alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Osleidys Menéndez

Osleidys Menéndez (født 14. november 1979) er en cubansk kvinnelig friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.

Menéndez er både verdensmester, olympisk mester og verdensrekordinnehaver i spydkast for damer. Hun vant olympisk gull i OL 2004 i Athen, og hun vant også gull i VM i friidrett 2005 i Helsingfors med et kast på 71,70, som er verdensrekord.

OL-medaljer 
  2004  Athen -  Gull i friidrett, spydkast damer  Cuba
  2000  Sydney -  Bronse i friidrett, spydkast damer  Cuba

VM-medaljer 
  VM 2005  Helsingfors -  Gull i spydkast damer
  VM 2001  Edmonton - Gull i spydkast damer

Referanser

Eksterne lenker 
 

Cubanske spydkastere
Verdensrekordsettere i friidrett
Olympiske mestere for Cuba
Olympiske mestere i spydkast
Verdensmestere i friidrett for Cuba
Olympiske bronsemedaljevinnere for Cuba
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 1997
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 1999
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Cuba under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 2001
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 2003
Deltakere for Cuba under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 2005
Deltakere for Cuba under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 2009
Deltakere for Cuba under Sentralamerikanske og karibiske leker 1998
Friidrettsutøvere under Sentralamerikanske og karibiske leker 1998
Jamie Cope

Jamie Cope (født 12. september 1985 i Stoke-on-Trent) er en engelsk profesjonell snookerspiller og den eneste som skal ha klart å gjøre et break på 155.

Cope ble profesjonell i 2001, men har foreløpig ikke vunnet en rankingturnering. Den 23. oktober 2006 gjorde han et maksimum break i en kamp mot Michael Holt i Grand Prix. I denne turneringen kom han til sin første finale, som han tape 5–9 mot Neil Robertson. Under China Open 2007 kom han igjen til finalen, men tapte den for Graeme Dott med 5–9. Cope viste igjen sin gode evne til å lage høye serier da han lagde 145 poeng i 5–0 seieren mot tidligere verdensmester Shaun Murphy.

Disse prestasjonene sammen med andre gode resultater i løpet av sesongen førte til at han klatret kraftig på verdensrankingen, men på grunn av at han ikke klarte å kvalifisere seg til verdensmesterskapet gikk han glipp av en topp 16 rangering. Han er foran sesongen 2007/2008 rangert som nummer 22 i verden. Denne sesongen kvalifiserte han seg til verdensmesterskapet for første gang, men tapte knepent 9–10 for Peter Ebdon i første runde.

I den første turneringen i sesongen 2008/2009, Shanghai Masters, gjorde Cope sitt andre maksimum break i karrieren.

Cope er den eneste spilleren som skal ha klart å gjøre et break på 155, som er det absolutt høyeste mulige break i snooker. Dette gjorde han i en treningskamp i 2005. Samlet er det bare to andre kjente break på over 147, som normalt er det maksimale, disse er det Jamie Burnett (148) og Tony Drago (149) som har gjort.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske snookerspillere
Personer fra Stoke-on-Trent
Fødsler i 1985
Morgan Instrument Norge

Se også Morgan Guitars

Morgan Instrument Norge AS er per 2015 Norges eneste større gitarprodusent. Selskapet ble stiftet av Karl Morgan Johnsen i 1982, og er i dag grossist og totalleverandør av PA, lydutstyr og musikkinstrumenter. Morgan Instrument har vært blant Norges mest solgte produkter i sin kategori i mange år. Firmaet hjelper i tillegg til med alle typer lydinstallasjoner for studio og scene. Morgan holder til på Stathelle i Bamble i Telemark.

Morgan Instrument leverer mellom 15 og 20 000 gitarer hvert år. Morgan har også bygget signaturgitarer til Steinar Albrigtsen og Unni Wilhelmsen.

