 16. desember 2011 til 7. september 2012.

Thorshaug var statssekretær i Forsvarsdepartementet (Norge) fra 21. september 2012 til regjeringsskiftet etter Stortingsvalget i 2013.

Senere arbeid
Han jobber fra 2015 i Telenorkonsernet, der han er direktør (Vice President) for myndighetskontakt og regulatorisk arbeid i Europa.

Familie
Thorshaug er gift med Mina Gerhardsen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Eirik Øwre Thorshaugs CV
  Pressemelding fra JPD om konstituering som statssekretær

Statssekretærer fra Ap
Statssekretærer i Regjeringen Stoltenberg II
Politiske rådgivere fra Arbeiderpartiet
Tillitsvalgte i AUF
Personer fra Malvik kommune
FIFAs verdensranking for menn

FIFAs verdensranking er en rankingliste for fotballandslag for herrer. Listen vedlikeholdes og oppdateres av FIFA (det internasjonale fotballforbundet) og alle 208 medlemsland er med i rankingen. Det anvendes et poengsystem som er basert på alle landskamper lagene har spilt de siste fire årene, der de nyeste resultatene og viktigste kampene gir mer poeng for å få fram lagenes ranking.

Rankingen ble gjort om etter VM i fotball 2006. Den største endringen er at rankingen er basert på de fire siste årenes kamper istedenfor de åtte siste, som det var tidligere. Det finnes også en rankingliste for kvinnefotball.

Poengregning
Poengene regnes ut etter:
Kampresultat
Kampstatus
Motstanderens styrke
Motstanderens region

Seier, uavgjort eller tap

Kampstatus
Ulike kamper har ulik status. De viktigste kampene er i Fotball-VM og de minst viktige er vennskaps- og treningskamper.

Motstanderens styrke
En seier mot et høyt ranket lag er så klart bedre enn en seier mot et lavt ranket lag.

Lag som er ranket som lavere enn 150 får automatisk den laveste poengsummen, 0,50

Eksempel 1: motstanderlaget er ranket som 8 i verden:

motstanderens styrke er 1.92
Eksempel 2: Motstanderlaget er ranket som 125 i verden:

motstanderens styrke er 0.75
Eksempel 3: motstanderlaget er ranket 188 i verden:
Hvis laget er dårligere enn nummer 150, blir motstanders styrke automatisk 0,50

Regional styrke
Hver region får et visst poeng mellom 0,85 og 1,0 avhengig av hvordan lagene fra regionen lyktes i kvalifiseringen til de tre siste VM sluttspillene Etter Fotball-VM 2006 var poengene slik:

Data
Kamper fra de siste 48 månedene inngår i rankingen, men kamper som har blitt spilt nylig får bedre poeng enn eldre kamper.

Et lag må spille minst 5 kamper per år for å delta i rankingen

Rankingformel

Eksempel
I dette eksempel anvendes oppdiktede lag og regioner
 Amplistan er ranket som 2. i verden og er medlem i regionen XYZ (regionalpoeng 1,0)
 Bestrudia er ranket som 188. i verden og medlem i regionen ABC (regionalpoeng 0.88);
 Conesto er ranket som 39. i verden og medlem i regionen QRS (regionalpoeng 0.98);
 Delphiz er ranket som 30. i verden og medlem i regionen HIJ (regionalpoeng 0.94).

En vennskapskamp spilles mellom Amplistan og Bestrudia. Amplistan vinner med 2-1

Bestrudia får ingen rankingpoeng da de tapte kampen. Alle faktorer multipliseres med 0

Ampilstans 141 poeng regnes ut slik
3 poeng for seier
multiplisert med 1,0 for kampstatusen (vennskapskamp)
multiplisert med 0,5 for motstanders styrke. (Bestrudia er ranket som 188 så minimum 0,5 anvendes)
multiplisert med 0,94 for regional styrke (gjennomsnittet for begge lag)
multiplisert med 100

Flere eksempel:

Referanser

Eksterne lenker 
 

FIFA
Verdensrankinger
Tonya Harding

Tonya Maxine Harding (født 12. november 1970) er en tidligere amerikansk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville og 1994 i Lillehammer.

