alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ann-Kristine Johansson

Gunnel Ann-Cristin Johansson (født 15. februar 1962) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 1994. Hun ble valgt inn i riksdagen for Värmlands läns valkrets på plass 20, og er landbruksarbeider av yrke. Johansson er bosatt i Kil.

Når det gjelder komitéarbeid i den svenske riksdagen, har hun utmerket seg som fast medlem i miljø- og landbrukskomiteen fra 1994 til 2002 og 2006 til 2010 (vara i perioden 2002 til 2006). Hun har vært leder av Nordisk råds svenske delegasjon siden 2006, og har siden 2010 vært fast medlem i næringskomiteen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Ann-Kristine Johansson på Sveriges riksdags nettside
 Socialdemokraterna.se – Ann-Kristine Johansson

Svenske riksdagsmedlemmer
Svenske sosialdemokrater
Svenske riksdagsmedlemmer 2006–2010
Svenske riksdagsmedlemmer 2002–2006
Svenske riksdagsmedlemmer 2010–2014
Fødsler i 1962
Leksvik videregående skole

Leksvik videregående skole er en videregående skole i tettstedet Leksvik i Trøndelag. Skolen er pr 2012 nærskole for ungdom fra tidligere Leksvik kommune. 

I 2019 ble Leksvik VGS og Rissa VGS slått sammen til Johan Bojer VGS 

Skolen ble etablert i 1976 med tilbud i allmennfag og husstellfag. Pr 2011 tilbyr skolen 6 programområder: Bygg og anleggsteknikk, Helse og sosialfag, Idrettsfag, Restaurant og matfag, Studiespesialisering og Teknikk og industriell produksjon.

Skolens rektor er Borghild Husdal Buhaug.

Referanser 
 

Videregående skoler i Trøndelag
Utdanning i Indre Fosen
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1976
Splash

Splash var en norsk popgruppe som besto av Anett Nylander og Janni Santillan, gruppa var kjent for og synge barnesanger med dance-rytmer. De ga ut debutalbumet Splash. I 2002 ga de ut albumet All We Wanna Do og siden den gang har vi ikke hørt mye fra dem. Janni Santillan deltok i MGP 2009 med låten «(Like You Did) Yesterday».

Medlemmer
 Anett Nylander – sang
 Janni Santillan – sang

Diskografi

Album
Splash (2001)
God jul & godt nyttår (2001)
All We Wanna Do (2002)

Singler
Sommartider (Wembley Mix) (2001)
Everybody (2002)

Eksterne lenker 
 

Norske popgrupper
Han Qianshaodi

Keiser Qiánshǎo av Hàn (tradisjonell kinesisk: 漢前少帝; forenklet kinesisk: 汉前少帝; hanyu pinyin: Hàn Qiánshǎodì; død 184 f.Kr.), født Liú Gōng (劉恭), var den tredje keiseren av det tidlige kinesiske Han-dynastiet, kjent som det Det vestlige Han-dynasti, fra 188 til 184 f.Kr. Han var sannsynligvis den eldste sønnen til Han Huidi, og mora hans var sannsynligvis en konkubine, selv om dette ikke er sikkert, men han ble adoptert av Keiser Huis kone, keiserinne Zhang Yan. Etter anmodning fra Liú Gōngs farmor, enkekeiserinne Lü Zhi, fikk keiserinne Zhang drept Liú Gōngs egentlige mor. 

Man vet veldig lite om keiser Qiánshǎos liv og personlighet; bare et par viktige hendelser i hans liv ble dokumentert, men man vet ikke engang hvilket år han ble født. I 188 døde hans far, keiser Hui, og som utnevnt kronprins besteg så Qiánshǎo tronen. Han hadde derimot liten makt, siden storenkekeiserinne Lü offentlig behandlet alle regjeringssakene.

En gang før 184 fant keiser Qiánshǎo ut at han ikke egentlig var enkekeiserinne Zhangs sønn og at hans mor hadde blitt myrdet. Han begikk så det feiltrinn å bemerke at enkekeiserinne Zhang skulle få igjen for dette da han ble voksen. Da storenkekeiserinne Lü hørte om dette, fikk hun ham hemmelig innestengt i palasset og annonserte at han var alvorlig syk og ikke kunne ta imot besøkende. Selv da tiden gikk fortsatte hun å hevde han var syk og ute av stand til å regjere, og at han led av en psykose. Hun foreslo så at han skulle bli avsatt og erstattet. Embetsmennene sa seg enige, og han ble avsatt og drept. Han ble etterfulgt av sin bror Liu Yi, som skiftet navn til Liu Hong. 

