alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Martina Hansens Hospital

Martina Hansens Hospital er et privat ideelt sykehus på Dønski i Bærum, eiet av stiftelsen med samme navn. Sykehuset har offentlig oppdragsgiver, Helse Sør-Øst og er et av landets ledende spesialsykehus i ortopedisk kirurgi, revmakirurgi og revmatologi. Sykehuset opererer årlig ca. 4500 pasienter og har nærmere 35.000 polikliniske undersøkelser i året.

Sykehuset ble bygget i 1936 med midler fra Martina Hansens legat. Det ble bygget som et spesialsykehus for pasienter med tuberkuløse sykdommer i ben og ledd. Etter 1950-tallet med oppdagelsen av medikamentet Streptomycin som praktisk talt tok knekken på tuberkulosen ble det et markert mindre behov for slike spesialsykehus (i likhet med kysthospitalene) og sykehuset spesialiserte seg på pasienter med behov for ortopedisk kirurgi og revmatologi.

Eksterne lenker
 

Helse- og sosialtjenester i Viken
Byggverk i Bærum
Private sykehus i Norge
Hérita Ilunga

Hérita N'Kongolo Ilunga (født 25. februar 1982 i Kinshasa, Zaire) er en kongolesisk fotballspiller i fotball som nå er klubbløs. Han er en venstreback, og har spilt på landslag til .

Klubbfotball

West Ham 
Den 2. september 2008 annonserte Premier League-klubben West Ham United at de hadde signert Ilunga fra FC Toulouse for resten av 2008/09 sesongen, sammen med den italienske spilleren David Di Michele. 

Ilunga debuterte for «Hammers» borte mot West Bromwich Albion den 13. september, og har etter det etablert seg som klubbens førstevalg på venstrebacken, etter salget av George McCartney til Sunderland. Ilunga skårte sitt første mål for klubben i en 3-0 seier hjemme i FA-cupen mot Barnsley den 3. januar 2009. Like etter kom britisk media med meldinger om at Liverpool var interessert i å signere han som erstatning for Andrea Dossena.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kongolesiske fotballspillere
Fotballspillere for Stade Rennais FC
Fotballspillere for RCD Espanyol
Fotballspillere for AS Saint-Étienne
Fotballspillere for Toulouse FC
Fotballspillere for West Ham United FC
Fotballspillere for Doncaster Rovers FC
Personer fra Kinshasa
Fødsler i 1989
Glassverket Idrettsforening

Glassverket Idrettsforening (stiftet 11. februar 1919) er et idrettslag fra bydelen Åskollen i Drammen. Den har ca. 1 000 medlemmer og har en lang håndballhistorie. Glassverket er først og fremst kjent for sin innsats på håndballbanen, men også fotballagene har markert deg med en rekke kretsmesterskap på aldersbestemt nivå, og seniorspill i gamle 3. divisjon.

Fotball 
Etter å ha ligget brakk i flere år ble seniorfotballen i Glassverket startet opp igjen før sesongen 2007. Sesongen 2011 spilte de i 5. divisjon, etter å ha rykket opp fra sin 6. divisjons-avdeling i 2010. Laget ble trent av tidligere juniortrener Christian Olsen, med Arild Kowalewski som hjelpetrener. Dette var lagets første sesong uten Vidar Westerås, som hadde styrt laget siden oppstarten i 7. divisjon i 2007. Initiativtaker Jon Anders Thomassen fungerte som administrativ leder for A-laget og også som trener for B-laget, som ble startet opp før 2010-sesongen. B-laget spilte i 7. divisjon og var i hovedsak et «fun-lag» med lave ambisjoner og høyt humør.

