alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Megaceras

Se systematisk inndeling

Megaceras er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Store (gjerne rundt 50 millimeter), blanke, brunsvarte biller. Hannen har et kraftig horn i pannen og to knøler eller horn på pronotum. For-leggen (protibia) har tre tenner.

Levevis 
Lite er kjent om biologien til disse billene. De fleste av artene er tilsynelatende sjeldne, og lever i løvskog. De voksne billene er nattaktive. Larvene utvikler seg mest sannsynlig i råtne stokker.

Utbredelse 
Slekten finnes for det meste i Sør-Amerika, men to arter går nord til Mellom-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Oryctini Mulsant, 1842 – 26 slekter
 Slekten Megaceras Hope, 1837
 Megaceras bolivianus Dechambre, 1975
 Megaceras brevis Dechambre, 1998 – Peru
 Megaceras briansaltini Ratcliffe, 2007 – Peru, foreløpig bare kjent fra ett eksemplar
 Megaceras celatus Dechambre, 1998
 Megaceras crassum Prell, 1914
 Megaceras endroedii Dechambre, 1998
 Megaceras inexspectatus Dechambre, 1998
 Megaceras inflatum Prell, 1934
 Megaceras jason (Fabricius, 1775)
 Megaceras laevipenne Prell, 1914
 Megaceras morpheus Burmeister, 1847
 Megaceras pauliani Dechambre, 1975
 Megaceras philoctetes (Olivier, 1789)
 Megaceras porioni Dechambre, 1981
 Megaceras quadraticollis Dechambre, 1975
 Megaceras remus Reiche, 1859
 Megaceras septentrionis Bates, 1888
 Megaceras stuebeli Kirsch, 1885

Kilder 
 Ratcliffe, B.C. 2007. A remarkable new species of Megaceras from Peru (Scarabaeidae: Dynastinae: Oryctini). The "Dim Effect": Nature mimicking art. The Coleopterists' Bulletin 61: 463-467. "Megaceras"

Eksterne lenker 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1837
Mellom-Amerikas insekter
Sør-Amerikas insekter
Enema

Se systematisk inndeling

Enema er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Store, blanke, svarte biller. Et spesielt trekk ved denne slekten er at hunnene også kan ha horn på hodet – vanligvis er det bare hannene som har disse hos hornbiller. Hannene har imidlertid to kraftige horn på pronotum som hunnene mangler.

Levevis 
Til tross for at disse store billene er forholdsvis vanlige, er ganske lite kjent om biologien deres. De holder mest til i skog, men Enema endymion kan forekomme i mer åpne områder også. Larvene lever trolig i jorden. De voksne flyr om natten og kommer gjerne til lys, noen ganger tallrikt.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Oryctini Mulsant, 1842 – 26 slekter
 Slekten Enema Hope, 1837
 Enema endymion Chevrolat, 1843
 Enema pan (Fabricius, 1775)

Kilder 
 Omtale av slekten

Eksterne lenker 
 Bilder av Enema pan, hunn
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1837
Mellom-Amerikas insekter
Sør-Amerikas insekter
Kindl-Bühne Wuhlheide

Kindl-Bühne Wuhlheide er en friluftscene og amfiteater i ortsteil Oberschöneweide, bydel Treptow-Köpenick i Berlin. Friluftscenen som er underlagt kulturvern, ligger i Volkspark Wuhlheide og har 17 000 tilskuerplasser, hvorav 15 300 sitteplasser. Den er etter Waldbühne den nest største friluftscenen i Berlin.

Kindl-Bühne Wuhlheide ble bygget i 1951 og bærer navnet til ølmerket Berliner Kindl.

