alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Via Appia

Via Appia var den viktigste blant de romerske veiene, og ble derfor kalt regina viarum («veienes dronning»). Den førte fra Roma over Capua til Brindisi.

Roma lå i sentrum av det største imperium verden noensinne hadde sett. Imperiet ble holdt sammen av et enormt system av veier som strålte ut fra Roma. Den første romerske veien som ble bygget, var Via Appia, konstruert i 312 f.Kr. av konsulen Appius Claudius. Denne veien demonstrerer konstruksjonsteknikkene som ble benyttet for de 290 000 km med romerske veier som senere ble bygget. Et underlag av kompakt jord ble dekket med et tynt lag av stein og mørtel. Over denne mørtelen lå et gruslag, og på toppen av dette ble det lagt ut et dekke av steinheller. Ifølge Procopius ble de mangekantede steinhellene på Via Appia sammenføyd med så stor omsorg og nøyaktighet at «det så ut til å være laget, ikke av mennesker, men av naturen selv».

Via Appia forbandt Roma med Sør-Italia, og var selve hovedveien mot Hellas og Østen. Rester av den 560 km lange veien finnes fortsatt i dag i sin opprinnelige form. I romertiden ble kriminelle korsfestet langs veien. Over 6 000 ble henrettet samtidig etter at slavelederen Spartacus ble beseiret; korsene deres sto med 70 m mellomrom, på hver side av en 200 km lang strekning av veien. 

Selv om brosteinsdekket var svært slitesterkt, måtte grøfter og broer holdes ved like om veien skulle være farbar. På 1200-tallet var det gamle grøftesystemet helt forsømt, og sletten sør for Roma, la campagna, forvandlet seg til en malariabefengt myr. Dermed var Via Appia farbar bare et par mil sør for byen og deretter erstattet av en grusvei oppe på åskammene, men denne var heller ikke farbar med kjerre i regnværsperioder.

I dag ligger fortsatt noen av mausoleene til rike romere langs via Appia, samt en del katakomber. Like ved ligger minnesmerket over de henrettede i gruvene der tyskerne foretok massakren i Fosse Ardeatine i mars 1944.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Romersk arkitektur
Romerveier
Gater i Roma
Quartiere Appio-Pignatelli
Quartiere Ardeatino
Quartiere Appio-Latino
Zona Aeroporto di Ciampino
Caitlyn Jenner

Caitlyn Marie Jenner (født William Bruce Jenner; født 28. oktober 1949 i Mount Kisco i New York) er en amerikansk friidrettsutøver, som i en periode i 1970-årene var verdens fremste tikjemper.

Jenner satte verdensrekord i tikamp i 1975 og 1976, og vant gullmedaljen i sommer-OL i 1976 i Montréal. Jenner har også spilt i en del filmer, deriblant Can't Stop the Music.

Per april 2021 har hun formelt meldt seg i kampen om å bli nominert som det republikanske partiet sin kandidat til å bli Californias guvernør i et forventet tilbakekallingsvalg i 2021.

Privatliv 
Etter sin skilsmisse i 2015 gjorde Jenner kjent at hun var en transkvinne, men foretrakk å bli omtalt med hankjønnpronomen inntil den kjønnsbekreftende behandling var kommet videre. Hun kjønnsidentifiserer seg som kvinne «i ethvert henseende». Flere nyhetskilder har sagt at Jenner er den mest kjente transpersonen fra USA.

I 2015 sa Jenner at hun aldri har vært tiltrukket av menn og har alltid vært «heteroseksuell» (eller lesbisk som en kaller det når en transkvinne blir tiltrukket av kvinner) og «for tiden» oppfatter seg som aseksuell.

Jenner har fått utført noen kosmetiske operasjoner i tillegg til hormoner, men har ennå ikke gått gjennom nedre kjønnskorrigerende kirurgi. Da hun ble intervjuet av Diane Sawyer i 2015, avviste Jenner oppfatningen om at hun er «fanget» i en mannlig kropp: «Jeg er ikke fanget i noen sin kropp, dette er bare den jeg er som person».

