alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Libanons kvinnelandslag i fotball

Libanons kvinnelandslag i fotball representerer Libanon i internasjonal fotball. Libanon er rangert blant de nederste av de asiatiske landene i fotball. 

Libanon spiller unntaksvis offisielle kamper, da de fleste kampene de spiller er mot andre lag fra Midtøsten som ikke har offisiell status. Libanon har aldri deltatt i Asiamesterskapet i fotball for kvinner, og det er deres kamper mot lag som har deltatt i offisielle turneringer, som Iran, Jordan og Palestina som har sikret Libanon status som offisielt landslag hos FIFA.

Libanon har deltatt én gang i Vestasiamesterskapet i fotball for kvinner, i 2007, da de kom på tredjeplass foran Syria, men bak Iran og Jordan. Libanon stilte ikke i 2010.

Kvinnelandslag i fotball
Fotball i Libanon
Sogns

Sogns, også kjent som Sogns danseorkester, er et norsk danseband fra Dokka i Oppland startet i 2005. Bandet ble startet av bassist Geir Aage Sogn som i besetningen blant andre har fått med seg sin egen far, Aage Sogn fra Aage Sogns orkester.

Bandet var en av deltakerne i talentkonkurransen Lyden av lørdag som gikk på NRK1 høsten 2007. Juni 2008 kom debutalbumet Det kostar å vara kar, utgitt av Big Box Records. Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen danseorkester.

Medlemmer 
 Geir Aage Sogn: kontrabass, bassgitar
 : trommer
 Espen Hagen Olsen: vokal, akustisk gitar
 : trekkspill, piano
 : gitar
 Aage Sogn: trekkspill

Diskografi 
 Det kostar å vara kar (2008)
 Ei enkel rose (2010)
 Vægskille (2012)

Eksterne lenker 
 

Norske danseband
Band etablert i 2005
Jordans kvinnelandslag i fotball

Jordans kvinnelandslag i fotball representerer Jordan i internasjonal fotball. Jordan er dobbelt Vestasiamester i fotball for kvinner. 

I Vestasiamesterskapet var Jordan i gruppe med Iran, Palestina, Syria og Bahrain. Jordan vant samtlige kamper, og vant dermed mesterskapet foran Iran, som de slo knepent. Dette gjentok seg i 2007-mesterskapet, der Jordan og Iran spilte en ren finale til slutt. Igjen vant Jordan, som dermed er regionens beste lag. 

2009 og 2010 var en periode med mer aktivitet for Jordans landslag. I 2009 spilte laget to kvalifiseringsturneringer til Asiamesterskapet 2010, hvor de vant fem av sju kamper og blant annet slo de tidligere asiamestrene Taiwan, men det ene tapet for Burma gjorde at laget ble slått ut. I februar 2010 fikk laget sitt første tap i Vestasiamesterskapet, i finalen mot FAE, og i oktober ansatte man en ny trener, nederlandske Hesterine de Reus. De Reus ledet laget til seier i en turnering for arabiske stater i Bahrain, hvor FAE imidlertid ikke deltok.

Kilder

Eksterne lenker 
 

Kvinnelandslag i fotball
Fotball i Jordan
Negasjonsverb

Et negasjonsverb er et hjelpeverb som gir hovedverbet motsatt betydning. I norsk gjør man dette ved hjelp av adverbet ikke, men i noen andre språk er nektelsen et finitt verb, som bøyes i for eksempel tid og person. Hovedverbet står i en infinitt verbform. Negative verb brukes i finsk, estisk, samiske språk og nesten alle andre uralske språk. De forekommer også i japansk og dravidiske språk. De engelske hjelpeverbene don't, doesn't og didn't (kombinasjon av hjelpeverbet do og not, ikke) fungerer som negasjonsverb, selv om betegnelsen ikke brukes i engelsk grammatikk.