Hun kom på andreplass i verdensmesterskapet i 1991 og på fjerdeplass i de olympiske vinterlekene i Albertville i 1992. Hun var den første kvinnen i USA, og den andre i verden, som fremførte en trippel axel under et mesterskap. Hun fikk sitt store gjennombrudd i 1991.

Harding ble internasjonalt kjent i 1994 på grunn av et kontrovers mellom henne og kunstløpersken Nancy Kerrigan, der Harding like før OL på Lillehammer medvirket til å leie inn folk for å skade rivalen Nancy Kerrigan med en jernstang. 

Under OL i 1994, klarte hun nesten ikke å vise seg på isen tidsnok da hennes navn ble ropt opp for friprogrammet, fordi hun var desperat etter å få å byttet ut en ødelagt skøyteskolisse. Den nye skolissen viste seg å være for kort til å fullt ut snøre på skøyteskoen, og etter å ha misset på åpningshoppet i programmet så avbrøt hun dette gråtende, og måtte igjen spørre dommeren om tillatelse til å finne et nytt snøre. Hun fikk utsatt sitt friprogram, og gjennomførte sitt program etter å ha fått utsatt sin starttid til fire løpere senere. Hun ble til slutt nummer sju i selve friprogrammet og sammenlagt nummer åtte etter en tiendeplass i kortprogrammet.

Hun har etter millenniumskiftet vært aktiv som bokser og deltatt i flere mesterskap.

VM-medaljer 
 VM 1991 –  Sølv i kunstløp, single damer

Selvbiografi 
 The Tonya Tapes - 2008.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  www.tonyaharding.org Uoffisielle sider og forum
  “I’m a Magnet for Idiots” Intervju fra februar 2009 på www.hossli.com kan også leses på tysk.
 

Kunstløpere fra USA
Boksere fra USA
Deltakere for USA under Vinter-OL 1992
Kunstløpere under Vinter-OL 1992
Deltakere for USA under Vinter-OL 1994
Kunstløpere under Vinter-OL 1994
Personer fra Portland i Oregon
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1970
Michael Ancram

Michael Ancram, 13. marki av Lothian, (født 7. juli 1945) er en britisk konservativ politiker, som har representert valgkretsen Devizes siden 1992. Før dette representerte han henholdsvis Berwickshire & East Lothian og Edinburgh South. Han var med i de konservatives skyggekabinett fra 1997 til 2005. 

Han stilte opp i partiledervalget i 2001, men lyktes ikke å bli valgt. I den avsluttende valgomgangen støttet han Iain Duncan Smith, som vant. Ancram ble partiets nestleder og skyggeutenriksminister. Han fortsatte i disse postene under den påfølgende partilederen Michael Howard. Etter valget 2005 ble han flyttet til posten som skyggeforsvarsminister, men forble partiets nestleder. Han forlot imidlertid skyggekabinettet i oktober samme år, da David Cameron ble valgt til partileder.

Ancram hadde ærestittelen jarl av Ancram fra fødselen til 2004, da han arvet tittelen marki av Lothian. Som advokat og senere medlem av underhuset foretrakk han å bli nevnt kun som Michael Ancram, fremfor med disse titlene. Da House of Lords Act 1999 avskaffet arvelordenes automatiske rett til sete i overhuset kunne han fortsette som medlem av underhuset, noe han gjorde frem til parlamentsvalget i 2010. I november samme år ble han utnevnt til life peer som baron Kerr av Monteviot, som innebar sete i overhuset. Ancram er klansjef for den skotske Kerr-klanen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Britiske parlamentsmedlemmer
Skotske markier og markiser
Britiske baroner og baronesser (ikke-arvelig)
Personer fra Scottish Borders
Personer fra London
Pen y Fan

Pen y Fan er det høyeste fjellet i det sørlige Wales. Det ligger i Brecon Beacons, og har en topp som når 886 meter over havet. Det er også den høyeste britiske toppen sør for Snowdonia. 500 m vest for den ligger den subsidiære toppen Corn Du.

