alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Reodor Felgen

Reodor Felgen er en rollefigur fra Kjell Aukrusts fiktive avisunivers (Flåklypa Tidende). Reodor Felgen er en sykkelreparatør og oppfinner fra Flåklypa. I filmen Flåklypa Grand Prix (1975) bor Felgen sammen med pinnsvinet Ludvig og skjæra Solan Gundersen i sykkelverkstedet sitt, hvor han tegnet og bygget racerbilen «Il Tempo Gigante».

Han opptrer også i senere filmer sammen med Solan og Ludvig: Solan, Ludvig og Gurin med Reverompa (regissert av John M. Jacobsen i 1998), samt Solan og Ludvig - Jul i Flåklypa og Solan og Ludvig - Herfra til Flåklypa (2013 og 2015)

Felgen har en lang rekke oppfinnelser som «Den pedaldrevne barbermaskin», «Suppeskje med lyddemper», «Stjernekikkerten Sjær´nsmellen m/klubbe» - konstruert for Flåklypaballetten ved Den Norske Opera. I 1968 tegnet han racerbil «Il Tempo Gigante», Norges svar på den italienske Ferrari. Felgen deltar ikke i selskapslivet.

Felgens oppfinnelser er et tilbakevendende emne i Aukrusts bøker som skal gjengi årganger av Flåklypa Tidende. De er gjerne fremstilt som absurd kompliserte maskiner som ofte skal gjøre ganske enkle ting. Noen av oppfinnelsene er imidlertid ukompliserte og ville kunne fungere i virkeligheten også, men den underforståtte humoren ligger i at de ikke ville ha noen praktisk verdi. Ett eksempel er den modifiserte musefellen som ikke dreper musen, men isteden får et stempel til å slå ned på et blankt kort; slik kan eieren av «fellen» få mus til å trykke visittkort for seg. (Ingen forklaring blir gitt på hvorfor man ikke ganske enkelt kunne trykke stempelet mot kortet selv!)

Se også 

 Rube Goldberg-maskin, etter den amerikanske tegneren Reuben Goldberg, som tegnet absurde og kompliserte innretninger som skulle utføre meget enkle oppgaver
 Storm P-maskin, etter den danske humoristen og tegneren Robert Storm Petersens tegninger av innfløkte apparater med svært liten praktisk nytteverdi
William Heath Robinson, en engelsk illustratør som tegnet fantasifulle maskiner

Referanser

Eksterne lenker 
 

Aukrust-figurer
Animerte figurer
Solan Gundersen

Solan Gundersen er en fiktiv figur fra fortellingene til forfatteren og tegneren Kjell Aukrust. 

Solan er en antropomorf skjære, som opptrer i flere bøker fra 1966 til 1983 og i dukkefilmen Flåklypa Grand Prix (1975); først sammen med fjøsnissen Nystumoen, etterhvert sammen med det nervøse pinnsvinet Ludvig. I tegnefilmen Solan, Ludvig og Gurin med reverompa (1998) er Solan privatdetektiv. Solan Gundersen var også en av rollefigurene i filmen Solan og Ludvig – Jul i Flåklypa, og Solan og Ludvig - Herfra til Flåklypa.

Referanser 

Aukrust-figurer
Animerte figurer
X (film)

X er en norsk film fra 1986. Regien var ved Oddvar Einarson. I hovedrollene: Bettina Banoun og Jørn Christensen. 
Filmen startet gjennom filmkollektivet Filmgruppe 84, og ble sluttført gjennom Einarsons eget produksjonsselskap Christiania Film Compani.

X kom på DVD i 2010, med et lengre intervju med regissøren som ekstramateriale.

Handling (Begynnelsen)
Jon Gabriel er en ung fotokunstner som er dyktig på sitt område, men hjelpeløs i omgang med mennesker. 13-årige Flora er hjemløs, men livserfaren, nærværende og tilstede i sin kamp for å klare seg. Filmen skildrer utviklingen i forholdet mellom de to.