Grammatikk
Paul Tisdale

Paul Tisdale (født 14. januar 1973 på Malta) er en tidligere profesjonell fotballspiller og nåværende hovedtrener for Exeter City FC.
Han ble ansatt i klubben i juni 2006 og er per september 2017 den treneren i det engelske ligaen (de øverste fire divisjonene) som har hatt stillingen nest lengst etter Arsene Wenger

Referanser

Eksterne lenker 
 

Maltesiske fotballspillere
Maltesiske fotballtrenere
Engelske fotballspillere
Engelske fotballtrenere
Fotballspillere for Southampton FC
Fotballspillere for Northampton Town FC
Fotballspillere for Huddersfield Town FC
Fotballspillere for Bristol City FC
Fotballspillere for Exeter City FC
Fotballspillere for Dundee United FC
Fotballspillere for FinnPa
Fotballspillere for Panionios GSS
Fotballspillere for Yeovil Town FC
Fotballtrenere for Exeter City FC
Fotballtrenere for Milton Keynes Dons FC
Fotballtrenere for Bristol Rovers FC
Personer fra Valletta
Fødsler i 1973
Ihor Bjelanov

Ihor Ivanovytsj Bjelanov (ukrainsk: Ігор Іванович Бєланов; russisk: Игорь Иванович Беланов – Igor Ivanovitsj Belanov; født 25. september 1960 i Odessa i Ukraina, daværende Sovjetunionen), er en sovjetisk og ukrainsk tidligere fotballspiller, mest kjent for sin tid hos Dynamo Kyiv og Borussia Mönchengladbach. Han ble kåret til Årets spiller i Europa i 1986.

Bjelanov spilte for SKA Odessa (197980), FK Tsjornomorets Odesa (1981–1984) og Dynamo Kyiv (1985–1989), hvor han var med på å vinne Cupvinnercupen i 1986. I 1989 fikk Belanov klarsignal til å spille i utlandet, og flyttet til Vest-Tyskland der han fikk kontrakt med Borussia Mönchengladbach. Han debuterte i Bundesliga den 4. november 1989.

Etter bare 24 kamper og fire mål for klubben, flyttet han til 2. Bundesliga-laget Eintracht Braunschweig der han debuterte den 27. april 1991 og han scoret 13 mål på 38 kamper. I 1995 flyttet han tilbake til Ukraina og til hans tidligere klubb FC Chernomorets Odessa hvor han spilte sesongen 1995–1996, og avsluttet karrieren hos Metalurh Mariupol i 1996/1997-sesongen.

Bjelanov spilte 33 landskamper for Sovjetunionen og scoret åtte mål. Etter spillerkarrieren har han prøvd seg med varierende hell som trener/klubb-eier i Sveits, og eier i dag Igor Belanovs fotballskole i Odessa.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Igor Belanov på UkrSoccerHistory.com

Ukrainske fotballspillere
Sovjetiske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 1986
Spillere i Fotball-EM 1988
Fotballspillere for FK Tsjornomorets Odesa
Fotballspillere for FC Dynamo Kyiv
Fotballspillere for Eintracht Braunschweig
Fotballspillere for Borussia VfL 1900 Mönchengladbach
Personer fra Odesa
Luis Suárez Miramontes

Luis Suárez Miramontes (født 2. mai 1935 i La Coruña), er en spansk tidligere fotballspiller og trener. Han er mest kjent fra sin tid som spiller for Barcelona i Spania og Inter Milan i Italia. Han ble i 1960 kåret til Årets spiller i Europa. Han spilte 32 landskamper for  og scoret 14 mål.

Suárez var midtbanespiller for Deportivo de La Coruña, CD España Industrial, FC Barcelona, Inter Milan, Sampdoria og det spanske landslaget. Hans presise pasninger og knallharde skudd hjalp også Spania å bli Europamester i fotball i 1964. Han la opp som spiller i 1973.