Toppen ligger på en rygg som strekker seg fra reservoaret i Talybont-on-Usk til A470.  Vest for Corn Du går terrenget slakt nedover til Storey Arms ved A470. Mot øst stuper ryggen bratt ned til et pass som forbinder Pen y Fan med Cribyn. Fra Corn Du går det en slak rygg sørover til Merthyr Tydfil. 

Et betydelig antall uerfarne klatrere har mistet livet på fjellet på grunn av raskt vekslende værforhold. Fjellet brukes også i treningen av britiske spesialstyrker, spesielt i forbindelse med utmarsjen «Fan Dance» under utvelgelsen til Special Air Service. Også blant soldatene har det vært flere dødsfall. Pen y Fan regnes derfor av mange som den farligste toppen i Wales, selv om selve klatringen ikke er spesielt teknisk krevende. 

Fjellet består hovedsakelig av glasiær Old Red Sandstone. 

Toppen er klassifisert som en marilyn, hewitt og nuttall. 

Fjell i Wales
Brecon Beacons
Fjell under 1000 meter
Harry Hillman

Harry Livingston Hillman Jr. (født 8. september 1881 i Brooklyn, New York, død 9. august 1945) var en amerikansk friidrettsutøver.

Under OL 1904 i St. Louis vant Hillman gull på 400 meter foran landsmennene Frank Waller og Herman Groman. Han vant også gull på både 200 og 400 meter hekk. 

Under OL 1908 i London tok han sølv på 400 meter hekk.

OL-medaljer 
 1904  St. Louis -  Gull i friidrett, 400 meter  USA
 1904  St. Louis -  Gull i friidrett, 200 meter hekk  USA
 1904  St. Louis -  Gull i friidrett, 400 meter hekk  USA
 1908  London -  Sølv i friidrett, 400 meter hekk  USA

Referanser

Eksterne lenker 
 

Hekkeløpere fra USA
Olympiske mestere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1904
Deltakere for USA under Sommer-OL 1904
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1904
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Deltakere for USA under Sommer-OL 1908
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1908
Personer fra New York City
NOU 2003:13, Holden-II-utvalget

NOU 2003:13 «Konkurranseevne, lønnsdannelse og kronekurs» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt ved kongelig resolusjon 15. november 2002 og som avla sin innstilling for Finansdepartementet 9. april 2003. Utvalget ble ledet av Steinar Holden, og det blir gjerne referert til som «Holden-II-utvalget».

Se også 
 NOU 2000:21, Holden-utvalget
 NOU 2013:13, Holden-III-utvalget

Eksterne lenker 
 NOU 2003:13 «Konkurranseevne, lønnsdannelse og kronekurs»

Norges offentlige utredninger
Norges økonomi
Ulster Unionist Party

Ulster Unionist Party, forkortet UUP, er det ene av de to største unionistiske partiene i Nord-Irland. Partiet blir noen ganger kalt Official Unionist Party (OUP). Fram til 2003 var UUP det største unionistiske partiet i Nord-Irland, men ved valget i Nord-Irland i 2003 fikk Democratic Unionist Party flere stemmer og mandater.

UUP ble dannet den 3. mars 1905 i Ulster Hall i Belfast, under navnet Irish Unionist Party. Partiets fremste formål var å bekjempe innføringen av home rule for Irland. Partiet hadde fra begynnelsen og helt fram til 2005 formelle bånd med Oransjeordenen. I og med delingen av Irland på begynnelsen av 1920-tallet ble det opprettet et eget Ulster-parti. Partiet ble det største i Nord-Irland og var i årene 1921–1972 regjeringsparti i Nord-Irland.

Partileder fra 1995–2005 var David Trimble, som gikk av etter parlamentsvalget i Storbritannia sistnevnte år, da fem av UUPs seks representanter mistet sine plasser i Underhuset. Blant disse var Trimble selv. Den 24. juni 2005 ble sir Reg Empey valgt til ny partileder.

