alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Idar Vollvik

Idar Harry Vollvik (født 11. desember 1967) er en norsk seriegründer og tidligere daytrader.

Han er sønn av fisker Ingvald Vollvik og Gerd Bjerkan og vokste opp som yngst av åtte søsken på Nes i Roan kommune på Fosenhalvøya i Trøndelag. Vollvik har utdannelse blant annet fra Norsk Kjøpmannsinstitutt, som i dag er en del av BI.

I 2001 kjøpte Vollvik mobilselskapet Chess for 4 millioner kroner. I 2004 foretok han et oppkjøp av mobilselskapet Sense for 525 millioner kroner. I 2005 solgte han Chess til TeliaSonera for 2,4 milliarder kroner. Vollviks gevinst var rundt en milliard kroner. I 2008 kom det frem at Vollvik hadde tapt pengene som han hadde tjent på salg av Chess.

Etter dette var han en aktiv daytrader på Oslo Børs. Han var noen år hovedeier i overvåkingsteknologiselskapet Dynapel, der han tapte over 200 millioner kroner. På den tiden bodde Vollvik sammen med familien utenfor Marbella i Spania.

Etterforskning og dom
I 2020 ble Vollvik pågrepet i forbindelse med import av munnbind og siktet for brudd på lov om medisinsk utstyr, for å ha solgt feilmerket medisinsk utstyr via nettbutikken sin.

I november 2021 ble han tiltalt. 23. mai 2022 ble han dømt til 45 dagers ubetinget fengsel for bevisst å ha feilmerket munnbind som medisinsk godkjente for salg under covid-19-utbruddet i Norge i 2020. Han uttalte at dommen ville bli anket.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske tradere
Norske gründere
Skal vi danse-deltakere
Personer fra Roan kommune
UC Sampdoria

Unione Calcio Sampdoria, som oftest bare kalt Sampdoria er en italiensk fotballklubb med opphav i byen Genova. Klubben ble grunnlagt i 1946 etter en fusjon mellom klubbene Sampierdarenese og Andrea Doria. Sampdoria hadde sin storhetstid på slutten av 80-tallet og begynnelsen av 90-tallet.

I 2006–2007 endte Sampdoria på 9.-plass i Serie A. Sesongen ble noe preget av at Francesco Flachi ble tatt først for illegal gamblinginformasjon og senere for kokainbruk. Flachis utestengelser åpnet imidlertid for Fabio Quagliarella, som spilte meget godt, og scoret noen av sesongens mest spektakulære mål i tillegg til å debutere for . Foran 2007–2008-sesongen gikk han imidlertid til Udinese.

I 2007–2008-sesongen kvalifiserte Sampdoria seg til kvalifisering i UEFA-cupen etter seier i sommerens Intertoto-cup.

Sesongen 2008-2009 ble det en 13.-plass i tillegg til at de tapte cupfinalen mot Lazio.

Sesongen 2009-2010 ble en stor opptur for Dorias trofaste tilhengere da en meget variende sesong ble kronet med 4.-plass i Serie A og tilhørende Mesterligakvalifisering. Bærebjelkene denne sesongen var keeper Marco Storari (innleid fra Milan da førstekeeper Castellazzi ble skadet) midtbaneanker og kaptein Angelo Palombo samt spissduoen Antonio Cassano og Giampaolo Pazzini. Som bekreftelse på den store bragden Blucerchiati gjennomførte denne sesongen ble deres sportsdirektør Marotta samt hovedtrener Del Neri umiddelbart hentet av et hardsatsende og tilsynelatende ressursterkt Juventus.

Meritter 
Vinner av Serie A
 1990–1991

Vinner av Coppa Italia
 1984–1985 
 1987–1988
 1988–1989
 1993–1994

Vinner av Cupvinnercupen
 1989–1990

Spillerstall 
Oppdatert 8. oktober 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere 
Se også :Kategori:Sampdoria-spillere

  Enrico Chiesa
  Trevor Francis
  Ruud Gullit
  Jürgen Klinsmann
  Marcello Lippi
  Attilio Lombardo
  Roberto Mancini
  Siniša Mihajlović
  Vincenzo Montella
  Ariel Ortega
  Gianluca Pagliuca
  David Platt
  Clarence Seedorf
  Giuseppe Signori
  Graeme Souness
  Juan Sebastián Verón
  Gianluca Vialli
  Christian Vieri
  Walter Zenga

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Italia
Sport i Genova‎
Fotballag etablert i 1946
Sport i Italia i 1946
Lauritz Haaland

Lauritz Haaland (født 1855, død 1938) var en norsk maler. Han var utdannet som skipsbygger i Bergen, men fikk etter hvert mer sans for billedskapende arbeid. Han fikk undervisning på Knud Bergsliens malerskole og på Statens håndverks- og kunstindustriskole. Han dro og på ulike studiereiser i Europa. 

