alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Alnabruterminalen

Alnabruterminalen er en jernbaneterminal for gods som ligger på Alnabru i Groruddalen i Oslo. Store deler av godset som kommer til Norge blir lastet om ved Alnabruterminalen. Terminalen håndterer hvert år rundt 500 000 standardcontainere av typen TEU, som er ca. 6 meter lange. Terminalen opereres med 3 kraner, 4 trucker, 3 reachstackers (med løftekapasitet 32–45 tonn) og 3 terminaltraktorer. Alnabruterminalen blir også kalt «godstransportens Oslo S» og «navet i gods-Norge». I utkanten av Alnabruterminalen har transportselskapene Schenker, Tollpost Globe og Posten anlagt sine terminaler. Så tett plassering er ifølge SINTEF «unikt i Europa og gjør systemet effektivt».

Alnabruterminalen ble i løpet av 2008 bygd om for å økte kapasiteten ved terminalen med 30 prosent, tilsvarende ca. 140 000 TEU. Det er planlagt ytterligere utbygginger av terminalen, til hhv. det dobbelte (byggetrin 1) og det tredobbelte (byggetrin 2) av dagens kapasitet. Dog gjør planene om å bygge en beredskapsbase for politihelikopter, beredskapstroppen og hundetjenesten like ved terminalen bygging av byggetrin 2 umulig.

Den ble åpnet på Hovedbanen i 1907 sammen med Loenga–Alnabrulinjen som en godsterminal i forbindelse med Alnabru stasjon. I 1971 ble Hovedbanen lagt i en ny trasé utenom terminalen, og den opprinnelige Alnabru stasjon ble nedlagt.

Linjekart

Oversiktskart

Alnabru-ulykken 

16 tomme godsvogner tilhørende CargoNet rullet 24. mars 2010 ukontrollert fra Alnabruterminalen til Sjursøya. Dette førte til en alvorlig ulykke på Sjursøya. Statens havarikommisjon for transport mente at «ulykken skjedde fordi Alnabruterminalen var nedslitt og utdatert». Havarikommisjonen kom sammen med politiet frem til at «årsaken til ulykken lå på Alnabru og at menneskelig svikt var en viktig faktor». Jernbaneverket gjennomførte «omfattende» sikkerhetsarbeider ved Alnabruterminalen i etterkant av ulykken.

Referanser 

Thor Bjerke (red.) m.fl. Banedata '94. Norsk Jernbaneklubb 1994. ISBN 82-90286-15-5

Godsterminaler i Norge
Skiftestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner i Oslo
Bydel Alna
Jernbanestasjoner åpnet i 1907
1907 i Norge
Same Shit – New Wrapping

Same Shit – New Wrapping er Henning Kvitnes og The Young Lords sitt debutalbum, utgitt i 1980.

Sporliste
 «Big Burden» 
 «Whistle In the Dark» 
 «Train Train» 
 «Nowhere Left to Go» 
 «Pointed Finger»
 «Can't Stand you» 
 «There Will Be Boys» 
 «Welcome to the Weekend Party» 
 «Rat Race»
 «Why-Do-Parents-Treat-Their-Little-Girl-So-Bad-Song» 
 «Night Out» 
 «The Clown»

Eksterne lenker 
 

Debutalbum fra 1980
Henning Kvitnes-album
Ingjerd Pytte Sagli

Ingjerd Pytte Sagli (født Ingjerd Pytte i 1967) er en norsk blomsterdekoratør og styrkeløfter som representerer Oslo Politis Idrettslag (OPIL). I 1991 vant hun VM sammenlagt. I 1995 vant hun kongepokalen under NM

Referanser

Eksterne lenker 
 Ingjerd Pytte Sagli på styrkeloft.no

Norske styrkeløftere
Norske politifolk
Personer fra Lørenskog kommune
Fødsler i 1967
Kongepokalvinnere i styrkeløft
Tolgen smeltehytte

Tolgen smeltehytte, eller bare Tolgen hytte var en smeltehytte på Tolga under Røros Kobberverk. Etterhvert som skogen rundt Røros ble uthogd ble det kostbart å frakte kull og ved til driften av verket og flere smeltehytter ble opprettet i områder der det enda var tilgang på skog. Tolgen hytte ble etablert i 1670 og var i drift i over 200 år til den ble nedlagt i 1871.