Eksterne lenker
 

Politiske partier i Nord-Irland
Konservative partier
Politiske partier etablert i 1905
1905 i Storbritannia
Else Marie Jakobsen

Else Marie Jakobsen (født 28. februar 1927 i Kristiansand, død 12. desember 2012 i Kristiansand) var en norsk designer og tekstilkunstner bosatt i Kristiansand. 

Hun ble utdannet fra Statens håndverks- og kunstindustriskole 1946–1951 og studerte senere på et gobelinverksted i Nederland – De Knipscheer (1950). Hun var en periode fra 1951 designer på Høie Fabrikker i Kristiansand. Samtidig begynte hun å lage billedtepper. Hennes debututstilling ble holdt i Kunstnerforbundet i Oslo i 1966.

Hun var aktiv som kunstner og tok på seg oppdrag så sent som i 2008. I tillegg var hun aktiv som foredragsholder i bygder og byer over hele Norge, og også i andre land. Hun var mor til journalisten Marianne Jakobsen.

Kunstnerisk virke 

 
Som designer ble Else Marie Jakobsen premiert i konkurranser i Italia, Sverige og Norge.  

Som tekstilkunstner vant hun utsmykningskonkurranse om realfagbygget ved Universitetet i Bergen (90 kvadratmeter) , Erkebispegården i Trondheim (30 kvadratmeter), Kristiansand Tinghus.

Else Marie Jakobsen var ikke minst kjent for sitt arbeid med altertavler. Hun laget 33 altertavler til kirkebygg i inn- og utland, blant annet i København, Minnekirken i Villajoyosa, Spania og Emiratene. Hun vevde også 535 billedtepper til private hjem og offentlige bygninger.

Jakobsens arbeider ble Innkjøpt av blant andre Norsk kulturråd, Nordenfjeldske kunstindustrimuseum, Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Sørlandets kunstmuseum og Museum for religiøs kunst i Reykjavík.

Jakobsen deltok på utstillinger i blant annet Riga, Vilnius, Münster, Lethword, København, Orléans, Slovakia + vandreutstillinger i bl.a. USA og Danmark. Hun deltok også på Tekstilbiennalen i Lausanne.

Verv 
Else Marie Jakobsen ble valgt inn i Kristiansand bystyre som representant for KrF.  Hun var jurymedlem for Nordisk Tekstiltriennale, Høstutstillingen og Sørlandsutstillingen. Hun var forkvinne for Bildende Sørlandskunstnere 1973-1975.

Utmerkelser 
 Vest-Agder fylkes kulturpris 1983.
 Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.
 Medlem av Agder Vitenskapsakademi.  
 Den 3. september 2008 ble hun gitt æresdoktorat ved Det teologiske menighetsfakultet i forbindelse med markeringen av fakultetets 100-årsjubileum. 

Å veve med tusen trøer og tråder er ikke nok.  Billedvevens vei er øynene, hånden og hjertet.  Dette tilsammen skaper tekstilkunst.

Se også 
 Liste over altertavler av Else Marie Jakobsen

Referanser

Litteratur 
Ytterligere data om Else Marie Jakobsen finnes i følgende oppslagsverk: 
 Le Grand Livre de la Tapisserie, 1965
 Randi Nygaard Lium: Ny norsk billedvev, 1992
 Norsk kunstnerleksikon, bind 2
 Norsk kunsthistorie
 Gunvald Opstad: Else Marie Jakobsen, biografi, 128 sider,  J. M. Stenersens Forlag A/S 1987 (tilgjengelig på Bokhylla.no)
 Gunvald Opstad: Else Marie Jakobsen, katalog, 88 sider, Else Marie Jakobsen 2003

Eksterne lenker 
 Agder Vitenskapsakademi
 Jakobsen hos Kunstnernes Informasjonskontor
 Jakobsen hos absolutetapestry.com
 Jakobsen hos agderkultur.no

Norske tekstilkunstnere
Norske designere
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Personer fra Kristiansand kommune
Fødsler i 1927
Dødsfall i 2012