Han har etter spillerkarrieren vært trener for en rekke spanske og italienske klubber. I tillegg har han vært landslagstrener for Spania, blant annet under VM i fotball 1990. Han er for tiden ansatt som talenspeider for Inter Milan.

Meritter 
 Barcelona 
 La Liga: 1958-59 og 1959-60
 Copa del Generalísimo: 1957 og 1959
 Messebycupen: 1958 og 1960
 Inter Milan
 Serie A: 1962-63, 1964-65 og 1965-66
 Europacupen: 1964 og 1965
 Intercontinental Cup: 1964 og 1965
 
 Europamester: 1964

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Internasjonal statistikk
  Spillerstatistikk - Spania
 Trenerstatistikk - Spania
 tribalfootball.com

Spanske fotballspillere
Spanske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1962
Spillere i Fotball-EM 1964
Spillere i Fotball-VM 1966
Trenere i Fotball-VM 1990
Fotballspillere for Deportivo de La Coruña
Fotballspillere for FC Barcelona
Fotballspillere for FC Internazionale Milano
Fotballspillere for UC Sampdoria
Fotballtrenere for FC Internazionale Milano
Fotballtrenere for UC Sampdoria
Fotballtrenere for SPAL 1907
Fotballtrenere for Calcio Como
Fotballtrenere for Cagliari Calcio
Fotballtrenere for Deportivo de La Coruña
Fotballtrenere for Albacete Balompié
Trenere for spanske fotballandslag
Europamestere i fotball
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Personer fra La Coruña
Fødsler i 1935
Bestum skole

Bestum skole er en barneskole i Oslo bygget i 1921. Skolen ligger på Ullern, et lite stykke nord for Bestum. Skolebygningen fra 1921 er tegnet av arkitektene Morgenstierne & Eide.

Skolen har rundt 550 elever. I 2008/2009 var skolen under utvidelse/ombygging, og elevene var i byggeperioden plassert i paviljonger på Blokkajordet. Etter at arbeidene var avsluttet, ble skolen innviet på ny 10. juni 2010.

I 2015 lagde skolen en egen sang som heter Bestumvenn.

Referanser

Eksterne lenker

 Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 7. februar 2018.
 Skolens hjemmesider

Barneskoler i Oslo
Skoler i bydel Ullern
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1921
Christian Morgenstierne
Arne Eide
Kulturminner i bydel Ullern
Brannfjell skole

Brannfjell skole er en 8–10-skole (ungdomsskole) ved den sørlige utkanten av Ekebergsletta, med adresse Ekebergveien 111. Dette er på den tidligere marka til Store Ekeberg gård. Skolen ble bygget som ungdomsskole i forbindelse med overgangen til 9-årig grunnskole i Oslo, og sto ferdig i 1972. Skolen tar primært inn elever fra barneskolene Ekeberg, Bekkelaget og Nedre Bekkelaget. Inntaksområdet strekker seg fra Malmøya i sørvest til Ryenbergveien og Baglerfaret i nordøst, og omfatter også en liten del av Gamle Oslo.

Nærmeste nabo til skolen er KFUM-hallen, som brukes av skolen til gymsal. Før KFUM-hallen ble bygget ble Ekeberghallen benyttet som gymsal.

Skolen har bibliotek som er heltidsbemannet med faglært bibliotekar. Vegg-i-vegg med bygget har skolen et hus som brukes til musikkundervisning, med instrumenter og 6 øvingsrom. 

Skolen deltar fra tid til annen i eksterne prosjekt og konkurranser.

Skolen gjorde seg i 2014 bemerket med sitt «post-it prosjekt», noe som fikk oppmerksomhet i Aftenposten. Skolens elevråd ble kåret til «Årets elevråd 2015». Skolen ble tildelt 125 000 kroner fra Sparebankstiftelsen i desember 2016. Skolen hadde flere elever som finalister, vant premier og var vinner av klasser i «Elevbedrift/Ungt Entreprenørskap 2016». Også i 2018, 2019 og 2020 utmerket skolen seg med mange vinnere og finalister i Oslomesterskapet i Elevbedrift.  

