alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
The Wonderful Chance

The Wonderful Chance er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av George Archainbaud.

Handling 
Når han forlater fengselet, lover en tidligere kjeltring å endelig bli lovlydig, men omstendighetene tvinger ham snart til å vende tilbake til kriminalitet.

I mellomtiden kidnapper noen kriminelle en britisk aristokrat som er på besøk i området. Men kjeltringen ligner veldig mye på denne velstående engelskmannen, og blir snart involvert i kidnappingen.

Skuespillere 
 Eugene O'Brien som Lord Birmingham
 Martha Mansfield som  Peggy Winton
 Tom Blake som Dugan
 Rudolph Valentino som Joe Klinsby
 Joseph Flanagan som Haggerty
 Warren Cook som Parker Winton

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1920
Hjerter i brann

Hjerter i brann (originaltittel: The World and His Wife) er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Robert G. Vignola.

Handling 
Den eldre spanske adelsmannen Don Julian er lykkelig gift med Teodora, en vakker ung kvinne. Hans protesjé, den unge poeten Ernest, kommer for å bo hos dem. Selv om Teodora kun har moderlige følelser overfor Ernesto, sprer ondskapsfulle sladder i nærområdet falske rykter om et kjærlighetsforhold mellom Teodora og Ernest.

Don Alvarez, en bitter rykte-spreder vekker til slutt Ernestos raseri, og en duell mellom dem blir arrangert.

Skuespillere 
 Montagu Love som Don Julian
 Alma Rubens som Teodora
 Gaston Glass som Ernesto
 Pedro de Cordoba som Don Severo
 Charles K. Gerrard som Don Alvarez
 Mrs. Allen Walker som Marie
 Byron Russell som Wickersham
 Peter Barbierre
 Pierre Gendron
 Vincent Macchia
 James Savold
 Margaret Dale som Mercedes
 Ray Allen

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1920
Wuthering Heights (1920)

Wuthering Heights er en britisk stumfilm fra 1920 regissert av A. V. Bramble.

Skuespillere 
 Milton Rosmer - Heathcliff
 Ann Trevor - Cathy
 Colette Brettel - Catherine
 Warwick Ward - Hindley Earnshaw
 John Lawrence Anderson - Edgar Linton
 Cecil Morton York - Mr Earnshaw
 Cyril Raymond - Hareton Earnshaw
 Dora De Winton - Mrs Linton
 Aileen Bagot - Frances Earnshaw
 Mrs. Templeton - Nelly Dean
 George Traill - Joseph

Referanser

Eksterne lenker 

Britiske stumfilmer
Filmer fra 1920
Cyclolimnichus

Cyclolimnichus er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.

Utseende 
Små, ovale, mørke biller. Oversiden er tett kledt med korte, bølgende hår. Antennene er middels lange, tynne, de to innerste og det ytterste leddet er forstørrede.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Limnichidae Erichson, 1846
 Underfamilien Limnichinae
 Slekten Cyclolimnichus Deléve, 1968
 Cyclolimnichus dentoni Hernando & Ribera, 2000
 Cyclolimnichus jaechi Hernando & Ribera, 2000
 Cyclolimnichus ovalis Hernando & Ribera, 2000
 Cyclolimnichus presignis Deléve, 1968

Kilder 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae.

Eksterne lenker 

 

Limnichidae
Biller formelt beskrevet i 1968
Geoparnus

Geoparnus er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.

Utseende 
Små, ovale, blanke, mørke mudderbiller. Kroppen er forholdsvis bred, grovt punktert og kledt med fine, utstående hår. Hodet kan ha et horn i pannen. Antennene er ganske korte. Pronotum er nærmest halvsirkelformet, dekkvingene rundede. Beina er gulbrune, middels lange.

Levevis 
Ulikt de fleste andre Dryopidae lever disse i jorda, ikke ved vann.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien mudderbiller, Dryopidae
 Slekten Geoparnus Besuchet, 1978 
 Geoparnus loebli Kodada, Kadubec & Čiampor, 2013
 Geoparnus rhinoceros Kodada et al., 2007
 Geoparnus setifer Besuchet, 1978

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Bilde av Geoparnus rhinoceros

 

Mudderbiller
Biller formelt beskrevet i 1978
Microeubria

Microeubria er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede. Arten, Eubria palustris, finnes i Norden men den er ikke kjent fra Norge.