OL-medaljer 
  1976  Montréal -  Gull i friidrett, tikamp menn  USA

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Mangekjempere fra USA
Olympiske mestere for USA
Deltakere for USA under Sommer-OL 1972
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1972
Medaljevinnere under Sommer-OL 1976
Deltakere for USA under Sommer-OL 1976
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1976
Personer fra Mount Kisco
Fødsler i 1949
Verdensrekordsettere i friidrett
Ullasundbrua

Ullasundbrua er ei bjelkebru på fylkesvei 5974 i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Brua krysser Ullasundet mellom Haramsøya og Flemsøya. 

Arbeidet på moloen («bruvegen») startet høsten 1968, og den 275 m lange brua med spenn på 25 m ble offisielt åpnet 17. september 1970 sammen med resten av sambandet mellom Flem og Ulla.

Brua måtte repareres fordi saltet i sjøvannet ødela betongen og armeringsjernet i konstruksjonen. Den gamle Ullasundbrua var så skadet at den måtte rives og erstattes med ei ny bru 1998, da hadde den vært i drift i bare 29 år.

Se også 
 Liste over broer i Norge
 Liste over broer i Norge etter lengde

Eksterne lenker
 Bilde av Ullasundbrua
 Bilde av sundet mellom øyene

Bjelkebroer
Veibroer i Møre og Romsdal
Veier i Ålesund
1969 i Norge
Broer åpnet i 1969
Broer revet i 1998
Valsøybrua

Valsøybrua er den lengste av tre bruer som krysser Valsøyfjorden i Halsa kommune i Møre og Romsdal. Brua går fra fastlandet til Valsøya. Den ble åpnet i juni 1993 og er en del av europavei 39.

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Eksterne lenker
 Bilde av Valsøybrua
 Kart fra hvor.no 

Broer på E39
Veibroer i Møre og Romsdal
Veier i Heim
1993 i Norge
Broer åpnet i 1993
Askøybrua

Askøybrua er en hengebro i Vestland som gir fastlandsforbindelse fra Askøy til Olsvik i Bergen kommune. Broen har det tredje lengste brospennet i Norge, etter Hardangerbrua og Hålogalandsbrua, og var Skandinavias lengste hengebro da den ble bygget. Broen består av to kjørefelt, ett i hver retning, og en gang- og sykkelvei. Den har til sammen syv spenn. 

Den ble åpnet den 12. desember 1992 og er en del av fylkesvei 562.

Slutt på innkreving av bompenger 
Den 18. november 2006, nøyaktig klokken 12.00, ble det slutt med innkreving av bompenger.
Etter 22 år med innkreving av bompenger var det blitt betalt inn 1,2 milliarder kroner til broen. Åtte av disse årene var det forhåndsbompenger på fergen, og de siste 14 årene skjedde innkrevingen ved bomstasjonen på Bergenssiden.

Konstruksjonen 
Det er Statens vegvesen selv som har stått som hovedprosjekterende av broen. Aas-Jacobsen har hatt ansvaret for prosjekteringen av ståldekket, hengekablene og innfestingen av disse.
Hovedspennet består av kassetverrsnitt i stål med en bredde på 15,5 m og en høyde på 3,0 m. Hovedkablene er i stål og består av 21 kabler bundet sammen, 7 stk. i 3 rader. Tårnene, pilarene og tilfartsdelene er bygd i betong. Den høyeste tillatte seilingshøyden under Askøybroen er 63,5 meter

Trafikkutvikling 
Årsdøgntrafikken i over broen siden 2010.

Se også 
 Sotrabrua
 Olsviktunnelen

 Liste over broer i Norge
 Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser

Eksterne lenker 
 Bergen byleksikon på nett, om Askøybrua
 Askøybrua på broer.no
 Aas-Jakobsen om Askøybrua (engelsk)
 Structurae om Askøybrua

Hengebroer
Veibroer i Bergen
Veier i Askøy
1992 i Norge
Broer åpnet i 1992
BMW Klassiker klubb Norge

BMW Klassiker klubb Norge er en klubb for eiere og interesserte av klassiske BMW'er.

Eksterne lenker
 Klubbens hjemmeside

BMW
Norske motororganisasjoner
Magne Simonsen

Magne Simonsen (født 13. juli 1988) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Han spilte for Molde Fotballklubb, hvor han ble seriemester i 2011. Han er oppvokst i Slemmestad.

