alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Gijón

Gijón (asturiansk: Xixón) er en kystindustriby nordvest i Spania. Gijón er den største byen i den autonome regionen Asturias, men hovedstaden er den noe mindre Oviedo.

Historie 
Gijón har lenge vært bebodd, men de første tegn til avansert sivilisasjon i området var romersk bosetning. Det er funnet et romersk bad i Gijón, noe som vitner om at det må ha vært et tettsted der. En villa og et fort fra romertiden er også funnet, men det antas at fortet stammer fra asturierne, et folk som fredlig tok over romerske skikker. Det er ikke funnet skriftlige kilder som kan belyse byen.

Det er funnet få tegn til både vestgotere og maurere, men det er sannsynlig at de var der. Den maurerske lederen Munuza gjorde Gijón om til hovedstad for de transkantabriske områdene i 713, men ble kastet ut allerede mellom 718 og 722 av Pelagius av Asturias. Gijón ble dermed inkludert i kongeriket Asturias. Fra denne tiden av mister området stadig betydning, og under dynastiske feider ble byen svidd ned og fraflyttet.

Gijón startet å vokse frem igjen som resultat av økt fiskehandel og næringsmiddelshandel i det 14. og 15. århundre. Deretter fortsatte byen utviklingen i enda større grad, og fikk etterhvert etter kongelig dekret en havn som kunne ta imot skip som reiste til og fra koloniene i Amerika.

På 1700-tallet ble Gijón sterkt preget av kriger, men under den industrielle revolusjonen ble Gijón en viktig kullby, og havnen ble videre utviklet igjen. Med industrien og det påfølgende økonomiske oppsvinget kom søppeltømming, elektrisk gatelys og flere andre moderniseringer. Også stålindustri tok seg opp i denne perioden. Under den spanske borgerkrigen var Gijón på republikanernes side, men kom relativt pent fra det. På slutten av århundret skiftet Gijón fra fokus på industri til turisme, og fikk renset opp parkene og strendene sine.

Klima 
Klimaet er typisk maritimt klima, med relativt jevn temperatur over frysepunktet, sjelden under 4 plussgrader, om vinteren og rundt 20 grader om sommeren. Regnet er konstant med noe mindre regn i sommermånedene, men særlig november som regntung. Snø kan forekomme, men den legger seg sjelden.

Transport 
Asturias flyplass ligger omtrent 4 mil fra sentrum av Gijón. Gijón har fortsatt en svært velutviklet havn, og det er fergevirksomhet til Nantes. Det planlegges også fergevirksomhet til Cork og Portsmouth.

Kultur og sport 
Gijón har flere museer, der særlig museet som huser de romerske badene ved Campo Valdés er det mest kjente. Gijón har også blitt kjent for sitt asturiske kjøkken. Real Sporting de Gijón S.A.D.. Ellers bedrives flere randidretter i spansk målestokk, som rulleskøytehockey, amerikansk fotball og baseball. Det finnes også skianlegg ikke langt fra Gijón.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Asturias
Kommuner i Asturias
Nyeds kirke

Nyeds kirke (svensk Nyeds kyrka) er en kirke i Nyed i Karlstads stift. Den er menighetskirke i Alster-Nyedsbygdens församling. Kirken ligger i den sørlige delen av tettstedet Molkom i Karlstad kommune.

Kirkebygget
Det har vært to trekirker tidligere på samme sted som den nåværende som begge brant ned som følge av lynnedslag. Den første trekirken ble sannsynligvis oppført på slutten av 1500-tallet og brant ned 10. juli 1643. Deretter ble den andre trekirken oppført som det ble bygget et kirketårn til i 1682. Natten mellom 29. og 30. juni 1702 brant også denne kirken ned.
Den nåværende korskirken av tre ble oppført i årene 1703-1706 under ledelse av byggmester Måns Rank, Filipstad og ble innviet 12. juni 1706.

Kirken har en stamme av liggende tømmer og består av langhus med tresidig kor i øst. Korsarmer strekker seg ut mot nord og sør. Den vestre kortsiden og søndre korsarmen har hvert sitt tilbygget våpenhus.
Ytterveggene er kledd med rødmalt spon. Taket er dekket av tjærebredde, kløyvde takspon.

Kirkerommet har himling med hvekving. I kirkerommet finnes det tre gallerier.

