alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Centre démocrate humaniste

Centre démocrate humaniste er et belgisk franskspråklig kristeligdemokratisk parti. Partiet er for tida en del av styresmaktene i regionene Brussel og Vallonia, samt for Belgias franskspråklige samfunn. Partiet fikk sitt nåværende navn i 2002. Før dette het partiet Parti Social Chrétien (PSC).

Historie
Partiet har sin opprinnelse i PSC-CVP, et katolsk belgisk politisk parti som eksisterte fra 1944 til 1968, og som igjen hadde røtter i enda tidligere katolsk parti. I mellomkrigstiden ble sistnevnte parti organisert ut fra fire pillarer: en politisk del, en organisasjon for arbeidere, en organisasjon for bønder og en organisasjon for middelklassen. Etter andre verdenskrig etablerte partiet også to regionale/språklige grupperinger, CVP og PSC. Disse beveget seg bort fra hverandre etter 1965 og partiet ble formelt splittet i 1968, med Parti Social Chrétien (PSC) i Vallonia og Christelijke Volkspartij (CVP) i Flandern. Partiet har etterhvert tapt terreng, grunnet samfunnets sekularisering. Som en følge av dette gjenomgikk partiet rundt årtusenskiftet interne reformer og partiet fikk altså i 2002 sitt nåværende navn.

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Belgia
Kristeligdemokratiske partier
Politiske partier etablert i 1972
1972 i Belgia
Morten Stokstad

Morten Stokstad (født 21. desember 1975) er en norsk, tidligere sportsjournalist. Fra november 2017 er han kommunikasjonssjef i Lillestrøm Sportsklubb.

Bakgrunn 
Morten Stokstad er fra Rælingen, og er bror av TV-journalistene Marte Stokstad og Anne Rimmen. Han har blant annet jobbet i Romerikes Blad, VG, NRK og TV 2.

Han dekket fotball, og privat er han tilhenger av Lillestrøm Sportsklubb. Han havnet i en liten kontrovers da han ledet allsangen for Kanarifansen før cupfinalen 2007 mellom Haugesund og Lillestrøm. Det ble stilt spørsmål om hvordan en fotballreporter bør oppføre seg for å bevare sin integritet, uavhengighet og troverdighet. Stokstad uttalte at hendelsen var ment som et morsomt stunt, og beklaget i ettertid.

I 2017 sluttet han som journalist og startet å jobbe som kommunikasjon- og samfunnsansvarlig i LSK.

Referanser 

NRK-journalister
Telegrafisten

Telegrafisten er en norsk film fra 1993 basert på Knut Hamsuns roman Sværmere. Regien er ved Erik Gustavson, manus av Lars Saabye Christensen og Bjørn Floberg spiller hovedrollen.

Telegrafisten ble i hovedsak spilt inn på Kjerringøy nord for Bodø – dette for å gjenskape atmosfæren i Hamsuns bok i størst mulig grad. Filmen ble diskutert i lang tid i etterkant av lanseringen, fordi kritikerne mente at filmen ikke gjenspeilet Hamsuns syn på kvinner. Folk mente at kvinnene ble fremstilt for horepreget, mens de i romanen ble portrettert som mystiske og uoppnåelige.

Filmen ble nominert til Gullbjørnen i Berlin. Den vant også to Amanda-priser, for henholdsvis beste nordiske film og beste kvinnelige skuespiller (Marie Richardson).

Skuespillere 
 Bjørn Floberg som Ove Rolandsen
 Marie Richardson som Elise Mack
 Jarl Kulle som Mack
 Ole Ernst som Kaptein Henriksen
 Kjersti Holmen som Jomfru van Loos
 Bjørn Sundquist som Levion
 Elisabeth Sand som pastorens kone
 Svein Sturla Hungnes som pastoren
 Camilla Strøm Henriksen som Olga
 Johan H:son Kjellgren som Fredrik
 Knut Haugmark som Enok
 Reidar Sørensen som Ulrik
 Maria Bonnevie som Pernille
 Per Jansen som telegrafinspektøren
 Gørild Mauseth som Ragna

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dramafilmer
Norske romantiske filmer
Filmer fra 1993
Norske filmer fra 1990-årene
Filmer basert på bøker
Filmer basert på verk av Knut Hamsun
Filmer regissert av Erik Gustavson
Norskspråklige filmer
Amanda for beste nordiske kinofilm
Amandaprisen 1993
Vinnere av Sølvklumpen
Filmer lagt til Nord-Norge
Filmer satt til 1900-tallet
Sobinka

Sobinka (russisk: Собинка) er en by i Vladimir oblast i Russland. Den ligger på høyre bredd av elva Kljazma (ei sideelv til Oka), rundt 30 km sørvest for Vladimir.

