alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Scaphinus

Scaphinus er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). De kan kjennes på brun eller svart farge, forholdsvis korte antenner og dekkvinger med lengderibber.

Utseende 
En middelsstor (ca. 12-15 millimeter), kraftig, brun trebukk med forholdsvis korte antenner, kortere enn hode + pronotum. Hodet er skrått fremoverrettet, fasettøynene forholdsvis store og nyreformede. Kjevene (mandiblene) er svært kraftige. Pronotum har jevnt rundede sider og er moderat hvelvet.

Levevis 
Den nålevende arten har larver i død ved av furu. De voksne billene er gjerne nattaktive og besøker ikke blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det østlige USA.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  
 Stammen Spondylidini Audinet-Serville, 1832
 Slekten Scaphinus  LeConte, 1851
 Scaphinus muticus (Fabricius, 1801)

Kilder

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase for nordamerikanske insekter
 Ovserikt over artene 
 

Spondylidinae
Biller formelt beskrevet i 1801
USAs insekter
Neospondylis

Neospondylis er en slekt av biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). De kan kjennes på brun eller svart farge, forholdsvis korte antenner og dekkvinger med lengderibber.

Utseende 
Middelsstore (ca. 15-20 millimeter), kraftig, brunsvarte trebukker med forholdsvis korte antenner, kortere enn hode + pronotum. Hodet er skrått fremoverrettet, fasettøynene forholdsvis store og nyreformede. Kjevene (mandiblene) er svært kraftige. Pronotum har jevnt rundede sider og er moderat hvelvet.

Levevis 
Den nålevende arten har larver i død ved av furu. De voksne billene er gjerne nattaktive og besøker ikke blomster.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det vestlige USA og Mexico.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  
 Stammen Spondylidini Audinet-Serville, 1832
 Slekten Neospondylis  Sama, 2005
 Neospondylis mexicanus (Bates, 1879)
 Neospondylis upiformis (Mannerheim, 1843)

Kilder

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase for nordamerikanske insekter
 Ovserikt over artene 
 

Spondylidinae
Biller formelt beskrevet i 2005
USAs insekter
Mexicos insekter
Strønobrua

Strønobrua eller Strøno bru er en hengebro på fylkesvei 160 som forbindet øya Strøno med fastlandet i Os kommune i Hordaland. Brua krysser Krokanesundet, er 185,7 meter lang, og lengste spenn er 144 meter. Brua ble åpnet i 1965.

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser

Hengebroer
Veibroer i Vestland
Veier i Bjørnafjorden
Broer åpnet i 1965
1965 i Norge
Øvre Mollisjok kraftverk

Øvre Mollisjok kraftverk er et vannkraftverk langt inne på Finnmarksvidda i Karasjok kommune i Troms og Finnmark.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 6 meter i elven Jiesjohka.

Installert effekt er 12 kW. Årsproduksjon er 0,1 GWh.

Kraftverket er bygget for å forsyne Mollisjok Fjellstue.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 NRK Norge Rundt 1989

Se også
 Mollisjok Fjellstue

Mikrokraftverk i Troms og Finnmark
Kraftverk i Karasjok
Kraftverk etablert i 1989
Sonja (film)

Sonja er en norsk dramafilm fra 2018, produsert av Maipo Film. Anne Sewitsky er filmens regissør. Filmen er delvis basert på sanne hendelser.

Hovedrollen som Sonja Henie spilles av Ine Wilmann, og Henies tredje ektemann Niels Onstad spilles av Pål Sverre Valheim Hagen.

Filmen konsentrerer seg om Sonja Henies liv etter kunstløpkarrieren, som Hollywoods best betalte skuespiller, før hennes karriere som internasjonal kunstsamler startet. Filmen skildrer Henie som en alkoholisert stjerne i fritt fall, og Aftenpostens anmelder kaller den «et regelrett karakterdrap.»

Filmen fikk gode anmeldelser i bl.a. Adresseavisen, Dagbladet, Bergens Tidende og Dagsavisen.  vant både Amandaprisen 2019 og Kanonprisen 2018 i klassen beste produksjonsdesign/scenografi for filmen. Filmen var i tillegg nominert i Amanda-klassene beste kvinnelige skuespiller (Ine Marie Wilmann), beste mannlige birolle (Eldar Skar) og folkets Amanda og Kanon-klassene beste kvinnelige hovedrolle (Ine Marie Wilmann) og beste foto ().