Sesongen 2018 
Sesongen 2018 ble en eneste opptur for Glassverket fotball. Ti år etter gjennoppstandelsen er ikke laget bare best i bydelen, og havnet over erkerivalen på tabellen, men stilte hele tre seniorlag hvorav ett vant sin avdeling og rykekt opp samt innkasserte KM gull. Neste sesong (2019) stiller Glassverkets tre herrelag i 5, 6 og 7 divisjon og har sjeldent hatt like mye aktivitet og så god forankring i lokalmiljøet. Toppscorer for førstelaget var Daniel Bretvik Gustavsen med 15 mål og trener var Stian Andersen. Stian har vært med fra oppstarten som junior og gått gradene som spiller og nå trener de siste 10 årene.

Kjente tidligere GIF-spillere er Thomas Andre Ødegaard, Lars Cramer, Jan-Richard Lislerud Hansen og Lars Erik Martinsen.

Håndball
Glassverkets damer ble norgesmestere i 1974 (utendørs) og i 1981 (innendørs). Sesongen 2011/2012 spilte klubben seg opp i eliteserien etter mange års fravær.

Tabellen 2012/13

Tabellen 2014/15

Tabellen 2015/16

Eksterne lenker 
 
 Glassverket Håndball Elite

Idrettslag i Drammen
Idrettslag etablert i 1919
Fotballag i Drammen
Fotballag etablert i 1919
Håndballag i Norge
Tidligere bandyklubber i Norge
Richard Alfred Bishop

Richard Alfred Bishop (født 13. august 1910 i Syosset i New York, død 8. september 1996 i Los Angeles) var en amerikansk turner. 

Han deltok i sommer-OL 1932 i Los Angeles, der han fikk 4.-plass i ringer. Dette var det første OL der utøverne konkurrerte i individuelle apparater.

Biografi 
Han ble født i New York, men flyttet mye i barndommen. Da han var 4 år gammel flyttet familien til Detroit. Et år senere flyttet de til Chicago, der de bodde noen år før de flyttet til vestkysten av USA rundt 1921. Der bodde de i Los Angeles, San Francisco, San Diego, San Bernardino, og til slutt tilbake til Los Angeles. Bishop studerte ved Los Angeles Polytechnic High School ("Poly High"), og gikk ut derfra i 1930. Han ønsket egentlig å begynne å jobbe, men etter at en av hans venner tipset ham om at de skulle etablere en turnforening på Compton Junior College valgte han å begynne der. 

Han fikk interesse for turn allerede ved Polytechnic High School, da han så noen som trente der. Han prøvde både ringer og skranke der for første gang, og greide mange av de øvelsene de andre turnerne gjorde. Han spurte treneren om han kunne delta på laget, og fikk beskjed om at han kunne delta dersom han greide å gå ti feet på hendene og deretter vippe seg over på beina, innen en uke. Dette greide han, og han fikk da plass på laget. På Compton fikk han tredjeplass sammenlagt i junior-skolemesterskapet. 

Kvalifiseringene til OL 1932 var preget av at østkysten av USA var dominerende innen turn i denne perioden. Kvalifiseringen til første- og andreplassen på laget som skulle sendes til OL ble gjort i New York, så kvalifiseringen på vestkysten var kun for tredjeplassen på laget. Denne plassen fikk Bishop, og han hadde dermed plass i OL-troppen. I konkurransen fikk han fjerdeplass i ringer, kun 0,1 poeng bak bronsen og 0,2 poeng bak sølvet. Han ble trukket i poeng, fordi han hadde satt sammen en altfor lang øvelse. Han hadde bl.a. med press til håndstående 4-5 ganger, noe som resulterte i at han ikke greide den siste, og måtte improvisere på slutten av øvelsen. Rytmen i øvelsen ble derfor ikke som den skulle.   

Etter OL i 1932 turnet han for UCLA da han studerte der. Etter endt utdanning på UCLA fikk han jobb i skolevesenet, og jobbet bl.a. 17 år ved Roosevelt High School. Samtidig fortsatte han som turntrener og dommer. I 1958 byttet han til Fairfax High, og var der i 10 år før han gikk til El Camino High School og endret fokus til å drive kjøreopplæring og undervise i helsefag. 

