alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Inge Krokann

Inge Krokann (født 19. august 1893 i Oppdal, død 27. desember 1962 i Gausdal) var en norsk forfatter.

Krokann arbeidet som lærer inntil 1922, da han måtte trekke seg tilbake på grunn av sykdom. Han ble i 1938 medlem av Den norske Forfatterforeningens litterære råd. Fra 1945 mottok Krokann statens kunstnerlønn. Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1954. Fra 1954 fikk han også Gyldendals æresgasje.

Han skrev for det meste på nynorsk, med sterke innslag av oppdalsdialekt. Krokann er i ettertiden kanskje best kjent for romanen I Dovre-sno (1929), første bind i romansyklusen om Lo-ætta (fortsatt i Gjenom fonna (1931), På linfeksing (1934) og Under himmelteiknet (1941)). Han lanserte uttrykket «hamskiftet», om overgangen fra naturalhusholdning til pengehusholdning i jordbruket.

Verker 
 I Dovre-sno, Gyldendal, 1929.
 Gjenom fonna, 2 bd., Gyldendal, 1931.
 Olav Aukrust, Noregs ungdomslag og studentmållaget, 1933.
 På linfeksing, Gyldendal, 1934.
 Blodrøter, Gyldendal, 1936.
 Då bøndene reiste seg, Gyldendal, 1937.
 Det store hamskiftet i bondesamfunnet, Samlaget, 1942.
 Under himmelteiknet, Gyldendal, 1944.
 Dikt, Gyldendal, 1947.
 Ut av skuggen, Gyldendal, 1949.
 Gravlagt av lynet, Gyldendal, 1952.
 Oppdal, bøgda mi, Tanum, 1952.

Priser 
 Gyldendals legat 1942
 Melsom-prisen 1942 (sammen med Ragnvald Vaage)
 Doblougprisen 1954

Referanser

Eksterne lenker 
 Trondheim folkebibliotek om Inge Krokann
 Digitaliserte bøker av Krokann hos Nasjonalbiblioteket.

Norske romanforfattere
Vinnere av Gyldendals legat
Vinnere av Doblougprisen
Statsstipendiater
Personer fra Oppdal kommune
Fødsler i 1893
Dødsfall i 1962
Tatarer

Tatarer (tatarisk: Tatarlar, med kyrillisk skrift: Татарлар) er en tyrkisk folkegruppe som har tatarisk som morsmål. De fleste tatarer bor i Russland, der de er den nest største folkegruppen. En god del bor i Ukraina (Halvøya Krim nord for Svartehavet). Ved folketellingen i Russland i 2002 var det  mennesker som registrerte seg som tatarer, noe som utgjør 3,8% av landets befolkning. Den største konsentrasjonen av tatarer finnes i republikken Tatarstan, der tatarer utgjør et knapt flertall, 51 % av befolkningen, og i naborepublikken Basjkortostan der de utgjør 28%, men det bor tatarer over hele Russland. De fleste tatarer er sunni-muslimer.

Det fins flere undergrupper av tatarer, som av og til blir regnet som egne folkeslag. Disse omfatter blant annet krim-tatarer på Krim-halvøya i Ukraina og sibir-tatarer. En kompliserende faktor er at det i Russland i tsar-tida var vanlig å kalle tyrkiske folkeslag fra aserbajdsjanere til sibirske folkeslag for tatarer.

Etymologi
Tartar og tatar kommer av gammeltyrkisk, tatarlar ("en vill og utemmet person").

Opprinnelse og historie
De opprinnelige tatarer (ta-ta) oppholdt seg i de nordøstlige deler av Gobiørkenen og trakk østover til et område som strakk seg fra det som i dag er det sørøstlige Mongolia. De ble først underkuet av khitanerne som tidlig på 900-tallet etablerte Liao-dynastiet i Kina, og trakk seg da sørover. På 1100-tallet ble de underkuet av og vel for det meste assimilert med mongolene under Djengis Khan. 

Men grupper av tatarene hadde da allerede migrert vestover, og i forskjellige migrasjoner kom de inn i Vest-Sibir og de russiske stepper. 

