alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Isengard (band)

Isengard var et norsk black/folk metal-prosjekt av Gylve «Fenriz» Nagell som ble startet i 1988. Isengards første studioalbum heterVinterskugge (1994) og er egentlig en samling av tre demoer Fenriz spilte inn i perioden 1989–1993. Isengard ga så ut ett studioalbum til, Høstmørke i 1995, som ble det siste fra Isengard. Prosjektet ble avsluttet samme år. Navnet på prosjektet kommer fra boken Ringenes herre.

Sangtekstene er sterkt antikristne, som feks sangen «I Kamp Med Hvitekrist» fra albumet Høstmørke.

Utgivelser

Studioalbum
Høstmørke (1995)

Samlealbum
Vinterskugge (1994)

Demo
Spectres over Gorgoroth (1989)
Horizons (1991)
Vandreren (1993)

Eksterne lenker
 

Norske black metal-band
Band etablert i 1989
Norske folk metal-band
Norske death metal-band

pl:Isengard (grupa muzyczna)
Jonathan Pollard

Jonathan Jay Pollard (født 7. august 1954 i Galveston, Texas) er en amerikansk statsborger og tidligere etterretningsoffiser i den amerikanske marinen som i 1987 ble dømt til livsvarig fengsel uten mulighet for prøveløslatelse for spionasje til fordel for den israelske etterretningsorganisasjonen Lakam. Pollard ble imidlertid løslatt i november 2015, etter 30 år i fengsel.

Pollard ble født i Galveston, Texas, i en jødisk familie. Han arbeidet i marinen fra 1979. Hans overordnede fikk mistanke til ham da de flere ganger fant dokumenter som ikke hadde noen forbindelse med hans arbeid på kontoret hans. FBI ble varslet og innledet etterforskning. I november 1985 ble Pollard avhørt av FBI. Få dager etter søkte han om asyl i den israelske ambassaden. Ambassaden var imidlertid ikke villig til å gi ham det, og Pollard og hans kone, Anne Henderson-Pollard, ble arrestert.

Pollard hadde bl.a. informert Mossad om identiteten til flere hundre CIA-agenter. CIA fryktet ikke bare at Mossad kunne misbruke dette, men spesielt at russiske spioner, aktive i Mossad kunne få kjennskap til identitetene.

4. juni 1986 ble Pollard funnet skyldig i anklagen om spionasje, og 4. mars året etter ble han dømt til livsvarig fengsel. Hans kone ble dømt til fem års fengsel og løslatt i 1989. Ekteparet ble senere skilt, og Pollard giftet seg i fengselet med Esther Zeitz.

I februar 1996 gav den israelske regjeringen ham israelsk statsborgerskap og har gjentatte ganger forsøkt å få den amerikanske regjeringen til å løslate ham. Dette har mange reagert sterkt på. Tidligere CIA-sjef George J. Tenet truet med å gå av dersom Pollard ble løslatt.

Israels daværende statsminister Benjamin Netanjahu innrømmet i 1998 at Pollard hadde spionert mot USA for Israel.

Referanser 

Personer fra Galveston
Spioner fra USA under den kalde krigen
Spioner for Israel
Personer fra USA dømt for forbrytelser
Personer dømt for spionasje
Jimmy Methven

James Methven, vanligvis kalt Jimmy Methven,  (født 7. desember 1868 i Perth, Perthshire, Skottland, død 25. mars 1953 i Derby, Derbyshire, England) er en tidligere skotsk fotballspiller og fotballmanager. Han spilte for tre skotske og en engelske fotballklubb, og han var også manager for en engelsk fotballklubb. 

Methven, som var høyreback, var reserve for  i en landskamp mot  i 1890.

Biografi

Som spiller 
Jimmy Methven startet sin fotballkarriere i Leith Athletic, og han spilte også for de skotske klubbene Hearts og St Bernard's før han bestemte seg for å satse på spill i engelsk liga.

I mai 1891 skrev han kontrakt med Derby County etter å ha takket nei til et tilbud fra Burton Swifts. Methven spilte over 500 klubbkamper for Derby, og han fikk med seg tre finaler i FA-cupen, før han i 1906 la opp som aktiv spiller.

