alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Cuong Vu

Cuong Vu (født 19. september 1969 i Saigon) er en vietnamesisk vokalist og trompetist. Han er best kjent gjennom sine samarbeid med flere anerkjente jazzmusikere som blant annet Pat Metheny, Laurie Anderson, David Bowie, Dave Douglas, Myra Melford, Cibo Matto, Mitchell Froom, og Chris Speed. Han er i dag medlem av Pat Metheny Group.

Biografi 
Vu ble født i Saigon i 1969, men flyttet allerede som seksåring sammen med sin familie til Bellevue, Seattle, Washington. Som liten ble han interessert i den amerikanske popmusikken, men han bevarte den tradisjonelle musikken fra Vietnam i sin forståelse av musikk. Da Vu var 11 år gammel begynte han å spille trompet etter å ha fått en trompet i gave fra sin mor. Som ungdom spilte han i flere band og ble snart interessert i jazz. Han ble inspirert av artister som Michael Brecker, Pat Metheny, og Mike Stern. Innenfor jazz var det den moderne jazzen og eldre stilarter som bebop og swing som tiltrakk hans oppmerksomhet. 

Vu gikk videre til musikkstudier etter å ha mottatt et stipend fra New England Conservatory of Music. Han uteksamineres med en grad i jazzstudier her. Under hans studier møtte han andre musikere som han snart begynte å spille sammen med og Vu gjorde sitt navn kjent i det lokale jazzmiljøet. Han fikk også en forkjærlighet for klassisk musikk og han lyttet mye til komponister som Ludwig van Beethoven, Arnold Schönberg, Witold Lutosławski og György Ligeti. Vu flyttet til New York City i 1994 og etablerte seg også her som en av de mest "innovative og allsidige" unge trompetister i jazzmiljøet. Han blir beskrevet som en artist som du kan plassere i flere sjangere, og at han dermed er en meget allsidig musiker.

Vu har spilt med blant annet Laurie Anderson, David Bowie, Dave Douglas, Cibo Matto, Gerry Hemingway, Bobby Previte, Mark Helias, Andy Laster, Orange Deretter Blue, Mitchell Froom, Matthias Lupri og Chris Speed. Han har turnert med Pat Metheny Group som trompetist og vokalist. Vu har også vært med i flere andre grupper som blant annet en trio sammen med Stomu Takeishi og Ted Poor. Andre grupperinger er JACKhouse, Scratcher og VU-TET. Vu har også tre soloutgivelser som på hans hjemmeside beskrives som en blanding av jazz, pop, og funk.

I 2003 mottok han, sammen med Pat Metheny Group en Grammy Award («Best Contemporary Jazz Album») for albumet Speaking of Now. I 2005 var han også med på gruppens seneste studioalbum The Way Up som også vant en Grammy.

Utvalgt diskografi 
Vu har deltatt på mange utgivelser. Her er noen utvalgte:
 Bound (2000, OmniTone)
 Pure (2000, Knitting Factory)
 Come Play with Me (2001, Knitting Factory)
 Speaking of Now (2002)
 It's Mostly Residual (2005, ArtistShare)
 The Way Up (2005, Nonesuch)
 Vu-Tet (2007, ArtistShare)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Hjemmeside
 Intervju med asian press

Jazztrompetister fra USA
Personer fra Ho Chi Minh-byen
Vietnamesere
Medlemmer av Pat Metheny Group
Fødsler i 1969
Gare Montparnasse

Gare de Paris-Montparnasse er en av Paris seks store jernbanestasjoner, som ligger på grensen mellom 14.- og 15. arrondissementet. Herifra kan man ta tog til sydvest-delen av Frankrike; stasjonen er blant annet utgangspunkt for TGV-Atlantique til Bordeaux, Nantes med flere. Stasjonen er den fjerde største i Paris med rundt 50 millioner reisende per år.