Gitarmakeren Karl Morgan Johnsen ønsket å skape noe unikt som gav ham sjansen til å konkurrere med utenlandske produsenter, og har etter hvert fokusert på norsk treverk, og spesielt et skogområde med gran av høy kvalitet i Nord-Trøndelag. I 2013 hadde han med seg en gitar til Larvik Gitarfestival som i sin helhet var laget av norsk tre, med lokk av gran, og andre deler av bjørk, og hans ønske om å satse på lokalt treverk har vært sett på som svært positivt av Regnskogfondet.

Referanser

Eksterne lenker 
 Morgan Instrument Norge AS

Norske industriselskaper
Gitarprodusenter
Næringsliv i Vestfold og Telemark
Q-Meieriene

Q-Meieriene AS er et norsk meieriselskap som ble stiftet i 2000. Hovedaksjonær er Kavli Holding AS som eies 100% av O. Kavli og Knut Kavlis Allmennyttige Fond – Kavlifondet. Noe av overskuddet fra meieriene går til forskning, kultur og humanitært arbeid.

Selskapet har to meierier – Jæren Gårdsmeieri og Gausdalmeieriet. Meieriene foredler melk fra ca. 400 gårder – ca. 65 millioner liter årlig (2011).

Sammen med Synnøve Finden har Q-Meieriene dannet Meieribransjens Landsforbund. Q-Meieriene var først på markedet med skyr og kvarg (Q-Snjo) i Norge.

Historie 

Som en følge av åpningen av melkemarkedet ble Gausdalsmeieriet etablert i 1998 av en gründer og O. Kavli AS. Samme år ble Jæren Gardsmeieri etablert av private investorer. Begge meieriene hadde lokale leveranser av melk og andre meieriprodukter til markedet. I 2000 kjøpte O. Kavli AS alle aksjene i begge selskapene og etablerte selskapet Q-Meieriene AS.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Skyr.no
 Q-sjef Bent Myrdahls blogg

Norske næringsmiddelprodusenter
Kavlifondet
Norske landbruksselskaper
Selskaper etablert i 2000
Meierier
Hamar park

Hamar park ble anlagt på Hamar i 1878 og er byens første park. Parken ligger like ved både Utstillingsplassen, Briskeby gressbane og Hamarhallen ved Østbyen.

Hamar park ble anlagt som en folkepark og var et alternativ for byborgere som ikke hadde egne hager. Parken hadde til å begynne med både andedam, restaurant, paviljong, 25 nummererte lysthus, lekeapparater, krokketbaner og tennisbaner. Den var i sin tidlige alder også kjent for sitt dyreliv med ender, kakaduer, påfugler og til og med skilpadder. Andedammen ble for øvrig fylt igjen i 1972, og det har siden ikke vært fast tilhold av dyr annet enn i sommersesongen på sæteren som i en periode hadde tilhold nord i parken.

Vinteren 2004–2005 fikk landskapsarkitektfirmaet Villbring i oppdrag av formannskapet i Hamar kommune å utarbeide en utredning av Hamar park som tok for seg ulike fremtidige utviklingsalternativer. Alternativene bestod av en enkel løsning, moderne park, historisk park og en kombinasjon mellom en moderne og historisk park. Høsten 2005 valgte formannskapet sistnevnte kombinasjonsalternativ og en  hagearkeologisk utgravning ble gjort for å få en full oversikt over den opprinnelige andedammen. Hamar park har i de senere år blitt truet av byfortettning på grunn av dens sentrale beliggenhet noe som har ført til at det har blitt dannet et kontaktutvalg som jobber for å bevare og beskytte det eksisterende arealet og ruste opp parkens infrastruktur. Som et ledd i dette arrangeres det ofte gratiskonserter i sommersesongen.