Høsten 2017 havnet skolen i medienes søkelys etter at det oppstod 4 branner i løpet av snaue 2 uker. 

De siste årene har det vært store utbedringer av uteområdet, med blant annet basketballbaner, bordtennisbord, aktivitetsapparater, sykkelstativ m.m.

Rektorer 
 Tove Marie Huitfeldt (1993 - Juli 2007) 
Anne-Karin Bjerkebro (2007- april 2016, og fra 2017- januar 2020) 
Lasse Wam (2016, midlertidig) 
Gjermund Jørgensen (Januar-August 2020) 
Espen Sandnes Frøystveit (August 2020 - Januar 2023)

Tidligere elever ved skolen
 Dorthe Skappel – programleder, modell.

Referanser

Eksterne lenker 
 Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 7. februar 2018.
 Skolens hjemmeside

Ungdomsskoler i Oslo
Skoler i bydel Nordstrand
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1972
Britain’s Got Talent 2008

Sesong 2 av Britain's Got Talent begynte på TV (i Storbritannia, ITV) 12. april 2008 og finalen ble avholdt 31. mai 2008.
Vinner: George Sampson
Programledere: Anthony McPartlin og Declan Donnelly
Jury: Simon Cowell, Amanda Holden og Piers Morgan

Semifinalister

Semifinalene

Semifinale 1

X-ene

Juryens favoritter

Semifinale 2

X-ene

Juryens favoritter

Semifinale 3

X-ene

Juryens favoritter

Semifinale 4

* Simon Cowell trykket på X-en til Amanda Holden

X-ene

Juryens favoritter

Semifinale 5

X-ene

Juryens favoritter

Finale

Se også
Britain's Got Talent
Britain's Got Talent 2007

Britain's Got Talent
Average White Band

Average White Band (forkorta AWB) er et skotsk funk- og R&B-band som hadde mange låter mellom 1974 og 1980 som kom høyt på hit-listene. De er fortsatt aktive.

Britisk musikk
Forretningsfolk

Forretningsfolk er en bred term på en person som har en høy stilling i et selskap samt har ansvaret for kontakter og forretningsoppgjør med andre selskaper.

Finansfolk er også benevning på en person som, med eller uten formell kompetanse, har egenskapen å kunne gjøre det bra, dvs. på kort eller lang sikt lønnsomme forretninger.

Det finnes mange forskjellige typer forretningsfolk:

 Gründer
 Investor
 Administrator (typisk: Administrerende direktør)
 Bedriftseier
 Leder (både inne forretningsverden, organisasjonsverden og andre felter)
 Trader (aksjetrader og trader av andre verdipapir)
 Megler (aksjemegler og megler av andre verdipapir)
 Konsulent
 Investeringsbankier

Se også
Handelsmann
Industriteknikk

 

id:Pengusaha
Barbie Girl

«Barbie Girl» er en sang av dansk-norske dance-popgruppen Aqua.

Sangen ble utgitt i 1997 som deres tredje singel, og var den første av bandets singler som ble sluppet i Storbritannia. Sangen ble utgitt på debutalbumet Aquarium (1997), og var skrevet av Claus Norreen og Søren Rasted etter at bandet hadde sett en kitsch-utstilling.

Sangen toppet hitlister verden over, i Storbritannia og Australia lå den på topp i tre uker. Den nådde #7 på den amerikanske Billboard Hot 100 listen.

Singlen har solgt over 8 millioner eksemplarer verden over. Musikkvideoen til sangen har per april 2022, blitt vist over 1 milliard ganger på YouTube.
Like fullt kåret magasinet Rolling Stone låta (og videoen) i september 2011 til «den dårligste sangen i 1990-årene», ifølge oppslag hos Fox News.

