alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Jacques Derrida

Jacques Derrida (født Jackie Élie Derrida 15. juli 1930 i El Biar ved Alger, død 9. oktober 2004 i Paris) var en fransk filosof og forfatter. Han er best kjent for utviklingen av en form for semiotisk analyse kjent som dekonstruksjon. Han er en av de fremste figurer tilknyttet poststrukturalisme og postmoderne filosofi.  Hans mest kjente verk er De la grammatologie.

Liv og virke

Bakgrunn 
Jacques Derrida kom fra Fransk Algerie og var født av fransk-jødiske (sefardiske) foreldre. På grunn av en forordning gitt av Vichyregimet fikk han ikke gå på skole, siden kvoten for jødiske elever var blitt senket fra 14 til 7 prosent.

Fra 1949 bodde han i Frankrike, og studerte der ved Lycée Louis-le-Grand i Paris, og fra 1952 til 1954 ved École Normale Supérieure, der han besøkte forelesninger av Louis Althusser og ble venn med Pierre Bourdieu. I 1956 fikk han studiestipend for et opphold ved Harvard University.

Under militærtjenesten (fra 1957 til 1959) underviste han i engelsk og fransk i Algerie, som fortsatt hørte til Frankrike. Fra 1960 til 1964 var han vitenskapelig assistent ved Sorbonne.

Akademisk virke 
I løpet av sin karriere utga Derrida over 40 bøker, sammen med hundrevis av essayer, artikler, og offentlige presentasjoner. Han utøvet en betydelig innflytelse på humanistiske og samfunnsvitenskaper, i tillegg til filosofi, litteratur og jus, antropologi, historiografi, lingvistikk, psykoanalyse, politisk teori, feminisme, og queer-teori.

Hans verker har fortsatt betydelig innflytelse i de akademiske miljøer i Europa, og i andre land hvor kontinental filosofi er gjeldende, særlig i diskusjoner omkring ontologi, erkjennelseslære, etikk, estetikk, hermeneutikk og språkfilosofi. Jacques Derridas arbeid har også — i form av såkalt dekonstruktivisme — påvirket arkitektur, musikk, kunst, og kunstkritikk. Det er sagt at Derrida har «etterlatt seg en arv som 'opphavet' til dekonstruksjon».

Særlig i senere skrifter tok han hyppig opp etiske og politiske temaer. Disse skriftene har påvirket ulike aktivister og politiske bevegelser. Derrida ble en velkjent og innflytelsesrik offentlig person, samtidig som hans tilnærming til filosofi og den notoriske vanskeligheten i å trenge inn i hans verker gjorde ham til en kontroversiell figur.

Ekteskap
I 1957 giftet han seg med psykoanalytikeren Marguerite Aucouturier (1932-2020).

Referanser

Eksterne lenker 
 Perniola, Mario; «Remembering Derrida», SubStance (Univ. of California), 2005, n.1, issue 106.
 Jacques Derrida, fakultetsomtale ved European Graduate School
 Lawlor, Leonard. Oppslag i Stanford Encyclopedia of Philosophy

Franske forfattere
Franske filosofer
Personer fra provinsen Alger
Pieds-noirs
Skøytemuseet

Skøytemuseet har sitt opphav fra 1914 og ligger ved Frogner stadion i Oslo. Museet oppsto i sin nåværende form i 1985. Skøytemuseet inneholder i dag store prissamlinger etter både Axel Paulsen og Oscar Mathisen. Museet har også et stort utvalg av forskjellige bilder og skriftlig dokumentasjon om historien til skøyteløp og kunstløp.

Eksterne lenker
 

Museer i Oslo
Frogner (strøk)
Etableringer i 1914
Museer etablert i 1910-årene
Sport i bydel Frogner
Kyrksæterøra

Kyrksæterøra er et tettsted som er administrasjonssenter i Heim kommune i Trøndelag. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger ved utløpet til elva Søa ved Hemnfjorden, ca. 110 kilometer vest for Trondheim.