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 2018
Norske dramafilmer
Norskspråklige filmer
Norske filmer fra 2010-årene
Artikler i skøytesportprosjektet
Filmer med vinnere av Kanonprisen‎
Amandaprisen 2019
Kimmeridgium

Kimmeridgium er en geologisk alder i sen jura som varte fra 157 til 152 millioner år siden. Den kom før oxfordium (fra 163 til 157 millioner år siden) og etterfølges av titonium (fra 152 til 145 millioner år siden).

Galleri 

Stratigrafi
Alexander Blonz

Alexandre Christoffersen Blonz er en norsk håndballspiller som spiller for Mol-Pick Szeged fra sesongen 2021/2022. Han spilte på det norske landslaget som tok sølv i VM 2019 og bronse i EM 2020.

Karriere 
Blonz spilte for Viking Håndball da han ble tatt ut på rekruttlandslaget sommeren 2018, men det var likevel en stor overraskelse da landslagssjef Christian Berge valgte å ta ham med i sin tropp til håndball-VM 2019. I de innledende kampene fikk han også mye spilletid, og ble kåret til banens beste spiller i kampen mot Chile som Norge vant 41–20 og hvor Alexander Blonz skåret åtte av målene. Han spilte også på Norges lag som tok bronse i EM 2020.

Annet 

Blonz var elev ved Stavanger katedralskole.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Spillere i Håndball-VM 2019 for menn
Norske håndballspillere
Håndballspillere for Elverum Håndball
Spillere i Håndball-EM 2020 for menn
Spillere i Håndball-EM 2022 for menn
Personer fra Clamart
Band-Maid

Band-Maid er et teatralsk hardrock-/heavy metal-band fra Japan.

Medlemmer 
Miku Kobato – gitar, vokal
Kanami Tōno– gitar
Akane Hirose – trommesett
Misa – bassgitar
Saiki Atsumi – vokal

Diskografi

Studioalbum
2014 – Maid in Japan
2015 – New Beginning
2016 – Brand New Maid
2017 – Just Bring It
2018 – World Domination
2019 – Conqueror
2021 – Unseen World

Referanser

Eksterne lenker
 
 bandmaid.tokyo
 

Japanske rockegrupper
Hardrockgrupper
Band etablert i 2013
Oryctes elegans

Oryctes elegans er en bille som tilhører gruppen hornbiller (Dynastidae). Denne store arten er vidt utbredt i Afrika.

Utseende 
En stor (35-40 millimeter), avlang, blank, brunrød til svart hornbille. Kroppsformen er sylindrisk, noe smalere enn de fleste andre Oryctes-arter. Hannen har et nokså kort, krumt horn i pannen. Pronotum har en dyp, U-formet grop foran. Larven er tykk og hvit, med nokså lite hode.

Levevis 
Larvene lever i jorda og eter på gressrøtter. De voksne billene kan gjøre betydelig skade ved å bore inn i skuddene på palmer, særlig daddelpalmer og kokospalmer. De gnager seg inn i og ødelegger skuddene på unge trær, kan også spre råtesopper.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Midtøsten (Jemen, Saudi-Arabia, Qatar, Iran, Irak, Pakistan).

Systematisk plassering  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Scarabaeoidea Latreille, 1806
 Familien (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae (eventuelt familien Dynastidae)
 Stammen Oryctini
 Slekten Oryctes Illiger, 1798
 Neshornbille, Oryctes elegans Prell, 1914

Eksterne lenker 
 Plant Pests of the Middle East - Oryctes elegans
 Bilde av arten
 
 Dynastidae du Monde - nettside om arten

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1914
Sæterstad kraftverk

Sæterstad kraftverk er et vannkraftverk ved Røssvatnet i Hattfjelldal kommune i Nordland.

Det utnytter et fall på ca 75 meter fra Langvatnet. 
Vannrør er lagt for forsyning til innendørs fiskeoppdrett på Sæterstad gård. Kraftverket fungerer som trykkredusjon.

Installert effekt er 40 kW fra en horisontal peltonturbin. Årsproduksjon er 0,1 GWh.

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Eksterne lenker
 Sæterstad Gård
 NRK Norge Rundt 2009 - kraftverk fra 6:50

Mikrokraftverk i Nordland
Kraftverk i Hattfjelldal
Kraftverk etablert i 2004
Matthias Hagerup

Matthias Hagerup (født 1765 i Bjørnør, død 1. oktober 1822 i Christiania) var en norsk embetsmann og lærebokforfatter.