Simonsen spilte for Fotballklubben Lyn før han gikk til Molde i vinterpausen 2009/10. Før 2016-sesongen meldte han overgang til Fredrikstad Fotballklubb.

Meritter 

Molde FK
 NM: (2) 2013, 2014
 Seriemester: (3) 2011, 2012, 2014

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil på lynfotball.net 

Norske fotballspillere
Norske fotballtrenere
Fotballspillere for Molde FK
Fotballspillere for Lyn Fotball
Norgesmestere i fotball
Personer fra tidligere Røyken kommune
Personer fra Asker kommune
TIHLDE

TIHLDE (Trondheim IngeniørHoegskoles Linjeforening for Dannede Edbere) er linjeforeningen for studenter på linjene dataingeniør, digital infrastruktur og cybersikkerhet, digital forretningsutvikling, digital samhandling og informasjonsbehandling ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim.

TIHLDE ble stiftet 16. april 1993, med formål å fremme det sosiale og faglige tilbudet ved EDB-avdelingen ved Trondheim ingeniørhøgskole (TIH; nå en del av NTNU). Tidligere kunne man kun bli medlem dersom man deltok på innmeldingsseremonien i begynnelsen av hvert skoleår, men ved generalforsamlingen på høsten i 2018 ble det bestemt at oppmøte ved disse seremoniene skulle være frivillig, og gi medlemmet status som "installert". 

TIHLDE er en ikke-kommersiell og politisk nøytral organisasjon som baserer seg på frivillig engasjement fra studenter og for studenter. I tillegg til hovedstyret (HS), har TIHLDE pr. 2022 fem undergrupper: Drift, Næringsliv og kurs, Promo, Index og Sosialen, samt en rekke mindre komitéer for mer spesifikke oppgaver. Arbeidsutvalget (AU) står for den daglige driften av TIHLDE, men beslutninger blir tatt i HS, som består av AU og lederne for undergruppene. Større beslutninger krever et åpent allmøte, hvor alle medlemmer har stemmerett. Lov- og regelendringer skjer på generalforsamlinger som blir holdt to ganger i året.

Idrettslag og studentband 
TIHLDE har også et idrettslag med navn TIHLDE Pythons. Dette består av flere fotballag, med både dame- og herrelag, og et volleyballag. I tillegg har TIHLDE et studentband som heter Semikolon (;). Studentbandets aktiviteter ble innstilt i de første fasene av koronapandemien, men startet opp igjen høsten 2021.

Referanser

Se også 
Liste over studentorganisasjoner i Norge

Eksterne lenker 
 

Linjeforeninger ved NTNU
Ventelo

Ventelo var en norsk teleoperatør og leverandør av telekommunikasjonstjenester. Selskapet ble kjøpt av Phonero, etter at den tidligere eieren, investeringsselskapet EQT, solgte selskapet i september 2014.

Historie
Ventelo ble etablert i Kristiansand i 2001. I 2005 kjøpte selskapet opp Catch Communications, som like før dette hadde kjøpt BlueCom.

I 2006 ble det kjent at ekteparet Camilla Eek Clauson og Conrad Johan Clauson med familie kontrollerte selskapet, og i slutten av 2007 ble den norske virksomheten kjøpt av Bredbåndsalliansen.

Bredbåndsalliansen eide fra tidligere halvparten av teleselskapet BaneTele. Etter at Næringsdepartementet solgte sin andel til Bredbåndsalliansen i 2009, ble Ventelo og BaneTele slått sammen.

Investeringsfondet EQT inngikk avtale med de tidligere eierne om å overta Ventelo i desember 2011. Transaksjonen ble gjennomført i februar 2012.

Selskapet kommuniserte i mars 2012 at selskapet vil bli delt i en virksomhet knyttet til datakommunikasjon og en knyttet til telefoni. Merkevarenavnet Broadnet vil bli brukt for datakom-delen, og telefoni-delen vil bli videreført under merkevarenavnet Ventelo. 

