alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ig Nobelprisen

Ig Nobelprisen er en parodi på nobelprisen og utdeles hvert år i oktober – rundt samme tid som de ekte nobelprisene offentliggjøres – for ti vitenskapelige bragder som «først får folk til å le, deretter til å tenke». Prisen blir organisert av det vitenskapelige, humoristiske tidsskriftet Annals of Improbable Research, og utdeles av en gruppe som inkluderer ekte nobelprisvinnere ved en seremoni i Harvard universitetets Sanders teater.

De første Ig Nobelprisene ble utdelt i 1991, da for oppdagelser som «verken kan, eller bør, gjentas». Det deles hvert år ut priser i ti kategorier, både paralleller til de ekte nobelprisene fysikk, kjemi, psykologi/medisin, litteratur og fred, men også folkehelse, ingeniørkunst, biologi og tverrfaglig forskning.

Navnet er et ordspill på det engelske ordet «ignoble» (for uedel), og Alfred Nobels etternavn. Navnet uttales offisielt «ig no-BELL» (IPA:) .

Prisen omtales noen ganger som en «alternativ nobelpris».

Norske prisvinnere 

2014, arktisk forskning Eigil Reimers og Sindre Eftestøl fra Institutt for biovitenskap (UiO), for å ha studert fluktadferd hos reinsdyr som ser mennesker forkledt som isbjørner. 

2011, psykologi Karl Halvor Teigen ved Universitetet i Oslo, for å ha studert hvorfor folk sukker i hverdagen, og hvordan dette er koblet til følelsesmessige signaler og som svar på vanskelige oppgaver. 

1999, medisin Dr. Arvid Vatle fra Stord for inngående å ha studert hva slags flasker folk bruker til urinprøver i sin artikkel «Unyttig om urinprøver»

1996, biologi Anders Bærheim og Hogne Sandvik fra universitetet i Bergen for sin rapport om «Effekten av øl, hvitløk og rømme på appetitten til igler»

1996, folkehelse Harald Moi, Oslo, sammen med Ellen Kleist fra Nuuk, Grønland for sin rapport «Spredning av gonoré via en oppblåsbar dukke».

1995, folkehelse  Martha Kold Bakkevig fra Sintef Unimed i Trondheim, sammen med Ruth Nielson fra Danmark, for sin inngående undersøkelse om hvordan vått undertøy innvirker på kroppens varmeregulering og komfort

Noter

Referanser

Eksterne lenker 

 Ig Nobelprisens offisielle side (engelsk)

Forskningspriser
Negative utmerkelser
Utmerkelser etablert i 1991
Anna Jansson

Anna Maria Angelika Jansson (født 13. februar 1958 i Visby på Gotland i Sverige) er en svensk forfatter.

Jansson er utdannet og jobber som sykepleier. Hun debuterte i 2000 med kriminalromanen
Stum sitter guden, den første i en serie med polisassistent, senere kriminalinspektör Maria Wern i hovedrollen. Hun skriver også lettlest-bøker for barn.

Bøkene hennes er oversatt til åtte språk. Främmande fågel (2006), en nær-fremtids thriller og mysteriekrim lagt
til et Sverige i unntakstilstand etter at et mutert fugleinfluensa-virus forårsaker epidemi og panikk, ble nominert til Glassnøkkelen 2007.

Utover sitt litterære forfatterskap skriver og foreleser Anna Jansson om etikk i sykepleien.