I Europa i middelalderen ble betegnelsen tatarer brukt om mongolene. I omtale av russisk middelalder blir også uttrykkene tatarer og mongoler brukt om hverandre i Russland i dag. Sannsynligvis er dagens tatarer resultat av en assimilering av mongolene, som invaderte store deler av Asia og Øst-Europa på 1200-tallet, med noen av folkeslagene de hadde erobret, spesielt volga-bulgarerne. På 1400-tallet fantes det flere mongolsk-tatariske statsdannelser eller khanater, alle avløserstater av Den gylne horde: Kazan-khanatet, Astrakhan-khanatet, Krim-khanatet og Sibir-khanatet. Kazan ble erobret av russerne i 1552, Astrakhan i 1556 og Sibir-khanatet i 1582. Krim-khanatet overlevde, til dels som en vasall av Det osmanske riket frem til 1783.

 
Etniske grupper i Russland
Etniske grupper i Romania
Russlands historie
Slettsnok

Slettsnok (Coronella austriaca) er en av de tre slangeartene som lever fritt i Norge. Slettsnoken kan bite, men er ikke giftig. Den er en varmekjær slange som i Norge lever langs kysten fra svenskegrensa til Jæren.

Beskrivelse 
Slettsnoken blir inntil ca. 80 cm lang, den lengste som er målt i Norge var 89 cm. Fargen er brun eller grå, med en stor mørk flekk på hodet. Hannene er noe lysere enn hunnene. Det mest karakteristiske trekket er de to rekkene med mørke flekker på ryggen. Slettsnoken er ikke giftig. Den er varmekjær og regnet som en sårbar art i norsk natur.
Større enn en 89 cm lang slettsnok er sett.. Den kan bli 200 gram tung. Slettsnokene i Norge er opptil dobbelt så store som ellers i Europa.

Adferd 
Slettsnoken er en god klatrer, men den liker seg best når den er nede på bakken og kan gjemme seg innimellom vegetasjonen. Slanger er vekselvarme dyr, så de må la omgivelsene varme seg opp. I motsetning til hoggormen som legger seg på steiner og stubber i solsteken for å få varmen i kroppen, foretrekker slettsnoken å varme seg ved å ligge under en stein som er oppvarmet av sola. Slettsnoken er en kvelerslange som slynger seg rundt sitt bytte som består av huggorm, stålorm og fugleunger med mer. Den kan også ty til kannibalisme. Slettsnoken beveger seg raskt og har kraft i bevegelsene. Tar du den i halen, klarer den å sno seg opp og bite deg i hånden.

Slettsnoken blir kjønnsmoden når den er 3-5 år gammel. Paringen skjer i mai, og 2-15 unger fødes i august/september. Om høsten går slettsnoken i dvale, der den ligger hele vinteren.

Slanger i Norge 
Slettsnoken er en av tre slangearter som lever fritt i Norge. De to andre er hoggormen og buormen. Stålormen blir ofte tatt for å være en slange, men den er en øgle. Slettsnoken er oppført på rødlisten over truede arter. Alle frittlevende slanger i Norge er fredet etter viltloven.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Fakta om slettsnok - Folkehelseinstituttet
 Norsk Zoologisk Forening 

Snoker
Krypdyr formelt beskrevet i 1768
Amfibier og reptiler på norsk rødliste
Dyr formelt beskrevet av Josephus Nicolaus Laurenti
Prins

Prins er en tittel for et ikke-regjerende mannlig medlem av et konge- eller fyrstehus. Den tilsvarende tittelen for kvinner er prinsesse.

Ordet er avledet av det latinske princeps, som betyr "den som tar den fremste plass" (fra primus, som betyr "den første", og capio, som betyr "å ta"). 

Under den romerske republikken var Princeps senatus den fremste av senatorene, en rolle som kan minne om stortingspresident; han innkalte til møter i senatet, bestemte dagsordenen, talte først, og skrev referater og brev i senatets navn. Under det romerske prinsipatet, altså keiserriket som regnes som etablert under keiser Augustus fra ca 27 f.Kr, og frem til dominatet (eneveldet) fra ca 284 e.Kr, ble rollen som senatets leder ivaretatt av keiseren. 