Liv
Han var sønn av sognepresten Richard Hagerup (død 1784) og Malene Dorthea Wagenfeuer (død 1786). I 1785 ble han student fra Trondheim katedralskole og i 1799 cand. jur. fra Københavns Universitet. I København hadde han også studert moderne språk, slik at han kunne bli ansatt som språklærer ved Søkadetakademiet og det militære instituttet. Senere ble han lærer i naturrett og folkerett ved generalkvartermesterstaben. I 1811 ble han ansatt som sekretær ved De rejsendes Kontor under København politikammer, og fikk tittelen krigsråd.

I 1814 vendte Hagerup tilbake til Norge og ble ansatt som ekspedisjonssekretær ved den norske statsrådavdelingen i Stockholm. Her ble han i 1822 utnevnt til statssekretær. Ved kong Carl Johans kroning var han dessuten blitt utnevnt til riksherold.

I København utga han blant annet et par skrifter på fransk om Danmark og det danske språket, samt en fransk språklære på dansk. Han utga også biografier over Tordenskjold, Niels Juel og Christian IV. Videre utga han en juridisk lærebok kalt Den danske og norske Lovkyndighed i en sammenhengende Lærebygning (1804–05), og den praktiske håndboken Den norske Bondes juridiske Pligter og Rettigheder (1803). Den siste utkom i et tredje opplag i Christiania i 1816.

Utmerkelser
Hagerup ble utnevnt til ridder av Nordstjerneordenen i 1818.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Norske embets- og tjenestemenn
Norske jurister
Norske riksherolder
VM i bobsleigh og skeleton 2019

VM i bobsleigh og skeleton 2019 ble arrangert i Whistler i Canada fra 25. februar til 10. mars 2019.

Medaljevinnere

Bobsleigh

Skeleton

Blandet

Referanser

Eksterne lenker 
 

VM i bobsleigh og skeleton
Internasjonale mesterskap i Canada
Internasjonale mesterskap i 2019
Sport i Canada i 2019
Sport i Britisk Columbia
Bobsleigh i 2019
Bobsleigh i Canada
Skeleton i 2019
Skeleton i Canada
Aleksander Olsen (fotballtrener)

Kristian Aleksander Olsen (født 21. mars 1984) er en norsk fotballtrener fra Gressvik i Fredrikstad.

Han er utdannet kamp- og spilleranalytiker på Norges idrettshøgskole, og ble kåret til årets unge trener i Norge av Norsk Fotballtrenerforening i 2015. 

Olsen var selve drivkraften i oppstarten av supporterklubben Plankehaugen i 1999.

Karriere

Vålerenga og Wang 
Som 22-åring, underveis i trenerutdanningen ved Norges idrettshøgskole, ble Olsen i 2007 indnlemmet i Vålerenga Fotballs elitesatsing under Martin Andresen og gikk gradene som gutte-, junior- og rekruttrener, i tillegg til å gjøre analyser for eliteserielaget.

I august 2013 tok Olsen over som sportssjef ved Wang Toppidrett Oslo, og 20. desember samme år tok han over som utviklingssjef i Vålerenga Fotball.

Fredrikstad og Wang 
18. desember 2014 dro Olsen hjem til Fredrikstad og ble ny sportssjef på Wang Toppidrett Fredrikstad etter Tom Freddy Aune, samt assistenttrener i Fredrikstad Fotballklubb foran 2015-sesongen.

20. november 2015 ble Olsen kåret til årets unge trener i Norge av Norsk Fotballtrenerforening.

I desember 2018 ble Olsen ansatt som faglig ansvarlig i Fredrikstad Fotballklubbs utviklingsavdeling, hvor han sammen med tidligere landslagssjef Per-Mathias Høgmo skal «jobbe med å videreutvikle strukturen i utviklingsavdelingen og sørge for implementering og etterlevelse av FFK sitt gode og anerkjente planverk for utviklingsarbeidet».

Kolbotn og Wang 
16.desember 2019 forlot Olsen FFK og startet som hovedtrener for Toppserielaget Kolbotn Fotball Kvinner. Han fortsette som Sportssjef på Wang Toppidrett Fredrikstad. 