På tettstedet finnes hotell, dagligvarebutikker, klær- og sportsbutikker, elektro, frisør, verksted, trelast, camping- og hytteutleie, småbåthavn, bank og spisesteder. Av storindustri har tettstedet skipsverft, smelteverk, byggfirma, trevarefabrikk og avlsfabrikk for laks og regnbueørret.

Kyrksæterøra har 10-årig grunnskole og videregående skole med allmenne- og yrkesfag. Offentlige tjenester inkluderer lege og tannlege, samt helse- og eldresenter.

Stedet har et aktivt idrettsmiljø der fotball kanskje utgjør den største delen. Den organiserte idretten er underlagt Kyrksæterøra IL.

Hemne kirke ligger på toppen av endemorenen (Skeiet) mellom Rovatnet og Hemnfjorden.

Kjente navn 
Noen kjente folk fra Kyrksæterøra er:
Ove Aunli – tidligere skiløper
Berit Aunli – tidligere skiløper
Vegard Forren – fotballspiller
Ardian Gashi – fotballspiller
Ole Runar Gillebo – vinner av Melodi Grand Prix Jr 2006
Pål André Helland – fotballspiller for 
Erik Hoftun – tidligere fotballspiller for ,  og 
Mona Susanne Tetlie – Norges første prøverørsbarn

Billedgalleri

Referanser 

Tettsteder i Trøndelag
Bosetninger i Heim
Mosjøen Veveri

Mosjøen Veveri AS lå i Mosjøen, Nordland. Bedriften var en av Nordens største produsent av tekstil i metervare og produserte blant annet bevernylon. Hovedmarkedet var Europa, og bedriften var representert med agenter i de fleste europeiske land.

Omsetningen var i 2006 75 millioner kroner. Bedriften ble opprettet i 1953 og har opp gjennom disse årene hatt en rekke forskjellige eiere. Den 8. oktober 2008 vedtok styret styrt avvikling av hele driften som ble stoppet ved årsskiftet.
Bedriften hadde ved nedleggelsen 58 ansatte. 

I 1981 gikk verdier for 60 millioner kroner tapt da en storbrann legger veveriet i aske. Brannårsaken var uforsiktighet med åpen varme ved reparasjon av asfalttak.
To år senere, i 1983, mister de 160 ansatte arbeidet da bedriften blir slått konkurs.

Kilder
 Veveriet i Mosjøen 1953-2003 – av Espen Andresen, _Far etter fedrane 2005_.

Referanser

Norske tekstilbedrifter
Næringsliv i Nordland
Næringsliv i Vefsn
Selskaper etablert i 1953
Selskaper opphørt i 2009
Veverier
Norges regjering

Se Jonas Gahr Støres regjering for en oversikt over den sittende regjeringen

Norges regjering er landets utøvende makt og fremmer lovforslag og saker for Stortinget. Regjeringen har også ansvar for å iverksette beslutningene som Stortinget fatter. Regjeringen ledes av statsministeren og består av et varierende antall statsråder som utnevnes av kongen. Siden innføringen av den negative parlamentarismen i 1884 er regjeringen avhengig av at den ikke har mistillit i Stortinget.

Statsministeren og regjeringsmedlemmene er medlemmer av statsrådet. Når regjeringen i fellesskap tar avgjørelser, skjer det som statsråd under kongens ledelse, kalt Kongen i statsråd. Det holdes vanligvis statsråd hver fredag på Det kongelige slott i Oslo.

En regjering kan endres underveis ved at statsråder skiftes ut eller bytter departement. Likevel regnes regjeringen å være den samme så lenge statsministeren sitter.