En kort periode på 1920-tallet ble den kalt Komavangard (russisk: Комавангард). Sobinka fikk bystatus i 1939.

Demografi 
Befolkningsutvikling:
{| class="wikitable"
|-
! År || Folketall || Kilde
|-
| 1959 || align=right | 20 511 || Folketelling 1959
|-
| 1970 || align=right | 22 943 || Folketelling 1970
|-
| 1979 || align=right | 23 646 || Folketelling 1979
|-
| 1989 || align=right | 23 720 || Folketelling 1989
|-
| 2002 || align=right | 21 054 || Folketelling 2002
|-
| 2010 || align=right | 19 482 || Folketelling 2010
|}

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Vladimir oblast
Ben 10: Protector of Earth

Ben 10: Protector of Earth er et amerikansk videospill basert på den animerte serien Ben 10 fra Cartoon Network. Spillet ble utgitt i Nord-Amerika 30. oktober 2007 og i Europa 9. november 2007. Den europeiske Wii-versjonen ble ikke utgitt før 30. november 2007. I Norge ble spillet lansert 14. mars 2008 og er på engelsk. I Norge er spillet på PlayStation 2, Nintendo DS og Wii. I USA finnes spillet også på PSP. Spillet er skrevet av Jack Siegel.

Handling 
Vilgax stjeler all Omnitrix DNA, utenom Firarm og Fakkelen, og sender de verste av Bens fiender i å stoppe Ben i stoppe han i sende Jorden til tomrommet. Ben må finne sine savnede romvesener og stoppe Vilgax.

Spillbare figurer 
 Benjamin Tennyson
 Firarm
 Fakkelen
 XLR8
 Cannonbolt
 Villranken
 Dark Heroes (Kun på PS2, PSP og Wii)
 DNA Force (Kun på PS2, PSP og Wii)
 Ultra-Ben (Kun på NDS)
 Ben som galaktisk vokter (Kun på NDS)
 Gwen 10 (Kun på NDS)
 Upchuck (Kun på NDS)

Eksterne lenker 
 
 Ben 10: Protector of Earth på Ben 10 Wiki

Videospill fra 2007
Protector of Earth
Videospill utviklet i USA
Bodiam Castle

Bodiam Castle er en engelsk borg av den kvadratiske typen, nær Robertsbridge i East Sussex. Den er et godt eksempel på en borg bygget i senmiddelalderen. 

Borgen ble bygget i 1385 av sir Edward Dallyngrigge, en ridder under Edvard III, etter ønske fra Rikard II som ville beskytte England mot en mulig fransk invasjon. Allikevel viser nyere forskning at borgen ble bygget mest for å vises fram istedenfor å være et effektivt festningsverk. Det finnes flere bevis som støtter dette, som for eksempel borgens vegger, som er mindre enn en meter brede.  

Ved utbruddet av den engelske borgerkrigen i 1641, var Bodiam Castle i John Tuftons besittelse. Tufton støttet rojalistene, og solgte borgen for å betale bøter pålagt av parlamentet. Borgen ble deretter demontert, og ble stående som en pittoresk ruin før det ble kjøpt av John Fuller i 1829. Under hans ledelse ble slottet delvis restaurert før det ble solgt til George Cubitt, første Baron Ashcombe, og senere til lord Curzon. Begge gjennomførte videre restaureringsarbeid, og borgen er idag en fredet bygning. Borgen har vært eid av National Trust siden 1925, da det ble donert av lord Curzon.

Borger i England
Ruiner i England
National Trusts eiendommer i England
Full Metal Jacket

Full Metal Jacket er en amerikansk/britisk krigsfilm fra 1987 i regi av Stanley Kubrick.

