alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Mysen stasjon

Mysen stasjon er en jernbanestasjon på Østfoldbanens Østre linje i Indre Østfold kommune, den ble åpnet i 1882. Stasjonen er regulær endestasjon for Vys lokaltog på linje L22 som går mellom Mysen og Skøyen. I rushtiden er imidlertid en del avganger forlenget til Rakkestad. Fra Mysen stasjon til Oslo S er det 64,770 km.

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Østre linje
Jernbanestasjoner i Østfold
Jernbanebyggverk i Indre Østfold kommune
Jernbanestasjoner åpnet i 1882
1882 i Norge
Byggverk tegnet av Balthazar Lange
Eidsberg stasjon

Eidsberg stasjon er en jernbanestasjon på Østfoldbanen (østre linje). Eidsberg stasjon ligger i Eidsberg i Indre Østfold kommune. Stasjonen ble åpnet i 1882, og er stoppested på Vys rute mellom Rakkestad / Mysen og Skøyen. Fra Eidsberg stasjon til Oslo S er det 68,630 km. Stasjonen ligger 152,8 meter over havet.

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Jernbanestasjoner på Østre linje
Jernbanestasjoner i Østfold
Jernbanebyggverk i Indre Østfold kommune
Jernbanestasjoner åpnet i 1882
1882 i Norge
Byggverk tegnet av Balthazar Lange
Rakkestad stasjon

Rakkestad stasjon er en jernbanestasjon på Østfoldbanen (Østre linje). Rakkestad stasjon ligger i Rakkestad kommune. Stasjonen ble åpnet i 1882. Fra Rakkestad stasjon til Oslo S er det 78,62 km. Stasjonen ligger 103,8 meter over havet.

Rakkestad er endestasjon for fire daglige rushtidsavganger på Vys lokaltogslinje L22 Skøyen - Mysen/Rakkestad. Alle øvrige avganger på L22 snur på Mysen stasjon.

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Østre linje
Jernbanestasjoner i Østfold
Jernbanebyggverk i Rakkestad
Jernbanestasjoner åpnet i 1882
1882 i Norge
Byggverk tegnet av Balthazar Lange
1. FC Union Berlin

1. FC Union Berlin er en tysk fotballklubb stiftet januar 1966, og spiller sine hjemmekamper på An der Alten Försterei i Berlin-Köpenick. Klubben spiller i Bundesligaen for første gang sesongen 2019-20, etter å ha vunnet en playoff-finale mot . De siste årene har de spilt i 2. Bundesliga. Høydepunkter for klubben er tysk cupfinale mot FC Schalke 04 og 8-0 seier over erkerivalen FC Dynamo Berlin. Klubben er kjent fra tiden i Øst-Tyskland som et lag i uoffisiell opposisjon mot det daværende styret, og særlig mot Stasi-laget Dynamo Berlin. Når Union Berlin fikk frispark pleide tilskuerne å rope «Die Mauer muss weg» (muren må falle).

Klubben er også kjent for sitt engasjement fra publikum, som blant annet jobbet 140 000 timer på dugnad for å gjenoppbygge klubbens arena.

Meritter 
 Tysk visemester: 1923 (som Union Oberschöneweide)
 FDGB-Cup vinner: 1968
 FDGB-Cup tapende finalist: 1986
 DFB-Cup tapende finalist: 2001

Spillerstall 
Oppdatert 3. oktober 2022.

Utlånte spillere

Plasseringer

Referanser

Eksterne lenker 
 

Berlin
Sport i Berlin
Union Berlin
Erik Hivju

Erik Hivju (født 24. september 1947) er en norsk skuespiller. Han har mottatt flere utmerkelser og fikk Amandaprisen i 1988, Teaterforeningens stipend og Nationaltheatrets venners stipend i 1994.

Han har vært engasjert ved Nationaltheatret siden 1968, og har hatt en rekke større og mindre roller, blant annet i flere av Henrik Ibsens skuespill og andre klassikere. I 2009 spilte han tittelrollen i John Gabriel Borkman ved Trøndelag Teater, hvor også sønnen Kristofer var med. Han er også kjent for rollen som Pozzo i Vente på Godot av Samuel Beckett. Han gjorde seg også bemerket i rollen som Sigmund Freud i Gjesten av Éric-Emmanuel Schmitt.

Erik Hivju er sønn av skuespiller Inger Worren (25. desember 1908 – 20. september 1997) og far til skuespiller Kristofer Hivju. 

