alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ginnungagap (vokalensemble)

Vokalensemblet Ginnungagap var et norsk kor fra Oslo. Ginnungagap ble etablert i 1998, og hadde 16 sangere. Koret hadde sin debutopptreden som The Official Latvian Krangas Choir på NRKs humorprogram Lille Lørdag, hvor de sang Finn Kalviks Aldri i livet på estisk. Koret fremførte primært ny, klassisk kormusikk, med hovedvekt på norske komponister, og har urfremført verk av blant andre Kjell Habbestad, Torbjørn Dyrud, Marcus Paus og Mattias Sköld. Repertoaret besto først og fremst av verk for kor a cappella, men koret har også samarbeidet med instrumentalister og orkestre, som Kringkastingsorkestret og Oslo Filharmoniske Orkester. Ensemblet fikk 1. pris i Norges Korforbunds landskonkurranse for blandet kor klasse A i 2000. 
I 2002 var koret norsk representasjonskor på Nordisk-baltisk korfestival i Klaipeda, Litauen, og i 2004 festivalkor under Landsfestivalen for kor.

Korets siste innspilling, Domen og elven, med musikk av Marcus Paus, medfølger en kunstmappe med litografier av kunstneren Christopher Rådlund. Koret la ned driften i 2007.

Egne utgivelser 
Domen og elven (Galleri Ismene 2006) – dirigent Håkon Nystedt
We Know Not Where The Dragons Fly (Simax 2005) – dirigent Kjetil Almenning
Cor (Pro Musica 2001) – dirigent Torbjørn Dyrud

Andre innspillinger
Musikk til TV-serien Jul på Månetoppen (2002)
Fossegrimen Op. 21 av Johan Halvorsen. Med Arve Moen Bergset og Latvia Nasjonale symfoniorkester, dirigent Terje Mikkelsen. (Simax 2002)

Dirigenter
1998 – 2001 Torbjørn Dyrud
2001 – 2005 Kjetil Almenning
2005 – 2007 Håkon Nystedt

Bestillingsverk og urfremføringer
Sakte elsker tiden våre liv (2007) av Marcus Paus. Tekst av Ole Paus.
Domen og elven (2006) av Marcus Paus
Ut av himmelen (2006) av Torbjørn Dyrud. Tekst av Endre Ruset.
Ave Maria (2005) av Marcus Paus.
Folkemusikk (2005) av Bodil Furu.
Ascent (2005) av Mattias Sköld.
Lovesongs I, II og III (2002 – 2004) av Torbjørn Dyrud.
Voluspá (2003) av Kjell Habbestad
Conserva me Domine (1999) av Torbjørn Dyrud

Referanser

Eksterne lenker 
 Ginnungagaps nettsider

kor i Oslo
Xfce

Xfce eller XFCE er et fritt og åpent skrivebordsmiljø for Unix-liknende operativsystemer, slik som Linux, Solaris og BSD.

Distribusjoner som benytter Xfce
 Xubuntu
 Freesbie

Versjonshistorikk

Se også
GNOME
KDE
Vindussystemet X
Vindusbehandler
XFree86
Xubuntu

Eksterne lenker
Macmillan Publishers

Macmillan Publishers Ltd er et internasjonalt forlag med sete i Storbritannia som eies av tyske Verlagsgruppe Georg von Holtzbrinck. Det har kontorer i 41 land og er aktivt i ytterligere 30 land.

Selskapet består av 50 enheter, og publiserer innen fem hovedområder:
Utdannelse (som Macmillan Education)
Akademisk (som Palgrave Macmillan)
Vitenskap, teknologi og medisin (som Nature Publishing Group, inkludert tidsskriftet Nature)
Skjønnlitteratur og sakprosa (som Pan Macmillan: Pan Books, Picador, Macmillan New Writing, Papermac, Macmillan, Sidgwick & Jackson, Campbell Books, Boxtree, Channel Four Books og Macmillan Children’s Books)
Publiseringstjenester inkludert distribusjon og produksjon

Macmillan Publishers ble grunnlagt i 1843 av Daniel og Alexander Macmillan. Forlaget publiserte bl.a. forfattere som Charles Kingsley (1855), Thomas Hughes (1859), Francis Turner Palgrave (1861), Christina Rossetti (1862), Matthew Arnold (1865), Lewis Carroll (1865), Alfred Tennyson (1884), Thomas Hardy (1886) og Rudyard Kipling (1890). 