Referanser

 

 

Sanger fra 1997
Fylkesvei 7850

Fylkesvei 7850 går mellom Rødsand og Å i Senja kommune

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 224 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Endepunkt Rødsand

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Salomonøyenes kvinnelandslag i fotball

Salomonøyenes kvinnelandslag i fotball representerer Salomonøyene i internasjonale kamper. Salomonøyene stilte opp i sitt første Oseaniamesterskap i 2007. Salomonøyene endte sist av fire lag etter uavgjort mot Tonga og tap for Papua Ny-Guinea og New Zealand. I Sørstillehavslekene, som også fungerte som OL-kvalifisering, kom Salomonøyene på tredjeplass i sin gruppe, på plassen bak kvalifiseringen til videre spill.

Eksterne lenker
 Salomonøyenes Fotballføderasjons hjemmeside

Kvinnelandslag i fotball
Fotball på Salomonøyene
Kari Vikhagen Gjeitnes

Kari Vikhagen Gjeitnes (født 13. januar 1985 i Molde) er en norsk tidligere langrennsløper som representerte Henning Skilag og Team Koteng. Inntil 2019 representerte hun Team Ragde Eiendom. Hun ble verdensmester i sprint for junior i 2005, og tok NM-sølv i klassisk sprint under Norgesmesterskapet på ski 2008 og i Norgesmesterskapet på ski 2015.

Hun ble nummer fem i sprint klassisk i VM 2015 i Falun.

Hun vant Marcialonga 2020 og ble nummer to sammenlagt i Ski Classics 2019/20. Hun la opp i 2020.

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

Referanser

Eksterne lenker 
 
 – Bare glem VM
 langrenn.com  Kari Vikhagen Gjeitnes Juniorverdensmester
 NM-suksessen gir billett til Estland

Norske langrennsløpere
Juniorverdensmestere i langrenn
Norgesmestere i langrenn
Personer fra Molde kommune
Deltakere under Ski-VM 2015
Bygdøy skole

Se også Bygdø skole for den tidligere skolen fra 1896.

Rektorer
1946–1955: Anne- Marie Løfgren

1955–1960: Bjørn Lund Hodne

1960–1979: Håkon Straume

1979–1988: Kjellhaug Pettersen

1988–2000: Unni B. Roksvåg

2000–2003: Ada Holmen

2003–2007: Gerd Lie

2007–2022: Svein G. Olsen

2022-d.d:     Gullborg Støldal

Bygdøy skole er en barneskole på Bygdøy i Oslo. Skolen ble etablert i 1926. Skolebygningen fra 1926 er i to etasjer i pusset tegl og valmet tak med taksten, arkitekt var Harald Bødtker. I 1940 åpnet et tilbygg tegnet av Georg Greve. 

Under store deler av andre verdenskrig var skolen rekvirert av tyskerne og brukt som forlegning for tyske soldater.

I 2002 gjennomgikk skolen en omfattende rehabilitering og utbygging. Det drives utstrakt samarbeid med museene i nærmiljøet.

Rektorer 
 2022-: Gullborg Kristin Støldal (fra Rosenholm skole)
 2004-2022: Svein G. Olsen

Referanser

Eksterne lenker
 Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 5. februar 2018.
 Skolens hjemmeside

Barneskoler i Oslo
Bygdøy
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1926
Skoler i bydel Frogner
Kulturminner i bydel Frogner
Wilhelm Olsen (bryter)

Wilhelm Alexander Olsen (født 12. mai 1891 i Oslo, død 6. april 1971 samme sted) var en norsk olympisk bryter fra Oslo.

Olsen deltok under sommer-OL for Norge i 1920 i Antwerpen i fjærvekt.