I juli 2014 varslet EQT at det var inngått avtale om salg av Ventelo til Phonero. Den 1. september 2014 overtok Phonero 100% av aksjene i selskapet. 
1. januar 2015 fusjonerte Ventelo og Phonero, Phonero ble det nye navnet på selskapet. I 2016 ble Phonero selv kjøpt opp av Telia Company.

Referanser

Eksterne lenker
 

Norske teleselskaper
Selskaper etablert i 2001
Forsnes kapell

Forsnes kapell ligger ved Forsnes på Hitra i Trøndelag. Kapellet ble reist i 1763 på holmen Hakkbuan ved Kvenvær der den stod inntil den ble flyttet til Forsnes i 1935.

Oppføring av kapellet på Forsnes 
Nye Kvenvær kirke ble innviet 9. desember 1909. Den gamle kirken på Hakkbuan, som for lengst var blitt for liten for sognet, gikk da ut av bruk. Allerede under arbeidet med å planlegge den nye Kvenvær-kirka hadde diskusjonene om flytting av gammelkirka til Forsnes startet. De første vedtatte planene forelå i 1912, statlig tilskudd til flyttingen ble bevilget i 1919. Endelig avgjørelse i flyttesaken kom imidlertid ikke før i 1934. Før rivningen ble det søndag 23. september 1934 holdt en minnegudstjeneste i kirken på Hakkbuan, som da ikke hadde vært i bruk på 32 år. Kirken med 164 sitteplasser ble vigslet som Forsnes kapell 17. oktober 1935.

Kirken på Hakkbuan 
Før den kirken som senere ble flyttet fra Hakkbuan til Forsnes, hadde det på Hakkbuan stått et kapell fra 1500-tallet. Denne ble rammet av lynnedslag og brant ned 20. juli 1756. Kirken som er omtalt i denne artikkelen, ble reist på samme sted og innviet i 1763.

Kirkebygget slik det stod ferdig i 1763 var oppført av rundtømmer, uten tårn og sakristi. Kirken hadde 80 sitteplasser. Senere ble den tilbygget med galleri. På 1800-tallet ble kirkeskipet forlenget, tårn bygget og galleriet utvidet. Etter de siste utvidelsene i 1876 hadde kirken 170 sitteplasser.

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Kirker på Hitra
Kirker i Orkdal prosti
Trekirker
Religiøse byggverk fra 1763
1763 i Norge
Norske kirker fra 1935
Kulturminner i Hitra
Frimod Joensen

Frimod Martin Sigvald Joensen (født 2. mai 1915 på Sandur, død 1997) var en færøysk billedkunstner. Han var autodidakt. Separatutstillinger i Tórshavn, København og Reykjavík. Bilder finnes i Listasavn Føroya og i Sveriges Riksdag.

Bemerk at han har en landsmann og navnebror som er skulptør, Frimod Joensen (1920–1988).

Referanser

Eksterne lenker 
 Listasavn Føroya biografi og bilder
 Kunstindeks Danmark utfyllende biografi og bibliografi

Færøyske malere
Personer fra Sandur
Portal:Færøyene/artikler
Tønsberg flyplass, Jarlsberg

Tønsberg flyplass, Jarlsberg, oftest bare kalt Jarlsberg flyplass, ligger på Nordre Ås, 3 km nordøst fra tettstedet Sem (Tønsberg) i Vestfold. 

Flyplassen har en rullebane på 800 meter med asfaltdekke. Baneretningenen er 18 og 36. ICAO-kode er ENJB. Driften av flyplassen utføres av Jarlsberg Fritidssenter. Det opererer flere klubber fra Jarlsberg, deriblant Tønsberg Flyveklubb, slik at det er et rikt luftsportsmiljø med motorfly, mikrofly, seilfly og fallskjerm på plassen. 

Jarlsberg ligger i nordlige del av Torp kontrollsone og under Farris TMA, slik at tårnet på Sandefjord lufthavn, Torp må kontaktes både ved ankomst og før avgang.

Historie
Flyplassen ble anlagt av tyske soldater i august 1940 som en improvisert flyplass med falske installasjoner for å narre fiendtlige rekognoseringsfly. Helt på slutten av krigen ble Jarlsberg oppgradert til nødlandingsplass og «Platzkommando Tönsberg» ble opprettet. Arbeidet på rullebanen ble utført av russiske krigsfanger. Etter krigen ble plassen tatt i bruk til taxi- og skolefly. Det har blitt avholdt en lang rekke populære flystevner på stedet, det første allerede i 1937.

Referanser

Eksterne lenker
 Tønsberg Flyveklubb
 Jarlsberg Fritidssenter
 Tønsberg Fallskjermklubb

 Om Jarlsberg flyplass i Bygdebok for Sem og Slagen fra 1963

Flyplasser i Vestfold og Telemark
Samferdsel i Tønsberg
Byggverk i Tønsberg
Kabin

Kabin (engelsk: cabin) er et lukket oppholdsrom ombord i et skip, fly og (sjeldnere) tog eller bil.  Andre ord som brukes på norsk er lugar eller kahytt.  Avledninger: førerkabin, (i småfly: cockpit), passasjerkabin. 

skipsterminologi
Rom
Viken Skog

Viken Skog SA er et skogeiersamvirke med over 9 000 andelseiere på Østlandet. Viken Skog-konsernet omsetter en tredjedel av alt tømmer i Norge. Det  er ca. 90 ansatte i morselskapet, og 190 ansatte totalt i Viken Skog-konsernet som omsetter årlig for ca 2,5 milliarder kroner. Viken Skog har også betydelig eierposisjoner i andre deler av verdikjeden. Hovedkontoret ligger i Hønefoss, med regionkontorer i Askim, Nannestad, Dokka, Kongsberg og Revetal.  

Skogeiersamvirket bistår andelseierne med skogbruksplaner og planlegging av drifter, og formidler kontakt med skogsentreprenører. Andelseiernes tømmersalg går gjennom andelslaget, som avtaler virkespriser med kjøperne.

Eksterne lenker
 Viken Skog

Norsk skogbruk
Grímur Kamban

Grímur Kamban (800-tallet) var ifølge Færøyingesaga den første landnåmsmannen på Færøyene. Sagaen forteller at:

Maður er nefndur Grímur kamban; hann byggði fyrstur manna Færeyjar. En á dögum Haralds hins hárfagra flýðu fyrir hans ofríki fjöldi manna; settust sumir í Færeyjum og byggðu þar, en sumir leituðu til annarra eyðilanda.

oversatt:

Grimur Kamban het en mann, han var først til å bosatte seg på Færøyene — i Harald Hårfagres dager. Den gangen flyktet mange fra kongens herskesyke. Noen av disse slo seg ned på Færøyene og tok seg bopel der, og noen søkte etter andre øde land.

Sagaen inneholder en feildatering i forhold til Harald Hårfagre: Mens Harald samlet Norge omkring år 880-900, vet man at Grímur Kambans sønnesønn Tórálvur Smør deltok i en ferd til Island allerede før 874, og landnåmet må derfor dateres et halvt århundre tidligere — omkring år 825, hvis sagaens opplysninger om Grimur Kamban stemmer forøvrig.

Navnet Kamban antas å være av keltisk opphav. Færøysk er iblandet enkelte keltiske ord selv om språkets slektskap med norrønt er udiskutabelt. Mange forskere mener derfor at landnåmet på Færøyene ikke kommer direkte fra Norge, men snarere fra norske kolonier på keltisk område, slike som Shetlandsøyene, Isle of Man, Hebridene og Irland — derav den keltiske påvirkningen.

Selv om det ikke nevnes i Færøyingesaga, inngår det i sagntradisjonen at Grímur Kamban slo seg ned ved Funningur på Eysturoy.

Uavhengig av dateringen var han likevel ikke den første, ettersom irske munker hadde besøkt øyene 200 år tidligere.

Referanser

Eksterne lenker
 FaroeStamps.fo:  Landnám

Færøyinger fra vikingtiden
Personer fra Funningur
Portal:Færøyene/artikler
MacBook Pro

MacBook Pro var Apples første bærbare datamaskin med Intel-prosessor og ble introdusert 10. januar 2006 under Macworld Conference & Expo. Maskinen tok over for Apples tidligere bærbare serie, PowerBook G4.