Utseende 
Små til middelsstore, bredt ovale, nokså flate, svarte biller. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og sagtakkede eller kamformede. Hodet er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. Dekkvingene er brede og flate, ofte med dype punktstriper. Beina er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. Larvene ("water pennies") er flate med ovalt omriss. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår.

Levevis 

Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
 Underfamilien Eubriinae
 Slekten Microeubria Lee & Yang, 1994
 Microeubria acuta Lee & Yang, 2002
 Microeubria jaechi Lee & Yang, 1994
 Microeubria longicornis Lee & Jäch, 1996
 Microeubria minima (Champion, 1924)
 Microeubria reticulata Lee & Jäch, 1996
 Microeubria schuhi Lee & Jäch, 1996
 Microeubria semistriata (Champion, 1921)
 Microeubria wittmeri Lee & Yang, 1998

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1994
Psephenidae
Falsotherius

Falsotherius er en slekt av kamfølerbiller.

Utseende

Levevis 
De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter. Andre kjente habitater er råtten ved, løvstrø og inne i beverhytter. En del arter i underfamilien Ptilodactylinae er ikke knyttet til vann, men lever av sporer og hyfer av mikroskopiske sopper som de skraper fra død og levende vegetasjon. Noen arter har spredt seg over mye av jorden i drivhus.

Utbredelse

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien kamfølerbiller, Ptilodactylidae Laporte de Castelnau, 1836
 Underfamilien Kamfølerbiller (Ptilodactylinae)
 Slekten Falsotherius Pic, 1913
 Falsotherius dohertyi Pic, 1913

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kamfølerbiller
Biller formelt beskrevet i 1913
Flagrax

Flagrax er en slekt av rødvinger. De fleste er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. En lang rekke insekter, både giftige og harmløse, etterligner rødvingene.

Utseende 
Middelsstore, avlange rødvinger med kraftig skulpturerte, gulbrune til røde dekkvinger, spissen kan være svart. Antennene er trådformede or rundt halve kroppslengden. Pronotum er trapesformet med krfatig ribber som gjerne avgrenser et rombeformet felt i midten.

Levevis 
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien Dictyopterinae Houlbert, 1922
 Stammen Dictyopterini
 Understammen Flagraxina Kazantsev, 2004
 slekten Flagrax Kazantsev, 1994
 Flagrax auberti (Bourgeois, 1881)
 Flagrax grandis (Kleine, 1942)
 Flagrax parallelus (Pic, 1922)
 Flagrax vanschuytbroecki Kazantsev, 2017
 Flagrax ziminae Kazantsev, 2017

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 1994
Protolopheros

Protolopheros er en utdødd slekt av biller i familien rødvinger (Lycidae).

Utseende 
En middelsstor, avlang, mørk rødvinge (fossilet er mørkt, men ravfossiler har sjelden bevart opprinnelige farger). Antennene er kraftige og litt sagtakkede. Pronotum er klokkeformet, delt i fire celler ved opphøyde lister. Dekkvingene er jevnbrede med opphøyde lengderibber.

Levevis 
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Utbredelse i tid og rom 
Arten er beskrevet fra Baltisk rav fra Eocen-tiden.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien nettrødvinger, (Erotinae LeConte, 1881)
 stammen Lopherotini Kazantsev, 2012
 slekten †Protolopheros Kazantsev, 2013
 †Protolopheros hoffeinsorum Kazantsev, 2013

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 2012
Fossile insekter
Cessator

Cessator er en slekt av rødvinger.

Utseende 
Hannene er middelsstore, slanke, brunrøde til brunsvarte rødvinger. Antennene er nokså kraftige, sagtakkede, noe over halvparten så lange som kroppen, det ytterste leddet gjerne gult. Hodet er forholdsvis lite, mørkt farget, med små, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet, noe bredere enn langt, tydelige smalere enn dekkvingene. Disse er utvidet bakover (litt pæreformede). Beina er mørke, ganske korte. Hunnene er ukjente, men er trolig larvelignende (neoteniske).

