alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Axel Heibergs land

Axel Heibergs land (engelsk: Axel Heiberg Island) er en av Dronning Elizabeth-øyene i Nunavut-territoriet, Canada. Den ligger vest for Ellesmereøya på 80° N. De høyere partiene på øya er bredekt. Øya har et areal på 43 178 km² og er den sjette største øya i Canada. Det er ingen fastboende på øya, men en forskningsstasjon er tidvis bemannet.

Den har tidligere vært bebodd av inuitter, men var ubebodd da Otto Sverdrup utforsket området omkring 1900 og oppkalte øya etter den norske finansmannen Axel Heiberg, som hadde støttet ekspedisjonen økonomisk. Norge forsøkte i 1930-åra å gjøre krav på øya.

I 1960 opprettet forskere fra McGill-universitetet en forskningsstasjon innerst i Expedition Fiord (tidligere Sørfjorden). Stasjonen hadde på 1960-tallet en bemanning på 20, men brukes i dag bare for kortvarige feltarbeider.

Fossile skoger 
Øya er kjent for sine fossile skoger fra midtre eocen for omtrent 45 millioner år siden. Øya lå da på omtrent 78,6° nord, men var på grunn av det varme og fuktige klimaet i denne perioden dekket av frodig og artsrik skog. Vekstforholdene må likevel ha vært svært spesielle med en årlig mørketid på 115 dager og 130 dager med midnattssol.

Bartrær var viktigst, spesielt Metasequoia, men også representanter for andre slekter som Cathaya, Chamaecyparis, Ginkgo, Glyptostrobus, lerk (Larix), gran (Picea), furu (Pinus), Pseudolarix, Taiwania og hemlokk (Tsuga). Av løvtrær fantes blant annet lønn (Acer), or (Alnus), bjørk (Betula), hickory (Carya), kastanje (Castanea), katusuratre (Cercidiphyllum), hassel (Corylus), bøk (Fagus), ask (Fraxinus), Ilex, valnøtt (Juglans), ambratre (Liquidambar), Nyssa, Nyssidium, platan (Platanus), vingenøtt (Pterocarya), eik (Quercus), Rhus, pil (Salix), lind (Tilia) og alm (Ulmus).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Øyer i Canada
Det kanadiske polararkipelet
Nunavuts geografi
Otto Stern

Otto Stern (født 17. februar 1888 i Sohrau, Kongeriket Preussen, død 17. august 1969 i Berkeley, California, USA) var en tysk fysiker og nobelprisvinner. Ti år etter at han flyktet fra hjemlandet til USA, ble han tildelt Nobelprisen i fysikk «for hans bidrag til utviklingen av den molekylære strålingsmetoden og hans oppdagelse av det magnetiske momentet til protonet»

Stern fullførte sine studer ved Universitetet i Breslau i 1912 med en doktorgrad i fysikalsk kjemi. Han fulgte så Albert Einstein til Karlsuniversitetet i Praha og senere til ETH Zürich. Stern mottok sin habilitasjon ved Johann Wolfgang Goethe-Universität i Frankfurt am Main i 1915 og i 1921. Han ble senere professor ved Universitetet i Rostock, som han forlot i 1923 for å jobbe med det nylig grunnlagte Institut für Physikalische Chemie ved Universitetet i Hamburg.

Etter at han gikk av fra stillingen ved Universitetet i Hamburg i 1933 på grunn av den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen, ble han professor i fysikk ved Carnegie Institute of Technology, og senere professor emeritus ved University of California, Berkeley.

Referanser

Eksterne lenker 

Tyske fysikere
Tyske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (fysikk)
Personer fra Żory
Fødsler i 1888
Dødsfall i 1969
Right To Play

Right To Play er en internasjonal organisasjon som bruker lek som verktøy for å beskytte, utdanne og styrke barn i utviklingsland.  

Organisasjonen har forpliktet seg til artikkel 31 i FNs Barnekonvensjon, med særlig fokus på barns rett til lek. Denne rettigheten omfatter alle barn uansett bakgrunn, etnisitet, kjønn eller status.Lek er livsviktig for barns trivsel, helse og utvikling. For barn som er rammet av krise og konflikt, gir leken rom til å bearbeide opplevelser og normalisering av hverdagen. Lek er også et viktig middel for læring og motivasjon, noe som resulterer i at flere barn går på skole.  