Inventarer
 Døpefonten av tre med sekskantet korg er fra 1700-tallet.
 Orgelet i galleriet er bygget i 1881 av Setterquist & son.
 Et kororgel som ble laget i 1707 av Elias Wittig, kom til kirken i 1725.
 Altertavlen i provinsiell barokk er tilvirket i 1717.
 Prekestolen er laget av Börje Löfman og malt i 1721.

Galleri

Kilder
Erici-Unnerbäck, Orgelinventarium. Bevarade klassiska kyrkorglar i Sverige. Stockholm 1988, s. 216.
 
 Alster-Nyedsbygdens församling
 Kyrkor i Karlstads stift Del I, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008, ISBN 91-85224-71-5
 Bebyggelseregistrets anläggningspresentation
 Bebyggelseregistrets byggnadspresentation
 Nyeds kyrka

Svenska kyrkans kirkebygninger i Sverige
Karlstad kommune
Kirker fra 1706
1700-årene i Sverige
Doha Diamond League

Doha Diamond League er et årlig friidrettsstevne som fra 2019 arrangeres på Khalifa International Stadium i Doha i Qatar (tidligere arrangert på Qatar SC Stadium). Stevnet var tidligere en del av IAAF World Athletics Final, og har siden 2010 vært en del av Diamond League.

Det første Qatar Athletic Super Grand Prix ble arrangert i 1997.

Andreas Thorkildsen har mesterskapsrekorden i spydkast, på 90,13 meter, satt i 2006.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Mesterskapsrekorder – Qatar Athletic Super Grand Prix

Sportsarrangementer i Qatar
Sport i Doha
Diamond League
Repeterende arrangementer etablert i 1997
Atlantis: En forsvunnet verden (film)

Atlantis: En forsvunnet verden (originaltittel: Atlantis: The Lost Empire) er en amerikansk animert science fiction-eventyr for barn fra 2001 produsert av Disney. Filmen handler om en gruppe mennesker som legger ut på en ekspedisjon for å finne det myteomspunnede Atlantis. Filmen er inspirert av legenden om Atlantis.

Filmen er den 40. i rekken av Disneys klassikere.

Filmens handling 

Helt siden han har vært liten har Milo hatt en drøm om å finne Atlantis, som på mystisk vis skal ha forsvunnet i havet. En dag blir han kontaktet av professor Preston Whitmore. Han overrekker ham «vokterens bok», i bytte mot å hjelpe dem på deres ferd mot å finne Atlantis, ettersom Milo er den eneste som kan det utdødde Atlantiske språket. 

Sammen med Dr. Sweet, mekanikerjenta Audrey og mange flere begir Milo seg i veg på den strabasiøse ferden med å finne Atlantis. Gjennom en vanskelig vei, fylt med et urtidsmønster og mange skapninger finner de endelig frem til Atlantis. Her møter Milo den vakre prinsessen Kida, men oppdager at noen av de andre av mannskapet har andre planer med byen.

Om filmen 
Atlantis fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 49 % på Rotten Tomatoes. 

Den gikk med overskudd i forhold til produksjonskostnadene, men ble ikke den suksessen som Disney-selskapet hadde håpet på. Den gjorde det betydelig dårligere enn animasjonsfilmer som Monsterbedriften og Shrek, som ble lansert samme år.

Rolleliste (stemmer)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Disney-filmer
Filmer fra 2001
Animerte eventyrfilmer fra USA
Animerte science fiction-filmer fra USA
Animerte fantasyfilmer fra USA
Animerte barnefilmer fra USA
Atlantis i fiksjon
Filmer lagt til oppdiktede steder
Sjørøverplaneten

Sjørøverplaneten (originaltittel: Treasure Planet) er en amerikansk animert science fiction-eventyr og actionfilm for barn fra 2002 produsert av Disney-konsernet. Filmen handler om en tenåringsgutt som bor på planeten Montressor. En dag kommer over et skattekart som bringer ham ut på en eventyrlig og farefull reise til en annen planet. Manus er løst basert på Robert Louis Stevensons klassiske bok Skatten på sjørøverøya. 

Filmen er den 42. i rekken av Disneys klassikere.

Den ble ingen publikumsuksess.

