alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
OKUF

Oslo kultur- og Utdanningsforening er en forening i Oslo som tilbyr et støtteprogram for barn som har behov for mer utdanning eller tilleggsveiledning til skolegang. Foreningen tilbyr hjelp til matematikk, norsk- og engelskutdanning. I tillegg gis det annen leksehjelp og rådgivning. Alle fra og med tredje klasse i grunnutdanningen og opp til tredje klasse i videregående opplæring kan beyntte programmet.

Det er om lag 100 elever som benytter OKUF-programmet. I tillegg til leksehjelp hverdager er det skoletimer i helgene.

AKUF
Foreningen Anatolia Kultur og Utdanningsforening ble stiftet i 2002. Foreningen hadde leksehjelp lokaler i Oslo, Drammen, Moss, Stavanger, Trondheim og Bergen. I år 2006 ble foreningen delt og lokalene fikk følgende navn:

Oslo Kultur og Utdanningsforening (OKUF)
Drammen Kultur og Utdanningsforening (DKUF eller «Prizma»)
Moss Kultur og Utdanningsforening (MOKUF)
Akademi Utdanningsforening

Eksterne lenker
 OKUF offisielt nettside

Organisasjoner etablert i 2002
Norske kulturorganisasjoner
Yasuji Miyazaki

Yasuji Miyazaki (født 15. oktober 1916, død 30. desember 1989) var en japansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Miyazaki ble olympisk mester i svømming to ganger under OL 1932 i Los Angeles. Han vant 100 meter fri med tiden 58,2 foran sin landsmann Tatsugo Kawaishi. Han var også med på det japanske laget som vant 4 x 200 meter fri med tiden 8.58,4 som var ny verdensrekord og 12,1 sekunder raskere enn sølvvinnerne fra USA. De andre på svømmerne på gull-laget var Hisakichi Toyoda, Takashi Yokoyama og Masanori Yusa.

OL-medaljer 
  1932  Los Angeles  - Gull i svømming, 100 meter fri  Japan
  1932  Los Angeles - Gull i svømming, 4 x 200 meter fri Japan  Japan

Eksterne lenker 
 

Japanske svømmere
Olympiske mestere for Japan
Medaljevinnere under Sommer-OL 1932
Svømmere under Sommer-OL 1932
Deltakere for Japan under Sommer-OL 1932
Fødsler i 1916
Dødsfall i 1989
Olympiske medaljevinnere i svømming
Toshio Irie

Toshio Irie (født 5. november 1911 i Osaka, død 8. mai 1974) var en japansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Irie vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på andreplass på 100 meter rygg bak sin landsmann Masaji Kiyokawa.

OL-medaljer 
   1932  Los Angeles - Sølv i svømming, 100 meter rygg  Japan

Eksterne lenker 
 

Japanske svømmere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Japan
Deltakere for Japan under Sommer-OL 1928
Svømmere under Sommer-OL 1928
Medaljevinnere under Sommer-OL 1932
Deltakere for Japan under Sommer-OL 1932
Svømmere under Sommer-OL 1932
Personer fra Takatsuki
Fødsler i 1911
Olympiske medaljevinnere i svømming
Benedikte Indrebø

Benedikte Indrebø (født 24. mai 1965 på Reed i Gloppen kommune) er en tidligere norsk friidrettsutøver som i 1982, bare 17 år gammel, løp 100 meter på 11,76 sekunder, satte norsk juniorrekord og knep sølv i senior-NM.

Bakgrunn 
Indrebø er oppvokst på Reed i bygda Breim i idrettskommunen Gloppen. Hun er eldre søster av den tidligere spydkasteren Arne Indrebø. Hun studerte allmennfag ved Firda videregående skole på Sandane fra 1981 til 1984, hvorpå hun flyttet til Oslo.