Når barn deltar i lek får de bedre selvtillit og styrket evne til å utøve sine rettigheter. Lek gir trygghet, skaper glede og samhold. Det er derfor Right To Play kaller det for den livsviktige leken.

Right To Play er tilstede i 14 land, og sørger for at 2,3 millioner barn som vokser opp i fattigdom, på flukt eller i krise hvert år får lek inkludert i sin hverdag. 

Organisasjonen ble etablert 29. november 2000 i forlengelsen av Olympic Aid. Organisasjonen har i dag prosjekter i Afrika, Asia og Midtøsten. Hovedkontoret ligger i Canada med tilhørende nasjonskontor i Canada, England, Nederland, Norge, Sveits, Sverige, Tyskland og USA.

Økonomisk støtte 
Right To Play har en samarbeidsavtale med Norad som støtter prosjekter i Jordan, Libanon, Palestina, Etiopia, Mosambik og Tanzania. Avtalen er på fire år og dekker tidsrommet 2016-2019. I tillegg til avtalen med Norad har Right To Play samarbeid med en rekke bedriftspartnere, idrettsarrangement, skoler, idrettslag og toppidrettsutøvere.

Eksterne lenker 
 
 Offisielt nettsted Norge

Internasjonale ikke-statlige organisasjoner
Humanitære organisasjoner
Etableringer i 2000
Patrick Maynard Stuart Blackett

Patrick Maynard Stuart Blackett, baron Blackett (født 18. november 1897 i London, død 13. juli 1974 i London) var en britisk fysiker. Han ble tildelt Nobelprisen i fysikk i 1948 «for hans utvikling av Wilsonkammermetoden, og hans etterfølgende oppdagelser innen kjernefysisk og kosmisk stråling».


Publikasjoner 
 Fear, War, and the Bomb: The Military and Political Consequences of Atomic Energy (1948)
 Atomic Weapons and East-West Relations (1956)

Priser (utvalg) 
 1956 – Copleymedaljen

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Britiske fysikere
Britiske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (fysikk)
Presidenter i Royal Society
Mottakere av Copleymedaljen
Order of Merit
Personer fra London
Hideki Yukawa

Hideki Yukawa (japansk: 湯川 秀樹 Yukawa Hideki, født 23. januar 1907, død 8. september 1981) var en japansk fysiker. I 1949 ble han tildelt Nobelprisen i fysikk «for hans spådom om eksistensen av mesoner på grunnlag av teoretisk arbeid med kjernefysiske krefter», og ble dermed den første japaneren som har mottatt en nobelpris. Yukawa ble i 1967 utnevnt til den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.

Biografi 
Yukawa ble født i Tokyo som Hideki Ogawa og vokste opp i Kyoto. I 1929 ble han lektor ved universitetet i Kyoto, kort tid etter å ha blitt uteksaminert derfra. Han var lektor der i fire år. Etter han ble uteksaminert ble han interessert i teoretisk fysikk, spesielt i teorien om elementærpartiklene. I 1932 giftet han seg med Sumi Yukawa, og familienavnet hans endret seg til Yukawa.

I 1935 publiserte han sin teori om mesoner, som forklarte hvordan protoner og nøytroner interagerer, denne teorien hadde en stor innflytelse på forskningen på elementærpartikler. I 1940 ble han professor ved universitetet i Kyoto. I 1940 mottok han den keiserlige prisen fra det japanske akademi, og i 1943 mottok han den japanske kulturordenen fra den japanske regjeringen. I 1949 ble han professor ved Columbia University, det samme året som han mottok Nobelprisen i fysikk, etter at Cecil Frank Powell, Giuseppe Occhialini og César Lattes oppdaget Pionet, slik som Yukawa forutså med sin mesonteori. Yukawa jobbet også med teorien om elektroninnfangning, hvilket er når et elektron med lite energi blir absorbert inn i atomkjernen.

Yukawa ble den første formannen ved Yukawa instituttet for teoretisk fysikk i 1953. Han fikk en doktorgrad fra universitetet i Paris og æresmedlemskap hos Royal Society, Royal Society of Edinburgh, det indiske vitenskapsakademi, Pontificia Academia Scientiarum og International Academy of Philosophy and Sciences.

Han var også redaktør i Progress of Theoretical Physics, og publiserte bøkene Introduction to Quantum Mechanics (1946) og Introduction to the Theory of Elementary Particles (1948).