Som manager 
Da Derbys første manager Harry Newbould i juli 1906 ble utnevnt som manager i Manchester City trengte Derby ny manager, og den 7. august 1906 fikk Jimmy Methven den ledige stillingen. Ettersom Steve Bloomer samme året hadde gått til Middlesbrough ble det en tung start på Methven's managerkarriere, og hans første sesong endte til slutt med klubbens første nedrykk. I de neste årene slet klubben med økonomiske problemer som medførte få ressurser til nye spillekjøp, men i 1910 returnerte Bloomer til klubben og Derby vant 2. divisjon i sesongen 1911/12. Methven klarte ikke å etablere laget i toppdivisjonen, men i 1914/15 vant laget nok en gang den engelske 2. divisjon. 

I 1922 ble han rammet av sykdom, og måtte trekke seg som manager etter å ha vært tilknyttet Derby County sammenhengende i 31 år.

Karriere som spiller

Klubblag

Karriere som fotballmanager

Klubblag

Meritter

Spiller 
 Finalist i FA-cupen med Derby County i 1898.
 Finalist i FA-cupen med Derby County i 1899.
 Finalist i FA-cupen med Derby County i 1903.
 Nummer 6 på listen over de som har spilt flest klubbkamper for Derby County.
 Nummer 5 på listen over de som har spilt flest ligakamper for Derby County.
 Er sammen med Archie Goddall de eneste Derbyspillerne som har spilt alle kampene i fem forskjellige sesonger.

Manager 
 Ble vinner av 2. divisjon med Derby i 1911/12.
 Ble vinner av 2. divisjon med Derby i 1914/15.

Referanser

Kilder 
 Mortimer, Gerald (2004): The Who´s Who of DERBY COUNTY. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4

Eksterne lenker 
 
  Spillerprofil fra Derby Evening Telegraph
  Artikkel fra oktober 2000 om Jimmy Methven 

Skotske fotballspillere
Skotske fotballtrenere
Fotballspillere for Leith Athletic FC
Fotballspillere for Heart of Midlothian FC
Fotballspillere for Derby County FC
Fotballtrenere for Derby County FC
Personer fra Perth i Skottland
Fatland Slakteri

Fatland Slakteri er et familieselskap, eid av familien Fatland.

Historie 

Historien til Fatland-konsernet kan spores tilbake helt til 1880-årene, da Rasmus Fatland på gården Underbakka i Vikedal i Rogaland tok til å slakte dyr for andre sambygdinger, og drev blant annet med salg av kjøtt i Oslo.
Det første slakteriet ble bygd av Helgevold i Sandeid i 1937, et anlegg sønnen til Rasmus, Severin Fatland overtok i 1947. Det kom stadig mere slakt, og Fatland bygde nytt slakteri i Sandeid i 1957.   

Nye krav til slakteriene, og stadig flere leverandører, førte til at Fatland Ølen ble bygd i 1974, som det største private slakteriet i Norge. I 1984 kjøpte Fatland Oslo Kjøttsenter, i 1986 et slakteri i Bergen, og i 1988 og -89 to slakteri på Jæren, som nå er fusjonert til Fatland Jæren. 

I 1995 og 1997 kjøpte Fatland 100 % av aksjene i Skjeggerød AS, og fikk dermed eierskap i en av Norges største og mest moderne kjøttforedlingsbedrifter, og samtidig markedsadgang til det viktige dagligvaremarkedet. 

Konsernet er i dag eid av Vidar, Inge, Svein og Ståle Fatland, og fungerer som en familiebedrift.

I dag er det 550 ansatte ved anleggene i Ølen, Oslo, Sandefjord og på Hommersåk. 

På 90-tallet er behandlingen av biprodukt og økonomien i dette vektlagt. Fatland Hud og Skinn, Fatland Gjestal Ull, Fatland Miljøfôr og Norwool.