Idrettskarriere 
Indrebø ble tidlig god og vant bronse på 100 meter 16 år gammel. Hun fulgte opp med sølv året etter med ny norsk juniorrekord på 11,76 sekunder. Hun konkurrerte da for Breim idrettslag og resultatet ble hennes karrierebeste. Hun flyttet til Oslo, men fikk karrieren ødelagt av skader. Hun gjorde comeback i NM 1985, da for Fossum idrettslag, og ble nummer tre og vant sin tredje NM-medalje. Hennes beste 200 meter løp hun året etter, 1. juni 1986, under et stevne i Amsterdam, med tiden 24,43 sekunder. Hun løp da for IL i BUL, Oslo.

NM-medaljer

Personlige rekorder 
Dette er en liste over Indrebøs personbeste med plassering blant Norges beste gjennom alle tider per oktober 2008 (under ranking).

Se også 
 Liste over kjente personer fra Gloppen kommune
 Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

Referanser 

Norske sprintere
Personer fra Gloppen kommune
Fødsler i 1965
Lærløper

Carabus coriaceus cerisyi 
 Carabus coriaceus coriaceus 
 Carabus coriaceus excavatus 
 Carabus coriaceus kindermanni 
 Carabus coriaceus mediterraneus 
 Carabus coriaceus rugifer 

 

Lærløper (Carabus coriaceus) er en av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere i familiegruppen løpebiller.   Systematikken følger Carabidae of the World.

Utbredelse 
Lærløper finnes i nesten hele Europa, men er noe sjeldnere helt i vest. Den er utbredt østover i Asia og Midtøsten. Finnes i Norge der den er vanlig i Sør-Norge.

Utseende 
Lærløper er den største av de nordiske løpebillene og en av de største billeartene som forekommer i Nord-Europa, 32-40 millimeter lang. Fargen er matt og helt svart uten metallisk glans. Dekkvingene uten lengderibber, men med et uregelmessig rynket mønster. Munnskjoldet (clypus) med en leppe i fremkanten, som stikker litt frem over kjevene og palpene. Slekten Carabus er slekten med de «ekte jordløperne».  Beina er lange løpebein, kroppen er elegant bygd. Dekkvingene mangler lengdestrimler, men kan ha rekker av groper eller være knudret (små forhøyninger).  Antennens tredje og fjerde ledd med en lang børste/børster i spissen, mens leddene ellers er bare (nakne)  og helt uten fine korte hår. (Krever forstørrelse for å se). 

Carabus glabratus og fiolett jordløper ligner litt, men de har glatte dekkvinger (overflate), de er også er noe mindre.

Levevis 
Lærløper lever i skog (løvskog og litt rikere barskog), men også i parker og villahager. Den foretrekker litt skyggefulle steder med god fuktighet. Overvintrer som voksen (imago), nedgravd i et hulrom under en stein eller en rot.  Den er nattaktive og lever som predator på andre dyr, blant annet landlevende lungesnegler og meitemark, spiser også på døde dyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres. De voksne billene av denne store og tunge arten har reduserte flygevinger og kan ikke fly. Med sin store kropp virker den tung og treg sammenlignet med de fleste andre løpebiller.

Referanser

Litteratur 
 Lindroth, C.H. 1985. The Carabidae Coleoptera of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomol. Scand. 15 (1) side 1-232.
 Lindroth, C.H. 1986. The Carabidae Coleoptera of Fennoscandia and Denmark. Fauna Entomol. Scand. 15 (2) side 233-497.

Eksterne lenker 
 
 BILDER - Lærløper (flere underarter) - Database Carabidae of the World ; ; ; ; ; ; 
 Lærløper / BILDE - puppe - Database Carabidae of the World
 Lærløper / BILDE - larve - Database Carabidae of the World
 Lærløper – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Lærløper - Fauna Europaea - engelskspråklig
 Norsk Entomologisk forening

Jordløpere
Biller formelt beskrevet i 1758
Austmann

Austmann (norrønt: austmaðr) er en betegnelse som i norsk historie har blitt brukt om personer som kommer reisende fra øst, eller som bor øst for der man selv kommer fra eller bor. Ofte er det ei hindring som fjell, vann eller hav mellom der hvor austmennene kommer fra og der man selv er. Austmann inngår i en del norske stedsnavn ved ruter som ble brukt til ferdsel mellom øst og vest, som for eksempel Austmannalia i Røldal. Betegnelsen har vært vanlig på Vestlandet, og ble der brukt om folk fra Østlandet (i motsetning til nordmann).

