alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunda (film)

Gunda er en norsk-amerikansk dokumentarfilm fra 2020 regissert av russiske Viktor Kossakovsky.

Dokumentaren viser dagliglivet til ulike husdyr med hovedfokus på grisen Gunda og hennes nyfødte grisunger og følger grisungene gjennom oppveksten. I tillegg følger filmen livet til flere kyr og høns, blant dem en enbeinet høne. Alle dyrene er frittgående og filmen viser dyrene uten mennesker tilstede og uten noen tale eller fortellerstemme. Filmen er spilt inn i svart-hvitt. Sekvensene med Gunda er spilt inn på Grøstad gård i Undrumsdal i Tønsberg, mens de øvrige dyrene er filmet i et dyrereservat i Spania og på en bondegård i England. 

Filmen er produsert av Anita Rehoff Larsen og det norske produksjonsselskapet Sant & Usant. Den amerikanske skuespilleren og dyrevelferdsaktivisten Joaquin Phoenix er ansvarlig produsent og har vært med å finansiere filmen sammen med andre Hollywood-stjerner som Danny Glover. Viktor Kossakovsky har i tillegg til å være regissør vært fotograf sammen med  og skrevet manus og klippet filmen sammen med Ainara Vera.

Filmen hadde premiere under Filmfestivalen i Berlin i februar 2020. Den hadde norsk kinopremiere 26. mars 2021 etter å ha blitt utsatt flere ganger grunnet restriksjoner under koronaviruspandemien. Per mars 2021 er filmen blitt distribuert til 35 land.

Filmen har vunnet flere internasjonale priser både som beste dokumentarfilm og for beste foto, blant annet under Filmfest Hamburg, Stockholms filmfestival og filmfestivalen i Dublin. Filmen var en av 15 filmer som ble kortlistet i klassen beste dokumentarfilm foran den 93. Oscar-utdelingen i 2021. Filmen vant to klasser under Amandaprisen 2021: beste lyddesign ved Alexander Dudarev og beste foto ved Egil Håskjold Larsen og Victor Kossakovsky og ble nominert som Norges bidrag til Nordisk råds filmpris 2021.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dokumentarfilmer
Dokumentarfilmer fra USA‎
Filmer fra 2020
Norske filmer fra 2020-årene
Amandaprisen 2021
Dokumentarfilmer fra 2020-årene
Johnny Harris (journalist)

Johnny Harris (født 1988) er en amerikansk filmskaper, journalist og youtuber som holder til i Washington D.C. Harris produserte og var programleder i serien Borders for Vox. I 2019 lanserte han selskapet Bright Trip, som produserer video-baserte reisekurs.

Tidlig liv og utdannelse 
Harris vokste opp som mormoner i Oregon, men forlot senere trossamfunnet sammen med sin kone. 

Han har en bachelor i internasjonale relasjoner fra Brigham Young University og en master i Freds- og konfliktforskning fra American University.

Karriere

Vox Borders 
Borders var en dokumentarserie som fokuserte på sosialpolitiske utfordringer ved forskjellige landegrenser rundt omkring i verden. Den ble nominert til to Emmy-priser. Serien gikk fra 2017 til 2020 på Vox sin YouTube-kanal.

YouTube 
Harris opprettet sin egen YouTube-kanal i juni 2011. Etter siste sesong av Borders fortsatte han å produsere forklarende videoer om internasjonale relasjoner, historie og geografi. Han har også produsert en video for The New York Times.

I juli 2021 hadde YouTube-kanalen over 1,5 millioner abonnenter og mer enn 83 millioner visninger. Noen av hans mest bemerkede videoer omhandler blant annet geopolitikk, krig og USAs kolonisering av Midtøsten og øyer i Stillehavet.