Ordet princeps gikk i føydaltidens Europa etter hvert over til å bety både regjerende fyrste (som i Machavellis "Il principe") og til å bety kongens eller keiserens sønn ("Prince du sang"). I dag brukes ordet prins derfor både om lavt rangerende fyrster og om monarkens sønner.

I Norge brukes ordet prinsipal i rettspleien, både om det som er viktigst (kontra det subsidiære), og om advokaten som har andre jurister i sin lære.

Se også
Fyrste
Kronprins
Konge

Titler
Adelige titler
Rapping

Rapping, eller rap, er en betegnelse på en måte å bruke vokal på som inneholder tekster som rimer og framføres på en bestemt rytmisk måte. Rap regnes gjerne som et av de «fire elementene» av hiphop-kulturen, og rap-musikk brukes ofte synonymt med hiphop-musikk, selv om rapping også blir brukt innen en rekke forskjellige musikkgenre, for eksempel nu metal, og hiphop-musikk trenger heller ikke å inneholde rap.

Freestyling 
En form for rapping er freestyling, hvor utøveren improviserer teksten, ofte inspirert av foregående handlinger av de tilstedeværende, og enda oftere ved «dissing» av motstanderen. Dette foregår ofte som «freestyle battles».

Rapper Juice Wrld var kjent blant annet som freestyle-rapper.

«Seremonimester» 
MC er en forkortelse for Master of Ceremonies og er i dag synonymt med rapp-artist. Innenfor populærmusikk ble termen MC først tatt i bruk i Jamaicas dansehaller hvor man alltid hadde en «seremonimester» på dansetilstelninger. Han introdusere de forskjellige bandene og artistene ved hjelp av rap. Han hadde også andre oppgaver som konferansier, som å  gi praktiske beskjeder, og framføre reklamebudskap fra arrangementets sponsorer.

Uttrykket ble brakt til New York med jamaicanske immigranter på 1970-tallet, og ble en del av den nye musikkstilen hiphop.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Norsk hiphop – Diskografier over norske hiphop-aktører.
 kingsize.no – Hip-hop community

Hiphop
Vokalmusikk
Rap (fysiologi)

Rap, eller eruktasjon, er luft i magesekken som slippes ut gjennom munnen, i motsetning til tarmgass, der gassen går gjennom tarmen og gir næring til tarmbakterier. Lukten av rap skyldes lukten av mageinnholdet, samt eventuelt dårlig ånde. 

Medisinske symptomer
Fordøyelsessystemet
Lyder
Passasjerskip

Et passasjerskip er et skip som er konstruert for å transportere passasjerer. Den Internasjonale Sjøsikkerhetskonvensjonen (SOLAS) danner grunnlaget for Sjøfartsdirektoratets regler for norsk skipsfart.  I denne konvensjonen er et passasjerskip definert som et skip som frakter mer enn 12 personer som ikke er engasjert i driften av skipet.

Denne artikkelen befatter seg i hovedsak med havgående skip som linjeskip, cruiseskip og til dels RoPax-skip.  Overgangen er glidende til de mindre ferjene som omtales i en egen artikkel.

Historie
Frem til midten av det 20. århundre ble store passasjerskip hovedsakelig brukt til passasjerbefordring. Det var regulære passasjerruter over store havstrekninger fra Det fjerne østen over Stillehavet til Nord-Amerika og fra Europa over Atlanterhavet til Nord-Amerika. På attenhundretallet og tidlig på nittenhundretallet gikk det skip fra Europa praktisk talt daglig.

Med tiden utkonkurrerte flyene passasjerskipene som viktigste transportmiddel over slike strekninger. De største passasjerskipene har etter hvert blitt cruiseskipene som tilbyr opplevelser og underholdning fremfor transport.