Siden keiser Qiánshǎo ble regnet for å være en marionetthersker under enkekeiserinne Lü, har han ofte blitt utelatt fra de offisielle listene over Hàn-keisere.

Litteratur 
 Josef Guter: Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick. Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.

Kinesiske Han-keisere
Raigarh (distrikt i Maharashtra)

Raigarh (marathi: रायगड जिल्हा) er et distrikt i den indiske delstaten Maharashtra. Distriktets hovedstad er Alibag.

Demografi 
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 36,91 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 11,02 % i 2011 mot 14,26 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 924 i 2011 mot 939 i 2001.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Distrikter i Maharashtra
Philadelphia Freedom

Philadelphia Freedom er en sang skrevet av Elton John og ble gitt ut på singel med Elton John i 1975. Sangen ble spilt inn i sommeren 1974 under pauser mellom øktene for albumet Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy. Sangen var på den tiden den eneste sangen Elton John og Bernie Taupin noensinne bevisst skrev som singel. Sangen var en av Johns tallrike førsteplass-singler i USA i begynnelsen og midten av 1970-tallet. I Canada var den åttende singelen å nå toppen av listene. I USA ble singelen sertifisert gull i 1975 og platina i 1995 av Recording Industry Association of America.

Ike Turner sammen med Tina Turner og Home Grown Funk spilte den inn og ga den ut på albumet The Edge i 1980.

Eksterne lenker

 Philadelphia Freedom på Allmusic

Elton John-sanger
Tina Turner-sanger
Sanger fra 1975
Singler fra 1975
Kaye Umansky

Kaye Umansky (født 6. desember 1946 i Plymouth i Devon) er en britisk barnebokforfatter og poet. Hun har skrevet over 130 bøker for barn, alt fra bildebøker til romaner. Hun er blant annet kjent for Pongwiffy-serien.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kaye Umanskys nettsted
 Pongwiffy-seriens nettsted
 Kaye Umansky hos Bloomsbury Books
 Kaye Umansky hos Penguin Books

Engelske forfattere
Personer fra Plymouth
Bo Bernhardsson

Bo Gösta Ingemar Bernhardsson (født 19. juli 1949) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige i perioder siden 1991. Han ble valgt inn i riksdagen for Skåne läns södra valkrets på plass 186. Bernhardsson ble riksdagsrepresentant første gang for perioden 1991 til 1995, og var tilbake i 2002 etter et opphold. Bernhardsson hadde et nytt opphold fra 2006, men var tilbake i riksdagen igjen 1. april 2007.

Bernhardsson har vært medlem av flere komiteer, blant annet finanskomiteen og miljø- og landbrukskomiteen. Han har også vært medlem av Riksbanksfullmäktige, som er Sveriges riksbanks styringsorgan.

Berhardsson, som i 2006 ble utnevnt til sjefredaktør i det sosialdemokratiske tidsskriftet Tiden, har tidligere vært metallarbeider, bussjåfør, studieombudsmann ved ABF, forbundssekretær i SSU og sjefredaktør i avisen Arbetet. Bernhardsson har også en tid vært spaltist i Skånska Dagbladet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bo Bernhardsson på Sveriges riksdags nettside

Svenske riksdagsmedlemmer 2010–2014
Svenske riksdagsmedlemmer 2006–2010
Svenske riksdagsmedlemmer 2002–2006
Svenske riksdagsmedlemmer
Svenske sosialdemokrater
Dyrehavsbakken

Dyrehavsbakken (i dagligtale Bakken) er en forlystelsespark som ligger i Dyrehaven nord for København. Bakken har 33 kjørende forlystelser (pr. 2011) samt en friluftsscene med bl.a musikalsk underholdning. Bakken er hjemsted for Cirkusrevyen som startet i 1935.

Hvert år siden 1965 markeres Bakkens åpning siste torsdag i mars og lukning om høsten med et motorsykkelopptog fra Nørrebro til Klampenborg. Noen ganger har det vært så mange som 7.000 deltakere. 