Referanser

Historiske kobberverk 
Byggverk i Tolga
Etableringer i 1670
Opphør i 1871
Næringsliv i Tolga
Tolgas historie
Yanhe Tujia

Yanhe Tujia (kinesisk: 沿河土家族自治县; pinyin: Yánhé tǔjiāzú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke for tujiafolket i byprefekturet Tongren i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999. 

I fylket ligger den store Shatuo-demningen med 1.120 MW installert vannkrafteffekt.

Samferdsel
Kinas riksvei 326 løper gjennom området. Den begynner i  Xiushan i Chongqing og går mot provinsen Guizhou, og ender i Hekou i Yunnan, ved grensen til Vietnam og den vietnamesiske byen Lao Cai.

Referanser

Eksterne lenker 
 Lokalregjeringens sider 
 Informasjonsside  

Autonome fylker i Guizhou
Isaac Albéniz

Isaac Albéniz (født  29. mai 1860 i Camprodon i Catalonia i Spania, død  18. mai 1909 i Cambo-les-Bains i Frankrike) var en spansk pianist og komponist. Han er kjent for å ha samlet spansk folkemusikk. Han utgav blant annet klaversuiten Iberia og 12 spanske danser.

Liv og virke

Bakgrunn, utdannelse
Han opptrådte allerede i en alder av fire år som vidunderbarn på klaver. Han søkte som sjuåring adgang til Conservatoire de Paris, men han ble sett på som for ung. Året etter flyttet familien til Madrid der han kunne få utdannelse ved den statlige musikkhøyskolen og man konstaterte at den lille gutten hadde et overordentlig talent for pianospill.

16 år gammel fikk han adgang til musikkhøyskolen i Leipzig og deretter også i Brussel. I Brussel vant han 1879 en førstepris som pianist, men han ville studere sammen med Franz Liszt og flyttet til Budapest før å oppfylle drømmen sin. Vel ankommet Budapest fant han at Liszt var annetsteds, og han møtte aldri sitt forbilde.

Pianist og komponist
Mellom turneer og konserter komponerte han et stort antall pianostykker. Albéniz vendte tilbake til Spania og Barcelona i 1883, der han samarbeidet med Felipe Pedrell. Han flyttet til London for en tid i 1890 før han slo seg ned i Paris i 1893. Her ble han kjent med folk som Claude Debussy, Paul Dukas, Gabriel Fauré og Vincent d’Indy. 

Hans siste offentlige opptreden var i 1893. Deretter viet han seg helt til komposisjon. Han fikk en professorstilling ved Schola Cantorum i Paris. Mot slutten av livet flyttet han til Nice, der han skrev noen av de viktigste komposisjonene sine.

De mest kjente av hans verker er Spansk suite (Suite española), Spansk rapsodi (Rapsodia española) og Iberia. Han fullbyrdet den mellom 1905 og 1909 og han døde den 18. mai 1909 i en sørfransk by i Pyreneene.

Albéniz skrev utelukkende for piano, men en del av hans komposisjoner er senere blitt transkribert til andre instrumenter. Et kjent slikt stykke er Asturias (Leyenda) fra Spansk svite, Op. 47 som oftr frrmføres på gitar (for eksempel av Andres Segovia eller Sharon Isbin), men som også blir oppført som symfonisk rock (David Garrett, Dark Moor). For scenen komponerte han flere operaer, dom for eksempel Henry Clifford, Pepita Jiménez og Merlin.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 

Spanske komponister
Spanske pianister
Personer fra provinsen Girona
Olav Eikeland

Olav Eikeland (født 10. oktober 1955) er en norsk arbeidsforsker, filosof og professor. Han er professor i pedagogikk og arbeidsforskning ved OsloMet.

Han var ansatt ved Arbeidsforskningsinstituttet 1985–2008, som forsker III til 1993, som forsker II fra 1993 og som forskningssjef (fungerende instituttleder) 2002–2003 og daglig leder 2003–2004. I 2008 ble han professor ved den daværende Høgskolen i Akershus.