Det første cruiseskipet som nådde samme størrelse som de tradisjonelle linjeskipene var SS «Norway». Nordmannen Knut Kloster ga skipet dette navnet etter at det tidligere linjeskipet SS «France» hadde vært igjennom en større ombygging på 1980-tallet. Det største cruiseskip til nå er «Freedom of the Seas» som er eiet av Royal Caribbean Cruise Line. Det kan ta 3 600 passasjerer, det er 339 meter langt og måler 158 000 brt.

Tidenes største passasjerskip

Gjenkjennelse

Havgående passasjerskip er lettest gjenkjennelige på store overbygg i hele skipets bredde. Overbygget danner terrasser akter som skaper dekksareal i ly. Det store antallet passasjerer krever også et stort antall livbåter som vil ligge i en linje langs store deler av skipssiden.

Skipene skal ha et tiltalene ytre samt være kjøligst mulig innvendig. Derfor males skipne som regel i hvitt. Det er også vanlig å velge marineblå farge på skroget.

Norske redere
I emigrasjonstiden gikk mange skip i linjetrafikk til Nord-Amerika. Den Norske Amerikalinje seilte med flere skip igjennom en periode på 70 år fra 1910. Restene av dette rederiet er nå en del av Cunard Line.

Norske redere var blant pionerene da cruisefarten begynte å vokse hurtig på 1980-tallet. Norwegian Cruise Line er solgt til asiatiske interesser, men Royal Caribbean Cruises Ltd, har rederiet Anders Wilhelmsen som hovedaksjonær.

Kilder 
Durand, Jean-François.  Autour du Monde Paquebots. Cruise ships around the world.  Editions marines, 1996.
Marin, Pierre-Henri. Les paquebots, ambassadeurs des mers. Paris: Gallimard, 1989.
«Queen Mary 2»
«Freedom of the Seas»

Eksterne lenker 
 

 
Båttyper
Artikler i sjøfart-prosjektet
Aleksandr Morozevitsj

Aleksandr Sergejevitsj Morozevitsj (ru. Александр Сергеевич Морозевич,
født 18. juli 1977) er en russisk sjakkspiller. Han slo gjennom i turneringen i Lloyd Banks i 1994, da han som 17-åring oppnådde poengsummen 10,5 av 11 i et sterkt internasjonalt felt. Allerede den gang gjorde han seg bemerket med en sans for kompliserte og uvanlige stillinger, og en slags egen logikk for hvordan brikkene skal plasseres. Spillestilen gjør at han scorer høyt mot lavere ratede spillere, men mot den ypperste verdenseliten blir han straffet for svakhetene han pådrar seg i stillingene sine. Det gjør at han aldri har nådd helt på topp i klassisk sjakk (eller sjakk med normal betenkningstid til forskjell fra lynsjakk og hurtigsjakk, der betenkingstiden er kortere). Per mars 2010 er Morozevitsj rangert som nummer 24 på FIDEs topp-100 liste med en rating på 2715.

I blindsjakk (sjakk der spillerne ikke får se brettet, men må huske hvor brikkene er plassert) dominerer han også i verdenseliten, med årlige topprestasjoner i blind- og hurtigsjakkturneringen Melody Amber i Monaco. I mars 2006 vant han blindsjakkdelen igjen, med 9,5 poeng av 11. Det gav han delt førsteplass sammenlagt, med inderen Viswanathan Anand.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 25 kritiske stillinger fra Morozevitsjs partier

Russiske sjakkspillere
Personer fra Moskva
Fødsler i 1977
Faktorisering

Faktorisering er en prosess for å dele opp et matematisk uttrykk som for eksempel en ligning eller et tall i mindre enheter (faktorer) som kan ganges sammen for å få det opprinnelige uttrykket. Primtall kan ikke faktoriseres.

Eksempler

Algebraiske uttrykk
Faktorisering blir brukt mye for å dele opp algebraiske uttrykk:

Faktorisering av andregradsuttrykk

Man får da to løsninger,  og . Faktoriseringen er da: 
Dersom , så blir faktoriseringen:  eller .