Filmens handling 

Montressor er planeten hvor den 15 år gamle Jim Hawkins bor. Her lever han et dagligdags liv og jobber sammen med sin mor på et vertshus. En dag krasjlander et romskip ved vertshuset, og romskipet etterlater seg et mystisk stjernekart i hendene på unge Jim. Dette fører han ut på sitt livs største eventyr, ettersom kartet viser veien til Sjørøverplaneten. En planet som Jim leste om i barnebøkene når han var liten, hvor det gjemmer seg en forsvunnet skatt av gull og juveler. Jim og familievennen Doktor Doppler drar av gårde i en spesialskute for å finne skatten. På reisen blir Jim kjent med kokken John Silver, som blir en god venn. Men når de begynner å nærmer seg Sjørøverplaneten oppdager Jim at hans gode venn har andre planer.

Om filmen

Popularitet og økonomi 
Sjørøverplaneten ble en kommersiell flopp. Den innbrakte $109,6 millioner på verdensbasis, hvorav $38,2 millioner i USA. Den havnet på 69. plass over de mest innbringende filmene i USA i 2002. Til sammenligning innbrakte Lilo og Stitch (2002) over $273 millioner og Tarzan (1999) over $448 millioner.

Produksjonskostnadene var på $140 millioner. I tillegg ble det brukt rundt $40 millioner på markedsføring.

Anmelderne 
Den fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 69 % på Rotten Tomatoes. Både Roger Ebert og Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.

VG og Dagbladet gav den terningkast fire.

Rolleliste (stemmer)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Disney-filmer
Filmer fra 2002
Animerte science fiction-filmer fra USA
Animerte eventyrfilmer fra USA
Animerte actionfilmer fra USA
Animerte barnefilmer fra USA
Filmer lagt til oppdiktede planeter
Filmer lagt til verdensrommet
Animerte filmer med antropomorfe dyr
Roy Markussen

Roy Albert Markussen (født 14. januar 1956, død 9. november 2012) var en norsk stemmeskuespiller. Han gav stemme til flere filmer og jobbet også seks sesonger på Skal vi danse hvor han introduserte danserne. Markussen var 56 år da han døde.

Filmer (stemme) 
 2011: To på rømmen, «Vlad»
 2011: Rango
 2007: Familien Robinson, «Direktør» 
 2007: Teenage Mutant Ninja Turtles, «General Augila»
 2006: Arthur og Minimoyene «Masaii Chief»
 2006: To gode venner 2
 2006: Nedenom og hjem igjen, «Bleiken»
 2006: Min bror bjørnen 2, «Rugg»
 2005: Charlie og sjokoladefabrikken, «Tannlege Wonka»
 2004: Mulan 2, «Første forfader»
 2004: Q-gjengen, «Junior»
 2003: Min bror bjørnen, «Rugg»
 2002: Sjørøverplaneten, «Arrow»
 2002: Småspioner 2 - Operasjon Drømmeøya, «Andre stemmer»
 2002: Spirit – Hingsten fra Cimarron, «Murphy»
 1999: Svampebob Firkant, «Patrik»

Spill (stemme) 
 2008: The Legend of Spyro: Dawn of the Dragon, «Volteer»

Referanser

Eksterne lenker 
 http://www.filmfront.no/actor/22360/Roy%20Markussen
 http://www.filmweb.no/?op=findProfile&personName=Roy%20Markussen

Norske stemmeskuespillere
Zons

Zons, tidligere kalt Feste Zons, idag offisielt Stadt Zons, er en Ortsteil i bykommunen Dormagen i Rhein-Kreis Neuss i Regierungsbezirk Düsseldorf i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Frem til 1. januar 1975 var den også en selvstendig kommune. Zons hadde 5 370 innbyggere den 30. juni 2010.

Byer i Nordrhein-Westfalen
Tidligere kommuner i Nordrhein-Westfalen
Kommuner opphørt i 1975
Machoisme

Machoisme eller machismo er et ord av spansk og portugisisk opprinnelse som beskriver overdrevent maskuline trekk. Som holdning kan machoisme være alt fra en følelse av virilitet til ekstrem mannssjåvinisme. Karakteristika kan være dominerende oppførsel, bravado osv. Begrepet er særlig knyttet til machokulturen særlig i Latin-Amerika. Machoisme er en type levemønster der stereotypien om menns rett til å være menn ses på som selvsagt, og typiske mannlige attributter fremheves.

Se også
Maskulinisme
 Incel

Referanser

Kjønn
Det demokratiske rettferdighetsparti

Det demokratiske rettferdighetsparti (hangul: , hanja: ) var et politisk parti i Sør-Korea fra 1980 til 1990. Partiet ble skapt som et politisk redskap for president Chun Doo-hwan, som tok makten i et militærkupp i 1980, og hadde sin storhetstid under hans regime, kjent som Den femte republikk (1979–1987). Partiet kan sees på som en etterfølger til Det demokratisk-republikanske parti under president Park Chung-hee.