Hans mor var tysk, og faren var tysk-italiensk. De hadde kun ett barn. 

Selv var han gift tre ganger, og hadde én datter.

Eksterne lenker 
 
 Intervju med Richard Bishop 

Turnere fra USA
Deltakere for USA under Sommer-OL 1932
Gymnaster under Sommer-OL 1932
Fødsler i 1910
Dødsfall i 1996
Vilém Goppold von Lobsdorf

Vilém Goppold von Lobsdorf (født 28. mai 1869, død 12. juni 1943) var en bøhmisk fekter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Von Lobsdorf vant to bronsemedaljer under Sommer-OL 1908 i London. Han kom på tredjeplass i både den individuelle og i lagkonkurransen i sabel.

OL-medaljer 
 1908  London -  Bronse i fekting, sabel 
 1908  London -  Bronse i fekting, sabel lagkonkurranse  Böhmen.

Eksterne lenker  
 

Bøhmiske fektere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Böhmen
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Böhmen under Sommer-OL 1908
Fektere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Böhmen under Sommer-OL 1912
Fektere under Sommer-OL 1912
Personer fra Praha
Fødsler i 1869
Dødsfall i 1943
Olympiske medaljevinnere i fekting
Vlastimil Lada-Sázavský

Vlastimil Lada-Sázavský (født 31. mars 1886 i Praha, død 22. april 1956) var en böhmisk fekter som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Lada-Sázavský vant en bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1908 i London. Han var med på det böhmiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia.

OL-medaljer 
 1908  London -  Bronse i fekting, sabel lagkonkurranse  Böhmen.

Eksterne lenker  
 

Bøhmiske fektere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Böhmen
Deltakere for Böhmen under Sommer-OL 1906
Fektere under Sommer-OL 1906
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Böhmen under Sommer-OL 1908
Fektere under Sommer-OL 1908
Personer fra Praha
Fødsler i 1886
Dødsfall i 1956
Olympiske medaljevinnere i fekting
Vanntåke

Vanntåke er en slukkemetode innen brannvern. Vanntåke er ørsmå vanndråper (størrelse fra 10–200 mikron) spredt i lufta som tåke. Tåken oppstår i en dyse ved at en vannstråle mekanisk knuses eller når to vannstråler kollidere i en vinkel slik at de knuser hverandre. Mikrodråpene i vanntåken holder seg svevende i luften en god stund og blir gjerne dratt med luften inn i brannområde. Når vanntåken treffer flammer ekspanderer hver dråpe 1760 ganger og fortrenger oksygen slik at flammene kveles.

Vanntåkeanlegg ble utviklet for offshoreindustrien og de fleste oljeinstallasjonene i Nordsjøen anvender slik teknologi. 

Vanntåke som slukkemiddel har den fordel at vannmengdene som brukes er små, og det ikke oppstår store vannskader. Vanntåke anses derfor som et godt egnet slukkemiddel i bygninger med høy kulturminneverdi. Inngrepene blir også minimale da en enkelt vanntåkedyse kan dekke et rom på 25 m². Teknologien egner seg også godt til å bli ettermontert i eldre bygninger, da vanntåkeanlegg kan knyttes til eksisterende ledningsnett. Ny lavtrykksteknologi gjør det mulig å skape vanntåke helt ned til 4 bar. 

Vanntåke egner seg for automatiske slokkeanlegg som utløses i initialfasen i en brann. I omsorgsboliger der det bor mennesker som ikke kan rømme uten hjelp ved brannalarm anses vanntåke som spesielt gunstig, da tåken tar røyken med ned og lager bedre pusteforhold. 

Stortinget er den mest kjente bygning i Norge som har vanntåkeanlegg. I den tette trehusbebyggelsen på verdensarvstedet Røros er det etablert en annen type tørr vanntåkeanlegg i loft for å forhindre brannsmitte. Ved brann må brannvesenet her koble til trykksatt vann for å utløse slokkeanlegget.