Norske landbruksselskaper
Selskaper etablert i 1937
Næringsliv i Vindafjord
Christel Guillaume

Christel Guillaume (født 6. oktober 1927 som Christel Boom i Berlin, død 20. mars 2004 samme sted) var en Stasiagent og spion for DDR.

Liv og virke
Hun arbeidet først som sekretær og lot seg verve av Hauptverwaltung Aufklärung. I 1951 giftet hun seg med Günter Guillaume, som også var Stasiagent. De fikk sønnen Pierre Guillaume, senere Pierre Boom. I 1956 flyttet ekteparet på oppdrag fra Stasi til Vest-Tyskland, hvor de utga seg som «flyktninger». De slo seg ned i Frankfurt, og Christel Guillaume ble ansatt som sekretær i SPDs partikontor for Syd-Hessen. 

I 1974 ble hun og hennes mann avslørt og arrestert den 24. april. Året etter ble hun dømt for landsforræderi til åtte års fengsel.

Ekteparet Guillaume ble sendt tilbake til DDR i 1981 som del av en agentutveksling. I DDR ble de æret som «fredsbudbringere». Christel Guillaume mottok Karl-Marx-ordenen, og ble utnevnt til oberstløytnant i Stasi.

Hun ble skilt fra mannen 16. desember 1981, og bodde siden tilbaketrukket i Hohen Neuendorf ved Berlin, i et hus bygget og sikret spesielt for henne.

Hun døde 20. mars 2004 i Berlin av en hjertelidelse.

Referanser

Litteratur 
 Udo Kollatz: Kreuzwege – Wegkreuzungen: Jugenderinnerungen eines alten Mannes. Fischer, Aachen 2007

Personer fra Berlin
Tyske spioner
Spioner under den kalde krigen
Tyskere dømt for forbrytelser
Personer dømt for spionasje
St. Augustine’s Abbey

St. Augustine's Abbey er et tidligere kloster i Canterbury i England. Det tilhørte benediktinerordenen.

Det var i bruk fra omkring år 600 til 1538.

Historie
I 598 kom Augustin av Canterbury til England som misjonær. Kong Æthelbert av Kent var gift med en kristen kvinne, og tillot at Augustin opprettet et kloster rett utenfor Canterburys murer. Det stod allerede tre saksiske kirker der, viet til Pancras, Peter og Paulus, og til jomfru Maria. Deler av St. Pancras kirke er bevart, men de to andre ble slått sammen til én bygning av normannerne. 

Klosteret ble allerede fra begynnelsen av planlagt brukt som gravsted for kongene av Kent og erkebiskopene av Canterbury. I 978 ble en større bygning vigslet av erkebiskop Dunstan, viet til Peter og Paulus, og til Augustin. 

Den 30. juli 1538 ble klosteret nedlagt som en del av oppløsningen av klostrene i England under Henrik VIII. Det ble systematisk plukket fra hverandre de neste femten årene, men deler av det ble ombygget til et palass for Anna av Kleve, som var ventet fra Frankrike. 

Palasset ble senere overlatt til forskjellige adelsmenn. I begynnelsen av 1600-tallet anla Lord Wotton John Tradescent et hageanlegg. Palasset ble sterkt skadet i en storm i 1703.

Ruinene av klosteret og palasset ble i 1988 tatt med på UNESCOs verdensarvliste. De forvaltes av English Heritage.

Eksterne lenker 
 

Augustines Abbey
Augustine's Abbey
Byggverk i Kent
Augustine's Abbey
Augustine's Abbey
597
Religiøse byggverk fra 500-tallet
Ruiner i England
Klosterruiner
Kent
Raimond Bernard Trencavel

Raimond Bernard Trencavel (død 1074) var vicomte av Albi og Nîmes i dagens Frankrike (vicomte er egentlig vicecomte, det vil si visegreve, også kalt borggreve). Han var sønn av Bernard Ato III, som var femte generasjon av vicomter i Albi. Raimond Bernard giftet seg med Ermengard av Carcassonne, søster av Roger, den siste greven av Carcassonne. Da han døde barnløs i 1067, overtok de Carcassonne og Béziers. Sønnen, Bernard Ato IV (død 1129) var vicomte av Albi, Béziers, Carcassonne, Nîmes og Razès. Selv om de hadde makten i alle landområdene i grevskapet Carcassonne, hadde familien aldri grevetittelen.