Se også
 Liste over Norges regjeringer
 Regjeringens underutvalg
 Liste over norske statlige styrer, råd og utvalg
 Regjeringen.no (om regjeringens nettsted)

Referanser

Litteratur  
 Johs. Andenæs og Arne Fliflet: Statsforfatningen i Norge 1. utgave 1945, 10. utgave 2006 Universitetsforlaget ISBN 978-82-15-00989-6

Eksterne lenker 
  Regjeringens nettside

Regjeringen

Regjeringer
Lerkendal stadion

Lerkendal stadion er hjemmearenaen til Rosenborg Ballklub og ligger i bydelen Lerkendal i utkanten av Trondheim sentrum. Stadionet ble åpnet 10. august 1947 og ble i begynnelsen først og fremst brukt av SK Freidig og FK Kvik. Rosenborg ble ikke leietager før i 1957. Tilskuerrekorden er 28 569 og ble satt i seriefinalen mot  den 15. oktober 1985 da Lerkendal fortsatt hadde en stor ståtribune og det var ståplasser i klokkesvingen. I dag er kapasiteten kun 21 421 tilskuere. Etter en rekke ombygninger på 1990- og begynnelsen av 2000-tallet fremstår stadionet som et av Norges mest moderne.

Historie 
Konstruksjonen av Lerkendal stadion begynte på 1930-tallet, og den ble åpnet 10. august 1947. Den bestod da av en hovedgressbane, to håndballbaner, to tennisbaner og en løpebane. Tilskuerkapasiteten var . Langsidene besto av midlertidige tretribuner, sørsiden hadde seteplasser, og på nordsiden var det bare ståplasser. Den første ombyggingen fant sted før 1962-sesongen, da tretribunene ble erstattet med betong på begge langsidene. Flomlys ble installert i 1968 etter krav fra UEFA.

I 2012 solgte RBK tomten utenfor Lerkendal stadion til eiendomsutvikler Arthur Buchardt for 66 millioner kroner. På Lerkendal stadions gamle parkeringsplass står nå hotellet Scandic Lerkendal.

Konsertarena 
I 2005 ble det også tatt initiativ for å gjøre Lerkendal til en nasjonal konsertarena, og 19. august samme år gikk Lerkendal Live '05 av stabelen. På programmet stod Kaizers Orchestra, Hellbillies, Wig Wam, D.D.E. og Ravi og DJ Løv, som til sammen holdt en konsert på mellom fire og fem timer. 22. juli 2008 spilte også Iron Maiden på Lerkendal. A-ha spilte på Lerkendal 4. september 2010.

Søknad EM i fotball 2016 

I forbindelse med en felles norsk-svensk søknad om å arrangere fotball-EM i 2016, var Trondheim kandidat for å være en av vertsbyene. Lerkendal skulle da utvides til å romme  sitteplasser, noe som vil si en stor utbygging av dagens stadion. Etter at det ble annonsert at fotball-EM 2016 gikk til Frankrike, ble disse planene skrinlagt.

Søknad EM i fotball for kvinner 2025 
Norge søker sammen med Sverige, Danmark og Finland om å arrangere fotball-EM for kvinner i 2025. Dersom den fellesnordiske søknaden blir valgt vil Trondheim og Oslo være de to norske arrangørbyene, med henholdsvis Lerkendal stadion og Ullevaal stadion som arenaer.

Supercupfinalen 
18. september 2014 ble Lerkendal tildelt Supercupfinalen for 2016. Den ble spilt den 9. august. Real Madrid vant 3–2 over Sevilla etter ekstraomganger.

Referanser

Litteratur 
 Per Christiansen: På hjemmebane : Lerkendal 1947–1962, 2017. 194 s. ISBN 9788230336281

Eksterne lenker 
 
 Lerkendal på fotballbaner.no
 Historien om Lerkendal på RBKs supportersider
 NRK: Flest tilskuere
 Slik blir EM i Trondheim
 Lerkendal Stadion - Nordic Stadiums

Rosenborg Ballklub
Idrettsanlegg i Trondheim
Fotballstadioner i Norge
Lerkendal
Byggverk fullført i 1947
Irland (øy)

Irland (irsk: Éire ; ulster-gælisk: Airlann) er den tredje største øya i den nordlige delen av Atlanterhavet. Den ligger i Irskesjøen, vest for Storbritannia. Øya er adskilt fra Storbritannia i øst av North Channel («Nordkanalen») i nord, Irskesjøen i øst, og St. George's Channel («Sankt Georgs kanal») i sørøst. Irland er den nest største øya i De britiske øyer, den tredje største i Europa, og 20. største på jorden.

