alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Liste over tidligere lag i National Football League

Lag i National Football League (NFL) refereres til som «franchiser». Ligaen tildeler klubbene en franchise, som i praksis er et løyve utstedt av ligaen som tillater mottaker å drive et profesjonelt amerikansk fotballag i sin by. Disse får så eksklusive rettigheter til å arrangere profesjonelle kamper mellom ligamedlemmer innen en -radius av byen, samt eksklusive rettigheter til å markedsføre kamper i sitt område.

Der er nå 32 lag i ligaen, og eventuelle nye lag trenger støtte fra tre fjerdedeler av de eksisterende medlemslagene. Ligaens kommissær har makten til å suspendere eller frata en lag sin franchise dersom det oppdages seriøse regelbrudd.

I løpet av ligaens historie har 49 lag blitt medlemmer og senere blitt oppløst, inkludert ti av de originale tolv lagene: det er kun Chicago Bears og Arizona Cardinals som fremdeles er aktive.

Innen 1926 hadde ligaen utvidet til 22 lag, men under et ligamøte i april 1927 ble avgjørelsen tatt om å inndra franchiser fra 10 lag som slet økonomisk.

Fem av disse tidligere NFL-lagene (Akron Pros/Indians, Canton Bulldogs, Cleveland Bulldogs/Indians, Frankford Yellow Jackets og Providence Steam Rollers) vant NFL-titler før de ble oppløst.

Per 2021 var det siste laget som ble oppløst Dallas Texans i 1952, som kun spilte én sesong i ligaen.

Oppløste lag

Se også
 Sammenslåinger og flyttinger av lag i National Football League
 Steagles
 Card-Pitt

Noter

Referanser

Generelle

Spesifikke

Eksterne lenker
 National Football League

 
Tidligere lag
National Football League
Kleivan kraftverk

Kleivan kraftverk er et vannkraftverk i Kvinesdal kommune i Agder.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 240 meter i Kleiveåna.

Installert effekt er 1,8 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 5,7 GWh.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Eksterne lenker 
 Nationen: Tyskere kjøper norske småkraftselskaper

Småkraftverk i Agder
Kraftverk i Kvinesdal
Kvinavassdraget
Kraftverk etablert i 2021
Dalane Kraft AS
Russlands paralympiske komité

Russlands paralympiske komité () er den nasjonale paralympiske komité for Russland, grunnlagt i 1996. President er Vladimir Ljukin. Komiteen bruker forkortelsen RPC internasjonalt.

Historie 
Komiteen ble i 2016 utestengt av Den internasjonale paralympiske komité (IPC), i forbindelse med Utestengelsen av Russland fra internasjonal idrett på grunn av brudd på dopingreglementet. 

Den 9. desember 2019 utestengte World Anti-Doping Agency (WADA) Russland fra all internasjonal idrett i fire år, etter at det ble avdekket at RUSADAs data om utøvere hadde blitt manipulert av russiske myndigheter. Utøvere fra Russland kunne i denne perioden delta i internasjonale mesterskap under nøytralt flagg, men kun dersom den enkelte deltaker kunne bevise at han eller hun ikke var en del av de funnene McLaren-rapporten avdekket, og har tilstrekkelig med dopingtester i den aktuelle perioden. Russland anket denne dommen til Den internasjonale voldgiftsretten for sport (CAS), og i desember 2020 endret CAS utestengelsen til to år, slik at utøvere kan delta under RPCs flagg, og tillates å bruke russiske farger på draktene. Russlands nasjonalsang tillates ikke brukt i utestengelsesperioden, dersom russiske utøvere vinner under Paralympiske sommerleker 2020 eller Paralympiske vinterleker 2022 skal Pjotr Tsjajkovskijs klaverkonsert nr. 1 spilles.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russiske organisasjoner
Russland under de paralympiske leker
Nasjonale paralympiske komiteer
Etableringer i 1996
32 mm-systemet for møbelsnekring

Innen møbelsnekring er 32 mm-systemet en standard for design og produksjon av møbler som blant annet muliggjør en felles metode for å montere hyllebærere, ekspansjonsbeslag for skuffer og hengsler for skapdører ved at møbelet har en rekke hull med 5 mm diameter plassert med 32 mm senteravstand i hver rekke, og avstand mellom rekkene i multipler av 32 mm.