Filmatisk stil
X er en lavbudsjettsfilm, og det merkes til en viss grad på det råe og usminkede uttrykket. Filmen er tatt opp i Oslo, men det er et poeng i filmen at den ikke skal kunne kobles direkte til et spesielt sted. Bildene viser ofte vinterkalde og skitne bylandskaper, med lite forskjønnende effekter.

Musikk
Norsk undergrunnsrock spiller en viktig rolle i filmens lydbilde. Den inneholder musikk av Andrej Nebb, og en opptreden av Holy Toy. Filmen inneholder også de to første låtene Backstreet Girls spilte inn i studio. De spiller også i en scene i filmen.

Priser og utmerkelser
Filmen vant Amandaprisen som beste norske film i 1987. 
Samme år fikk den juryens spesialpris ved Filmfestivalen i Venezia. 
I en kåring av tidenes beste norske filmer i 2012 kom X på niendeplass.

Referanser

Litteratur
"100 norske filmer du må se". Hovedredaktør: Gunn E. Schmidt. Orion Forlag, 2008. ISBN 978-82-458-0871-1

Eksterne lenker 
 
  X i Filmarkivet.

Norske dramafilmer
Filmer fra 1986
Norske filmer fra 1980-årene
Amanda for beste norske film
Norskspråklige filmer
Amandaprisen 1987
Bård Jørgen Iversen

Bård Jørgen «Bosse» Iversen (født 25. september 1962 i Namsos, oppvokst i Overhalla), også kalt for «Bosse», er en norsk musiker og spiller keyboard og trekkspill i D.D.E.. Sammen med blant andre Bjarne Brøndbo startet han bandet After Dark, som var forløperen til D.D.E. i 1984. De to var de eneste som var igjen fra originalbesetningen da bandet skiftet navn til D.D.E. i 1992.

Han er utdannet elektroingeniør, og har jobbet ved Stentor og RIT i Trondheim, senere ved Namdal sykehus, og som leder ved Teleconsult as. Han jobber nå i RAI-RAI Entertainment som spillende manager i bandet D.D.E.

Iversen har tidligere spilt i en rekke andre band i kortere eller lengre tidsrom: Figaro (1977-1979, After Dark (1979–1981), Hot Bananas (1981–1982), White Lies (1982–1984), After Dark (1984- 1991), EHEM (1990–1992) og Horny Haugums (1990- 1993) før han ble medlem av D.D.E.

Diskografi

D.D.E. 
 Flamma/Kvinnfolk (1992)
 Rai-Rai (1993)
 Rai 2 (1994)
 Det è D.D.E. (live) (1995)
 Det går likar no (1996)
 Ohwæææh (1998)
 No e D.D.E. jul igjen (1999)
 Jippi (2000)
 Vi ska fæst - aill' mot aill (2001)
 Her bli det liv! De beste 1992–2002 (2002)
 Vi e konga (2003)
 Næ næ næ næ næ næ (2005)
 No går det så det suse (2007)
 15 år Live (2007)
 Frelsesarmeens Juleplate (2008)
 Ut av kontroll med sola i auan (2009)
 Energi (2012)
 By'n vi bor i – all de fine sangan (2014)

Andre deltagelser 
 Frelsesarmeen: Perleporten (2000)
 Barneselskapet: Barna synger Pophits (2006)
 Liv Marit Wedvik: Riding Out the Storm (2006)
 Raga Rockers-hyllest: Sannhet på boks – en hyllest til Raga Rockers (2015)

Eksterne lenker 
 

Norske keyboardister
Norske trekkspillere
Personer fra Overhalla kommune
D.D.E.
Anja Breien

Anja Breien (født 12. juli 1940 i Oslo) er en norsk filmregissør. Hun har regissørutdannelse fra Institut des Hautes Études Cinématographiques i Paris 1962–1964. Anja Breien debuterte som filmregissør i 1967 med kortfilmen Vokse opp, som var basert på middelaldersagnet om Jostedalsrypa. Gjennom filmer som Hustruer, Arven og Forfølgelsen har hun siden markert seg som en sentral stemme innen norsk film og samfunnsdebatt.