Adelige franskmenn
Per Jonas Nordhagen

Per Jonas Nordhagen (født 30. oktober 1929 i Bergen) er en norsk kunsthistoriker kjent for sine studier av mosaikker og gamle trehus.

Etter examen artium 1948 og magistergrad i kunsthistorie fra Universitetet i Oslo 1955, var han universitetslektor fra 1962 til 1969 samme sted. Han disputerte til dr.philos. i 1968 på avhandlingen Johannes VIIs fresker i Santa Maria Antiqua ved Forum Romanum.  Han var dosent ved  Universitetet i Bergen 1969–73, bestyrer ved Det norske institutt i Roma 1973–76, dosent ved Universitetet i Oslo 1976–86 og 1986–99 professor i kunsthistorie ved Universitetet i Bergen. I tillegg til generell kunsthistorie har Nordhagen  jobbet med kunst- og arkitekturhistorie fra 1700 til 1900, bysantinsk kunst og bysantinsk arkitektur. Han var også redaktør for tidsskriftet Kunst og kultur 1981-85 og i styret for Nasjonalgalleriet fra 1994.

Han er sønn av  Elisabeth Marie Myhre (1900–1979) og botanikk-professor Rolf Nordhagen (1894–1979), som igjen var sønn til kunstneren Johan Nordhagen.  Per Jonas var gift med kunsthistoriker Signe Horn Fuglesang (1938–), dattera til Rolf Jørgen Fuglesang, er gift med Inger Karin (1946–).


Premier 
 Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 1977

Bibliografi 
 1968 The frescoes of John VII (A.D. 705-707) in S. Maria Antiqua in Rome 
 1975 Trebyen faller : Bergen 1870-1970 	
 
 1982 The mosaics of the Cappella di S. Aquilino in Milan : evidence of restoration 	
 1983 The 'cross under arch' motif in early medieval art and its origin  	
 1983 Roma og Konstantinopel : maleri og mosaikk : forskningshistorie omkring tidligmiddelalderens maleri 	
 1985 Working with Wilpert : the illustrations in Die römischen Mosaiken und Malereien and their source value	
 1992 Bergen : guide & handbook : historical monuments, art & architecture, urban development 
 1994 Den store trebyen : trearkitektur i Bergen før 1850 	
 2003 Norsk arkitekturhistorie : frå steinalder og bronsealder til det 21. hundreåret (flere forf)
 2004 På universitetets grunn : Nygårdshøydens arkitekturhistorie 1860-2000
 2006 En storby i miniatyr : Bergens bygningsverden 1850-1916. Artikler om arkitektur

Referanser

Litteratur 
 N. Roll-Hansen m.fl.: Universitetet i Bergens historie, bd. 2, Bergen 1996, s. 509–510
 R. T. Eriksen og K. B. Aavitsland (red.): På klassisk grunn. Det norske institutt i Roma gjennom 40 år, 1999, s. 88–99

Eksterne lenker 

 På Høyden
 Kunsthistorie.com

Norske professorer i kunsthistorie
Norske kulturvernere
Mosaikkunstnere
Professorer ved Universitetet i Bergen
Alumni fra Universitetet i Oslo
Vitenskapelig ansatte ved Universitetet i Oslo
Personer fra Bergen kommune
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
St. Martins kirke (Canterbury)

St. Martins kirke i Canterbury er Englands eldste sognekirke som har vært i kontinuerlig bruk. 

Den ble bygget som et privat kapell for dronning Bertha av Kent i det 6. århundre, før Augustin kom som misjonær. Hun var kristen da hun kom til England sammen med sin kapellan, biskop Liudhard, og hennes mann Æthelbert av Kent lot henne praktisere sin religion. Han gav henne en kirke som ifølge Beda den ærverdige skal ha vært i bruk mot slutten av romertiden, men som så hadde stått tom lenge. Det er godt mulig at St. Martins kirke står på samme sted; rett nok er designet ikke romersk, men det er brukt romerske tegl og spolier, og den kan ha blitt reist av kristne angelsaksere rett etter at romerne trakk seg tilbake.  