På Island og Vesterhavsøyene ble austmann i norrøn tid brukt om nordmenn.

Austmann blir også brukt som mannsnavn på Island, og i 2005 var det 27 gutter og menn som hadde dette navnet.

Et bryggeri i Trondheim heter Austmann Bryggeri, etablert sommeren 2013.

Referanser 

Ord og uttrykk
Ron Northcott

Ronald Charles Northcott (født 31. desember 1935 i Innisfail i Alberta) er en canadisk curlingspiller. Han er canadisk mester tre ganger, og har tre VM-gull for Canada: i Scotch cup 1966, VM 1968 og VM 1969. For dette har han blitt medlem av Canadas Hall of Fame.

Northcott begynt med curling da han gikk på high school, i en alder av 15 år. Han representerte provinsen Alberta ved seks canadiske mesterskap. Senere skippet han Canada til VM-gull i 1966, 1968 og 1969.

Northcott er utnevnt til medlem av Order of Canada.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Canadiske curlingspillere
Order of Canada
Fødsler i 1935
Strykejernet kunstskole

Strykejernet kunstskole (også kjent som Strykejernet maleskole) er en privatskole i Oslo med kunstfag som spesialitet. Skolen, som er godkjent av Utdannings- og forskningsdepartementet og Statens lånekasse for utdanning, gir ett- og to-årig undervisning innen maleri, tegning, grafikk, skulptur, elektronisk kunst (video) og andre kunstformer.

Skolen samarbeider med prosjektskolen kunstskole om kunstnersenteret Can Serrat i Catalonia.

Gjennom prosjektet «Kunst i offentlig rom» har elevene fått vise arbeider på godt besøkte steder, f.eks t-banestasjoner, torg og kafeer.

Skolen har lokaler i et eldre industrianlegg ved Akerselva (Brenneriveien 9). I tillegg til undervisningslokaler administrerer også skolen galleriene Galleri Autonom og Galleri Brenneriet, der elever stiller ut arbeidene sine. Skolen huser også kulturhuset Ingensteds som leies ut til eksterne arrangementer.

Referanser

Eksterne lenker 
 Skolens nettsted

Private videregående skoler i Oslo
Lough Bane

Lough Bane (irsk: An Loch Bán) er en innsjø (på engelsk lough) på grensa mellom grevskapene Meath og Westmeath i Irland. Grensa mellom de to grevskapene går fra øst til vest, gjennom midten av innsjøen.

Motorsport er forbudt på Lough Bane.

Eksterne lenker 
 Westmeath County Council information;laws, etc
 Ordenance Survey of Ireland (Map no.42)

Westmeath
Meath
Bane
Lough

En lough er en innsjø på Irland eller i England, mens en sea lough kan være en fjord, elvemunning, bukt eller vik.

Lough er en irsk-engelsk form av det gammelirske ordet loch, som betyr innsjø eller bukt. Formen Loch ble også benyttet på irskengelsk eller skotskengelsk. Lough ble også benyttet om innsjøer lengst nord i England.

Lough i Irland 

Nesten alle innsjøer og vann på Irland blir kalt «lough» på den angeliserte formen. Lough Neagh i Ulster er den største innsjøen på De britiske øyer. De tre innsjøene langs elva Shannon er Lough Allen, Lough Ree og Lough Derg. Den øvre og nedre Lough Erne er to etterfølgende innsjøer i Fermanagh, et område som ofte ble kalt «Innsjødistriktet på Irland.

Av Sea loughs finner man blant annet Lough Swilly og Lough Foyle.

Lough i England 
Nord i England blir lough benyttet om enkelte innsjøer og andre stedsnavn. Mange av disse ligger i nærheten av Hadrians mur og i Lake District.

I etternavn 
Lough er i seg selv også et irsk etternavn, og inngår i flere forskjellige former, som Loughan, Lougheed, Loughlin, Loughman, Loughnan, Loughnane, Loughney, Loughran og Loughrey. Lough i irske etternavn kan uttales på mange forskjellige måter: law, loch, low, lowe, loth. Dette fordi ordet lough inneholder firebokstavskombinasjonen ough, som kan uttales på opptil ti forskjellige måter i britisk engelsk.

Se også 
 Bukt
 Elvemunning
 Fjord
 Innsjø
 Loch

Eksterne lenker 
 

 
Irsk kultur
Hvitflekkdvergmåler

Hvitflekkdvergmåler (Eupithecia tripunctaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia)

Utseende 
En liten (vingespenn 17 – 21 mm), slank, brungrå måler. Forvingen er ensfarget brungrå med en liten, svart flekk nær midten og en smal, hvit tverrstripe langs ytterkanten, denne er utvidet til en hvit flekk ved vingens bakhjørne. Bakvingen er litt blekere enn forvingen og har en hvit flekk ved bakhjørnet. Larven er naken, litt knudrete, lysbrun – beige med store, trekantede, sjokoladebrune flekker på ryggen og litt lysere brune flekker langs sidene.

Levevis 
Larvene lever på blomstene til planter i skjermplantefamilien (Apiaceae), dessuten på svarthyll (Sambucus nigra). De voksne målerne har to generasjoner hver sommer, i mai – juni og i juli – august.

Utbredelse 
Arten forekommer over hele Europa og i Nord-Amerika. I Norge er den funnet spredt nord til Sogn og Fjordane.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia tripunctaria
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1852
Dyr formelt beskrevet av Gottlieb August Herrich-Schäffer
Indra Lorentzen

Indra Lorentzen
(født 17. august 1956) er en norsk ballettdanser og instruktør. Mens hun var aktiv ble hun regnet som Norges fremste ballettdanser.

Hun er oppvokst i Oslo med  indonesisk far og svensk mor, og begynte å danse som fireåring. Skolegangen var ved St. Sunniva skole (Oslo) og hos Rita Tori. Hun tok etterutdanning internasjonalt i København, London, Genève, New York og ved New York Pantomime School. Til Nasjonalballetten kom hun (1972) som kursdeltaker, men ble ansatt i 1973 og solist fra 1977. Lorentzen hadde ledende roller, som Miranda i Stormen, George Sand i En kvinne ved navn George (1989), som Angelica Gayo i Tango Buenos Aires 1907 (også hennes avskjedsforestilling, 1998), La Sylphide og hovedrollen i Volven (1989).  Hun har også undervist på Statens Balletthøgskole og vært med i Tigerstaden Danseteater, og den svenske Cullbergballetten (1984-85, blant annet i filmen Abbalett).

Hun hadde et skadeavbrekk (1991–93) og pensjonerte seg fra Nasjonalballetten i 1998. I denne tiden har hun koreografert og regissert, litt i svenske Västanå teater, litt på Grønland, i Kalaallit Nunaat. Ved Beaivváš Sámi Teahter koreograferte hun Bárgiduvvon bálgát (1994) og
Ridn`oaivi ja nieguid oaidni (2008). Hun har studert scenekunst fra ymse kulturer som fra Indonesia, Bangladesh og Alaska.

Premier 
 Dansekritikerprisen 1980 for Aili i Månereinen
 Oslo bys kulturpris 1984 på kr 12 000
 Norsk Kasettavgiftsfond's stipend for  prosjektet Livsrytmer
 Gammleng-prisen 2015 i klassen veteranprisen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dansere
Norske koreografer
Ludwig Senfl

Ludwig Senfl (etter 1486 – 1542/1543) var en sveitsisk renessansekomponist aktiv i Tyskland.

Liv og virke 
Senfl begynte som korsanger i hoffkapellet til den senere keiser Maximilian I av Det tysk-romerske rike  i 1496, med korte avbrudd var han ved keiserens kapell i mer enn 20 år.

I 1497 fulgte Senfl med hoffkapellet til Wien. Når korguttene ved keiserhoffet kom i stemmeskiftet var det vanlig at de fikk finansiert et studium ved universitetet i Wien, og en regner med at Senfl studerte her mellom 1500 og 1504. I henhold til utsagn i den selvbiografiske sangen Lust hab ich g'habt zur Musica fikk han sin utdanning som sanger, skriver og komponist av hoffkomponisten Heinrich Isaac. Blant annet kopierte han mye av Isaacs Choralis Constantinus, et enormt arbeid han fullførte først etter komponistens død.

Senfl gjennomførte en reise til Italia mellom 1508 and 1510, og returnerte deretter til hoffkapellet. Etter Isaacs død i 1517 utnevnte keiser Maxmimilian Senfl til hoffkomponist, men Maxmimilian døde allerede i 1519 og den nye keiseren, Karl V, avskjediget størstedelen av Maximilians musikere. Karl nektet å utbetale stipendet Senfl var blitt lovet når keiseren døde, og han sto nå uten arbeid og inntekt.

De neste årene reiste og komponerte Senfl mye. Han skal ha vært ved Riksdagen i Worms i 1521, og selv om han aldri konverterte til protestantismen er det sannsynlig at han var tilhenger av Luthers lære. Han ble senere forhørt av inkvisisjonen og gav da frivillig opp tittelen som katolsk prest. Fra og med 1530 korresponderte Senfl aktivt med den kjente lutheraneren hertug Albrecht av Preussen og med Martin Luther selv.

Til slutt fikk Senfl en post i München, en by med høye musikalske standarder og behov for ny musikk, og som samtidig var relativt tolerant overfor personer med protestantiske sympatier. Etter korrespondansen med Albrecht å dømme var Senfl syk i 1540, og han døde sannsynligvis tidlig på året 1543.

Virke 
Senfls skrev i samtlige av tidens musikalske former: messer, motetter, flerstemmige proprium-tonesettinger, en magnificatsyklus med 8 verk, sanger, oder og noe instrumentalmusikk. Verkene er bevart i rundt 360 kilder, manuskripter og trykte publikasjoner.

Verk 
 250 flerstemmige tyske lieder
 240 geistlige latinske motetter
 Syv Messer og Cantus firmus.

Musikkeksempler 
 mp3-filer på magnatune.com Farallon Recorder Quartet
 Gratis lydspor Umeå Akademiska Kör.

Referanser

Kilder

Litteratur 
 Christoph Ballmer: Senfl, Ludwig i Historisches Lexikon der Schweiz
 Martin Bente, «Ludwig Senfl», The New Grove Dictionary of Music and Musicians, red. Stanley Sadie.  20 bind.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980.  ISBN 1-56159-174-2
 Ulrich Michels (red) dtv-Atlas der Musik, München 2005 (2. reviderte og korrigerte opplag)
 Gustave Reese, Music in the Renaissance.  New York, W.W. Norton & Co., 1954.  ISBN 0-393-09530-4

Eksterne lenker 

 
 
 Verkfortegnelse
 Ludwig Senfl Chor
 Gratis noter på Kantoreiarchiv (tysk)
 Senfl i Werner Icking Music Archive
 «The Swiss Orpheus» – Ludwig Sennfl

Personer fra Basel
Renessansekomponister
Tyske komponister
Sveitsiske komponister
Drawskosjøen

Drawsko er en innsjø i Vestpommerske voivodskap i Polen. Den er 1956 hektar stor, 12,6 kilometer lang og 3,9 kilometer brei. Dens største dyp er 79,7 meter, noe som gjør den til den nest dypeste i Polen etter Hańcza.

Innsjøer i Polen
Vestpommerske voivodskap
Oders vassdragsområde
Klokkedvergmåler

Klokkedvergmåler (Eupithecia denotata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia).

Utseende 
En liten (vingespenn 19 – 22 mm), slank, lyst gråbrun måler. Fargen kan variere en del, men vanligvis er vingenes grunnfarge nokså ensartet. Forvingen har en svart flekk omtrent i midten. Begge vingepar har en smal, bølgete, hvit stripe langs ytterkantene, denne er litt utvidet ved forvingens bakhjørne, men danner ikke noen rund flekk. Larven er forholdsvis kraftig og litt knudrete, naken, blekt brun med rombeformede, brune flekker på ryggen, disse er mørkere i ytterhjørnene.

Levevis 
Larven lever i frøkapsler av blåklokker (Campanula spp.) og blåmunke (Jasione montana). De voksne målerne flyr i juli.

Utbredelse 
Arten finnes over hele Europa og i det nordlige Asia. I Norge er den funnet nord til Sør-Trøndelag.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia denotata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1813
Dyr formelt beskrevet av Jacob Hübner
Grumset dvergmåler

Grumset dvergmåler (Eupithecia subfuscata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia). Det norske navnet til tross er arten av de mer kontrastrikt fargede dvergmålerne. Den har et uvanlig vidt spekter av fødeplanter, fra urter til bartrær.

Utseende 
En liten (vingespenn 17 – 21 mm), slank, grå eller gråbrun måler. Forvingen har en oval, svart flekk nær midten og tallrike, vanligvis tydelige, lyse tverrbånd. Larven er lang og tynn, lyst til mørkt brun med spredte, små, hvite vorter. På ryggen har den en rekke av pileformede, mørkbrune flekker.

Levevis 
Denne arten har et, til dvergmåler å være, usedvanlig vidt spekter av fødeplanter. Den kan finnes både på blomster og blader av urter, løvtrær og også på bartrær. De voksne målerne flyr i mai – juni, av og til også i en delvis andre generasjon om høsten.

Utbredelse 
Arten er holarktisk, det vil si at den finnes både i Europa, Nord-Asia og Nord-Amerika.
I Norge forekommer den nord til den sørlige delen av Nordland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia subfuscata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1809
Dyr formelt beskrevet av Adrian Hardy Haworth
Diagnose: Mord

Diagnose: Mord (orig: Diagnosis Murder) er en amerikansk krimserie som gikk på CBS fra 1993 til 2001. Serien handlet om den kriminteresserte legen dr. Mark Sloan (Dick Van Dyke). Han havner stadig opp i kriminalsaker trigger hans etterforskningsiver. Andre sentrale roller ble spilt av Barry Van Dyke, Victoria Rowell og Scott Baio. Serien ble skapt av Joyce Burditt.

Serien gikk på TVNorge fra midten av 1990-tallet fram til begynnelsen av 2000-tallet.

Diagnose: Mord var en spin-off fra Jake and the Fatman.

Det ble i perioden 1992 til 2002 produsert fem TV-filmer av serien. Tre av dem før seriens oppstart og to etter at den ble avsluttet. Det ble også skrevet åtte bøker i etterkant av serien, alle av Lee Goldberg som var executive producer for serien.

I rollene
 Dick Van Dyke ...  Dr. Mark Sloan ... (178 episoder, 1993-2001) 
 Barry Van Dyke ...  Detective Steve Sloan (178 episoder, 1993-2001) 
 Victoria Rowell ...  Amanda Bentley-Livingston ... (167 episoder, 1993-2001) 
 Charlie Schlatter ...  Dr. Jesse Travis ... (136 episoder, 1995-2001) 
 Michael Tucci ...  Norman Briggs (83 episoder, 1993-1997) 
 Scott Baio ...  Dr. Jack Stewart (42 episoder, 1993-1996) 
 Delores Hall ...  Nurse Delores Mitchell (40 episoder, 1993-1995)

Episodeoversikt
Liste over Diagnose: Mord-episoder

Eksterne lenker

 Åpningsvignett (YouTube)

Krimserier fra USA
TV-serier fra 1990-årene, fra USA
TV-serier fra 2000-årene, fra USA
Spin-off TV-serier
TV-produksjoner på CBS