Karriere 
Breien har i løpet av sin produktive karriere vekslet mellom ulike sjangre som fiksjon, dokumentar, spillefilm og kortfilm.

Et tydelig samfunnsmessig engasjement preger alle hennes filmer. Med den sosialt kommenterende Voldtekt (1971) og kortfilmen 17. mai – en film om ritualer (1969) var hun med på å etablere den «nye norske bølgen», rundt ti år etter den franske bølgen. I Norge var revolusjonsånden særlig næret av kvinners situasjon, og Breiens filmer har alle en feministisk forankring. Hustruer (1975) er en av hennes mest kjente, og denne fikk Peter Cowie, redaktør av International Film Guide, til å omtale henne som en dogmeregissør 20 år før tiden.

Hun vant Amandaprisen for beste norske film Hustruer – ti år etter i 1986, og hun fikk Gina Krog-prisen i 2010.

Fra 2014 var hun kjæreste med Thorvald Stoltenberg, frem til hans død i 2018.

Filmografi 
 Jezidi (2009)
 Uten tittel (2005)
 Å se en båt med seil (2000) 
 Solvorn (1997) 
 Hustruer III (1996) 
 Smykketyven (1990) 
 Papirfuglen (1985) 
 Hustruer – ti år etter (1985)
 Forfølgelsen (1981) 
 Arven (1979) 
 Den allvarsamma leken (1977) 
 Hustruer (1975) 
 Voldtekt (1971) 
 Dager fra 1000 år (1970)

Priser og utmerkelser 
Oversikt over noen av utmerkelsene til Breien:

2010 – Gina Krog-prisen
2008 – Liv Ullmanns Ærespris
2005 – Humanistprisen ved Lilla Filmfestivalen i Båstad for Uten tittel
2005 – Amandakomiteens Ærespris
2003 – Hommage á Anja Breien ved Filmfestivalen i La Rochelle
2001 – Beste kortfilm ved Toronto internasjonale filmfestival for Å se en båt med seil
2001 – Prix UIP Berlin for beste kortfilm ved Filmestivalen i Berlin for Å se en båt med seil
1986 – Amandaprisen (for Hustruer – ti år etter)
1993 – Arne Skouens Ærespris
1982 – Aamot-statuetten
1972 – Sølvklumpen
1972 – Filmkritikerprisen
1967 – Statens filmforfatterstipend

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske filmregissører
Amandakomiteens Ærespris
Amandaprisen 2005
Fødsler i 1940
Hustruer – ti år etter

Hustruer – ti år etter er en norsk film fra 1985, regissert av Anja Breien.

Filmen vant Amandaprisen i 1986 som den beste norske film.

Skuespillere 
 Frøydis Armand
 Katja Medbøe
 Anne Marie Ottersen

Handling 
Mie, Kaja og Heidrun, de tre jentene fra den første hustruer-filmen, møtes igjen ti år etter – og igjen drar de av gårde fra mann, barn og elskere. En del brustne håp og illusjoner. Jentene nærmer seg de førti, og tilværelsen krever meget av dem.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dramakomedier
Filmer fra 1985
Norske filmer fra 1980-årene
Amanda for beste norske film
Filmer regissert av Anja Breien
Norskspråklige filmer
Amandaprisen 1986
Christian Anfinsen

Dr. Christian Boehmer Anfinsen jr. (født 26. mars 1916, død 14. mai 1995) var en amerikansk kjemiker som i 1972 mottok Nobelprisen i kjemi for sin forskning om ribonuklease, spesielt forbindelsen mellom aminosyre-sekvenser og biologisk aktiv konformasjon.

Anfinsen ble født i Monessen i Pennsylvania, hvor han vokste opp i en familie av innvandrere fra Bergen, Norge, der foreldrene kom fra. I 1937 oppnådde han bachelorgrad ved Swarthmore College, mastergrad i organisk kjemi ved University of Pennsylvania i 1939, og ble kreert Ph.D. i 1939 ved Harvard University. Han ble valgt inn i National Academy of Sciences i 1963.