Totalt fire av Métro de Paris' linjer betjener stasjonen, nemlig 4, 6, 12 og 13. Det er dog rimelig langt mellom plattformene til linje 4 og 12 og plattformene til 6 og 13 for å være en t-banestasjon. Mellom disse finnes en lang, flyplass-lignende korridor med rullebånd i midten.

Avsporingen i 1895

Gare Montparnasse ble kjent for avsporingen den 22. oktober 1895, da et tog mellom Granville og Paris kjørte over avsperringene. Maskinen fortsatte å gå, og kjørte gjennom stasjonsbygningen og gjennom en 60 centimeter tykk vegg før den stupte ut på Place de Rennes, tre til fire meter nedenfor. Alle ombord i toget overlevde, den eneste som omkom var en dame på gaten nedenfor som ble truffet av togrestene. Ulykken ble forårsaket av en dårlig fungerende brems.

Historien bak togkrasjet med bildet er inkludert i barneboken fra 2007, The Invention of Hugo Cabret av Brian Selznick. Store deler av historien foregår rundt stasjonen. 

Det finnes et museum i Brasil, Rio Grande do Sul, hvor man har gjenskapt togulykken.

|}

Kilder

Eksterne lenker

Jernbanestasjoner i Frankrike
Transportbyggverk i Paris
14. arrondissement i Paris
15. arrondissement i Paris
Jernbanestasjoner åpnet i 1840
Frankrike
Kunståret 1396



Fødsler 

|-
|1396 || Michelozzo || italiensk || arkitekt og billedhugger ||align=center|75/76 ||align=center|1472 || 

|ca. 1396 || Du Qiong || kinesisk || landskapsmaler, kalligraf og poetunder Ming-dynastiet ||align=center|ca. 78 ||align=center| 1474 || 
|-
|ca. 1396-1400 || Jacopo Bellini || italiensk || en av grunnleggerne av renessansestileninnen maleri i Venezia og Nord-Italia  ||align=center|ca. 69-74 ||align=center|1470 || 
|}

Dødsfall

|-
|Oktober || 15. || Agnolo Gaddi || italiensk || kunstmaler ||align=center|ca. 46 ||align=center|ca. 1350 || 
|}

Referanser 

en:1396 in art
Reto Ziegler

Reto Ziegler (født 16. januar 1986 i Genève) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for FC Lugano.

Han spiller forsvar, og er også en del av . Ziegler har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Grasshopper Club Zürich, Hamburger SV og Sampdoria.

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2010
Spillere i Fotball-VM 2014
Fotballspillere for Servette FC
Fotballspillere for Grasshopper-Club Zürich
Fotballspillere for Tottenham Hotspur FC
Fotballspillere for Hamburger SV
Fotballspillere for Wigan Athletic FC
Fotballspillere for UC Sampdoria
Fotballspillere for Juventus FC
Fotballspillere for Fenerbahçe SK
Fotballspillere for FK Lokomotiv Moskva
Fotballspillere for Sassuolo Calcio
Fotballspillere for FC Sion
Fotballspillere for FC Luzern
Fotballspillere for FC Dallas
Fotballspillere for FC Lugano
Personer fra Genève
Stéphane Grichting

Stéphane Grichting (født 30. mars 1979 i Sierre) er en sveitsisk profesjonell fotballspiller som spiller for den franske fotballklubben AJ Auxerre. Han spiller forsvar, og er også en del av . Grichting har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet FC Sion fra Sveits. 

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-VM 2010
Fotballspillere for FC Sion
Fotballspillere for AJ Auxerre
Personer fra kanton Wallis
Fødsler i 1979
Mario Eggimann

Mario Eggimann (født 24. januar 1981 i Brugg) er en sveitsisk profesjonell fotballspiller som spiller for den tyske fotballklubben 1. FC Union Berlin. Han spiller forsvar, og er også en del av . Eggimann har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Karlsruher SC, Hannover 96 og FC Aarau. 

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2010 i Sør-Afrika.