Kvadratsetningene
Kvadratsetningene blir normalt brukt motsatt ved faktorisering, enn når uttrykk trekkes sammen.

Setningene er:

Aritmetikk
Elementær algebra
Nardo Fotballklubb

Nardo Fotballklubb (stiftet 14. januar 1971) er en norsk fotballklubb fra bydelen Nardo i Trondheim. Klubben ble stiftet av en utbrytergruppe fra fotballklubben Nidelv. Fra den dag av har klubben utviklet seg til å bli en klubb med over 600 medlemmer og et A-lag i 2. divisjon, et B-lag i 3.divisjon.

Damelaget til Nardo fotballklubb ble stiftet i 2014 og startet i 4. divisjon. I første sesong rykket de opp til 3.divisjon, og i den tredje sesongen rykket de opp til 2.divisjon der de fortsatt er. I sesongen 2018 havnet de på nedrykksplass, men ble reddet etter et annet lag trakk seg.

Tabellen

Kjente spillere fra Nardo
Roar Stokke
Roar Strand
Tor Trondsen
Thomas Klaussen
Jan Are Klaussen
Odd Inge Olsen
Andreas Nordvik
Sarah Alexandra Lilleberg Supphellen

Nissekollen kunstgress

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Trondheim
Fotballag etablert i 1971
Nardo
Sport i Norge i 1971
Auklandshamn

Auklandshamn er ei bygd i Sveio kommune i Vestland fylke. Stedet ligger på sør/østsiden av Bømlafjordeni Sunnhordland, vest for Førdespollen, 30 kilometer nord for Haugesund. Stedet har egen barneskole, Auklandshamn skole, med ca 40 elever. Stedet har flere utleiehytter for turister, to større religiøse foreninger, et aktivt idrettsmiljø og gode muligheter for turer i skog og mark.

Bygda har blandet bebyggelse med både bolighus og hytter. Det er rundt 500 fastboende i bygda.

Kulturliv 

Bygda har mange frivillige organisasjoner som er aktive på mange felt. Blant annet kan nevnes bygdelag (velforening), kystkulturlag, idrettslag og noen religiøse foreninger. Det er egen skole i bygda. Det er litt næringsliv i bygda, noe turisme og havbruk med leverandører, dykkerselskapet Stava dykk, Sjøtroll havbruk avd Sveio, Briliant fiskeoppdrett. Det er dagligvarebutikk samt en del mindre selskaper og enkeltpersonforetak. Sentrum i bygda ligger i selve Auklandshamn.

Geografi 

Geografisk er bygda Auklandsham plassert langs sjøen, fra inngangen til Rødspollen, langs vestsiden av Førdespollen og langs Bømlafjorden fra Grimsholmen til Tjernagel. Ved Lambeidvågen er det friluftsområde som kommunen i samarbeid med Friluftsrådet Vest. Auklandshamn bygdelag bidreg med dugnad. Bygdelaget har også fått disposisjonsrett til en større eiendom til vannet Langevatn, hvor det er badeplass om sommeren, muligheter for fiske med mer. Det er ellers mange mindre vann i bygda med bademuligheter og fiske. Utmarken er for det meste dekket av barskog, noe lauvskog og lynghei.

Flora 

Vestkysten av Sveio var tradisjonelt dekket av lyng, for det meste røsslyng. I den senere tid, med lite husdyrhold i utmarka, har det vokst opp mye skog, både bar og lauvskog. Mye av skogen, spesielt i ytre deler av bygda, er forholdsvis ung.

Fauna 

Det er en del storvilt med rådyr og hjortestamme med i Auklandshamn krinsen. Det finnes også småvilt som rødrev, piggsvin, ekorn osv. Bømlafjorden er rik på fisk, blant dem er torsk og sei vanligst. I sesongen er det også mye makrell og sild som kommer inn langs fjorden. I ferskvannene finnes det ørret. Det finnes noen havbruksanlegg langs kysten, som bidrar med arbeidsplasser.