I 1961 viste han at ribonuklease kan ombrettes etter denaturering og allikevel opprettholde enzym-aktivitet, hvorved han utledet at all informasjon som behøves for at proteinet skal oppnå dets endelige konformasjon ligger kodet i dets primære struktur.

Han konverterte til ortodoks jødedom ved å gjennomgå giur-prosessen.

Referanser

Eksterne lenker 

 Kort biografi om Christian B. Afinsen

Nobelprisvinnere fra USA
Nobelprisvinnere (kjemi)
Personer fra USA av norsk opphav
Personer fra Westmoreland County i Pennsylvania
Alumni fra Harvard University
Oddvar Einarson

Oddvar Einarson (født 7. februar 1949) er en norsk filmregissør. 

Han debuterte med kortfilmen Time i nyttelære i 1967 og har siden regissert en rekke filmer, hvorav de mest kjente er: Kampen om Mardøla (1972), Prognose Innerdalen (1981), X (1986), Karachi (1989) og Havet stiger (1990).

I 1987 vant han Amandaprisen for beste norske film: X.

Oddvar Einarson er sønn av karikaturtegneren Odd Einarson, og bror av filmskaperen Eldar Einarson.

Filmografi (utvalg) 
 1996: Pust på meg
 1992: Vårt daglige brød
 1990: Havet stiger
 1988: Karachi
1986: X; filmen vant Juryens spesialpris på filmfestivalen i Venezia i 1986
1981: Prognose Innerdalen
1972: Kampen om Mardøla; Norges bidrag til den 8. biennalen i Paris i 1973
1969: Odysse 68
1967: Time i nyttelære

Referanser

Eksterne lenker
  

Fødsler i 1949
Norske filmregissører
Personer fra Kragerø kommune
Torget (Bergen)

Torget i Bergen, bestående fra Rundetårnet i øst mot vest av Frukttorget, Fisketorget og Blomstertorget, er et torg innerst i Vågen der det er en handelsplass med salgsboder for omsetning av fisk, skalldyr, bær, frukt og blomster i tillegg til suvenirer. Det har en stor tilstrømning av turister, særlig om sommeren.

Torget er egentlig navnet på gaten (fylkesvei 577) som løper på innsiden av handelsområdet  mens det offisielle navnet på handelsområdet er «Torgkaien», men det er det absolutt ingen som bruker.

Shetlands-Larsens brygge
Shetlands-Larsens brygge fikk sitt navn i 1995 og utgjør den ytterste delen av Torgutstikkeren som likevel er det vanligste navnet å bruke idag. Knut Steens skulptur av Leif Andreas Larsen, Shetlands-Larsen fra Shetlandsgjengen ble avduket der i 1995.

Historikk
Triangelen var frem til 1911 en utstikker fra Torget med fiskebrønn for kjøp av fisk fra båtene.

Handvognene som fungerte tildels som salgsflate og til frakt av varene ble om nettene oppbevart, gjerne med restene fra dagens salg, på Skur 11 eller inne langs noen av gårdene på Bryggen.

Bergens gamle Torg lå på Nikolaikirkeallmenningen, litt uvisst om det lå nede ved Vågen på Bryggen eller om det lå høyere opp ved Øvregaten

Bildegalleri

Eksterne lenker
 
 Bergen byleksikon på nett, om Torget
 Offisielle hjemmesider for Torget i Bergen

Næringsliv i Bergen
Bergenhus
Plasser i Bergen
Markeder
Factotum

Factotum er en norsk film fra 2005. Filmen er spilt inn i Norge og USA. Regien var ved Bent Hamer. Filmen er basert på den amerikanske forfatteren Charles Bukowskis roman med samme navn. Handlingen dreier rundt Bukowskis alter ego «Henry Chinaski».

USA, Tyskland, Frankrike og Sverige var også involvert i produksjonen.

Ifølge Medietilsynet er filmens stemning gjennomgående dyster med innslag av rus, sex og vold.