Systemet ble utviklet i samarbeid mellom verktøy-, maskin- og møbelprodusenter for å standardisere både komponentdimensjoner og produksjonsprosesser. Det har blitt popularisert blant annet gjennom IKEA sine hyller, og brukes i dag av møbelindustrien globalt. I tillegg til 32 mm-systemet finnes det flere lignende, men mindre brukte systemer (System 25, ip20, etc.).

Design 
Designet består av:
 32 mm avstand mellom hullene innad i en rekke
 5 mm diameter på hullene
 37 mm avstand fra den fremre rekken av hull til møbelets fremre kant

Fordeler

Boring 
Ved boring av hullene gir systemet fordelen at avstanden fra det første hullet til undersiden av skapet tilsvarer avstanden fra det siste hullet til toppen av skapet. Denne symmetrien fører til en forenkling når man skal sette boremaskinene i produksjon.

En annen fordel under boringen av hullene til spesielt den bakre rekken av hull er at avstanden fra den bakre hullrekken til bakre kant er 37 mm, hvilket medfører at man ikke trenger å bytte verktøy på boremaskinen.

Montering 
Systemet sikrer at det er plass til montering av støtte for bakveggen ved at avstanden fra hullene i den bakre rekken til den indre kanten på bakveggen er 37 mm.

Montering av ekspansjonsbeslag for skuffer lettes ved at avstanden mellom de to rekkene av hull er multipler av 32 mm, og ekspansjonsbeslagene kan dermed produseres med skruehull i passende multipler.

Tilbehør 
Det fås tilbehør som passer i ett eller flere av 5 mm-hullene for å feste møbelet til gulv, vegger og tilstøtende møbler. Andre eksempler på tilgjengelig tilbehør er garderobestenger og skohyller.

Historie 
Det har blitt påstått at 32 mm-systemet ble utviklet etter andre verdenskrig for å hjelpe med å raskt bygge opp igjen det store antallet bygninger som hadde blitt ødelagt under krigen. Avstanden skal angivelig ha blitt valgt av ingen annen grunn enn at det var den minste avstanden man klarte å montere flere bor på siden av hverandre med de maskinene man hadde for hånd på den tiden på grunn av størrelsen på girene.

Bibliografi 
 Buckley, Bob (1999). True32 Flow Manufacturing. 
 Proulx, Danny (2003). Building Frameless Kitchen Cabinets. ISBN 9780973186901
 Christ, Jim (1995). Modern Cabinetry: European Design & Construction Techniques. ISBN 9780806931890

Referanser 

Møbler
Jean-Marie Lovey

Jean-Marie Lovey C.R.B. (født 2. august 1950 i Orsières) er en sveitisk prelat, tidligere prost for Hospitset på Grand St.-Bernard, og  biskop av bispedømmet Sion.

Liv og virke

Prest, generalsuperior
Jean-Marie Lovey studerte filosofi og teologi ved Universitetet i Fribourg. Den 27. oktober 1971 avla han profess i Kongregasjonen av Store Sankt Bernhard. Den 15. juni 1977 ble han presteviet. Lovey var kapellan ved en rekke høyskoler, så prior, og så prost. Den 4. februar 2009 ble han generalsuperior for Korherrekongregasjonen av Store St. Bernhard.