Hans skuter er så korrekt og nitid tegnet at de har funnet veien til våre sjøfartsmuseer som eksempler på forskjellige skipstyper. Han har gjennom sine malerier skildret de forskjellige fiskeriene, fartøytyper, bebyggelse, natur og livet blant kystbefolkningen rundt århundreskiftet.  

Haaland var representert ved mange utstillinger, bl.a. Høstutstillingen 1884–1891, Chicago-utstillingen i 1887 og Fiskeriutstillingen i London 1893, der han fikk sølvmedalje. Haaland er i dag representert i flere billedgalleri og sjøfartsmuseer i Norge. Foruten til Tyskland solgte han også til England, Frankrike og Amerika. Et utsnitt fra hans maleri av skipet «Gjøa», «Gjøa i Nordvestpassasjen 1906», ble i 1972 brukt på et frimerke i serien Polarskuter.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske malere
Marinemalere
Personer fra Kvitsøy kommune
Norske båtbyggere
Rubina Rana

Rubina Rana (født 27. mai 1956 i Pakistan, død 15. juli 2003 i Oslo) var en norsk politiker fra Arbeiderpartiet. Hun vokste opp i Karachi og Lahore i Pakistan, og kom til Norge i 1978.

Oslo bystyre 
Hun var den første med pakistansk bakgrunn som ble valgt inn i Oslo bystyre, og satt der fra 1995 til 2003. I 1999 ble hun kjent da hun som første person med ikke-vestlig bakgrunn ledet 17. mai-komiteen i Oslo, og gikk først i barnetoget. Rana vakte stor oppmerksomhet da hun ledet denne komiteen, og hun mottok drapstrusler fra personer som syntes Rana gjorde ting verre ved å ikle seg en bunadinspirert festdrakt under sitt oppdrag på 17. mai. Avisene 18. mai omtalte Ranas 17. mai-marsj som en «seiersmarsj».

UDI-saken 
I 2002 ble det kjent at Rana hadde fått ordnet oppholdstillatelse til sin søster i Norge. Etter at to søknader hadde blitt avslått, tok Rana direkte kontakt med Utlendingsdirektoratet (UDI), og direktør Trygve G. Nordby overprøvde så tre av sine egne saksbehandlere, og innvilget oppholdstillatelse. UDI ble for dette refset av de tre største partiene på Stortinget.

Rubina Ranas gate 
I mars 2006 bestemte bydelsutvalget i Bydel Gamle Oslo å oppkalle en gate på Grønland i Oslo etter henne. Deler av Rubina Ranas gate var tidligere en del av Mandalls gate, og gaten går fra Tøyenbekken til Platous gate. Hun ble da den første ikke-vestlige innvandrer som fikk en gate oppkalt etter seg i Oslo.

Utdannelse 
 1978 Bachelor of Arts, Punjab University.
 1982 Norsk, Universitetet i Oslo.
 Statlig kurs for utenlandske saksbehandlere.

Politikk 
 1992-1995: Varamedlem Kringkastingsrådet 
 1996-1998: Varamedlem Kontaktutvalget mellom norske myndigheter og innvandrere
 1995-1998: Medlem 17. mai-utvalget 
 1999: Leder av 17. mai-komiteen 
 1995-1999: Leder av Bedre barndom
 1995–2003: Oslo bystyre, 1995-1999: Medlem av kultur- og utdanningskomiteen,  1999-2001 Medlem av samferdsels- og miljøkomiteen, 2001-2003: Medlem av helse- og sosialkomiteen
 1999-2003: Medlem av Bedre barndom

Referanser 

Ap-politikere i Oslo
Pakistanske migranter til Norge
Hinna Fotball

Hinna Fotball (stiftet 13. november 1917) er en norsk fotballklubb som holder til i bydelen Hinna i Stavanger. Hinna Fotball er den største av Stavangers fotballklubber og satser på bredde i tilbudet til barn og unge, med spesielt fokus på jentesiden. A-laget for menn ligger i 3. divisjon og spiller sine hjemmekamper på Hinna stadion. Totalt har klubben over 900 spillere fordelt på nærmere 60 lag, samt 200 tillitsvalgte og ledere.