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2010
Fotballspillere for FC Aarau
Fotballspillere for Karlsruher SC
Fotballspillere for Hannoverscher SV 1896
Fotballspillere for 1. FC Union Berlin
Personer fra kanton Aargau
Fødsler i 1981
Fagforbundet Ung

Fagforbundet Ung, tidligere Fagforbundet Ungdom, er Fagforbundets ungdomsorganisasjon, som omfatter de  medlemmene av Fagforbundet som er under 30 år gamle. I 2014 ble Christina Beck Jørgensen valgt til leder av organisasjonens styre. I oktober 2017 ble Mats Monsen fra Trøndelag valgt til leder av organisasjonen. Mats Monsen ble valgt som leder i Fagforbundet Trondheim fra 01. august 2021, dermed tar Victoria De Oliveira over rollen som leder frem til landsmøte i oktober 2022.  

Fagforbundet Ung ledes i dag av leder Victoria De Oliveira, Viken og nestleder Jeanette Romslo, Rogaland. Leder og nestleder er frikjøpt på heltid og har kontor i Oslo.   

Som leder av Fagforbundet Ung er man leder av Det Sentrale Ungdomsutvalget til Fagforbundet.

Referanser

Eksterne lenker
 Fagforbundet Ung

Landsorganisasjonen i Norge
Norske ungdomsorganisasjoner
Organisasjoner etablert i 2003
Fagforbundet
Tong Guan

Tong Guan (født 1054 i Kina, død 1126), stilnavn Daofu (道夫), var en kinesisk hoffevnukk, general og politisk rådgiver under keiser Huizong av Songdynastiet.

I boken Fortellinger fra myrlandet, en av de fire store klassiske romaner, beskrives  Tong Guan som motstander av de 108 røverne i Liangshan. Han opptrer særlig i de senere kapitler av boken.

Personer fra Kaifeng
Kinesiske evnukker
Kinesiske politikere
Kinesiske offiserer
Forsvarer

Forsvarer, tidligere også defensor, er i straffeprosessen betegnelsen på den talsmann en siktet eller tiltalt har rett til å la seg bistå av. En slik rett har den siktede på ethvert trinn i saken. Siktede kan selv velge hvem han/hun vil bruke som forsvarer. Det frie forsvarervalg er en grunnleggende menneskerett og nedfelt i artikkel 6 nr. 3 i den europeiske menneskerettskonvensjon (EMK). I norsk straffeprosess er regelen også lovfestet i straffeprosessloven § 94. Som regel vil forsvarer være en advokat, men med særskilt tillatelse fra retten kan det brukes også en «annen skikket person». I Høyesterett kan bare advokater som har møterett for Høyesterett, eller har tillatelse til å avlegge prøve for Høyesterett fra Tilsynsrådet for advokatvirksomhet, ivareta tiltaltes forsvar.

I nesten alle straffesaker vil siktede ha rett på offentlig forsvarer, det vil si en advokat som mottar betaling fra staten. Ønsker siktede en bestemt advokat som forsvarer, vil den advokaten nesten uten unntak bli oppnevnt. I andre tilfeller vil tingretten oppnevne en av de advokatene som er faste forsvarere ved domstolen. Unntak fra retten til selv å velge forsvarer gjøres bare hvis valget fører til en vesentlig forsinkelse av saken fordi den valgte forsvarer er opptatt når saken er berammet eller skal avvikles. Den offentlig oppnevnte forsvareren skal ivareta samfunnets interesse i at ingen uskyldig blir dømt og at alt som taler til tiltaltes fordel, kommer frem i saken. Tiltalte kan derfor ikke instruere den offentlige forsvareren i hvordan saken skal håndteres; forsvareren kan for eksempel prosedere på at det ikke er ført bevis for tiltaltes skyld selv om tiltalte har tilstått – slik det skjedde i den såkalte «Hollekim-saken» fra 1965, der Alf Nordhus var forsvarer og der tiltalte ble frikjent.