Chun var partiformann i årene 1981–1987. Han iverksatte en del politiske reformer i den autoritære staten, men det første frie og demokratiske valget ble ikke holdt før i 1987, da Roh Tae-woo var partiets presidentkandidat. Opposisjonslederne Kim Young-sam og Kim Dae-jung delte opposisjonens stemmer, og Roh ble oppsynsvekkende nok valgt. I 1990 gikk Det demokratiske rettferdighetsparti inn i Det demokratisk-liberale parti, som etter flere navnebytter og sammenslåinger i dag fremstår som Saenuri-partiet. I 1995 ble Chun, Roh og 17 andre tiltalte fra partiets velmaktsdager dømt til lange fengselsstraffer, men ble benådet i 1997.

Referanser 

Tidligere politiske partier i Sør-Korea
Politiske partier etablert i 1980
Politiske partier nedlagt i 1990
1980 i Sør-Korea
1990 i Sør-Korea
Ole Barman

Ole Barman også kjent som Ole Olsen Barman (født 25. september 1816 i Ål, død 1914) var en norsk prest. Foreldrene var bonde Ole Olsen Barman og Guri Olsdatter. Han tok teologisk eksamen i 1839. Barman var sogneprest  i Haram (1867-1889) og Sunnylven (1861-1867), tidligere hadde han vært lærer i Drammen og Kristiansund. Han var gift med Grethe Elisabeth Mørch (1833-1889). Sønnen Ole Gustav (født 8. august 1853) var også prest og dessuten stortingsmann. Den yngre sønnen Gregorius Elisæus (født 1. oktober 1867) var også prest og blant annet sogneprest i Sulen i Sogn. Gregorius var far til Ole Gregor Liljedahl Barman.

Barman var den første sognepresten i Sunnylven etter at embetet var opprettet. Det var ingen prestegård og Barman leide seg en røykstue med åpent ildsted og ljore i taket. Barman og Sunnylven kan være inspirasjon til Henrik Ibsens Brand. Barman skriver i sine erindringer om møtet med Ibsen på Hellesylt: 
«"Jo," svarede han [Ringdal], "der er kommen en rar fyr til Hellesylt. Han kalder sig Henrik Ibsen og han giver sig ud for at være student;" jeg maatte svare at dermed var vel intet at gjøre. (...) "Jo, han udspørger folk om alt muligt, og det man svarer, skriver han ned," var Ringdals svar. Ja, det er nu flere, som gjør det, mente jeg, manden har vel fornøielse af det. Ja, men det er noget med ham som er værre end det, framførte Ringdal, han er nok fritænker. (...) Nogle dage efter kom begge to, baade Ibsen og Ringdal op i røgstuen, og begge var meget hyggelig. Med præstefruen talte Ibsen om sneskred og stenskred.»

Han skrev også artikkelserien Forlis av fiskerbaade og Redninsmidler for fiskere i bladet Almuevennen. Erindringene skrev i en alder av nær 90 år. På Lampes tid hang det portrett av Barman i Haram kirke.

Referanser

Norske lutherske prester
Haram
Strandas historie
Fødsler i 1816
Dødsfall i 1914
Skjønnheten og udyret (1946)

Skjønnheten og udyret (fransk:  La Belle et la Bête, først vist i Norge under tittelen Kvinnen og udyret) er en fransk romantisk eventyrfilm fra 1946. Filmen har også innslag av skrekkelementer og bygger på eventyret av samme navn. Den ble regissert av dikteren og filmskaperen Jean Cocteau, og regnes som en klassiker innen europeisk film og eventyrfilmer generelt.
Josette Day og Jean Marais spiller hovedrollene og filmmusikken er komponert av Georges Auric.

Medvirkende 
 Jean Marais: Avenant/udyret/prinsen
 Josette Day: Belle
 Marcel André: Belles far
 Mila Parély: Félicie
 Nane Germon: Adélaïde
 Michel Auclair: Ludovic
 Raoul Marco: Pengelåneren

Handling
En fattig handelsmann (André) bor sammen med sin sønn Ludovic (Auclair) og tre døtre. To av dem, Félicie (Parély) og Adélaïde (Germon) er ondsinnede og selvopptatt. De utnytter Belle (Day) som om hun var deres tjenestepike. Belle har en beiler, men hun vil ikke gifte seg med ham, siden hun må ta vare på faren.