Tabell

Turneringer
Hinna Fotball arrangerer hvert år tre turneringer: SR-Bank Vinterserie for Damer senior, Miniputtenes Dag/Rema 1000 Cup og Hinna Høstturnering/Rema 1000 Cup.

Eksterne lenker
 

Fotballag i Stavanger
Fotballag etablert i 1917
Ob

Ob har flere betydninger

Ob (russisk: Обь) er en elv som har sine kilder i Altaifjellene og renner nordover gjennom det vestlige Sibir i Russland før den munner ut i Karahavet. Ob er  kilometer lang og har et nedbørfelt på . Medregnet sideelva Irtysj er den  kilometer, verdens femte lengste elv. Ob renner gjennom Novosibirsk som ble en by fordi jernbanen måtte bygge en bro over elven Ob. Sideelven Irtysj renner gjennom Omsk.

Ob er seilbar i hele sin lengde, men bare for små fartøyer i sommerhalvåret. Ob er en fiskerik elv med over 50 fiskearter. Historisk har det vært drevet mye fiske på størene sterlett og sibirstør, og laksefiskene Hucho taimen og Stenodus nelma, særlig i elvens nederste del. Det er 22 innførte fiskearter i vassdraget, og ni av disse reproduserer og sprer seg.

Referanser 

Elver i Jamalo-Nenetsk
Elver i Khanty-Mansia
Elver i Novosibirsk oblast
Elver i Tomsk oblast
Sibir
Karahavet
ORP «Błyskawica»

ORP «Błyskawica» er en polsk jager av Grom-klassen som deltok under andre verdenskrig.

Den er nå bevart som museumsskip i Gdynia. Under andre verdenskrig deltok Błyskawica blant annet på Narvikavsnittet, der den gjorde seg bemerket. Senere tok den del i Operasjon Dynamo, den allierte tilbaketrekningen fra Dunkerque. Resten av krigen tilbrakte den i alliert konvoitjeneste.

Błyskawica var søsterskip av ORP «Grom» som sank utenfor Narvik.

Kilder 

Jagere fra andre verdenskrig
Polske jagere
Skip bygget i Storbritannia
Museumsskip
Skip fra 1936
Artikler i sjøfart-prosjektet
Viterbo (provins)

Provinsen Viterbo (italiensk: Provincia di Viterbo) er en provins i regionen Lazio i det sentrale Italia. Viterbo er provinsens hovedstad. I nord grenser provinsen mot provinsene Grosseto og Siena, i nordøst mot Rieti og Terni, i vest med Tyrrenhavet, og i sør mot provinsen Roma.

Det er 322 195 innbyggere i provinsen (2013) på et areal på 3 615,24 km2, noe som gir en befolkningstetthet på 89,2 per km2. Provinsen har 60 kommuner (comuni).

Historie 
Området i provinsen Viterbo inneholder et antall etruskiske byer fra oldtiden, blant annet Tuscina, Vetralla, Tarquinia, og Viterbo. Området ble erobret av romerne i 310 f.Kr.; til tross for det er det lite som er kjent om Viterbo før det i 773 e.Kr. ble benyttet av Desiderius, langobardenes siste konge, som base i striden mot det tysk-romerske rike. Matilde av Toscana ga byen Viterbo bort som gave til pavedømme på 1000-tallet. Fredrik I av Det tysk-romerske rike var basert i Viterbo mens han planla å invadere Roma i 1153. I 1160 erobret han byen som forberedelse på å angripe Roma.

Til tross for at Viterbo inneholdt et pavelig hoff på 1200-tallet, aktet både den hellige stol og det tysk-romerske rike å styre byen, men pavedømmet etablerte senere sitt styre over regionen. Johanitterordenen ble forvist fra Rhodos på 1500-tallet og ble midlertidig gitt tilflukt i Viterbo før de reiste til Malta og etablerte seg der. Pave Paul III beskrev seg selv som borger av Viterbo og dannet et universitet i byen. Den ble slått sammen med kongedømmet Italia den 12. september 1870. Under den andre verdenskrig ble Viterbo kraftig bombet.

Billedgalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Viterbo
Anna Bache-Wiig

Anna Bache-Wiig (født 19. september 1975) er en norsk forfatter og skuespiller.

Anna Bache-Wiig er datter av Harald Bache-Wiig, professor i nordisk litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo, og Sylvi Penne, professor i norsk ved Høgskolen i Oslo. Anna Bache-Wiig vokste opp i Bærum og var i flere år medlem av Bærum Barneteater.