Levevis 
De voksne hannene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. De voksne hunnene er neoteniske, det vil si at de er larvelignende også i det voksne stadiet. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Karibia.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien Leptolycinae Leng & Mutchler, 1922
 slekten Cessator Kazantsev, 2009
 †Cessator anachronicus Ferreira & Ivie, 2022 - fossil art fra dominikansk rav
 †Cessator brodzinskyi Ferreira & Ivie, 2017 - fossil art fra dominikansk rav
 Cessator crypticus Ferreira & Ivie, 2022
 Cessator gnomus (Kazantsev, 2013)
 Cessator luquillonis Kazantsev, 2009
 Cessator obrienorum Ferreira & Ivie, 2022
 Cessator tortolensis Ferreira & Ivie, 2022

Referanser

Eksterne lenker 

 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 2009
Haplobothris

Haplobothris er en slekt av biller som hører til familien rødvinger (Lycidae). De er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. En lang rekke insekter, både giftige og harmløse, etterligner rødvingene.

Utseende 
Små til middelsstore, slanke, røde og svarte rødvinger med svarte, kamformede antenner.

Levevis 
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien Lycinae  Laporte de Castelnau, 1836 – dekkvingene gjerne brede, utvidet bak
 stammen Eurrhacini Bocákova, 2005
 slekten Haplobothris Bourgeois, 1879
 Haplobothris apicicornis Pic, 1931
 Haplobothris baeri Pic, 1930
 Haplobothris basipennnis Pic, 1938
 Haplobothris costatus Pic, 1920
 Haplobothris elongata Pic, 1922
 Haplobothris gounellei Pic, 1922
 Haplobothris hahneli Pic, 1938
 Haplobothris humeralis Bourgeois, 1879
 Haplobothris infasciata Pic, 1938
 Haplobothris longeprolongata Pic, 1938
 Haplobothris mediofasciata Pic, 1938
 Haplobothris melzeri Pic, 1935
 Haplobothris minutus Pic, 1922
 Haplobothris nigropapicalis Pic, 1935
 Haplobothris nigronotata Pic, 1912
 Haplobothris peruviana 
 Haplobothris pumila Bourgeois, 1879
 Haplobothris robusta Pic, 1922
 Haplobothris scapularis Bourgeois, 1879
 Haplobothris setosella Bourgeois, 1886
 Haplobothris testacea Pic, 1930

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 1879
Pseudokarumia

Pseudokarumia er en liten slekt av biller som bare finnes i et begrenset område i Mellom-Amerikail regnet som en undergruppe av familien Phengodidae. Disse sjeldne og lite kjente billene kan kjennes på at palpene (labialpalpene og/eller maksillepalpene) er sterkt forlenget og pølseformede. Ingenting er kjent om biologien til disse billene.

Utseende

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Costa Rica og Panama.

Systematisk inndeling 
Slekten har tidligere vært plassert i familien engbiller (Dascillidae). Det er kjent noen hittil ubeskrevne arter i tillegg til den ene beskrevne.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien Telegeusidae Leng, 1920 (ev. del av Phengodidae)
 Slekten Pseudokarumia Pic, 1931 
 Pseudokarumia angustata Pic, 1931

Kilder 
Telegeusidae i Tree of Life (med foto av David Maddison):

Eksterne lenker 
 

Lysbiller
Biller formelt beskrevet i 1931
Oxymastinocerus

Oxymastinocerus er en slekt av biller som bare finnes i den Nye Verden (Nord-, Mellom- og Sør-Amerika). Hunnene er larviforme, det vil si de ser ut som larver hele livet. Hunnene og larvene, av og til også hannene, har lysorganer og lyser i mørket, men dette lyset er permanent på og kan ikke reguleres. De kalles "glow-worms" eller "railroad worms" på engelsk, det siste fordi de ledd-delte hunnene med et lysorgan på hvert ledd kan minne om en nattog-vogn med opplyste vinduer. Larvene og hunnene er rovdyr som særlig angriper tusenbein, hannene tar trolig ikke mat til seg som voksne.