Handling

Begynnelsen 
Vi møter Matt Dillon som Hank. Han får sparken for n.te-gang og sjekker inn på et billig hotell. Han drikker og skriver. Romaner, essays og poesi kommer ut i et forbausende tempo, men forlag og magasiner refuserer manus i samme tempo som han produserer dem. 

Hank har hatt mange kvinner, men det er noe spesielt med Jan (Lili Taylor). De deler samme begeistring for rus. Rundt Hank og Jans turbulente liv på skyggesiden av det amerikanske samfunnet, sirkler utallige alkoholikere, horer og smågamblere.

Skuespillere 
 Matt Dillon som Henry Chinaski.
 Lili Taylor som Jan.
 Marisa Tomei som Laura.
 Adrienne Shelly som Jerry.
 Fisher Stevens som Manny.
 Karen Young som Grace.
 Didier Flamand som Pierre.

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 2005
Norske filmer fra 2000-årene
Norske dramafilmer
Dramafilmer fra USA
Tyske dramafilmer
Franske dramafilmer
Filmer regissert av Bent Hamer
Engelskspråklige filmer
Filmer med vinnere av Kanonprisen
Filmer innspilt i Norge
Book of Common Prayer

The Book of Common Prayer (Den allmenne bønneboken) er et grunnleggende skrift i den anglikanske kirke. Dens første utgave avløste de katolske liturgiske forordninger. Den ble utarbeidet og stadfestet i 1549, hovedansvarlig for dens utforming var Thomas Cranmer, erkebiskop av Canterbury. Siden har den gjennomgått visse revisjoner. 

Den inneholder tre hovedliturgier, nemlig Morning Prayer, Holy Communion og Evening Prayer. Den legger vekt på bibellesing, siden man syntes det var for lite av det i katolsk tid, ettersom Bibelen var på latin og ikke morsmålet.

Liturgiske bøker
Den anglikanske kirke
Bøker fra 1549
Øyvind Østerud

Øyvind Østerud (født 1944) er en norsk statsviter. Han er professor i statsvitenskap, Universitetet i Oslo; han var professor i konflikt- og fredsforskning fra 1980 til 1985 og professor i internasjonale konfliktstudier fra 1985.
Han har særlig publisert om demokrati, styreformer og regimeendringer, geopolitikk og internasjonale konflikter, suverenitet og nasjonalisme.

Karriere

Han tok magistergraden ved Universitetet i Oslo i 1970 og var tidlig i 1970-årene ansatt ved Sosiologisk institutt ved Universitetet i Bergen. I 1974 forsvarte han doktorgraden ved London School of Economics (LSE). I 1980 ble han utnevnt til professor i fredsforskning, som Johan Galtungs etterfølger i den lærestolen som Stortinget hadde opprettet i 1967. Etter ønske fra Østerud ble fagområdet fra 1985 betegnet internasjonale konfliktstudier.

Fra 1998 til 2003 ledet han makt- og demokratiutredningen. Dette var et stort tverrfaglig samfunnsvitenskapelig forskningsprogram med et budsjett på 50 millioner kr. Utredningens hovedkonklusjon var at demokratiet var i ferd med å forvitre, ettersom makt var blitt overført fra folkevalgte organer som sto til ansvar for borgerne i valg, til ikke-folkevalgte organer og rettsvesen, ved at innbyggerne var tildelt individuelle rettigheter.

Han har skrevet to innføringsbøker i statsvitenskap som er de fleste norske studenters første møte med faget (Statsvitenskap: innføring i politisk analyse og Invitasjon til statsvitenskap). Dessuten har han vært redaktør for Statsvitenskapelig leksikon, som gir en grundig oversikt over fagets terminologi. I 2009 oppsummerte han sitt internasjonale konflikter med Hva er krig?.

Han har vært en av syv redaksjonsmedlemmer i Nytt Norsk Tidsskrift. Øyvind Østerud var styreleder ved Institutt for fredsforskning (PRIO) 2003–2006. Han har vært medlem av redaksjonsrådet for Journal of Peace Research. Siden 1983 har han vært rådgiver for Den Norske Nobelkomite. Han ble valgt inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i 1995 og var akademiets visepreses og deretter preses i perioden 2008–2011.