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisiell YouTube-kanal

Youtubere fra USA
Personer fra USA
Journalister fra USA
Litisk flak

Et litisk flak er en benevnelse i arkeologien, på en steinflis som tilvirkes av menneskehand. Enten kan man slå avslag i den hensikt å anvende selve avslaget som redskap, eller så oppstår de som avfal ved eksempelvis tilvirkning av økser. Avslag skilles fra en litisk kjerne. Avslag ble fremstilt først og fremst i steinalderen.

Arkeologiske artefakter
Andreas Erlandsen (prest)

Andreas Erlandsen (1802–1860) var en norsk prest og personalhistoriker. Han er kjent for sine biografiske verk om geistligheten i Trondhjems og Tromsø stift (1844–1855 og 1857).

Liv 
Han var sønn av stiftsoverrettsprokurator og bankdirektør Ole Iversen (død 1823) og Charlotte Klitzing (1785–1862). Som ung ble han oppdratt av sin mors pleiefar, kjøpmann Andreas Erlandsen i Trondheim. Etter ham tok han etternavnet Erlandsen. Han ble student fra Trondheim katedralskole i 1823 og teologisk kandidat i 1826. Samme år ble han utnevnt til residerende kapellan i Stod. Fra 1829 var han sogneprest i Åfjord og fra 1837 til sin død i Sparbu. Fra 1856 var han også prost i Nordre Innherad.

Virke 
Erlandsen utga to samlinger med biografiske opplysninger om geistligheten (biskoper og prester) i Trondhjems og Tromsø stift (Møre og Romsdal, Trøndelag og Nord-Norge). De første heftene i verket om geistligheten i Trondhjems stift utkom hos Guldberg & Dzwonkowski under tittelen Biographiske Efterretninger om den Nordenfjelske Geistlighed fra 1844. De to første heftene ble revidert og besørget i trykken 1844–1846 av personalhistorikeren Bernt Moe, mens Nicolay Nicolaysen og Dominicus Nagel Bech sto for utgivelsen av det tredje heftet (1851). Det fjerde heftet i verket utga Erlandsen selv i 1855, da han endret tittelen til Biographiske Efterretninger om Geistligheden i Throndhjems Stift. Erlandsen hadde innbudt til å subskribere på verket i 1837. Bare ca. 50 subskribenter meldte seg, og ingen forlegger var villig til å utgi verket. Det kunne likevel realiseres etter at Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab hadde bevilget 150 spesiedaler til utgivelsen.

Verket om Tromsø stift ble utgitt hos Chr. Tønsbergs forlag som Biographiske Efterretninger om Geistligheden i Tromsø Stift i 1857. Et register til begge disse skriftene ble utarbeidet av Evald Rygh og utkom i 1860.

Blant Erlandsens kilder var et manuskript om den nordenfjelske geistligheten begynt av prost Tønder på Sunnmøre ca. 1780, og fortsatt av prost Bull i Tingvoll fra 1790 til 1830. Erlandsen fikk manuskriptet utlånt og forsøkte å fullstendiggjøre opplysningene om prestene i stiftet så langt mulig. Gjennom biskop Peder Olivarius Bugge fikk han også tilgang til ordinasjonsprotokollene i bispedømmets arkiv.

I Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs skrifter utga han biografiske opplysninger om lærerne og rektorene ved Trondheim katedralskole og Seminarium lapponicum, som også ble utgitt som særtrykk (1859).

Utmerkelser 
Erlandsen var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab fra 1841.

Referanser

Litteratur 
 

Norske lutherske prester
Norske historikere
Fredrikstad prestegjeld

Fredrikstad prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Fredrikstad domprosti i Borg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet byen Fredrikstad og Glemmen i Østfold fylke, og hovedkirken var Fredrikstad kirke.

Historikk

Byen Fredrikstad ble grunnlagt i 1567, etter at Sarpsborg nok en gang var herjet og brent av svenskene tidligere samme år. Sarpsborg ble følgelig nedlagt og byens borgere fikk kongelig tillatelse av Fredrik II til å anlegge en ny by lenger vest, ved munningen av Glomma. Den nye byen fikk navnet Fredrikstad etter kongen, og kirkegodset ble i 1575 overdratt den nye kirken i Fredrikstad.