Yukawa pensjonerte seg fra universitet i Kyoto i 1970. I sine siste år i offentligheten satt han som oftest i rullestol. Han døde i hjemmet sitt i Sakyo-ku i Kyoto 8. september 1981 på grunn av lungebetennelse og hjerteproblemer, når han var 74 år gammel. Han er begravd i Higashiyama-ku i Kyoto.

Bibliografi 
 Profiles of Japanese science and scientists, 1970 / red: Hideki Yukawa (1970)
 Creativity and intuition : a physicist looks at East and West / av Hideki Yukawa ; oversatt til engelsk av John Bester (1973)
 Scientific works (1979)
 Tabibito = The traveler / Hideki Yukawa ; oversatt til engelsk av L. Brown og R. Yoshida (1982)

Referanser

Eksterne lenker 
 

 Nobelprize.org, Nobelforelesningen om Yukawas forutsigelse av mesonenes eksistens ut fra teoretiske arbeider rundt kjernefysiske krefter.

Japanske fysikere
Japanske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (fysikk)
Pour le Mérite
Personer fra Kyoto
Personer fra Tokyo
PSV Eindhoven

Philips' Sport Vereniging Eindhoven, eller bare PSV Eindhoven, er en nederlandsk sportsklubb fra byen Eindhoven som ligger i provinsen Noord-Brabant sør i Nederland. Klubben er mest kjent som fotballklubb, og er en av «de tre store» profesjonelle fotballklubbene i  Nederland sammen med  fra Amsterdam og  fra Rotterdam. PSV vant Europacupen, i dag bedre kjent som Mesterligaen, i 1988, og har de siste årene normalt deltatt. Kallenavnet «rood-witten» på nederlandsk betyr «de rød-hvite» refererer til draktene, mens «boeren» betyr bønder, og refererer til innbyggernes sosiale opphav.

Historie 
På oppdrag fra Gerard og Anton Philips ble en idrettsforening for bedriftens arbeidstagere stiftet 31. august 1913, for å feire Nederlands 100-årige uavhengighet fra Frankrike. I denne foreningen  skulle ulike idretter utøves. Allerede da var klubbens farger rødt og hvitt. PSVs første fotballspillere arbeidet alle som en for Philips, og det første avsparket ble foretatt av Frits Philips, sønn av bedriftens direktør. Først etter 1928 åpnes det slik at mennesker som ikke arbeider for Philips kan bli medlemmer av PSV. Klubben har spilt seriespill fra 1914, og ble i 1929 nederlandske mestere for første gang. I 1950 vant PSV for første gang KNVB-cupen.

Klubben hadde sin første virkelig store periode i midten av 1970-årene. Med fotballspillere som for eksempel Willy van der Kuijlen og brødrene Willy og René van de Kerkhof på banen vant PSV flere nasjonale premier. I 1978 vant klubben UEFA-cupen ved å slå den franske klubben Bastia.

PSVs hittil beste periode fant sted mellom 1986 og 1992. 25. mai 1988 vant laget Mesterligaen da de slo Benfica i finalen, og ble i denne perioden også nederlandsk mester seks ganger. Belgieren Eric Gerets var i denne tiden en nøkkelspiller for PSV.

I 2004/2005 kom PSV til semifinalen i Mesterligaen, men tapte på bortemål for AC Milan selv om PSV vant kampen 3–1. AC Milan hadde vunnet den forrige kampen. I denne sesongen vant klubben det nederlandske seriemesterskapet for attende gang, og KNVB-cupen (nederlandsk cup) for åttende gang.

Hjemmebanen, Philips Stadion, med en kapasitet på 36 627 tilskuere, ble benyttet da Nederland og Belgia arrangerte EM i fotball i år 2000. Klubbens treninger finner sted i sportskomplekset De Herdgang.

Klubben regnes som en av de store talentutvikler-klubbene i Europa, som oppdager og utvikler unge talenter som senere kjøpes opp av de store europeiske klubbene.

Klubben blir for mange spillere et springbrett til profesjonell fotball, også for spillere fra andre verdensdeler enn Europa, spesielt Asia.

Mange nordmenn husker PSV best fra 1997 da de sensasjonelt ble utslått av UEFA-cupen av den norske fotballklubben Brann.

Meritter 
Oppdatert til 12. juni 2018.