Politisk er øya er delt mellom republikken Irland i sør, som dekker fem-sjettedeler av øya, og Nord-Irland, en konstituerende del av Storbritannia, i nordøst. I 2011 hadde øya Irland en befolkning på rundt 6,4 millioner, således den nest største øya i Europa etter Storbritannia. Av disse er det litt under 4,6 millioner som bor i republikken Irland og litt over 1,8 millioner som bor i Nord-Irland.

Klimaet på øya er mildt, men varierende året rundt. Varmerekorden er 33,3 ℃, i County Kilkenny 26. juni 1887. Den laveste temperaturen som er målt er −19,1 ℃ i County Sligo 16. januar 1881. Det faller nedbør året rundt, men den er vanligvis lett, spesielt øst på øya. Vestsiden av øya er generelt mer utsatt for nedbør og stormer i Atlanterhavet, spesielt i høst- og vintermånedene, da det i blant kan falle hagl og snø. Vedvarende snø er imidlertid uvanlig, og forbeholdt den nordlige delen av øya.

Irland har vært bebodd i minst 12 000 år. Ved inngangen til det siste årtusenet grunnla norrøne vikinger fra hovedsakelig Norge flere havner og begynnelser på byer på øya, inklusive Dublin.

Geografi

Øya ligger ved Atlanterhavet nordvest i Europa. Havet er ansvarlig for den opprevne vestlige kystlinjen, som også har mange øyer, halvøyer og bukter. Det viktigste geografiske kjennetegnene ved Irland er lave sentrale sletter omgitt av en ring av fjell langs kysten. Det høyeste fjellet er Carrauntuohill (irsk: Corrán Tuathail), som er 1041 meter over havet. Det er flere større innsjøer langs elvene i Irland, med Lough Neagh som den største på øya. Den lengste elven i Irland er Shannon som fra utspringet i Cavan til og med utløpet i Atlanteren sør for Limerick er 340 km lang.

Øya Irland er politisk delt mellom den selvstendige Irland og provinsen Nord-Irland, (som er del av Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland) i nordøst. Øya har et totalt areal på 84 079 km², hvorav 83 % (70 280 km²) tilhører staten Irland. Øya har kyst mot Atlanterhavet i nord og vest og sør. Mellom Irland og øya Storbritannia i øst ligger Irskesjøen.

Referanser

Litteratur 
 Arnold, Bruce (1977): Irish Art: A Concise History. London: Thames & Hudson. ISBN 0-500-20148-X.
 Becker, Annette; Wang, Wilfried (1997): 20th-century Architecture: Ireland. München: Prestel. ISBN 3-7913-1719-9.
 Collins, Neil; Cradden, Terry (2001): Irish Politics Today. Manchester, UK: Manchester University Press. ISBN 0-7190-6174-1.
 Cullinane, J.P. (1973): Phycology of the south coast of Ireland. University College Cork.

Eksterne lenker 
 
 Wikimedia Atlas of Ireland
 
 
 Government of Ireland
 Northern Ireland Executive

 
Irlands geografi
De britiske øyer
Øyer i Storbritannia
Øyer i Republikken Irland
Neodym

Neodym er et grunnstoff med kjemisk symbol Nd og atomnummer 60.

Historie 
I 1841 ble stoffet didymium utskilt fra lantan av den svenske kjemikeren Carl Gustav Mosander. I 1874 konkluderte Per Teodor Cleve at didymium i virkeligheten besto av flere forskjellige grunnstoff, og i 1879 ble samarium isolert fra didymium av Lecoq de Boisbaudran. Den østerrikske kjemikeren baron Carl Auer von Welsbach separerte i 1885 didymium til 2 grunnstoffer, praseodym og neodym ved hjelp av spektroskopiske undersøkelser. Neodym i ren form ble fremstilt første gang i 1925.

Navnet kommer fra de greske ordene neos (ny) og didymos (tvilling).