Forsvareren kan fremlegge bevis i saken, be påtalemyndigheten innkalle vitner eller selv innkalle dem, og selv avhøre vitner og sakkyndige.

Som hovedregel kan en tiltalt bare ha én forsvarer. I sjeldne tilfeller kan det oppnevnes to forsvarere. Det er imidlertid anledning til å ha flere medforsvarere. Begrepet forsvarer er synonymt med «hovedforsvarer», som er den (eller de to) som har den formelle og fulle forsvareroppnevningen. Ofte vil advokatfullmektiger i forsvarerens firma fungere som medforsvarere og assistere advokaten som er oppnevnt av retten.

Litteratur 
Tor Langbach, Forsvareren, 1996, ISBN 978-82-7513-039-4
Tor Langbach, Straffesaksbehandlingen i tingretten, 2007, ISBN 978-82-05-35812-6
Johs. Andenæs, Norsk straffeprosess, 4. utgave v/ Tor Geir Myhrer, 2009, ISBN 978-82-05-35812-6

Referanser 

Straffeprosess
Liu Jin

Liu Jin (kinesisk: 劉瑾, pinyin: Liú Jĭn, henrettet 1510) var en kinesisk hoffevnukk unden Mingdynastiet. Han stammet fra fylket Xingping i Shaanxi. Liu Jin ble så mektig ved hoffet at han i en periode godt kunne ansees som Kinas virkelige hersker.

Liu Jin begynte å komme til makt under Zhengde-keiserens tid. Denne keiseren førte et kostbart hushold som la tunge byrder på folk, og ettersom han foretrakk livet i sorgløs sus og dus, nektet han etterhvert å ta imot sine egne ministre i audiens og leste heller ikke de memoralier som ble fremsendt til ham. Han fremmet evnukkenes sterkere rolle i hoffet. Den sterkeste ble Liu Jin.

Mange av Lius beslutninger ble tatt dårlig imot. Da han oppfordret enker til gjengifte, fikk han mange mot seg, ettersom dette stred mot neokonfucianismens syn. 

Det kom til opprør (fyrsten av Anhuas opprør), rettet mot Liu Jin, men det ble slått ned. Men så ble Liu selv anklaget for opprørsplaner. Keiseren ble overbevist om at anklagene var sanne, og beordret Liu torturert til døde, ved de tusen kutts død. Det hevdes at Liu led i to dager før han døde av 300-400 kutt og stikk.

Liu var også meget korrupt, etter det som fortelles. Etter at han ble arrestert ble det i hans residens angivelig funnet 12.057.800 tael (449,750 kg) gull og 259.583.600 tael (9,682,470 kg) sølv. Mengden er så høy at det kan dreie seg om en overdrivelse.

Litteratur
The Cambridge History of China, Vol. 7: The Ming Dynasty, 1368-1644, Part I, "The Prince of Anhua Uprising", av Frederick W. Mote og Denis Twitchett.

Referanser

Kinesiske evnukker
Personer fra Xianyang
Fødsler på 1400-tallet
Dødsfall i 1510
Lingchi

Lingchi (kinesisk 凌遲, pinyin: Língchí, «ydmykende og langsomt»), i den vestlige verden gjerne omtalt som de tusen kutts død, var en kinesisk torturpreget henrettesesmetode kjent siden 900-tallet og som tidvis ble benyttet i Kina til den ble avskaffet fra straffeloven i 1905. 

Straffen, som nok var reservert til bare de aller verste forbrytelser, innebar at den dømte, levende eller død, ble langsomt skåret i og til slutt delt i små biter. Lovbøkene beskriver ikke fremgangsmåten i detalj, og utførelsen varierte dermed. Noen keisere forlangte at den straffedømte skulle leve i tre dager etter at prosessen ble påbegynt; det var også tidvis et mål at han skulle levende oppleve hele amputeringer. Det er imidlertid også kjent at det var vanlig å gi bedøvende stoffer i forkant, og at det ikke var uvanlig at den dømte eller hans venner bestakk torturbøddelen for å sørge for at et dødelig stikk til hjertet ble tilført først, eller tidlig, i prosessen. 