Han ble dr. philos. i filosofi ved Universitetet i Oslo i 1993, med avhandlingen Erfaring, dialogikk og politikk : et begrepshistorisk og filosofisk bidrag til rekonstruksjonen av empirisk samfunnsvitenskap.

Utvalgte publikasjoner 
 The Ways of Aristotle, Bern: Peter Lang, 2008
 Action research and organisation theory, Frankfurt am Main: Peter Lang, 2008, redaktør med Anne Marie Berg
 Erfaring, dialogikk og politikk; et begrepshistorisk og filosofisk bidrag til rekonstruksjonen av empirisk samfunnsvitenskap, doktorgradsavhandling, 1992

Professorer ved Oslomet – storbyuniversitetet
Personer tilknyttet Arbeidsforskningsinstituttet
Fødsler i 1955
Baby’s Come Back

Baby's Come Back er en musikk-EP med Span.

Den ble utgitt 18. mars 2002.

Sporliste
 «Baby's Come Back» 
 «Always End» 
 «Baby's Come Back» (radioversjon)

Norske EP-plater
EP-plater fra 2002
Span-album
Found

Found er den andre EP'en fra Span.

Den ble utgitt 16. juni 2003

Sporliste
 «Found» 
 «Crash & Burn» 
 «Mental Surgery» 

Norske EP-plater
EP-plater fra 2003
Span-album
Daniel Chima Chukwu

Daniel Chima Chukwu (født 4. april 1991) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for den kinesiske klubben Taizhou Yuanda FC. 

Han spilte for  fra 2010 til 2015, som han gikk til fra Lyn i 2010.

Lyn 
Investeringsselskapet Olja Lyn bidro til å få spissen til Lyn. Chukwu var på prøvespill hos Odd før han ble kom til Lyn. Han startet å spille fotball i Festac Sport, før han gikk på utlån til Bussdor United, en førstedivisjonsklubb i Nigeria. Chukwu scoret i sin debut for Lyn da han reduserte til 1–1 mot Bodø/Glimt 5. april 2010.

Molde FK 
Chukwu gikk til Molde FK sommeren 2010 fra konkursboet til FC Lyn. Han kom til Molde etter at Pape Pate Diouf ble solgt til FC København. Etter at Davy Claude Angan ble solgt fra Molde før sesongen 2013 ble ansvaret for stort for Chukwu, men i sesongen 2014 var han igjen tilbake i sitt gamle slag når klubben fikk inn Björn Bergmann Sigurdarson og Fredrik Gulbrandsen. Det ble nok et for stort ansvar for Chukwu alene å skulle være spissen til Molde.  Det ble det. Men så sluttet han for Molde i januar i 2015 og gikk til kinesiske Shanghai Shenxin F.C..

Mestvinnende utlending 
Chukwu ble med sitt cupgull i 2014 en av de fire mestvinnende utlendingene i norsk fotball. Denne rekorden deler han med blant andre sin lagkamerat i Molde, Mattias Moström.

Meritter 
Legia Warszawa
 Ekstraklasa: (1) 2017

Molde FK
 NM: (2) 2013, 2014
 Seriemester: (3) 2011, 2012, 2014

Referanser

Eksterne lenker 
 (PL) Profil på 90minut.pl
 
 Profil på LynFotball.net

Nigerianske fotballspillere
Fotballspillere for Lyn Fotball
Fotballspillere for Molde FK
Fotballspillere for KP Legia Warszawa
Norgesmestere i fotball
Fødsler i 1991
Utenlandske fotballspillere i Norge
Weining Yi Hui Mao

Weining Yi Hui Miao (kinesisk: 威宁彝族回族苗族自治县; pinyin: Wēiníng yízú huízú miáozú Zìzhìxiàn) er et autonomt fylke i byprefekturet Bijie i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Samferdsel
Kinas riksvei 326 løper gjennom området. Den begynner i  Xiushan i Chongqing og går mot provinsen Guizhou, og ender i Hekou i Yunnan, ved grensen til Vietnam og den vietnamesiske byen Lao Cai.