Egenskaper 
Neodym er et sølvfarget glinsende metall som tilhører gruppene lantanoidene og sjeldne jordmetaller. Det er mykt og formbart og kan bankes til tynne plater. Neodym er blant de mer reaktive av de sjeldne jordmetallene, og oksiderer lett i luft. Oksidsjiktet som dannes, skaller av og blottlegger mer metall for oksidasjon. Metallet oppbevares derfor i mineralolje eller beskyttende atmosfære. Neodym finnes i to allotropiske former, og går over fra dobbel heksagonal til kubisk romsentrert krystallstruktur ved 863°C.

Metallisk neodymstøv er brann- og eksplosjonsfarlig. Neodym-forbindelser er lett til moderat giftige. Neodym-støv og -salter er irriterende for øyne og slimhinner, og lett irriterende ved hudkontakt.

Isotoper 
Naturlig forekommende neodym består av 7 isotoper. Av disse er 5 stabile: 142Nd (27,2%), 143Nd (12,2%), 145Nd (8,3%), 146Nd (17,2%) og 148Nd (5,7%), og 2 ustabile (og dermed radioaktive) isotoper: 144Nd (23,8%) med halveringstid 2,29 × 1015 år og 150Nd (5,6%) med halveringstid 6,6 × 1018 år. I i tillegg er 31 kunstig fremstilte ustabile isotoper kjent.   De mest stabile av disse er 147Nd med halveringstid 10,98 døgn og 140Nd med halveringstid 	3,37 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.

CAS-nummer: 7440-00-8

Forekomst 

Etter cerium og lantan er neodym det vanligste av de sjeldne jordmetallene med 24 ppm i jordskorpen. I likhet med de andre sjeldne jordmetallene forekommer det ikke i ren form naturlig, men i mineralene monazitt, bastnäsitt og allanitt. Metallisk neodym produseres det lite av, mens det årlig fremstilles omkring 7 000 tonn neodymoksid på verdensbasis. Verdens største produsent av neodym er Kina. Det finnes også kommersielt drivverdige forekomster i Australia.

Anvendelse 
Neodym legert med jern og bor (Nd2Fe14B)  brukes for å lage kraftige permanentmagneter. Neodymoksid brukes som tilsetningsstoff i spesialglass og gir skarpe absorpsjonslinjer i spekteret. Slikt glass brukes for å kalibrere astronomiske spektrallinje-instrumenter. Neodymsalter brukes som blått fargepigment i porselen og emalje.

Se også
Periodesystemet
Praseodym

Referanser 

Lantanoider
Sjeldne jordmetaller
Grunnstoffer
Praseodym

Praseodym er et grunnstoff med kjemisk symbol Pr og atomnummer 59.

Historie 
I 1841 ble stoffet didymium utskilt fra lantan av den svenske kjemikeren Carl Gustav Mosander. I 1874 konkluderte Per Teodor Cleve at didymium i virkeligheten besto av 2 forskjellige grunnstoff, og i 1879 ble samarium isolert fra didymium av Lecoq de Boisbaudran. Den østerrikske kjemikeren baron Carl Auer von Welsbach separerte i 1885 didymium til 2 grunnstoffer, Praseodym og neodym.

Navnet praseodymium kommer fra de greske ordene prasios, som betyr grønn, og didymos, tvilling eller dobbel.

Egenskaper 
Praseodym tilhører lantanoidene og sjeldne jordmetall (gruppe 3 i periodesystemet). Det er mykt sølvfarget metall som oksiderer lett i luft og danner et grønt oksidsjikt som skaller av og blottlegger mer metall for oksidasjon. Praseodym må derfor oppbevares i mineralolje eller i oksygenfri atmosfære. Ved 798 °C forandrer krystallstrukturen seg fra α-praseodyms heksagonale til β-praseodyms kubisk romsentrerte.

Isotoper 
Naturlig forekommende praseodym består utelukkende av den stabile isotopen 141Pr. 38 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper er kjent, hvorav 143Pr er den mest stabile med en halveringstid på 13,57 dager. 142Pr har halveringstid på 19,12 timer, og de resterende isotopene har alle halveringstider kortere enn 6 timer, de fleste kortere enn 1 minutt. Isotopenes atommasse varierer fra 121Pr med 120,955364 u til 159Pr med 158,9555 u. De radioaktive isotopene omdannes til cerium-, lantan- og neodym-isotoper.

