alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Den internasjonale olympiske komité

Den internasjonale olympiske komité (offisielt navn (fransk): Comité International Olympique; på norsk ofte forkortet IOK eller IOC) er en internasjonal organisasjon stiftet i 1894 etter forslag fra franskmannen Pierre de Coubertin og basert i Lausanne i Sveits. Organisasjonen administrerer De olympiske leker (OL), det vil si De olympiske sommerleker og De olympiske vinterleker. Organisasjonen eier de olympiske varemerkene og immaterielle rettigheter, og får sine midler gjennom salg og markedsføring av olympisk memorabilia, salg av medierettighetene til lekene samt av sponsorstøtte.

Den internasjonale olympiske komité avgjør arrangørby for OL, idrettslig program samt tid for lekene. Videre overvåker den gjennomføringen av dem i henhold til prinsipper og regler som er nedfelt i det olympiske charter. Egentlig var lekene kun for amatører. Senere har profesjonelle utøvere fått adgang i økende grad. Ingen utøver må imidlertid bære personlig reklame under OL.

Medlemmene av Den internasjonale olympiske komité blir vanligvis samlet til sesjon én gang hvert år. Der blir det valgt et arbeidsutvalg på 15 medlemmer, derav en president samt fire visepresidenter. Thomas Bach er president siden 2013.

Forskjellige saksområder blir behandlet i over 20 arbeidsgrupper, der også ikke-medlemmer medvirker.

Opprinnelig hadde Den internasjonale olympiske komité 14 medlemmer og skulle lede en olympisk bevegelse med det formål å jobbe for fredelig sameksistens mellom nasjonene gjennom å la ungdommer fra hele verden møtes i idrettskonkurranser. Som forbilde hadde en de antikke lekene i Hellas. De første moderne lekene ble arrangert i Athen i 1896. Siden 1924 har en også avholdt olympiske vinterleker.

IOK har i Norge møtt kritikk for å være et pampe- eller gubbevelde. Andre mener at IOK har gjennomført reformer siden 1990-tallet som gjør at organisasjonen har beveget seg bort fra dette stempelet. I analyser av nordmenns skepsis til OL i Oslo 2022, blir IOKs styresett trukket fram som en forklaring.

IOKs presidenter 
IOK har hatt ni presidenter siden komitéen ble grunnlagt i 1894.

Norske medlemmer i Den internasjonale olympiske komité
Henrik Angell (1905–1907)
Thomas Heftye (1907–1908)
Johan Sverre (1908–1927)
Thomas Fearnley (1927–1950, æresmedlem 1950–1961) 
Olav Ditlev-Simonsen (1948–1966, æresmedlem 1966–1978)
Jan Staubo (1966–2000, æresmedlem 2000–2003)
Olaf Poulsen (1992–1994)
Gerhard Heiberg (1994–2017, medlem av Executive Board 2003–2011, æresmedlem fra 2017)
Kristin Kloster Aasen (2017– , medlem av Executive Board fra 2021)
Utøverrepresentanter
Johann Olav Koss (1998–2002)
Ådne Søndrål (2002–2006)
Ole Einar Bjørndalen (2014–2016)
Astrid Uhrenholdt Jacobsen (2021– )

Se også
IOKs landkoder

Referanser

Eksterne lenker
 
 Liste over nåværende IOK-medlemmer hos olympics.com 
 Liste over samtlige IOK-medlemmer hos olympedia.org 

 
Permanente observatører i FN
Organisasjoner etablert i 1894
Verdensmesterskapet i friidrett

Verdensmesterskapet i friidrett blir arrangert av det internasjonale friidrettsforbundet IAAF for å kåre verdensmestre i de ulike friidrettsøvelsene. Det er verdens tredje største idrettsarrangement, etter olympiske leker og VM i fotball.