Utseende 
Hannene er nokså små (gjerne 3-4 millimeter), spinkle, lysbrunlige biller. Antennene er fjærformede, fasettøynene middelsstore, rundet utstående. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen eller flygevingene.

Levevis 
Larvene og de voksne hunnene kryper rundt på bakken, mellom løvstrø og under bark, og fanger ulike slags leddyr. De synes ha en spesiell forkjærlighet for tusenbein. Hannene tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne. Hunnene sender ut feromoner, som de flyvende hannene med sine store antenner lett fanger opp. Det er etter alt å dømme feromonene, og ikke lyset hunnene sender ut, som leder hannene til dem. Man antar at lysets funksjon er som en advarsel overfor rovdyr om at disse dyrene er uspiselige. Phengodidene inneholder forskjellige slags giftstoffer. Dette er et eksempel på aposematisme, der et påfallende utseende (i dette tilfellet lys) advarer om gift.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien Phengodidae LeConte, 1861
 Underfamilien Mastinocerinae
 Slekten Oxymastinocerus Wittmer, 1963, 9 arter
 Oxymastinocerus bridarollii Wittmer, 1963
 Oxymastinocerus fulvus (Philippi, 1864)
 Oxymastinocerus nigripennis Wittmer, 1988
 Oxymastinocerus pecki Wittmer, 1976
 Oxymastinocerus peruanus (Wittmer, 1956)
 Oxymastinocerus rufotestaceus Wittmer, 1976
 Oxymastinocerus unicolor (Pic, 1926)
 Oxymastinocerus varicolor Wittmer, 1986
 Oxymastinocerus venezolanus Wittmer, 1976

Kilder 
 Branham, M. Glow-worms, Railroad-worms (Insecta: Coleoptera: Phengodidae). University of Florida, IFAS Extension nettside.

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1963
Phengodidae
Nelsonphotus

Nelsonphotus er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) lysbiller (Lampyrinae) i familiegruppen lysbiller.

Utseende 
Hannen er en middelsstor, avlang, rød og svart lysbille. Pronotum, bakkroppsspissen og lårene er skarpt røde, hode, dekkvinger og resten av bakkroppen og beina svarte. Dekkvingene er myke, sprikende bak, og dekker ikke hele bakkroppen. Antennene nokså korte og trådformede. Hunnene er trolig larvelignende (neoteniske).

Levevis 
Arten lever i ørkener.

Utbredelse  
Utbredt i det sørlige California.

Systematisk inndeling 

 Orden Biller (Coleoptera)
 Underorden  Polyphaga
 Overfamilie  Cantharoidea
 Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
 underfamilie lysbiller (Lampyrinae) Latreille, 1817
 stamme Lampyrini Latreille, 1817
 slekt Nelsonphotus Cicero, 2006
 Nelsonphotus aridus Cicero, 2006

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Lysbiller
Biller formelt beskrevet i 2006
USAs insekter
Vos estis lux mundi

Vos estis lux mundi (Dere er verdens lys) er incipit, tittelordene til et apostolisk skriv gitt av pave Frans i form av et motu proprio den 7. mai 2019 og publisert samme dag.

Om seksuelle overgrep
Skriver gir kirkerettslige regler og instruksjoner for bekjempelsen av seksuelle overgrep innen den katolske kirke. Skrivet skulle gjelde for tre år, skjønt det har vist seg å bli anvendt også etter den periode (desember 2022). 

Den katolske kirke har uikke vært uten slike bestemmelser før dette; men det som her tilkom var særlig nye redskaper for etterforskning og straffeforfølgelse av biskoper som enten selv hadde forbrudt seg (tidligere eller etter bispevielse), og som måtte ha forsømt seg i håndteringen av beskyldninger om geistliges overgrep.

I 2021 ble skrivet forsterket i og med  den apostoliske konstitusjon Pascite gregem Dei, som trådte i kraft 8. desember 2021.