Eksterne lenker 
 hjemmesiden til Auklandshamn

Bosetninger i Sveio
Ålgård stadion

Ålgård stadion er Ålgård Fotballklubbs hjemmebane, men er også friidrettsbanen på Ålgård. Banen ligger i sentrum, ved elva Figgjo, og ble åpnet i 1950. Etter dette har anlegget også fått klubbhus, løpebane, tribune, treningsfelt og grusbane.

Byggingen av klubbhuset startet 12. mai 1972, og det ble tatt i bruk våren 1973. Målsetningen med klubbhuset var at «vi skulle skape et miljø som ville få alle medlemmer, uansett alder, til å trives i klubben.» Klubbhuset ble bygget på i 1977 og i løpet av 1984–1986.

Det har vært mange diskusjoner på Ålgård om fremtiden til Ålgård stadion, særlig etter at arbeidet med sentralidrettsanlegget på Solås har kommet i gang. Solås har en gressbane og en kunstgressbane, men dette anlegget skal bygges ut med løpebane rundt gressbanen og ytterligere en kunstgressbane. Næringslivet på Ålgård ønsker å bygge ut sentrum. Ålgård FK og menigheten i kirken på Ålgård har alliert seg med hverandre for å sikre både stadion og kirke i sentrum etter at det ble utsatt et vedtak på at Ålgård gamle kirke skulle rives.

Referanser

Fotballstadioner i Norge
Idrettsanlegg i Rogaland
Byggverk i Gjesdal
Sport i Gjesdal
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2004

Norgesmesterskapet i fotball for menn 2004 var en norsk fotballturnering som ble arrangert i 2004. Det var det 99. norgesmesterskapet i fotball. Brann ble norgesmestre etter å ha slått Fotballklubben Lyn i finalen, som ble spilt søndag 7. november på Ullevaal Stadion i Oslo. 

Brann kom til finalen ved å slå Åkra, Norheimsund, Hødd, Bodø/Glimt, Bryne og Stabæk. 

Lyn kom til finalen ved å slå Salangen, Østsiden, Frigg, Vard Haugesund, Hamarkameratene og Lillestrøm.  

Rosenborg ble av NFF satt opp med bortekamp i hver eneste runde, og måtte tilslutt gi tapt i kvartfinalene. RBK ble dermed første og eneste lag som måtte spille fem bortekamper på rad i cupen under daværende ordning der NFF bestemte kampoppsettet.

1. runde

2. runde

3. runde

4. runde

Kvartfinaler

Brann – Bryne 3-2
Lillestrøm – Rosenborg 3-2
FC Lyn Oslo – Ham-Kam 3-1
Sandefjord – Stabæk 3-4

Semifinaler

FC Lyn Oslo – Lillestrøm 1-0
Stabæk – Brann 1-3 e.e.o.

Finale  

2004
Fotball i Norge i 2004
Fotball for herrer
Bergensbaneløpet

Bergensbaneløpet er en årlig stafett mellom som utkjempes mellom Norges Handelshøyskole (NHH) og Handelshøyskolen BI. Stafetten består av omtrent 110 etapper med ulik lengde og høydeforskjell. 
Stafetten blir organisert av en stafettkomité, forkortet «StafKom», ved hver skole.

Historie
Stafetten ble arrangert første gang i 1973 og hadde sin bakgrunn i EF-avstemningen året før. På NHH hadde det hersket stor uenighet omkring spørsmålet, noe som skapte en heller dårlig atmosfære blant de engasjerte studentene. Etter hvert dannet det seg to grupper; en ja- og en nei- side, med sine respektive frontfigurer i henholdsvis Jan R. Stavik og Alf Hildrum. I etterkant av avstemningen ble imidlertid de to enige om at det var dumt å bruke så mye tid og krefter på å kjempe mot medstudentene – disse kreftene burde heller samles og settes inn for å kjempe mot BI på en eller annen måte. Resultatet ble arrangementet som etter hvert har blitt kalt Bergensbaneløpet.