Hivju er også en mye brukt lydbokinnleser. Han har blant annet lest inn romanserien om Bjørn Beltø av Tom Egeland og Idioten av Fjodor Dostojevskij, hvor han også spilte rollen som Rogosjin i Oslo Nye Teaters oppsetning i 1996. Han har også lest inn bøker av forfatterne Dan Brown og Arto Paasilinna.

Noen teaterroller 
 2009: John Gabriel Borkman i John Gabriel Borkman  (Trøndelag Teater)
 2008: Sigmund Freud i Gjesten (Nationaltheatret)
 2006: Dovregubben i Peer Gynt (Egypt)
 2005: Pozzo i Vente på Godot (Nationaltheatret)
 1999: Erik Madsen, bokholder i Den Stundesløse (Nationaltheatret)
 1996: Rogosjin i Idioten (Oslo Nye Teater)
 1995: Presten i Faderen (Nationaltheatret)
 1991: Sigurd i Hærmennene på Helgeland (Nationaltheatret)
 1983: Claudius, konge av Danmark i Hamlet (Nationaltheatret)
 1978: Alfred Allmers i Lille Eyolf (Nationaltheatret)
 1975: Korfører i Kong Oidipus (Nationaltheatret)

Filmografi 
 1976 Lasse og Geir
 1978 Operasjon Cobra
 1985 Adjø solidaritet
 1985 Kappløpet mot Sydpolen
 1991 Frida - med hjertet i hånden
 1996 Gåten Knut Hamsun
 1997 Salige er de som tørster
 1999 Jul i Blåfjell
 2006 Johnny og Johanna
 2008 Ulvenatten
 2008 Max Manus
 2016 Snekker Andersen og Julenissen
 2016 Kongens Nei
 2019 Askeladden – i Soria Moria slott

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Forestillingsarkiv – Nationaltheatret

Norske skuespillere
Amanda for beste mannlige hovedrolle
Amandaprisen 1988
Skuespillere i Asylet
Fødsler i 1947
Menstadbrua

Menstadbrua er ei veibru som krysser Skienselva og forbinder riksvei 36 ved Kjørbekk med fylkesvei 32 ved Menstad i Skien kommune i Telemark. Seilingsløpet under brua er 40 meter bredt og seilingshøyden er 27 meter ved normal vannføring. Brua er 400 meter lang, og ble åpnet i oktober 1991.

I selve brokonstruksjonen, ved brohodet på vestsiden, ble det gjort plass til en manuell bomstasjon. Denne var i drift her et par år før den ble flyttet til Borgestadalléen, nær grensa til Porsgrunn på østsida av elva.

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser

Veibroer i Vestfold og Telemark
Veier i Skien
1991 i Norge
Broer åpnet i 1991
Vestvoll holdeplass

Vestvoll holdeplass var en jernbaneholdeplass på Østfoldbanens (østre linje). Vestvoll ligger i Sarpsborg kommune. Holdeplassen ble åpnet i 1960, men er ikke lenger i bruk og fjernet. Fra Vestvoll til Oslo S er det 95,390 km. 

|}

Litteratur

Eksterne lenker 
 Jernbaneverket 
 Norsk Jernbaneklubb om Vestvoll holdeplass

Jernbanestasjoner på Østre linje
Jernbanestasjoner i Østfold
Jernbanebyggverk i Sarpsborg
Jernbanestasjoner i Norge uten persontrafikk
Jernbanestasjoner åpnet i 1960
1960 i Norge
Skottlands regjering

Skottlands regjering (engelsk: Scottish Government; skotsk: Scots Govrenment; skotsk-gælisk: Riaghaltas na h-Alba) er den utøvende makt i Skottlands selvstyre. Regjeringen utgår fra, og er ansvarlig overfor, Skottlands parlament, hvis makt er delegert fra Det britiske parlamentet.

Regjeringen ledes av en førsteminister som utnevnes av dronningen etter nominasjon fra det skotske parlamentet. Førsteministeren utnevner de andre ministrene i regjeringen med samtykke fra det skotske parlamentet. Regjeringen holder ukentlige ministermøter i Bute House, førsteministerens embedsbolig.

Embedsverk
Den skotske regjeringens embedsverk består av 15 263 tjenestemenn organisert i direktorater og andre forvaltningsorganer. Embedsverket er et myndighetsområde som det britiske parlamentet har «reservert» (ikke delegert til skotske myndigheter) og den skotske regjeringens tjenestemenn arbeider derfor innenfor samme regler og prosedyrer som det britiske embedsverket, men «har sin lojalitet til den delegerte administrasjonen i stedet for den britiske regjeringen».