Bache-Wiig debuterte som skuespiller i NRKs ungdomsserie Borgen skole i 1988. Siden den gang har hun gått på Romerike Folkehøgskole og Statens Teaterhøgskole. Etter endt utdanning har hun medvirket i blant annet NRKs dramaserie Lekestue fra 2002 og TVNorge-serien NAV (2012), samt filmene Buddy (2003) og Naboer (2005). Hun har også vært tilknyttet Trøndelag Teater hvor hun blant annet spilte tittelrollen som Hedda Gabler i 2006, og mottok en Hedda-nominasjon for tolkningen, og Den Nationale Scene. I 2014 og 2016 spilte hun rollen som Inger Marie Steffensen i NRK TV-serien Mammon (del 1 og 2); som henholdsvis journalist og politisk rådgiver.

I 2003 debuterte Bache-Wiig som forfatter med romanen Det aller fineste, der hun gir et innblikk i tilværelsen som tenåring på slutten av 1980-tallet. Romanen fikk gode anmeldelser og ble også tatt godt imot av publikum. I 2005 ga hun ut sin andre roman, Sommernattsdrømmen, og i 2009 kom hun ut med romanen Lasses hus. Våren 2010 ga Anna Bache-Wiig  ut sin første billedbok Don Fridtjof. Boken kom ut på Cappelen Damm og er illustrert av Lisa Aisato.

Bibliografi 

 Det aller fineste, roman (2003)
 Sommernattsdrømmen, roman (2005)
 Lasses hus, roman (2009)
 Don Fridtjof, barnebok (2010)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Anna Bache-Wiig i NRK Forfatter
Stapnes, Marte: Et velstrukturert oppgjør i Rushprint. Om Tv-serien Frikjent
Huser, Aleksander: Norges seriemestere? i Cinema. Om TV-serien Frikjent
Digitaliserte bøker av Anna Bache-Wiig i Nasjonalbiblioteket

Norske romanforfattere
Norske skuespillere
Personer fra Bærum kommune
Réunions kommunistparti

Réunions kommunistparti (fransk: Parti communiste réunionnais,  PCR) er det største politiske parti på den franske øya Réunion i Det indiske hav. Partiet har en representant i den franske nasjonalforsamlingen.

Partiet ble stiftet av Paul Vergès i 1959 da det franske kommunistpartiet (PCF) ville at lokalavdelingene i de oversjøiske områdene skulle bli uavhengig. Paul Vergès ledet partiet frem til februar 1993, da han trakk seg tilbake og Élie Hoarau ble valgt til ny partileder. Paul Vergès er nå president for Réunions regionsråd (pr desember 2005).

Kommunistparti
Politiske partier i Frankrike
Kommunistiske partier
Politiske partier etablert i 1959
1959 i Frankrike
Ekspropriasjon

Ekspropriasjon er å fjerne et stykke privat eiendom fra kontroll av eieren. Begrepet brukes både om handlinger utført av offentlige myndigheter og en gruppe mennesker.

Det refererer ofte til offentlige myndigheters borttaking av eiendom fra en eier – for eksempel, ekspropriert fra eiendomseierne som bodde i traséen til den nye motorveien.

Noen ganger brukes det i betydningen redistribuering – for eksempel, ta rikdom fra de rike for å gi mat til de fattige.

Internasjonale forhold

Ekspropriasjon er en av de politiske risikoer som gjør seg gjeldende i forbindelse med direkte utenlandsinvesteringer. Det kjennetegnes ved konfiskasjon av utenlandsk aktivum og en billighetserstatning. Denne betalingen er generelt en formalitet og ikke en akseptabel kompensasjon. Andre politiske risikoer inkluderer konfiskasjon (uten betaling), blokkering av midler, kontraktsbrudd, fastfrysing av aktiva, operasjonelle restriksjoner og/eller tung beskatning samt hyppig skattetilsyn.

Norske forhold

I juridisk terminologi er ekspropriasjon en form for grunnerverv som er hjemlet i oreigningsloven, eller i offentlige planer, for eksempel en reguleringsplan. Ekspropriasjon benyttes der man må erverve grunn eller rettigheter for gjennomføring av tiltak som er direkte hjemlet i loven, eller vist i planene, uten grunneiers samtykke. Skjønnsretten tar stilling til hvor høy erstatning grunneieren skal få for det tapte arealet (eller rettigheter i det aktuelle arealet), i henhold til regler gitt i oreigningsloven og ekspropriasjonserstatningsloven. Man kan unngå ekspropriasjon dersom grunneier samtykker til å inngå en minnelig avtale.

Se også
 Norges Grunnlov § 105
 Redistribuering
 Konfiskasjon
 Inkasso

Eksterne lenker 
 Lovdata: Lov om oreigning av fast eigedom
 Justis- og politidepartementet NOU 2003:29 Arealplaner og ekspropriasjonserstatning
 Juridisk ABC: Introduksjon til reglene om ekspropriasjon (podcast)
Kenny Harrison

Kenny Harrison (født 13. januar 1965 i Milwaukee, Wisconsin) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver som konkurrerte i tresteg.

Han ble verdensmester i 1991, men gikk glipp av OL 1992 i Barcelona på grunn av skader. Han kom imidlertid sterkt tilbake og vant gull under OL 1996 i Atlanta, med en personlig rekord på 18,09.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tresteghoppere fra USA
Olympiske mestere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1996
Verdensmestere i friidrett
Deltakere for USA under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Personer fra Milwaukee
Fødsler i 1965
Res publica

Res publica er latin for «ting» eller «sak» og «offentlig»/«felles»; på norsk kanskje lettest oversatt med «Offentlighetens sak». Det betegnet i antikkens Roma myndighetenes virksomhet, og det er opprinnelsen til ordet republikk.

Etymologi 
Etymologien for ordet publica er hunnkjønnsordet av adjektivet publicus, som igjen stammer fra et tidligere ord, poplicus, som er relatert til populus (folk). Romerne begynte etterhvert å skrive ordene sammensatt, respublica.

Referanser 

Antikkens Roma
Latinske ord og uttrykk
Ukulele

Ukulele er et strengeinstrument med fire strenger, som regel stemt G-C-E-A eller A-D-F#-B. Stemming ligger i tonehøyde en kvint over gitarens 4 strenger 1 – 4, der 4. streng er stemt en oktav opp. (a' d' f#' b') Instrumentet stammer fra Hawaii, der det ble utviklet på 1880-tallet, med påvirkning fra instrumenter fra Portugal. Ukulelen ser ut som en gitar, men er mindre og har fire strenger. Den har en lys og relativt skarp tone.

Ukulelens historie

Ukulelen stammer fra Madeira i Portugal. På 1870-tallet var Madeira rammet av sult og tørste. Da flyktet folket med skip til Hawaii. Musikeren Joao Fernandez var en av passasjerene. Han hadde en Braguinha, som han kalte det. Da Joao begynte å spille, syntes det hawaiiske folket at fingrene så ut som hoppende lopper. Hoppende lopper på hawaiisk er ukulele, derav navnet. Hawaiis daværende konge ble svært begeistret for Fernandez og ukulelen, og senere erklærte han dette som Hawaiis nye kultur-instrument. Siden det har nesten alle fra Hawaii hatt en egen ukulele, for ukuleler har heller nesten aldri vært spesielt dyre. Siden dette er ca. 130 år siden, tror folk at ukulelen er fra Hawaii. Senere, på 1900-tallet, ble ukulelen verdenskjent, og spesielt amerikanerne fikk sansen for dette 4-strengers instrumentet. Senere har ukulelen også blitt populær i de andre verdensdelene.

Ukuleler i ulike størrelser

Ukulele bygges i fire vanlige størrelser: sopran, konsert, tenor og baryton. Sopranen er den minste, vanligste og regnet som standard størrelse. Konsertmodellen, concert, har litt lengre strenge-mensur; og dermed lengre hals med flere bånd. Tenor har dertil større kropp og mer basstone. Den største, barytonen, er nærmest gitaren i tone og stemming. ukuleles are wonderfully tropical-sounding string instruments, perfect for budding musicians of all ages and skill levels.

Stemming
Vanlig standardstemming av sopran- og konsert-ukulele i Norden og Nord-Europa er D-stemningen (a' d' f#' b'). Men konsert- og tenor-ukuleler kan også stemmes med C-stemmingen, g' c' e' a'.

Spesielt er det at 4. streng er stemt en oktav over det forhold vi er vant med fra andre strenginstrumenter. Dette kan på engelsk kalles reentrant tuning. Baryton-ukulelen stemmes som gitarens fire toppstrenger: d g h e'.

I USA brukes som regel C-stemningen til både sopran, konsert og tenor. D-stemningen var den opprinnelige stemmingen på Hawaii, og mange mener at denne er den beste for sopran-ukuleler med tradisjonell liten kropp.

