alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
El Salvador

El Salvador (spansk: República de El Salvador, bokstavelig «Frelserens republikk») er det arealmessig minste og mest tettbebygde landet i Mellom-Amerika. El Salvador grenser til Stillehavet i sør, Guatemala i nordvest og Honduras i nord og nordøst; Fonsecabukten skiller El Salvador fra Nicaragua i sørøst. El Salvador har et omtrentlig innbyggertall på 5,7 millioner fordelt på 21 000 km². Hovedstaden er San Salvador, som også er republikkens største by. I 2001 gikk El Salvador over fra myntenheten colón til amerikansk dollar. En tolvårig borgerkrig som kostet  menneskeliv ble avsluttet i 1992 da regjeringen og geriljaen undertegnet en fredsavtale som lovet militære, sosiale og politiske reformer.

Etymologi 
Før spanjolenes ankomst kalte den nahuatltalende indianerstammen pipil, som bodde i de vestre delene av El Salvador, området Cuzcatlan, som betyr «De edle tings land». Tidlig på 1500-tallet ankom spanske conquistadorer dagens El Salvador og døpte området Provincia De Nuestro Señor Jesucristo El Salvador Del Mundo («Vår Herre Jesu Kristus, Verdens frelsers, provins»), som senere førte til det forkortede navnet El Salvador («Frelseren»).

Historie 
Før den spanske erobringen på 1500-tallet hørte området som El Salvador ligger i, til den kulturkretsen vi kaller Mesoamerika, og maya-kulturen blomstret i bystater som Tazúmal.

El Salvador var frem til 1821 en spansk koloni, før den og resten av Den mellomamerikanske føderasjon brøt løs fra spansk styre. El Salvador løsrev seg fra føderasjonen i 1842.

I 1992 ble en 12 år lang borgerkrig mellom regjeringen og opprørerne, som hadde kostet 75 000 mennesker livet, avsluttet med en fredsavtale som sikret store militære og politiske reformer.

Departementer 
El Salvador er delt inn i fjorten departementer.

Økonomi

Oppføring på UNESCOs liste 
Verdensarvsteder

Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.

 Joya de Cerén, arkeologiske utgravninger

Referanser

Eksterne lenker 
 Dokumentasjon – El Salvador 1980-1994 på www.gwu.edu (engelsk)
 Noam Chomsky om blant annet mordet på biskop Oscar Romero (engelsk)
 CIA om EL Salvador på www.faqs.org (engelsk)
 Latin-Amerika Gruppene om el Salvador (norsk)

Salvador
 
Stater og territorier etablert i 1842
Det Politiske Parti

Det Politiske Parti (DPP) ble stiftet 17. september 2000 av komikerparet Atle Antonsen og Johan Golden, kjent fra TV-programmene XLTV og En Lun Aften. Partiet gjorde seg bemerket ved å drive politisk satire fra innsiden av det demokratiske systemet. Golden og Antonsen fikk mye kritikk for partiprogrammet sitt som inneholdt uttalelser som «Eldre er i og for seg også mennesker og bør behandles deretter». Listene til partiet inneholdt blant annet en rekke navn på kjente norske komikere, og partiet ble av de etablerte politiske partiene avfeid som en dårlig spøk og en hån mot demokratiet. Slagordene på plakatene til DPP var bastardiseringer av klassiske politiske slagord: «Atle Antonsen: i arbeid for hele folket» og «Johan Golden: din slave på tinget».

De inviterte representantene fra Arbeiderpartiet og Høyre valgte å boikotte en paneldebatt ved Høgskolen i Bodø da de fikk høre at de skulle debattere mot Golden og Antonsen, som også senere på kvelden skulle stå for underholdningen med sitt standup-show En Lun Aften og bandet DDR. Venstre og Senterpartiet stilte opp, men viste sterk misnøye med sine debattpartnere i DPP som uttalte at de «mente det samme som folket» og oppfordret publikum til å sende dem tekstmeldinger under debatten så de kunne vite hva de skulle stå for.