Direktorater
Embedsverkets ble omorganisert i desember 2010, slik at det består av et antall direktoratsgrupper som hver ledes av en generaldirektør:
 Office of the Permanent Secretary
 Scottish Government Learning and Justice Directorates
 Scottish Government Health and Social Care Directorates
 Scottish Government Enterprise, Environment and Digital Directorates
 Scottish Government Finance Directorates
 Scottish Government Governance and Communities Directorates
 Scottish Government Strategy and External Affairs Directorates

Referanser

Eksterne lenker
 

Skotske myndigheter
Regjeringer
Nesledyr

koralldyr
 kubemaneter
 hydrozoer
 stormaneter

Nesledyr eller polyppdyr er en stor dyrerekke. Koraller, sjøanemoner og maneter er velkjente nesledyr, men gruppen omfatter også mange mindre kjente grupper.

De har en enkel bygning, der kroppen består av to cellelag: en indre endoderm, og en ytre ektoderm. Skjønt de genetisk sett kan være like kompliserte som dyr med mer avansert anatomi. I motsetning til de fleste andre dyr er de radiærsymmetriske. Nesledyr er blant de eldste dyrefossiler, og forekom allerede i prekambrium for 550 millioner år siden. Mye tyder imidlertid på at nesledyrene kan ha skilt seg ut som en egen gruppe allerede for 700 millioner år siden, et tidsrom de har benyttet godt til å mestre sine omgivelser.

Gruppens suksess skyldes en rekke forhold; de kan danne kolonier ved ukjønnet formering. Den enkelte polypp i det fastsittende polyppstadium, som finnes hos mange arter, kan i tillegg produsere en mengde frittlevende medusestadium. Deres gelatinaktige kropper krever mindre ressurser enn for eksempel fisk, og deres unike nesleceller har utvilsomt bidratt betydelig til deres suksess.

Se også 
 Kubemaneter
 hydrozoer
 Stormaneter (med glassmanet og brennmanet som er de to mest kjente manetene i Norge)
 kammaneter

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Nesledyr formelt beskrevet i 1888
Jesper Mathisen

Jesper Aleksander Mathisen (født 17. mars 1987) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte for  og Bryne Fotballklubb, og har siden 2014 vært fotballekspert i TV 2.

Spillerkarriere 

Som gutt spilte Mathisen først for Gimletroll. Han var regnet som et meget stort angrepstalent. Han gikk etterhvert til Start som ungdom.

Allerede som 18-19-åring begynte Mathiesen å bli plaget med skader. På to år hadde han fem kneoperasjoner. Kneproblemene gjorde også at han omskolerte seg fra å være spiss til å være midtstopper.

Mathisen fikk som stopper gradvis fikk mer spilletid av trener Arne Sandstø. Med Knut Tørum ved roret i klubben, og siden Mons Ivar Mjelde, befestet han sin posisjon på Stars førstelag som midtstopper i 2009-, 2010- og 2011-sesongen. I -sesongen bar Mathisen kapteinsbindet ved flere anledninger, skiftevis sammen med kaptein Glenn Andersen. 

Han spilte sin siste kamp for Start mot Odd 25. mai 2014, men måtte da legge opp på grunn av skadeplagene.

Media 

Mathisen begynte som sportskommentator i FotballXtra på TV 2 i 2014. I 2017 skrev han under på en kontrakt som binder ham til TV 2 i seks år. Mathisen deltar også i podkasten B-Laget som gis ut av ModerneMedia sammen med Simen Stamsø Møller og Marius Skjelbæk.

Familie 

Jesper Mathisen er sønn av tidligere Start-spiller Svein «Matta» Mathisen og barnebarn av Alf Mathisen. 

Han er samboer med friidrettsutøveren Trine Mjåland.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Fotballspillere for Bryne FK
Ekspertkommentatorer (sport)
Programledere for TV 2
Personer fra Kristiansand kommune
Jóhannes Harðarson

Jóhannes Þór Harðarson (født 28. juli 1976) er en islandsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. 

Han har tidligere spilt for klubbene FC Groningen, ÍA Akranes,  og Flekkerøy Idrettslag. Hardarson spilte for det  før han ble skadet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på nifs.no

Johannes Hardarson
Fotballspillere for ÍA Akranes
Fotballspillere for MVV Maastricht
Fotballspillere for FC Groningen
Fotballspillere for SC Veendam
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Fotballspillere for Fløy
Utenlandske fotballtrenere i Norge
Frihetens regn

Frihetens regn (originaltittel: The Shawshank Redemption) er en amerikansk dramafilm fra 1994, skrevet og regissert av Frank Darabont og basert på novellen Rita Hayworth and Shawshank Redemption av Stephen King. Hovedrollene innehas av Tim Robbins (Andy Dufresne) og Morgan Freeman (Ellis Redding).