Spillerstall 
Oppdatert 4. november 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere som har spilt for PSV

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Nederland
Sport i Eindhoven
Mesterliga-vinnere
Fotballag etablert i 1913
1913 i Nederland
Lars Arvid Nilsen

Lars Arvid Nilsen (født 15. april 1965) er en norsk jurist og tidligere kulestøter som representerte Porsgrunnsklubben Urædd.

Under friidretts-VM i Tokyo i 1991 vant han en sølvmedalje. Han kom opprinnelig på tredjeplass, men sølvmedalist Georg Andersen ble diskvalifisert etter en positiv dopingprøve i forkant av mesterskapet. 

Nilsen satte den norske rekorden i kulestøt på 21,22 meter da han vant det amerikanske studentmesterskapet i Indianapolis 6. juni 1986.

Nilsen ble tatt for doping i 1987 og senere i 1992, noe som til slutt førte til at han ble utestengt fra all idrett for all tid.

I 2004 ble Nilsen benådet av Idrettsstyret i NIF med hensyn til deltakelse i organisert trening og konkurranseaktivitet i andre idretter enn kulestøt. Benådningen omfatter ikke konkurranser som kvalifiserer til nasjonale eller internasjonale mesterskap.

Se også 
 Norske rekorder i friidrett

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske kulestøtere
Norske jurister
Dopingsaker i friidrett
VM-sølvmedaljevinnere i friidrett for Norge
Kongepokalvinnere i friidrett
Norgesmestere i friidrett
Deltakere for Norge under VM i friidrett 1991
Alumni fra Southern Methodist University
Personer fra Notodden kommune
Smørsopp

Smørsopp (Suillus luteus) er en sopp som danner sopprot med furu og forekommer i furuskoger i hele Norge. Smørsoppen har brun hatt, gule trange rør og hvit stilk med ring.

Hatten er fuktig, men blir ekstra slimete i fuktig vær.  Smørsopp er en utmerket matsopp. Ringen og slimlaget (huden) på hatten bør fjernes, gjerne like efter plukking, da det blir skikkelig seigt i panna.<ref>Klaus Høiland, Smørsopp i Store Norske Leksikon.</ref>

Det finnes også en ringløs smørsopp (Suillus granulata''), noe lysere brun (nesten oransje) i hatten. Brukes som smørsopp.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kusopper
Matsopp
Ottestad prestegjeld

Ottestad prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Hamar domprosti i Hamar bispedømme. Det bestod av Ottestad sogn. Sognet var opprinnelig en del av Stange prestegjeld, men ble utskilt som eget prestegjeld ved kongelig resolusjon av 16. januar 1987. Kirke i sognet er Ottestad kirke.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Ottestad prestegjeld og dets sogn er nå en del av Stange kirkelige fellesråd underlagt Hamar domprosti.

Sogneprester i Ottestad 
 Ole Elias Holck
 Kjell Arnold Nyhus
 Hogne Midgard
 Sven A Lillejord

Referanser

Eksterne lenker 
https://kirken.no/ottestad

Prestegjeld i Hamar bispedømme
Religion i Innlandet
Hebefili

Hebefili refererer til en seksuell preferanse og tiltrekning til enkeltpersoner som er mindreårige og i de første årene av puberteten, vanligvis fra 11 til 14 år. Piker kommer vanligvis i puberteten i 10- eller 11-årsalderen, guttene i alderen 12 eller 13 år.

Mange hebefile blir omtalt under det mer utbredte begrepet pedofile, som beskriver tiltrekning til mennesker som er pre-pubertale, altså ca. før de er 11–12 år, men som gjerne blir brukt for alle som tiltrekkes av mennesker under den seksuelle lavalder.

Se også
Pedofili
Pubertet
Pederasti
Lolita

Seksualitet
Urt

Urter er en fellesbetegnelse for en rekke plantearter, men i hovedsak planter som brukes til mat, smakstilsetninger, medisiner eller parfymer. Botanisk er det planter som produserer en stengel som ikke er vedaktig, og som formerer seg med frø og dør tilbake (visner om vinteren) etter endt vekstsesong. Urter kan imidlertid være både ett- og flerårige planter. Noen er giftige, mens andre kan være spiselige.