Konserter siden 1998 
Beatsteaks (2008, 2007), Bruce Springsteen (1999), Bryan Adams (1999), Coldplay (2005), Deep Purple (2003, 1999), Die Ärzte (2008, 2004, 2001, 1998), Die Toten Hosen (2009, 2002, 1999), Eric Clapton (2006), Eros Ramazzotti (1998), Farin Urlaub Racing Team (2009), Foo Fighters (2008, 2011), Herbert Grönemeyer (2003), Ich + Ich (2010), Jack Johnson (2008), Joe Cocker (1998), Karat (2008, 2007, 2005, 2000), Metallica (2003), Ostrock in Klassik (2007,2008,2009), Pearl Jam (2010, 2009, 2006, 2000, 1992), Peter Maffay (2005, 2002, 2001, 2000), Peter Fox (2009), Pixies (2004), Puhdys (2007), Pur (2007, 1999), R.E.M. (1999), Radiohead (2001, 2008), Rammstein (1998, 2005, 2010), Red Hot Chili Peppers (2006, 2003), Robbie Williams (2003), Roger Waters (2006), Rosenstolz (2007, 2006, 2004, 2003), Santana (2000), Seeed (2007, 2004), The Cure (2005), Wir sind Helden (2007, 2005), Whitney Houston (1998), Xavier Naidoo (2003)

Eksterne lenker 
 
 Hjemmeside til Kindl-Bühne Wuhlheide
 Berlins turistinfo: de to største utendørscener i Berlin: Kindl-Bühne Wuhlheide og Waldbühne

Treptow-Köpenick
Teaterbygg i Berlin
Etableringer i 1951
Hyboschema

Se systematisk inndeling

Hyboschema er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Store, kraftige, svarte biller. Kroppsformen er kort og hvelvet, noe som er ganske uvanlig for hornbiller, og dessuten er overflaten ganske matt.

Utbredelse 
Den ene arten som er kjent i denne slekten lever på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Hexodontini Lacordaire, 1856
 Slekten Hyboschema Péringuey, 1901
 Hyboschema contractum (Boheman, 1857)

Eksterne lenker 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1901
Madagaskars insekter
Democrates (slekt)

Se systematisk inndeling

Democrates er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore (ca. 25 millimeter), blanke, gulbrune biller. De mangler horn og ligner ikke mye på typiske hornbiller. Hodet er forholdsvis lite, kort og bredt, uten horn eller knøler. Pronotum er rundet, svært blankt, veldig fint punktert. Dekkvingene er jevnbrede, blanke, mer eller mindre rødlige. Undersiden er kledt med lange, rødlige hår, disse er også påfallende langs sidene og mellom pronotum og dekkvingene på oversiden. Beina er forholdsvis lange, leggene på frambeina gjerne med tre tenner, på mellom- og bakbeina med tverrkjøler.

Utbredelse 
Artene lever i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Agaocephalini Burmeister, 1847
 Slekten Democrates Burmeister, 1847
 Democrates burmeisteri Reiche, 1852 – Colombia og Ecuador
 Democrates croesus (Newman, 1836)
 Democrates lepiouffi Dechambre, 2006

Eksterne lenker 
 

Hornbiller
Sør-Amerikas insekter
Biller formelt beskrevet i 1847
Etiopiske språk

Etiopiske språk er en gruppe av de semittiske språk. De tales i det nordøstlige Afrika. 

Språkgruppen omfatter språk som kirkespråket geez og dagens talte amharisk i Etiopia, samt tigrinja i det nordlige Etiopia og sentrale Eritrea,  tigré i Eritrea og Sudan, argobba, hareri og gurage. 

Semittiske språk
Mitracephala

Se systematisk inndeling

Mitracephala er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Ganske store (25-40 millimeter), kraftige hornbiller. Kroppen er litt matt, dekkvingene gulbrune. Hannen har et kort, krumt horn på hodet og en to-tannet knøl på pronotum, men også disse er små til hornbiller å være.

Utbredelse 
Slekten finnes i Sør-Amerika, i alle fall i Peru.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Agaocephalini Burmeister, 1847
 Slekten Mitracephala Thomson, 1859
 Mitracephala humboldti Thomson, 1859
 Mitracephala lachaumi Dechambre, 1992

Eksterne lenker 
 

Hornbiller
Dyr formelt beskrevet i 1859
Pentodon

Se systematisk inndeling

Pentodon er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore til store (14-28 millimeter), tettbygde, hvelvede, svarte og blanke biller. De mangler horn og kan minne om tordivler (Geotrupidae). Kroppen er nokså kraftig punktert.

