alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Valentín Elizalde

Valentín Elizalde (født 1. februar 1979, død 25. november 2006) var en meksikansk banda-musiker. Han var kjent som El Gallo de Oro «Den gyldne hane». Hans mest populære Norteño-hits var «Vete ya», «Ebrio de amor» og «Soy así».

Drept 
Elizalde, som ofte sang om rusmidler, ble drept sammen med sin sjåfør og manager i et gjengoppgjør. Den 25. november 2006 ble Elizalde funnet drept sammen med sjåføren Raymundo Ballesteros og manager Mario Mendoza.

Utgitte album 
Soy Así (2005)
Zenaida ingrata 
Soy así
Si me ven
Cielo 
El errante 
Quiero charlar con la muerte 
La gallina ponedora 	
Aunque te enamores 
Nada 	
Las adulaciones 
La de enfrente 	
De verdad te quiero 
El carretero 	
La tambora va a sonar

Mi Satisfacción. (2002)

Vete ya  	
Sobre la tumba de mi padre 	
El huizache 	
Vuelve cariñito
Vuelve especial
Gracias porque volviste
Satisfacción
Lalo el de Guadalajara
La papa
Vazu (Una estrella)
Rama verde
Pedida y dada

17 Éxitos en honor a mi padre (2001)
Un sueño de tantos
Esta cobardía
Encendido clavel
Cuida tu vida
Clavel en primavera
La Chiclanera
El Gallo de Oro
Ayer bajé de la sierra
Los 500 novillos
Corazón de piedra
Fue mentira
Por cuentos
El compa Chuy
Corrido de Carlos
La suavecita
El escape del Chapo
Adiós a mi lira

Traición Federal (2000)

El palmero
La Lobo blindada
Nuestro jale
El mensaje
Vagabundo
Una noche para dos
Traición federal
Embarazo falso
Ebrio de amor
A mi Sonora
Ámame
Voy a vengarme de ti

Regresan los Mafiosos (1999)

Mi Virgencita  	
La playa 
Corrido del primo 
Regresan los mafiosos 	
Juan Luévano Sarmiento 
Juan Diego Cota 
Cirilo Flores Quezada 
Destino cruel 	
Hola y adiós 	
El Chipilón 
Siempre te amaré 	
Pedido original 	
El teniente Lucas
Ni dada la quiero

Referanser 

Meksikanske sangere
Meksikanske drapsofre
Myrdede musikere
Personer fra Sonora
Ishockey-EM 1926

Ishockey-EM 1926 var det 11. europamesterskapet i ishockey for landslag. Turneringen ble arrangert i Sveits for tredje gang og kampene ble spilt i Davos 11. til 18. januar. Ni nasjoner deltok, det ble først avviklet gruppe-spill med tre lag i hver pulje.

Gruppe A

Tabell gruppe A

Tsjekkoslovakia til mellomrunde 1. Belgia til spill mellomrunde 2, Spania til mellomrunde 3.

Gruppe B

Tabell gruppe B

Østerrike til mellomrunde 1. Frankrike til spill mellomrunde 2, Polen til mellomrunde 3.

Gruppe C

Tabell gruppe C

Sveits til mellomrunde 1. Storbritannia til spill mellomrunde 2, Italia til mellomrunde 3.

Mellomrunde 3

Tabell mellomrunde 3

Polen til spill om plass 6. Italia ble nummer 8. og Spania 9.

Mellomrunde 2

Tabell mellomrunde 2

Belgia spill om plass 6. Storbritannia til mellomrunde 1. Frankrike ble nummer 5.

Spill om 6.-plass 

Polen ble nummer 6 og Belgia 7.

Mellomrunde 1

Tabell mellomrunde 1

Storbritannia ble nummer 4. Sveits, Østerrike og Tsjekkoslovakia til spill om medaljene.

Spill om medaljene

Tabell medaljer

Medaljer

Kilder 
 Resultater www.hockeyarchives.info

Ishockey-EM
Internasjonale mesterskap i 1926
Internasjonale mesterskap i Sveits
Sport i Sveits i 1926
Sport i Davos
Ishockey i 1926
Ishockeyturneringer i Sveits
Sunde (Hitra)

Sunde er et tettsted i Hitra kommune i Trøndelag. Stedet var tidligere fergeleie for fergesambandet Storoddan–Sunde–Hemnskjel–Sandstad. Hemnskjelbrua knytter Sunde til Hemnskjel med innslagspunkt for Hitratunnelen.