Referanser

Litteratur 
 Laurentius Eschlböck OSB: Zur Bekämpfung des sexuellen Missbrauchs. Das Motu proprio "Vos estis lux mundi". I: Erbe und Auftrag, 97. Jg. (2021), Heft 1, S. 73–83.

Eksterne lenker 
 Wortlaut des Apostolischen Schreibens Vos estis lux mundi
 Papst verschärft Kirchenrecht im Kampf gegen Missbrauch
 Jedes Vergehen ist anzuzeigen

Pavelige skriv
Dilychnia

Dilychnia er  en slekt av lysbiller.

Utseende 
Små til middelsstore, avlange, gulaktige og svarte lysbiller. Hodet er gjerne dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er kamformede. De myke dekkvingene dekker hele bakkroppen.

Levevis 
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), mest i tropisk skog og buskmark. De sender ut et guloransje lys.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, i alle fall fra Costa Rica i nord til Brasil i sør.

Systematisk inndeling 

 Orden biller (Coleoptera)
 Underorden  Polyphaga
 Overfamilie  Cantharoidea
 Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
 underfamilie lysbiller (Lampyrinae) Latreille, 1817
 stamme Lucidotini Lacordaire, 1857
 slekten Dilychnia Motschulsky, 1853 
 Dilychnia cavicollis E. Olivier, 1912
 Dilychnia disparilis E. Olivier, 1911
 Dilychnia dumasi Vaz et al., 2020
 Dilychnia guttula (Fabricius, 1801)
 Dilychnia propinqua (E. Olivier, 1909)
 Dilychnia ruficollis Motschulsky, 1854
 Dilychnia succensa (E. Olivier, 1907)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Lysbiller
Biller formelt beskrevet i 1853
Pacifica (bille)

Pacifica er  en slekt av biller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys.

Utseende 
Små til middelsstore (hannen 6,5-10 millimeter), avlange, gjerne matt brungule lysbiller med lysorganer på for- og bakkroppen. Hos hannene er hodet mer eller mindre dekket av pronotum, fasettøynene er store, antennene trådformede. Pronotum og dekkvingene har rundede sider. Hunnene er larvelignende, og ligner sterkt på spkalte trilobittlarver.

Levevis 
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  Larvene lever i vann, gjerne på rismarker, det er trolig at de eter skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.

De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen.  Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier.  Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.

Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.

Utbredelse 
Slekten er utbredt ved Stillehavet, i alle fall Australia, Salomonøyene og Filippinene.

Systematisk inndeling 

 Orden biller (Coleoptera)
 Underorden  Polyphaga
 Overfamilie  Cantharoidea
 Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
 underfamilie Luciolinae Lacordaire, 1857
 stamme Luciolini Lacordaire, 1857
 slekten Pacifica Ballantyne & Lambkin, 2013
 Pacifica limbatifusca (Ballantyne in Ballantyne & Lambkin, 2009)
 Pacifica limbatipennis (Pic, 1911)
 Pacifica plagiata (Blanchard, 1853)	 
 Pacifica russellia (Ballantyne in Ballantyne and Lambkin, 2009)	 
 Pacifica salomonis (E. Olivier, 1911)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Lysbiller
Biller formelt beskrevet i 2013
Blatchleya

Blatchleya  er en artsfattig slekt av biller som finnes i Nord-Amerika og Asia. Ingenting er kjent om biologien til disse billene.

Utseende 
Små (ca. 3 millimeter), avlange biller med myke dekkvinger, med gulbrunt pronotum og mørke dekkvinger. Hodet er bredt med små fasettøyne. Antennene er lange, trådformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er jevnbrede, nokså lange og myke. De dekker hele bakkroppen. Beina er slanke. Larvene er ukjente.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det østlige USA (Ohio, Indiana, Tennessee).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien Omethidae
 Underfamilien Omethinae – Nord-Amerika og Japan
 Slekten Blatchleya Knab, 1910 – Nordøstre Nord-Amerika og Japan
 Blatchleya gracilis (Blatchley, 1910)

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabas eover nordamerikanske insekter 

 

Biller formelt beskrevet i 1910
USAs insekter