Se også
 Impulsvanntåke
 Høytrykksvanntåke

Eksterne lenker
 TU om vanntåke
 Opplysningskontoret for automatiske slokkeanlegg

Brannvern
Kulturminnevern
Otokar Cobra

Cobra er et lettpansret kjøretøy utviklet og produsert av tyrkiske Otokar, med mange komponenter fra amerikanske HMMWV.

Cobra er i tjeneste i Algerie, Bahrian, Georgia (100), Maldivene (5), Nigeria (193), Pakistan, Slovenia (10), Tyrkia (481) og De forente arabiske emirater.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Lettpansret kjøretøy
Introduksjonsår ikke oppgitt
FNSS Pars

Pars (tyrkisk for leopard) er et familie hjulgående pansrede personellkjøretøyer fra tyrkiske FNSS.  De er tilgjengelige i 4×4, 6×6, 8×8 og 10×10.  Utviklingen skjedde i samarbeid med amerikanske General Purpose Vehicles.  Pars er i tjeneste for den tyrkiske hæren.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 FNSS offisiell hjemmeside (tyrkisk, engelsk)
 General Purpose Vehicles offisiell hjemmeside (engelsk)

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Introduksjonsår ikke oppgitt
Lilija Jefremova

Lilija Mykolajivna Jefremova (ukrainsk Лілія Миколаївна Єфремова, født 15. april 1977 i Tsjeboksary, Tsjuvasjia) er en russisk-hviterussisk-ukrainsk tidligere skiskytter.

Hennes største suksess er bronsemedaljen hun tok på sprinten under OL 2006 i Torino.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ukrainske skiskyttere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Ukraina
Medaljevinnere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Ukraina under Vinter-OL 2006
Skiskyttere under Vinter-OL 2006
Personer fra Tsjeboksary
Fødsler i 1977
Deltakere under VM i skiskyting 2001
Deltakere under VM i skiskyting 2004
Deltakere under VM i skiskyting 2005
Deltakere under VM i skiskyting 2006
Deltakere under VM i skiskyting 2008
Deltakere under VM i skiskyting 2009
Gjenganger

Gjengangere (Gengangere) er et drama av Henrik Ibsen utgitt i 1881
 
Gjenganger, gjenferd eller attergangar (nynorsk) er en avdød som går igjen, det vil si viser seg for levende. Troen på gjengangere er kjent fra alle tider og i de fleste kulturer. Som oftest er det bare onde mennesker som går igjen, eller de som av en eller annen grunn ikke får fred i døden. Ordet kan brukes synonymt med spøkelse, både i form av en dødning som står opp fra graven og vandrer omkring med sitt morkne legeme, en rastløs ånd som viser seg som en skygge eller et drømmesyn uten fysisk kropp.

Begrepet «gjenganger», på dansk genganger eller genfærd og på svensk gengångare, knyttes ofte til skandinavisk folketro. I de norrøne sagaene er spøkelsene skildret som legemlige gjengangere.

Eksempler
Eksempler på spesielle typer gjenganger i norsk tradisjon, er draugen gjenferdet etter en druknet fisker, og utburd er gjenferdet etter et udøpt barn som er satt ut for å dø. Fra folketroen kjennes også den døde mora som viser seg for å advare sine barns stemor.

Vampyrer er en type gjenganger som drikker blod fra levende. Av andre «udøde» skikkelser fra moderne folketro er zombier blitt vanlige i populærkulturen. I fantasy-spill og annet er skikkelsen lich (dannet av ordet «lik») en type udød skapning.