CAS-nummer: 7440-10-0

Forekomst 

Praseodym finnes ikke i ren form naturlig, men finnes i små mengder (9,5 ppm) i jordskorpen, hovedsakelig i mineralene monazitt og bastnäsitt. Andelen av praseodym i disse mineralene er typisk 5%. På verdensbasis anslås praseodym-reservene til å være 4 millioner tonn.

Årlig produseres omkring 2 500 tonn praseodym på verdensbasis, mye av det i form av praseodymoksid.

Anvendelse 
Praseodym brukes i legering med magnesium til metall med høy styrke.
Legering med kobolt og jern brukes i sterke permanentmagneter.
Praseodymforbindelser blir brukt for å farge glass og emalje.
Disse forbindelsene øker også glassets absobering av infrarøde stråler, og brukes i glass på sveisebriller.

Se også 
Neodym

Referanser 

Lantanoider
Sjeldne jordmetaller
Grunnstoffer
Protactinium

Protactinium er et radioaktivt  grunnstoff med atomnummer 91 og atomsymbol Pa. Stoffet hører til actinoidene.

Historie 
I 1871 forutså Dmitrij Mendelejev eksistensen av et grunnstoff på plassen mellom thorium og uran. Den britiske kjemikeren William Crookes isolerte protactinium fra uran i 1900, men identifiserte det ikke som et nytt grunnstoff.

Protactinium ble først identifisert i 1913 da Kasimir Fajans og O. H. Göhring fant den kortlivede isotopen 234m1Pa (med halveringstid på 1,17 minutt) under forskning på nedbrytningstrinnene til 238U (uran). De døpte det nye grunnstoffet «brevium» (etter latin brevis, «kort»). Navnet ble forandret til «protoactinium» i 1918 da to grupper med forskere (Otto Hahn og Lise Meitner fra Tyskland samt Frederick Soddy og John Cranston fra Storbritannia) oppdaget 231Pa uavhengig av hverandre. Navnet ble forkortet til protactinium i 1949.

Navnet kommer av gresk protos som betyr «foran», og grunnstoffet actinium som protactinium henfaller til.

Egenskaper 
Protactinium er et skinnende, hardt sølvgrått metall som danner et tynt sjikt protactiniumoksid (PaO) i kontakt med luft. Det blir superledende ved temperaturer under 1,4 K. Protactinium er en sterk alfastrålings-kilde og er giftig.

Isotoper 
Protactinium har ingen stabile isotoper. Naturlig forekommende protactinium består av 4 isotoper:
231Pa (99,999999997825 %) med halveringstid 32 760 år
234m1Pa (1,5 · 10 -9 %) med halveringstid 1,17 minutter
234Pa (6,7 · 10 -10 %) med halveringstid 6,7 timer
233Pa (5 · 10 -12 %) med halveringstid 26,967 døgn.
I tillegg er 25 kunstig fremstilte isotoper kjent. De mest stabile av disse er 230Pa med halveringstid 17,4 døgn, 229Pa med halveringstid 1,50 døgn, og 232Pa med halveringstid 1,31 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.

CAS-nummer: 7440-13-3

Forekomst 
Protactinium finnes naturlig i mineralet bekblende i konsentrasjoner på omkring 0,1 ppm. I uranmalm fra Den demokratiske republikken Kongo kan konsentrasjonen være opptil 3 ppm. 

I 1961 ble det kunngjort at UKAEA hadde fremstilt 125 gram av 99,9 % rent 231Pa ved å behandle 55 tonn uranmalm i en 12-trinns prosess. Fremstillingen kostet omkring 500 000 USD. Dette var i mange år verdens eneste tilgjengelige prøve av rent protactinium. Oak Ridge National Laboratory (ORNL) i Tennessee, USA, fremstiller 231Pa som selges for omkring 280 USD per gram.