På kirkegården finner man gravene til flere fremtredende lokale familier, og kjente personer som Thomas Sidney Cooper og Mary Tourtel. 

Kirker i England
Anglikanske kirker i Storbritannia
Tidligere katolske kirker
Byggverk i Kent
Verdensarven i Storbritannia
Religiøse byggverk fra 500-tallet
Katharinenkirche (Frankfurt)

St. Katharinenkirche er den største protestantiske kirken i Frankfurt am Main, og ligger i Frankfurt-Innenstadt ved Hauptwache. Den barokke bygningen er oppført mellom 1678 og 1681.

Byggverk i Frankfurt am Main
Kirker i Hessen
Lutherske kirkebygninger i Tyskland
St. Margarets kirke (Westminster)

St. Margarets kirke er en anglikansk kirke i City of Westminster i London. Den ligger ved siden av Westminster Abbey på Parliament Square, og er sognekirke for Det britiske parlamentet. Kirken er viet til Margaret av Skottland.

Den første kirken på stedet ble grunnlagt i det 12. århundre som en katolsk sognekirke for området rundt Westminster Abbey. Den ble bygget på nytt mellom 1486 og 1523. I 1614 bestemte puritanerne, som var misfornøyd med den høykirkelige Westminster Abbey, at den skulle være sognekirke for parlamentet. 

Det nordvestlige tårnet ble bygget av John James fra 1734 til 1738, og hele kirken ble kledd i portlandstein. Både den østlige og den vestlige portikoen ble lagt til senere. I 1877 ble interiøret kraftig endret av sir George Gilbert Scott, men mange elementer fra Tudortiden har blitt bevart.

Blant severdigheter i kirken finner man østvinduet fra 1509, med flamsk glassmaleri, som ble satt inn til minne om forlovelsen mellom Katarina av Aragón og Arthur, prins av Wales. Det er også vinduer til minne om William Caxton, Englands første trykker som ble gravlagt i kirken i 1492; sir Walter Raleigh, som ble gravlagt der i 1618, og dikteren John Milton, som tilhørte menigheten. 

Kirken brukes til brylluper i de øvre samfunnslag, og blant annet giftet Samuel Pepys og sir Winston Churchill seg der. 

I 1987 ble kirken sammen med Westminster Abbey og Westminsterpalasset et verdensarvsted. 

Margaret Westminster
City of Westminster
Verdensarven i Storbritannia
Religiøse bygninger fra 1100-tallet
Religiøse bygninger fra 1500-tallet
Byggverk fullført i 1523
Den Lutherske Bekjennelseskirke

Den Lutherske Bekjennelseskirke (LBK) er en norsk frikirke basert på den protestantiske tro og de evangelisk-lutherske bekjennelsesskriftene som er samlet i Konkordieboken av 1580.

LBK fikk sin første menighet i Norge i 1978, og har i dag menigheter i Avaldsnes, Stavanger, og Bergen (2021). Inntil 2009 inngikk kirken i en svensk-norsk kirke som opererte under et felles kirkestyre. Fra og med 2009 er Den Lutherske Bekjennelseskirke i Norge en selvstendig kirke.

Tidsskriftet Bibel og Bekjennelse er kirkens offisielle organ, og utkommer med 4-5 nummer i året.

LBK er medlem av The Confessional Evangelical Lutheran Conference (CELC), en internasjonal sammenslutning av lutherske bekjennelseskirker som for tiden har 32 medlemskirker fra alle fem verdensdeler.

Eksterne lenker 

 Den Lutherske Bekjennelseskirke
 Confessional Evangelical Lutheran Conference
 Lutherska Bekännelsekyrkan

Lutherske kirker
Kristendom i Norge
Etableringer i 1978
Thomas Eriksson

''Denn handler om langrennsløperen Thomas Eriksson. For artisten og låtskriveren Thomas Eriksson, se Orup.