Begrepet «urteaktig» brukes om plantedeler uten vedaktig stengel og om unge planteskudd hvor stengelen ennå ikke har blitt vedaktig. Også planter som danner feltsjiktet i en skog og er lavere enn 30 cm kalles ofte urter innen vegetasjonsøkologien.

Statens legemiddelverk klassifiserer alle urter som legemidler, med unntak av de som blir klassifisert som handelsvare i den såkalte «urtelisten» i Forskrift om legemiddelklassifisering. Noen urter er reseptpliktige.

Eksempler på urter 
 Planter som danner beitegrunnlag for husdyr og villdyr
 Planter som dyrkes på grunn av sine legende eller lindrende egenskaper, se medisinske urter
 Planter som brukes i ulike former for mat og drikke på grunn av sin spesielle aroma, se krydderurter

Eksterne lenker
 Forskrift om legemiddelklassifisering
 Anti-inflammatory Spices
 Søkbar digitalkopi av Den store urteboken : dyrking, mat, skjønnhet, helse, dekorasjoner av Lesley Bremness, utgitt av Gyldendal 1990

 

gn:Ñana
nah:Xihuitl (tlanelhuayōtl)
Romedal prestegjeld

Romedal prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Hamar domprosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet tidligere Romedal kommune i Hedmark fylke, og hovedkirken var Romedal kirke.

Historikk 
Ruðmudalr sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Den antatt eldste kirken, Rumudals Petrs kirkja, var viet til St. Peter og gikk senere under betegnelsen Petrs kirki eller Peterskirken. Det antydes at steinkirken var fra omkring år 1250 eller litt før, og var omtalt som «kanskje den første gotiske stenkirke på Hedemarken». Utover 1800-tallet forfalt kirken og det levnet liten tvil om at noe drastisk måtte gjøres. Siste gudstjeneste i gamlekirken ble holdt 4. juli 1886. Så ble den revet, og ny kirke ble oppført på samme tomt med en viss gjenbruk av materialer.

Prestegjeldet 

Romedal prestegjeld antas å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. 

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales kun følgende kirke i prestegjeldet:
 Rommedall Kiercke

Nyere tid 

Vallset fikk egen kirke i 1820.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Romedal prestegjeld og dets sogn er nå en del av Stange kirkelige fellesråd underlagt Hamar domprosti.

Kirkesogn 
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
 Romedal
 Vallset

Sogneprester i Romedal 
 –1545 Anders
 1552 Bernt Paulsen
 1552–1565 Erik Mogensen
 1565–1584 Tore Olsen Hummer
 1584–1618 Kjeld Torgersen
 1621–1655 Christen Steffensen Bang
 1657–1665 Nils Christensen Hover
 1665–1674 Johan Borchardsen Madfeld
 1674–1724 Isak Andersen Cold

...

 –1825 Peter Grüner Mandall (1749–1829)
 1826–1852 Ole Christian Sang (1778–1852)
 1853–1864 August Thorvald Deinboll (f. 1810)
 1864–1871 Christian Bastholm Heltberg (1809–71)
 1872– Wilhelm Julius Just Gedde (f. 1818)

...

 –2006 Anne Marie Dahl Mustard
 Vemund Koren (nåværende)

Referanser

Eksterne lenker 
 Prestegjeld og sogn i Hedmark

Prestegjeld i Hamar bispedømme
Stanges historie
Religion i Innlandet
Løten prestegjeld

Løten prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Hamar domprosti i Hamar bispedømme. Det omfattet tidligere Løten kommune i Hedmark fylke, og hovedkirken var Løten kirke.

Historikk 

Lautinar sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Løten kirke, Lautinar kirkja á Fauskar, har trekk som tyder på at den ble bygget omkring år 1200 og feiret 800-årsjubileum i 2000. Det er en steinkirke  som opprinnelig omfattet det som nå er den østre halvdelen av skipet samt koret. Kirken var viet til Peter og Paulus. Det spekuleres i at det kan ha stått en annen kirke på stedet — i tre eller stein — før dette igjen. Det er ikke funnet rester etter en slik, men det at orienteringen ikke er helt fra vest mot øst (men ca. 20 grader nord for dette), tas som et tegn på at det kan ha stått et annet kirkebygg på tomten som man måtte ta hensyn til ved byggingen. Bygden het Fauskar i tidligere tider, men tok etter hvert navn etter kirken og prestegården.

Prestegjeldet 

Løten prestegjeld går antakelig tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden. 