Klubber 
 Fagforeningens IL
 Vålerenga Idrettsforening
SP 09  Norgesmester 1920-1921

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske brytere
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1920
Brytere under Sommer-OL 1920
Personer fra Oslo
Fødsler i 1891
Dødsfall i 1971
Fylkesvei 7898

Fylkesvei 7898 går mellom Flatvoll i Tromsø og Seljelvnes i Balsfjord. Veien er 23,7 km lang.

Veien starter fra europavei 8 i lia over Seljelvnes, på østsida av Balsfjorden. Like etter tar  av mot venstre, ned mot Seljelvnes. Fv292 går herfra mot nordøst, i ei bratt stigning oppover lia, og ved Vakkerhaugen passeres veiens høyeste punkt på 220 moh, bare 3 km fra Balsfjorden. Veien passerer nå inn i Lakselvdalen, og på østsida av dalen ligger den sørlige delen av Lyngsalpan, og den iøynefallende Piggtinden (1505 moh) ses rett mot øst fra veien.

Veien fortsetter mot nordøst og ned i øvre Lakselvdal, hvor den følger østsida av dalen. Dalbunnen er relativt flat og det ligger mindre grender og gårdsbruk langs veien gjennom hele dalen, med skogstrekninger i mellom. Omtrent midtveis passerer veien inn i Tromsø kommune, og snur like etter mot nord og passerer ved grenda Skulva over Lakselva, og følger heretter vestsida av dalføret. Nederst i Lakselvdalen går veien gjennom de sørligste gårdene i bygda Lakselvbukt, og munner ut i Fv293 ved gården Flatvoll.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 292 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 Kartverkets norgeskart
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Balsfjord
Veier i Tromsø
Fylkesvei 7912

Fylkesvei 7912 går mellom  ved Dåfjordvatnet og bygda Dåfjord på Ringvassøya i Karlsøy kommune. Veien er 4,3 km lang. Dåfjordvatnet ligger på 208 moh, og herfra går veien i en sammenhengende nedoverbakke langs ei skogkledt li ned til bygda, som ligger innerst i botnen av Dåfjorden. Herfra går en kommunal vei nordover langs østsida av fjorden til gården Langstrand, mens Fv303 snur i motsatt retning og fortsetter rundt 1 kilometer vestover langs fjordbotnen. Veien fortsetter herfra som kommunal vei utover langs vestsida av Dåfjorden til gården Steinnes.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 303 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Karlsøy
Fylkesvei 7918

Fylkesvei 7918 går mellom Vannareid og Burøysund på øya Vanna i Karlsøy kommune. Veien er 6,0 km lang.

Beskrivelse 
Veien tar av fra Torsvågveien ved gården Vollstad i bygda Vannareid ved Hamrefjorden. Den går derfra i øst-nordøstlig retning over det lave Vannareidet, som nesten deler øya Vanna i to. Veien følger fjellfoten på sørsida av eidet til vestsida av Storvatnet (24 moh), hvor den krysser over til nordsida av det myrlendte landskapet som preger Vannareidet. Veien fortsetter østover til veienden i bygda Burøysund, som er oppkalt etter sundet mellom Vanna og Burøya. Fra Burøysund går korte veistubber både nordover langs Burøysundet og sørover til gården Brattfjell.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 306 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Endepunkt Burøysund

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Karlsøy
Fylkesvei 7926

Fylkesvei 7926 går mellom Sør-Lenangsbotn og Svingen («Skomakerkrysset») i Lyngen kommune. Veien er 3,7 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 314 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Lyngen
Fylkesvei 7928

Fylkesvei 7928 går mellom Pekkanes og Signalnes i Storfjord kommune. Veien er 13,0 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 321 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Signaldalen

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Storfjord
Strandreverumpe

Strandreverumpe (Alopecurus arundinaceus) er en art i grasfamilien.

Den er et flerårig gras som kan bli opptil én meter høy. I Nord-Europa vokser den nesten utelukkende på havstrender, men andre steder finnes arten langs elvebredder. Utbredelsen omfatter det meste av Europa, og arten finnes østover til Øst-Sibir, Mongolia og Kina og sørover til Jordan-dalen og Iran. Den finnes også i sørskråningen til Atlasfjellene i Nord-Afrika.