Ukulele i Norge
Av hjemlige artister, som tidvis også har spilt ukulele, kan nevnes: Espen Lind, Siri Nilsen, Lillebjørn Nilsen, Hilde Louise Asbjørnsen, Tony Sheehan, Morten Asklie, The Jumping Fleas, Øystein Dolmen med Knutsen & Ludvigsen, Gunnar Andersen med 3 Busserulls, Harald Heide-Steen jr., Stephan Slaaen, Anders Opdahl, Åse Kleveland og Otto Nielsen. Sveinung Hovensjø spilte cavaquinho (forløperen til ukulele) med Trio de Janeiro på 1980 og -90 tallet.

Referanser

Eksterne lenker
 
 E.T Ukulele – Norsk ressursside om ukulele i musikkundervisningen

Gitarer
Westdeutscher Rundfunk

Westdeutscher Rundfunk (WDR) er et tysk offentlig kringkastingsselskap i Nordrhein-Westfalen med sete i Köln. Det er kontinental-Europas største kringkastingsorganisasjon, og er medlem av ARD.

Selskapet ble grunnlagt i 1924 og fikk sitt nåværende navn i 1926.

Kringkastingssjefer 

 1926–1933: Ernst Hardt
 1933–1937: Heinrich Galsmeier
 1937–1941: Anton Winkelnkemper
 1945–1947: Max Burghardt
 1947–1961: Hanns Hartmann
 1961–1976: Klaus von Bismarck
 1976–1985: Friedrich-Wilhelm von Sell
 1985–1995: Friedrich Nowottny
 siden 1995: Fritz Ferdinand Pleitgen

Eksterne lenker 
 

Tyske kringkastingsselskaper
Selskaper etablert i 1924
Den europeiske kringkastingsunion
1924 i Tyskland
Mitteldeutscher Rundfunk

Mitteldeutscher Rundfunk (MDR) er et tysk offentlig kringkastingsselskap i delstatene Sachsen, Sachsen-Anhalt og Thüringen (Mitteldeutschland). Det har sete i Leipzig, og er medlem av ARD.

Selskapet ble grunnlagt i 1924. Etter å ha vært avskaffet siden 1945 ble det gjenopprettet i 1991.

Eksterne lenker 
 

Tyske kringkastingsselskaper
Leipzig
Selskaper etablert i 1924
Den europeiske kringkastingsunion
1924 i Norge
Selskaper opphørt i 1945
Selskaper etablert i 1991
1945 i Tyskland
1991 i Tyskland
Halvor

Halvor er et mannsnavn som brukes i Norge.

Navnet betyr «flat stein» eller «steinvokter». Navnet stammer fra Hallvor, som igjen er en variant av navnet Hallvard. Den norrøne formen av navnet var Hallvarðr. Hall er tolket som «stein», mens vard er «vokter». Dermed får en Steinvokter.

Navnedagen er 15. mai.

Utbredelse
Navnet Halvor er mest brukt i Norge, men er ikke blant de vanligste navnene i befolkningen.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Halvor i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

Halvor hadde i Norge størst popularitet på 1600-, 1700- og 1800-tallet. Navnet har siden vært mindre brukt.

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Halvor Floden (1884–1956), norsk barnebokforfatter
 Halvor Folgerø (f 1967), norsk journalist
 Halvor Bakke (f 1970), norsk interiørekspert og TV-personlighet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Karat (masseenhet)

''Karat har flere betydninger.
Karat eller metrisk karat er en masseenhet som tilsvarer 0,2 gram og brukes for perler, edelstener og smykkestener. Den gjeldende definisjonen på 0,2 gram ble vedtatt på den fjerde generalkonferansen for mål og vekt i 1907, og innført i Norge ved lov av 31. oktober 1946. Historisk har mange ulike definisjoner vært i bruk.

Historie 

Fra gammelt av var det vanlig å bruke forskjellige frø og nøtter som målestokk for vekt. En valgte da frø som syntes å være mest mulig like hverandre for å minske vektvariasjoner. En karat var da lik vekten av tre byggkorn (3 grain) eller 4 hvetekorn. Dette førte til at det ble lokale variasjoner alt etter fuktighet og plantevekstforhold.

Karat er opprinnelig en betegnelse på frø fra johannesbrødtreet. Frøene ble brukt som lodd av handelsmenn som kjøpte og solgte edelmetall og -stener.

Se også 
 Karat (gull) for karat som mål på finheten av gullegeringer
 Finhet
 Momme

Referanser 

Masseenheter
Gamle måleenheter