Filmen skildrer Andys liv i og flukt fra fengsel etter at han er dømt for mordet på sin hustru og hennes elsker, til tross for at han hevder å være uskyldig.

Om filmen 

Frihetens regn er stemt fram til en av tidenes beste filmer i flere avstemninger, blant annet på Internet Movie Database. Per november 2014 ligger den på 1.-plass med karakteren 9,3 (av 10) med ca.  stemmer. 

Filmen var nominert til sju Oscar, blant andre Morgan Freeman for beste mannlige hovedrolle, men vant ingen.

Rolleliste 
 Tim Robbins:  Andy Dufresne 
 Morgan Freeman:  Ellis Boyd «Red» Redding 
 Bob Gunton:  Warden Samuel Norton
 William Sadler:  Heywood
 Clancy Brown: Captain Byron Hadley
 Gil Bellows: Tommy Williams
 Mark Rolston:  Bogs Diamond   
 James Whitmore: Brooks Hatlen
 Jeffrey DeMunn: District Attorney (1946)

Referanser

Eksterne lenker 
 

 Filmmanuskriptet – varierer noe fra den endelige versjonen

Dramafilmer fra USA
Filmer lagt til fengselsmiljø
Filmer basert på bøker
Filmer fra 1994
Engelskspråklige filmer
Filmer basert på verk av Stephen King
Filmer lagt til Maine
Ingeborg Arvola

Ingeborg Arvola (født 7. juli 1974) er en norsk forfatter som debuterte høsten 1999 med romanen Korellhuset.

Arvola er oppvokst i Tromsø, og bosatte seg senere i Oslo. Hun har grunnfag i teatervitenskap og litteraturvitenskap fra Universitetet i Oslo.

Priser 
For sitt forfatterskap har hun mottatt flere priser. Hun mottok Cappelenprisen i 2004. For romanen Ingen dager uten regn ble hun tildelt Havmannprisen 2008. Arvola fikk også Kulturdepartementets litteraturpris 2019, for ungdomsboken Buffy By er talentfull. I november 2022 vant hun Brageprisen i kategorien skjønnlitteratur for voksne med boken Kniven i ilden.

Familie 
Ingeborg Arvola er datter av lyrikeren Liv Lundberg (1944-2022).

Bibliografi 
 : Korellhuset – roman, Cappelen
 : Livet i et skilpaddeskall og andre historier –  novellesamling, Cappelen 
 2000: Blod, snørr og tårer – ungdomsroman, Cappelen
 : Straffe –  roman, Cappelen
 2004: Forsiktig glass – roman, Cappelen 
 : Bare et steinkast – skuespill 
 : Monsterrytter – novellesamling, Cappelen
 : 40 postkort – roman, Cappelen
 : Ingen dager uten regn – ungdomsroman, Cappelen
 : Kometkameratene – hørespill, (lydbok) NRK Aktivum 
 2009: Kometkameratene og månesmilet  – barnebok, NRK Aktivum  
 : Grisehjerter – roman, Cappelen Damm
 : Carla, min Carla  – ungdomsroman, Cappelen Damm
 : Over alle hindre – ungdomsroman, Cappelen Damm
 2014: Inghill + Carla = sant – ungdomsroman, Cappelen Damm
 2015: Ryktet – ungdomsroman, Mangschou
 2015: Neiden 1970 – roman, Cappelen Damm
 2018: Vilkår for liv – roman, Cappelen Damm
 2019: Buffy By er talentfull – ungdomsroman, Cappelen Damm
 2019: Plutselige varmegrader – novellesamling, Cappelen Damm
 2020: Buffy By er inspirert – ungdomsroman, Cappelen Damm
 2020: Vodka, vann og glasnost – scenetekster, Cappelen Damm
 2021: Buffy By er eventyrlysten – ungdomsroman, Cappelen Damm
 2022: Kniven i ilden bok 1 i serien  Ruijan rannalla - Sanger fra Ishavet – roman, Cappelen Damm

Referanser

Eksterne lenker 
 Om Ingeborg Arvola i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
 Digitaliserte bøker av Arvola hos Nasjonalbiblioteket.

Norske romanforfattere
Norske barnebokforfattere
Norske forfattere av ungdomsbøker
Norske novellister
Vinnere av Cappelenprisen
Vinnere av Havmannprisen
Vinnere av Brageprisen
Personer fra Nordkapp kommune
Personer fra Oslo
Morgan Freeman

Morgan Freeman (født 1. juni 1937 i Memphis, Tennessee) er en amerikansk skuespiller og filmregissør.