Det opprinnelige Fredrikstad prestegjeld ble utskilt fra Borge prestegjeld samtidig med grunnleggelsen i 1567, og omfattet det som nå er Gamlebyen, samt bymarkene mellom Glommas østre bredd og fjorden i syd. Som en følge av byens vekst, ble Glemminge sogn på Glommas vestre (nordre) bredd, overført fra Tune prestegjeld til Fredrikstad prestegjeld i 1685. I 1867 ble de bynære områdene i Forstaden overført fra Glemmen til Fredrikstad by.

Tidligere skrivemåter var Salsborg (1568), Friderichstad (1769), Frederichstad (1801), Frederik(s)stad (til 1865).

Nyere tid 

Iflg. kgl. res. 14.10.1882 ble Fredrikstad prestegjeld avviklet og delt i tre fra 01.01.1883:

 Østre Fredrikstad
 Vestre Fredrikstad
 Glemmen prestegjeld

Referanser

Prestegjeld i Borg bispedømme
Fredrikstads historie
2020 i Hongkong

Begivenheter i året 2020 i Hongkong.

Statsledere 
 Sjefsminister: Carrie Lam
 Administrativ sjefssekretær: Matthew Cheung

Hendelser 

12. desember - Jimmy Lai, administrerende direktør for den lokale avisen Apple Daily, blir arresert i forbindelse med overtredelse av Hongkongs nasjionale sikkerhetslov.

Dødsfall
 15. mai – Allen Lee, industrileder, politiker og politisk kommentator (født 1940)
 26. mai – Stanley Ho, eier av kasino (født 1921)
 23. august – Benny Chan, filmregissør (født 1961)

Referanser
Knutsen & Ludvigsen 2 - Det store dyret

Knutsen & Ludvigsen 2 - Det store dyret er en norsk animasjonsfilm fra 2020 regissert av Rune Spaans og Gunhild Enger. Filmen er den andre animerte filmen basert på musikkduoen Knutsen & Ludvigsens musikkunivers og en oppfølger til Knutsen & Ludvigsen og den fæle Rasputin fra 2015.

Duoens musikk, opprinnelig skrevet og innspilt av Øystein Dolmen og Gustav Lorentzen, er blitt gjenninspilt og produsert av Kåre Vestrheim. Som i den første filmen er det John Brungot og Hermann Sabado som gir stemmer til de to hovedkarakterene. Øystein Dolmen har skrevet manus til filmen mens Eric Vogel og  har produsert filmen for Tordenfilm. Den hadde norsk kinopremiere 25. september 2020.

Filmen ble nominert i to klasser foran Amandaprisen 2021: beste barnefilm og beste produksjonsdesign/scenografi ved Olve Askim.

Handling 
Livet går sin vanlige, trivelige gang i tunnelen hvor Knutsen, Ludvigsen og Grevlingen holder til. Ett liv ofte fylt med musikk, syltetøy eller vennskapelig små-krangler om trivielle saker. Men en dag får de plutselig besøk av den veldig strenge Konduktøren, som ønsker å kaste dem ut av hele tunnelen - fordi mennesker ikke hører hjemme i tunneler.

Men Knutsen & Ludvigsen får snart en ny idé: Bestefaren til Knutsen, den legendariske sjørøveren Kaptein Knutsen, kanskje kan ordne opp i denne situasjonen. Problemet er at de ikke har noen anelse om hvor de kan finne igjen den gamle sjørøveren nå.