Siden Golden og Antonsen kunne stille med lister og 1000 individuelle underskrifter fikk de også lov til å stille til stortingsvalg i 2001. Partiet fikk 19 457 stemmer, noe som utgjorde 0,8 % av stemmene på landsbasis. Dette var ikke nok stemmer til å komme inn på stortinget, og frontfigurene Antonsen og Golden sa seg i ettertid lettet over valgresultatet. Ved skolevalget det samme året fikk DPP over 8%. DPPs liste i Akershus ble ikke godkjent av valgstyret, noe Kommunal- og regionaldepartementet mente det ikke var grunnlag for. Beslutningen ble klaget inn for Stortingets fullmaktskomite, som imidlertid ikke så grunn til å igangsette omvalg i fylket.

Partiet DPP hadde aldri noe ideologisk fundament. Partiet viktigste standpunkt var at de ikke sto for noe selv, de mente det samme som folket. Skulle en eller flere av dem komme inn på tinget, ville det norske folket få kunne bestemme hva representantene skulle mene i forskjellige saker gjennom folkeavstemning på Internett, en form for direkte demokrati. Partiet benyttet paraplyen som logo. Dette var et symbol på at de dekket hele det politiske landskapet.

Etter stortingsvalget 2001 har partiorganisasjonen stått stille. DPP deltok ikke i kommune- og fylkesstyrevalgene i 2003. Da partiet ikke har meldt overføring til Partiregisteret, falt partinavnet ut som registrert partinavn etter stortingsvalget 2005.

Eksterne lenker
 Fullmaktskomiteens innstilling til Stortinget hvor bl.a. et eventuelt omvalg i Akershus i 2001 ble behandlet
 Resultater for DPP i skolevalget 2001

Tidligere politiske partier i Norge
Politiske partier etablert i 2000
Guido av Arezzo

Guido av Arezzo (italiensk Guido d'Arezzo) (født ca 990, død 17. mai 1050) var en italiensk (men trolig franskfødt) benediktinermunk og komponist. Han har fått mye av æren for utviklingen av notesystemet i musikken, fra ca. 1025, med det 4-linjede notelinjesystemet, som senere ble videreutviklet til det notesystem vi har i dag.

Den første utviklingen av systematiske noter begynte rundt 990, noe Guido forbedret. Hans viktigste utgivelse var boken Micrologus de disciplina artis musicae, (1026) en bok som beskriver musikken på hans tid. Han introduserte også solmisasjon i musikken (opprinnelig ut, re, mi, fa, sol, la) i 1026, som representasjon av tonene fra C til A. Disse var de seks første lydene i en hymne til Døperen Johannes; («Ut queant laxis», «Resonare fibris», «Mira gestorum», «Famuli tuorum», «Solve polluti», og «Labii reatum»). Ut er i dag byttet ut med Do, bortsett fra i Frankrike.

Dette systemet gjorde det først og fremst mye enklere å lære sanger. Han demonstrerte systemet for pave Johannes XIX i 1028.

Referanser

Italienske komponister
Italienske musikkteoretikere
Personer knyttet til gregoriansk musikk
Italienske benediktinere
Personer fra Arezzo
Hainaut

Hainaut (nederlandsk: Henegouwen) er en provins i Vallonia i Belgia. Den grenser til de belgiske provinsene Vest-Flandern, Øst-Flandern, Flamsk Brabant, Vallonsk Brabant og Namur. Provinshovedstaden heter Mons. Arealet er 3800 km² og er delt inn i sju administrative distrikter med 69 kommuner.