Biskop
Den 8. juli 2014 ble han utnevnt til biskop av Sitten (Sion) av pave Frans. Han ble bispeviet av sin forgjenger biskop Norbert Brunner den 28. september samme år. Medkonsekrantene var biskopen av Lausanne, Genève og Fribourg, Charles Morerod O.P., og militærbiskopen for de franske væpnede styrker, Luc Marie Daniel Ravel, CRSV.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
 Kardinal Giulio Antonio Santori  (1532-1602)
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611)
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622)
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632)
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642)
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679)
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698)
 Pave Benedikt XIII (1649-1730)
 Pave Benedikt XIV (1675-1758)
 Pave Klemens XIII (1693-1769)
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793)
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802)
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830)
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841)
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876)
 Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915)
 Kardinal Domenico Serafini (1852-1918)
 Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960)
 Erkebiskop Filippo Bernardini (1884-1954) 
 Biskop François-Nestor Adam, C.R.B. (1903-1990) 
 Kardinal Henri Schwery (1932-2021) *1927
 KaBiskop Jean-Marie Lovey (1932-2021) *1927

Referanser 

Sveitsiske katolske biskoper
Augustinerkorherrer
Sveitsiske medlemmer av katolske ordener
Personer fra kanton Wallis
Linjen Rebiba
Utvandrerne (film 2021)

Utvandrerne er en svensk film fra 2021 regissert av nordmannen Erik Poppe. Filmen er basert på romanen Utvandrerne (1949) av den svenske forfatteren Vilhelm Moberg, og hadde kinopremiere i Sverige 25. desember 2021. Den norske kinopremieren ble utsatt på grunn av koronapandemien.

Rolleliste 
 Lisa Carlehed – Kristina
 Gustaf Skarsgård – Karl-Oskar
 Tove Lo – Ulrika
 Sofia Helin – Judit
 Kerstin Linden – Lill-Märta, Kristinas og Karl-Oskars datter
 Lena Strömdahl – Anna, Kristinas mor
 Lena-Pia Bernhardsson – Märta, Karl-Oskars mor
 Rasmus Lindgren – Petrus
 Nova Salmi-Wikander – Elin, Ulrikas datter
 Harald Knutsen-Öy – Johan, Kristinas og Karl-Oskars sønn
 Emma Comstedt – Anna, Kristinas og Karl-Oskars datter
Mikkel Bratt Silset – Sjöman
 Jesper Arin – Prost Brusander
 Eric Stern – Anders Månsson
 Laurence Kinlan – pastor Jackson
 Díana Bermudez – Wichahpi
 Hannes Fohlin – Samuel Nöjd

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer basert på bøker
Historiske filmer
Norske filmer fra 2020-årene
Filmer fra 2021
Renzo Giampaoli

Renzo Giampaoli (født 7. januar 2000) er en argentinsk fotballspiller som spiller for Boca Juniors.

Karriere

Boca Juniors 
Den 8. mai 2021 fikk han sin offisielle A-lagsdebut for Boca Juniors mot Club Atlético Patronato i Copa de la Liga Profesional.

Den 17. juli 2021 fikk han sin Primera División-debut for Boca Juniors mot Unión de Santa Fe.

Rosenborg (lån) 
Den 2. februar 2022 ble han lånt ut til Rosenborg ut sesongen 2022. Rosenborg har opsjon på kjøp.

Den 4. februar 2022 fikk han sin debut for Rosenborg i en treningskamp mot .

Den 3. april 2022 fikk han sin Eliteserie-debut for Rosenborg mot .

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Renzo Giampaolis profil hos RBK.no
  Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub, Renzo Giampaoli
  Renzo Giampaolis profil på RBKweb.no

Argentinske fotballspillere
Fotballspillere for Boca Juniors
Fotballspillere for Rosenborg BK
Heine Larsen

Heine Åsen Larsen (født 9. juli 2002) er en norsk fotballspiller som spiller for , på lån fra .