De første MacBook Pro modellene ble drevet av en Core Duo-prosessor fra Intel. Intel Core Duo er en prosessorbrikke med to prosessorer på samme brikke. Ifølge Apple var denne maskinen 4-5 ganger raskere enn PowerBook G4-serien som den tok over etter.

Nåværende modeller er drevet av Intel Core i5 og i7 prosessorer. I 13" utgaven er  dobbeltkjerne CPU på 2,4- eller 2,8GHz tilgjengelig, mens i 15" og 17" er fire-kjerne CPU på 2,2- 2,4- og 2,5 GHz tilgjengelig

Kjøpere kunne velge mellom matt eller såkalt blank overflate på skjermen til MacBook Pro. Men dette gjaldt kun på 17" modellen, som ikke fikk nytt design ved siste oppdatering. 15" modellen fikk nytt design, med glassfinish på skjermen.

Tekniske spesfikasjoner

Unike egenskaper 
MacBook Pro blir levert med en del nye finesser, bl.a. 802.11n trådløst nettverk, som kan overføre opptil 540 mbps. Den har også MagSafe strømkontakt, som hindrer at Macen skal falle i gulvet hvis noen snubler i ledningen.

14. oktober 2008 kom MacBook Pro 15"-versjon med nytt design. Ny styreplate, ny skjermutgang og doble grafikkretser var blant de viktigste endringene. Skjermporten var en DisplayPort som erstattet den tidligere DVI. Styreplaten ble større og museknappen var fjernet i og med at selve styreplaten fikk museknappfunksjonalitet. FireWire 400-porten ble tatt bort og FireWire 800-porten var dermed den eneste muligheten for FireWire-tilkobling. Samtlige inn-/utganger er plassert på maskinene venstre side, mens DVD-enheten er flyttet fra forsiden til høyre side.

Se også 
 MacBook
 PowerBook
 iBook
 MagSafe
 Bærbar PC

Eksterne lenker 
 

Datamaskiner fra Apple
Mikal Olsen Lerøen

Mikal Olsen Lerøen (født 20. juli 1968 i Bergen) er journalist i NRK. 

Han var tidligere progamleder i Filmplaneten. I 2014 ledet han den nye NRK satsingen Serie-Universet, et livesendt TV-program for NRK Nett-TV som sendes etter hver episode av TV-serien Mammon. Hans visuelle varemerke er hestehale og smoking. Høsten 2006 ble Lerøen ansatt i lokal TV-stasjonen BTV som programleder for magasinet MM. Siden høsten 2014 har han vært ansatt i NRK Hordaland i Bergen.

Lerøen er Manchester United-supporter og var gjest hos Dag Solheim i Canal Plus sitt Premier League studio 2. mai 2010 i egenskap som  supporter.

Eksterne lenker 
 
 
 

Programledere for NRK
Personer fra Bergen kommune
Norske filmkritikere
Slaget ved Tricameron

Slaget ved Tricameron fant sted 15. desember 533 mellom vandalene, ledet av kong Gelimer og hans bror Zano, og østromerske soldater ldet av Belisarius. Slaget står som den hendelsen som var avgjørende for Belisarius' erobring av vandalenes Afrika.

Etter å ha blitt slått i slaget ved Ad Decimum flyktet Gelimer til Bulla Regis i Numidia. Han viste at han alene ikke sto noen sjanse til å gjeninnta hovedstaden Karthago, så han sendte bud på sin bror Zano som var på Sardinia for å ta hånd om et opprør der. Da han fikk høre nyhetene hjemmefra satte Zano straks kursen for Afrika. Da Zano og hans tropper ankom Bulla Regis tidlig i desember følt Gelimer at de var sterke nok til å forsøke å angripe Belisarius.

Belisarius hadde forsterket forsvarsverkene rundt Karthago, men fordi han ikke lenger kunne stole på sine leiesoldater - Gelimer hadde sendt spioner inn til byen for å bestikke leiesoldatene - valgte han å møte Gelimer på slagmarken, i stedet for å avvente et mulig forræderi under en beleiring.