Dyrehavsbakken oppsto i 1583 som markedsplass ved Kirsten Piils kilde og den kongelige dyrehagen. Angivelig fór en ungjente som het Kirsten Piil vill i Bove-skogen ved det nåværende Klampenborg. Hun fant ikke veien i mørket, men plutselig sprang en kilde frem og viste henne veien ut av skogen. Kilden ble derfor straks godtatt som hellig. Langt var det uansett hjem, for Kirsten Piil bodde i Larsbjørnsstræde i København. I en annen versjon var Kirsten Piil en klok kone som solgte helsebringende vann på flasker fra en kilde i Bove-skogen. 150 år etter ble det reist en stein ved den hellige kilden. Vannet ble regnet som særlig virkningsfullt fra jonsok 23. juni til Maria besøksdag 2. juli. I 1840 åpnet myndighetene for at «kildetiden» ble utvidet til åtte uker. Fra 1889 til 1914 var kildetiden fastsatt til 62 dager som startet 1. juni. Kilden ble passet av «kildekonen». Gjesten kastet en mynt i kilden og ga kildekonen en skilling. Gjesten måtte ha med seg et krus som ingen hadde drukket av før. Dette ble fylt med kildevann, og når vannet var drukket, skulle gjesten knuse kruset, slik at sykdommen ble knust symbolsk. Skulle kuren virke, måtte gjesten overnatte ved siden av kilden. Under hodet fikk pasienten jord fra kilden som kildekonen hadde pakket inn i et klede til en pute. 

Sammen med gjorde det området til et yndet utfluktsmål for københavnere. Om sommeren slo gjøglere opp teltene sine på markedsplassen og underholdt med løyer. I 1800 introduserte den engelske artistfamilien Price Pjerrot-figuren som ble stedets varemerke.

I begynnelsen av 1900-tallet forsvant teltene til fordel for faste treskur og større etablissementer. Men foreningen for dem som driver forretning på Dyrehavsbakken heter stadig Teltholderforeningen, stiftet i 1885. Denne fant løsninger på de sanitære problemene, ettersom besøkende forrettet sin nødtørft i naturen, og området fløt med søppel. Nå ble det gravd latriner til gjestene.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fornøyelsesparker i Danmark
Parker i København
Byggverk i Danmark
Etableringer i 1583
1583 i Danmark
Jan Mangerud

Jan Mangerud (født 29. november 1937 i Oslo) er en norsk geolog. Han er forsker ved Institutt for geovitenskap ved Universitetet i Bergen og ved Bjerknessenteret.

Han vokste opp på Lillestrøm og er cand.mag. fra Universitetet i Oslo i 1961 og cand.real. fra Universitetet i Bergen i 1962. Han tok dr. philos.-graden ved Universitetet i Bergen i 1973 innen kvartærgeologi.

Mangerud har vært ansatt ved Universitetet i Bergen siden 1963 og var 1977–2004 professor ved det daværende Institutt for geologi. Han er nå professor emeritus og har i tillegg en deltidsstilling ved Bjerknessenteret. Mangerud har vært gjesteforsker ved Universitetet i Stockholm, University of Colorado og University of Minnesota. Han har gjort mye feltarbeid i arktiske deler av Russland.

Han har forsket innenfor kvartærgeologi og paleoklimatologi og fikk sitt store gjennombrudd da han i 1968 fant de første norske avsetningene fra Eem-mellomistiden i Fjøsanger utenfor Bergen. Han har også forsket på avsetningene fra Ålesund-interstadialen, som blant annet er funnet i Skjonghelleren utenfor Ålesund.

Mangerud er internasjonalt kjent for sitt arbeid med Barents-Karaisdekket, der han oppdaget at det hadde vært en stor bredemt sjø i Vest-Sibir under siste istid. Mangerud har sammen med John Inge Svendsen, samt franske og russiske forskere, påvist steinredskaper fra moustérienkulturen ved Uralfjellene i Nord-Russland. Redskapene ligger sammen med beinrester fra rein og mammut. Dette overraskende funnet innebærer kanskje at neandertalere levde nær polarsirkelen for omtrent  siden.

Priser og utmerkelser 
 1962 – Hans og Helga Reuschs legat
 1971 – Reuschmedaljen fra Norsk geologisk forening
 1987 – medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
 1991 – medlem av Academia Europaea
 1992 – medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi
 1995 – Framkomiteens Nansenbelønning
 1996 – medlem av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
 2005 – Brøggerprisen fra Norsk geologisk forening
 2006 – æresmedlem av Quaternary Research Association (QRA)
 2007 – æresmedlem av International Union for Quaternary Research (INQUA)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Neandertalere langt mot nord – forskning.no
 Kometkrasj, lava eller flom? – forskning.no
 Last Neanderthals Near the Arctic Circle? - ScienceDaily

 Mangeruds nettsider ved UiB

Norske geologer
Norske geologiprofessorer
Professorer ved Universitetet i Bergen
Mottakere av Brøggerprisen
Medlemmer av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Medlemmer av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Alumni fra Universitetet i Bergen
Snyta (Vest-Torpa)

Snyta er en tidligere fotballbane og idrettsplass på Vest-Torpa i Nordre Land.