Referanser

Eksterne lenker 
 Informasjonsside -

Autonome fylker i Guizhou
Geez-skrift

Geez-skrift ( ), også kalt etiopisk, er et abugida som brukes til å skrive flere språk i Etiopia og naboområder. Skriften kalles også fidäl (fidel), som betyr «skrift» eller «alfabet»..

Alfabetet brukes med enkelte variasjoner til å skrive blant annet geez, amharisk, tigré, tigrinja og sebatbeit. Tradisjonelt har skriften også vært brukt til de ikke-semittiske språkene meen, blin og oromo.

Skriften ble antagelig utviklet fra et alfabet som ble brukt i det sørlige Arabia i oldtiden, som var beslektet med andre semittiske skriftsystemer.

Skriften skrives fra venstre mot høyre, altså motsatt av hebraisk og arabisk. Skriften består av 26 konsonanter. Hvilke vokaler som skal brukes, vises ved at konsonanttegnene forandrer form på forskjellige måter etter hvilken vokal de skal stå sammen med. 

Abugidaer
Skriftsystemer fra Afrika
Anna av Brandenburg

Anna av Brandenburg (født 27. august 1487 i Berlin, død 3. mai 1514 i Kiel) var den senere konge Frederik Is første hustru. Ved ekteskapet ble hun hertuginne av Slesvig-Holsten-Gottorp.

Liv og virke
Hun var datter av kurfyrste Johann av Brandenburg og Margrete av Sachsen. Den 10. april 1502 ble hun gift med kong Hans' lillebror Frederik i Stendal ved et dobbeltbryllup, hvor Annas bror Joachim (1484–1535) ble gift med Frederiks niese prinsesse Elisabeth av Danmark (1485–1555).

Anna omtales ofte som dronning av Danmark, men Frederik ble først konge ni år etter Annas død. Hun døde av tuberkulose og ble begravet i augustinerkorherrenes klosterkirke i Bordesholm ved Husum. Det berømte Bordesholmalteret som ble ferdig i 1521, ble bestilt av Frederik I som gravmæle for Anna. Siden 1666 har det befunnet seg i Schleswig domkirke, hvor Frederik I ble begravet i 1533.

Barn 
Christian (1503–59), dansk konge 1534-59, norsk konge 1536-1559
 Dorothea (1504–47), hertuginne av Preussen

Referanser

Eksterne lenker 
 Salmonsens konversationsleksikon
 Kulturverein (tysk)

Huset Oldenburg
Personer fra Berlin
Fødsler i 1487
Dødsfall i 1514
Laurence

Laurence er et opprinnelig fransk og engelsk kvinnenavn dannet som en feminin form av mannsnavnet Laurentius, som har opprinnelse som et romersk etternavn med betydningen «fra Laurentum». Laurentum var en by i antikkens Italia, og bynavnet er sannsynligvis avledet av latinske laurus, «laurbær».

Laurence er også brukt som mannsnavn, men sjeldnere. Navnet er vanlig som mannsnavn i skrivemåten Lawrence.

Utbredelse

Som kvinnenavn

|}

Som mannsnavn

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Kvinner
 Laurence Boulay (1925–2007), fransk musiker
 Laurence Badie (f. 1934), fransk skuespiller
 Laurence Sémonin (f. 1951), fransk skuespiller
 Laurence Boccolini (f. 1963), fransk animatør
 Laurence Ferrari (f. 1966), fransk journalist
 Laurence Bibot (f. 1968), belgisk komiker
 Laurence Courtois (f. 1976), belgisk tennisspiller
 Laurence Leboeuf (f. 1985), canadisk skuespiller
 Laurence Revey, sveitsisk sanger

Menn
 Laurence Sterne (1713–1768), irsk-engelsk forfatter
 Laurence Olivier (1907–1989), engelsk skuespiller og regissør
 Laurence J. Peter (1919–1990), amerikansk pedagog
 Laurence Bindoff (f. 1951), britisk-norsk nevrolog
 Laurence Rees (f. 1957), britisk dokumentarfilmskaper og forfatter
 Laurence Fishburne (f. 1961), amerikansk skuespiller

Annen bruk av navnet
 Laurence-Moon-Bardet-Biedl syndrom (LMBB), en arvelig sykdom

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kvinnenavn
Mannsnavn
Dobbeltkjønnede navn

ru:Лоуренс
Jan Dalchow

Jan Dalchow (født i 1968 i Oslo) er en norsk filmskaper som siden 1995 har arbeidet som produsent, regissør og klipper.  