Tidligere fergesteder i Trøndelag
Bosetninger i Hitra
Bygder og grender i Trøndelag
Artikler i sjøfart-prosjektet
Steinavær

Steinavær er ei øygruppe i Harstad kommune i Troms. Øygruppa ligger i Andfjorden, mellom Senja og Andøya, og nord for de større øyene Bjarkøya, Grytøya og Sandsøya. Den største øya i øygruppa er Styrmannsholmen. Steinavær hadde fast bosetting til 1912, og ble helt avfolket i 1914.

Indre og Ytre Steinavær er vernet som landskapsvernområde. Mellom 1. mai og 15. juni er det forbudt å gå i land på alle holmer og skjær i fredningsområdet, unntatt Styrmannsholmen, der ferdsel er tillatt hele året. Ved Steinavær finnes et stort korallrev.

Historikk 
Rundt forrige århundreskifte var Steinavær mye brukt som fiskevær under vår- og sommerfisket.
I 1897 ble øygruppen Ytre Steinavær kjøpt opp av Statens Havnevesen for å kunne hente ut stein til molobygging. Prisen var kr 2 000.
Herfra ble det hentet ut enorme mengder av steinblokker på mellom fem og ti tonn som ble fraktet med prammer til moloanleggene på Andenes i Andøy. Det var havnevesenets dampbåt «Andenæs» som trakk prammene. Dette uttaket av steinblokker hadde pågått en tid i forveien og det var et etablert steinbrudd med ekspertise og tilstrekkelig kapasitet før havnevesenet kjøpte øygruppen.
Det ble også fraktet stein helt til Segelvik i Kvænangen i Nord-Troms – en distanse på over 40 norske mil fra Steinavær. I Segelvik bygde man en molo på vel 40 meter lengde, mens moloanlegget på Andenes var rundt 450 meter. Arbeidene på begge stedene ble ledet av driftsingeniør A. Dorph.

Eksterne lenker 
 Bent Svinnungs padleside om Styrmannsholmen i Steinavær
 Bent Svinnungs padleside om Kvaløya i Steinavær
 Verneforskrift for Steinavær landskapsvernområde med dyrelivsfredning

Øyer i Harstad
Fiskevær i Troms og Finnmark
Tidligere bosetninger i Troms og Finnmark
Bosetninger i Harstad
Øygrupper i Norge
Holmenvær

Holmenvær er ei øygruppe i Senja kommune i Troms og Finnmark. Øygruppa ligger i Andfjorden, vest for Grunnfarnes på Senja. Den største øya i øygruppa er Vardøya.

På 1890-tallet var Holmenvær det største fiskeværet i Troms, og et av de største fiskeværene i landet. 1050 mennesker hadde tilhold i Holmenvær i 1894. Senere sank folketallet, og i 1941 ble øygruppa avfolket.  

Holmenvær er vernet som landskapsvernområde.

Eksterne lenker 
 Bent Svinnungs padleside om Holmenvær
 Torsken kommune: Holmenvær og Ørja 
 VG: Her er Senjas skjulte perle
 Troms Folkeblad: Staten vurderer kjøp av Holmenvær 
 Harstad Tidende: Torsken kjøper ikke Holmenvær 
 Verneforskrift for Holmenvær landskapsvernområde med dyrelivsfredning

Øyer i Senja kommune
Fiskevær i Troms og Finnmark
Tidligere bosetninger i Troms og Finnmark
Torsken
Bosetninger i Senja kommune
Øygrupper i Norge
Ørja

Ørja er ei øy i Senja kommune i Troms og Finnmark. Øya ligger i Andfjorden, sørvest for Grunnfarnes på Senja. Ørja var tidligere fiskevær, med bosetting i mange hundre år. Størst var aktiviteten rundt 1900, da det bodde 21 mennesker på øya. Siden 1919 har imidlertid øya vært fraflyttet.

Eksterne lenker 
 Torsken kommune: Holmenvær og Ørja 
 Søndre Senniens Budstikke: Ørja - korfør heite den det?