Thomas Eriksson (født 16. oktober 1959) er en tidligere svensk langrennsløper. 

Han vant tre VM-medaljer i sin internasjonale karriere; en gull, en sølv og en bronse. Han deltok også i Vinter-OL 1980 i Lake Placid med 11.-plass på 15 km som beste individuelle resultat, og var med på det svenske laget i 4 x 10 km stafett som kom på 4.-plass.

VM-medaljer 
 1982 – gull (30 km)
 1985 – bronse (4 x 10 km stafett)
 1991 – sølv (4 x 10 km stafett)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske langrennsløpere
Verdensmestere i langrenn
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 1980
Langrennsløpere under Vinter-OL 1980
Deltakere under Ski-VM 1982
Deltakere under Ski-VM 1985
Deltakere under Ski-VM 1987
Deltakere under Ski-VM 1989
Deltakere under Ski-VM 1991
Deltakere under Ski-VM 1993
Personer fra Borlänge
Atlantic County

Atlantic County er et fylke i den amerikanske delstaten New Jersey. Det ligger i de sørøstlige delene av staten og det grenser mot Burlington County i nord, Ocean County i nordøst, Camden County og Gloucester County i nordvest og Cape May County i sør og mot Cumberland County i sørvest.

Atlantic Countys totale areal er 1 739 km² hvorav 286 km² er vann. I 2000 hadde fylket 252 552 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Mays Landing. Fylket ble grunnlagt i 1837.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fylker i New Jersey
Fylker i USA etablert i 1837
1837 i New Jersey
Jon Øigarden

Jon Øigarden (født 31. mai 1971 i Oslo) er en norsk skuespiller. Han er utdannet ved Statens teaterhøgskole, og har deltatt i flere filmer og skuespill. Han var også med i komiserien Lyckliga gatan, både som skuespiller og manusforfatter. Han var også frontfigur i komiserien Endelig fredag på TV 2.

Øigarden har han spilt en av hovedrollene i dramaserien Mammon på NRK, samt en større birolle i komiserien Helt perfekt på TVNorge. Han er oppvokst på Grefsen i Oslo.

Filmografi 
 : Weekend
 1998: 1732 Høtten … Baste Hartmann
 : Nini
 : Sofies verden … Harry
 : Lyckliga Gatan … Wiseth, m.fl.
 : Dykaren … Dirty Harry
 2000: Detektor … Kenneth
 2000: Get Ready to Be Boyzvoiced … Sverre Bratsberg
 : Et kongerike for en lama … Kuzco (stemme)
 : Endelig fredag … Claes
 : En folkefiende … Programleder
 2005: 37 og et halvt
 : Gymnaslærer Pedersen … Harald Tholfsen
 : Thomas P. … Erik Kongsberg
 2007: Berlinerpoplene … Erlend Neshov
 : Kurt blir grusom … Dr. Petter (stemme)
 : Det var en gang et eventyr
 2008: Gunvors Påske (VGTV) … Gunvor Isachsen
 : En god nummer to … Sjokolademannen
 2009: Bestevenner … Abrahamsen
 : En ganske snill mann … Kristian
 2010: Dramaqueens (kortfilm) … Lærer
 2010: En helt vanlig dag på jobben … Redaktør Askvik
 2010: Kommandør Treholt & Ninjatroppen … Otto Meyer
 : Den unge Fleksnes … Dr. Hansteen
 2010: Otto - helt privat … Ottos venn
 2010: Påpp & Råkk … Ivo
 : Kong Curling … Marcus
 2011: Varg Veum - I mørket er alle ulver grå … Even Nymark
 : Helt perfekt … Jon Øigarden
 2011: Halvbroren … Arnold
 : Fuck up … Jack
 : Mammon … Peter Verås
 2013: Lilyhammer … Bjørn Hansen
 : Kaptein Sabeltann og skatten i Lama Rama … Prins Badal (stemme)
 : Vikingane … Jarl Varg 
 : Jul i Blodfjell … Cris
 : 22 July … Geir Lippestad
 2018: Lords of Chaos … Magne Andreassen
 : Wisting … Terje Nordbø
2019: Jul i Blodfjell 2 ... Mikkel
 2019: Exit … Jeppe Schøitt
 : Nissene i bingen ... Sverre Bratsberg
 2022: Gulltransporten ... Fredrik Haslund