Referanser

Eksterne lenker
 Hedmarksmuseets fotoarkiv – Bilder av Hamar park

Parker i Norge
Kultur i Hamar
Byggverk i Hamar
Jørgen Langhelle

Jørgen Sandvik Langhelle (født 18. august 1965 i Sandnes, død 3. august 2021 i Nesodden) var en norsk skuespiller. Han hadde roller både på teater, i filmer og fjernsynsserier, blant annet som hovedpersonen Terje i thrilleren Torpedo på TV 2 og Drømmen om Norge hvor han spilte Arnulf Øverland.

I 2002 mottok han Aamot-statuetten.

Internasjonalt gjorde han seg bemerket i birolle i science-fiction-skrekkfilmen The Thing, en forløperfilm ("prequel") til John Carpenters klassiske The Thing fra 1982. Handlingen er lagt til en norsk base i Antarktis, og en rekke norske skuespillere deltok.

Han spilte flere roller i TV-serien Min venn Marlon. 

Jørgen Langhelle døde av hjertestans i 2021.

Filmografi 
 2019: Fågelfångarens Son
2019: The Birdcatcher – Henry Gleditsch 
2017: Kometen 
2017: Jul i Blodfjell (TV-serie) – politimann 
2017: Juleblod – Nissen 
2017: Skyggenes dal – politimann 
2017: Hunden (kortfilm) 
2017: Oskars Amerika
2012: Varg Veum – De døde har det godt – William Moberg
2011: The Thing
2010: Yohan – Barnevandrer
2009: Hora
2008: Ulvenatten
2008: Kautokeino-opprøret
2008: Mannen som elsket Yngve
2007: Torpedo (TV-serie)
2007: Arn – Tempelridderen
2005: En folkefiende
2004: Min misunnelige frisør
2004: Deadline Torp
2004: Uno
2003: Tur & retur
2003: Ulvesommer
2002: Jeg er Dina
2002: Tyven, tyven
2001: Olsenbandens første kupp – lærer Bartnes
2001: Elling – Frank Åsli
1998: Bare skyer beveger stjernene
1996: Søndagsengler
1995: Kristin Lavransdatter
1995–1998: Asylet (TV-serie)

Referanser

Eksterne lenker 
 Jørgen Langhelle - Store norske leksikon
 Jørgen Langhelle hos Filmweb
  

Norske skuespillere
Skuespillere i Asylet
Personer fra Sandnes kommune
Bjørn-Erik Hanssen

Bjørn-Erik Hanssen (født 13. januar 1952 i Trondheim) er en norsk forfatter og dramatiker.

Hans produksjon spenner over barne- og ungdomsbøker, filmmanuskripter og teaterstykker. Bjørn-Erik Hanssen har skrevet den historiske biografien om Kirsten Heiberg, Glamour for Goebbels, som utkom november 2014. Boka forteller historien til skuespillerinnen Kirsten Heiberg, fra hennes oppvekst i Kragerø tidlig på 1900-tallet, via teaterkarriere i Bergen og Oslo til arbeidet i tysk nazi-film i årene 1938-45. Hun returnerte til Norge i 1951 og arbeidet fra 1952 til 1960 ved Trøndelag Teater. Bjørn-Erik Hanssen skrev også manus til dramadokumentaren Blod & ære (2008), som omhandler boksetreneren "Big John" Klemetsen og hans forhold til sin sønn, bokseren Ole Klemetsen. Filmen fikk Amanda for beste norske dokumentar i 2008.
Bjørn-Erik Hanssen har bodd og arbeidet flere år i Tanzania og er manager for danse- og akrobatikktruppen Tumaini Group fra Mbulu i Nord-Tanzania. 
Han er i sitt forfatterskap opptatt av sosial rettferdighet og identitet.