Anvendelse 
På grunn av stoffets sjeldenhet, høye radioaktivitet og giftighet er det for tiden ingen bruk av protactinium, bortsett fra i vitenskapelig forskning.

Se også
Det periodiske system

Referanser 

Aktinoider
Grunnstoffer
Informasjons- og kommunikasjonsteknologi

Informasjons- og kommunikasjonsteknologi (IKT), også omtalt som bare informasjonsteknologi (IT), er et begrep som omfatter teknologi for innsamling, lagring, behandling, overføring og presentasjon av informasjon. I praksis brukes ofte begrepene datateknikk og kommunikasjonsteknologi. Tidligere var begrepet elektronisk databehandling (EDB) utbredt.

Siden tusenårsskifte har gjenstander og teknikker forbundet med IKT-begrepet blitt utbredt innen næringsliv og industri, utdanning og forskning, offentlig forvaltning og i private hjem.

IKT-utstyr 

Datautstyr (eller IKT-utstyr) er en betegnelse på maskin- og programvare med tilhørende periferienheter. Eksempler på dette er utstyr som monitor, tastatur og datamus, operativsystem, applikasjon, skriver, skanner og kamera. Datautstyr er det fysiske grunnlaget for informasjons- og kommunikasjonsteknologi.
 
Tradisjonelt har en delt opp etter funksjon: Inndata, databehandling, utdata og datalagring.
 
Inndata ble tidligere matet inn for hånd etter nøye forberedelser. Nå mates eller leses data inn, ofte automatisk, fra sonder, sendere, sannere, via satellitter berøringsskjermer eller tastatur som også kan gi programordrer om databehandling.
 
Databehandling foregikk i maskiner som til å begynne med var på størrelse med en gymnastikksal, mens de minste enhetene i dag er på størrelse med eller mindre enn en liten mynt.
 
Utdata kan fremstilles på for eksempel skjerm, skriver/3D-skriver eller lydenheter.
 
Lagring kan foregå til egen minneenhet i datamaskin eller eksternt til server (som også kan være tilknyttet via internett), løs harddisk, minnepinne eller SD-kort.

IKT i Norge 
Norske skoler er tilknyttet lærende nettverk i alle landets fylker.

IKT-Norge er en interesseorganisasjon for den norske IKT-næringen. IKT-Norge er uavhengig fra parter i arbeidslivet, og er ikke en arbeidsgiverforening.

IKT-utdanninger 
Det undervises i IKT ved ulike læresteder, bl.a. ved Høgskolen i Østfold, OsloMet - storbyuniversitetet, og Universitetet i Agder, som har en Masterutdanning med fagprofilene: Mobilkommunikasjon, informasjonssikkerhet og systemutvikling.

Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) tilbyr blant annet et sivilingeniørstudium i ingeniørvitenskap og IKT.

På videregående skoler er det mulig å få fagbrev i IKT-servicefag med tittelen IKT-servicemedarbeider. Det er også mulig å velge fagene informasjonsteknologi 1 og 2 på studiespesialiserende linjer i videregående skoler. Disse fagene telles som realfag.

Fra 2020 kan man også ta fagbrev i IT-driftsfaget og IT-utviklerfaget.

Sertifisering 
Sertifisering innebærer at IKT-produkter gjøres gjenstand for en undersøkelse foretatt av en uhildet tredjepart samt at det er velprøvde og dokumenterte sikkerhetsmekanismer.

Sertifiseringsordningen er underlagt Nasjonal sikkerhetsmyndighet (NSM). Den har et fagråd under ledelse av Ingvild Myhre, som er konsernsjef i Network Norway.

Referanser 

Informasjonsteknologi
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha
Beverly Hills

Beverly Hills er en by i Los Angeles County i den amerikanske delstaten California. Beverly Hills ble stiftet i 1914 og grenser til byene Los Angeles og West Hollywood. Stedet hadde ca.  innbyggere i 2018. Beverly Hills er en velstående by dominert av mennesker med høy inntekt. Mange av Hollywoods filmstjerner bor i Beverly Hills.

Eksterne lenker
 

 
Byer grunnlagt i 1914
1914 i California