Øyer i Senja kommune
Fiskevær i Troms og Finnmark
Tidligere bosetninger i Troms og Finnmark
Torsken
Bosetninger i Senja kommune
Ingemannhytta

Ingemannhytta er ei ubetjent turisthytte i Sortland kommune i Nordland. Hytta ligger i Gårdsdalen, nordøst for Sørfjordbotn på Hinnøya, ca. 190 moh. Hytta har 5 sengeplasser.

Ingemannhytta ble bygd i 1954. I 1991 fikk Vesterålen Turlag en 20 års bruksavtale for hytta, og i 2004 pusset turlaget opp hytta. Oppussingen ble betalt av Olav Thons stiftelse. Etter oppussingen ga hyttas private eier hytta vederlagsfritt til Vesterålen Turlag.

Referanser

Eksterne lenker 
 Den Norske Turistforenings side om Ingemannhytta

Turisthytter i Nordland
Samferdsel i Sortland
Byggverk i Sortland
Trollfjordhytta

Trollfjordhytta er ei ubetjent turisthytte i Hadsel kommune i Nordland. Hytta ligger ved østenden av Isvatnet på Austvågøya, i fjellet vest for Trollfjorden. Hytta ligger ca. 405 moh og har 6 senger.

Ei hytte ble bygd i området på 1950-tallet. I 1993 ble denne hytta revet, og ei ny Moelven-brakke ble satt opp i stedet. Denne nye hytta var eid av elektrisitetsverket Trollfjord Kraft AS. Vesterålen Turlag utvidet og oppgraderte hytta i 1994, og fikk deretter driftsansvaret for hytta. I 2004 ble hytta pusset opp av turlaget. Ved årsskiftet 2006/07 overtok Vesterålen Turlag hytta vederlagsfritt fra Trollfjord Kraft.

Eksterne lenker
 Vesterålen Online: Overdrar hytte til turlaget
 Den Norske Turistforenings side om Trollfjordhytta

Turisthytter i Nordland
Byggverk i Hadsel
Samferdsel i Hadsel
Palazzo Farnese (Piacenza)

Palazzo Farnese er et palass i Piacenza i regionen Emilia-Romagna i Italia.

Historie
Palasset ble bygd på oppdrag av Ottavio Farnese, hertug av Parma og Piacenza, og hans kone Margaret av Østerrike, som var datter til  Keiser Karl V. Hertugen ønsket seg en bolig i Piacenza, der han kunne føle seg tryggere, siden Spania hadde en garnison der. Byggverket ble reist over et gammelt fort, bygd av familien Visconti i 1532. Deler av det gamle fortet kan fortsatt sees. 

Byggeprosjektet ble opprinnelig tenkt ut av Francesco Paciotto fra Urbino. Designet ble modifisert i 1568 av Jacopo Barozzi, bedre kjent som Vignola, som også hadde bygd Villa Farnese i Caprarola (Lazio). 

Byggingen, i sin nåværende form, var ferdig i 1602, under Grev Ranuccio I Farnese. 

Etter den siste Farnese-herugens død i 1731 sto palasset og forfalt en periode. Det ble tatt i bruk igjen og renovert tidlig på 1900-tallet. I dag er palasset 100% restaurert, og huser flere museer og utstillinger.

Se også 
 Palazzo Farnese, Roma
 Villa Farnese
 Palazzo Comunale, Piacenza

Eksterne lenker
 
 Virtuell tur gjennom museene 

Farnese, Palazzo
Rælingen Høyre

Rælingen Høyre er Høyres lokalforening i Rælingen. Per mars 2018 hadde foreningen om lag 85 medlemmer.