Dybbuk er i jødisk mytologi en sjelen etter en avdød og pga sine tidligere synder på rastløs jakt etter en levende person han eller hun kan ta bolig i.<ref>[https://www.britannica.com/topic/dybbuk-Jewish-folklore «Dybbuk» i Britannica]</ref> En yūrei er en hvileløs sjel etter en avdød i japansk mytologi, mens jiangshi'' er en «hoppende» vampyr i kinesisk tradisjon.

Fantomer er sjelen etter avdøde som viser seg om et skinnbilde, mens bankeånder eller poltergeister kan tolkes som gjenferd som ytrer seg gjennom lyder og uro.

I spiritistisk tradisjon kan medier, personer som fungerer som mellomledd eller formidlingskanal, kommunisere med avdøde. I religiøs tradisjon finnes også troen på gjenoppstandelse etter døden.

Referanser

Se også
 Spøkelse
 Ånd
 Oppstandelse
 Udødelighet

Spøkelser
Tiina Sanila-Aikio

Tiina Juulia Sanila-Aikio (født 25. mars 1983 i Sevettijärvi i Enare i Finland) er en finsk skoltesamisk politiker og rockemusiker. Fra 2015 til 2020 var hun den tredje sametingspresidenten i det finske Sametinget, og den første kvinnen. I 2001 var hun leder av Suoma Sámiid Guovddášsearvvis.

I 2005 ble Sanila den første musikeren til å utgi en rocke-CD der alle sangtekstene er på skoltesamisk. CD-en Sääʹmjânnam rocks! («Sameland rocker!») ble utgitt av det finske plateselskapet Tuupa Records Oy. I forbindelse med festivalen Ijahis Idja i Enare den 26. mai 2007, lanserte Tiina Sanila sin andre skoltesamiske CD Kåʹllkueʹll še måttmešt tålkk.

I desember 2006 ble Tiina Sanila tildelt kulturprisen fra Lapplands län i Finland for sitt arbeid.

Diskografi

Album 
Sää´mjânnam rocks! (Sameland rocker!), 2005
 «Jooʹtti kaass» (Villkatt)
 «Jååǥǥar lij jieʹlli» (Antti er et dyr)
 «Ǩiurrâl» (et mannsnavn)
 «Ovlla» (et mannsnavn)
 «Ráhkistatgo'n mu?» (Elsker du meg?)
 «Jieʹlǩâni»
 «Äiʹǧǧ» (Tid)
 «Muäna» (De to av oss)
 «Čuuʹt jiânnai» (For mye) (video fra musikkfestivalen i Brahestad 1996)
 «Tuõddâr casanova» (Fjellenes kvinnebedårer)
 «Vuõssmõs jorddmõs -leu´dd»

Kåʹllkueʹll še måttmešt tålkk (Noen ganger kjeder endog gullfisken seg), 2007
 «Ij leäkku tuõtt» (Det er ikke sant)
 «Tango»
 «Uuh»
 «Puäʒʒoummu-reggae» (Reinsdyrmannens reggae)
 «Meädda muʹst»
 «Lie ääiʹj, kuäʹss ij pâi vueiʹt» (Der er ganger da du simpelthen ikke kan) 
 «Sääʹmnalla» (På en samisk måte)
 «Čuâccmõš da tåʹskk» (Smerte og lidelse)
 «Suåppmõš» («En kontrakt»)
 «Ton <3 Mon» (Du <3 Meg)

Singler 
 «Uuh!», 2006 (Singelen Uuh!, utgitt 7. juni 2006, havnet på 3.-plass på de finske musikklistene i den 26. uken av 2006.)
 «Uuh!»
 «Tuõddâr casanova»

Referanser

Eksterne lenker 
 Tiina Sanilas hjemmeside

Personer fra Inari
Samiske musikere
Fødsler i 1983
Finske sametingspolitikere
Perus kvinnelandslag i fotball

Perus kvinnelandslag i fotball representerer Peru i internasjonal fotball. Peru har vært inaktive i fotball siden november 2006, men de har likevel en poengsum som tilsvarer en 40.-plass i FIFAs verdensranking og en tredjeplass i CONMEBOL-rankingen. Sist Peru var med på rankingen, da de hadde nettopp en 40.-plass sammenlagt og en 3.-plass i Sør-Amerika, var i mars 2008.