Bibliografi 
 Glamour for Goebbels, historien om Kirsten Heiberg, dokumentar, Aschehoug 2014
 Lukkøye, historien om Ole Klemetsen, dokumentar, Tiden 2002
 Leopardmannen, dokumentar-roman, Orion 2000
 Anarkiets år, roman, Falken 1995
 Gategutt, dokumentar-roman, Tiden/Nye Bøker 1990
 Freedom Fighter, ungdomsroman, Aschehoug 1989 (på dansk 1990)
 Prinsen av Fogo, barnebok, Aschehoug 1987 (på tysk 1988, på dansk 1991)
 Lik i lasta, fra manus til film, fagbok/novelle, Tiden 1987
 Piratene, ungdomsroman, Tiden 1983 (på dansk 1984) Filmatisert i 1983.
 Antall muligheter er begrenset, dikt, Tiden 1979
 Hvorfor vi ikke vil holde kjeft, dikt, Tiden 1977

Referanser

Kilder 
 Presentasjon av Bjørn-Erik Hanssen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 Personlig hjemmeside
 Bjørn-Erik Hanssens offisielle nettside om Kirsten Heiberg
 Tumaini Groups hjemmeside
 Leopardmannens afrikanske musikkguide

Norske dramatikere
Norske barnebokforfattere
Norske forfattere av ungdomsbøker
Norske manusforfattere
Norske lyrikere
Fødsler i 1952
Eplenikkers

Eplenikkers er en type lange, poseformede knebukser eller nikkers. Buksemodellen ble lansert som sports- og uniformsplagg allerede på 1860-tallet, men var særlig populært som fritidsplagg for menn og gutter i vestlig mote på 1930-tallet. Eplenikkers var lenge et typisk klesplagg for golfspillere.

Navn
Buksemodellen ble spøkefullt kalt eplenikkers på norsk fordi man kunne gjemme epler i buksebeina når man gikk på epleslang. På svensk ble buksetypen på tilsvarende vis kalt äppelknyckarbyxor, «epletjuvbukser»,  særlig når gutter gikk med dem. Betegnelsen i Sverige var ellers golfbyxor. 

Buksene omtales på engelsk som plus four fordi bukselengden var pluss fire tommer i forhold til de vanlige knebuksene som ble kalt knickerbockers, på norsk forkortet til nikkers, egentlig en betegnelse for etterkommere av nederlandske innvandrere i New York; Knickerbocker er et nederlandsk etternavn som tidlig på 1800-tallet skal ha blitt brukt som kallenavn for «gammeldags, nederlandskættet aristokrat med umoderne langpipe og knebukser» i New York. Nederlenderne kalte for øvrig buksene buckhose, «hoser av bukkeskinn», et ord som etter hvert ble forkortet til bukser. Også på dansk, nederlandsk og fransk brukes betegnelsen plusfour. Et annet engelsk ord er golf nickers.

Kjente brukere
Den belgiske tegneseriehelten Tintin, som skal forestille en aktiv og ungdommelig reporter, ble fra starten i 1929 tegnet med eplenikkers i samtidens populære herremote. Figuren ble imidlertid modernisert med vanlige langbukser i seriene som kom på 1970-tallet.

Varianter

Se også
 Nikkers
 Knebukser
 Pludderbukser
 Posebukser

Eksterne lenker
 
Historiske klær
Bukser
Hortenlinjen

Hortenlinjen gikk fra Skoppum til Horten. Den 7 km lange jernbanestrekningen var en sidelinje til Vestfoldbanen. Banen ble offisielt åpnet 13. oktober 1881. Banen ble bygget om fra smalspor til normalspor i 1949 og elektrifisert i 1957. Persontrafikken ble innstilt 28. mai 1967. Godstrafikken opphørte i januar 2002, og i 2007 ble det vedtatt at banen skulle rives og traséen benyttes til gang- og sykkelsti. Demontering av banen ble påbegynt i januar 2008. Deler av kontaktledningsanlegget er overtatt av Thamshavnbanen.