Bibliografi 
 Stum sitter guden (2000)
 Alla de stillsamma döda (2001)
 I stormen ska du dö – lettlestbok (2002)
 Dömd för mord (2003)
 Må döden sova (2002) 
 Silverkronan (2003) 
 Drömmar ur snö (2004)
 Svart fjäril (2005) 
 Etiska dilemman i vården – sakprosa (2005) (sammen med Agneta Blom)
 Främmande fågel (2006)
 Etiska dilemman i vård och omvårdnad. Hur skulle du ha gjort? – sakprosa (2007) (sammen med Agneta Blom)
 Pojke försvunnen (2007)
 Inte ens det förflutna (2008) 
 Hantverkarsvett är dyrare än saffran – kåserier (2008)

Oversettelser til norsk

Priser og utmerkelser 
  – Guldpocket, for Silverkronan
  – Årets länsförfattare i Örebro län

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Svenske forfattere
Svenske krimforfattere
Svenske barnebokforfattere
Personer fra Visby
Svenske sykepleiere
PlayStation Home

PlayStation Home, eller bare Home, er en nettsamfunnsbasert tjeneste for PlayStation Network, som har vært under utvikling siden 2005.

Home lar brukerne lage en figur for sin PlayStation 3. Denne figuren kan få sin egen leilighet som brukeren kan pynte med gjenstander han eller hun vinner. Tjenesten ble annonsert på Game Developers Conference 7. mars 2007, med en planlagt lansering høsten 2007. På Tokyo Game Show samme år ble det kunngjort at Home har blitt utsatt til andre kvartal i 2008. Fra 11. desember 2008 gikk tjenesten over fra lukket til åpen betatest.

Referanser

Eksterne lenker
 PlayStation Home 
 PlayStation Home forum
 Playstation Home betatestside (arkivert)
 Demovideo fra GDC 2007

PlayStation 3-spill
Innbo

Innbo er gjenstander som naturlig hører til inne i et hus. Både veggfaste og løse gjenstander kommer inn under begrepet innbo, men noen fastmonterte ting kan også falle inn under boligen. Løse gjenstander som sykler, plenklippere, snøfresere og hagemøbler kalles ofte for løsøre.

Forsikring
Det må tegnes egen forsikring for innbo i et hus. Man har boligforsikring som dekker selve boligen. I tillegg kommer innboforsikringen. Grunnen til dette er at hver enkelt velger hvor mye man vil ha av innbo i boligen, dermed vil innboforsikringer kunne variere i like boliger. Svært mange fagorganisasjoner tilbyr innboforsikring til medlemmer.

Skatt
Innboet regnes skattemessig til formuen. Man vil ha et fribeløp som trekkes fra ved ligningen, men det overskytende vil legges til formuen. For tiden er fribeløpet 100.000 kroner.

Tingsrett
Rob Jones

Robert Marc Jones (født 5. november 1971 i Wrexham i Wales) er en tidligere engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra tiden i Liverpool FC.

Karriere 
Jones begynte sin fotballkarriere i Crewe før han noe overraskende ble kjøpt for £300.000 av Liverpool manager Graeme Souness 4. oktober 1991. 

Rob hadde vokst opp som Liverpool-supporter, siden hans bestefar Bill Jones spilte for de røde i årene 1938–1954, og var med på mannskapet som vant det det første ligamesterskapet etter 2. verdenskrig i 1947.

Rob Jones gjorde sin debut for Liverpool som høyreback, kun 2 dager etter han skrev under for Anfield klubben borte mot erkerival Manchester United. Alle som så kampen ble imponert over hvordan han holdt vidunderbarnet Ryan Giggs under kontroll hele kampen.

I sin første sesong, (1991/1992), vant han FA-cupen på Wembley etter at Liverpool vant 2-0 i finalen mot Sunderland etter mål av Michael Thomas og Ian Rush.

Han fikk sin første landskamp for  mot  på Wembley 19. februar 1992 i en kamp England vant 2-0. Totalt fikk han 8 landskamper. Et antall som sannsynligvis hadde vært mye større om ikke skader hadde satt en stopper for det.

I sesongen 1994/1995 var han med å vinne Liga-Cupen da Liverpool vant 2-1 mot Bolton i finalen. Sesongen etter var han med å tape for Manchester United 1-0 i FA-cupfinalen.

Etter finalen måtte han ta et seks måneders avbrekk fra fotballen pga. ryggproblemer. Han kom tilbake på banen, men stadige skadeproblemer de neste to årene gjorde at han spilte sin siste kamp for Liverpool i februar 1998. Han ble frigitt av Liverpool etter sesongen 1998/1999. Totalt spilte Jones 243 kamper for Liverpool uten å score et eneste mål. 

Han signerte for West Ham i juli 1999, men fikk kun en eneste kamp for London-laget i Intertoto-cupen, og skader gjorde at han valgte å legge støvlene på hylla allerede august samme år.

Statistikk

Medaljer som vinner med Crewe 
 1988/1989 Ligavinner 4. divisjon.

Medaljer som vinner med Liverpool 
 1991/1992 FA-Cupen.
 1994/1995 Liga-Cupen

Medaljer som nr.2 med Liverpool 
 1995/1996 Tapende finalist FA-Cupen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Profil på Liverpools offisielle hjemmeside
  Profil på LFChistory.net

Engelske fotballspillere
Fotballspillere for Liverpool FC
Fotballspillere for Crewe Alexandra FC
Fotballspillere for West Ham United FC
Personer fra Wrexham
Fødsler i 1971
Imperial College London

Imperial College London, offisielt Imperial College of Science, Technology and Medicine, er et universitet i London. Det var tilknyttet University of London som et kollegium inntil 2007. 

Fagområdene som tradisjonelt har stått sterkest er naturvitenskap, ingeniørfag og medisin, men i nyere tid har universitetet også fått en avdelingen for økonomiske studier ved Imperial College Business School.

Hovedkampus ligger i South Kensington i det sentrale London, med fasade mot Exhibition Road.

Rangeringer 
Imperial College London ble rangert som nummer 4 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 8 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.

THE World University Rankings 2014-2015 plasserte universitetet som det på plass 9 av de 500 beste universitetene i verden. I QS World University Rankings for 2014 rangerte universitetet som nummer 2 og i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014 som nummer 22 av verdens universiteter.

Imperial College inntok i 2008 6.-plass globalt på Times´ liste over verdens beste universiteter.THES har rangerte i 2006 universitetet som det niende beste i verden; for ingeniørfag, teknologi og biomedisin spesifikt ble det rangert som det fjerde beste i 2006.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Imperial College Press

University of London
Kensington and Chelsea
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1907
1907 i England
Alrekstad

Alrekstad (av norrønt Álrekstaðir) er en tidligere kongsgård i nabolaget Årstad i Bergenhus bydel i Bergen, med røtter tilbake til 400-tallet.

Søndag 10. september 2000 ble en minneplate avduket ved inngangspartiet til Alrekstad skole, støttet av Årstad menighet og Årstad skole.

Historie 
Snorre nevner Alrekstad som en av de fem gårdene der Harald Hårfagre holdt seg mest på sine eldre dager. Dit ønsket Håkon den gode å bli brakt etter å ha fått banesår i slaget ved Fitjar i 961: 
Kong Håkon gikk ut på langskipet sitt og lot binde om det såret han hadde fått, men blodet rant slik av det at de ikke kunne få det stanset, og da det lei på dagen, ble kongen svakere; han sa da at han ville seile nordover til gården sin på Ålrekstad... Og etter litt døde kong Håkon der på  hella, samme sted som han var født.

Årstadgeilen fører fra Alrek ned til Store Lungegårdsvann og er Bergens eldste gateløp. Veifaret førte fra kongsgården ned til sjøen ved Store Lungegårdsvann (den gang kalt Alrekstadvågen). På flere av eiendommene langs geilen er det påvist arkeologiske kulturminner i form av gravminner og spor etter forhistorisk dyrkning.

Kongsgården var strategisk plassert. I øst ruver Ulriken, i forgrunnen ligger Ålrekstadvågen, (nå Store Lungegårdsvann), i nord Ålrekstadvannet (nå Svartediket). Sentralt i landskapet ligger også Skinhosa (nå Puddefjorden). I 1277 testamenterte Magnus Lagabøte Alrekstad kongsgård til Nonneseter kloster. Eiendommen ble holdt i hevd til reformasjonen. Deretter lot Vincens Lunge både kloster og kongsgård forfalle. På 1800-tallet var Årstadvollen ekserserplass. I 1898 kjøpte Bergen kommune området.

De tidligste kirkelige opplysninger som finnes om Årstad, forteller at det på gården Alrekstad fra gammelt stod en liten kirke av hugget kleberstein. Den skal ha stått der så sent som i 1653, men ble revet tidlig på 1700-tallet. Trolig var Den hellige korskirke reist i tilknytning til kongsgården. Steinen ble brukt dels til Bergen domkirke, delvis til magister Ole Storms hus; han var daværende eier av Årstad. Ruiner etter gamlekirken var fremdeles synlige i 1736. 

Absalon Pedersson Beyer var sogneprest blant annet for Årstad sogn, og omtaler dette i sin dagbok 21. april 1564 da Årstad menighet fremdeles sognet til Den hellige korskirke. Utover 1600-tallet forfalt kirken i slik grad at menigheten måtte henvises til Birkeland kirke i Fana som sognekirke. Veien dit var så lang at menigheten i 1667 ved kongebrev fra kong Frederik 3. fikk tillatelse til å innlemmes i St. Jørgens sogn, dvs. den langt nærmere Hospitalskirken i Bergen by. Men Fana motsatte seg dette med tanke på tapet i kirkeskatt. Thomas Gilbertsen som var sogneprest ved St. Jørgen, avslo derfor Årstad menighets henvendelse.

Nabolaget 
Alrek studenthjem ligger rett ved siden av Alrekstad skole, med studentpuben Club Alrek i studentboligens kjeller. Haukeland sykehus ligger også i området.

Referanser

Eksterne lenker 
 UiB om Alrek
 Kulturnett Hordaland
 Bergen Byleksikon på nett, om Alrekstad

Årstad
Bosetninger i Bergen
Bergens historie
Norges historie
Bodø bystyre 1975–1979



Representanter

Kilder 
Bodø kommune

Se også 
Politikk i Bodø

Politikk i Bodø
Anke Huber

Anke Huber (født 4. desember 1974 i Bruchsal) en tidligere tysk kvinnelig profesjonell tennisspiller.

Huber ble profesjonell i 1990 og vant tolv ATP-titler i single og en i double i løpet av sin tenniskarriere som varte til 2001. I 1996 var hun nummer fire på rankingen over verdens beste kvinnelige singlespillere. Hun vant aldri noen Grand Slam-turnering men hun var i finalen  i Australian Open i 1996, hun tapte for Monica Seles med 4-6, 1-6.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske tennisspillere
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 1992
Tennisspillere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 1996
Tennisspillere under Sommer-OL 1996
Personer fra Landkreis Karlsruhe
Fødsler i 1974
Nate Dogg

Nathaniel Dwayne Hale (født 19. august 1969, død 15. mars 2011), profesjonelt kjent som Nate Dogg, var en amerikansk sanger og rapper. Han fikk anerkjennelse for å utføre gjestevokal på en rekke hit-rap-sanger mellom 1992 og 2007, og fikk kallenavnet «King of Hooks».

Hale begynte sin karriere på begynnelsen av 1990-årene som medlem av 213, en trio dannet i 1990 sammen med vennene hans Snoop Dogg og Warren G. Han medskrev og sang som gjestevokalist på Warren Gs hit-singel «Regulate» i 1994, som nådde nummer to på Billboard Hot 100 og singelen fungerte som en breakout-suksess for begge artistene. Nate Dogg ble raskt etter en fast del av hiphop-sjangeren på amerikas vestkyst, og arbeidet jevnlig med Dr. Dre, Snoop Dogg og Xzibit i 1990-årene; hans dype vokal ble ettertraktet for hooks, og han utvidet til å arbeide med et større utvalg artister i 2000-årene, slik som Eminem, 50 Cent, Fabolous, Mos Def og Ludacris. Som gjesteartist havnet Nate 16 ganger på BillBoard Hot 100, og nådde i 2003 nummer én via 50 Cents «21 Questions». Nate Dogg var også stort omtalt i Dr. Dres «The Next Episode» og Eminems «'Till I Collapse». I tillegg til gjestearbeidet, ga Nate Dogg ut tre studioalbum, samt en rekke med moderat suksessrike egne singler i 1990-årene.

I desember 2007 fikk Hale et hjerneslag, noe som svekket kroppens venstre side, mens kognisjonen og stemmen forble intakt. Flere måneder senere fikk han et nytt hjerneslag. Han døde i 2011 av hjertesvikt i en alder av 41 år.

Bakgrunn 
Han begynte å synge som barn i New Hope Trinity, baptistkirkens kor i Clarksdale i Mississippi, hvor hans far (Daniel Lee Hale) var pastor. Som 16-åring sluttet han skolen i Long Beach og forlot hjemmet for å gå inn i United States Marine Corps, hvor han tjente i tre år før han ble avskjediget. I 1991 dannet Nate Dogg og slektningen Snoop Dogg sammen med vennen deres Warren G en gruppe som de kalte 213, men de ga ikke ut noe album sammen før i år 2004.

Diskografi 
 Nate Dogg (2003)
 Music and Me (2001)
 The Prodigal Son (2000)
 Ghetto Preacher (1999)
 G-Funk Classics, Vol. 1-2 (1998)

Han hadde et slag i 2007, og ga ikke ut musikk etter dette. Nate Dogg døde den 15. mars 2011.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 Nate Dogg Biography, Allmusic. Besøkt 11. februar 2006.

Sangere fra USA
Personer fra Long Beach
Musikere tilknyttet Death Row Records
Krak des Chevaliers

Krak des Chevaliers er en borg i det nordlige Syria, ca. 60 km vest for byen Homs. Borgen ligger øverst på en 650 meter høy ås, og murene har en tykkelse på opptil 8 meter. Det er syv vakttårn på 8-10 meter i diameter, hvor det er mulig å få et godt overblikk over den eneste veien mellom Antiokia og Beirut. Borgen har som et av få steder i verden bevarte eksempler på korsriddernes kunstneriske utfoldelser i form av freskomalerier.

Historie
Omådet har fra tidlige tider vært skueplass for mange konflikter mellom de tallrike folkeslagene som bodde i dette området eller som var interessert i å få makten over området. Det ble derfor oppført mange festningsverk, men dessverre gikk alle til grunne igjen. Blant aktørene i området kan nevnes romerne, byzantinerne og ummajjadene, som alle satte sitt kulturelle preg på området. Krak des Chevaliers ble opprinnelig bygget i 1031 til emiren av Aleppo, men under det første korstog i 1099 ble det erobret av korsridderne. 

Omkring 1144 ble det gitt videre til Johannitterordenen, som etter å ha ombygget borgen brukte den som hovedkvarter. I forbindelse med ombygningen ble den ved tilføyelse av en yttermur til en konsentrisk borg, og borgen var den største på kristne hender i Midtøsten. Det bodde 50-60 munker sammen med stormesteren samt opptil 2000 fotsoldater i borgen.

Omkring år 1200 ble området rammet av flere jordskjelv, som også gav en del skader på borgen. Borgen ble forsøkt inntatt og beleiret av muslimske herskere flere ganger, men først i 1271 ble beboerne narret til å åpne for Baibars, sultanen av Kairo. Borgen ble deretter benyttet som festningsverk til starten av det 19. århundre, da den ble forlatt. 

Da Frankrike etter første verdenskrig forvaltet Folkeforbundets mandat over området, ble det startet et rekonstruksjonsarbeid, og etter Syrias selvstendighet etter andre verdenskrig ble borgen statseiendom. Den står i dag på UNESCOs verdensarvsliste sammen med citadellet Qal'at Salah El-Din, som ligger langs veien et stykke nord for borgen.

Festninger i Syria
Middelalderen
Korstogene
Syrias historie
Verdensarven i Syria
Ruiner i Syria
Guvernementet Tartus
Haukur Ingi Guðnason

Haukur Ingi Guðnason (født 8. september 1978 i Keflavik) er en islandsk fotballspiller som spiller for Keflavik IF.

Guðnason begynte sin karriere i Keflavik IF før han signerte for Liverpool FC for £150 000 1. desember 1997. Han tilbragte 3 år i England uten spille en eneste seniorkamp for Anfield-klubben. Han returnerte til Island 27. desember 2000. Han hadde et låneopphold i Knattspyrnufélag Reykjavíkur før han returnerte til Keflavik. Han signerte for Fylkir i 2003, men returnerte igjen til Keflavik i 2009.

Guðnason er en rask offensiv midtbanespiller og har pr. 2. mai 2010 åtte landskamper for .

Statistikk 
 1995–1997: Keflavik 34 kamper – 11 mål.
 1997–2000: Liverpool 0 kamper – 0 mål.
 2000–2001: Knattspyrnufélag Reykjavíkur 12 kamper – 0 mål.
 2001–2002: Keflavik 28 kamper – 9 mål.
 2003–2008: Fylkir 63 kamper – 19 mål.
 2009 –        : Keflavik 20 kamper – 5 mål.

  Landskamper for Island: 8 kamper - 0 mål.

Personlig liv 
Haukur Ingis Guðnasons far er Guðni Kjartansson. Han er forlovet med Ragnhildur Steinunn Jónsdóttir, som var Miss Iceland i 2003 og er en kjent TV-presentatør.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på Liverpools offisielle hjemmeside.
 Profil på LFChistory.net.

Haukur Ingi Gudnason
Fotballspillere for Keflavík ÍF
Fotballspillere for Liverpool FC
Fotballspillere for KR Reykjavík
Fotballspillere for Fylkir
Fotballspillere for UMF Grindavík
Fødsler i 1978
Qal’at Salah El-Din

Salah Ed-Din-borgen eller Qal'at al-Sahyun (arabisk Qal’at Salah Al-Din ) var en korsfarerborg i det vestre Syria ca. 24 km øst for havnebyen Al-Ladhiqiyah (Latakia), i et terreng med høye fjell, på en høyde mellom to raviner og omgitt av skog.

Festningen ble sammen med Krak des Chevaliers (Qal'at Al-Hosn) tatt opp på UNESCOs Verdensarvsliste i 2006.



Historie 
Borgen ble oppført under Det bysantiske riket på 1000-tallet, trolig over ruiner fra en fønikisk befestning og fungerte som en strategisk utpost for korsfarernes raid og angrep. Den dominerende beliggenheten og  befestningsarbeidet som ble foretatt på slutten av 1200-tallet gjorde den praktiskt talt uinntakelig for beleirende styrker. Borgen ble styrt av Johannitterordenen, og den ble utsatt for en rekke beleiringer før den i 1188 ble inntatt av den mulimske hærføreren Saladin. Borgen har fått sitt navn fra Saladin. Senere fortsatte befestningsarbeidet selv under Ayyubid-dynastinet på begynnelsen på 1300-tallet.

Fram til 1965 kunne man kun nå borgen til fots etter en svært krevende klatring.

Borgen 
Borgen ligger på kanten av en ca. 150 m høy klippe og er avskåret fra den øvrige klippen med en ca. 18 m bred, ca. 28 m dyp og ca. 155 m lang kløft.

I dag ligger store deler av borgen i ruiner, unntatt ytterveggene og murene. Nær inngangen finnes det to imponerende korsfarerbastioner som er bevart, og synlige ruiner finnes også etter en korsfarerkirke, to bysantinske kapell og de store vanncisternene.

Borgen måler over 4 800 m² og kunne ha 10 000 soldater innenfor murene.