Den 12. desember 2021 fikk han sin Eliteserie-debut for  mot .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Viking FK
Fotballspillere for Egersunds IK
Chanel Terrero

Chanel Terrero (født 28. juli 1991 i Havanna på Cuba), på scenen kjent som Chanel, er en kubansk-spansk sanger, skuespiller og danser. Hun vant den spanske sangkonkurransen Benidorm Fest 2022 og representerte Spania i Eurovision Song Contest 2022 med låten «SloMo».

Bakgrunn 
Chanel Terrero ble født i den kubanske hovedstaden Havanna i 1991, men som treåring flyttet hun og familien til Olesa de Montserrat i Catalonia i Spania.<ref>{{Kilde www|url=https://www.elperiodico.com/es/gente/20190316/chanel-terrero-la-escena-agua-flashdance-divertida-hacer-7357067|tittel=Chanel Terrero: "La escena del agua de Flashdance' es muy divertida de hacer"|besøksdato=2022-01-30|dato=2019-03-16|fornavn=Inés|etternavn=Álvarez|språk=es|verk=elperiodico}}</ref> Allerede som barn tok hun kurs og undervisning innen ballett, sang og skuespill.

Terrero flyttet senere til Madrid for å satse på en skuespillerkarriere. Utover i 2010-årene ble hun kjent da hun spilte i musikaler som Mamma Mia!, Flashdance, Bodyguard og Løvenes konge. Hun gjorde seg også bemerket i en rekke mindre roller på film og fjernsyn i Spania, blant annet deltok hun som danser i konkurranse-programmet Tu cara me suena. I 2010 danset hun også med Shakira da hun opptrådte under MTV Europe Music Awards. 

I desember 2021 kunngjorde den spanske allmennkringkasteren RTVE at Chanel var blant de 14 deltakerne i sangkonkurransen Benidorm Fest'' 2022. Konkurransen ble arrangert i Benidorm i slutten av januar 2022, og vinneren fikk representere Spania i Eurovision Song Contest. Hun vant den første semifinalen 26. januar, og hun vant deretter finalen 29. januar med låten «SloMo». Hun fikk dermed representere Spania i Eurovision Song Contest 2022 i Torino i Italia. I konkurransen endte hun på tredjeplass, noe som var landets beste plassering på 27 år. Ved hjemkomst i Madrid dagen etter finalen ble hun tatt imot av flere tusen fans på Plaza Mayor, og hun ble gratulert av den spanske kongefamilien.

Referanser

Eksterne lenker 

 
 

Spanske sangere
Deltakere i Eurovision Song Contest 2022
Norbert Brunner

Norbert Brunner (født 21. juni 1942 i Naters i Valais i Sveits) er en sveitsisk katolsk prlat og biskop emeritus av Sitten. Fra 2010 til 2013 var han president for den sveitsiske bispekonferanse.

Liv og virke

Bakgrunn
Norbert Brunner studerte filosofi ved bispedømmet Sittens (Sions) presteseminar i Givisiez og teologi ved Universitetet i Innsbruck.

Prest
Den 6. juli 1968 ble han presteviet. Deretter studerte han moralteologi og kanonisk rett ved Universitetet i Fribourg. I 1970 ble han lærer og prefekt ved Maria Hilf internatskole i Schwyz. I 1972 flyttet han til bispedømmet Sion og fra 1972 til 1987 var han kansler og notar samt rektor for Vår Frue-katedralen i Sion. Etter å vært bispedømmeøkonom fra 1988 til 1991, ble Norbert Brunner utnevnt til generalvikar for biskopen av Sitten.

Biskop
Den 1. april 1995 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Sion. Hans forgjenger kardinal Henri Schwery bispeviet ham den 9. juni 1995. Medkonsekratorer var erkebiskop Peter Zurbriggen, apostolisk nuntius til Mosambik, og biskop Henri Salina C.R.A., abbed av Saint-Maurice. Norbert Brunner var medlem av presidiet for den sveitsiske biskopskonferanse (SBK) fra 1998. I 2010 ble han valgt til president for den sveitsiske bispekonferanse; I 2013 etterfulgte St. Gallen-biskop Markus Büchel ham.