Rælingen Høyres ledere 
 Per Jarle Kristiansen (fra november 2017 - dd
 John Sebastin Scmidt Slørdahl (2014–2017)
 Therese Riiser Wålen
 Torbjørn Øgle Rud
 Stig Ove Voll (november 2008 – november 2010)
 Erik Hauge (november 2006 – november 2008)
 Bjørn Kjetil Mauritzen (november 2005 – november 2006)
 Margaritha Rambøl (november 2003 – november 2005)
 Lars-Jørgen Kihlberg Olsen (november 2001 – november 2003)
 Erik Hauge (mai 1999 – november 2001)
 Bjørn Antonsen (november 1997 – mai 1999)
 Nils-Frithjof Hauan (november 1995 – november 1997)
 Marit Grenersen (november 1994 – november 1995)
 Nils-Frithjof Hauan (1992–1994)
Mette Aarmo (1991-1992)
 Morten Oppsal (1989-1991)
Annik Grue (1988–1989)
 Kjell Melhus (1985–1987)
 Finn Giæver (1984)
 Ivar Gjetnes (1982–1984)
 Aase Lønnqvist (1981-1982)
 Lars-Even Melby (1979–1981)
 Erling Thorstein (1978–1979)
 Mette Aarmo/Erling Thorstein (1977)
 Lars-Even Melby/Mette Aarmo (1976)
 Ivar Gjetnes (1975)
 Lars-Even Melby (1973–1974)
 Truls Øvreseth Nilsen (1972)
 Kari Linderud (1970–1971)
 Ole Glomstad/Jan Schjatvet (1969)
 Arvid Saxrud (1968)
 Dagny Brændshøy (1967)
 Jan Schjatvet (1964–1966)
 Knut Fongen (1964)
 Arvid Saxrud (1955–1963)
 Josef Tveter (1953–1955)
 Arne Wiese (1948–1953)
 Fr. Krogh (1945–1947)

Valgresultater

Referanser

Eksterne lenker 
 Rælingen Høyres nettside - https://hoyre.no/raelingen/

Høyre
Rælingen
Statsakten på Akershus

Statsakten på Akershus, i propagandaen fra fascistpartiet Nasjonal Samling (NS) bare kalt «Statsakten», var en statshandling og seremoni i Oslo 1. februar 1942 da Josef Terboven, Nazi-Tysklands rikskommissar i det tyskokkuperte Norge under andre verdenskrig 1940–45, innsatte Vidkun Quisling, leder for NS, som «ministerpresident» (statsminister) i landet. Samtidig ble de tyskkontrollerte kommissariske «ministre» i navnet erstattet av Quislings «nasjonale regjering» med statsråder utgått fra NS.

Bakgrunn og følger 

Det formelle grunnlaget for overtagelsen av makten var at de konstituerte statsrådene, kalt konstituerte ministre fra 25. september 1941, 30. januar 1942 la ned sine embeder, og anmodet Quisling om å ta tittelen «ministerpresident». Dette var med hjemmel i nødretten, og hadde godkjennelse fra den nye Høyesterett. Handlingen ble også godkjent av Terboven ved at han klokken 12.15 søndag 1. februar på sitt kontor på Stortinget aksepterte ministrenes avskjed. Quisling aksepterte anmodningen, og senere på dagen ble det hele feiret med en høytidelig seremoni i Riddersalen på Akershus festning. Salen var pyntet med NS' solkorsørn, tysk hakekorsørn, flagg og faner. Representanter for den nazifiserte norske staten var tilstede sammen med tyske militære og sivile okkupasjonsmyndigheter. Samme kveld ble det arrangert fakkeltog forbi Grand Hotel i Karl Johans gate der ministerpresidenten og regjeringen mottok hyllesten fra balkongen.

Formelt besto den tyske overhøyhet i Norge. I praksis ble det større spillerom for Nasjonal Samling-regjeringen og partiet. Quisling tok inn på Slottet, og formelt sett ble Kongens og Stortingets funksjoner slått sammen. Bestemmelser som tidligere hadde hatt status som forordninger, ble nå lover. Ved lov av 12. mars 1942 ble NS også «statsbærende parti».

Quisling hadde håp om at ordningen ikke bare skulle gi ham og NS formell, men også reell makt og føre til fred mellom Norge og Tyskland. Imidlertid fortsatte tysk tilsynsforvaltning gjennom Reichskommissariat Norwegen som før inntil frigjøringen 8. mai 1945.

Propagandaomtale 
Seremoniene og paradene i forbindelse med «Statsakten» ble dokumentert og omtalt som historiske begivenheter med filmreportasje i Norsk Films ukerevy på kino, radiopptak i NRK og bred dekning i den tyskkontrollerte pressen i Norge. Den sterkt sensurerte og NS-vennlige hovedstadsavisa Aftenposten skrev følgende på forsiden dagen etter: «1. februar 1942 større enn 17. mai 1814 – større enn 7. juni 1905.»