Eksterne lenker 
 
 UNESCOs Verdensarvsliste Salah Ed-Din
 om Salah Ed-Din
 Syrisk turistinformasjon om Salah Ed-Din

Syrias historie
Middelalderen
Korstogene
Festninger i Syria
Verdensarven i Syria
Ruiner i Syria
Guvernementet Latakia
Fort Dix

Fort Dix er en base for Den amerikanske hær i Burlington County i New Jersey i USA. Den er oppkalt etter generalmajor John Adams Dix, en veteran fra den britisk-amerikanske krig (1812) og den amerikanske borgerkrig. Konstruksjon av basen begynte i juni 1917. Basen het først Camp Dix; navnet ble endret til Fort Dix i 1939. Like ved ligger McGuire Air Force Base.

Eksterne lenker 
 

Garnisoner i USA
Burlington County
Militærvesen i New Jersey
Vagharsjapat

Vagharsjapat (armensk: Վաղարշապատը [Vaġaršapat] – det offisielle navnet, eller Edzjmiatsin Էջմիածին [Ēǰmiaçin] – det religiøse og mest benyttete navnet) er Armenias fjerde største by og ligger ca. 20 km vest for Jerevan og 10 km nord for den tyrkiske grensen i provinsen Armavir. Den er sete for alle armeneres øverste patriark og katolikos, som er det åndelige overhode for Den armenske apostoliske kirke. Byen har tre svært berømte kirker: Edzjmiatsin-katedralen, St. Gayane og St. Hripsime, og to mindre berømte kirker: Shoghakat og Guds Moders kirke.

Byen var hovedstad for kongeriket Armenia fra om lag 120 til 330 e.Kr. Setet for armenernes katolikos har den vært fra 301 til 485 og igjen fra 1441.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Armenica.org: Etchmiadzins katedral

Byer i Armenia
Tidligere hovedsteder
Skallethet

Skallethet er mangel av hårvekst, altså hårtap på hele eller deler av hodet. Relativt mange menn utvikler skallethet med stigende alder, og også en del kvinner om enn mye færre. Tilbøyelighet til skallethet er delvis arvelig (alopecia androgenetica). Høy panne er et omskrivende uttrykk for en begynnende skallethet.

Da skallethet ofte ansees som uønsket, markedsføres et antall produkter, både legemidler (Minoksidil/Finasterid) og naturmidler som skal motvirke hårtap og/eller fremme hårvekst. Enkelte velger å skjule tapt hår med parykk eller tupé. Det er også utviklet forskjellige former for hårtransplantasjon. Forskjellige frisyrer brukes også for å kamuflere delvis skallethet, se hentesveis.

Se også
 Alopecia areata (flekkvist håravfall)
 Alopecia totalis (tap av alt hodehår)
 Alopecia universalis (tap av alt kroppshår)
 Hårtap (Alopecia androgenetica)

Hår
Chris Anker Sørensen

Chris Anker Sørensen (født 5. september 1984 i Hammel, død 18. september 2021) var en dansk landeveissyklist. Sørensen var en typisk klatrer og han deltok i store sykkelritt som Criterium International, Tour de Romandie og Tour de France.

Han tok sin første seier som profesjonell på den 6. etappen i Dauphiné Libéré 2008. Sørensen vant i tillegg en etappeseier i Giro d'Italia og ble i 2012 kåret til den mest offensive rytter i Tour de France.

Sørensen omkom i en ulykke i Belgia 18. september 2021.

Meritter 

2005
3. etappe av Ringerike GP
2008
6. etappe av Dauphiné Libéré
2. etappe av Østerrike rundt
2009
Japan Cup
2010
8. etappe av Giro d'Italia
3.-plass sammenlagt, Tour of Slovenia
2011
 Klatrekonkurransen, Romandie rundt
6.-plass, Liège–Bastogne–Liège
2012
 Klatrekonkurransen,Catalonia rundt
 Mest offensive rytter Tour de France
2015
Dansk mester i landeveisritt

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Danske landeveissyklister
Deltakere for Danmark under Sommer-OL 2008
Syklister under Sommer-OL 2008
Deltakere for Danmark under Sommer-OL 2016
Syklister under Sommer-OL 2016
Personer fra Hammel
Etappevinnere i Giro d'Italia
Omkomne i trafikkulykker