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales kun følgende kirke i prestegjeldet:
 Løfften Kiercke

Nyere tid 

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

Løten prestegjeld og dets sogn er nå en del av Løten kirkelige fellesråd underlagt Hamar domprosti.

Kirkesogn 
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kapell:
 Løten
 Oppegård kapell
 Oset kapell

Sogneprester i Løten 

Kjente sogneprester i Løten prestegjeld:
 før 1358 Sigurdur Andrei (Andreasson)
 rundt 1380 Sira Erlingr Olavsson
 rundt 1403 Sira Tord Einarsson
 rundt 1529 Andreas Esbjørnsson
 1537– Peder Jonsen
 1571–1588 Niels Krabbe
 1588–1636 Peder Svendsen
 1636–1667 Eivind Baardsen
 1668–1693 Villum Olsen Dop
 1693–1711 Mentz Olsen Schjelderup
 1711–1731 Roald Hansen Bernhoft
 1731–1745 Jens Abildgaard
 1745–1777 Jens Reyner
 1777–1796 Niels Finckenhagen
 1796–1814 Hans Jacob Schmidt
 1814–1817 Einar Gudmundsson (1762-–1817)
 1818–1824 Andreas Fuglsang Dircks (f. 1763)
 1824–1832 Peter Vogelius Deinboll (f. 1783)
 1832–1869 Johannes Mathias Hansteen (1790–1877)
 1870–1878 Andreas Melchior Eriksen (1822–78)
 1879–1894 Peter Johan Normann (f. 1841)
 1894–1902 Gustav Sophus Janke
 1902–1916 Sigvart Martin Nielsen
 1916–1919 Ivar Julius Mortensson Egnund
 1919–1936 Paul Bernhard Paulsen
 1936–1951 Paul Emil Rynning
 1952–1965 Sigurd Berg Heimer
 1965–1975 Reidar Sverre Redtrøen
 1976–1984 Odd C. J. Skuthe
 1984–1994 Erling Schau
 1994–2006 Solveig Fiske 
 2007– Henning Winge

Referanser

Prestegjeld i Hamar bispedømme
Religion i Innlandet
Dolly Dimple’s

Dolly Dimple's er en norsk pizzeriakjede som ble startet av Andreas Hatjoullis på 1980-tallet. Den første pizzarestauranten ble åpnet 10. april 1985 i Sandnes av Tore Gjesteland og Tore Fredriksen. De kjøpte et sted som fram til da het Pizzapub 28. Etter en tid kjøpte Andreas Hatjoullis virksomheten. Dolly Dimples ble i 2017 kjøpt opp av den amerikanske pizzakjeden Domino's Pizza som valgte å beholde resturantene i Haugesund, Harstad, Førde og Kristiansand som Dolly. 
7 juni 2021 åpnet Dolly Dimples opp igjen på Sola med original meny.  
Dolly Dimples har også åpnet på Ølberg, på Sandved og på Skjæveland .  

Navnet Dolly Dimple’s stammer fra den amerikanske sirkusartisten Celesta Geyer, som på 1930- og 40-tallet opptrådte under navnet «Dolly Dimple – the world’s most beautiful fat lady».

Kjeden består per 2020 av fire restauranter, både egeneide og franchisebaserte. Selskapets hovedkontor ligger på Økern i Oslo. Kjeden eies av  Pizza Pizza Norway AS. Administrativ direktør er Kenneth Lorenzen. Kjeden omsatte for rundt 550 millioner (ekslusiv mva.) kroner i 2008.

Menyen består av klassisk, glutenfri og italiensk pizza, småretter og salater. 

I mars 2016 ble Peppes Pizza-eier Umoe Restaurants majoritetseier i selskapet. I september 2016 ble det kjent at Konkurransetilsynet ikke tillater oppkjøpet. Avgjørelsen ble påklaget, men klagen ble avslått av Nærings- og fiskeridepartementet 20. januar 2017. I mars 2017 ble det kunngjort at Pizza Pizza Norway, den nordiske partneren til Domino's Pizza, kjøper opp Dolly Dimple's.

Vinteren 2021 ble merkevaren Dolly Dimple's kjøpt av investoren Christian Waage, og nye restauranter er planlagt i nær fremtid.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske restaurantkjeder
Næringsliv i Sandnes
Etableringer i 1986
Pizzarestauranter
NorgesGruppen