Plassen ble trolig opparbeidet av Vest-Torpa IL på 1920-tallet, muligens med åpning i 1926. Fotballbanen ble senere også benyttet av Torpa IL fra 1933, som blant annet spilte sine 3. divisjonskamper her sesongen 1951–52. Snyta ble også benyttet som en festplass for ulike arrangementer.

Snyta er ikke lenger i bruk, og er heller ikke holdt i brukbar stand og er idag delvis gjengrodd.

Referanser 

Torpa
Idrettsanlegg i Innlandet
Olav Moxnes

Laurits Olav Moxnes (født 6. september 1889 på Skatval i Nord-Trøndelag, død 23. november 1975 i Trondheim) var en norsk skipsingeniør og industrileder.

Han vokste opp i Klostergaten i Trondheim som sønn av fanejunker og kvartermester Carsten Moxnes fra Krabbset i Leksvik og hustru Jensine Johnsen (av Støre-slekten) fra Skogn. Han giftet seg første gang i 1922 med Aslaug Emilie Skogstad (død 1928), for andre gang i 1932 med Marie Vinje. Han hadde barn fra begge ekteskap.

Han tok artium ved Trondheim katedralskole i 1909 og 2. klasse ved TTL før han i 1910 ble immatrikulert ved NTH. Han ble uteksaminert (sivilingeniør) fra maskinavdelingens skipslinje i 1914 og hadde deretter ett års praksis ved Trondhjems Mekaniske Værksted. Han var blant annet konstruktør og driftsingeniør ved Ørens Mekaniske Værksted og  Thunes Mekaniske Værksted før han i 1925 kom tilbake til Ørens som administrerende direktør og styreformann. Han gikk av som direktør i 1958. Som pensjonist påtok han seg konsulentoppdrag for både Ørens Mekaniske Værksted og Hommelvik Verft & Støberi.

Moxnes hadde verv i både Trondhjems Polytekniske Forening og Trondhjems Håndverks- og Industriforening, og ble tildelt foreningenes respektive hederstegn. Han var statens tillitsmann ved reisingen av Orkla Skogindustri.

Privatarkivet etter Olav Moxnes er donert til Trondheim byarkiv.

Referanser 

Norske bedriftsledere
Norske skipsingeniører
Alumni fra NTH
Personer fra Trondheim kommune
Oliver North

Oliver Laurence North (født 7. oktober 1943 i  San Antonio i Texas i USA) er en tidligere amerikansk oberstløytnant i USAs forsvar og medarbeider i president Ronald Reagans nasjonale sikkerhetsråd. Han er siden blitt forfatter og en mediapersonlighet, og var 2018/2019 leder av National Rifle Association of America (NRA).

Liv og virke

Bakgrunn
Oliver North var sønn av Ann Theresa (née Clancy) og hennes ektemann Oliver Clay North, som var major i U.S. Army. Han vokste opp i Philmont i delstaten New York, og fullførte Ockawamick Central High School i 1961. Så studerte han i to år ved State University of New York at Brockport.

Offiser
Oliver North utdannet seg ved  United States Naval Academy og tjenestegjorde så for US marines i Vietnamkrigen. Han mottok i etterkant en rekke dekorasjoner, som Silver Star, Bronze Star og Purple Heart. Han studerte senere ved Naval War College i Newport, Rhode Island hvor han fikk sin mastergrad i 1981. Han fikk deretter stilling i USAs nasjonale sikkerhetsråd (NSC), og ble oberstløytnant i 1983.

Iran-Contras-affæren
I sin tid i sikkerhetsrådet var han sammen med Robert McFarlane, John Poindexter og William Casey sentral i Iran-Contras-affæren i årene 1985 til 1987. Han ledet operasjonene som i hemmelighet solgte våpen til Iran som en del av avtalen for å frisatt amerikanske gisler i Libanon. North var også sentral i avgjørelsen om å bruke midler fra Iran-operasjonen til å støtte contrasgeriljaen i kampen mot sandinistene i Nicaragua. Begge handlingene var klare brudd på kongressens lover. North ble siktet for en rekke alvorlige lovbrudd og dømt for tre av disse. Dommene ble senere frafalt. Siktelsene ble også opphevet som en del av en immunitetsavtale inngått i forbindelse med den offentlige høringen for Kongressen.