Levevis 
De lever i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.

Utbredelse 
Slekten forekommer i Sør-Europa.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Pentodontini 
 Slekten Pentodon Hope, 1837
 i Europa:
 Pentodon algerinus (Füssli, 1778)
 Pentodon bidens (Pallas, 1771)
 Pentodon idiota (Herbst, 1789)
 Pentodon quadridens (Gebler, 1844)
 Pentodon variolopunctatus Fairmaire, 1889
 Andre arter:
 Pentodon bengalense Arrow, 1910
 Pentodon bidentulus (Fairmaire, 1887)
 Pentodon brachypterus Gusakov, 2004
 Pentodon caminarius (Faldermann, 1835)
 Pentodon deserti (Heyden, 1899)
 Pentodon distantidens Reitter, 1898
 Pentodon dorcus Krell, 2019
 Pentodon dubius Ballion, 1870
 Pentodon elatus Kuster, 1847
 Pentodon foveipennis Jakovlev, 1903
 Pentodon insularis Zhang, 1991
 Pentodon intermedius Voirin, 1997
 Pentodon kuwaitensis Endrödi & Al-Houty, 1985
 Pentodon milini Miksic, 1962
 Pentodon minutus Reitter, 1887
 Pentodon mongolicum Motschulsky, 1849
 Pentodon nasutus Petrovitz, 1964
 Pentodon persicus Jakovlev, 1902
 Pentodon reitteri Jakovlev, 1904
 Pentodon snegovayae Shokhin, 2015
 Pentodon subdilatatus Motschulsky, 1849
 Pentodon topali Endrödi, 1974

Kilder 
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr

Eksterne lenker 
 Bilde av Pentodon idiota
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1837
Europas insekter
Sentral-Asias insekter
Mariner 10

Mariner 10 var den siste romsonden i det amerikanske Mariner-programmet. Den ble skutt opp 3. november 1973 og fløy forbi både planeten Merkur og planeten Venus. Mariner 10 var også den første romsonden som brukte en planets  gravitasjonsfelt for å endre fart og lengderetning.

Målsettinger 
Målene med romsonden var å undersøke atmosfæren og overflaten på Merkur og Venus. Sekundære mål var å få erfaring med såkalte dual planet gravity assists, der sonden skulle utnytte tyngdekraften fra de to planetene til å endre fart og retning. Mariner 10 ble den første romsonden til å utnytte denne metoden som senere ble benyttet av Voyager 1, Cassini-Huygens samt romsonden Ulysses.

Romferden 

Mariner 10 ble skutt opp 3. november 1973, omtrent to år etter Mariner 9. I løpet av de første ukene etter oppskytningen ble kameraet i romsonden testet ved å returnere fem mosaikkbilder av jorden, samt seks i fra Månen. Månen sin nordpol ble også ytterligere fotografert der tidligere dekning var dårlig.

Mariner 10 passerte planeten Venus 5. februar 1974 og var på det nærmeste  km unna. Med ultrafiolette kameraer var det mulig å se skylag som knapt var synlige i vanlig lys. Man har også kunnet se disse skylagene med ultrafiolette kameraer fra jorden, men detaljene sett fra Mariner 10 overrasket mange.

Etterpå gjorde Mariner 10 tre forbiflyginger av planeten Merkur. Den første forbiflygingen fant sted 29. mars 1974, den andre 21. september 1974 og den tredje og siste fant sted 16. mars 1975. Romsonden kartla rundt 40 % av overflaten til planeten og oppdaget en tynn atmosfære og et magnetfelt.

Undersøkelsen ble avsluttet 24. mars 1975 da romsonden gikk tom for drivstoff. Romsonden går nå i bane rundt solen, men elektronikken ombord er mest sannsynlig skadet av strålingen fra solen.