Bibliografi 

 Hva er krig? i Universitetsforlaget serie Hva er, 2009 ISBN 9788215014036
 med Janne Haaland Matlary (red.): Denationalisation of defence: convergence and diversity, Ashgate 2007 ISBN 9780754671190
 (red.): Norway in transition: transforming a stable democracy, 2007 ISBN 0415378214 
 med Fredrik Engelstad og Per Selle: Makten og demokratiet, 2003
  Nyeste utgave 2007
 
  5. utgave 2014
 
 
 
 
 
 
 Studies of War and Peace Oxford University Press 1986

Referanser

Eksterne lenker 

 
 Presentasjon på UiOs sider
 Bibliografi 1964-2014 utarbeidet av Bredo Berntsen og Ragnhild Sundsbak 
 Sluttrapport fra Makt- demokratiutredningen (nedlastbar som pdf)

Norske statsvitenskapsprofessorer
Norske sakprosaforfattere
Professorer ved Universitetet i Oslo
Medlemmer av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Personer tilknyttet Institutt for fredsforskning (PRIO)
Fødsler i 1944
Holmendammen

Holmendammen ligger ved Holmenkollveien, nord for Smestad og vest for Slemdal, ved foten av Holmenkollåsen i Oslo..

Holmendammen brukes blant annet av Oslos sportsfiskere, og har et parkområde for promenering på søndagene. Mange øver på fluekasteteknikken fra de to kastebryggene. I dammen er blant annet karuss, sørv, abbor, mort, ørret og ørekyt. Holmenbekken renner fra Holmendammen og videre ned til Smestaddammen. 

På grunn av planten vannpest (Elodea canadensis) er det best å bade i den søndre delen, som er dypest. Høy gjennomstrømning ved nedbør gjør at konsentrasjonene varierer sterkt. Siktdypet har avtatt i samme periode og årsaken kan være økt avrenning av partikler fra gater og veier.

Dammen er magasin for flomregulering og for vannforsyning, opprinnelig var den en isskjæringsdam.

De siste årene har det vært fare for at store deler av vannet skal gro igjen og det har vært stort behov for mudring. De borgerlige partiene i bystyret med Oslo FrP i spissen har tatt til orde for at kommunen skal beskoste den nødvendige mudringen.

Referanser 

Innsjøer i Oslo
The school

The School er et norsk rockeband fra Trondheim. Bandet består av Stig Førde Aarskog, Karl Martin Hoddevik, Thor-Inge Hoddevik, Andreas Elvenes og Per Andreas "Puppy" Gulbrandsen.

Bandet ble startet i Trondheim våren 2004. Med sin fengende og mørke rett-i-fleisen rock har de herjet live-scenen i Trondheim. I januar 2006 kom deres første utgivelse "Mädchen EP".

I 2006 ble bandet signert av Kong Tiki Records, og begynte arbeidet med det første albumet i juni 2006. Albumet kom ut i september 2006. Neste album, som kom i september 2008 ble spilt inn i Stamford Ct. USA.

Bandmedlemmer

Nåværende medlemmer
 Stig Førde Aarskog (vokal/gitar)
 Karl Martin Hoddevik (gitar)
 Thor-Inge Hoddevik (bass/vokal)
 Andreas Elvenes (keyboard/vokal)
 Per Andreas "Puppy" Gulbrandsen (trommer)

Diskografi
 Destructive sounds CD (Kong Tiki records, september 2008)
 Espionage CD (Kong Tiki records, september 2006)
 Mädchen EP (Januar 2006)

Presse

Anmeldelser
 Terningkast 5 i Adresseavisa
 Konsertanmeldelse i Adresseavisa
 Konsertanmeldelse i VG

Diverse
 Omtale i Dagsavisen
 Intervju i musikkguider Groove.no
 The School på Urørt

Eksterne lenker
 The School offisiell hjemmeside
 Kong Tiki Records
 MySpace siden

Norske rockegrupper
Svarthammartunnelen

Svarthammartunnelen er en 113 m lang veitunnel på fylkesvei 848 i Ibestad kommune i Troms. Tunnelen går gjennom Svarthammaren på Andørja. Den ble tatt i bruk samtidig som Mjøsundbrua i 1994.