Senere karriere
Oliver North ble senere blant annet rådgiver for den amerikanske fjernsynskanalen FOX News Channel og ledet der et ukentlig historieprogram med krigstema som kalles War Stories. Han fikk også en viss popularitet som forfatter, dels av faktabøker, dels av militærromaner. North har også hatt cameoframtredender som seg selv i TV-serien JAG. 

I mai 2018 ble North valgt til leder for våpenlobbygruppen National Rifle Association of America. I 2019 bekjentgrorde han at han ikke ville ta noen ny lederperiode, og overlot i april  2019 vervet til sin etterfølger, Carolyn D. Meadows.

Bibliografi 
 Under Fire: An American Story (1991) med William Novak)
 One More Mission: Oliver North Returns to Vietnam (1993) med David Roth
 True Freedom (2004) med Brian Smith
 Operation Iraqi Freedom (2004)
 Heroism in the Pacific (2004) (med Joe Musser
 The Heroes Who Defeated Hitler (2007) med Joe Musser

Skjønnlitteratur 
 Mission Compromised (2002) med Joe Musser
 The Jericho Sanction (2003) med Joe Musser
 The Assassins (2005) med Joe Musser

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Offiserer i U.S. Marine Corps
Personer fra USA under Vietnamkrigen
Forfattere fra USA
Bronze Star
Fox News
Personer fra San Antonio
Personer fra Columbia County i New York
Helseforsikring

Helseforsikring er forsikring som gir rett til helsebehandling på et forhåndsavtalt nivå og/eller økonomisk støtte til de medisinske kostnadene ved helsebehandling. Helseforsikring skiller seg således fra sykeforsikring, som gir økonomisk støtte ved bortfall av lønn på grunn av sykdom.

Helseforsikring er koblet opp mot aktører som fysioterapeuter, kiropraktorer, og legespesialister, og gjør det mulig å få tilgang på behandling som blant annet bidrar til å forebygge sykefravær. Det foreligger også en avtale med forsikringsselskapet på hvor mange behandlinger man kan få per år, deriblant 5 til 24 hos fysioterapeut.

Offentlig organisert, obligatorisk helseforsikring kalles gjerne folketrygd. Privat helseforsikring er vanlig i en rekke land, enten som supplement til folketrygden for å sikre raskere behandling, eller som det eneste sikkerhetsnettet ved sykdom i land uten en folketrygdordning. I Australia er den offentlige helseforsikringen Medicare delvis finansiert over skatteseddelen, mens det resterende beløpet betales som forsikringspolise og egenandel. I USA er de føderale helseforsikringene Medicare og Medicaid ikke dekkende uten behovsprøving, og en stor andel av innbyggerne er derfor avhengig av å kjøpe privat helseforsikring.

Referanser 

Forsikring
Helse
Nord-Innherad prosti

Nord-Innherad prosti (Nordre Indherreds Provsti) var et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirke og omfattet de nordlige delene av distriktet Innherred i Nord-Trøndelag. Det eksisterte fra 1833 til det den 1. januar 2019 ble slått sammen med Sør-Innherad prosti til det nye Stiklestad prosti.

Administrasjon
Prostiet var opprinnelig inndelt i prestegjeld, men disse ble fra 2004 faset ut til fordel for sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den norske kirke. De som arbeider i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller er ansatte i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin tilknyttet ett eller flere sogn. Prosten har sitt sete i Steinkjer.

Historikk
Nordre Indherred prosti ble opprettet ved delingen av det store Indherred prosti i 1833 og omfattet følgende prestegjeld:
 Ytterøen
 Inderøen
 Sparboen
 Stoed
 Bedstaden
 Snaasen (lagt til Namdalen prosti 1835-53 og 1872-1973)
 Liderne (opprettet 1871, til Namdalen prosti 1872)

Skrivemåte
Den danske skrivemåten Nordre Indherred Provsti ble benyttet inntil 1917, da den offisielle skrivemåten ble endret til Nord-Innherad prosti. Det var imidlertid mer vanlig å bruke skrivemåten Nord-Innherred prosti.