Stemmer 
 John Brungot - Knutsen
 Hermann Sabado - Ludvigsen
 Per Inge Torkelsen - Kaptein Knutsen
 Heidi Goldmann - konduktøren
 Anne Grete Preus - Gudrun
 Bartek Kaminski - St. Peter
 David Skaufjord - det store dyret
 Hasse Hope - det store dyret
 Kristin Grue - det store dyret
 Mimmi Tamba - bartender

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske animasjonsfilmer
Norske familiefilmer‎
Filmer fra 2020
Norske filmer fra 2020-årene
Granularitet

Granularititet, også omtalt som kornete struktur, er en tilstand i granulært materiale som refererer til den grad hvor et materiale er sammensatt av distinkte deler. Det kan både referere til i hvilken grad en større enhet er delt inn i mindre deler, eller i hvilken grad grupper med mindre enheter har slått seg sammen for å bli større enheter.

Granulære materialer
Statistisk mekanikk
Økonomiske ord og uttrykk
Luftforsvarets materiell

Luftforsvarets materiell beskriver nåværende, tidligere og fremtidig materiell i Luftforsvaret.

Materiell per 2022 
Luftforsvaret er i 2022 oppsatt med følgende fly og helikoptre:

Operativ = først operativ i Norge

I andre land med vesentlig større militære styrker enn Norge har gjerne hæren og marinen egne avdelinger for luftfartøyene de bruker, men i Norge er det kun Luftforsvaret som opererer luftfartøyer. Et  unntak er MUAS-droner, som opereres av Hæren.

Nylig utfaset materiell 

Forsvaret la ut på sine hjemmesider i oktober 2022 en oversikt over materiell som nylig var blitt faset ut.

Transport- og tankfly via NATO-samarbeid 
Norge har tre Boeing C-17 Globemaster III tunge militære transportfly tilgjengelige via Heavy Airlift Wing.

Airbus A330 MRTT (i samarbeid med Multinational Multi Role Tanker Transport Fleet).

Luftvern 
Norwegian Advanced Surface-to-Air Missile System (NASAMS)

Fremtidig materiell og utskiftninger 
Luftforsvaret skal i årene som kommer få en del nytt materiell

Helikoptre
 Det skulle anskaffes ytterligere 6 NH90 helikoptre (altså 14 totalt) til en nyopprettet skvadron (334 skvadron). Helikoptrene skulle stasjoneres på fregattene av Fridtjof Nansen-klassen, samt de helikopterbærende fartøyene til Kystvakten. Kontrakten ble imidlertid sagt hevet av norske myndigheter i juni 2022, som uttalte: «14 maritime helikoptre for bruk på kystvaktfartøyer og fregatter skulle etter planen vært levert innen 2008. Per i dag er det levert 8 helikoptre i endelig versjon. Helikoptrene som skulle fly 3 900 timer årlig, har i gjennomsnitt flydd 700 timer.»
 Rednigshelikoptertjenestens Westland Sea King skal fases ut  og erstattes med  AgustaWestland AW101 SAR Queen (16 stk) De første helikoptrene overtok for Sea King i september 2020, og skal gradvis fases inn videre mot 2022.

Fly
Den største forandringen i flyflåten for Luftforsvaret er planlagt å skje i 2022.

 5 stk P-8 Poseidon ble levert i 2021-22. Disse vil erstatte samtlige P-3 Orion (6 stk) og DA-20 fly som brukes til elektronisk krigføring (2 stk) i 2022-23.

Tidligere materiell 
Historisk har Luftforsvaret brukt følgende materiell. Tallene er sammenlagt, og ikke i tjeneste på én gang. Listen er ikke uttømmende.

Fly 

<noinclude>

Helikoptre 

<noinclude>

Luftvernbatterier 
 Nike - Nikebataljonen brukte Nike Ajax (1960 - 1969) og deretter Nike Hercules (1969 - 1991)
 NORSOL: Norwegian Adapted Hawk (1986 - 1995) og Bofors 40 mm automatkanon type L70

Se også
 Liste over Hærens utrustning

Referanser
Camilla Huseby

Camilla Huseby (født 12. april 1999) er en norsk fotballspiller fra Ås i Viken som spiller for .