Det finnes fotografier fra den siste lovlig utførte lingchi, den 9. april 1905. Det var Fu Zhu Li (gammel romanisering: Fou-chou-li), en vakt i den mongolske prins Ao-Han-Quans tjeneste, som ble henrettet fordi han til nyttårsfesten i februar hadde drept sin herre.

Litteratur
Jérôme Bourgeon: «Abolishing 'Cruel Punishments': A Reappraisal of the Chinese Roots and Long-Term Efficiency of the in Legal Reforms», i Modern Asian Studies 37, nr. 4 (2003): 851-62.
Jerome Bourgon, Supplices chinois, Bruxelles: La maison d'à côté 
 Timothy Brook, Jérôme Bourgon, Gregory Blue: Death by a Thousand Cuts, Harvard University Press, 2008 "Death by a Thousand Cuts", Harvard University Press

Eksterne lenker
 Bilder fra en lingchi-henrettelse, oktober 1904.

Kinas historie
Dødsstraff
Tortur
Kinesiske ord og uttrykk
Akatisi

Akatisi er manglende evne å sitte stille. Det er en relativt vanlig bivirkning av behandling med nevroleptika og ved Parkinsons sykdom.

Se også 
 Restless legs syndrome

Litteratur  
Store norske leksikon: Akatisk

Psykiske lidelser og atferdsforstyrrelser
Augon Johnsen

Augon Johnsen (født 10. april 1953 i Skien) er en norsk grafisk designer, illustratør og billedkunstner som særlig har arbeidet med grafikk. 

Augon Johnsen er utdannet ved Bergen Kunsthåndverksskole der han tok diplomeksamen i 1982. Han drev Dynamo Bergen Designstudio sammen med Bernt Endre. Da jobbet han også med idéutvikling og fotografi. Siden 1988 har han vært frilans illustratør og grafisk designer med oppdrag blant annet som avistegner for Bergens Tidende. Han har også laget bokomslag for flere norske forlag og identitetsdesign innen kultur og næringsliv.

Augon Johnsen har vært representert på en rekke utstillinger, deriblant tre ganger på Statens Høstutstilling og like mange ganger på Sørlandsutstillingen. Han er innkjøpt av Riksgalleriet, Norges Bank, kunstforeninger og flere andre.

Augon Johnsen bor og arbeider i Bergen, dit han flyttet i 1976. Han er faren til tegnerne Åshild (født 1978) og Mari Kanstad Johnsen (født 1981).

Eksterne lenker 
 Hjemmesider med CV og bildeeksempler

Norske illustratører
Norske grafikere
Norske grafiske designere
Personer fra Skien kommune
Fødsler i 1953
Ostekake

Ostekake er en kakelignende pai, som pleier å inneholde ingrediensene kesam (eller en annen usaltet kremost), egg, melk og sukker.

Historie 

Allerede i den romerske antikken ble en type ostekake fremstilt av rømme og kesam. Det har blitt hentet oppskrifter ut av Cato den eldres samling, hvor han henviser til tre typer: libum, savillum and placenta. Av de tre ligner placenta mest på moderne ostekaker, siden den har en skorpe som blir bakt separat.

Varianter 

Det finnes mange forskjellige varianter av ostekaker, som gjerne har et særskilt nasjonalt eller historisk preg. I USA blir den mest alminnelige ostekaken dandert på en seng av oppsmuldrede kjekssmuler, mens den i Sveits og Tyskland ofte blir dandert på et dekke bakt med gjær. I Sverige finnes det en nasjonal variant kalt ostkaka, som blir laget ved å tilsette osteløype til melk før den blir stekt i ovnen. Denne kaken har sine røtter fra Hälsingland og Småland.