Prestegjeld og sogn i Nord-Innherad prosti
Historisk inndeling i prestegjeld før prestegjeldene ble utfaset:
Steinkjer prestegjeld med				
Steinkjer sogn				
Egge sogn				
Sparbu prestegjeld med				
Mære sogn				
Henning sogn
Ogndal sogn
Stod prestegjeld med
Stod sogn
Kvam sogn
Føling sogn
Beitstad prestegjeld med
Beitstad sogn
Namdalseid sogn
Snåsa prestegjeld med
Snåsa sogn
Inderøy prestegjeld med
Inderøy sogn
Røra sogn
Sandvollan sogn
Mosvik sogn
Verran prestegjeld med
Verran sogn
Malm sogn

Referanser

Eksterne lenker		
 Nettsiden til Den norske kirke

Tidligere prostier i Nidaros bispedømme
Administrative inndelinger i Trøndelag
Opphør i 2018
Malangshalvøya

Malangshalvøya er ei halvøy i Balsfjord og Tromsø kommuner i Troms. Den avgrenses i øst av Balsfjorden, i vest av Malangen og i nord av Straumsfjorden. Den er rundt 30 km lang og opptil 15 km brei. De sentrale delene av halvøya domineres av fjell på over  moh, hvorav det største er den  meter høye Bentsjordtinden. Det er bebyggelse ved fjordsidene langs stort sett hele halvøya. Langs vest- og nordsida av Malangshalvøya går Fv286, mens fylkesvei 858 følger østsida til den krysser over til vestsida ved Malangseidet.

Referanser 

Halvøyer i Troms og Finnmark
Balsfjords geografi
Tromsøs geografi
Programmeringsparadigme

Programmeringsparadigmer beskriver forskjellige fundamentale måter å programmere en datamaskin på. Det er vanligvis snakk om fire overordnede og relativt forskjellige programmeringsparadigmer – imperativt, funksjonsorienteret, objektorienteret og logikkbasert.

Deklarativ programmering 

Deklarativ programmering er logikkbasert, og brukes bl.a. i kunstig intelligens. Det mest kjente programmeringsspråket hvor logikkbasert programmering gjør seg gjeldende er Prolog.

Funksjonell programmering 

I funksjonell programmering behandles oppgaven som skal løses som en evaluering av matematiske funksjoner. Eksempler på programmeringsspråk hvor funksjonell programmering gjør seg gjeldende er Scheme, Erlang, OCaml, Haskell, SML og Lisp.

Generisk programmering

Imperativ programmering 

Imperativ programmering hentyder til at man beskriver for datamaskinen – trinn for trinn – hva den skal gjøre, og hvordan den skal gjøre det. Paradigmet kan kalles for programmering på elektronikkens premisser. De mest kjente programmingsspråkene hvor imperativ programmering gjør seg gjeldende er C og Pascal.

Objektorientert programmering 

I objektorientert programmering løser vi oppgaven som skal løses ved hjelp av såkalte objekter. Et objekt i programmet representerer en forestilling av objektet i virkeligheten. F.eks. kan objektet bil også representeres som et objekt i objekorientert programmering. Vi vil da ha metoder/funksjoner som representerer ting objektet kan gjøre (f.eks. kjøre, bremse eller tute) og variabler som representerer verdier som objektet har (f.eks. farge, antall seter eller vekt). Objekter med lignende egenskaper kan samles i klasser. Eksempler på programmeringsspråk hvor objektorientert programmering gjør seg gjeldende er bl.a. Java, C++ og C#. Objektorientert programmering ble oppfunnet i Norge, og har av Steve Jobs blitt kalt «den industrielle revolusjonen innen programmering».

Prosedyrisk programmering

Strukturert programmering 

Programmering
Jesper Westerberg

Jesper Westerberg (født 1. februar 1986) er en svensk tidligere fotballspiller.

Westerberg debuterte i Allsvenskan 2003 for Landskrona BoIS. Etter å unnlate å ta en plass i startoppstillingen, ble han lånt ut til IFK Hässleholm i 2005-sesongen. Før 2006-sesongen gikk han til Halmstads BK. Det samme året han debuterte i U21-troppen. I mars 2009 skrev han under for Landskrona BoIS. Han forlot Landskrona BoIS 3. desember 2009 for en 3-årskontrakt med Allsvenskan og Mjällby AIF. Den 14. desember 2011 skrev han under en kontrakt med Lillestrøm SK, for spill i Tippeligaen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske fotballspillere
Fotballspillere for Landskrona BoIS
Fotballspillere for IFK Hässleholm
Fotballspillere for Halmstads BK
Fotballspillere for Mjällby AIF
Fotballspillere for Lillestrøm SK
Personer fra Kristianstad