Han etablerte selskapet GWD Production sammen med Ivan Gasparini og Trond Winterkjær. GWD produserte dokumentarfilmen Jeg elsker hvem jeg vil, som ble nominert til både Gullruten og Amandaprisen. Senere har Winterkjær og Dalchow regissert Gullrutevinneren BE – skitne, syndige meg og kinodokumentaren 100 % menneske. I 2000 vant han flere internasjonale priser, blant annet under Berlinalen, for kortfilmen Fremragende timer sammen med Lars Daniel Krutzkoff Jacobsen. Alle filmene er produsert eller co-produsert av Dalchow. 

Han produserte også dokumentarfilmen USA mot Al-Arian, og deretter Living Without Money, begge med Line Halvorsen som regissør. 

I 2020 lanserte han dokumentarprosjektet NAK-ED som høydeformatserie via sosiale medier, og som tradisjonell dokumentarfilm for festivaler og TV. Sendes på NRK i 2021.  I NAK-ED møter vi de som skammer seg over sine egne nakne kropper, de som utfordrer skammen, og aktivister som kjemper mot nakenforbud. I en tid hvor naturlig nakenhet har blitt unaturlig utfordrer Jan sitt eget kroppsbilde på reise i Norge, Storbritannia og USA.

Tidligere har han arbeidet som henholdsvis klipper hos Filmteknikk, promotionsjef i TVNorge, lyddesigner hos Både Og og filmkonsulent hos Viken filmsenter. Gjennom elleve år var han som programmedarbeider, teknisk leder og reklameprodusent i Radio 1. Dalchow har også arbeidet med musikkproduksjoner, deriblant flere plateinnspillinger. Han driver også firmaet Dalchow Voiceover, og gjennom dette foretaket legger han stemme på norske reklameinnslag.

Dalchows verden ble etablert i 2002 med utspring i GWD Production (Gasparini, Winterkjær, Dalchow). Selskapet jobber primært med produksjon av dokumentarfilm og sekundært med dramaproduksjoner. Dalchows verden var frem til januar 2011 en del av film- og TV-produksjonsfellesskapet Filmcentralen.

Familie 
Jan Dalchow er bror av plateselskap- og musikkforlagsdirektør Jørn Dalchow.

Filmografi

Dokumentarfilmer 
 Jeg elsker hvem jeg vil (1996). produsent, gwd production
 BE - skitne, syndige meg (2000). regissør/produsent, gwd production
 100% menneske (2004). regissør/produsent, Dalchows verden
 USA mot Al-Arian (2007). produsent, Dalchows verden
 Å leve uten penger (2010). produsent, Dalchows verden, EiE Film
 NAK-ED (2020). regissør, Tun Media

Kortfilmer 
 Fremragende timer (2002). co-regissør/Co-produsent, gwd production

Eksterne lenker 
 Dalchows verden – offisiell hjemmeside.
 voiceover.no – offisiell hjemmeside
 Jeg elsker hvem jeg vil – presentasjon av dokumentarfilmen.
NAK-ED

Referanser 

Norske filmregissører
Fødselsdato ikke oppgitt
Glenn Beck

Glenn Lee Beck (født 10. februar 1964) er en amerikansk politisk kommentator på høyresiden og tidligere programleder for et selvtitulert program på Fox News Channel.

Etter Skytingen på Utøya i 2011 sammenlignet Beck AUF med Hitlerjugend. Valgforsker Frank Aarebrot reagerte med å omtale Beck som fascist.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Politiske kommentatorer fra USA
TV-personligheter fra USA
Fox News
Personer fra Everett
Marco Charpentier

Marco Charpentier (født 23. januar 1980, Montréal i Canada) er en canadisk ishockeyspiller som for øyeblikket spiller for den norske eliteserieklubben Lørenskog. Han kom til klubben foran 09/10-sesongen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Canadiske ishockeyspillere
Personer fra Montréal
Ishockeyspillere for Lørenskog IK
Fødsler i 1980
Nylendlia skianlegg

Nylendlia skisenter er et mindre alpinanlegg beliggende på Kjeller i Lillestrøm kommune, tidligere kjent som Tandbergbakken etter den nedlagte Tandberg-fabrikken i umiddelbar nærhet.