Hun er tvillingsøster til fotballspiller Linn Huseby.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske fotballspillere i Sverige
Fotballspillere for Kolbotn IL
Fotballspillere for Lyn Fotball
Fotballspillere for Djurgårdens IF
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Norske tvillinger
Personer fra Lørenskog kommune
Acheuléen

Acheuléen er en arkeologisk benevnelse på en av de tidlige kulturene i eldre steinalder. Den begynte for rundt 1,7 millioner år siden og varte til ca. 250 000 år før nåtiden. 

Acheuléen blir regnet som den andre fasen av kjernekulturene i eldre paleolitikum. Den fulgte oldowan og ble avløst av clactonien. Kulturen er oppkalt etter funnstedet Saint-Acheul ved Amiens nordvest i Frankrike. Andre funn med små lokale variasjoner er gjort i store område av Afrika, Vest- og Sør-Asia og Mellom- og Sør-Europa. Redskapar frå denne kulturen ble trolig laget av begge de tidlige mennesketypene homo erectus og homo heidelbergensis.

Ei oval handøks er det karakteristiske redskapet for denne perioden. Denne typen øks er gjennomgående flatere og bedre tilhogd enn tidligere. De fleste funnene omfatter også mindre redskaper, som skraper, spisser og kniver laget av avslåtte og retusjerte flintskiver. Dette viser at flekketeknikken også var i bruk i acheuléen.

Kulturen ble oppdaga av Jacques Boucher de Crèvecoeur de Perthes på 1830-talet, da han undersøkte avsetninger fra elven Somme. Funnene fra acheuléen viste at menneskene hadde levd i Europa mye tidligare enn tidligere antatt.

Kilder
«Acheuléen» (6. august 2013), Store norske leksikon. besøkt 4. desember 2013.

Europeiske arkeologiske kulturer
Arkeologiske kulturer i Afrika
Steinalderen
Håndøks

En håndøks er et forhistorisk steinverktøy med to sider som er det lengst brukte verktøyet i menneskets historie. Den er vanligvis laget av flint eller chert. Den er karakteristisk for tidlig acheuléen og den midterste paleolitikum (Moustérienkulturen). Den arketypiske modellen er et tosidig litisk flak som er mandelformet (amygdaloidal). Håndøksene tenderer mot å være symmetriske langs lengdeaksen og ble dannet av trykk eller perkusjon. De vanligste håndøksene har en spiss ende og en avrundet base, som gir dem deres karakteristiske form, og begge sider har blitt knekt for å fjerne den naturlige cortex, i det minste delvis. Håndøkser er en type innenfor de tosidige verktøy eller våpen.

Arkeologiske artefakter
Parva liga 2021–2022

Parva liga 2021–2022, var den 98 sesongen av den bulgarske topp divisjonen. Sesongen begynte 23. juli 2021 og avsluttet 22. mai 2022. Regjerende mestere Ludogorets Razgrad forsvarte tittelen og vant sitt 11 strake seriemesterskap.

Klubbinfo

Ordinær sesong

Tabell

Resultattabell

Mesterskaps sluttspill

Tabell

Resultattabell

Europa playoff

Tabell

Resultattabell

Nedrykks sluttspill

Tabell

Resultattabell

Europa Conference League kvalifisering

Botev Plovdiv kvalifiserte seg til Conference League andre kvalifiseringsrunde.

Nedrykks kvalifisering

Botev Vrasta beholdt plassen i Parva liga.

Referanser 

Parva liga
Fotball i 2021
Fotball i 2022
Sport i Bulgaria i 2021
Sport i Bulgaria i 2022
Steinhakke (steinalderverktøy)

I arkeologien er en steinhakke en type steinverktøy fra den eldre delen av paleolitikum. Steinhakker ligner på håndøkser ved at de er store og avlange eller U-formede verktøy som er ment å holdes i handen. Men, ulikt håndøkser, har de en bred og rett skjærekant som løper i rette vinkler til verktøyets akse.