Eksterne lenker 
 The Voyage of Mariner 10: Mission to Venus and Mercury (NASA SP-424) 1978 This is an entire book about Mariner 10, with all pictures and diagrams, on-line! Scroll down to click on the "Table of Contents" link. PDF version
 'Mariner 10', NASA's 1973-75 Venus/Mercury Mission
 Mariner 10 image archive

Mariner-programmet
Merkur-sonder
Venus-sonder
Artikler i astronomiprosjektet

de:Mariner#Mariner 10
Dietmar Petzina

Heinz Dietmar Petzina (født 15. september 1938 i Praha) er en tysk økonom og statsviter. Han har undervist i sosialvitenskap og statsvitenskap som professor ved Ruhr-Universität Bochum fra 1970 til 2003 og var rektor ved Universität Bochum fra 1998 til 2002.

Referanser 

Tyske historikere
Personer fra Praha
Fødsler i 1938
Helmuth Kahl

Helmuth Kahl (født 17. februar 1901 i Berlin, død 23. januar 1974) var en tysk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Kahl vant en olympisk sølvmedalje i moderne femkamp under OL 1928 i Amsterdam. Han kom på tredjeplass bak  Sven Thofelt og Bo Lindman begge fra Sverige.

OL-medaljer 
  1928  Amsterdam -  Bronse femkamp  Tyskland

Eksterne lenker 
 

Tyske moderne femkjempere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Tyskland
Medaljevinnere under Sommer-OL 1928
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 1928
Moderne femkjempere under Sommer-OL 1928
Personer fra Berlin
Fødsler i 1901
Dødsfall i 1974
Olympiske medaljevinnere i moderne femkamp
Sybil

Sybil (før 2007 – 27. juli 2009) var en katt som tjenestegjorde som Chief Mouser to the Cabinet Office, med tjenestesed Downing Street 10. Hun ble oppkalt etter Sybil Fawlty fra fjernsynsserien Fawlty Towers, og var kjæledyret til tidligere finansminister Alistair Darling.

Stadfesting av innsettingen av Sybil i embetet som Chief Mouser to the Cabinet Office ble gitt 11. september 2007 av Gordon Browns offisielle talsmann, som uttalte: «Jeg har blitt orientert om at familien Darling har en katt, og katten har nå blitt bragt til Downing street... Statsministeren og Sarah er tilfredse med situasjonen, og jeg er sikker på at katten vil vises offentlig på et tidspunkt».

Sybil, som var sort og hvit, var den første katten i Downing street siden Humphrey ble fjernet i 1997 etter rapporter om Cherie Blairs aversjon mot katter.

Sybil slo seg ikke til ro i Downing Street, og der var spekulasjoner om at Gordon Brown mislikte henne. Hun forlot statsministerboligen etter seks måneder, og døde i juli 2009.

Referanser 

Tamkatter
Britiske myndigheter
Berømte dyr
Cyriel Verschaeve

Cyriel Verschaeve (født 30. april 1874 i Ardooie i Vest-Flandern i Belgia, død 8. november 1949 i Solbad Hall i Østerrike) var en flamsk-nasjonalistisk prest og forfatter som samarbeidet tett med nasjonalsosialistene under den andre verdenskrig.

Verschaeve ble født inn i en katolsk familie og begynte sin opplæring for å bli ordinert som prest på gutteseminaret i Roeselare i 1886. Han flyttet til Brugge i 1892 hvor han fullføre sine videre studier. Han ble til slutt ordinert som prest i 1897, og deretter fortsatte han sine studier ved Friedrich Schiller universitetet i Jena. I 1911 returnerte han til Belgia igjen for å begynne som sogneprest i Alveringem. Mens han var der han ble involvert i den pasifistiske bevegelsen etter utbruddet av den første verdenskrig.