Den 5. juni 2013 kunngjorde Brunner sin avgang som biskop. Pave Frans «betraktet med sympati» og tok skritt for å finne en etterfølger. Brunner forble i vervet til hans etterfølger tiltrådte. Den 8. juli 2014 aksepterte pave Frans hans avskjed og utnevnte Jean-Marie Lovey C.R.B. som sin etterfølger. Han ble innsatt i embetet 28. september 2014.

Etter sin utnevnelse til biskop uttalte Brunner at han anså avskaffelse av sølibatet og bruken av viri probati som mulig «av teologiske grunner og kirkens forfatning«». I forkant av Gay Pride 2001 i Sion forklarte han så at «under dekke av en legitim bekymring med berettigede argumenter» ble det spilt et «diabolsk spill» her, og denne uttalelsen utløste et uventet ekko i media.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
 Kardinal Giulio Antonio Santori  (1532-1602)
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611)
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622)
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632)
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642)
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679)
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698)
 Pave Benedikt XIII (1649-1730)
 Pave Benedikt XIV (1675-1758)
 Pave Klemens XIII (1693-1769)
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793)
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802)
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830)
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841)
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876)
 Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915)
 Kardinal Domenico Serafini (1852-1918)
 Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960)
 Erkebiskop Filippo Bernardini (1884-1954) 
 Biskop François-Nestor Adam, C.R.B. (1903-1990) 
 Kardinal Henri Schwery (1932-2021) *1927
 Biskop Norbert Brunner (1942-) *1995

Referanser

Sveitsiske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Personer fra kanton Wallis
Muttjønn naturreservat

Muttjønn naturreservat dekker et område fra Ramsås i sør og rundt Øvre og Nedre Muttjønn samt Stulsdalen, sørøst for Follsjå i Notodden kommune. 

Skogen i området er gammel, og verneverdiene er særlig knyttet til gammel brannpåvirket lavlandsfuruskog, med et mangfold av arter.

Det har i gammel tid vært skogsdrift i området. Fløting foregikk i vårflommen på Lona som løper ut fra Muttjønna. Det var reguleringsdammer i både Øvre og Nedre Muttjønn. 

Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, men forskriften gir en del unntak. Blant annet er det tillatt å sanke matsopp og bær, og dessuten "forsiktig rydding av småbusker" i forbindelse med storviltjakt. Bålbrenning er tillatt i samsvar med øvrig lovverk.

Referanser 

Notoddens geografi
Naturreservater i Vestfold og Telemark
Verneområder opprettet i 2021
Omnflug naturreservat

Omnflug naturreservat dekker et område sør på Blefjell i Notodden kommune, rundt Harvedalsvatn og Breivatn fra Omnsflug i sør opp til fjellsiden mot Sigridsfjell i nord. 

Berggrunnen i området bestør for det meste av lys kvartsitt, som gir et relativt næringsfattig jordsmonn. På rasmarkene under Omnflug helt i sør finnes imidlertid rikere vegetasjon, med innslag av edellauvskog. Reservatet favner dermed en gradient fra sørboreal vegetasjon og helt opp til øvre fjellskogsbelte.

Verneverdiene er særlig knyttet til et storområde med mye gammel skog og død ved. Her finnes en rekke sjeldne og truede arter vedboende sopp, stedvis også en rik flora av karplanter.

Det er ikke tillatt å endre naturmiljøet. Dyr og planter er vernet, men forskriften gir en del unntak. Motorisert ferdsel er fobudt, og forskriften gir ikke unntak for snøskuter.

Referanser 

Notoddens geografi
 Naturreservater i Vestfold og Telemark
Verneområder opprettet i 2021
The Crickets

The Crickets var et amerikansk rock'n'roll-band fra Lubbock, Texas som ble dannet i februar 1957 av Buddy Holly, Jerry Allison, Niki Sullivan og Joe B. Mauldin. De er mest kjent for Holly som legendarisk frontfigur, men fortsatte også etter hans tidlige død i 1959. Først kom det posthume albumet The Buddy Holly Story (1959), så In Style with the Crickets (1960) med Earl Sinks som vokalist. De holdt sin siste konsert som The Crickets & Buddies 6. februar 2016 i Clear Lake, California, USA, der flere medlemmer fra bandets historie deltok, og Jerry Allison, trommeslager gjennom hele bandets levetid, annonserte at de ikke kom til å opptre igjen.

Bandmedlemmer
Jerry Allison – trommer (1957–2016)
Buddy Holly – vokal, gitar (1957–1958, døde 1959)
Joe B. Mauldin – bass (1957–1960, 1976–2015, døde 2015)
Niki Sullivan – gitar (1957–1958, døde 2004)
Sonny Curtis – gitar (1958–1960, 1962–1985, 1994–2016); vokal (1962–1985, 1994–2016)
Earl Sinks – vokal (1958–1960, døde 2017)
Tommy Allsup – gitar (1959, døde 2017)
Jerry Naylor – vokal (1961–1964, døde 2019)
Glen Hardin – keyboards (1962–1972, 1999–2016); bass (1962–1972, 2015–2016)
Gordon Payne – vokal, gitar (1985–1994)

Album 

 The «Chirping» Crickets (1957, med Buddy Holly)
 Buddy Holly (1958, som backingband for Buddy Holly)
 In Style with the Crickets (1960)
 Bobby Vee Meets the Crickets (1962)
 Something Old, Something New (1963)
 California Sun (1964)
 Rock Reflections (1971)
 Remnants (1973)
 Bubblegum, Pop, Ballads & Boogie (1973)
 Long Way from Lubbock (1975, med Albert Lee).
 Back in Style (1975)
 3 Piece (1988)
 T-Shirt (1988)
 Cover to Cover (1995)
 The Original (1996)
 Too Much Monday Morning (1996)
 Rockin (2000)
 Crickets and Their Buddies (2004)
 About Time Too (2005, med Mike Berry)
 Double Exposure (2015, innspilt 1992 og 1993)

Referanser

Eksterne lenker 

Popgrupper fra USA
Band etablert i 1957
Lubbock County
Orbit NTNU

Orbit NTNU er en studentorganisasjon ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet som utvikler, konstruerer og opererer kubesatellitter. Organisasjonen består av 93 studenter fra forskjellige fagretninger.

SelfieSat 

Selfiesat er organisasjonens første prosjekt, og ble dannet etter nedleggelsen av masterprosjektet NUTS NTNU. Satellitten er konstruert for å ta selfie fra verdensrommet ved hjelp av en kameraarm som peker mot en skjerm. Bildet vil bli lastet opp til satellitten fra Orbits bakkestasjon på NTNU Gløshaugen, og brukeren vil motta bildet på mobiltelefonen sin på jorda. Satellitten skal skytes opp fra en SpaceX Falcon 9-rakett fra USA, og vil bli den første operasjonelle norske studentsatellitten i Norges historie. Den vil ha en polar bane med en banehøyde på 525 kilometer, og passere over Norge to ganger om dagen. 

Satellitten er også en del av programmet Learn2Orbit, et utdanningsprosjekt i samarbeid med Den europeiske romfartsorganisasjon (ESERO) og Andøya Space. Prosjektet vil la elever og studenter fra hele landet få muligheten til å sende inn egne bilder som skal skytes opp med satellitten. Prosjektets formål er å stimulere interessen for romfart i Norge, samt fungere som en første grunnstein i det nye norske romkappløpet.

FRAMSat-1 

FRAMSat-1 er en satellitt utviklet av Orbit NTNU, og vil bli den aller første satellitten fra europeisk jord til å nå lav jordbane i verdenshistorien. Satellitten er den andre i Orbit NTNUs historie, og har som oppdrag å teste en solsensor for foretaket Eidsvoll Electronics (EIDEL). Oppskytningen vil finne sted på det nye Andøya Space i juni 2022, og vil bli skutt opp av bæreraketten Spectrum, som er utviklet av det tyske selskapet Isar Aerospace.

Referanser 

NTNU
Satellitter
Forskning i Norge
Michael Hall

Bent Michael Hall (født 9. august 1848 i Vefsn, død 27. juli 1897) var en norsk offiser, lærer, organisasjonsmann, skiidrettspionér og sjakkspiller som ble kjent for sin rolle i norsk kvinnesakshistorie. Han startet i 1883 det første artiumskurset for kvinner, som bestod av seks unge kvinner som fikk undervisning hjemme hos Hall. Elevene dannet Diskusjonsforeningen Skuld, som ble starten på Norsk Kvinnesaksforening. Hall var en av 1870- og 1880-årenes ledende norske sjakkspillere, var medstifter av Christiania Skiklub i 1877 og var leder i Nordlændingernes Forening 1884–1885.

Bakgrunn
Michael Hall var sønn av Hans Hall (1808–1877) og Pauline Irgens Holmboe Stoltenberg (1821–1892), og ble født i Vefsn der faren da var sogneprest. Han var bl.a. bror av prestene Anton Christian Hall og Birger Anneus Hall, og onkel til komponisten og musikkritikeren Pauline Hall. Michael Hall ble utdannet offiser ved Krigsskolen og var løytnant og siden kaptein i hæren. I 1879 ble han immatrikulert som realfagsstudent ved universitetet i medhold av en lov som gav krigsskoleutdannede adgang til universitetet, selv om de ikke hadde examen artium. Han døde i 1897, bare 48 år gammel, og var da kaptein og kvartermester ved Valdres landvernbataljon.

Halls privatskole

Hall arbeidet i 1880-årene som matematikklærer på Aars og Voss' skole. I 1883 startet han det første artiumskurset for kvinner, året etter at Stortinget hadde vedtatt en lovendring som gav kvinner rett til å ta examen artium. Han startet sitt eget artiumskurs for kvinner etter at en ung kvinne som han kjente fra før, Marie Holst, hadde erfart at vanlige høyere skoler ikke ville ta opp kvinnelige elever. Hall sa seg da villig til å undervise Holst privat. Hall hadde vært privatlærer for Holst i et års tid i Vefsn, der begge vokste opp.

Hall averterte etter flere elever, og etterhvert utgjorde seks unge piker Halls privatskole i hans hjem i Damstredet. Noen av elevene dannet samme år Diskusjonsforeningen Skuld sammen med Cecilie Thoresen, den eneste kvinnen som allerede hadde tatt artium, og denne foreningen var året etter sentral i etableringen av Norsk Kvinnesaksforening.

Nordlændingernes Forening
Hall var leder av Nordlændingernes Forening fra 1884 til 1885; i jubileumsskriftet het det at «der var kommet en hel del nye folk ind i foreningen, deriblandt den selskabelig vindende og idérike løitnant Hall, og en masse damer. Disse vendte sine øine fra [den tidligere formannen] Strøm, og kastet sine stemmer paa Hall, der i  det hele var en mand efter deres hjerte. Hall var av et gemytlig og vindende væsen og saare rik paa ideer.»

Sjakk
Hall var sjakkspiller og ble omtalt som en av de mest kjente sjakkspillerne i Norge i 1870- og 1880-årene.

Skiidrett
Hall var en av stifterne av Christiania Skiklub i 1877 og var medlem av styret det første året.

Referanser

Norske offiserer
Norske pedagoger
Personer fra Vefsn kommune
Norske sjakkspillere