Peru fik en ilddåp i det søramerikanske mesterskapet da de deltok for første gang i 1998. De tapte hele 0-15 mot Brasil, en tangering av det største tapet i mesterskapets historie (Bolivia led samme skjebne mesterskapet før). Imidlertid tok ting seg opp for peruvianerne, som kom på andreplass i gruppen, og gikk videre til semifinalen. Der tapte de på straffespark mot Argentina. De møtte Ecuador i bronsefinalen, som de vant på straffespark. I mesterskapet i 2003 kom Peru til finalerunden, der de endte sist etter et noe overraskente tap for Colombia. Imidlertid spilte de uavgjort for andre gang mot Argentina, og tapet for Brasil var langt penere (0-3, mot Colombias 0-12). 

I 2005 vant Peru de Bolivariske Lekers fotballturnering, en turnering for lag fra land som var frigjort av Simon Bolivar. Dette ekskluderte riktignok Argentina, Brasil og Chile. Det var derfor overraskende at Peru i neste Søramerikamesterskap kom nest sist i sin gruppe, bak lag som Venezuela og Paraguay. Ettersom dette var siste gangen Peru spilte, er det vanskelig å vite hva den egentlige formen til Peru er.

Perus U20-lag og U17-lag har imidlertid vært aktive i A-lagets fravær. U 20-laget har en bronse fra Søramerikamesterskapet i 2007, mens de kom sist året etter.

Referanser 

Kvinnelandslag i fotball
Fotball i Peru
Britain’s Got Talent 2007

Sesong 1 av Britain's Got Talent begynte på TV (i Storbritannia, ITV) 9. juni 2007 og finalen ble avholdt 17. juni 2007. Serien ble sendt som intro før Norske Talenter på TV 2 sent på høsten 2007.
Vinner: Paul Potts
Programledere: Anthony McPartlin og Declan Donnelly
Jury: Simon Cowell, Amanda Holden og Piers Morgan

Semifinalister

Semifinalene

Semifinale 1

X-ene

Juryens favoritter

Semifinale 2

X-ene

Juryens favoritter

Semifinale 3

X-ene

Juryens favoritter

Finale

Se også
Britain's Got Talent
Britain's Got Talent 2008

Britain's Got Talent
Lappspissmus

Lappspissmus er en art i slekten Sorex i spissmusfamilien (Soricidae) og tilhører underfamilien rødtannspissmus (Soricinae) i tribuset Soricini, som kun inneholder én slekt, men to eller tre underslekter. Lappspissmusa er i så måte trolig et artskompleks i underslekten Sorex (Sorex), som omfatter flere mer eller mindre kryptiske arter som fortsatt regnes som uavklarte.

Voksne individer veier 3-11 gram, har en kroppslengde på 4,8-7,8 cm og en hale på 3,9-5,2 cm. Den har blitt funnet i nordlige Eurasia, fra Østersjøen til Japanhavet, også i Hokkaido, Sakhalin og den koreanske halvøy.
Den foretrekker høye fjellskoger, men kan noen ganger påtreffes i lavlandet også.

Sorex-artene har 32 tenner. Som alle rødtannspissmus har dyra jern utfelt i emaljen på tennene, noe som gir røde tannspisser og øker slitestyrken på den delen av emaljen som farges rød. Det er ofte vanskelig å skjelne mellom artene uten å undersøke tannmønsteret.

Inndeling 
Inndelingen følger stort sett Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference og er i henhold til Hutterer (2005). Navn i parentes er ikke offisielle norske navn, men kun beskrivelser.