Handling 
I to deler får seeren følge rekrutten menig Joker/J.T Davis (Matthew Modine) og hans kamerater som nyinnrykkede marineinfanterister i helvetet på jord: Parris Island militærbase. Som befal får de den hårdføre gunnery sergeant Hartman (R. Lee Ermey). Man får også følge den udugelige og overvektige Gomer Pyle/Leonard Lawrence (Vincent D'Onofrio) som har det tøft i det nye miljøet og med et skrikende befal etter seg. Det ender med forferdelse.

Del 2 foregår midt i det krigsherjede Vietnam. Året er 1968 og Joker har blitt forflyttet til Vietnam, men som krigskorrespondent under Tết-offensiven og blir sendt for å dekke slaget om Huế, og var kanskje ikke den kaldblodige soldat som han faktisk har forberedt seg til. Han opplever nye sider ved seg selv da det begynner å røyne på.

Om filmen 
Filmen er dels basert på Gustav Hasfords bok Kort tid igjen som han begynte å skrive da han tjenestegjorde i Vietnam. Men visse scener er hentet fra Michael Herrs bok Reports, som er en sammenstilling av hans opplevelser som journalist under Vietnamkrigen. Mange av navnene i filmen er tatt fra folk som han tjenestegjorde sammen med. Halve filmen utspiller seg på en «Boot Camp» (rekruttskole), og andre halvdelen i Vietnam. Hele filmen, inklusiv Vietnam-scenene er innspilt i Storbritannia ettersom Kubrick hadde emigrert dit under oppveksten og spilte inn mange av sine kommende filmer der.

Vivian Kubrick (født 1960), datter av Christiane og Stanley Kubrick, komponert musikk til Full Metal Jacket under pseudonymet Abigail Mead. Los Angeles Times avslørte i 1988 at Abigail Mead faktisk var Kubricks yngste datter. I tillegg til datterens musikk lette Kubrick gjennom flere hundre populære låter fra årene 1962-1968 for at musikken skulle være tidsriktig i med hensyn til blant annet Tết-offensiven som var i 1968. Blant annet brukt Kubrick «Surfin bird» med Trashmen.

Taglines 
 «In Vietnam the wind doesn't blow, it sucks»
 «Vietnam can kill me, but it can't make me care»
 «Acclaimed by critics as the best war movie ever made»
 «I am in a world of shit!»

Medvirkende 
 Matthew Modine – Private Joker/J.T. Davis 
 Adam Baldwin – Animal Mother 
 Vincent D'Onofrio – Private Gomer Pyle/Leonard Lawrence 
 R. Lee Ermey – Gunnery Sergeant Hartman (Lee Ermey) 
 Dorian Harewood – Eightball 
 Kevyn Major Howard – Rafterman 
 Arliss Howard – Private Cowboy

Mottakelse og utmerkelser
Kubrick, Hasford og Michael Herr ble nominert til Oscar for manus.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

 The Short-Timers av Gustav Hasford – original tekst

Filmer fra 1987
Dramafilmer fra USA
Britiske dramafilmer
Krigsfilmer fra USA
Britiske krigsfilmer
Filmer om Vietnamkrigen
Filmer regissert av Stanley Kubrick
Filmer basert på bøker
Engelskspråklige filmer
David Silva

David Josué Jiménez Silva (født 8. januar 1986) er en spansk fotballspiller som spiller for Real Sociedad.

Klubbfotball

Valencia 
Han kom fra egen stall fra  via Valencias fotballskole. Han har tidligere spilt på utlån for  og Celta Vigo. David Silva er det mest lovende spanske talentet ifølge avisen Marca.
Den 21. juni 2007 signerte Silva en syvårskontrakt med Valencia, og sementerte dermed sin plass som en av klubbens ledende spillere, sammen med spillere som David Villa, Alexis, Sunny, Éver Banega og Raul Albiol.

Manchester City 
Den 30. juni 2010 var det klart at David Silva hadde signert en femårskontrakt med . I starten slet han litt med å tilpasse seg i klubben, men etter hvert ble han en etablert stjernespiller, og scoret fire mål i sin debutsesong for klubben. Han spilte også nesten hele FA-cup finalen mot Stoke, etter han ble byttet ut på overtid med Patrick Vieira. City vant finalen 1-0 etter scoring av Yaya Toure.