Fra 1983 til 1991 ble verdensmesterskapet arrangert hvert fjerde år, og fra 1991 er VM blitt arrangert annethvert år. VM i friidrett innendørs arrangeres også annenhvert år, og fra 2004 de årene utendørsmesterskapet ikke arrangeres.

Endringer - øvelser 
Siden det første VM i Helsingfors i 1983 har det vært 24 øvelser på programmet for menn, mens antall øvelser for kvinner har blitt utvidet fra 17 til 24. Dessuten ble programmet utvidet med 4x400 stafett miksed i 2019. 

Nye øvelser etter 1983:

 1987 – kvinner: 10 000 meter (erstattet 3000 meter), 10 km kappgang
 1991 – kvinner: 5000 meter
 1993 – kvinner: tresteg
 1999 – kvinner: 20 km kappgang (erstattet 10 km), stavsprang og sleggekast
 2005 – kvinner: 3000 meter hinder
 2017 – kvinner: 50 km kappgang
 2019 – miksed: 4x400 meter stafett

I 2022 ble de lengste kappgangøvelsene for kvinner og menn redusert fra 50 til 35 km.

Arrangementer

Medaljefordeling totalt 1983–2022
Oppdatert per VM i friidrett 2022

1: Godkjente utøvere fra Russland deltok som  under VM i friidrett 2017 og VM i friidrett 2019. Disse medaljene regnes ikke inn i de offisielle medaljestatistikkene.

Se også 
 Verdensrekorder i friidrett
 Verdensmesterskapsrekorder i friidrett
 Norge under VM i friidrett

Fotnoter og referanser

Eksterne lenker 
 
 Resultater fra tidligere VM 
 9. VM i friidrett i Paris 2003
 10. VM i friidrett i Helsingfors 2005

 
Repeterende arrangementer etablert i 1983
Anker (mål)

Anker er et gammelt hulmål for flytende varer. Et anker tilsvarer 38,6038 liter, men volumet kan har variert gjennom historien.

Anker betegner også en beholder (tønneliknende) som rommer dette kvantum. 

Måleenheten større enn anker var tønne. Det gikk tre ankre på en tønne, 115,8 liter.

Volumenheter
Gamle måleenheter
Oksehode

Oksehode er et gammelt hulmål for flytende varer, primært øl og vin, som ble brukt over hele Skandinavia, også i Norge.

Et oksehode tilsvarte 1,5 amer, 2 tønner, 6 ankere, eller 240 potter. Dette tilsvarte ca. 231,625 liter, men volumet kan ha variert noe gjennom historien.

Volumenheter
Gamle måleenheter
Naurisk

Det nauriske språket (Dorerin Naoero) er et malayopolynesisk språk i den austronesiske språkfamilien som snakkes på Nauru. Man regner med at rundt 6 000 mennesker snakker det, ca. halvparten av Naurus befolkning. Nesten alle øyas innbyggere snakker engelsk.

Det er et språk i den mikronesiske grenen av austronesiske språk.

Delaportes nauriskordbok 
I 1907 publiserte Philip Delaporte sin ordbok for tysk-naurisk (Taschenwörterbuch Deutsch-Nauruisch). Ordboka er liten (10,5 x 14 cm), med 65 sider til glosene, og tolv til fraser, arrangert alfabetisk etter det tyske alfabetet. Rundt regnet 1 650 tyske ord står der med nauriske oversettelser, ofte ved fraser eller synonymer. Det er rundt 1 300 «unike» nauriske former i glosene, inkludert dem som opptrer i fraser, og ignorerer diakritiske tegn. Aksentene brukt der er ikke vanlige; kun én aksent (tilde) brukes i dag.

Se også 
Timothy Detudamo

Referanser 

Sentraløstlige malayopolynesiske språk
Språk på Nauru
Hydra (gresk mytologi)

Hydra (gresk: Ὕδρα) eller Uhyret fra Lerna var et kjempestort sjøuhyre i gresk mytologi. Ifølge legenden hadde Hydra ni hoder, hvorav det midterste var udødelig. Dersom et av hodene hennes ble hugget av, vokste det straks ut to nye. Hun var datter av Ekhidna og Tyfon, og søster til Kerberos, Khimaira og Sfinksen.