Distrikter

Ath-distriktet
 Ath
 Beloeil
 Bernissart
 Brugelette
 Chièvres
 Ellezelles
 Flobecq
 Frasnes-lez-Anvaing

Charleroi-distriktet
 Aiseau-Presles
 Chapelle-lez-Herlaimont
 Charleroi
 Châtelet
 Courcelles
 Farciennes
 Fleurus
 Fontaine-l'Evêque
 Gerpinnes
 Les Bons Villers
 Manage
 Montigny-le-Tilleul
 Pont-à-Celles
 Seneffe

Mons-distriktet
 Boussu
 Colfontaine
 Dour
 Frameries
 Hensies
 Honnelles
 Jurbise
 Lens
 Mons
 Quaregnon
 Quévy
 Quiévrain
 Saint-Ghislain

Mouscron-distriktet
 Comines-Warneton
 Mouscron

Soignies-distriktet
 Braine-le-Comte
 Écaussinnes
 Enghien
 La Louvière
 Le Rœulx
 Lessines
 Silly
 Soignies

Thuin-distriktet
 Anderlues
 Beaumont
 Binche
 Chimay
 Erquelinnes
 Estinnes
 Froidchapelle
 Ham-sur-Heure-Nalinnes
 Lobbes
 Merbes-le-Château
 Momignies
 Morlanwelz
 Sivry-Rance
 Thuin

Tournai-distriktet
 Antoing
 Brunehaut
 Celles
 Estaimpuis
 Leuze-en-Hainaut
 Mont-de-l'Enclus
 Pecq
 Péruwelz
 Rumes
 Tournai

Eksterne lenker
Karlshamn

Karlshamn er en by som ligger i Blekinge län i Blekinge i Sverige. Det er administrasjonssenteret i Karlshamn kommune. I 2010 hadde tettstedet  innbyggere.

Karlshamn ble grunnlagt i 1664 og har fått sitt navn etter Karl X Gustav av Sverige.

Befolkningsutvikling

Bilder

Referanser 

Tettsteder i Blekinge län
Byer i Sverige
Karlshamn kommune
Bosetninger etablert i 1664
1660-årene i Sverige
FC Schalke 04

FC Schalke 04 er en tysk fotballklubb fra industribyen Gelsenkirchen i delstaten Nordrhein-Westfalen. Med 144 761 medlemmer er klubben den nest største idrettsforeningen i Tyskland (etter ) og den fjerde største i verden. Den ble stiftet i 1904 under navnet Westfalia Schalke, men skiftet navn til FC Schalke 04 i 1924. Opprinnelig var Schalke 04 et lag med sterk tilknytning til bergverksdrift, flere av fortidens kjente spillere var gruvearbeidere.

Hjemmearena: Veltins-Arena (tidligere Arena AufSchalke), med publikumskapasitet 62 271 tilskuere. Kapasiteten er 54 740 ved UEFA-kamper.

Meritter 
 Seriemesterskap (7): 1934, 1935, 1937, 1939, 1940, 1942, 1958
 Cupmesterskap (5): 1938, 1972, 2001, 2002, 2011
 UEFA-cupen: (1) 1996/1997
 UEFA Intertoto Cup (2): 2003, 2004

Plasseringer

Spillerstall 
Oppdatert 23. oktober 2022.

Utlånte spillere

Nordmenn i klubben 
Frode Grodås spilte her i perioden 1999–2002. Tore Reginiussen spilte i klubben fra januar 2010 til mars 2011.

Kjente spillere som tidligere har spilt for klubben 

  Hamit Altintop
  Ingo Anderbrügge
  Michael Büskens
  Yves Eigenrauch
  Klaus Fischer
  Klaus Fichtel
  Frode Grodås
  Radoslav Látal
  Jens Lehmann
  Reinhard Libuda
  Johan de Kock
  Erwin Kremers
  Helmut Kremers
  Youri Mulder
  Jiří Němec
  Norbert Nigbur
  Christian Poulsen
  Rafinha
  Ivan Rakitic
  Raúl
  Tore Reginiussen
  Rolf Rüssmann
  Ebbe Sand
  Olaf Thon
  Marc Wilmots
  Kevin-Prince Boateng
  Manuel Neuer
  Julian Draxler
  Klaas-Jan Huntelaar

Referanser

Eksterne lenker 
 
 arena-aufschalke.de
 100-schalker-jahre.de

Fotballag i Tyskland
Sport i Nordrhein-Westfalen
Gelsenkirchen
Fotballag etablert i 1904
1904 i Tyskland
Befolkningstetthet

Befolkningstetthet er et geografisk og et demografisk uttrykk. Den kan vise graden av urbanitet i et område. Måles vanligvis i antall innbyggere per km² landareal. Man kan altså regne ut befolkningstetthet ved å ta antall innbyggere i et område og dele det på landarealet de bor på. 