Landslagsspill 
Han var allerede med for spanske landslaget i VM i Tyskland og er tatt med i EM troppen i EM i fotball 2008 i Sveits og Østerrike, der Spania ble Europamester. 

Under EM i fotball 2008 var Silva en fast del av startoppstillingen i hver kamp for . Hans første og eneste mål i turneringen kom i 3–0 seieren over  26. juni. Spania med Silva, spilte seg etterhvert frem til EM-finale mot  29. juni der Silva startet finalen på venstre side av midtbanen.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Den 13. juni 2016 spilte han sin 100. landskamp for Spania i EM-kampen mot .

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Meritter

Europamester: 2008
 VM i fotball, Sør-Afrika 2010
 EM i fotball, Poland/Ukraina 2012

Ungdomslag
 UEFA U-19 Championship: 2004

Valencia
 Cupmester, Copa del Rey: 2008

Manchester City
 FA-cup, 2011
 Ligamester 2012, Barclays Premier League

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Stats at Liga de Fútbol Profesional

Spanske fotballspillere
Verdensmestere i fotball
Europamestere i fotball
Spillere i Fotball-EM 2008
Spillere i Fotball-VM 2010
Spillere i Fotball-EM 2012
Spillere i Fotball-VM 2014
Spillere i Fotball-EM 2016
Spillere i Fotball-VM 2018
Spillere i FIFA Confederations Cup 2009
Spillere i FIFA Confederations Cup 2013
Fotballspillere for Valencia CF Mestalla
Fotballspillere for Valencia CF
Fotballspillere for SD Eibar
Fotballspillere for Celta de Vigo
Fotballspillere for Manchester City FC
Fotballspillere for Real Sociedad
Personer fra Gran Canaria
Fødsler i 1986
Timothy Spall

Timothy Spall (født 27. februar 1957) er en engelsk skuespiller. 

Han er mest kjent for sin rolle som Petter Pittelpytt eller Ormsvans i Harry Potter-filmene.
Han er blitt BAFTA-nominert.

Filmografi 
 Quadrophenia (1979) som Harry the Projectionist
 The Bride (1985) som Paulus
 Dutch Girls (1985) som Lyndon Baines Jellicoe
 Gothic (1986) som Dr. Polidori
 Life Is Sweet (1990) som Aubrey, Regret Rien Owner
 The Sheltering Sky (1990) som Eric Lyle
  1871 (1990) som Ramborde
 Secrets & Lies (1996) som Maurice Purley
 Hamlet (1996) som Rosencrantz
 Still Crazy (1998) som David 'Beano' Baggot
 Topsy-Turvy (1999) som Richard Temple
 Shooting the Past (1999)
 Love's Labour's Lost som Don Armado
 Chicken Run (2000) som Nick
 Vanilla Sky (2001) som Thomas Tipp
 Rock Star (2001) som band manager
 Vacuuming Completely Nude In Paradise (2001, TV) som Tommy Rag
 All or Nothing (2002) som Phil
 The Last Samurai (2003) som Simon Graham
 My House in Umbria (2003) som Quinty
 Gettin' Square (2004) som Darren 'Dabba' Barrington
 Harry Potter and the Prisoner of Azkaban (2004) som Peter Pettigrew
 Lemony Snicket's A Series of Unfortunate Events (2004) som Mr. Poe
 Harry Potter and the Goblet of Fire (2005) som Peter Pettigrew
 Pierrepoint (2005) as Albert Pierrepoint
 The Street (2006 – present) som Eddie McEvoy
 Grand Theft Auto: Vice City Stories (2006) som Barry Mickelthwaite
 Enchanted (2007) som Nathaniel
 Sweeney Todd (2007) som Beadle Bamford
 A Room with a View for ITV1 (2007) som Mr Beebe
 Oliver Twist for BBC (2007) som Fagin
 Jackboots on Whitehall (2008) som Winston Churchill (voice)
 Harry Potter og Halvblodsprinsen (2008) som Peter Pettigrew
 Harry Potter og dødstalismanene – del 1 (2010) som Peter Pettigrew
 Harry Potter og dødstalismanene – del 2'' (2011) som Peter Pettigrew