 Eulipotyphla, insektetere
 Soricidae, spissmusfamilien
 Crocidurinae, hvittannspissmus
 Myosoricinae, (afrikanske hvittannspissmus)
 Soricinae, rødtannspissmus
 Anourosoricini
 Blarinellini
 Blarinini
 Nectogalini
 Notiosoricini
 Soricini
 Sorex, (langhalespissmus)
 Sorex (Sorex) (underslekt)
 S. caecutiens, lappspissmus (artskompleks)
 S. caecutiens, lappspissmus
 S. isodon, taigaspissmus
 S. minutissimus, knøttspissmus
 S. minutus, dvergspissmus

Referanser

Eksterne lenker 
 

Insektetere
Pattedyr i Norge
Redningssentral

En redningssentral er en stasjon for innmelding og utføring av søk og redningsordrer til lands eller sjøs. Slike sentraler består normalt av sambandspersonell som tar imot og tyder nød- eller redningsmeldinger, samt redningsfaglig personell (redningsledelse) som avgjør hvordan meldingene skal håndteres. Sentralen har mulighet for å kalle ut redningsressurser på redningsoppdrag.

Redningssentralene er ansvarlig for sine bestemte geografiske områder: «search and rescue regions of responsibility» (SRR). Disse områdene er bestemt av International Maritime Organization (IMO) og International Civil Aviation Organization (ICAO).

Redningssentraler i Norge
I Norge ble hovedredningssentralene opprettet i 1970, i Bodø (for Nord-Norge) og på Sola (for Sør-Norge, underlagt Justis- og beredskapsdepartementet. Operativt ledes de av politimestrene i henholdsvis Rogaland og Salten politidistrikter. Det er videre 28 lokale redningssentraler, drevet av politiet lokalt (inklusive Sysselmesteren på Svalbard), og 16 flyredningssentraler, drevet av Avinor, i Norge.

Redningssentralene tar imot meldinger og fordeler oppdrag til relevante redningsinnsatsenheter:
 Redning til sjøs: Nødsignalene fanges blant annet opp via kystradiotjenesten av Telenor Kystradio ved Hovedredningssentralen eller via satellittovervåkning av nødpeilesendere, og tolkes av redningsledelsen. Ressurser som er dedikert til redningsoppdrag til sjøs er redningshelikoptre fra en av sju militært eller sivilt drevne redningshelikopterbaser, og Redningsselskapets redningsskøyter. Også Sjøforsvaret kan disponeres til redningsoppdrag.
 Redning til lands: Nødsignalene fanges opp av nødsentralene (tlf. 110, 112 eller 113), og håndteres av operatørene på vakt. Dedikerte ressurser for redningsoppdrag til lands er redningshelikoptre og politiet. Frivillige organisasjoner, Statens luftambulanse og Forsvaret kan også disponeres til redningsoppdrag.

Eksterne lenker
 Hovedredningssentralen – offisiell hjemmeside

Redningstjeneste
Nygårdstangen

Nygårdstangen er en av Bergens og Norges mest trafikkerte og største trafikkmaskiner.

Her møtes fire svært trafikkerte strekninger; fra Sandviken, Åsane, Arna, og nordlige deler av Vestlandet med  og , fra Danmarks plass, Fana, Os, og sørlige deler av Vestlandet med , fra Laksevåg, og Sotra med  i tunnel og over Puddefjordsbroen, og  som går fra Bergen sentrum.

Krysset ligger på Nygårdstangen, sør for Bergen sentrum ved den nye Hovedbrannstasjonen i Bergen og Amalie Skram videregående skole.

Veier i Bergen
Veikryss, rundkjøringer og trafikkmaskiner
Lime (film)

Lime (2001) er spillefilmdebuten til Nathilde Overrein Rapp. Filmen er basert på romanen På kloss hold av Anne B. Ragde.

Eksterne lenker 
 

Norske dramafilmer
Norske filmer fra 2000-årene
Filmer fra 2001
Norskspråklige filmer