Et av Herakles' tolv storverk var å drepe Hydra. Ettersom blodet hennes var giftig, brukte Herakles det senere som pilgift.

I våpenskjold forekommer hydra som heraldisk skjoldfigur og avbildet lik en syvhodet drage. I Norge bl.a. i segl fra 1796 for prokurator Leonard N. Scheitli, som ses i fotografi i H. Nissen og M. Aase: Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim (Trondheim 1990) side 125.

Referanser 

Vesener i gresk mytologi
Fabelvesen
Heraldikk
Sibelius-akademiet

Sibelius-akademiet (svensk: Sibelius-akademin, finsk: Sibelius-Akatemia) er en musikk-høyskole i Helsingfors i Finland, grunnlagt i 1882 av Martin Wegelius som Helsingfors Musikinstitut. Skolen ble utbygd i 1924 til Helsingfors Konservatorium, på ny i 1939 til den nåværende form. 

Skolen virker i dag foruten i tre forskjellige bygninger i Helsingfors, også i Kuopio, og har undervisning i alt fra Jazz-skole opp til doktorering i klassisk komposisjon. Per i dag studerer der omtrent 1700 elever og 150-170 blir antatt årlig.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Finsk musikk
Utdanning i Helsingfors
Musikkskoler
Utdanningsinstitusjoner i Finland
Sara

Annen betydning: Sara (navn)
Sara (hebraisk:  – Śārâ; gresk:  – Sárrha) er i Bibelen navnet på Abrahams hustru. Navnet betyr fyrstinne. Hun var hans halvsøster og het opprinnelig Sarai (hebraisk:  – Śāray, i pausa  – Śārāy).  Hun var med ham og flere slektninger da de drog fra Ur i Mesopotamia. 

Sara er ellers mest kjent for at hun var barnløs i mange år. Abraham fikk sønnen Ismael med hennes tjenestekvinne Hagar. Til sist besøkte noen engler dem og sa at Sara skulle få en sønn. Nitti år gammel fødte hun Isak.

Ifølge Første Mosebok døde Sara 127 år gammel, og ble gravlagt i Makpela-jordet, øst for Mamre, i Kanaan.

Bibelske personer
Første Mosebok
Daihatsu Sirion

Daihatsu Sirion er en firedørs bil bygget av den japanske bilprodusenten Daihatsu. Modellen ble lansert i 1998 og produseres i Japan. Bilmodellen har forskjellige navn, alt etter hvilket land den selges i. I Japan heter modellen Daihatsu Storia. Bilen finnes med to motorstørrelser, 1 og 1,3 liters motor. 1-literen har tre sylindere. mens 1,3-literen har fire sylindere. Daihatsu Sirion fåes med manuelt gir og automatisk gir. 1,3-litersversjonen har samme motor som Toyota Yaris.
Daihatsu produserer også en rekke andre bilmodeller.

Eksterne lenker

 Daihatsus hjemmeside

Sirion
Bilmodeller introdusert i 1998
Oljedirektoratet

Oljedirektoratet (OD) er et norsk statlig forvaltningsorgan med hovedkontor i Stavanger og et  kontor i Harstad. OD har ca. 215 medarbeidere. Direktoratet er myndighetenes redskap for å regulere petroleumsvirksomheten i landet slik at petroleumsressursene forvaltes best mulig med minimale miljømessige konsekvenser. OD er underlagt Olje- og energidepartementet. Sammen fastsetter de rammevilkår, og regulerer utbredelsen av virksomheten i samsvar med stortingsvedtak og lovverk. Et viktig redskap er forvaltning av data- og informasjon om ressurser, aktivitet og avtaleverk.