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Fødsler i 1957
Order of the British Empire (OBE)
Gamlebyen (Jerusalem)

Gamlebyen (hebraisk: ; ha'ir ha'atika; arabisk: البلدة القديمة; al-Balda al-Qadimah) er et 0,9 km² stort område i dagens Jerusalem. Frem til 1860-tallet utgjorde området hele byen Jerusalem. Flere severdigheter med stor religiøs og historisk betydning ligger i Gamlebyen: Tempelberget og den tilhørende Vestmuren for jøder, Gravkirken for kristne, og Klippedomen og al-Aqsa-moskéen for muslimer. 

Tradisjonelt har Gamlebyen vært delt inn i fire kvarterer, selv om dagens betegnelser ble introdusert først på 1800-tallet. I dag blir Gamlebyen grovt sett delt inn i det muslimske, kristne, jødiske og armenske kvarter.

Det jødiske kvarter ble sterkt ødelagt etter den arabisk-israelske krig 1948, men ble restaurert etter seksdagerskrigen i 1967. Jordan la fram et forslag om at Gamlebyen skulle bli tillagt i UNESCOs verdensarvliste i 1980, og den ble lagt til i 1981. I 1982 kom Jordan med en forespørsel om å få den satt på listen over truede verdensarvsteder.

Historikk
Ifølge Det gamle testamente i Bibelen var byen sterkt befestet allerede i 1000-tallet f.Kr før kong David erobret den. I dag er det antatt at kong Davids by lå sørvest for murene som omgir gamlebyen, utenfor Møkkaporten. Davids sønn, kong Salomo, utvidet bymurene og omkring 440 f.Kr, i den persiske perioden, vendte Nehemja tilbake fra fangenskap i Babylon og bygde dem opp igjen. Fra 41 til 44 bygde romren Marcus Vipsanius Agrippa en ny bymur som kalles Den tredje mur.

Referanser 

Jerusalem
Verdensarven i Asia
Lundsbroa

Lundsbroa er ei bro på fylkesvei 471 i Kristiansand som krysser Otra og forbinder Kvadraturen med Lund i forlengelsen av Dronningens gate. På Lundsiden fortsetter gateløpet i Østerveien.

Det offisielle navnet er «Thygesons minne» (opprinnelig: Thygesons minde) etter stiftamtmann Nicolai Emanuel de Thygeson. Dagens bro ble bygd i 1938.

Den første broa på dette stedet, mellom Nedre Ferjested og Lahelle, stod ferdig i 1810. Den var 504 fot lang, 19 fot bred og hadde 12 brokar. Den var privatfinansiert gjennom et aksjeselskap med kapital på 7 000 riksdaler, mens broa kostet 8 196,50 riksdaler. Brukere av broa måtte betale bompenger. Også den første broa ble kalt Thygesons bro eller Thygesons minne.

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde
Christian Quartbroa

Referanser

Kvadraturen (Kristiansand)
Veibroer i Agder
Veier i Kristiansand
Setesdalsvassdraget
Kristiansands historie
Broer åpnet på 1800-tallet
1810 i Norge
Broer åpnet i 1938
1938 i Norge
Byggverk fullført i 1810
Den nederlandske reformerte kirke

Den nederlandske reformerte kirke, (på nederlandsk: Nederlandse Hervormde Kerk, eller NHK) var en av mange ulike kirkesamfunn som sprang ut av reformasjonen på 1500-tallet i Europa. Kirkesamfunnet var basert i Nederland og var sterkt influert av Jean Calvin.

Den reformerte kirke i Nederland regner sin stiftelse til å være synoden i Emden i 1571, hvor nederlandske kirkeledere kom sammen. Fra 1815 til 1853 var kirkesamfunnet statskirke i Nederland. Den nederlandske reformerte kirke har hatt forsamlinger i andre land hvor Nederland har hatt kolonier, som USA, Sør-Afrika og Sri Lanka.