I september 2022 ble det kjent at Olsen og resten av trenerteamet hadde bestemt seg for å gi seg etter sesongen. 18. oktober valgte styret i klubben og avskjedige Olsen med to kamper igjen av sesongen, i et forsøk på å redde klubben fra nedrykk.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballtrenere
Personer fra Fredrikstad kommune
Den 91. Oscar-utdelingen

Den 91. Oscar-utdelingen er en seremoni som fant sted 24. februar 2019 og kåret de beste prestasjonene innen film fra 2018. Utdelingen ble holdt i Dolby Theatre i Hollywood i Los Angeles i regi av Academy of Motion Picture Arts and Sciences (AMPAS). Dramafilmen Green Book vant Oscar for beste film, mens musikkfilmen Bohemian Rhapsody vant flest priser, 4 stykk.

Nominasjoner og vinnere

Liste

Innstilt til nominering for beste fremmedspråklige film
17. desember ble ni filmer innstilt til nominering for beste fremmedspråklige film.
 Ayka (Kasakhstan) – Sergej Dvortsevoj
 Birds Of Passage (Colombia) – Cristina Gallego og Ciro Guerra
 Burning (Sør-Korea) – Lee Chang-dong
 Kapernaum (Libanon) – Nadine Labaki
 Cold War (Polen) – Pawel Pawlikowski
 Den skyldige (Danmark) – Gustav Møller
 Never Look Away (Tyskland) – Florian Henckel von Donnersmarck
 Shoplifters (Japan) – Hirokazu Kore-eda
 Roma (Mexico) – Alfonso Cuaron

Tidsplan

Referanser

Eksterne lenker 
 Academy Awards
 Academy of Motion Picture Arts and Sciences

091
Oscar-utdelingen
2019 i USA
Sylo Taraku

Sylo Taraku (født 1973) er en forfatter med bakgrunn fra Kosovo. Siden april 2016 har han jobbet i Tankesmien Agenda. Hans fagområder er innvandring, integrering, demokrati, islam og ekstremisme. 

Taraku er utdannet statsviter fra Universitetet i Bergen, og har tidligere jobbet i Den norske Helsingforskomité, Norsk Organisasjon for Asylsøkere, Utlendingsdirektoratet og LIM (Likestilling, integrering, mangfold).

Han har  sittet i Brochmann II-utvalget, i Pressens Faglige Utvalg og i Arbeiderpartiets Migrasjonsutvalg. I dag er han medlem i Ekstremismekommisjonen og  Manns utvalget. Han er styremedlem i Fritt Ord.  

Våren 2016 ga han ut boken Innvandringsrealisme – politikkens muligheter i folkevandringens tid, og våren 2018 fulgte han opp med boken Balkanisering av Europa – hvordan populisme og innvandring splitter oss. Høsten 2019 kom han med boken Frihetskampen i islam som av Aftenposten ble kåret til en av årets beste bøker i Norge.

Bibliografi 

 Frihetskampen i islam (2019), Res Publica forlag
Balkanisering av Europa (2018)
Innvandringsrealisme (2016).

Referanser

Forfattere
Nordmenn av kosovoalbansk opprinnelse
Fødsler i 1973
Innsatsstyrke Rype

Innsatsstyrke Rype er en innsatsstyrke for Trøndelag Heimevernsdistrikt 12. Innsatsstyrken er oppkalt etter Operasjon Rype under andre verdenskrig.

Om Heimevernets innsatsstyrker 
Heimevernets innsatsstyrker utgjør spydspissen av kampkraften i Heimevernet, og består av personell som er spesielt utvalgt, utdannet og utrustet. Styrkene kan hurtig mobiliseres, og er en nasjonal ressurs som skal bidra til nasjonal sikkerhet.

Referanser 

Avdelinger og forband i Heimevernet
Forsvaret i Trøndelag
Haramsfjordtunnelen

Haramsfjordtunnelen er en undersjøisk veitunnel mellom Hestøya og Haramsøya i Ålesund kommune. Den er en del av Nordøyvegen og åpnet 18. desember 2021.

Utbygging 
Prosjektet Nordøyvegen hadde oppstart i september 2017, men ble endelig besluttet 11. desember 2018 etter en budsjettsprekk på over 1 milliard kroner. Haramsfjordtunnelen hadde gjennomslag i januar 2021.

Finansiering 
Kommune, Privat, Bompenger, Fylke, RDA-midler, Ferje- og hurtigbåtsubsidier.

Se også 
Nordøyvegen
Fjørtoftfjordtunnelen
Nogvafjordtunnelen
Burbergtunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Møre og Romsdal
Undersjøiske tunneler på Vestlandet
Veier i Ålesund
Tunneler åpnet i 2021
Fjørtoftfjordtunnelen

Fjørtoftfjordtunnelen er en undersjøisk veitunnel mellom Fjørtofta og Harøya  på fylkesvei 659 i Ålesund kommune. Den er en del av Nordøyvegen. Tunnelen åpnet 16. juni 2022.

Utbygging 
Prosjektet Nordøyvegen hadde oppstart i september 2017, men ble endelig besluttet 11. desember 2018 etter en budsjettsprekk på over 1 milliard kroner  Fjørtoftfjordtunnelen hadde gjennomslag 20. april 2021.

Finansiering 
Kommune, Privat, Bompenger, Fylke, RDA-midler, Ferje- og hurtigbåtsubsidier.

Se også 
Haramsfjordtunnelen
Nogvafjordtunnelen
Burbergtunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker 
Fjørtoftfjordtunnelen i OpenStreetMap

Veitunneler i Møre og Romsdal
Undersjøiske tunneler på Vestlandet
Veier i Ålesund
Tunneler åpnet i 2022
Nogvafjordtunnelen

Nogvafjordtunnelen er en undersjøisk veitunnel på fylkesvei 659 mellom Fjørtofta og Longva i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Den er en del av Nordøyvegen.

Utbygging 
Prosjektet Nordøyvegen hadde oppstart i september 2017, men ble endelig besluttet 11. desember 2018 etter en budsjettsprekk på over 1 milliard kroner. Nogvafjordtunnelen hadde gjennomslag 5. mai 2021 og ble offisielt åpnet 27. august 2022.

Finansiering 
Kommune, Privat, Bompenger, Fylke, RDA-midler, Ferje- og hurtigbåtsubsidier.

Se også 
Haramsfjordtunnelen
Fjørtoftfjordtunnelen
Burbergtunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Møre og Romsdal
Undersjøiske tunneler i Norge
Veier i Ålesund
Tunneler åpnet i 2022
Burbergtunnelen

Burbergtunnelen er en veitunnel på fylkesvei 659 under Burberget på Fjørtofta i Ålesund kommune. Den er en del av Nordøyvegen og ble offisielt åpnet 27. august 2022.

Utbygging 
Prosjektet Nordøyvegen hadde oppstart i september 2017, men ble endelig besluttet 11. desember 2018 etter en budsjettsprekk på over 1 milliard kroner

Finansiering 
Kommune, privat, bompenger, fylke, RDA-midler, ferje- og hurtigbåtsubsidier.

Referanser

Se også 
Fjørtoftfjordtunnelen
Nogvafjordtunnelen
Haramsfjordtunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Veitunneler i Møre og Romsdal
Veier i Ålesund
Tunneler åpnet i 2022
Orsodacne

Orsodacne er en slekt av biller som inntil nylig ble regnet til den store familien bladbiller (Chrysomelidae). De ligner på familien trebladbiller (Megalopodidae), men kan skilles fra disse på at oversiden er helt snau, og at bakbeina ikke er påfallende store. Èn art, Orsodacne cerasi, finnes i Norge.

Utseende 
Middelsstore (4 – 10 mm), avlange biller, rød- eller gulaktige til svarte. Oversiden er snau, glinsende og ganske kraftig punktert. Hodet er fremoverstrakt og tydelig innsnevret bak (med "hals"). Antennene er omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen, mer eller mindre perlekjedeformede, og består av 11 ledd. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så langt som bredt, med avrundede sider. Dekkvingene er mye bredere enn brystskjoldet, med tydelige "skuldre", parallellsidige, sterkt og jevnt punktert. Beina er middels lange og slanke, føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite (pseudotetramere føtter). Bakbeina er ikke påfallende store og grove. Den norske arten, Orsodacne cerasi, er ganske variabel i fargen. Fargen på dekkvingene kan variere mellom halmgul og svart, også brystskjold og bein varierer en god del i farge.

Levevis 
Orsodacne cerasi, som er den eneste arten i Norge, kan finnes på blomstene av en rekke forskjellige planter med åpne blomster, særlig i rosefamilien og skjermplantefamilien.

Systematisk inndeling 
Det er mulig at noen av artene listet under bare er å regne som fargevarianter.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden)Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien trebukker og bladbiller, Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien pollenbladbiller, Orsodacnidae Thomson, 1859
 Underfamilien Orsodacninae Thomson, 1859  
 Slekten Orsodacne Latreille, 1802
 Orsodacne arakii Chujô, 1942
 Orsodacne atra (Ahrens, 1810)
 Orsodacne cerasi (Linnaeus, 1758)
 Orsodacne chlorotica Latreille, 1804
 Orsodacne humeralis Latreille, 1804
 Orsodacne kurosawai Chujô, 1939
 Orsodacne variabilis Baly, 1877

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Orsodacne cerasi: 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter

Bladbiller
Aulacoscelis

Aulacoscelis er en slekt av biller som inntil nylig ble regnet til den store familien bladbiller (Chrysomelidae), men nå gjerne blir ført til gruppen pollenbladbiller (Orsodacnidae).

Utseende 
Små (ca. 7 millimeter), avlange, blanke,, gulrøde eller mørke bladbiller. Kroppsformen er avlangt oval og noe flat, kroppen er glatt uten synlige hår. Fargen varierer mye, kan ha metallisk glans, pronotum kan være rødt. Antennene er litt lengre enn hode + pronotum, middels kraftige med kjegleformede ledd, ikke påfallende tykkere mot spissen. Pronotum er rundet med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er jevnbrede, kraftig punkterte, med litt opphøyde lengderibber. Beina er slanke og nokså korte.

Levevis 
Slekten er knyttet til konglepalmer (Cycadales) der de spiser pollen og også på bladene.

Utbredelse 
Artene lever i Mellom- og Nord-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden)Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien trebukker og bladbiller, Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien pollenbladbiller, (Orsodacnidae) Thomson, 1859
 Underfamilien Aulacoscelidinae  – 19 arter, ikke i Europa
 Slekten Aulacoscelis Duponchel & Chevrolat, 1842
 Aulacoscelis appendiculata Cox & Windsor, 1999
 Aulacoscelis candezei Chapuis, 1874
 Aulacoscelis confusa Monrós, 1954
 Aulacoscelis costaricensis Bechyné, 1950
 Aulacoscelis grandis Jacoby, 1888
 Aulacoscelis hogei Jacoby, 1888
 Aulacoscelis melanocera Duponchel & Chevrolat, 1843
 Aulacoscelis pueblensis Medvedev, 1975
 Aulacoscelis puncticollis Medvedev, 1975
 Aulacoscelis sanguinea Jacoby, 1888
 Aulacoscelis tibialis Jacoby, 1888
 Aulacoscelis tuberculata Medvedev, 1975
 Aulacoscelis variabilis Jacoby, 1888
 Aulacoscelis vogti Monrós, 1959

Eksterne lenker 
 
 bugguide.net - bildedatabase for nordamerikanske insekter
 Bilder av Aulacoscelis melanocera
 Liste over artene

Biller
Janbechynea

Janbechynea er en slekt av biller som inntil nylig ble regnet til den store familien bladbiller (Chrysomelidae), men nå gjerne blir ført til gruppen pollenbladbiller (Orsodacnidae).

Utseende 
Små (ca. 8 millimeter), avlange, blanke, rødlige eller mørke bladbiller. Kroppsformen er avlangt oval og noe flat, kroppen er glatt med fine hår på dekkvingene. Fargen varierer mye. Antennene er nesten så lange som kroppen, nokså tynne med kjegleformede ledd, ikke påfallende tykkere mot spissen. Pronotum er rundet med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er jevnbrede, kraftig punkterte. Beina er slanke og nokså korte.

Levevis

Utbredelse 
Artene lever i den enotropiske økosonen, en art går nord til Arizona.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden)Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien trebukker og bladbiller, Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien pollenbladbiller, (Orsodacnidae) Thomson, 1859
 Underfamilien Aulacoscelidinae  – 19 arter, ikke i Europa
 Slekten Janbechynea Monrós, 1953
 Janbechynea elongata (Jacoby, 1888)
 Janbechynea fulvipes (Jacoby, 1888)
 Janbechynea georgepauljohnringo Santiago-Blay, 2004
 Janbethynea inverosimilis Monrós, 1954
 Janbechynea julioi Santiago-Blay, 2004
 Janbechynea maldonadoi Santiago-Blay, 2004
 Janbechynea melyroides (Crowson, 1946)
 Janbethynea paradoxa Monrós, 1953
 Janbechynea snyderae Santiago-Blay, 2004
 Janbechynea suzanita Santiago-Blay, 2004
 Janbechynea virkkii Santiago-Blay, 2004
 Janbechynea woodburyi Santiago-Blay, 2004

Eksterne lenker 
 
 Liste over artene
 bugguide.net - bildedatabase for nordamerikanske insekter

Bladbiller
Biller formelt beskrevet i 1953