Se også 
 Vidkun Quislings første regjering 9. –15. april 1940
 Vidkun Quislings andre regjering 1. februar 1942 – 8. mai 1945

Referanser

Litteratur 
 Aftenpostens morgenutgave, mandag 2. februar 1942, side 1-8, 10, 11, 13 og 14.
 Søkbar digitalkopi av 1. februar 1942 (propagandabok fra begivenheten)
 Nyordning og nazifisering, artikkel hos Norgeshistorie.no

Eksterne lenker 
 

Hendelser i 1940-årene
Norge under andre verdenskrig
Lundeneset vidaregåande skole

Lundeneset vidaregåande skole er en kristen internatskole i Ølensvåg i Vindafjord, eid av Norsk Luthersk Misjonssamband. Skolen har offentlig godkjenning og eksamensrett for 298 elever og plass til ca. 180 elever i internatet.

Skolen tilbyr studieretningene studiespesialisering, salg, service og reiseliv, IT og medieproduksjon og påbygging til generell studiekompetanse.

Skolen ligger i Ølensvåg i Vindafjord kommune, ca. 45 km øst for Haugesund.

Eksterne lenker 
 
  Misjonssambandet sine videregående skoler

Vindafjord
Internatskoler
Videregående skoler i Rogaland
Skoler tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband
Bratlikollen Boligsameie

Bratlikollen Boligsameie ligger på Brattlikollen (strøket har faktisk fått sitt navn fra boligsameiet) i bydel Nordstrand i Oslo og består av 308 selveierleiligheter i Libakkfaret, Libakkveien og Sandstuveien. Sameiet ligger like ved Brattlikollen T-banestasjon.

Bygging 

Bratlikollen stammer fra et område på Ryen gård i Enebakkveien 116. I 1950 ble det dannet et selskap med boligbygging som formål. Aksjekapitalen var på  og selskapets navn var AS Bratlikollen. Selskapet besluttet å kjøpe et større tomteareale for bebyggelse. Det ble reist noen brakker samt et forretningsbygg i Sandstuveien 46. Etter en rekke eierskifter internt i aksjeselskapet, ble byggingen av boligsameiet påbegynt i 1953. Den totale byggesum var ca.

Den første tiden 

Den første innflytting i Bratlikollen Boligsameie fant sted i februar 1954, i Libakkfaret 1-3. Deretter gikk byggingen slag i slag, fram til siste innflytting i 1956.

Kollenytt 
I de første årene var Kollenytt en lokalavis for beboerne. Det var mye å informere om i de første årene – nye blokker ble ferdiggjort – nye naboer flyttet inn – det var stor dugnad, og etter hvert ble det flere ulike arrangementer for store og små. Avisen kom uregelmessig, men var populær. Fra 1959 kom Kollenytt fast 4 ganger i året. Bladet inneholdt ikke bare kunngjøringer og nyheter, men også innlegg fra beboere som tok opp aktuelle saker til diskusjon. Bladet utkom i 1955-1960.

Selveierseksjonering 
Den 29. november 1982 var det ekstraordinær generalforsamling i AS Bratlikollen og samtidig stiftelse av Bratlikollen Boligsameie. Etter generalforsamlingen betalte hver boligenhet inn  for å bli selveier av sin egen leilighet.

Eksterne lenker 
 
 Brattlikollen Boligsameie – hjemmeside

Bydel Nordstrand
As Salam al Amiri

As Salam al Amiri er Qatars nasjonalsang. Teksten er skrevet av Sheikh Mubarak bin Saïf al-Thani, og melodien er laget av Abdul Aziz Nasser Obaidan.

Norsk oversettelse
Sverger til Gud som oppreiste skyene
Sverger til Gud som  spredde ut lyset
Qatar vil alltid være fritt
Opphøyet av sjelene til de troskyldige
Går foran med manerene til de overlegne,
Og fremskreder ved Profetenes ledelse
I mitt hjerte,
Qatar er et land med ære og verdighet.
Qatar er et land av de første menn,
Som beskytter oss i tider med elendighet,
Og kan være duer i tider med fred,
Krigere er de i tider med ofring.