De to hærene møtte hverandre utenfor Karthago, og det romerske kavaleriet angrep straks vandalene, før de trakk seg tilbake for å omgruppere for så igjen å angripe. Under det tredje kavaleriangrepet falt Zano, og som hadde hendt ved Ad Decimum mistet Gelimer nå motet etter å se sin andre bror dø. Gelimer flyktet slagmarken, og da hans soldater merket at deres konge hadde rømt dem oppsto fullt kaos i den vandalske hæren. Resultatet var at mange av vandalene ble slaktet ned av romerne mens de forsøkte å unnslippe til sikkerhet, mens tapene på romersk side var minimale. Procopius stadfestet at romerne mistet mindre enn femti mann den dagen.

Slag under Østromerriket
Justinians kriger mot vandalene
Konflikter i 533
Nanna Broch

Nanna Broch (født 22. oktober 1879 i Horten, død januar 1971 i Oslo) var født i et borgerlig miljø i Horten som datter av kjøpmann Joh. Anton Zincke Broch og hans danskfødte hustru Fanny. Hun var en av de første jentene som tok middelskoleeksamen der i byen, og ble student 1901. I 1910–11 var hun ved «Soziale Frauenschule» i Berlin. I 1919 ble hun ansatt som boliginspektør ved Oslo helseråd, en stilling hun skulle ha i 26 år. Dette arbeidet ga henne førstehåndskunnskap om de elendige boforholdene på Oslos østkant, og var bakgrunnen for hennes sterke engasjement i boligsaken og i arbeidet for å bedre arbeidsfolks levekår, et arbeid som blant annet ga seg uttrykk i Østkantutstillingen og i «De husvilles forening».

Galleri 
Bildene er tatt av Nanna Broch ca. 1930 og er fra Oslo Museums samlinger.

Referanser

Litteratur 
 Bing, Morten 2001: Østkanthjemmene og Østkantutstillingen. Oslo

Eksterne lenker 
 
 Nanna Broch og Østkantutstillingen, Riksarkivets sider på Flickr
 Digitalt fortalt: «Nanna Broch og Østkantutstillingen» (skrevet av Iselin B. Nerland, Riksarkivet) (besøkt 30. mars 2012)

Norske politikere
Norske fotografer
Sosialarbeidere
Personer fra Horten kommune
Fødsler i 1879
Dødsfall i 1971
Georgij Sedov

Georgij Sedov  (Георгий Яковлевич Седов på russisk)  (født , død ) var en russisk Arktis-forsker.

Han var født i landsbyen Krivaja Kosa i Taganrogdistriktet i familien til en fisker. I 1898 ble han ferdig med navigasjonskole i Rostov-na-Donu og ble langfarts styrmann. I 1901 fikk han løytnants rang. I 1902–1903 deltok Sedov i en hydrografisk ekspedisjon i Nordishavet. Under den russisk-japanske krig  var han sjef på en torpedobåt (1905). I 1909 ledet han ekspedisjon som senere beskrev munningen av Kolymaelven. Ett år senere utforsket Sedov Krestovajabukten på Novaja Semlja. I 1912 foreslo han en ekspedisjon til Nordpolen, men tsarens regjering nektet å finansiere dette prosjektet og ekspedisjonen ble organisert med hjelp av uavhengige kilder.

14. august 1912 forlot Sedovs fartøy «Svjatoj Foka» Arkhangelsk. De var nødt til å bli hele vinteren i nærheten av Novaja Semlja på grunn av is. Ekspedisjonen nådde Frans Josefs land og måtte bli den andre vinteren i Tikhajabukten på grunn av mangel på kull. 2. februar 1914 nådde Sedov (allerede syk med skjørbuk) og to av hans kamerater  Nordpolen med trekkhunder. Uten å nå Rudolføya døde Sedov og ble begravd på Aukneset på denne øya.

To viker og en topp på Novaja Semlja, en isbre og et nes på Frans Josefs land, en øy i Barentshavet og et nes i Antarktis fikk Sedovs navn. Det finnes også en isbryter  Georgij Sedov.

Referanser

Eksterne lenker 
 norwegian.ruvr.ru: Georgij Sedovs forsøk

Polfarere
Personer fra Taganrog
Fødsler i 1877
Dødsfall i 1914
Hydrografer