En dag går kjøpmannen seg bort i skogen og kommer over et merkelig, forlatt slott, Han plukker en rose til Belle, og slottets eier (Marais) dukker opp. Han er halvt menneske og halvt udyr med trolldomsevner. Monsteret dømmer handelsmannen til døden dersom han ikke gir en av døtrene til ham. Belle ofrer seg for faren og drar til slottet, hvor hun oppdager at udyret er svært menneskelig.

Hver aften klokken syv spør Udyret om Belle vil gifte seg med ham, og hver gang avslår hun. Ikke desto mindre opparbeider de to en gjensidig tillit, og Belle får en magisk hanske i presang; den gjør det mulig for henne å besøke faren, som var syknet hen under hennes fravær, men kvikner til når han erfarer at hun blir behandlet godt.

Efterhvert får Belle følelser for Udyret, som blir sykere jo friskere hennes far er, og da han er døden nær, forsøker Belle med alle sine krefter å holde ham i live, men det er forgjeves, siden Udyret ikke er lykkes i å bevise sin kjærlighet for henne.

Samtidig dør hennes forsmådde beiler, og kroppen hans blir forvandlet til Udyrets lik, mens Udyret selv livner til og forvandler seg til en prins med samme ansikt som den nå avdøde beileren. (Alle tre skikkelsene ble spilt av Marais.) Prinsen tar Belle i sine armer og bærer henne til sitt rike, men tilsist innrømmer Belle at hun savner Udyret.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1946
Franske eventyrfilmer
Franske romantiske filmer
Franskspråklige filmer
Representantenes hus (Egypt)

Folkeforsamlingen (arabisk: ) er underhuset i det egyptiske parlamentet.

Komiteer 

Den egyptiske folkeforsamlingen er inndelt i følgende komiteer: 
 Budsjett og planlegningskomiteen 
 Den arabiske komite 
 Utenrikskomiteen 
 Forsvars, nasjonal sikkerhet og mobiliseringskomiteen 
 Forslags og klagekomiteen 
 Religiøs og sosial utviklingskomiteen 
 Helse og miljøkomiteen
 Transport og telekommunikasjonskomiteen 
 Hus og rekonstruksjonskomiteen 
 Lokale myndigheter og offentlige organisasjoner komiteen 
 Ungdomskomiteen
 Folkekraftkomiteen 
 Industri og energikomiteen 
 Utdanning og vitenskapelig forskningskomiteen 
 Kultur, informasjon og turistkomiteen 
 Landbrukskomiteen

Eksterne lenker
 

Egypt
Jevnaker stasjon

Jevnaker stasjon er en jernbanestasjon på Roa–Hønefosslinjen i Jevnaker. Stasjonen ble åpnet 1909 da Bergensbanen ble forlenget fra Hønefoss til Roa.

1973 ble stasjonen fjernstyrt, persontrafikken ble nedlagt 1. november 1990 etter at Oslotunnelen hadde blitt åpnet og fjerntrafikken til Bergen begynte å gå via Drammen. Stasjonen brukes i dag som kryssingsspor, men har også sidespor som i dag (2012) har funksjon som tømmerterminal. 

Stasjonen har adresse Glassverkveien 2.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

 Bane Nor eiendom - Jevnaker stasjon

Jernbanestasjoner på Bergensbanen
Tømmerterminaler i Norge
Jernbanestasjoner i Viken
Byggverk i Jevnaker
Jernbanestasjoner åpnet i 1909
1909 i Norge
Paul Armin Due
Samferdsel i Jevnaker
Stenasfären

Stenasfären (også kjent som Stenakonsernet) er et svensk konsern som utgjøres av de tre moderselskapene Stena AB, Stena Sessan AB og Stena Metall AB, samt de tre selskapenes hel- eller deleide datterselskap. Moderselskapene er heleid av Sten A. Olssons familie.