Den tidligere britiske statsministeren Harold Macmillan ble formann for forlaget etter at han trakk seg fra politikken. Etter hans død ble forlaget ledet av hans barnebarn Alexander Macmillan, 2. jarl av Stockton. Selskapet var et av de eldste uavhengige forlagshusene frem til 1995, da 70 % av aksjene ble kjøpt av Verlagsgruppe Georg von Holtzbrinck. Det tyske forlaget kjøpte de resterende aksjene i 1999, og Macmillan-familiens eierskap i forlaget tok slutt.

Eksterne lenker
 
 The Macmillan Group fra Verlagsgruppe Georg von Holtzbrinck

Britiske forlag
Tyske forlag
Selskaper etablert i 1843
1843 i Storbritannia
Forlag etablert i 1840-årene
Øyvind Alsaker

Øyvind Alsaker (født 16. august 1965) er journalist fra Florø i Sogn og Fjordane. Han er utdannet ved Høgskulen i Volda. Han har vært fotballkommentator i TV2 og Canal+. Han har blant annet kommentert engelsk Premier League i flere sesonger.

Han kommenterte brorparten av kampene fra Tyskland under VM i 2006. Tippeligaen ble også dekket av TV2, og Alsaker kommenterte også her en stor del av kampene sammen med Nils Johan Semb.  

Alsaker jobbet i flere år som journalist, nyhetsoppleser og programleder ved NRKs distriktskontor i Hordaland, før han begynte i TV2 ved starten i 1992. I sin første periode i kanalen var Alsaker blant annet sportsanker og alpinkommentator ved siden av jobben som fotballkommentator. Han ble ansatt i Canal+ i 1998, men vendte tilbake til TV2 i 2006. Han har fortsatt å kommentere engelsk fotball på Canal+ etter at han kom tilbake til TV2.

Øyvind Alsaker fikk mye kritikk etter at han snakket nedsettende om fargede, trøndere og fotballspillere som får barn tidlig under en direktesending på TV2. Uttalelsene kom i en samtale med Lars Bohinen uten at de var klar over at lyden ble sendt direkte på TV.

Alsaker kommenterte også EM 2008 i Sveits og Østerrike sammen med Nils Johan Semb og Totto Dahlum.

I OL i Sotsji kommenterte han alpint for TV2. Ettersom han hadde erfaring fra før, fikk han jobben under de 22. olympiske vinterleker.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske sportsjournalister
TV-personligheter
Personer fra Flora kommune
Programledere for TV 2
MacBook

MacBook er en serie bærbare datamaskiner laget av Apple Inc (Tidligere Apple Computers Inc.). Maskinene ble introdusert 16. mai 2006. Det er laget tre modeller av MacBook; to hvite som har tatt over for iBook G4 og en svart som har tatt over for PowerBook 12". Hovedforskjellen fra den forrige modellen er at den nye serien bruker prosessorer fra Intel der iBook og PowerBook bruker PowerPC prosessorer fra Apple, IBM og Motorola (AIM). 20. juli 2011 stoppet Apple å selge MacBook fremfor den mere populære MacBook Air.

MacBook er også kåret til den beste bærbare datamaskinen til under 10 000 kr av databladet PC World Norge.

Spesifikasjoner 
Alle maskiner leveres med 2 GB minne, som er utvidbart opptil 4 GB. Intel Core 2 Duo prosessor (Dobbelkjerne, noe som tilsvarer 2 prosessorer), 13,3" skjerm, Bluetooth, AirPort trådløst nettverk, iSight webkamera. Tidligere ble MacBooks levert med en Apple Remote, men våren 2008, ble dette endret til et valgfritt tillegg.

Den maskinen har en prosessor på 2.4 GHz, 250 GB harddisk og DVD-leser/CD-brenner.
Alle maskinene fåes originalt med 2 GB ram
Merk: dette er kun for stock-modellene, man kan fritt oppgradere harddisk, minne, med mer .