Ostekaker blir ofte tilsatt bær (som f.eks: bringebær, blåbær, bjørnebær, rips, kirsebær, etc.) for å heve smaksnivået og kvaliteten på kaken. En annen mulighet er å tilsette fruktsaft fra en sitrusfrukt som appelsin, sitron eller grapefrukt.

I USA er ostekake med jordbær («Strawberry cheesecake») en populær variant (bildet), en kake som blir dekket med en søt jordbærmasse etter baking. En annen populær variant er New York Cheesecake, som har en litt mer fyldig konsistens.

Ostekake med og uten bunn 

Ved baking av ostekake med bunn blir først og fremst bunnen lavet, derefter blir kesammassen helt over, og tilslutt baker man kaken. Et særegent tilfelle kan sies å være den , som både består av ost og sjokolade.

En forenklet variant av ostekaken er den uten bunn. Her blir ingrediensene ganske enkelt blandet sammen med kesammassen og semule- eller maisgryn. Et annet eksempel på en  bunnløs ostekake er den korsikanske Fiadone.

Brytekake 

Denne kaken blir bakt på vanlig måte, men blir tatt ut av ovnen ca. 10 minutter før baketiden er over for å bli dekket med et marengslag, før den settes tilbake og las bake ferdig. Ved avkjøling trenger fuktigheten fra ostemassen gjennom marengsen og lager små perler.

Kokt ostekake 
Det finnes en litt annerledes type ostekake, som i motsetning til de andre ikke blir stekt, men derimot kokt. Melk, sukker, smør blir i dette tilfellet kokt sammen med en ostekrem. Så bruker man enten en kesam som er tilsatt tre skjeer planteolje eller en kremost, som man blander med kakemassen og nyvispet eggehvite. Ostekaken blir så lagt inn i en form med ferdigbakt bunn, og blir så bakt til den får en gyllen farve.

Ostebløtkake 
Ostebløtkake hører per def. ikke til kategorien ostekake. Grunnen til det er at kesammassen (uten egg, men med desto mer kremfløte) ikke blir bakt sammen med resten av kaken, men derimot blir lagt på den ferdig preparerte kakebunnen, hvor den med hjelp av gelatin (eller lignende) kan stivne i løpet av en natt i et kjøleskap.

Referanser og fotnoter

Eksterne lenker
Kunståret 1390



Fødsler

|-
|align=center| / || Gregorio di Cecco || italiensk || kunstmaler av sienaskolenunder den tidlige renessansen ||align=center| 28-? ||align=center|  eller seinere || 

| 1390-1395 || Jan van Eyck || nederlandsk || tidlig nederlandsk maler som virket i Brugge ||align=center|ca. 46-51 ||align=center|1441 || 
|}

Referanser
Sudan under Sommer-OL 2008

Sudan under Sommer-OL 2008. Ni sportsutøvere, fem menn og fire kvinner fra Sudan deltok i to sporter, friidrett og svømming under Sommer-OL 2008 i Beijing. De var tiende gangen som Sudan deltok i et OL, der de tok et sølv.

Medaljer

Friidrett
Menn

Kvinner

Svømming

Nasjoner under Sommer-OL 2008
Sudan under de olympiske leker
2008 i Sudan
Stedfortrederkrig

En stedfortrederkrig (engelsk: proxy war eller war by proxy) er en krig som offisielt utkjempes mellom to parter, men hvor hver av disse partene er alliert med eller støttet av andre, større makter, og der det egentlige målet med krigen først og fremst er å flytte maktbalansen mellom stormaktene. En slik krig er resultatet av at motstridende krefter bruker tredjeparter som erstatning for å kjempe mot hverandre direkte.

Mens motstridende krefter i enkelte tilfeller har brukt regjeringer som stedfortredere, er det langt mer vanlig at voldelige ikke-statlige aktører, leiesoldater eller andre tredjeparter går med i krigen. Håpet er at disse gruppene kan angripe en motstander uten at det utarter til en fullskala krig. 