Arabisk transkripsjon

Arabisk

Eksterne lenker
Instrumental versjon av Nasjonalsangen

Qatar
Uthus

Uthus er fellesnavn for gårdsbygninger som ikke ble bebodd av folk.

Historisk sett bodde folk og dyr i samme hus. Senere ble det bygd egne hus for dyr og spesialiserte funksjoner. Disse fikk navnet uthus. Husbondfolket bodde i våningshuset, mens tjenestefolk og tyende gjerne sov sammen med dyra eller i hemser, klever og loft over. Dyra avga varme slik at det ble mere komfortabelt vinterstid.

Landbruksbygninger
Shola Ameobi

Foluwashola «Shola» Ameobi (født 12. oktober 1981) er en engelsk-nigeriansk fotballspiller som for tiden er klubbløs. 

Han flyttet fra Nigeria da han var fem år, og startet sin ungdomskarriere for Newcastle da han var 14 år gammel. Han er bror til Tomi Ameobi og Sammy Ameobi, som også er aktive fotballspillere.

Etter å ha vært i Newcastle Uniteds A-lagsstall i 14 år, bare avbrutt av et kort utlån til Stoke City i 2008, ble det 23. mai 2014 kunngjort at klubben ikke ville fornye kontrakten, og han ble tilgjengelig som Bosmanspiller.

I 2014 spilte han for den tyrkiske klubben Gaziantep Büyükşehir Belediyespor. Den 29. januar 2015 returnerte han til engelsk fotball, hvor han skrev under på en kontrakt med Crystal Palace FC ut 2014/2015-sesongen. Her ble han gjenforent med manager Alan Pardew, som også var hans tidligere manager i Newcastle.

Landslagskarriere 
Selv om Ameobi er født i Nigeria spilte han i tre år for det engelske U21-laget, hvor han skåret 7 mål i perioden 2000-2003. I 2009 uttrykte han så sin interesse for å spille for , og 14. november 2012 debuterte han som innbytter for sin tidligere lagkamerat i Newcasle, Obafemi Martins. 

Ameobi var også med Nigerias lag til fotball-VM 2014 i Brasil hvor han ble byttet inn i 2. omgang i to av kampene i de innledende rundene.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske fotballspillere
Nigerianske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2014
Fotballspillere for Newcastle United FC
Fotballspillere for Stoke City FC
Fotballspillere for Gaziantep Büyükşehir Belediyespor
Fotballspillere for Crystal Palace FC
Fotballspillere for Bolton Wanderers FC
Personer fra Kaduna State
Fødsler i 1981
Hökarängen

Hökarängen er en bydel i Söderort i Stockholm kommune. Den ligger i bydelsområdet Farsta. Bydelen grenser til Gubbängen, Sköndal, Farsta og Fagersjö.

Bydelen ble opprettet i 1926 og omfattet da også Hökarängens gård, som har gitt navn til bydelen, med strand til Drevviken. Området ble hovedsakelig bebygd i perioden 1945–54. 

Fra 1. oktober 1950 begynte Stockholms tunnelbane å gå hit, og Hökarängen var endestasjon frem til 1958.

Se også
Hökarängen tunnelbanestasjon

Stockholms bydeler
Farsta (bydelsområde)
Alan Partridge

Alan Gordon Partridge er en britisk figur som har optrådt i både radio- og TV-programmer på BBC. Partridge spilles av skuespilleren Steve Coogan. Han er bosatt i Norwich i England.

Han er blant annet vert for et millitærbasert spørreshow ved navn skirmish. Partridge har morgenshow på Radio Norwich.

Opptredner i media

Radio og podcast

TV og film

Gjesteopptredner

Bøker

Veldedighet

DVD

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fiktive personer
TV-figurer
BBC
Sunnmørsalpane Skiarena Fjellseter

Sunnmørsalpane Skiarena Fjellsæter er et skianlegg som ligger i Sykkylven kommune i Møre og Romsdal. Anlegget består av 4 skitrekk og flere nedfarter. I tillegg er der 10-talls kilometer med maskinlaget langrennsspor. I Fjellsæterstova er der servering av mat og drikke. I tillegg er det hytteutleie i området.
Anlegget ligger ikke langt unna turmål som Urfjellet, Langfjellet, Ausekaret, Hammersettindane og Borgundkollen og ca.  fra Ålesund.