Strekning med tidligere stoppesteder 

|}

Litteratur

Eksterne lenker 
 Hortenlinjen – en seiglivet blindtarm
 Hortenlinjen i OpenStreetMap
 Skinnelangs: Hortenlinjen

Nedlagte jernbanestrekninger i Norge
Jernbanestrekninger i Vestfold og Telemark
Jernbanestrekninger åpnet i 1881
Opphør i 2002
1881 i Norge
2002 i Norge
Vestfolds samferdselshistorie
Sønderborg

Se også Sønderborg kommune og Sønderborg kommune (1970-2006)

Sønderborg (tysk: Sonderburg, sønderjysk: Synneborre) er en 
dansk by som ligger på begge sider av Als Sund. Den er vokst opp omkring borgen som ble bygget litt før 1200. Sjøfart var en viktig inntektskilde fra 1500-tallet frem til i dag, når vei- og jernbanetransporten har overtatt.

Byen er med sine 27 391 innbyggere (2006) Sønderjyllands største by og består av en blanding av gamle og nye bygninger. 

Tidligere ble jyllandssiden kalt «Den Hellige side». Om man skulle krysse pongtongbroen måtte man betale bropenger, alle dager unntatt søndag da folk gikk til kirke. Folkevandringen hver søndag gjorde, at jyllandssiden på folkemunn fikk navnet «Den Hellige side». 

To broer fører trafikken fra Jylland over til Als, Kong Christian den X's bro fra 1930 midt i byen og den nye høybroen fra 1981 (Alssundbroen).

Kultursenteret Alsion i Sønderborg huser deler av Syddansk Universitet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Kommunens hjemmeside 
 Sønderjyllands Symfoniorkester
Webcams på Alssundbroen
 highways.dk – Portrett av Alssundbroen
 highways.dk – Portrett av Kong Christian den Xs Bro

Byer i Region Syddanmark
Sønderborg kommune
Als
Vindeleka

Vindeleka Barne- og Ungdomsteater ble startet i 1994 med utgangspunkt i Røde Mølle.

Vindeleka er et frittstående amatørteater som drives av foreldrene til deltakerne. Teaterets formål er å gi et helårstilbud til barn og ungdom i Fredrikstad. Målsetningen er å sette opp en stor oppsetting hvert år i høstsemesteret. Vindeleka Barne- og Ungdomsteater ønsker å gi barn og ungdom mulighet til egenutvikling og personlig vekst, derfor får alle aktørene aktive roller i Vindelekas teateroppsetninger.

Vindeleka satte i 2010 opp stykket Trollmannen fra Oz, som er den første og mest kjente boken i serien Bøkene om Oz. Serien er skrevet av Lyman Frank Baum

Eksterne lenker
 Vindelekas hjemmeside

Norske teaterkompanier
Kultur i Fredrikstad
Amatørteater i Norge
The Restoration Church of the Latter Day Saints

The Restoration Church of the Latter Day Saints er et samfunn av Siste Dagers Hellige. Samfunnet ble til i løpet av 1980- og 1990-årene og ble organisert i Missouri av personer som hadde brutt med Den Reorganiserte Jesu Kristi Kirke av Siste Dagers Hellige.

Samfunnet gjør bruk av Bibelen, Mormons Bok og Lære og pakter, men ikke Den kostelige perle.

Siste dagers hellige
The Remnant Church of the Latter Day Saints

The Remnant Church of the Latter Day Saints er en gruppe av Siste Dagers Hellige. Samfunnet ble organisert i 2000 av en gruppe som hadde forlatt Den Reorganiserte Jesu Kristi Kirke av Siste Dagers Hellige og som hevdet at den sanne kirken ble gjenopprettet av Gud. Kirkens profet er en etterkommer av Joseph Smith. 

Siste dagers hellige
Røykenvikbanen

Røykenvikbanen var en om lag syv kilometer lang sidelinje på Gjøvikbanen fra Jaren til Røykenvik ved Randsfjorden. Sidebanen ble trafikkert fra 1900 og frem til 1957. Trafikken på strekningen til Røykenvik kom i gang før resten av Gjøvikbanen ble åpnet, slik at strandbygda ved Randsfjorden i to år kunne regnes som Gjøvikbanens nordligste stasjon.

Historie 
Røykenvikbanen ble primært anlagt for transport av tømmer etter stortingsvedtak i mars 1894, men fikk etter hvert også en viss persontrafikk. Røykenvik ble dessuten trafikkert av dampbåt som fraktet både folk og varer. I en tidlig fase av banens historie ble det også vurdert å forlenge den til Odnes, der det ble anlagt stasjon på Valdresbanen. Dette ble det imidlertid ikke noe av.

Inntil september 1932 var det elleve avganger daglig på banen med persontog, men så ble persontrafikken tilnærmet nedlagt, med bare én daglig avgang kl. 5:20 fra Røykenvik hvert døgn. Fra 25. juni 1949 opphørte persontrafikken på banen helt. Godstrafikken fortsatte imidlertid til november 1957. Ca. 800 meter av strekningen ble etter nedleggelsen beholdt som sidespor ved Jaren stasjon (Jaren–Andfossen), mens resten av banen ble fjernet i 1960.

Stasjonen på Brandbu, banens eneste mellomstasjon, lå usentralt i forhold til bygdas sentrum, og toget ble etter hvert utkonkurrert av bussrutene til Jaren. Fra starten var det holdeplass ved Andfossen, men rundt 1930 ble motorvogner satt inn i trafikk på banen, og en uoffisiell holdeplass ved Augedalsbakken ble åpnet (ca. 700 meter nord for Brandbu).

Stasjonsbygningen på Brandbu ble revet i 1984, men godshuset står fortsatt i ombygget tilstand. Røykenvik stasjon ble brannskadet i 1964, og ble revet året etter. Lokomotivstall, godshus og bryggerhus er bevart. Lokstallen ble brukt som arkiv innen driften på banen ble nedlagt. Senere har den huset keramikkverksted, og i 2015 ble den renovert og tatt i bruk som restaurant. Fylkesvei 34 går i dag over de tidligere stasjonsområdene og en god del av traseen.

Linjekart

|}

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Fylkesarkivet i Oppland
 Røykenbanen i openstreetmap.org
 Bilde av Røykenvik stasjon 1948, Digitalt Museum
 Skinnelangs: Røykenvikbanen

Jernbanestrekninger i Innlandet
Nedlagte jernbanestrekninger i Norge
Jernbanestrekninger åpnet i 1900
1900 i Norge
Jernbanestrekninger nedlagt i 1957
Opplands samferdselshistorie
Jernbanebyggverk i Gran
Grans historie
Ekstrasensorisk persepsjon

Ekstrasensorisk persepsjon, oftest forkortet ESP,  er et faguttrykk fra parapsykologien som har glidd inn i dagligtalen fra det amerikanske extra-sensory perception, det vil si «oppfattelse utenom sansene», hvor sansene betyr våre vanlige som syn og hørsel. Synske personer hevder å være i besittelse av stor grad av ESP. Det samme gjelder folk som finner vannårer, spår eller finner ting som er mistet eller forlagt.

I mellomkrigstiden ble det drevet mye forskning rundt fenomenene. Det ble gjennomført lange laboratorieforsøk der alle andre omstendigheter tilsynelatende var under kontroll. Mest kjent er kanskje kortgjetningsforsøkene i regi av Joseph Banks Rhine ved Duke University i Nord-Carolina.

En rasjonell forklaring er at underbevisstheten oppfatter ting som ikke behandles direkte av bevisstheten og dermed gir folk illusjonen av å ha andre sanser.

Mye som til da var tatt for god fisk ble avslørt som tøv og lureri, men ikke alt. Enkelte resultater som tilsynelatende tydet på ESP så ut til å ha en rasjonell forklaring som ikke involverte fusk.

Forkjemperne mente at konklusjonen var at det var en viss sannsynlighet for at det var «noe», men dette var ikke noe en kunne fange inn i et laboratorium med den tids måleinstrumenter. Senere etterprøving hevdes å ha bekreftet dette, uten at det i dag er utviklet metoder som gjør undersøkelsene enklere. Kritikere mener at slike undersøkelser er direkte uvitenskapelige siden resultatet aldri har vært mer enn at «noe» finnes «et sted», uten at man kan si noe mer om dette ukjente. ESP er med andre ord en form for pseudovitenskap. Debatten finnes fortsatt, men ingen seriøs forskning rettes så vidt en vet mot dette feltet.

Enkelte mennesker hegner om konspirasjonsteorier som går ut på at visse lands hemmelige tjenester vet mye mer om ESP enn man tror. 

Sciencefiction- og fantasyforfattere har benyttet seg fritt om fenomenene.

Referanser

Se også
Parapsykologi
Telepati (tankelesning)
Clairvoyance (synskhet og prekognisjon)
Persepsjon

Parapsykologi
Science fiction
Mysterier
Instrumentalis

Instrumentalis er en grammatisk kasus. Den benyttes for å vise at et substantiv eller substantivuttrykk indirekte utfører verbhandlinga, vanligvis ved å bli brukt av en agens. Den kan brukes både for fysiske objekter og abstrakte konsepter.

Forekomst

Instrumentalis i ren form brukes eller ble brukt i gammelengelsk, georgisk, baskisk, sanskrit og balto-slaviske språk. På tyrkisk og tamilsk finnes instrumentalis/komitativ. Noen uralske språk bruker adessiv eller lokativ for å uttrykke instrumentalis. For eksempel betyr finsk kirjoitan kynällä ikke «jeg skriver på en penn» slik adessiven -llä antyder, men «jeg skriver med en penn». Andre uralske språk bruker instrumentalis/komitativ. For eksempel betyr lulesamisk pennajn tjáláv «jeg skriver med en penn».

Mange språk som ikke har instrumentalis, bruker en annen kasus med instrumentalis-betydning. For eksempel bruker klassisk gresk dativ. I ..με κτείνει δόλῳ, «han dreper meg med et åte» brukes dativ av δόλος for å angi instrumentet. På latin brukes ablativ på tilsvarende måte.

Bruk

I denne russiske setningen, «Я написал письмо ручкой» (ja napisal pis'mo rutsjkoj), er ручкой instrumentalis (nominativ ручка, «penn»), og viser at pennen er et redskap. På norsk vil setningen normalt bli konstruert med et preposisjonsuttrykk/adverbial: for eksempel «Jeg skrev notatet med en penn» eller «Jeg skrev notatet ved hjelp av en penn».

Kasusen er mest brukt på russisk, hvor den kalles творительный падеж (tvoritelnij padezj). Den markeres der normalt med endelsen -ом (-om) for hankjønn og intetkjønn entall, og -ой (-oj'') for hunkjønn entall og -ами for alle kjønn i flertall. Det finnes enkelte unntak. På russisk, og i enkelte andre slaviske språk, kan instrumentalis også ha andre funksjoner:
 Å angi tiden hvor en handling finner sted («under», «i», «på»). I setningen «я работаю утром», på norsk «jeg arbeider på morgenen», er утро, «morgen», satt i instrumentalis for å angi tidsrommet. 
 Å angi endring av status. I setningen «сегодня я стал американским гражданином», på norsk «i dag ble jeg amerikansk borger» er гражданин, «borger», satt i instrumentalis for å angi endring av status. 
 Å fremheve en egenskap eller en profesjon. I setningen «Я работаю переводчиком», på norsk «jeg jobber som oversetter» brukes instrumentalis for å angi yrket. Årsaken til denne bruken er at en profesjon anses å være et instrument for å utføre et arbeid.

Kasus