OD ble opprettet i 1972 samtidig med Statoil. Fredrik Hagemann var direktør fra oppstarten fram til 1997. Direktoratet hadde tidligere en kombinert rolle som tilrettelegger for ressursforvaltningen og kontrollør i forbindelse med arbeidsmiljø og sikkerhet (HMS) på norsk kontinentalsokkel. Fra 2004 ble arbeidsmiljø og sikkerhets-funksjonene skilt ut og det nye Petroleumstilsynet (Ptil) opprettet. 
Gunnar Berge satt i stillingen som oljedirektør fra 1997 til 2007.

Bente Nyland ble konstituert som oljedirektør fra 26. juni 2007 og utnevnt for en åremålsperiode på 6 år i statsråd 21. desember 2007.
I januar 2009 fikk OD SSØ-prisen for 2009 fra Senter for statlig økonomistyring for sin dristighet i valg av organisasjonsform. OD har fra 1998-2009 utviklet en flat organisasjonsform som er lagbasert og fleksibel – i motsetning til det tradisjonelle hierarki. Ingrid Sølvberg er direktør fra 2019.

Referanser

Eksterne lenker
 Oljedirektoratets nettsted
 Artikkel i Store norske leksikon

Norske direktorat
Yue (stat)

Yue var en stat i Kina i Vår- og høstannalenes tid. Den utmerket seg ved den høye kvaliteten på dens metallarbeider, særlig hva gjelder sverd.

Hovedstaden Kuaiji (会稽) lå i nærheten av dagens Shaoxing. 

Innbyggerne var fiskere i kystregionene, og skipsfart til sjøs og lands elvene var bærende for handelen. Kulturen anses som etterfølger av den neolittiske Longshankulturen. Yue-herskerne påropte seg å nedstamme direkte fra urkeiseren Yu den store. 

Imidlertid er det man er overlevert om Yue-staten sterkt preget av et senere kinesisk perspektiv, og må derfor betraktes med stor forsiktighet.

Rival til kongedømmet Yue var nabostaten Wu, som under kong Fucha (regjerte 496-473 f.Kr.) strakk seg fra områdene sørt for Yangtzeelven til elvens midtre løp. Kong Fuchas motspiller var kong Goujian av Yue (regjerte 496–465 f.Kr.). Først ble Yue beseiret og kong Goujian tatt til fange og gjort til slave ved Wu-hoffet. Etter en tid ble han gitt friheten tilbake. Han sverget hevn, og en av hans ministre anbefalte Xi Shi, en av de fire skjønnheter. Xi Shi ble sendt som konkubine til Wu-kongen. Hun fikk Fucha til å forsømme sine embedsplikter, slik at han 18 år senere kunne beseires og drepes. I 473 f.Kr. erobret i alle fall kong Goujian av Yue nabostaten Wu, og flyttet sin hovedstad dit, til det nåværende Suzhou. 

Tidlig i de stridende staters tid var Yue en av Kinas mektigste stater. Det skyltes blant annet at både Yue og Wu lenge hadde hatt et velorganisert og disiplinert infanteri, og satset på det mens mange av de andre rikene i Kina fremdeles satset på de heller upraktiske hestetrukne stridsvogner. 

Kong Goujian skal også ha brutt med forfedrenes moral. Opp til hans tid var det vanlig at eldre kvinner giftet seg med yngre menn, og eldre menn giftet seg med yngre kvinner. Denne skikken fungerte som en fødselsbegrensning. Dette systemet forbød Goujian, og fremmet en mer likeverdig ekteskapsalder slik at riket fikk en høyere fødselsrate. 

Til slutt ble kongeriket Yue i 334 f.Kr., da regjert av sin siste konge Jiang (regjerte 355-334) annektert av staten Chu. En prins grunnla så riket Min-Yue, hvis konger skulle betrakte seg som nedstammende fra de gamle Yue-herskere, særlig fra kong Goujian.

Eksterne lenker 
 Eric Henry: The Submerged History of Yuè (Sino-Platonic Papers 176, May 2007; PDF)

Zhou-dynastiets historie
Daily Mirror

Daily Mirror, ofte simpelthen kalt «The Mirror», er en av Storbritannias større aviser. Den ble grunnlagt 2. november 1903 av Alfred Harmsworth (senere lord Northcliffe) – som på den tiden var eier av Daily Mail – som «the first newspaper for gentlewomen». Avisen hadde kvinnelig redaktør, og inneholdt minimalt med nyhetsstoff. Satsningen på damer ble en stor fiasko, og avisen ble relansert som The Daily Illustrated Mirror i 1904 med mannlig redaktør. På den tiden lå avisen i Carmelite Street.

Avisen ansatte fotojournalister som oppsøkte dramatiske begivenheter med ordre om å sende bilder hjem til London uansett kostnad og hindringer. Etter hvert fikk avisen ry som en sterk nyhetsavis med særlig god bildedekning, men ble også kritisert for sine journalistiske metoder. I 1914 passerte opplaget 1 million.

Avisens betydning minket under ledelse av lord Rothermere (grunnleggerens bror), som i mellomkrigstida støttet fascistiske bevegelser i Storbritannia. På slutten av 1930-tallet overtok Harry Bartholomew som direktør, og la om profilen til «sex, krim og sport». Under krigen markerte avisen sin støtte til den menige soldat og husmor, og nærmet seg ideologisk arbeiderpartiet. Etter krigen opplevde avisen en ny gullalder, med over 4 millioner eksemplarer i 1949. Under Cecil Harmsworth Kings ledelse gikk avisen nye veier i typografi og layout, med vekt på bilder, sterke overskrifter og slående forsider. King sørget også for å styrke avisen ved å gå inn i medieselskapet International Publishing Corporation (IPC).

På 1970-tallet prøvde avisen å ta opp konkurransen med Rupert Murdochs nystartede The Sun, og byttet ut nyhetsjournalistikk med stoff om kongehuset og såpeserier. Etter hvert ble avisen skydd av seriøse skribenter og lesere. I 1991 flyttet avisen ut av sentrum til Isle of Dogs. Avisen har holdt fast på sin tabloide uttrykksmåte, men har etter milleniumsskiftet i større grad prioritert dekning av politikk og utenriksstoff enn på 1990-tallet.

Eksterne lenker 
 

Britiske aviser
Aviser etablert i 1903
Yulin (Shaanxi)

Yulin (kinesisk: 榆林, pinyin: Yùlín) er en kinesisk by på prefekturnivå langt nord i provinsen Shaanxi i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2005) til 91 900.

Prefekturet har et areal på 43 578 km² (hvorav 42% ørken, del av Ordosplatået) og ca. 3,38 millioner innbyggere (2004).

Historie

Byen ligger ved Den kinesiske mur. Under Ming-dynastiet (1368–1644) organiserte regjeringen områdene rundt den langstrakte kinesiske mur i ni soner. For hver sone ble det etablert en garnison ("zhen"). Yansui Zhen var garnisonen i Yulin, og var ansvarlig for en 880 km lang seksjon mellom Fugu i øst og Ningxia i vest. 

Som nordlig utpost under Ming-keiserdømmet var Yulin av stor militær betydning. I 1403 hadde byen fått et befestet citadell, og i 1407 flyttet Ming-keiseren Yansui Zhen dit. Som en følge av det ble en utvidelse av Den store mur trukket dit, og mange soldater forlagt der. Denne seksjonen av Den store mur ble også et segment av Yulins bymur. Overalt der slike murgarnisoner ble anlagt, vokste den sivile befolkningen. For Yulins vedkommende utviklet den seg til en viktig handelsby for samhandelen med de mongolske stammene i nord.

Kulturminner
Ettersom Yulin var relativt isolert også under mye av Kinas nyere historie er en betraktelig del av byens klassiske arkitektur blitt bevart. Blant de viktigere kulturelle minnesmerker er Zhenbeitai-vakttårnet, bygget under Mingdynastiets tid, og Rødsteinslukten, en kløft med grotter med buddhistisk kunst. Dessuten står deler av den store kinesiske mur fra helt tilbake til Qindynastiet rundt omkring ikke langt fra byen.

Administrative enheter
Byprefekturet Yulin har jurisdiksjon over ett distrikt (区 qū) og 11 fylker (县 xiàn).

Samferdsel
Kinas riksvei 210 løper gjennom området. Riksveien begynner i Baotou i Indre Mongolia, fører gjennom Yan'an, Xi'an, Chongqing og Guiyang og ender opp i Nanning i Guangxi.

Turisme
Så meget av muren og gamlebyen er bevart at Yulin er et attraktivt turistmål i det nordlige Shaanxi.

Eksterne lenker 
 Kart ove byen Yulin
 Fotos fra Yulin fra Panoramio

Byprefekturer i Shaanxi
Den kinesiske mur
Jesper Parnevik

Jesper Parnevik (født 7. mars 1965 i Stockholm i Sverige) er en svensk profesjonell golfspiller, kjent for sin fargerike klesstil.

Parnevik ble profesjonell i 1986, og spilte i begynnelsen hovedsakelig på Europatouren. På midten av 1990-tallet debuterte han på PGA-touren. Hans beste sesong var i 2000, da han vant to ganger på PGA-touren og klatret til sjuendeplass på verdensrankingen.

Meritter

Seire på PGA-touren 
 1998 Phoenix Open
 1999 Greater Greensboro Chrysler Classic
 2000 Bob Hope Chrysler Classic, GTE Byron Nelson Classic
 2001 Honda Classic

Seire på Europatouren 
 1993 Bell's Scottish Open
 1995 Volvo Scandinavian Masters
 1996 Trophée Lancôme
 1998 Volvo Scandinavian Masters

Ryder Cup 
 1997, 1999, 2002

Deltakelse i andre lagturneringer 
 Alfred Dunhill Cup (for Sverige): 1993, 1994, 1995, 1997
 World Cup (for Sverige): 1994, 1995

Eksterne lenker 
 
 Profil på europeantour.com

Svenske golfspillere
Personer fra Stockholm
Golfspillere på PGA-touren
Golfspillere på Europatouren
The Offspring

The Offspring er et amerikansk punkband og har vært av USAs mest populære og mestselgende band innenfor sjangeren punk-rock. Bandet ble dannet i 1984 i Sør-California. Albumet Smash fra 1994 ble bandets første kommersielle gjennombrudd. Deres største gjennombrudd kom i 1998 med albumet  Americana.

Historie

1984 
Klassekameratene Dexter Holland og Greg Kriesel blir inspirert til å starte et band etter en konsert med det lokale punk-bandet Social Distortion.

1985 
Noodles blir med, antagelig fordi han lovlig kan få tak i alkohol til bandet. De øver i Gregs foreldres hus, og spiller sine første konserter i Santa Cruz og San Francisco.

1986 
Bandet skiftet navn fra Manic Subsidal til The Offspring.
Seksten år gamle Ron Welty blir det fjerde bandmedlemmet etter at den første trommisen slutter for å bruke mer tid på skolen

1989 
Bandet signerer en uavhengig kontrakt med produsenten Thom Wilson. De gir ut debutalbumet, The Offspring som selger 3000 kopier.

1991 
De gir ut Baghdad, en 7" EP.

Bandmedlemmer 
 Dexter Holland - Gitar og vokal
 Kevin 'Noodles' Wasserman - Gitar
 Greg Kriesel - Bass
 Pete Parada - Trommer, perkusjon.

 Ron Welty - Trommer. (Medlem fram til 2003)
 Atom Willard - Trommer, perkusjon. (2003-2007)

Utgivelser 
 The Offspring (album), 1989 og 1995
 Baghdad (EP), 1991
 Ignition (album), 1993
 Smash (album), 1994
 Ixnay on the Hombre (album), 1997
 Americana (album), 1998
 Conspiracy of One (album), 2000
 Splinter (album), 2003
 Greatest Hits (samlealbum), 2005
 Rise and Fall, Rage and Grace (album), 2008
 Days Go By (album), 2012

Eksterne lenker   
 
 
 
 

Offspring, The
Offspring, The
Pop-punkgrupper
Band etablert i 1984
Verdensrankingen i golf for menn

Verdensrankingen i golf for menn er et system for å gradere prestasjonsnivået til profesjonelle mannlige golfspillere. Systemet ble introdusert i 1986 og har tilslutning fra de fire store golfturneringene og de seks store profftourene PGA-touren, Europatouren, Asiatouren, Australasiatouren, Japantouren og Sunshine-touren. Det utdeles også poeng for høye plasseringer på andre tourer, blant annet Korn Ferry-touren, Challenge-touren, Canadatouren, Koreatouren, Latinamerikatouren og Swedish Golf Tour.

Rankingen er viktig for profesjonelle golfere. Alle som ligger på topp 50 får automatisk adgang til de fire major-turneringene, og rankingpoeng er også et av kriteriene for å kunne delta på det europeiske laget i Ryder-cupen.

Nåværende ranking 
Verdensrankingen for menn .

Øvrige norske golfspillere

 Espen Kofstad
 Kristian Krogh
 Jarand Ekeland Arnøy
 Kris Ventura
 Sebastian Eidsæther Syr
 Kristoffer Reitan
 Eirik Tage Johansen
 Andreas Halvorsen

Historikk 
Fra desember 1968 publiserte idrettsagenten Mark McCormack en uoffisiell liste, Mark McCormack's world golf rankings.  Denne rankinglisten var den første som tok utgangspunkt i alle de profesjonelle tourene fra USA til Asia.  Listen belønnet spillere etter resultater over en treårsperiode (i motsetning til dagens system som går over to år), med større vekt på nylige turneringer, og flere poeng tildelt i major-turneringer og turneringer med spesielt sterke startfelt enn i svakere turneringer.

Den første listen ble toppet av Jack Nicklaus, en av McCormacks egne klienter, og han ledet listen gjennom nesten hele 70-tallet, frem til 1977 da Tom Watson overtok.  Watson toppet listen helt til 1983.  Seve Ballesteros lå på toppen fra 1983 og helt til listen ble overtatt av Royal and Ancient Golf Club of St Andrews i 1986.  De kalte listen Sony Rankings.  I 1995 ble navnet endelig Official World Golf Rankings.

Tidligere nummer 1 
Siden 1986 har 24 spillere ligget øverst på rankingen (årstall tilsier første gang):

 [1986] Bernhard Langer
 [1986] Seve Ballesteros
 [1986] Greg Norman
 [1990] Nick Faldo
 [1991] Ian Woosnam
 [1992] Fred Couples
 [1994] Nick Price
 [1997] Tom Lehman
 [1997] Tiger Woods
 [1997] Ernie Els
 [1999] David Duval
 [2004] Vijay Singh
 [2010] Lee Westwood
 [2011] Martin Kaymer
 [2011] Luke Donald
 [2012] Rory McIlroy
 [2014] Adam Scott
 [2015] Jordan Spieth
 [2015] Jason Day
 [2017] Dustin Johnson
 [2018] Justin Thomas
 [2018] Justin Rose
 [2018] Brooks Koepka
 [2020] Jon Rahm

Referanser

Eksterne lenker 
 

Golf
Verdensrankinger