Verschaeve, som over lengre tid hadde vært sympatisk til det nasjonalsosialistiske Tyskland etter at Adolf Hitler kom til makten i 1933, skrev verket Het Uur van Vlaanderen som ble publisert i 1940. Der satte han ord på sympatiene som fantes blant flamske folk for Tyskland, spesielt på grunn av hans romantiske beundring for den tyske keiserlige kultur. Som et resultat av dette verket ble han utnevnt av nasjonalsosialistene til å ta vare på den flamske kulturen etter den tyske okkupasjonen av Belgia.

Verschaeve ble også involvert i rekruttering til den flamske frivillige leegionen i 1941. Verschaeve var overbevist om at det kommunistiske Sovjetunionen under Josef Stalin var den største trusselen mot freden og kulturen i Europa. I 1944 hadde han et møte med SS-Reichsführer Heinrich Himmler. Verschaeve flyktet til Østerrike i 1945, og selv om han ble dømt til døden in absentia av en belgisk domstol som tok for seg krigsforbrytelser begått under den andre verdenskrig, overlevde han frem til 1949 da han døde av et hjerteinfarkt på prestegården i Solbad Hall.

Bibliografi 

 Jacob van Artevelde (1911)
 Zeesymphonieën (1911)
 Ferdinand Verbiest (1912)
 De schoonheid van het evangelie (1913)
 Passieverhaal (1913)
 Philips van Artevelde (1913)
 Nocturnen (1916–1924)
 Judas (1917)
 Het mysterie (1920)
 Uren bewondering voor groote kunstwerken (1920–1922)
 Maria Magdalena (1928)
 De Kruisboom (1929)
 Elijah (1936)
 Nocturnen (1936)
 Rubens, Vlaanderens Spectrum (1938)
 Jezus (1939)
 Eeuwige gestalten (1944)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Vest-Flandern
Belgiske katolske prester
Belgiske forfattere
Kollaboratører med Nazi-Tyskland
Belgiere fra andre verdenskrig
Personer dømt for forbrytelser begått under andre verdenskrig
Belgiere dømt for forbrytelser
Personer dømt in absentia
Personer dømt til døden
Hollywood Brats

Hollywood Brats var et britisk glam/punk-band på tidlig 1970-tallet med norske Casino Steel på keyboard.

Bandet spilte inn sitt debutalbum i 1973, som ble først utgitt i 1975 under tittelen Grown Up Wrong på Mercury Records. Albumet ble utgitt på nytt i 1980 under tittelen The Hollywood Brats på Cherry Red Records. Bandet ble derimot oppløst allerede i 1974, etter kun tre år. Hollywood Brats spilte kun inn en offisiell musikkvideo, Little Ole Wine Drinker Me, som ble utgitt i 1979. Singelen Then He Kissed Me ble utgitt samme år, og sangen har blitt senere utgitt flere ganger på forskjellige samlealbum.

Casino Steel gikk videre til bandet London SS, hvor han var kun i kort tid før han var med og startet The Boys i 1976.

Medlemmer 
Andrew Matheson – vokal
Casino Steel – keyboard, akustisk gitar, vokal
Wayne Manor – bass
Eunan Brady – gitar, vokal
Lou Sparks – trommer

Diskografi 
1975: Grown Up Wrong (Mercury Records)
1979: Then He Kissed Me (7" & 12" singel, Cherry Red Record)
1980: The Hollywood Brats (1980 re-release av Grown Up Wrong, Cherry Red Records)
1984: Rough Mixes (EP, Fun Club)
1986: Whatever Happened to the Hollywood Brats? (Sonet Brat)

Eksterne lenker 
 Hollywoodbrats.com
 Hollywood Brats hos Allmusic
 Little Ole Wine Drinker Me (musikkvideo) på YouTube

Punkband
Britiske rockegrupper
Band etablert i 1971
Opphør i 1974
Wilhelm Ribhegge

Wilhelm Ribhegge (født 1940 i Werne an der Lippe) er en tysk historiker og sosiolog. Ribhegge har studert historie, engelsk språk, sosiologi og kristen sosialvitenskap ved Westfälische Wilhelms-Universität Münster. Han underviser for tiden i historie ved Universitetet i Münster.