Protestantisme
Olaf Knudsen

Olaf Knudsen også kalt Wergelandsønnen (født 1835 på Eidsvoll, død 12. juli 1921 på Svensrød, Nøtterøy) var en norsk lærer, hagebruker og foregangsmann for skolehagebevegelsen i Norge.

Liv og virke 
Knudsen var sønn av  Henrik Wergeland og Gunhild Mathea Larsdatter Knudsen (1805 – 1883). Gunhild var tjenestejente hos Henriks far, Nicolai Wergeland, som var sogneprest i Eidsvoll prestegjeld. 
Sommeren og høsten 1834 var Henrik vikarierende sogneprest for faren og gjorde da tjenestejenta gravid. Wergeland lyktes i å få bonden Knud Jensen til å ta på seg farskapet til Olaf Knudsen – mot god betaling.

Siden Wergeland og kona Amalie Sofie var barnløse, tok de i 1842 den sju år gamle Olaf Knudsen til seg. Wergeland døde allerede i 1845, og den ti år gamle  Olaf Knudsen blei da satt bort til en kirkesanger på (sannsynligvis) Romerike. 14 år gammel blei han huslærer, og fra 1852 til desember 1854 gikk han på lærerseminaret i Asker.

I 1856, 21 år gammel, begynte Olaf Knudsen som enslig lærer på den nyåpna Torød skole der han  etterhvert blei rektor. Han var ved skolen til 1910, i 55 år til sammen.
 
I 1870  ektet Knudsen Anne Karine Grinder (1846–1876) fra Nes i Akershus. De fikk barna Ragnvald Arnold Knudsen (1872–1950), Dagny Andrea Knudsen (1874) og Thora Gunhilde Knudsen (1875).

Hagebruket på Svensrød
Knudsen var svært opptatt av hagestell, en interesse han sannsynligvis fikk fra den usedvanlig botanisk kunnskapsrike Wergeland.

I 1870 kjøpte Knudsen gården Svensrød på Nøtterøy og utvikla den til en eventyrlig hage som han etterhvert solgte både frukt og grønt fra. Han brukte hagen aktivt i skoleundervisningen og ble en pionér innen den norske skolehagebevegelsen.

Kilder 
 Johannes Smith: «Livet skal ha talende gjerninger til ord», Njotarøy 9. april 2018, original fra Norsk Havetidende nr. 9, 1909.
 Bente Dyrhaug: «Dit første Græs er mig mere verd end en Smaragd», Njotarøy 28. august 2016. Minibiografi.

Litteratur 
 Yngvar Ustvedt: Henrik Wergeland, en biografi, Gyldendal 1994,  ISBN 82-05-21975-3

Eksterne lenker 
 Wergeland 2008: Olaf Knudsen – Wergelands sønn
 Minibiografi om Olaf Knudsen med fotografi

Personer fra Eidsvoll kommune
Henrik Wergeland
Bethnal Green undergrunnsstasjon

Bethnal Green undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Stasjonen ble åpnet den 4. desember 1946 som en del av forlengelsen av Central-linjen. Før åpning ble den brukt som tilfluktsrom under annen verdenskrig, og 3. mars 1943 omkom 173 mennesker som forsøkte å ta seg ned til tilfluktsrommet under et luftangrep.

|}

Eksterne lenker 
 Bethnal Green Underground Station  Transport for London (Engelsk)

Stasjoner på Central-linjen
Tower Hamlets
Jernbanestasjoner åpnet i 1946
1946 i England
Chantal Bournissen

Chantal Bournissen (født 6. april 1967 i Arolla) er en sveitsisk tidligere alpinist.

Hun oppnådde sin største suksess under VM 1991 i Saalbach-Hinterglemm, der hun ble verdensmester i kombinasjonsøvelsen. Det samme året vant hun også verdenscupen i utfor. Hun vant totalt sju renn i verdenscupen, seks i utfor og et Super-G-renn. Hun la opp som alpinist våren 1995.