For Norges del er oppgaven med å holde orden på dette lagt til Statistisk sentralbyrå.

Kilder 
 SSB: Tettsteders befolkning og areal

Se også 
 Liste over land og territorier etter fertilitetsrate

Samfunnsgeografi
Demografi
Nettbank

Nettbank er den sikrede møteplassen på Internett mellom bank og bankkunde. I nettbanken kan kunden få utført nær sagt alle vanlige banktjenester.
Nettbank var i begynnelsen under sterkt søkelys fra media – som stilte seg kritiske til sikkerheten forbundet med transaksjoner over Internett.

Norge var tidlig ute med nettbank for kunder og Sparebanken Hedmark hadde i 1996 Europas første kunde

Referanser 

Bankvirksomhet
Internett
Namur (by)

Namur er en by og kommune i den belgiske provinsen Namur, og er også hovedstaden i regionen Vallonia. Namur er del av Sillon industriel (fransk: industridalen) der mesteparten av den tidligere så viktige belgiske tungindustrien lå, på tross av dette utviklet det seg aldri tungindustri i Namur, som var mer preget av lett industri og som garnisonsby. Namur huser også den vallonske regjeringen og det vallonske parlamentet.

Historie
Byen begynte som keltisk handelssted og ble senere befestet av romerne. I middelalderen utviklet byen seg til å bli hovedsetet for grevskapet med samme navn. På grunn av byens strategiske posisjon ved elvene Maas (Meuse) og Sambre ble den sterkt befestet, blant annet med befestninger konstruert av den franske festningsingeniøren Vauban.
Etter den belgiske revolusjonen forble Namur en viktig garnisonsby, og ble et viktig mål under de tyske invasjonene i 1914 og 1940. På tross av festningens rykte som uinntakelig falt den begge ganger etter få dager.

Styltekamper 
Siden 1411 har det blitt holdt kamper på stylter i Namur. Kampen spiller mellom to lag som spiller mot hverandre. Ved lyden av trommene beveger de to lag seg frem til kampstedet. Målet er å få motstanderen til å falle ved å bruke stylten eller albuen.

Dette har spredd seg til flere andre steder i Belgia og mange små landsbyer har lag. De trener sammen og gjør det som en fritidsaktivitet. Når de trener, lager de faktisk koreografi. De starter med stylter som er 3 meter lange, men styltene kan komme opp i nærmere 4 meter. Det er ikke bare for menn, men også mange kvinnelige styltevandrere. Lagene har egne orkestre i samme draktfarger.

Styltekampen kom inn på UNESCO sin liste Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv i 2021.

Kultur
Et klokketårn i byen er innskrevet som del av oppføringen Klokketårnene i Belgia og Frankrike på UNESCOs verdensarvliste.

Université de Namur er et privat katolsk universitet i Namur.

Det afrikanske museet i Namur (Musée Africain de Namur) i citadellet har eksistert siden 1912 og består fortrinnsvis av objekter innsamlet av belgiske kolonifunksjonærer i Belgisk Kongo og Fristaten Kongo.

Vennskapsbyer

 - Quebec, Quebec i Canada.
 - Subotica i Serbia
 - Bourg-en-Bresse, Frankrike
 - Ōgaki, Japan
 - Belmont, California USA
 - Lafayette, Louisiana USA
 - Empoli, Italia
 - Cluj-Napoca, Romania

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Namur
Leon Walras

Leon Marie Esprit Walras (født 1834, død 1910) var en sveitsisk økonom, opprinnelig fra Frankrike, som hørte til den nyklassiske retning. Han er særlig kjent for sin generelle likevektsanalyse som han framstilte strengt matematisk. 

Walras viste at under visse, økonomiske forutsetninger vil alle markeder være gjensidig avhengig av hverandre, og at det i en frikonkurransesituasjon kan eksistere et sett av priser som gjør at markedene gjennom det han kalte en «tatonnement» (utropings-, auksjons-) prosess vil bli klarert, dvs. at  tilbudte mengder blir lik etterspurte mengder.

Walras lov: Har vi n markeder og n – 1 er i likevekt med hverandre, så vil også det siste markedet være i likevekt.

Referanser 

Sveitsiske økonomer
Franske økonomer
Personer fra kanton Wallis
Personer fra departementet Eure
Bydel Grünerløkka

Grünerløkka er en bydel på Oslos østkant. Grünerløkka er også et strøk i bydelen. 

Bydelen består av strøkene Grünerløkka, Sofienberg, Rodeløkka, Dælenenga, Carl Berner, deler av Tøyen, Ankerløkka i Hausmannsområdet, Lille Tøyen, Hasle, Keyserløkka, Sinsen, Rosenhoff og Løren. Bydelen er den mest folkerike i Oslo kommune med  innbyggere per 2020 og har et areal på 4,8 km².

Bydelens logo viser Mangelsgården, en fredet bygning i Storgata 36 som er en del av Prinds Christian Augusts Minde.

Delbydeler 
Bydel Grünerløkka består av syv delbydeler.
Grünerløkka vest
Grünerløkka øst
Dælenenga
Rodeløkka
Sinsen
Sofienberg
Hasle-Løren

Politikk
Grünerløkka er tradisjonelt en rød bydel. Ved alle de seneste valgene har flertallet av Grünerløkkas beboere stemt AP, SV og RV, sist ved stortingsvalget 2005 med 62,5% for de tre partiene. NKP har sine sentrale kontorer i bydelen. I 2007 blir det gjennomført direkte valg til bydelsutvalget for første gang i Grünerløkka bydel. Bydelsutvalget ledes nå av Per Østvold fra SV.

Ved stortingsvalget 2005 var stemmegivningen slik:

Parker og plasser
På Grünerløkka
 Birkelunden, mellom Toftes gate og Thorvald Meyers gate øverst på Grünerløkka
 Grünerhagen park, i skråningen ned til Nedre Foss 
 Nedre Foss park, mellom Grünerhagen og Akerselva og Vulkan
 Olaf Ryes plass, mellom Markveien og Thorvald Meyers gate midt på Grünerløkka
 Paulus' plass, vest for Paulus kirke ved Birkelunden
 Schous plass, mellom Toftes gate og Thorvald Meyers gate nederst på Grünerløkka
 Theodor Kittelsens plass, ved Nybrua nær Akerselva

På Ila, vest for Akerselva
 Alexander Kiellands plass, ved Uelands gate og Waldemar Thranes gate

På Dælenenga
 Johan Sverdrups plass, langs Christian Michelsens gate på Dælenenga
 Hallénparken

På Carl Berner
 Bülow Hanssens plass, rett nord for Carl Berners plass langs Trondheimsveien

På Sinsen
 Sinsenparken (brukes om to parker)

På Sofienberg
 Sofienbergparken, avgrenset av Trondheimsveien, Helgesens gate, Toftes gate og Sofienberggata

På Hasle
 Hasleparken

Referanser

Eksterne lenker
 Bydel Grünerløkka, offisiell hjemmeside
Sersjant

Sersjant (sjt.) er rang som brukes i mange land innen militærvesen og/eller politi. Ordet kommer fra latin serviens («den som tjener») via fransk sergent og engelsk sergeant.

I Norge er sersjant et befal som normalt har gjennomgått en ettårig befalsutdanning eller et utskrevet befalskurs (UB-kurs) med seks måneders utdanning og seks måneders praksis. Sersjanter er som oftest lagførere på troppsnivå i Hæren, men disse kan også være menige eller vervede som har blitt gitt en midlertidig grad på grunn av stillingen de besitter. Sersjant er den laveste av befalsgradene, og sersjantgrad symboliseres i de fleste land med tre vinkler

Militærordningen fra 1. januar 2016 
Sersjant ligger på OR-5 nivå i Hæren og Luftforsvaret i forbindelse med innføringen av den nye ordningen for militært tilsatte. 

Tilsvarende nivå i Sjøforsvaret kalles kvartermester.

Sersjant 1. klasse 

Sersjant 1. klasse (forkortet sjt.1.kl.) ble innført i Norge på nivå OR5+ i Hæren i forbindelse med innføringen av den nye ordningen for militært tilsatte. Graden tilsvarer vingsersjant i Luftforsvaret og senior kvartermester i Sjøforsvaret. Graden tilsvarer Senior Sergeant (Sen.Sgt.) på engelsk.

Sersjant (OR-5) i ulike land 
Sersjant brukes i en rekke andre land. 
 Canada: Master Corporal
 Danmark: Sergent
 Finland: Sergeant
 Frankrike: Sergent
 Nederland: Sergeant
 Spania: Cabo Mayor
 Sverige: Sergeant
 Tyskland: Stabsunteroffizier/Unteroffizier	
 Storbritannia: Sergeant
 USA: Sergeant

Se også
 Militære grader i Norge

Referanser

Underoffisersgrader
Fenrik

Fenrik (forkortet «fenr.») er den laveste offisersgraden i det norske militæret. Den norske graden tilsvarer NATO-rangkoden OF-1 og ble frem til 1930 kalt sekondløytnant, en tittel som fortsatt brukes i andre land.

Gradene oversersjant og stabssersjant opphørte 1. juli 1975 og befalet fikk henholdsvis offisersgrad som fenrik og løytnant. Hærordningen av 1. januar 1977 gjorde at de eldste stabssersjantene fikk kapteins grad. Fra 1970-tallet var dermed fenrik et steg høyere enn sersjant og kvartermester (OR-5). Ved militærordningen av 2015 ble det innført (delvis gjeninnført) fire underoffisersgrader (OR 6–9) mellom sersjant og fenrik: Oversersjant/vingsersjant, stabssersjant, kommandersersjant og sersjantmajor i Hæren/Luftforsvaret og skvadronmester, flotiljemester, orlogsmester og flaggmester i Sjøforsvaret.

På troppsnivå i regulære avdelinger vil en fenrik fungere som nestkommanderende (NK), men disse kan også jobbe på høyere nivåer i Forsvaret. Fenrikgraden symboliseres med én stjerne (hæren/luftforsvaret) eller en galon (sjøforsvaret).

Graden fenrik har sine historiske røtter i den tyske graden Fähnrich. Ordet stammer fra gammelhøytysk faneri, middelhøytysk venre og tidlignyhøytysk venrich, og betød en soldat som bar troppsfanen. I kavaleriet utviklet begrepet kornett seg analogt til fenrik. I Bundeswehr regnes fenrik (Fähnrich) i dag som en underoffisersgrad, men har NATO-rangkode OF(D) (offiserskandidat), dvs. sammen med offiserene og høyere enn OR-9 og lavere enn OF-1.

Offisersgrader
Løytnant

Løytnant (fra fransk lieutenant, «stedfortreder», den høyeste etter sjefen, tidligere skrevet lieutenant, leutnant og løitnant på norsk) er den nest laveste graden for offiserer i det norske forsvaret. Den tilsvarer den tidligere graden premierløytnant. I 1930 ble gradene premierløytnant og sekondløytnant erstattet med løytnant og fenrik.

Gradene oversersjant og stabssersjant opphørte 1. juli 1975, og befalet fikk henholdsvis offisersgradene fenrik og løytnant. Hærordningen av 1. januar 1977 gjorde at de eldste av de gamle stabssersjantene fikk kapteins grad.

Løytnanter fyller mange stillinger, i regulære hæravdelinger vil disse tjenestegjøre som troppssjef, NK kompani, administrasjonsoffiser, vernepliktige leger, prester, ingeniører og lignende. Løytnantsgrad symboliseres med to stjerner i hæren og en stripe og en galon i sjøforsvaret.

Referanser 

Offisersgrader
Sykehus

Sykehus er en fellesbetegnelse på institusjoner som yter medisinsk hjelp. En annen betegnelse er hospital. I vestlig sykehusvesen er som regel somatiske og psykiatriske sykehus adskilt.

Men man behøver ikke være syk for å bli behandlet på et sykehus. I moderne tid foregår således de fleste fødsler på et hospital, og i de normale tilfeller behøver fødselslegen ikke å rekvirere hjelp fra operasjonsgangen til f.eks. keisersnitt.

Sykehusbygning 
Sykehus er også en bygningstype som er oppført for å oppfylle institusjonens behov.

En sykehusbygning er avhengig av en rekke forhold: medisinske behov, kultur, sosiale forhold, religion, økonomi, stilperiode etc. Disse skifter gjennom tidene og gjør at byggeoppgaven endrer seg med hensyn til den tid sykehuset ble bygd i og befinner seg i.

Norske sykehus 
I Norge er alle offentlige sykehus eid av staten ved sine fire regionale helseforetak. I det offentlige helsevesenet skilte man tidligere mellom regionssykehus og sentralsykehus, men disse begrepene gikk ut av bruk i 2002. Lokalsykehus betegner sykehus som gir grunnleggende tjenester til befolkningen i et avgrenset område. Alle norske regionsykehus er universitetssykehus. Noen, eksempelvis Rikshospitalet, har nasjonale funksjoner. I tillegg finnes en rekke private sykehus, som også i utstrakt grad har avtaler med de regionale helseforetak om refusjoner for medisinsk behandling. Ordningen «fritt sykehusvalg» gjør at pasienter i dag fritt kan velge å la seg undersøke og behandle ved ethvert lokalsykehus eller privat sykehus med avtale.

Se også 
 Feltsykehus
 Sykehjem
 Hospice
 Leprosarium
 Psykiatrisk sykehus
 Universitetssykehus
 Rehabiliteringsinstitusjon

Eksterne lenker 
 

 
Helseinstitusjonstyper
Hedemora

Hedemora er en by i Dalarnas län i landskapet Dalarna i Sverige. Det er Hedemora kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet Hedemora  innbyggere og kommunen i alt en befolkning på .

Hedemora er den eldste og eneste middelalderbyen i Dalarna. Den ble grunnlagt i 1446 og fikk byprivilegier i 1459.

Referanser 

Hedemora kommune
Tettsteder i Dalarnas län
Byer i Sverige
Bosetninger etablert i 1446
1400-tallet i Sverige
1446 i Europa
1459 i Europa
Byer grunnlagt i 1459
Gävle

Gävle er en by i Gävleborgs län i landskapet Gästrikland i Sverige.  Byen er administrasjonssenter for både Gävle kommune og Gävleborgs län. Ved utgangen av 2018 hadde Gävle 76 866 innbyggere, en økning på 2002 personer i forhold til innbyggertallet ved utgangen av 2015.
    
Gävle fikk bystatus i 1446.

Se også 
 Brynäs IF
 Gefle IF

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tettsteder i Gävleborgs län
Byer i Sverige
Byer grunnlagt i 1446
Gävle kommune
Söderhamn

Söderhamn er en by i Gävleborgs län i Sverige. Byen er administrasjonssenter i Söderhamn kommune og ligger ved kysten av landskapet Hälsingland. En bukt av Bottenviken, vanligvis kalt Söderhamnsfjärden, med utløpet av elven Söderhamnsån, danner naturhavnen som byen er anlagt rundt. Byen fikk bystatus i 1620. I 2010 hadde tettstedet Söderhamn  innbyggere.

Utkikkstårnet Oscarsborg på Östra Berget i Söderhamn ble oppført i 1895, og har blitt et velkjent symbol for byen.

Langrennsløperen Anders Södergren kommer fra Söderhamn.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Söderhamn kommune

  

Tettsteder i Gävleborgs län
Byer i Sverige
Byer grunnlagt i 1620
1620-årene i Sverige
Söderhamn kommune