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Jon Øigardens profil hos Sceneweb

Norske skuespillere
Amandaprisen 2012
Personer fra Oslo
Amanda for beste mannlige birolle
Skuespillere i Kaptein Sabeltann
Seattle Mariners

Seattle Mariners er Seattles representant i Major League Baseball (MLB). De spiller hjemmekampene sine på T-Mobile Park.

Seattle Mariners har aldri vunnet MLB eller vært i World Series-finalen, men de har vunnet sin divisjon, American League West, 3 ganger. Første gang var i 1995 med stjerner som Ken Griffey Jr. og Randy Johnson på laget.

Eksterne lenker 
 

Baseballag i USA
Mariners
Sport i Washington
Fountains Abbey

Fountains Abbey er en klosterruin i North Yorkshire. Klosteret ble grunnlaget av cistercienserordenen i 1132, og det var i drift inntil oppløsningen av klostrene i England i 1539. Den 1. oktober 1540 ble det solgt til forretningsmannen sir Richard Gresham. 

Fountains er et av de største og best bevarte cistercienserklostrene i England, og er sammen med Studley Royal Park som det ligger i et verdensarvsted. Det eies av National Trust.

Eksterne lenker 
 
 Fountains Abbey en kort historie
 Fountains Abbey

Katolske klostre
Klostre i England
North Yorkshire
Verdensarven i Storbritannia
National Trusts eiendommer i England
Ruiner i England
Klosterruiner
Die Hard 4.0

Die Hard 4.0 (også kjent som Live Free or Die Hard i Nord-Amerika og Australia) er en amerikansk film fra 2007. Det er den tredje etterfølgeren til Die Hard fra 1988. Bruce Willis har igjen hovedrollen som John McClane. Filmen hadde premiere i USA 22. juni 2007, og i Norge 27. juni samme år. Filmen er basert på artikkelen A Farewell to Arms skrevet for Wired magazine av John Carlin.

Handling 

Filmen handler igjen om politimannen John McClane fra New York, som reiser for å hente en mistenkt hacker, Matt Farrell (spilt av Justin Long), ifm flere datainnbrudd som FBI etterforsker. Mens McClane henter Farrell blir leiligheten til hackeren angrepet av flere ukjente menn. John McClane må etterhvert sammen med Farrell slåss mot en internett-basert terroristgruppe som angriper vitale installasjoner i USA i et massivt cyber-angrep. 

Denne cyber-terrorist-gruppen er styrt av Thomas Gabriel (spilt av Timothy Olyphant) og den hardtslående kjæresten Mai Lihn (spilt av Maggie Q). Filmen handler om McClane og Farrell sin kamp mot cyber-terroristene, som etter hvert blir personlig, da McClane's datter Lucy McClane (spilt av Mary Elizabeth Winstead) også involveres.

Skuespillere 

 Bruce Willis som etterforsker John McClane, som arbeider i New York City Police Department.
 Justin Long som Matthew "Matt" Farrell.
 Timothy Olyphant som Thomas Gabriel.
 Mary Elizabeth Winstead som Lucy Gennero-McClane. Datteren til John McClane.
 Maggie Q som Mai Linh. Gabriel's håndlanger og elsker.
 Kevin Smith som Frederick "Warlock" Kaludis.
 Cliff Curtis som Miguel Bowman. Direktør for avdeling i FBI
 Jonathan Sadowski som Trey.
 Edoardo Costa som Emerson.
 Cyril Raffaelli som Rand.
 Yorgo Constantine som Russo.
 Željko Ivanek som agent Molina.
 Christina Chang som Taylor.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Actionfilmer fra USA
Filmer fra 2007
Engelskspråklige filmer
Oppfølgerfilmer