Eksterne lenker 

Alpinanlegg i Norge
Sport i Lillestrøm kommune
Etableringsår ikke oppgitt
Byggverk i Lillestrøm kommune
Nangqên

Nangqên (kinesisk: 囊谦县; pinyin: Nángqiān Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Yushu i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Kulturminner
Chörtenene til de tredve generalene til kong Gesar av Ling og Dana-tempelet (Gesa'er sanshi da jiangjun Ling ta he Dana si) ble i 2006 tilføyd på listen over Folkerepublikken Kinas kulturminner.

Samferdsel
Kinas riksvei 214 løper gjennom området. Den fører fra Xining i provinsen Qinghai til Jinghong i Yunnan.

Referanser

Bibliografi
 Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Kham. Vol. 2 – The Yushu Part of Kham, Bangkok 2005 ISBN 974-480-049-6

Eksterne lenker 
 Informasjonsside

Fylker i Qinghai
Amdo
Shangri-La (Dêqên)

Shangri-La (kinesisk: 香格里拉县; pinyin: Xiānggélǐlā Xiàn) er et fylke i det autonome prefektur Dêqên for tibetanerne i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina.

Frem til 2001 het det Zhongdian (中甸县, Zhōngdiàn Xiàn); navneskiftet til Shangri-La var for å knytte an til beretningen om et fullkomment samfunn ved det navn i forfatteren James Hiltons roman Lost Horizon) fra 1933, som i sin tur ble ytterligere kjent ved Frank Capras film fra 1937.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Navneskiftet til Shangri-La har betydd meget for turismen; det er også en rekke attraksjoner der.

Samferdsel
Kinas riksvei 214 løper gjennom området. Den fører fra Xining i provinsen Qinghai til Jinghong i Yunnan.

Referanser

Eksterne lenker 
 Informasjonsside 
 Fotos fra Zhongdian, hos YUNNAN.FR
 Fotos fra Panoramio

Fylker i Yunnan
James Hilton

James Hilton (født 9. september 1900, død 20. desember 1954) var en engelsk romanforfatter med en rekke bestselgere i sin tid, blant annet om en eldre lærer i Adjø, Mr. Chips (1934) og om det myteomspunne stedet Shangri-La i Tapte horisonter (1933). Mange av hans romaner ble oversatt til norsk.

Biografi 
Hilton ble født i Leigh i Lancashire og var sønn av John Hilton, rektor ved Chapel End School i distriktet Walthamstow i østlige London. Hilton tok sin utdannelse ved Leys School i Cambridge, og deretter ved Christ's College ved Universitetet i Cambridge hvor han tok en akademisk grad i engelsk litteratur.

Han skrev sine to mest minneverdige bøker Tapte horisonter og Adjø, Mr. Chips mens han fortsatt levde i et hus i Oak Hill Gardens, Woodford Green, et område i nordøstlige London. Dette huset står fortsatt, markert med en blå plakett som markerer at det var Hiltons bolig.

Han giftet seg to ganger, først til Alice Brown og senere til Galina Kopineck. Begge ekteskap endte i skilsmisse. Hilton bosatte i sine siste år i Hollywood, der han også skrev filmmanuskript, blant annet for Mrs. Miniver i 1942. Han døde ved Long Beach i California, USA, av leverkreft.

Forfatterskap 

Hiltons første roman, Catherine Herself, ble utgitt i 1920 da han var kun 20 år. Flere av hans bøker ble internasjonalt kjente bestselgere og flere av hans fortellinger ble filmatisert eller gjort om til radiohørespill, blant annet Lost Horizon (1933), som vant en Hawthornden-pris i 1934; Goodbye, Mr. Chips (1934); og Random Harvest (1941).