I Norge er arten vanlig i nordlige Nordland, Troms og Finnmark. Det er også en isolert forekomst på Lamøya i Larvik.

Kilder 
 Den virtuella floran − Svartkavle Besøkt 21. desember 2014.
 Artsdatabanken – strandreverumpe Besøkt 21. desember 2014.
 Scheda Botanica – Alopecurus arundinaceus Besøkt 22. desember 2014.

Eksterne lenker 
 

Gressfamilien
Rødeik

Rødeik (Quercus rubra) er en art av eiketrær i eikeslekten, som tilhører bøkefamilien. Det er stort, opp til 25 meter høyt, og har snaue, mørk røde kvister og smågrener. Den kommer opprinnelig fra Nord-Amerika.

Bladet er langskaftet, og skiller seg således fra vintereik og sommereik som har korte bladskaft (sommereik kortest). Fingerdelingen på bladene går halvveis inn til midtnerven, og hver lapp er litt spisset med tenner, helt ulikt de to andre utbredte eikeartene i Norge. Unge trær har en kjegleformet krone, mens eldre trær har en bred kuppelformet krone fra en kort, massiv stamme, som deler seg i et par meters høyde. Nøttene bruker 1,5 år på å bli modne. Nøtteskåla dekker mellom en fjerdedel og en tredjedel av nøtta. 

Den stiller ikke strenge krav til klima, jordsmonn og topografi. Rødeik kan vokse i rene bestander eller danne skog sammen med papirbjørk, gulbjørk, gråbjørk, virginiaeiner, virakfuru, weymouthfuru, canadahemlokk, rødlønn, sukkerlønn, romhegg, Prunus pensylvanica, svartlind, tulipantre, amerikabøk, fargeeik, kviteik og borreeik. En kan også finne den sammen med mange andre treslag som kvitask, grønnask, Populus grandidentata, amerikaosp, kvitalm, rødalm, svinehickory, bitterhickory, kvithickory, skihickory, skarlageneik og andre eikearter, tuja, gul hestekastanje, agurkmagnolia, amerikanesletre, smørvalnøtt, svartvalnøtt, sumptre og ambratre.

Blant mindre trær og busker kan nevnes blomsterkornell, syretre, amerikakristtorn, virginiahumlebøk, amerikaagnbøk, amerikajudastre, Asimina triloba, sassafras, Diospyros virginiana, Staphylea trifolia, tresøtmispel, bærlyng, bredbladkalmia, virginiatrollhassel, nebbhassel, Lindera benzoin og korsved. De vanligste klatreplantene er klatrevillvin, giftsumak, Smilax og vin.

Rødeik går lengst nord av de amerikanske eikeartene og finnes fra Cape Breton i Nova Scotia, Prince Edward Island, New Brunswick og Gaspéhalvøya i Québec til Ontario i Canada. I USA går vestgrensen for utbredelsen fra Minnesota sørover til østlige Nebraska og Oklahoma. Sørgrensen går østover gjennom sørlige Alabama, Georgia og Nord-Carolina. Isolerte bestander finnes i Louisiana og Mississippi. 

Rødeik har stor betydning både i tømmerproduksjon og til planting i hager og parker. Åmene til den innførte sommerfuglen løvskognonne (Lymantria dispar) kan snauspise bladverket og har drept mye rødeik i nordøstre USA.

Arten er en del plantet i Norge nordover til Trøndelag, og flere trær er omkring 20 meter høye. Rødeik er funnet forvillet i Bergen og Oslo. 

I perioden 1915–1950 ble det vitenskapelige navnet Quercus borealis brukt om rødeik.

Kilder

Eksterne lenker 

 

Eikeslekten
Tresorter
Nord-Amerikas flora
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné