alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Eplesyre

Eplesyre er en dikarboksylsyre med formelen HO2CCH2CHOHCO2H.  Som tilsetningsstoff betegnes den E296 og er både et konserverings- og surhetsregulerende middel. Dens anion kalles malat og inngår i både Calvinsyklusen (C4-fotosyntese) og sitronsyresyklusen (stoffskiftet).

Eplesyre i mat
Eplesyre ble først skilt ut av eplesaft av Carl Wilhelm Scheele i 1785. Antoine Lavoisier foreslo navnet acide malique i 1787, basert på det latinske ordet for eple, mālum.
Eplesyre bidrar til surheten i grønne epler. Eplesyre finnes også i druer. Det fører til en syrlig smak i vin, men mengden minker desto mer moden frukten er.

Eplesyre har E-nummer E296, og er mye brukt i sure søtsaker, ofte sammen med sitronsyre (som er mindre surt). Disse søtsakene har ofte advarsler om at for høyt inntak kan føre til irritasjoner i munnen.

Referanser

Eksterne lenker 
 chemBlink: Malic acid, DL-Hydroxybutanedioic acid, 6915-15-7

Karboksylsyrer
E-stoffer
Biokjemi
Stoffskiftet
Sara (film)

Sara (persisk: ) er en iransk dramafilm fra 1992, regissert av Dariush Mehrjui. Filmen bygger på Henrik Ibsens skuespill Et dukkehjem fra 1879.

Rollenavnene er forandret til iranske:

Filmen ble tildelt publikumsprisen ved Three Continents Festival i Nantes og delte Golden Seashell ved San Sebastián International Film Festival, der Niki Karimi mottok prisen for beste kvinnelige skuespiller (Silver Seashell) for tittelrollen.

Handling 
Sara er den perfekte unge hustruen. Når ektemannen trenger en dyr hasteoperasjon utenlands, er det hun som får pengene. I de neste tre årene arbeider Sara hemmelig for å tilbakebetale det lyssky lånet og redde Hassams ære.... inntil sannheten blir avslørt og - med den - hennes ekteskaps realitet.

I rollene 
Niki Karimi - Sara 
Yassamin Maleknasr - Simi 
Khosro Shakibai - Goshtasb 
Amin Tarokh - Hessam

Referanser

Eksterne lenker 

Iranske dramafilmer
Filmer fra 1992
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Rasmus Windingstad

Rasmus Windingstad (født 31. oktober 1993) er en norsk alpinist. Han representerer Bærums Skiklub.

Han debuterte i verdenscupen 2. februar 2014 i storslalåm i Wengen. I junior-VM 2014 tok han bronse i storslalåm og ble nummer sju i superkombinasjonen og nummer ni i slalåm. På vesle julaften 2019 vant han sitt første verdenscuprenn etter seier mot Stefan Luitz i parallell-storslalåm i Alta Badia.

Han ble nummer 31 i storslalåm i VM i alpint 2015 i Beaver Creek. Windingstad vant NM-gull i superkombinasjonen i 2017. I 2018 tok Windingstad tre NM-gull, i kombinasjonen, i super-G og i storslalåm, og han fikk tildelt kongepokalen.

Han deltok på Norges lag som tok bronse i lagkonkurransen i vinter-OL 2022 i Beijing.

Medaljer i norske mesterskap

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Bærum kommune
Norske alpinister
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Olympiske bronsemedaljevinnere i alpint
Norgesmestere i alpint
Kongepokalvinnere i skiidrett
Medaljevinnere under Vinter-OL 2022
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2022
Alpinister under Vinter-OL 2022
A Doll’s House (1917)

A Doll's House er et amerikansk stumfilmdrama fra 1917 regissert av Joe De Grasse. 

Filmen hadde premiere 11. juni 1917. Den er antageligvis tapt.

Handling 
Nora Helmer lever med sin ektemann, Torvald, i lykkelig uvitenhet om alt som en voksen person bør vite. Når Torvald blir syk forfalsker hun en sjekk for å la ham bli behandlet i Italia. Hun tror, i sin perfekte godtroenhet, at det er den rette tingen å gjøre og at han vil støtte henne hvis problemer oppstår. 

Når hun blir avslørt får hun føle den fulle tyngden av Torvalds raseri over den uvitenheten, som hun har hatt ansvar for. Nora smeller deretter igjen døra til dukkehuset og vandrer om kvelden ut på jakt etter omgivelser der hun vil bli behandlet som et menneske.

Anmeldelse 
Moving Picture World vurderte filmen slik: ''«Som et middel til populær underholdning er det tvilsomt om filmversjonen av A DOLL'S HOUSE... vil bli så stor suksess. Fraværet av det teatralske ved Ibsens metode og vanskeligheten med å formidle de fine nyansene av dialogens mening uten hjelp av tale gjør oppgaven til skuespillerne i rollebesetningen dobbelt så vanskelig... William Stowells Helmer, Lon Chaneys Krogstad. Sydney Deanes Dr. Rank, Miriam Shelbys Christina og Helen Wrights Anna fortjener alle ros».

Rolleliste 
Dorothy Phillips – Nora Helmer
William Stowell – Torvald Helmer
Lon Chaney – Nils Krogstad
Sydney Deane – Dr. Rank
Miriam Shelby – Christina Linde
Helen Wright – Anna

Referanser

Eksterne lenker 
 
 A Doll's House: synopsis på allmovie

Dramafilmer fra USA
Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1917
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
A Doll’s House (1918)

A Doll's House er et amerikansk stumfilmdrama fra 1918 regissert av Maurice Tourneur, som også skrev scenarioet. Det litterære forelegget var Henrik Ibsens roman Et dukkehjem, som utkom i 1879. I rollene som Nora og Thorvald Helmar ses Elsie Ferguson og Holmes Herbert.

Innspillingsfakta 
Ifølge en avisartikkel ble innendørsscenene filmet i studioene til Famous Players-Lasky Corporation, mens noen av utendørsscenene ble filmet i nordlige Maine.

Handling 
Nora er den underdanige hustruen til Thorvald Helmar. Hun har forfalsket sin avdøde fars signatur på et gjeldsbrev. Nora låner tilstrekkelig med penger av den lyssky pantelåneren Krogstadt slik at den syke ektemannen kan bli sendt til utlandet. Thorvald gjenvinner sin helse på reisen. Flere år etter blir han utnevnt til sjef for den banken der Krogstadt arbeider. Når Thorvald avskjediger Krogstadt for uærlige forretningstransaksjoner, sender han et brev til Helmer-familiens hjem, der han avslører Noras hemmelighet. Torvald fordømmer Nora. Selv om Krogstadt senere lover å holde munn om forfalskningen, forlater Nora - som nå er smertelig klar over mannens egoisme - Torvald.

Rolleliste 
Elsie Ferguson - Nora Helmar
Holmes Herbert - Thorvald Helmar
Alex Shannon - Krogstadt
Ethel Grey Terry - Mrs. Linden
Warren Cook - Dr. Rank
Zelda Crosby - Ellen, hushjelp
Mrs. R.S. Anderson - Anna, sykepleierske
Ivy Ward, Tula Belle - Helmars barn
Douglas Redmond, Charles Crompton - Krogstadts barn

Bevaringsstatus 
Filmen regnes som tapt.

Referanser og fotnoter

Eksterne lenker 
 

Dramafilmer fra USA
Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1918
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Beata Szydło

Beata Maria Szydło (uttales , født 15. april 1963 i Oświęcim som Beata Maria Kusińska) er en polsk politiker (PiS) og medlem av Sejm. Hun var sitt partis toppkandidat ved valget i Polen 2015 og var Polens statsminister fra 16. november 2015. Hun er utdannet etnograf.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Polske politikere
Personer fra Oświęcim fylke
Edgars Bertuks

Edgars Bertuks (født 1. januar 1985 i Aluksne i Latvia) er en latvisk orienteringsløper som representerer den finske orienteringsklubben Turun Metsänkävijät.

Bertuks ble verdensmester på mellomdistansen under VM i sveitsiske Lausanne i 2012. Latvieren var før dette mesterskapet ikke blant de mest profilerte løperne. Det var derfor en overraskelse da han løp inn til gull foran russeren Valentin Novikov og hjemmehåpet Fabian Hertner. Bertuks fulgte opp med å ta bronse på langdistansen bak den norske gullvinneren Olav Lundanes og Matthias Merz fra Sveits. Også sesongen etter ble det bronse på langdistansen under VM, denne gang i de finske skogene nær Vuokatti. Denne gangen var det Thierry Gueorgiou og finnenes håp Jani Lakanen som ble for sterke for latvieren.

Eksterne lenker 
 
 Løperens hjemmeside

Latviske orienteringsløpere
Verdensmestere i orientering
Drammens Tidende (1815–1832)

For den nåværende avis med samme navn, se Drammens Tidende

Drammens Tidende var en avis som utkom i årene 1815 til 1832, og blir regnet som Norges første virkelige lokalavis.

Avisen ble startet av, eid av og utgitt av den danskfødte boktrykkeren Carl Fedinand Rode. De første par årene ble publikasjonen redigert av prest S. Tybring og krigsråd P. P. Floor, men fra 1817 sto Rode selv for redigeringen av avisen.

Drammens Tidende skiltet med å være «kgl. priviligeret». Det innebar at Rode hadde fått justisdepartementets tillatelse til å utgi avisen - og til å bringe annonser. Det siste var viktig, og slett ingen selvfølge. I praksis betydde dette et brudd på annonsemonopolet avisen Norske Intelligenz-Seddeler hadde hatt i området rundt hovedstaden.

Referanser

Kilder 
Side 81-82, Norsk Bladeierforening 1910-1935, Oslo 1935

Aviser i Viken
Kultur i Drammen
1815 i Norge
Aviser etablert i 1815
Opphør i 1832
Usikkerhetsstyring

Usikkerhetsstyring er aktiviteter for å systematisk identifisere, analysere, behandle og overvåke usikkerhet i et produkt, tjeneste eller prosjekt. Hensikten er å redusere trusler og maksimere muligheter. Usikkerhetsstyring muliggjør at kjente usikkerheter styres slik at "overraskelser og konsekvensen av disse kan reduseres". Verktøy for å identifisere usikkerheter som kan styres med usikkerhetsstyring  er usikkerhetsanalyser og risiko- og sårbarhetsanalyser.

Bruk 
Identifisering av usikkerhet kan omfatte tekniske, organisatoriske og finansielle faktorer, men også eksterne faktorer som myndighetskrav og marked.

Metoder 
Det benyttes flere ulike metoder for å identifisere og kategorisere usikkerheter.

I usikkerhetsanalysen vurderes sannsynlighet og konsekvens for at usikkerhetsfaktorer inntreffer. Sannsynlighet multiplisert med konsekvens gir kritikalitet eller usikkerhetsindeks, som i prioritert rekkefølge gir usikkerhetsfaktorene som påvirker i størst grad.  Med konsekvens menes her først og fremst for økonomi, men det kan også omfatte tid, ulykker og omdømme. I usikkerhetsstyring skilles det ofte mellom kvalitativ og kvantitativ analyse. En kvantitativ analyse er numerisk analyse som bidrar til å tallfeste økonomisk og tidsmessig risiko i form av sannsynlig sluttkostnad og tidspunkt for ferdigstillelse.

I det usikkerhetsfaktorene er identifisert og analysert velges strategi for behandling av usikkerhet: 

 Unngå 
 Redusere 
 Overføre 
 Akseptere 

Strategi følges opp av konkrete tiltak skal beskrives konkret og knyttes til umiddelbare aksjoner eller planer for usikkerheter som kan inntreffe senere. En kvalitativ analyse med tiltak kan oppsummeres i enkle risikoregistre/riskregistre. 

Usikkerhetsbildet overvåkes kontinuerlig for å vurdere om valgt strategi og tiltak har effekt, samt for å avdekke nye usikkerhetsfaktorer.

Referanser

Se også 
 Risikostyring
 Prosjektstyring
 Prosjektledelse

Eksterne lenker 
 Usikkerhetsstyring i planleggingsfasen | Digitaliseringsdirektoratet
Usikkerhetsstyring – muligheter og trusler | Metier OEC

Prosjektadministrasjon
Helsingin Suunnistajat

Helsingin Suunnistajat er en finsk orienteringsklubb som holder til i Helsingfors i Finland. Klubbens draktfarger er grønn, hvit og mørkeblå.

Klubben ble stiftet i 1943 og hadde sin storhetstid på 50-tallet. De har totalt 8 seire i Jukola, noe som er flest av alle klubber. Klubben vant de to første utgavene av Jukola.

Meritter 
Tiomila, herrer (1) :
 1954
Jukola, herrer (8) :
 1949, 1950, 1952, 1953, 1956, 1957, 1960, 1970
25-Manna (1) :
 1996
Tiomila, ungdomsstafetten (1) :
 2013

Kjente løpere 
  Einari Heinaro
  Olli Ojanaho (2017-)
  Riccardo Scalet (2017-)

Kjente tidligere løpere 

  Erkki Aro (f. 1916, d. 1993)
  Arvo Ek
  Paula Gross (–2017)
  Gernot Kerschbaumer (–2010)

  Olavi Mäenpää 
  Juhani Salmenkylä
  Markku Salminen (f. 1946, d. 2004)

Eksterne lenker
 

Orienteringsklubber i Finland
Idrettslag etablert i 1943
Vinnere av Jukola
Vinnere av Tiomila
Rex Garden

Rex Garden, også kalt Rhododendronparken på grunn av den har 1000 Rododendron og andre planter, er en naturpark i Førde, nord i Sveio kommune i Hordaland. Parken er gitt som gave av Olaf Harald Furre som også er parkens opphavsmann. Parken har flere statuer av tre som er laget av kunstneren Kenneth Ravn Ottesen. Flere turister fra utlandet reiser til parken hvert år. 

Fra mai og utover sommeren jobber frivillige til å holde vedlikehold i parken, i form av luking, planting av Rododendron og andre planter.

Referanser  

Norske skulpturer
Parker i Norge
Byggverk i Sveio
Lady from the Sea

Lady from the Sea er en amerikansk stumfilm fra 1911, regissert av Lucius J. Henderson. Den bygger på Henrik Ibsens skuespill, Fruen fra havet, fra 1888. Premieren fant sted 12. desember 1911.

Handling 
Fyrvokterdatteren Ellida tilbrakte mange timer nær vannkanten. Mens hun fremdeles knapt var mer enn et barn, ble ett av tre skip satt til reparasjon på et fiskevær i nærheten av fyrtårnet. Skipets andreoffiser besøkte fyret under en dagstur for å slå i hjel tiden. Der traff han Ellida, og han beundret hennes ungdom og skjønnhet. Mens skipet fremdeles ble reparert kranglet andreoffiseren med kapteinen. I kampen som fulgte ble kapteinen drept. Den skyldige flyktet fra skipet til fyrtårnet og tvang Ellida til å bistå ham i flukten. Han tvang henne til å sverge troskap til ham og holdt en merkelig seremoni for å imponere henne ved å feste en ring hun bar til hans og kaste begge i havet. Så fort han hadde reist skrev Ellida et brev, der hun meddelte at hun ikke ville vurdere forlovelsen som bindende. Sjømannen brydde seg ikke noe om brevet og skrev at én dag ville han komme tilbake for å gjøre krav på henne og at hun måtte vente på ham. 

Alene etter farens død sa Ellida ja til å gifte seg med Dr. Wangel, en enkemann med to voksne døtre. Hun følte seg som en fremmed i sitt nye hjem og var alene en stor del av tiden. Ensomheten ledet til en mental depresjon, og mens årene gikk vokste det frem en forferdelig angst i henne om hvordan hennes skjebne ville bli, dersom sjømannen kom tilbake for å gjenta sitt krav. Fantasiene virket så sterkt på henne at da sjømannen til slutt vendte tilbake fra havet bønnfalt hun ektemannen om å gi henne tillatelse til å reise med ham, skjønt hun var redd og hadde begynt å hate den fremmede mannen. Dr. Wangel prøvde å vise henne at hennes plikt og lykke lå hos ham i hennes hjem. Da han følte at hun aldri ville bli lykkelig med alle engstelser som ville formørke hennes liv, bestemte han seg for å fortelle henne at hun var fri. 

Da Ellida fant ut at hun stod fritt til å velge mellom sjømannen og ektemannen, skjønte hun at hun rett og slett ikke likte denne mannen - som hadde vært en fryktelig hemmelighet, hvis eksistens hun hadde skjult for andre (innbefattet sin ektemann) og som hun fritt kunne gifte seg med eller vrake etter eget behag. Av egen fri vilje beordret Ellida sjømannen til å forlate henne. Hun fortalte at han ikke lenger hadde makt til å skremme eller forvirre henne. Med perfekt tillit og ingen hemmeligheter seg imellom innledet Dr. Wangel og Ellida et nytt liv uten hindringer for deres totale kjærlighet og forståelse.

Rolleliste 
 Marguerite Snow - Kvinnen fra havet
 Alfred Snow - Sjømannen
 William Garwood
 Harry Benham
 Irma Taylor

Referanser

Eksterne lenker 
 

Dramafilmer fra USA
Stumfilmer fra USA
Kortfilmer fra 1910-årene
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Kortfilmer fra USA
Jakob Schetelig

Jakob Grubbe Cock Schetelig (født 18. desember 1875 i Asker, død 17. oktober 1935 i Oslo) var en norsk geolog, kjent for sin kartlegging av Oslofeltet.

Etter examen artium i 1893 studerte han litt medisin og naturfag, før han i 1900 hjalp Fridtjof Nansen å studere ting man fant på Nansens Fram-ekspedisjon noen år tidligere.  Fra 1902 var Schetelig amanuensis ved Fysisk institutt (UiO). Han fikk cand.scient. i 1905 og ble amanuensis ved mineralogisk institutt samme sted, etterhvert konservator og i 1917 utpekt som professor etter W.C. Brøgger (1851–1940) som heller ville forske.  

Schetelig var mye ute på feltarbeid, der han blant annet oppdaget mineralet thortveititt i 1911. På Svalbard finner man Scheteligtoppen på Brøggerhalvøya, samt Scheteligelva, begge navngitt etter ham.

Jakob Schetelig døde bare 60 år gammel av en revmatisk sykdom.

Familie 

Han var sønn av skipsreder Harald Fredrik Schetelig (1846–1918) og Magnhild Pedersen (1850–1920) som var søster av Tord Pedersen (1857–1926) ved Drammen latinskole. Lillebroren Haakon Shetelig (1877–1955) ble arkeolog mens søsteren Thea Louise Schetelig (1878–1973) ble mor til meteorologiprofessor Jørgen Holmboe (1902–1979).

Han giftet seg i 1903 med Borghild Jentoft-Larssen (1878–1925) og i 1927 med Borghild Alida Steen Larssen (1887–1962). Med førstnevnte hadde han sønnen Kaare Shetelig.

Referanser 

Norske geologer
Norske geologiprofessorer
Professorer ved Universitetet i Oslo
Personer fra Oslo
Tampereen Pyrintö (orienteringsklubb)

Tampereen Pyrintö er en finsk orienteringsklubb som holder til i Tammerfors i Finland. Klubbens draktfarger er rød, hvit og svart.

Orienteringsklubben Tampereen Pyrintö er en del av multisportklubben som ble stiftet i 1896. Orienteringsavdelingen har hatt stor sportslig suksess og hatt flere verdensmestre i laget. Klubben har vunnet Tiomila, Jukola og Venla flere ganger.

Meritter 
Tiomila, damer (3) :
 1990, 1991, 2011
Tiomila, ungdomsstafetten (1) :
 1996
Jukola, herrer (3) :
 1961, 1962, 1963
Venla (Jukola), damer (4) :
 1994, 1999, 2003, 2010
25-Manna (3) :
 2011, 2017, 2019

Kjente løpere

  Simona Aebersold
  Anni-Maija Fincke
  Venla Harju
  Florian Howald
  Jarkko Huovila (2017–)
  Anton Kuukka
  Elias Kuukka

  Saila Kinni
  Aleksi Niemi
  Venla Niemi
  Johan Runesson (2017–)
  Otto Simosas (2018–)

Kjente tidligere løpere 
  Outi Borgenström-Anjala

Eksterne lenker
 Offisielt nettsted, orienteringsavdelingen

Orienteringsklubber i Finland
Idrettslag etablert i 1896
Vinnere av Jukola
Vinnere av Tiomila
1890-årene i Finland
Sport i Europa i 1896
Mark Burgess

Mark Burgess (født 19. februar 1966) er en britisk fysiker og informatiker. Han har doktorgrad i teoretisk fysikk fra Universitetet i Newcastle. Han har arbeidet i Norge siden 1991, blant annet som professor ved Høgskolen i Oslo.
Basert på sin egen oppfinnelse startet han firmaet CFengine.

Referanser 

Professorer ved Oslomet – storbyuniversitetet
Britiske fysikere
Fødsler i 1966
Lars Bleiklie Devik

Lars Bleiklie Devik (født 18. januar 1979 i Bergen) er en norsk komponist, låtskriver, arrangør og produsent. Han har musikkutdannelse fra Liverpool Institute for Performing Arts og Norges musikkhøgskole. Devik har komponert og produsert musikk for TV, reklame og en rekke sceneproduksjoner. Han er kanskje mest kjent for å ha skrevet og produsert låter for Ylvis.  Sammen med Bård og Vegard Ylvisåker og Christian Løchstøer ble han nominert til Gullruten 2018 i klassen beste originalmusikk for musikken til Ylvis-serien Stories from Norway.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  
  
  

Norske komponister
Norske musikere
Peter Amdam

Peter Joachim Sævik Amdam (født 1971 i Molde , død 28. juni 2016 i Oslo) var en norsk kurator, kunstkritiker, skribent, kunstner og musiker. Han arbeidet tidlig som DJ og var redaktør for gratisavisen Natt og Dag 2007-2008 og for gratismagasinet Platinum Contemporary Magazine.

Amdam omtales som en lederskikkelse i det norske straight edge-miljøet. Han var medlem i de nå oppløste straight edge hardcore-bandene Onward og Sportswear, og han var vokalist i bandet For Pete's Sake (som består av alle de tidligere Sportswear-medlemmene). For Pete's Sake er signert til det plateselskapet REACT! Records, som holder til i Baltimore i USA.

Som kurator stod han blant annet bak utstillingene Refraction. The Image of Sense (2014) ved galleriet Blain|Southern i London. og Life. Within Such Limits (2015) hos Carl Kostyál i Stockholm.

Referanser 

Norske kunstkritikere
Norske låtskrivere
Norske sangere
Norske redaktører
Norske DJer
Personer fra Molde kommune
The Pillars of Society (1911)

The Pillars of Society er en amerikansk stumfilm fra 1911. Den bygde på Samfundets Støtter fra 1877, og var det første skuespillet av Henrik Ibsen om ble filmatisert i USA. Filmadapsjonen av Samfundets støtter var et høydepunkt i produsent Edwin Thanhousers karriere. I hans senere år var den blant de prestasjonene som han elsket å minnes. Premieren fant sted 2. mai 1911.

Handling 
Unge Bernick og Johan Tonnessen, som begge bor i Norge, er nære venner. Bernick er forlovet med og skal gifte seg med Johans søster, som er arving. Han gifter seg kun med henne for pengenes skyld, og han er egentlig forelsket i hustruen til en skuespiller. Under et besøk til sin gamle flamme, hvor han håper å avslutte affæren, dukker ektemannen uventet opp i rommet. Bernick må flykte ut gjennom vinduet. Da Johan får vite om vennens truende vanære påtar han seg Bernicks skyld og emigrerer til USA. Bernick drar fordeler av vennens ridderlighet ved å tillate at det blir alminnelig antatt at Johan også underslo penger. I virkeligheten var Bernick skyldig i denne forbrytelsen. Bernick blir gift med arvingen og tar opp sin posisjon som én av samfunnets støtter med uplettet ry. 

Når Johan vender tilbake til hjemlandet etter 12 år forelsker han seg i en vakker jente, som er adoptert av søsteren hans. Hun gjengjelder hans følelser. Når sognepresten forteller henne at dette er mannen som flere år tidligere hadde ødelagt hennes mors lykke, blir hennes kjærlighet til elendighet. Johan forlanger så at Bernick renvaske ham. Bernick nekter og trosser Johan når han vil bevise sin uskyld. Johan ønsker å reise tilbake til USA for å få tak i et brev som Bernick skrev, hvor han innrømmer sin skyld. Johan skal seile med et skip som Bernick kjenner til er sjøudyktig, og som vil synke i en storm. Bernick ønsker i hemmelighet at skipet forulykkes, slik at Johan ikke kan bringe tilbake sitt bevis. 

Bernicks vesle sønn, som er farens øyesten, beundrer onkelen fra USA og bestemmer seg for å bli blindpassasjer på skipet. Bernick rammes av redsel når han får vite hva sønnen har begitt seg ut på og er overtydd om at han aldri vil se sønnen sin igjen. Gutten blir brakt trygt hjem til ham. Opplevelsen tukter Bernicks sjel slik at han innrømmer sin skyld overfor sine bysbarn. Han forteller at han har levd på en løgn i flere år, men at de i fremtiden må kjenne ham slik han er, for ingen uskyldig mann skal igjen påta seg en skyld som egentlig tilhører Konsul Bernick. Bernicks hustru tilgir ektemannen i kjærlighetens fylde og Johan blir gift med sin hjertes utkårede.

Anmeldelser 
Billboard (6. mai 1911) skrev at skuespilleriet var godt og at forsøket på slikt et stort sjansespill var bemerkelsesverdig.

The Morning Telegraph (7. mai 1911) skrev at Thanhouser Company fortjente mye ros for måten det fortalte denne ganske innviklede historien på i bildeform.

I rollene 
 Julia M. Taylor - Fru Bernick
 Martin Faust - Johan

Referanser

Eksterne lenker 
 

Dramafilmer fra USA
Stumfilmer fra USA
Kortfilmer fra 1910-årene
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Kortfilmer fra USA
Saltnes (Saltdal)

Saltnes er en bygd og en grunnkrets i delområdet Nedre Saltdal i Saltdal kommune i Salten i Nordland. Bygda befinner seg øst for Rognan. 

Navnet Saltnes ble godkjent av Kartverket den 1. oktober 1979.

Referanser

Bosetninger i Saltdal
John S. Jamtli

John Sigvart Jamtli (født 24. april 1982) er en norsk illustratør, forfatter og tegneserieskaper. Han arbeider med film, videospill, bøker, illustrasjon og tegneserier.

Jamtli ble tildelt Pondus-prisen 2019, for tegneserien Sabotør og Sabotør: Operasjon Muskedunder.

Nominasjoner: Årets tegneserie (2019), Sproing-prisen (2019), Uprisen (2019), Kulturdepartementes Tegneseriepris (2019), Bokslukerprisen (2020), Sproing-prisen (2020/2021).

Bibliografi 
 Anunnaki – tegneserie sammen med Håvard Johansen, ISBN 978-82-429-4117-6, Egmont forlag (2009)
 Dass – tegneserie sammen med Vegard A. Skogmo, ISBN 978-82-92796-41-2, Kick-Ass Comics (2016)
 Sabotør – en røverhistorie fra krigsårene – tegneserie, ISBN 978-82-02548-79-7, Cappelen Damm (2018)
 Norges Ninjakommandør – tegneserie sammen med Aleksander Kirkwood Brown, ISBN 978-82-02-59678-1, Cappelen Damm (2019)
 Sabotør – Operasjon Muskedunder – tegneserie, ISBN 978-82-02-62315-9, Cappelen Damm (2019)
 Magnus Carlsen og sjakkmorderen – tegneserie sammen med Aleksander Kirkwood Brown, ISBN 978-82-02-61527-7, Cappelen Damm (2020)
 Sabotør – i skyggen av Tirpitz – tegneserie, Strand forlag (2021)

Referanser

Eksterne lenker 
  DASS
  Sabotør

Norske illustratører
Norske tegneserieskapere
Personer fra Rana kommune