Se også
Ibestadtunnelen
Mjøsundbrua
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Ibestad
1994 i Norge
Tunneler åpnet i 1994
Arbëreshë

Arbëreshë er en etnisk og språklig albansk minoritet som bor i den sørlige delen av Italia, særlig i regionene av Puglia, Basilicata, Molise, Calabria og på øya Sicilia.

Historie 
De er etterkommere av albanere som flyktet fra Albania mellom 1400- og 1700-tallet fra okkupasjonen og undertrykkelsen av Albania og Balkan av muslimske osmaner. De utgjør mellom 80 000 og 100 000 mennesker. De utgjorde i 1976 rundt 260 000 innbyggere i Italia, men mange av dem er i dag fullstendig integrert i det italienske samfunnet. Det fortsatt mange arbëreshëne som kan snakke gammelt albansk, dialekten som kalles arbërisht.

Arbëreshë-landsbyene har to navn, et albansk, og et italiensk, for eksempel Piana degli albanesi (italiensk)/ Hora e Arbëreshëvet (arbërisht), Santa Cristina Gela (ärberesh: Sëndahstina), og Contessa Entellina (arbereshe-albansk: Kundisa). Albanernes nasjonalhelt Gjergj Kastriot Skanderbeg, som levde da disse albanerne forlot Albania, var og er en samlingsfigur og ble en del av den opphavsfortellingen som den første generasjonen formidlet videre til sine barn og barnebarn. Flertallet av arberesherne er katolikker, men det fins også kristne ortodokse.

Galleri

Kjente arbëreshë-folk 
Francesco Crispi, tidligere italiensk statsminister i periodene 1887-1891 og 1893-1896.

Referanser

Eksterne lenker 
 Arbëreshë hos DMOZ
 Albanian, Arbëreshë i Ethnologue Languages of the World
 Jemi.it, den arbërisht nettportal
 Arbitalia Shtëpia e Arbëreshëvet të Italisë / Hjemmet til albanere i Italia

Arbëreshë
Albanere
Språk
Hop skole

Hop skole kan sikte til:

Hop skole – en barneskole på Askøy utenfor Bergen.
Hop skole – en ungdomsskole på Nesttun i Bergen.
Hop videregående skole En kristen privatskole i regi av Blå Kors på Askøy utenfor Bergen.

Se også
Hope skole
Rørsukker

Rørsukker er sukker som utvinnes fra sukkerrør. Som søtningsstoff i matlaging er rørsukker så utbredt at det refereres til som «vanlig sukker» eller i dagligtale bare som «sukker». Råsukkeret raffineres til handelsvarer som farin, raffinade og melis. 

Rørsukker er et disakkarid av monosakkaridene druesukker (glukose) og fruktsukker (fruktose) og har den kjemiske formelen C12H22O11. Molekylet reagerer spontant med vann:

Hydrolysereaksjon har imidlertid så høy aktiveringsenergi at det kan gå år før en nevneverdig mengde brytes ned. For å få reaksjonen til å gå raskere kan en katalysator tilsettes, for eksempel enzymet sukrase, eller syrer som sitronsyre eller eddik.

Sukker
Søtningsstoffer
Disakkarid

Disakkarider er satt sammen av to molekyler av enkle sukkerarter. Forstavelsen di,  kommer av det greske ordet δι (di) som betyr to ganger.

Noen disakkarider 
 Rørsukker (sukrose), det kanskje mest kjente disakkaridet, sammensatt av ett druesukkermolekyl og ett fruktsukkermolekyl.
 Laktose (melkesukker), sammensatt  av ett druesukkermolekyl og ett galaktosemolekyl.
 Maltose (maltsukker), sammensatt av to druesukkermolekyler.

Det meste av sukkeret som omsettes i Europa kommer fra rotveksten sukkerbete.

Karbohydrater