Stedfortrederkriger har også blitt utkjempet sammen med fullskala konflikter. Det er nesten umulig å kjempe en ren stedfortrederkrig, ettersom gruppene som støtter en bestemt nasjon vanligvis har sine egne interesser som kan avvike fra selve nasjonens. Stedfortrederkriger fungerer vanligvis best i kalde kriger, ettersom de blir nødvendige i gjennomføringen av en væpnet konflikt mellom minst to krigførende parter mens den kalde krigen fortsetter.

Under den kalde krigen var USA og Sovjetunionen ikke i direkte væpnet konflikt, blant annet fordi det kunne få katastrofale konsekvenser, og unngikk å sende egne styrker til motpartens interesseområder. I stedet førte de stedfortrederkrig mot hverandre ved blant annet å støtte regimer og opprørsbevegelser i Afrika (blant annet Angola), Latin-Amerika (blant annet Nicaragua) og Asia. I Øst- og Sørøst-Asia støttet USA antikommunistiske regimer, og bekjempet venstreorienterte bevegelser. I Kina og Vietnam støttet USA den tapende parten. I Latin-Amerika hadde USA betydelig innflytelse gjennom stedfortredere. Under Den afghansk-sovjetiske krig var den sunni-islamske motstandsbevegelsen USAs stedfortredere mens Irak var USAs stedfortreder i Iran–Irak-krigen.

Terrorbevegelser som driver angrep på en annen kan opptre som stedfortredere. For eksempel antas at Iran har støttet terrorister som har rettet angrep mot USA. Pakistan har trolig støttet væpnede grupper i Afghanistan for å oppnå regional innflytelse.

Separatister i det østlige Ukraina drev fra 2014 væpnet kamp mot ukrainske styrker og disse ble ansett som stedfortredere for Russland. Borgerkrigen i Syria har til dels preg at stedfortrederkrig.

Referanser 

Krigføring
Den kalde krigen
Breimyrbakkene

Breimyrbakkene er et skihoppanlegg i Holmestrand kommune i Vestfold. Anlegget ligger på østsiden av Breimyråsen mellom Island og Gullhaug, og består av fem hoppbakker med størrelse K61, K40, K20, K10 og K5. Det er eid av Botne skiklubb. K61-bakken var arena for NM mellombakke for kvinner i 2010 og veteran-NM i 2008.

Den første hoppbakken i Breimyråsen ble bygd i 1933. Siste større ombygging av anlegget ble gjort i 2005.

Bakkerekord i K61-bakken er 69 meter, satt av Anette Sagen under NM 13. mars 2010. Bakkerekorder i de andre bakkene:
 K40: 43,5 meter
 K20: 21,5 meter
 K10: 9 meter (Kristoffer Solberg 2. mars 2005)
 K5: 4,5 meter (Marius Ihler 2. mars 2005)

NM, spesielt hopp

Kvinner

Se også 
 Rambergkollbakkene

Kilder 
 Skisprungschanzen-Archiv: Botne
 Botne skiklubb - Hopp
 Idrettsanlegg.no: Breimyrbakkene K61, K40, K20, K10

Eksterne lenker 
 
 

Hoppbakker i Norge
Idrettsanlegg i Vestfold og Telemark
Sport i Holmestrand
Byggverk i Holmestrand
Portugal under Sommer-OL 2008

Portugal under Sommer-OL 2008. 77 sportsutøvere fra Portugal deltok i 16 sporter i Sommer-OL 2008 i Beijing. Portugal kom på 46.-plass med en gull- og en sølvmedalje. Friidrettsutøveren Nelson Évora var landets flaggbærer under åpningsseremonien.

Medaljer

Medaljevinnerne

Eksterne lenker
 OL-resultater på Sports-reference.com 

 

Nasjoner under Sommer-OL 2008
Portugal under de olympiske leker
2008 i Portugal