Format
Det har skjedd en del forandringer siden den første stafetten gikk av stabelen i 1973. Den gang stilte løperne til start på Universitetsplassen i Oslo og stafetten gikk under navnet «Kienzle-stafetten», ettersom datafirmaet Kienzle var hovedsponsor. I 1984 tok DnC over som hovedsponsor. Hvert år frem til 1977 gikk stafetten fra Oslo til Bergen. Stafetten går nå fra Bergen til Oslo hvert oddetall år og fra Oslo til Bergen hvert partall år.

Stafetten var opprinnelig mellom siviløkonomstudentene ved BI Sandvika og NHH, men etter flyttingen fra Sandvika til Nydalen har tradisjonene blitt videreført av BI Oslo. De senere år har det blitt åpnet for en større andel studenter og kvoteløpere, men det er fortsatt en overvekt siviløkonomstudenter.

I begynnelsen gikk også stafetten sammenhengende dag og natt, og med svært få stopp underveis, men løpes nå over tre dager med flere stopp underveis.

Bergensbaneløpet omtales ofte som den norske versjonen av Oxford and Cambridge Boat Race. Lovstafetten er inspirert av Bergensbaneløpets konsept.

Vinnere
Av totalt 49 løp har NHH stukket av med seieren 40 ganger (1973-78; 1980-81; 1983-84; 1987-93; 1995; 1997-98; 2002-22 (unntak 2020 grunnet avlysning)) og BI ni ganger (1979; 1982; 1985-86; 1994; 1996; 1999-2001).

Bergensbaneløpet ble avlyst i 2020 på grunn av Koronaviruspandemien.

Referanser

Eksterne lenker 
 BI sin offisielle Bergensbaneløpet side http://bbl.sbio.no 
 NHH sin offisielle Bergensbaneløpet side https://www.bergensbanelopetnhh.no/ 

Studentidrett i Norge
Studentliv på NHH
Studentliv på BI
Stafetter
Motorstyringsenhet

En motorstyringsenhet eller motorstyreenhet, også kalt ECU (engelsk: engine control unit), er en nødvendig styringsenhet i nyere bensinmotorer og dieselmotorer. En ECU styrer innsprøytningsdysene og tennspolen, og bestemmer hvor mye bensin som skal sprøytes inn i forbrenningskammeret, akkurat når det skal skje, 
etc. I motorer med turbo kan også ECU'en styre turbotrykket.  Selve systemet består gjerne av ett eller to kretskort innkapslet i en boks. Den er plassert i motorrommet, og blir ofte henvist til som «hjernen» i motoren.

Det er koblet en rekke sensorer til styringsenheten som f.eks. forteller den om oksygennivået i eksosen og temperaturen på inntaksluften. Dette er faktorer som er med på å bestemme detaljene rundt motorstyringen.

Ved trimming av motorer er det vanlig å skifte ut en liten microchip som befinner seg i ECUen. 

Motorstyring
Motordeler
Chris Mordetsky

Christopher «Chris» Mordetsky (født 8. januar 1983), bedre kjent som Chris Masters, også kjent som «The Masterpiece», er en amerikansk fribryter i World Wrestling Entertainments RAW. Ingen har ennå klart å knekke hans «Masterlock» (full nelson), unntatt Bobby Lashley. Mordetsky er per @ ute i suspensjon etter å testet positivt i en doping test.

Titler 
 Ohio Valley Wrestling
 OVW Southern Tag Team Championship ×3

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
  WWE-profil

Fribrytere fra USA
Personer fra USA av polsk opphav
Dopingsaker
Personer fra Santa Monica
Eda skanse

Eda skanse lå i Eda sogn i Värmland ca. 15 km. fra den norske grensen, straks syd for Eda kirke ved hovedveien til Karlstad. Sammen med Morast skanse lenger nord var den anlagt for å forhindre norske innfall i Värmland. Eda skanse ble anlagt omkring 1650, men allerede 1657 inntatt av nordmennene.

Under den store nordiske krig ble skansen satt i forsvarsstand igjen og tjente som replipunkt. Den samme rolle spilte den også i 1808 og 1818.

Eksterne lenker
 

Eda kommune
Festninger i Sverige