Spesifikasjoner

Nye modeller 
I mai 2010 lanserte Apple en ny MacBook-modell med noen forandringer på innsiden. Designet er det samme som forrige utgave (høsten 2009).
Alle de nye maskinene blir levert med Intel Core 2 Duo prosessor (Dobbelkjerne, noe som tilsvarer 2 prosessorer og 64 bits), 13" skjerm, Bluetooth, AirPort trådløst nettverk og iSight webkamera. Denne utgaven har ikke IR-mottaker, og kan derfor ikke sammenkobles med Apple remote.

Standarutgaven har en prosessor på 2.4 GHz, 250 GB harddisk, 2 GB ram og DVD-leser/CD-brenner.
Dette kan kofigureres til 4 GB RAM og 500 GB Harddisk.

Den nye lanseringen har økt prisen på MacBook noe.

Design 
MacBook har et unibody-kabinett i polykarbonat med runde kanter.

Unike egenskaper 
MacBookene blir levert med en del nye egenskaper. Disse er bla. 802.11n trådløst nettverk, som kan overføre opptil 540 mbps, som er 10 ganger bedre enn dagens standard (802.11g). Den har også MagSafe strømkontakt, som hindrer at Macen skal falle i gulvet hvis noen snubler i ledningen. Den gjør dette ved å bruke en magnetisk festemekansime som gir etter ved rykk. Lukkemekanismen i skjermen er også magnetisk.

Se også 
 MacBook Pro
 iBook

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Apples produktside om MacBook
 Magasinet PC World Norges test av MacBook

Datamaskiner fra Apple
Per Wollebæk

Per Wollebæk (født 28. januar 1910 i Vestre Aker, død 1976 på Hadeland) var en norsk journalist, forfatter og oversetter. Han ga ut flere romaner og noveller, men er i like stor grad kjent for mange av sine oversettelser.

Egne verk 

 Dragsuget. Gyldendal, 1938. (Roman) 
 Adam og hans brødre. Gyldendal, 1940. (Roman) 
 Dikt. Oslo, 1942 
 Ingen spor i sjøen. Gyldendal, 1945. (Roman) oversatt til svensk
 Trompeten. Gyldendal, 1950. (Noveller) 
 Forleden dommedag. Oslo, 1951. (Roman) 
 Pilene og andre fortellinger. Gyldendal, 1957

 Oversettelser et utvalg

 Tregudenes land av Jan Fridegård (1950).
 Trellenes frihet av Jan Fridegård (1950).
 Trellenes opprør av Jan Fridegård (1950).
 De rider om natten av Howard Fast (1950). 
 Spartacus  av Howard Fast (1954). 
 Exodus av Leon Uris (1959). 
 Lidenskap av Ivar Lo-Johansson (1970). 
 Den tvilsomme tvilling av Mark Twain (1971).  

Norske romanforfattere
Norske novellister
Norske journalister
Norske oversettere
Fødsler i 1910
Dødsfall i 1976
Pepsin

I magesekken tilsettes det inaktive proenzymet pepsinogen, produsert av hovedceller i magesekkslimhinnen. Pepsinogen blir omdannet til det aktive enzymet pepsin av saltsyren som finnes i magesyre. Pepsin er et unikt enzym fordi det virker best ved svært lav pH, noe som er nødvendig hvis enzymet skal kunne ha en funksjon i det svært sure miljøet i magesekken. Pepsin hjelper med å bryte ned proteiner til aminosyrer. Pepsin virker ved hjelp av vann og bryter opp peptidbindingen mellom de ulike aminosyrene i proteinene.

Enzymer
Refleksjon (fysikk)

Ordet Refleksjon er avledet fra latin, og betyr rett oversatt: tilbakekastelse. 

Refleksjon i fysikken handler om at en bølgefront i grenseflaten mellom to ulike stoff som endrer retning på en slik måte at den kastes tilbake til mediet som den kom fra.

Både lys, lyd og bølger i vann kan reflekteres slik.

Lysrefleksjon 
Når lys reflekteres fra et legeme, innebærer det at lyset som treffer overflaten av et legeme, sendes ut igjen fra overflaten i stedet for å bli absorbert av legemet.

Lysrefleksjon kan være  speilende (som i et blankt speil) eller diffus (som på en hvit, matt overflate).

Ved speilende refleksjon reflekteres lyset i en reflektert vinkel som er like stor, men på motsatt side i forhold til innfallsloddet på den reflekterende flaten, som innfallsvinkelen. 

Ved diffus refleksjon spres lyset ut igjen i alle retninger. Det er derfor en hvit vegg, i motsetning til et speil, ser hvit ut — når den treffes av hvitt lys — uansett hvilken vinkel man betrakter veggen fra, og uansett hvilken vinkel lyskilden har i forhold til veggen.

Grunnleggende konsepter i fysikken
La Nouvelle Revue française

La Nouvelle Revue française (NRF) er et litterært tidsskrift som ble grunnlagt i 1909 av André Gide, Jacques Copeau, Jean Schlumberger, Henri Ghéon, André Ruyters og Marcel Drouin. I 1911 overtok Gaston Gallimard som redaktør, noe som førte til opprettelsen av forlaget Éditions Gallimard.

Etablerte forfattere som Paul Bourget og Anatole France skrev for tidsskriftet den første tiden. Dets innflytelse økte gradvis, og i mellomkrigsperioden ble det landets ledende litterære organ. De første stykkene til André Malraux og Jean-Paul Sartre sto på trykk i La Revue.

Tidsskriftet utkom månedlig i mange år, nå kommer det ut fire ganger i året.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Catalog

Nouvelle revue française, La
Nouvelle revue française, La
1909 i Frankrike
Blade Runner

Blade Runner er en amerikansk-hongkongnesisk science fiction-spillefilm regissert av Ridley Scott med Harrison Ford, Rutger Hauer, Sean Young og Edward James Olmos i hovedrollene.

Filmen kom ut første gang i 1982, og ble sluppet i ny «director's cut»-versjon i 1992 og en «final cut»-versjon i 2007. Filmen er basert på boka Do Androids Dream of Electric Sheep? (norsk: Drømmer androider om elektriske sauer? eller Livstyvene) av Philip K. Dick.

I 2017 kom oppfølgeren Blade Runner 2049.

Handling 
I filmen gjør androider opprør mot menneskene i jakten på sitt innerste selv. Politimannen Rick Deckard (Harrison Ford) tar opp jakten, men begynner etter hvert å tvile på om oppdraget er moralsk riktig. Hovedtemaet i filmen er menneskelighet og hva som gjør oss til mennesker.

Mottakelse 
Blade Runner fikk blandet mottakelse blant filmkritikere. Adresseavisen kalte filmen «søppel» og «brekkmiddel». Filmen regnes i dag blant historiens største kultfilmer, og har vært inspirasjonskilde for en rekke andre verk i science fiction-sjangeren.

Medvirkende 
 Harrison Ford som Rick Deckard
 Rutger Hauer som Roy Batty
 Sean Young som Rachael
 Edward James Olmos som Gaff
 M. Emmet Walsh som Harry Bryant
 Daryl Hannah som Pris Stratton
 William Sanderson som J. F. Sebastian
 Brion James som Leon Kowalski
 Joe Turkel som Dr. Eldon Tyrell
 Joanna Cassidy som Zhora Salome
 James Hong som Hannibal Chew
 Morgan Paull som Dave Holden
 Kevin Thompson som Bear
 John Edward Allen som Kaiser
 Hy Pyke som Taffey Lewis
 Kimiko Hiroshige som Cambodian Lady
 Robert Okazaki som Sushi Master
 Carolyn DeMirjian som Saleslady
 Ben Astar som Abdul Ben Hassan

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 «Kinosommeren 1982: Blade Runner» ved Birger Vestmo, NRK, 25. juni 2012

Thrillerfilmer fra USA
Science fiction-filmer fra USA
Dystopiske filmer
Filmer fra 1982
Filmer regissert av Ridley Scott
Filmer basert på bøker
Engelskspråklige filmer
Carlos Hevía

Carlos Hevía y de los Reyes Gavilán (født 21. mars 1900 i Havanna, død 2. april 1964 i Florida) var jurist og president på Cuba i perioden 15. januar 1934 – 18. januar 1934. 

Etter at Fulgencio Batista hadde avsatt Ramón Grau San Martín 14. januar 1934, møttes han og hans nye kuppmakere på militærbasen Colombia utenfor Havanna. 

Grau hadde motvillig gått med på å overlate presidentembetet til oberst Carlos Mendieta, som hadde stor respekt i befolkningen for å ha ledet et militært opprør mot den tidligere diktatoren Gerardo Machado. Dette forhindret likevel ikke Batista fra å utnevne Hevía til president. 

På samme måte som Ramón Grau kom Hevía fra Nasjonalistpartiet (Partido Revolucionario Cubano – Auténtico)

Hevía trakk seg imidlertid etter bare 36 timer. Årsakene er uklare. Etter at Hevía trakk seg, oppsto et kort mellomspill der Batista tilbød presidentembetet til Carlos Manuel Márquez (fullt navn: Carlos Manuel Agustín Márquez Sterling y Loret de Mola) som satt kun 1 – 2 timer i embetet før han også trakk seg.
Også årsakene til at Márquez trakk seg, er uklare. 

Batista henvendte seg så til Carlos Mendieta som aksepterte tilbudet, og tiltrådte som Cubas 19. president og den 5. ikke-folkevalgte presidenten etter 1902.  

Hevía døde i Florida i 1964, 64 år gammel.

Referanser 

Cubanske presidenter
Cubanske politikere
Cubas historie
Personer fra Havanna
Ishaqi-massakren

Ishaqi-massakren var en angivelig massakre av sivile irakere begått av amerikanske styrker, den 15. mars 2006. Totalt ble 11 mennesker, inkludert 4 barn og 5 kvinner angivelig skutt og drept av de amerikanske styrkene. Deretter skal huset med likene i, ha blitt sprengt i luften. Påstanden om en amerikansk massakre bekreftes bl.a. av irakisk politi.

En talsmann for de amerikanske styrkene i Irak sa 1. juni 2006 at det, som for Haditha-massakren, er innledet etterforskning i saken. Dagen etter ble den amerikanske etterforskningen avsluttet etter at det angivelig ikke ble funnet noe bevis for at amerikanske styrker sto bak den angivelige massakren. Iraks regjering reagerte sterkt på USAs ensidige frikjennelse av soldatene som skal ha drept sivile i Ishaqi, og Irak vil etterforske hendelsen på egen hånd. Den irakiske statsministeren kritiserte de amerikanske styrkene for ukritiske angrep mot irakiske sivile. Maliki fortalte reportere at vold imot sivile var "vanlige blant mange av de multi-nasjonale styrkene". 

En assistent til Irak's statsminister, al-Kazimi sier: We have it from more than one source that the Ishaqi killings were carried out under questionable circumstances, More than one child was killed. This [US] report was not fair for the Iraqi people and the children who were killed.

De døde 
Turkiya Muhammed Ali, 75 år
Faiza Harat Khalaf, 30 år
Faiz Harat Khalaf, 28 år
Um Ahmad, 23 år
Sumaya Abdulrazak, 22 år
Aziz Khalil Jarmoot, 22 år
Hawra Harat Khalaf, 5 år
Asma Yousef Maruf, 5 år
Osama Yousef Maruf, 3 år
Aisha Harat Khalaf, 3 år
Husam Harat Khalaf, 6 måneder

Eksterne lenker 
 TheRawStory: "Iranian television broadcasts footage of alleged Ishaqi massacre at Ishaqi" (Film)
 Reuters: "Iraq rejects US probe clearing troops of killings"
 TheRawStory: "Press Accounts Suggest Military 'Cover-up' in Ishagi Killings "
 Scotsman.com: "Furious Iraq demands apology as US troops are cleared of massacre"
 TimesOnline: "Third claim of atrocity rocks US servicemen"
 BBC: "Iraqi PM angry at 'US violence'"
 BBC: Troops cleared of Iraq wrongdoing
 BBC: "New 'Iraq massacre' tape emerges"
 KR Washington Bureau: "Iraqi police report details civilians' deaths at hands of U.S. troops"
 Sourced Reporting: " The Ishaqi Massacre - Who Are The Witnesses?" (Advarsel! Sterke bilder)
 Libertypost.org "Iraqi police report details civilians' deaths at hands of U.S. troops"
 SanFrancisco Bay View: "Killing women and children: the ‘My Lai phase’ of the Iraq war"
 Aftenposten: "Etterforsker massakre"

Massakrer i Midtøsten
Konflikter i 2006
Krigen i Irak
Coolio

Artis Leon Ivey jr. (1963–2022), kjent under artistnavnet Coolio, var en amerikansk hiphopartist, plateprodusent og skuespiller som fikk sitt gjennombrudd høsten 1995 med sangen «Gangsta’s Paradise».

«Gangsta’s Paradise» er en av Norges mest solgte singler. I sangen «C U When U Get There» er Pachelbels kanon det underliggende temaet.

Coolio var gjesteartist på de norske rapperne Erik og Kriss' album Verden vil bedras på låta «Hva er det du venter på».

Album 
Studioalbum
 1994: It Takes a Thief 
 1995: Gangsta’s Paradise 
 1997: My Soul 
 2001: Fantastic Voyage: The Greatest Hits 
 2002: El Cool Magnifico
 2006: The Return of the Gangsta 
 2008: Steal Hear
 2009: From the Bottom 2 the Top

Samarbeidsalbum
 1991: Ain't a Damn Thang Changed (sammen med WC and the Maad Circle)

Samlingsalbum
 2001: Very Best
 2001: Fantastic Voyage: The Greatest Hits

Singler på VG-lista
 1995: «Gangsta’s Paradise» (nr.1)
 1996: «1, 2, 3, 4 (Sumpin' New)» (nr. 14)
 1987: «Hit 'Em High (The Monstars' Anthem)» (B-Real, Method Man, LL Cool J og Busta)  (nr. 1)
 1997: «C U When U Get There» (mrd 40 Thevz) (nr. 2)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Rappere fra USA
Personer fra Compton
Bastian Schweinsteiger

Bastian Schweinsteiger (født 1. august 1984 i Kolbermoor) er en tysk tidligere fotballspiller. 

Til vanlig spilte Schweinsteiger midtbane eller defensiv midtbane.

Landslaget 
Han debuterte på A-landslaget 6. juni 2004 i Kaiserslautern i 0-2-tapet mot Ungarn. Han fikk totalt 121 landskamper for Tyskland.

Bastian Schweinsteiger deltok med Tyskland i EM 2004 i Portugal. Han spilte også for Tyskland under VM 2006, og scoret to mål i bronsefinalen mot Portugal.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

31. august 2016 spilte han sin 121 og siste landskamp for  mot Finland. Han scoret også 24 mål i sin landslagskarriere.

Statistikk 
(Oppdatert per 13.06.2016)
 Landskamper: 121 (24 mål) (2004–2016)
 Bundesliga-kamper: 342 (45 mål)
 Premier League-kamper: 18 (1 mål)
 Europacup-kamper: 113 (13 mål)

Meritter

Klubb 
Bayern München 
 Bundesliga (7): 2003, 2005, 2006, 2008, 2010, 2013, 2014, 2015
 DFB-Pokal (7): 2003, 2005, 2006, 2008, 2010, 2013, 2014
 DFB-Ligapokal (2): 2004, 2007
 DFL-Supercup (2): 2010, 2012
 UEFA Champions League (1): 2013
 UEFA Super Cup (1): 2013
 VM for klubblag (1): 2013

Manchester United
 FA-cupen (1): 2015/16
 Ligacupen: (1) 2017

Tyskland 
 VM-Gull (1): 2014
 VM-Bronse (2): 2006, 2010
 EM-Sølv (1): 2008

Individuelt 
 Årets fotballspiller i Tyskland (1): 2013

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
  Bastian Schweinsteigers spillerprofil for Manchester United på Stretfordend.co.uk

Tyske fotballspillere
Spillere i Fotball-EM 2004
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-EM 2008
Spillere i Fotball-VM 2010
Spillere i Fotball-EM 2012
Spillere i Fotball-VM 2014
Spillere i Fotball-EM 2016
Fotballspillere for FC Bayern München
Fotballspillere for Manchester United FC
Fotballspillere for Chicago Fire
Verdensmestere i fotball
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Personer fra Kolbermoor
Fødsler i 1984
Skjorta

Skjorta er bestemt form for klesplagget skjorte. Navnet har flere betydninger:

 Skjorta (Nesset), et fjell på 1711 moh, i Eresfjord, Møre og Romsdal
 Skjorta (Gloppen), et fjell på 1472 moh, på grensen mellom Gloppen og Jølster i Sogn og Fjordane
Termodynamikkens første hovedsetning

Termodynamikkens første hovedsetning eller lov sier at energi kan aldri oppstå eller tilintetgjøres, men kun kan gå over i andre former. Denne fundamentale naturloven omtales også som energiprinsippet eller loven om energiens bevarelse. Energimengden i et isolert system er konstant. Prinsippet ble etablert på midten av 1800-tallet og først klart formulert av de tyske fysikerne Hermann von Helmholtz og Rudolf Clausius.

Loven handler om energi som kan opptre på forskjellige måter. Energi i et system kan utveksles med omgivelsene i form av arbeid W eller varme Q. Dermed forandres systemets indre energi U. Energiloven sier at ved å tilføre systemet en liten varmemengde ΔQ, vil denne være lik summen av forandringen ΔU av den indre energien og det lille arbeidet ΔW som systemet samtidig utfører. Den tilførte energien i form av varme forsvinner ikke, men går bare over i andre former. Matematisk skrives dette som

 

Termodynamikkens andre hovedsetning sier at den tilførte varmen vil gi en forandring ΔS ≥ ΔQ /T  i systemets entropi S når systemet har  absolutt temperatur T. Det utførte arbeidet  ΔW  kan være mekanisk, kjemisk eller av elektromagnetisk natur.

Forklaring og eksempel 

I dagligtale kan det sies at «energi forsvinner» eller «blir borte», men energi kan aldri bli borte ifølge termodynamikkens 1. hovedsetning. Det som skjer er at energien blir spredd utover, entropien øker.

Når for eksempel en pil suser av gårde gjennom luften på vei mot en blink, kan vi si at den inneholder energi i kraft av sin bevegelse (se: bevegelsesenergi). Når pilen så treffer blinken, går denne bevegelsesenergien over i vibrasjoner i blinken (og i pilen). Disse vibrasjonene forplanter seg videre utover, og når de er blitt små nok, kaller vi dem for varme. Varme er en energiform, men den er den energiformen som i minst grad kan utnyttes til nyttig arbeid. Det er heller ikke mye vi merker til varmen som frambringes av vibrasjonene fra blinken i form av temperaturøkning. (Temperaturen i blinken og omgivelsene øker med kanskje 0,0001°C.) Energien som pilen hadde da den beveget seg gjennom luften, har altså ikke blitt borte. Den er omdannet til varme.

Omvendt kunne vi tenke oss at denne lille oppvarmingen av blinken kunne samle seg og omdannes til mekanisk energi som ville slynge pilen tilbake mot bueskytteren. Dette er fullt mulig  ifølge 1. hovedsetning. At det ikke skjer i virkeligheten, skyldes termodynamikkens 2. hovedsetning.

Se også
Termodynamikk
Termodynamikkens andre hovedsetning

Termodynamikk

de:Thermodynamik#Erster Hauptsatz
Hattie McDaniel

Hattie McDaniel (født 10. juni 1895 i Wichita i Kansas, død 26. oktober 1952 i Woodland Hills i California) var en amerikansk skuespiller. 

McDaniel vant Oscar for beste kvinnelige birolle for rollen som Mammy i filmen Tatt av vinden (1939). Hun var den første afroamerikanske skuespiller som ble nominert til en Oscar og vant. McDaniel har to stjerner på Hollywood Walk of Fame.

Filmografi (utvalg)

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Oscar-vinnere (birolle)
Hollywood Walk of Fame
Afroamerikanere
Personer fra Wichita
Fødsler i 1895
Dødsfall i 1952