Steinhakker fra Acheuléen ligner på håndøkser, men har ikke den spisse enden. I steinhakker av litiske flak er skjærekanten skapt av et tranchet flak som er slått fra den primære flaten.

Arkeologiske artefakter
Luftforsvarets skoler

Luftforsvarets skoler var en driftsenhet i Luftforsvaret direkte underlagt sjef Luftforsvaret. Enheten hadde hovedkvarter på Luftforsvarets skolesenter Kjevik og omfattet:

 Luftforsvarets baseforsvarstaktiske skole (Værnes)
 Luftverntaktisk skole (Ørland)
 Luftforsvarets flyveskole (Bardufoss)
 Luftforsvarets flyoperative trenings- og sertifiseringssenter (tidligere Luftforsvarets flytaktiske skole) (Rygge)
 Luftforsvarets kontroll- og varslingsskole (Sørreisa)
 Luftforsvarets tekniske skole (Kjevik)
 Luftforsvarets spesialistskole (Kjevik)

Se også
 Luftkrigsskolen

Referanser

Luftforsvaret
Skoler i Forsvaret
Bortebane (film)

Bortebane er en norsk dokumentarfilm fra 2021 skrevet og regissert av Line Hatland. Filmen følger fem fotballag fra Norge, Kina, Palestina, Tanzania og Brasil med spillere i 14-årsalderen på og utenfor banen under Norway Cup.

Filmen ble produsert av  og  for Medieoperatørene og hadde et budsjett på 6.4 milioner kroner. Filmen skulle opprinnelig ha premiere i 2020, men premieren ble utsatt på grunn av restriksjoner under koronaviruspandemien. Filmen ble vist første gang 27. april 2021 under Kristiansand Internasjonale Barnefilmfestival, og hadde norsk kinopremiere 4. juni samme år.

Under Amandaprisen 2021 ble den nominert i klassen beste barnefilm.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dokumentarfilmer
Norske dokumentarfilmer fra 2020-årene
Norway Cup
Odysseas Mouzenidis

Odysseas Mouzenidis (født 30. juni 1999) er en gresk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerer i kulestøt. 

Han ble U18-europamester i kulestøt i 2016, og ble hviterussisk mester innendørs i 2021.

Idrettskarriere

2015 - 2016 
Mouzenidis debuterte internasjonalt under Ungdoms-VM i friidrett 2015 (U18-VM), men nådde ikke finalerunden i kulestøt der. I 2016 vant han kulestøt under det greske U18-mesterskapet i friidrett, og han vant også diskos. Han deltok i U18-balkanmesterskapet i friidrett 2016, og vant der kulestøt 5 kg) med 20,60 meter. Han vant kulestøt under det greske U20-mesterskapet i friidrett i 2016, og vant kulestøt under U18-EM i friidrett 2016. Han deltok også i U20-VM i friidrett 2016, men fikk der 25. beste resultat i kvalifiseringen, og nådde dermed ikke finalerunden.

2017 - 2018 
Han deltok i U20-balkanmesterskapet i friidrett innendørs 2017, og vant der kulestøt. Under det greske mesterskapet i friidrett innendørs 2017 kom han på fjerdeplass i kulestøt. Han kom på femteplass i greske mesterskapet i friidrett 2017, og vant kulestøt under U20-balkanmesterskapet i friidrett 2017 utendørs. Han satte personlig rekord med 6 kg kule under U20-EM i friidrett 2017, der han greide 20,67 meter og kom på tredjeplass. 