Eksterne lenker 
 Omtale ved Weimarer Verlagsgesellschaft Ltd

Tyske historikere
Tyske sosiologer
Fødsler i 1940
Marieke Wijsman

Anne Marie Louise «Marieke» Wijsman (født 9. mai 1975) er en nederlandsk tidligere skøyteløper som representerte sitt eget hjemland i to OL, og som var den første kvinnelige skøyteløperen som konkurrerte i internasjonale løp på klappskøyter. 

I 1992 dukket Wijsman opp på et nederlandsk nasjonalt mesterskap for første gang da hun deltok under Supersprint-mesterskapet som ble avholdt i Groningen. Under dette mesterskapet endte hun på en syttendeplass. Deretter, i 1994 ble hun nummer åtte under det nederlandske nasjonale junior-mesterskap. Hun var med på sitt første internasjonale løp, en junior/neo-senior landskamp i desember 1995 som gikk i Vikingskipet på Hamar, samme arena som ble brukt under OL på Lillehammer i 1994.

Wijsman kvalifiserte seg også for verdensmesterskapene som ble avholdt i Sør-Korea og Japan. Hennes første internasjonale seier ble vunnet 11. januar 1997 i Milwaukee, der hun vant 1000 meter på skøyter. I februar 2000 vant hun en bronse i det nederlandske sprintmesterskapet i Utrecht og hun kom på attendeplass i samme sesongs Sprint-VM i Seoul. Hun hadde Eddy Verheijen som sin skøyte-trener i 1996-1997 sesongen. Men sent i desember 2006 besluttet Marieke Wijsman å avslutte sin internasjonale karriere som skøyteløper umiddelbart og i stedet konsentrere seg 100 prosent om hennes fremtidige jobb som politikvinne. Hennes siste kjente resultat var en seier under verdensmesterskapet, der hun vant 500 meter i Heerenveen, som ble gjennomført den 11. november 2006.

Personlige rekorder

Eksterne lenker 
 
 
 
  Marieke Wijsman på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)

Nederlandske skøyteløpere
Deltakere for Nederland under Vinter-OL 1998
Skøyteløpere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Nederland under Vinter-OL 2002
Skøyteløpere under Vinter-OL 2002
Deltakere for Nederland i enkeltdistanse-VM på skøyter
Nederlandske mestere i hurtigløp på skøyter – Enkeltdistanse
Artikler i skøytesportprosjektet
Personer fra Leusden
Yasemin Smit

Yasemin Smit (født 21. november 1984 i Amsterdam) er en nederlandsk profesjonell vannpolospiller som representerte Nederland under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina. Her tok hun gull for det nederlandske landslaget i vannpolo etter å ha slått USA i finalen med 9-8. 

Nederland tok dermed sin første gullmedalje i vannpolo under et OL noensinne, og sin tredje vannpolomedalje gjennom tidene.

OL-medaljer 
  2008  Beijing - Gull i vannpolo, kvinner -  Nederland

Eksterne lenker 
 

Nederlandske vannpolospillere
Olympiske mestere for Nederland
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2008
Vannpolospillere under Sommer-OL 2008
Personer fra Amsterdam
Fødsler i 1984
Gillian van den Berg

Gillian van den Berg (født 8. september 1971 i Gouda) er en nederlandsk profesjonell vannpolospiller som representerte Nederland under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina. Her tok hun gull for det nederlandske landslaget i vannpolo etter å ha slått USA i finalen med 9-8. 

Nederland tok dermed sin første gullmedalje i vannpolo under et OL noensinne, og sin tredje vannpolomedalje gjennom tidene.

OL-medaljer 
  2008  Beijing - Gull i landhockey, vannpolo -  Nederland

Eksterne lenker 
 

Nederlandske vannpolospillere
Olympiske mestere for Nederland
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2008
Vannpolospillere under Sommer-OL 2008
Personer fra Gouda
Fødsler i 1971