Se også
 Liste over norske alpinanlegg

Eksterne lenker 
 Sunnmørsalpane Skiarena Fjellseter

Skianlegg i Norge
Idrettsanlegg i Møre og Romsdal
Byggverk i Sykkylven
Alpinanlegg i Norge
Medkila skole

Medkila skole er en barneskole beliggende helt øverst i bydelen Medkila i Harstad. Skoleåret 2007–2008 var det 284 elever, fra 1. til 7. klassetrinn, og 31 lærere/assistenter. Rektor er .

Eksterne lenker 
 Skolens hjemmeside

Skoler i Harstad
Barneskoler i Troms og Finnmark
Dominium Utrecht

Dominium Utrecht var navnet på et område Utrechts biskop overdro til Karl V i 1528.

Historie

Frem til overdragelsen var Utrecht et fyrstbispedømme, og fyrstbiskopens verdslige område kaltes Sticht. Dette området var inndelt i Nedersticht (rundt Utrecht) og det senere tilføyde området på den andre siden av elven IJssel, Oversticht. Disse to områdene var ikke knyttet til hverandre geografisk, naboene prøvet stadig å korrigere grensene til egen fordel og bispedømmet var ikke sterkt nok til å stoppe dette på en effektiv måte. 

Kriger mot grevskapet Holland og Gelderland, ved siden av borgernes krav om mer selvstyre og deres innbyrdes uroligheter (mellom «Lichtenbergerne» og «Lokhorsterne») førte etterhvert til at biskopens makt over disse to adskilte områdene ble så undergravd at biskop Henrik av Bayern i 1528 overdro den verdslige delen av ansvaret til keiser Karl V. Keiseren fikk dermed Dominiene Utrecht, Overijssel og Groningen som len, og dermed en del av De sytten nederlandske provinsene.

Dette området ble senere til de tre provinsene Utrecht, Overijssel og Groningen som var en del av Republikken de syv forente Nederlandene.

Se også
Sticht Utrecht
Oversticht
Nedersticht

Utrecht
Nederlands historie
Utrecht
Historiske stater og riker i Europa
Stater og territorier etablert i 1528
Stater og territorier opphørt i 1795
Tørketrommel

En tørketrommel er en husholdningsmaskin man finner i nesten alle moderne hjem.
Den har som oppgave å tørke vått tøy, for eksempel tøy som nettopp har blitt vasket i en vaskemaskin.
Alternativer til tørketrommelen er å henge klærne til tørk.

Forskjellige typer tørketromler 
Det finnes mange forskjellige typer tørketromler, alle har sin egen virkemåte. Nedenfor følger virkemåten til de mest vanlige tørketrommeltypene.

Virkemåten til en kondenstørketrommel 
En kondenstørketrommel roterer det våte tøyet i en rund trommel mens den ventilerer tøyet med varm luft. Den varme luften får vannet i tøyet til å fordampe til fuktighet og fører denne fuktigheten med seg ned gjennom lofilteret til varmeveksleren som igjen kondenserer fuktigheten tilbake til væskeform.
Denne væsken, eller vannet om du vil, blir så ledet vanligvis via en pumpe opp til vannbeholderen eller ut gjennom en slange bak på maskinen.

Virkemåten til en utluftningstørketrommel 
En utluftningstørketrommel roterer det våte tøyet i en rund trommel mens den ventilerer tøyet med varm luft. Den varme luften får vannet i tøyet til å fordampe til fuktighet. Fuktigheten blir så blåst ut av maskinen, vanligvis med ett stort rundt fleksibelt rør.

Historie
Den første tørketrommelen ble oppfunnet i 1799 av en franskmann som het Pochon. En annen variant der man hengte klærne i nærheten av en varmekilde ble patentert i USA 7. juni 1892. Elektriske tørketromler ble funnet opp på 1900-tallet.

Se også
 Vrimaskin
 Tørkeskap
 Klesbrettemaskin

Klesvask
Elektrisk husholdningsutstyr