Verdenscupseire

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske alpinister
Alpinister under Vinter-OL 1988
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 1988
Alpinister under Vinter-OL 1992
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 1992
Alpinister under Vinter-OL 1994
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 1994
Verdensmestere i alpint
Personer fra kanton Wallis
Sveitsiske mestere i alpint
Shakespeare in Love

Shakespeare in Love er en britisk-amerikansk Oscar-belønnet film fra 1998 i regi av John Madden. Filmen hadde norsk premiere 12. mars 1999. Filmmanuset er en oppdiktet historie om William Shakespeare, med referanser til flere av hans skuespill, i særlig grad Romeo og Julie, som urfremføres i filmen, og Helligtrekongersaften: dronningen bestiller et stykke som skal framføres på en fest på slottet på Helligtrekongersaften 6. januar, og Shakespeares romantiske objekt, Viola De Lesseps, er en kvinne utkledd som mann. Shakespeare sier mot slutten av filmen at hun har inspirert ham til å skrive nettopp Helligtrekongersaften.

Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret filmen til tidenes 50. beste kjærlighetsfilm fra USA.

Medvirkende 
Joseph Fiennes: William Shakespeare
Gwyneth Paltrow: Viola De Lesseps
Geoffrey Rush: Philip Henslowe
Tom Wilkinson: Hugh Fennyman
Judi Dench: Dronning Elizabeth
Colin Firth: Lord Wessex
Martin Clunes: Richard Burbage
Simon Callow: Tilney
Imelda Staunton: Violas kammerpike
Ben Affleck: Ned Alleyn

Priser og nominasjoner

Filmen vant flere priser, blant annet sju Oscar-priser under den 71. Oscar-utdelingen:

Oscar for beste film
Gwyneth Paltrow vant beste kvinnelige hovedrolle
Judi Dench vant beste kvinnelige birolle
Martin Childs og Jill Quertier vant beste scenografi
Sandy Powell vant beste kostymedesign
Stephen Warbeck vant beste musikk for en musikal eller komedie
Marc Norman og Tom Stoppard vant beste originalmanus

Den ble nominert i ytterligere seks kategorier. Dessuten vant filmen flere priser fra BAFTA og Golden Globe.

Referanser

Eksterne lenker
 
 

Filmer fra 1998
Britiske romantiske komedier
Britiske dramakomedier
Romantiske komedier fra USA
Dramakomedier fra USA
Oscar for beste film
Filmer med en Oscar-vinnende kvinnelig hovedrolle
Filmer med en Oscar-vinnende kvinnelig birolle
Oscar-vinnere (kostymedesign)
Oscar-vinnere (artistisk produksjon)
Oscar-vinnere (musikk)
BAFTA-vinnere
William Shakespeare
Engelskspråklige filmer
Golden Globe for beste musikal eller komedie
Hallvard Frøysnes

Hallvard Frøysnes (født 26. februar 1933 på Frøysnes) arbeidet som lærer i Bygland kommune fra 1958. Han representerte Arbeiderpartiet som medlem av kommunestyret i Bygland i 20 år, 16 av disse var han med i formannskapet. Han var varaordfører da ordfører Osmund Faremo ble valgt inn på Stortinget i 1965, og dermed overtok han som ordfører i kommunen fra 1966–1968. Han hadde også en rekke andre politiske verv, blant annet som formannskapssekretær og formann i skolestyret da man bygget sentralskole og svømmehall i kommunen. 

Før han tok lærerutdanning hadde Frøysnes tatt landbruksskole og gått på Hornnes landsgymnas. Han var også aktiv i idrett og kretsmester i stille lengde og høyde.

Kilder 
 Sigurd Haugsgjerd: Vil framleis ha eit ord med i laget – Omtale i Setesdølen 26. februar 2008 side 2.
 75 år: Omtale i Aftenposten Kultur 26. februar 2008 side 13

Ap-ordførere i Aust-Agder
Ordførere i Bygland
Personer fra Bygland kommune
Fødsler i 1923
Tone Tvedt Nybø

Tone Tvedt Nybø (født 19. februar  1957) er en norsk lokalpolitiker fra Kristelig Folkeparti. Hun var ordfører i Randaberg kommune i Rogaland fra 2007 til 2011.

Før hun ble heldtidspolitiker var hun lærer. Hun har også vært misjonær i Thailand i 11 år sammen med sin mann.

Referanser

 
 

KrF-ordførere i Rogaland
Ordførere i Randaberg
Fødsler i 1957