I 2018 vant han på nytt kulestøt under U20-balkanmesterskapet i friidrett innendørs. Han vant kulestøt, og kom på fjerdeplass i diskos under det greske U20-mesterskapet i friidrett 2018. I juni vant han kulestøt under U20-balkanmesterskapet i friidrett 2018 utendørs. Under U20-VM i friidrett 2018 fikk han bronse, med ny personlig rekord med 6 kg kule på 21,07 meter. Han deltok i det greske U23-mesterskapet i friidrett, og kom der på førsteplass i kulestøt og sjuendeplass i diskos.

2019 - 2020 
Det første U23-middelhavsmesterskapet i friidrett innendørs ble arrangert i 2019, og Mouzenidis vant kulestøt der med 18,62 meter. Under det greske mesterskapet innendørs kom han på fjerdeplass i kulestøt. Han vant kulestøt under det greske U23-mesterskapet utendørs i 2019, og kom på niendeplass i diskos. Han representerte Hellas under U23-EM i friidrett 2019, og kom der på sjuendeplass i kulestøt. Han fikk sølv i kulestøt under det greske mesterskapet i friidrett 2019.

Han deltok i Balkanmesterskapet i friidrett innendørs 2020 (senior), og kom der på sjuendeplass i kulestøt. Han kom på andreplass i kulestøt under det greske mesterskapet innendørs, og han kom også på andreplass under det greske mesterskapet i friidrett utendørs.

2021 
Den 12. februar 2021 vant han sin første nasjonale tittel, da han vant kulestøt under det greske mesterskapet innendørs, med 19,74 meter. Under Balkanmesterskapet i friidrett innendørs 2021 kom han på sjetteplass i kulestøt, og han kom på andreplass i U23-klassen under European Throwing Cup 2021. I juni kom han på fjerdeplass i kulestøt under det greske mesterskapet i friidrett. Den 8. juli fikk han bronse i kulestøt under U23-EM i friidrett 2021.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Greske kulestøtere
Greske diskoskastere
Greske mestere i friidrett
U23-europamestere i friidrett
Kantstein

En kantstein er et hevet parti som markerer kanten av et område, og brukes for å avgrense ulike områder som veibane, fortau, sykkelvei, midtdeler, gressplen, med mer. Et av formålene er å sørge for at kjøretøy som hører til på en kjørebane forblir på kjørebanen, mens et annet formål er å lede bort overflatevann slik at veien ikke blir oversvømt. Kantsteiner er ofte laget av støpt betong eller hugd stein.

Et vanlig eksempel på bruk er en fortauskant som skiller et opphevet fortau fra en veibane eller sykkelvei.

Historie 
Kantsteiner har blitt brukt siden antikkens Pompeii, men ble først utbredt rundtom i verden på 1700-tallet i byer.

I Norge ble stabbesteiner brukt på 1800-tallet som en form for vegsikring på smale landeveier og kongeveier. Ordet stabbe er beslektet med stav, en avskåret del av en trestamme. I løpet av 1900-tallet ble stabbesteinene erstattet med mer trafikksikre alternativ som autovern og betongklosser som brukes i dag.

Racing 
Innen asfaltracing brukes banekanter (kalt curbs eller kerbs i henholdsvis USA og Storbritannia) i svinger og sjikaner for å markere den ytre begrensningen på hvor førerne kan kjøre, og førerne må til enhver tid i et løp holde minst ett dekk innenfor disse linjene. Banekantene ligger i flukt med banen eller er svakt hevet, og er ofte farget med røde og hvite striper med ujevn overflate slikt det det rister hvis man kjører langs, og i verste fall ødelegger bilen dersom man kjører over dem. Banekantene anses ikke som en del av banen, men førerne «rir» av-og-til langs banekanten for å holde et idealspor som gir bedre fart gjennom svingen og kutter ned på rundetiden.

Se også 
 Vegteknologi
 Brolegning
 Gatetun
 Parkeringsbot
 Kassel-fortauskant (en)
 Curb cut-effekten

Referanser 

Bygningsmaterialer
Veier