Hiltons bøker er preget av sentimentale hyllest til engelske dyder. Det er særlig treffende for Adjø, Mr. Chips, men hans romaner kunne også ha en mørkere side. Mangler i de engelske samfunnet på hans tid, særlig trangsynthet og klassebevissthet, var hyppig emner han tok opp. Hans roman We Are Not Alone som til tross for dens optimistiske tittel var en mørk fortelling om lovlig godkjent lynsjing som skjedde som følge av krigshysteriet i Storbritannia.

Bibliografi 

 Catherine Herself, 1920
 Storm Passage, 1922
 The Passionate Year, 1924
 Dawn Of Reckoning (Rage In Heaven) , 1925
 Meadows Of The Moon, 1926
 Terry, 1927
 The Silver Flame (Three Loves Had Margaret), 1928
 Murder at School (amerikansk tittel: Was It Murder?), utgitt under pseudonymet Glen Trevor, 1931
 And Now Goodbye, 1931
 Contango (Ill Wind) , 1932
 Knight Without Armour (Without Armor) , 1933. Norsk: En ridder uten rustning
 Lost Horizon, 1933. Norsk: Tapte horisonter
 Goodbye, Mr. Chips, 1934. Norsk: Adjø, Mr. Chips
 We Are Not Alone, 1937. Norsk: Vi er ikke alene
 To You, Mr Chips, 1938
 Random Harvest, 1941
 The Story Of Dr. Wassell, 1944
 So Well Remembered, 1945
 Nothing So Strange, 1947
 Twilight Of The Wise, 1949. Norsk: Tilfeldighetens høst
 Morning Journey, 1951. Norsk: Reise ved daggry
 Time And Time Again, 1953

Referanser

Eksterne lenker 
 James Hilton Society
 
 Works by James Hilton hos Prosjekt Gutenberg Australia
 

Personer fra Wigan
Britiske forfattere
Oscar-vinnere (filmatisering)
Provolone

Provolone er en italiensk røkt ost av kumelk. Den stammer fra det nordlige Italia. Den kan ha en avlang form som en stor salami, eller i større format rund. 

Variantene som går under navnet Provolone Valdapana er opphavsbeskyttet. De kommer fra områdene rundt Posletten, og har produsksjonssteder i Cremona, Piacenza, Brescia, Verona, Vicenza, Rovigo, Padova, Lodi, Bergamo, Mantova, Trieste.

Provolone produseres også, og er populær i Argentina, USA og Japan. I Argentina serveres osten ofte stekt som forrett eller som tilbehør, med chimichurri, en argentinsk marinade for kjøtt laget av olivenolje og krydder. Retten kalles da provoleta.

Italienske oster
Taleggio

Taleggio er en italiensk halvmyk kittost laget av kumelk. Den produseres i Val Taleggio, en dal i Lombardia. Osten lagres vanligvis i 6-10 uker.

Eksterne lenker 
 
 Consorzio di Tutela del formaggio Taleggio

Italienske oster
Lombardia
Cambozola

Cambozola er en tysk hybrid av hvit- og grønnmuggost laget av kumelk.

Osten er blitt produsert av produsenten Champignon siden 1970-året, og navnet minner, likesom ostens smak, om den franske camembert og den italienske gorgonzola. Men det henspiller også til det romerske bynavn  Cambodunum, som er blitt til Kempten, den by i Bayern der firmaet Champignon holder til.

Eksterne lenker 
 

Oster
Tysk mat
Bayern
Samskriving (grammatikk)

Samskriving (også kalt sammenskriving) betegner at flerleddede uttrykk skrives i ett ord, uten mellomrom. Når flerleddede uttrykk deles, korrekt eller feilaktig, kalles det særskriving.

Det er Språkrådet som normerer sam- og særskriving på bokmål og nynorsk.

Se også
 Sammensetning (lingvistikk)
 Særskriving
 Bindestrek
 Orddeling

Referanser

Eksterne lenker
 Test av korrekt sær-/samskriving
 Eitt eller fleire ord?
 Særskriving og sammenskriving – ikke å forveksle med orddeling
 Hvorfor skal vi bry oss med særskriving?

Norsk