Selskap 
Stenasfären består av følgende selskap:

Stena Line (fergerederi)
Stena Fastigheter (eiendom)
Stena Metall
Stena Recycling
Concordia Maritime
Stena Bulk
Stena Sessan
Stena RoRo
Stena Offshore
Stena Finans/Finans
Aductum
Stena Drilling

Eksterne lenker 
 Om Stenasfären (svensk)

Svenske selskaper
Selskaper etablert i 1939
1939 i Sverige
Ersfjordelva

Ersfjordelva er ei elv på Kvaløya i Tromsø kommune. De øverste kildene er noen små fjellvatn sør for Storsteinnestindan (1017 moh). Herfra renner den som Vasselva ned til Kattfjordvatnet (150 moh), hvor selve Ersfjordelva har utløp fra østenden av vatnet. Den renner mot nordøst gjennom et relativt flatt og myrlendt landskap, før den faller i fosser og stryk ned mot munningen ved tettstedet Ersfjordbotn innerst i Ersfjorden. Elva er  lang ( regnet fra øverste kilde), og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

Fylkesvei 862 går gjennom øvre del av nedbørfeltet, som er uten bebyggelse bortsett fra helt nederst ved munningen i Ersfjorden. Området er et svært viktig friluftsområde både for brukere fra nærområdet i Ersfjorden og for folk fra Tromsø og tilreisende fra andre steder. Det blir mye brukt til skiturer, fiske i Kattfjordvatnet, toppturer i fjellene rundt, samt andre former for friluftsliv.

Referanser

Eksterne lenker 
 Vannføring for Ersfjordelva, fra NVE

Elver i Tromsø
Anton Solbraa

Anton Solbraa (født 3. april 1867 i Sør-Fron, Oppland, død 7. mai 1941 i Kongsberg) var norsk oberst og ordfører.

Solbraa var sønn av gårdbruker Even Solbraa (1839–1914). Han inngikk i 1895 ekteskap med Karen Audensdatter Sollien (f. 1867), datter av Auden Sollien.

Solbraa var fra 1887 sersjant, fra 1890 offiser, fra 1891 premierløytnant, fra 1902 kaptein, fra 1914 major, fra 1918 oberstløytnant og fra 1924 oberst.

Solbraa var i 1917 ordfører i Mosjøen (Borgerpartiet).

Referanser 
<div class="references-small">

</div class="references-small">

Personer fra Sør-Fron kommune
Personer fra Vefsn kommune
Ordførere i Mosjøen
Norske oberster
Arméoffiserer
Leirraset på Borregaard

Leirraset på Borregaard inntraff ved Sarpsfossen natten mellom 14. og 15. februar 1702. På Borregaard Hovedgård hadde man sendt bud etter jordmor, fordi fruen på gården hadde veer. Jordmora så at marka hadde slått sprekker og låven var i ferd med å falle sammen. Herskapet og tjenestefolket ble varslet og en evakuering av gården tok til. Herskapet reddet seg inn på sikker grunn vestafor gården, men fikk bare med seg en jernbeslått kiste med noe sølv i og noen dokumenter. Fruen på Borregaard ble rodd over til Hafslundsøy og tatt med til Hafslund. Tjenestefolkene som forsøkte å løsgjøre og redde dyra, hadde små muligheter til å redde seg. Det omkom 15 personer og nærmere 200 dyr under leirraset. Raset hadde en lengde på 380 meter og en største bredde på 340 meter, og hadde fjernet store deler av «Sarpetangen». Bakkanten av rasgropa lå bare 70 meter fra Lambrechts bukt i Glomma.

Det laveste punktet i dag mellom rasgropa og Glomma nord for fossen, er undergangen der Glommastien går under jernbanen. Dette punktet ligger 11 meter høyere enn elva på oppsiden ved normal vannføring. Under Storofsen i 1789 gikk elva 10 meter over vanlig vannstand mange steder lenger inn på Østlandet, men flommen ble ikke like stor her nede ved Sarpsborg. Under Vesleofsen i 1995 ble det lagt ut sandsekker i undergangen her. Hvis Glomma hadde rent over her, kunne en voldsom katastrofe blitt resultatet. På dette stedet er det bare løsmasser og ingen fjellterskel som i Sarpsfossen. Hvis elva fikk grave ut her, kunne store områder inkludert Gamlebyen i Fredrikstad, blitt skylt på havet. Elva ville fått nytt løp gjennom Sarpsborg, og terrenget ville blitt omskapt både ovenfor og nedenfor. Et liknende scenario fikk utspille seg ved Ragundasjön i Sverige den 6. juni 1796. Her hadde folk i beste mening forsøkt å endre elvas utløp fra Ragundasjön, med den følge at elva eroderte seg gjennom sandåsen og hele sjøen ble tømt i en gigantisk flom..

Kilder 

Sarpsborgs geografi
Borregård