Freeman hadde sin første filmrolle i Who Says I Can't Ride a Rainbow? fra 1971.

Freeman spilte i flere storfilmer i 1980-årene. Etter tre tidligere Oscar-nominasjoner (beste birolle for Street Smart (1987) og beste hovedrolle for Driving Miss Daisy (1989) og Frihetens Regn (1994)), mottok Freeman en Oscar for beste birolle for rollen som «Eddie Scrap-Iron Dupris» i filmen Million dollar baby under den 77. Oscar-utdelingen.

Freeman har spilt rollen som Red i The Shawshank Redemption fra 1994. Freeman har dessuten spilt rollen som Gud i komedien Bruce Almighty samt oppfølgeren Evan Almighty. Freeman spiller Nelson Mandela i storfilmen Invictus – den uovervinnelige, som er regissert av Clint Eastwood. Han spilte og i Olympus has fallen. Freeman har også spilt en av hovedkarakterene i action-/dramafilmen London has fallen som visepresident Trumbull.

Morgan Freeman har en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Den 3. august 2008 ble Freeman alvorlig skadet i en bilulykke.

Han har mottatt en rekke priser og utmerkelser for sin livslange innsats som skuespiller.

Filmografi

Filmer

Referanser

Eksterne lenker 

 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Regissører fra USA
Filmprodusenter fra USA
Oscar-vinnere (birolle)
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Tallahatchie County i Mississippi
Personer fra Leflore County i Mississippi
Personer fra Gary
Personer fra Chicago
Personer fra Memphis
Lille OSC

Lille Olympique Sporting Club er et fransk fotballag. Klubben kommer fra den franske byen Lille, og spiller sine hjemmekamper på Stade Pierre-Mauroy.

Spillerstall 
Oppdatert 19. oktober 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere med en fortid i klubben 
  Éric Abidal
  Michel Bastos
  Pascal Cygan
  Per Frandsen
  Bernard Lama
  Jean Makoun
  Antoine Sibierski
  Jean Vincent
  Yohan Cabaye
  Gervinho
  Eden Hazard

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Frankrike
Fotballag etablert i 1902
Sport i Lille
1902 i Frankrike
SL Benfica

Sport Lisboa e Benfica er et portugisisk fotballag. Klubben kommer fra den portugisiske byen Lisboa, og spiller sine hjemmekamper på Estadio da Luz.

Klubben ble dannet som et resultat av en sammenslåing i 1908 mellom Sport Lisboa (grunnlagt i 1904) og Grupo Sport Benfica. Benfica regnes, sammen med Sporting og Porto, som en av «De tre store» i portugisisk fotball.

Meritter

Største klubb i medlemmer 2006 
På Guinness  rekorddag (9. november) godkjente Guinness rekordbok Benfica som den klubben i verden som har flest medlemmer. Verdensrekorden er på 160 398 aktive medlemmer. For Manchester United, fjorårets lag med flest medlemmer, var antallet 152 000.

Sesonger

Spillerstall 
Oppdatert 27. oktober 2022.

Utlånte spillere

Tidligere kjente spillere fra Benfica 

1904 – 1950
  Albino
  Alfredo Valadas
  Arsénio Trindade Duarte
  Cosme Damião
  Espírito Santo
  Félix
  Francisco Ferreira
  Francisco Moreira
  Gaspar Pinto
  Gustavo Teixeira
  Julinho
  Luís Xavier
  Rogério
  Rogério de Sousa
  Vítor Silva

1951 – 1970
  Ângelo
  António Simões
  Artur Correia
  Costa Pereira
  Cruz
  Cavém
  Eusébio
  Francisco Calado
  Francisco Palmeiro
  Germano
  José Águas
  José Augusto
  Jaime Graça
  Mário Coluna
  Mário João
  Santana
  Serra
  Torres
  Zézinho

1971 – 1990
  Álvaro Magalhães
  Artur Jorge
  Bastos Lopes
  Carlos Manuel
  Chalana
  Diamantino
  Eurico Gomes
  Humberto Coelho
  João Alves
  José Henrique
  José Luís
  Manuel Bento
  Nené
  Pietra
  Rui Águas
  Rui Jordão
  Shéu Han
  Silvino
  Toni
  Veloso
  Vítor Baptista
  Vítor Martins
  Mats Magnusson
  Manniche
  Zoran Filipović

1990-tallet
  Paulo Sousa
  João Vieira Pinto
  António Veloso
  Vítor Paneira
  Paulo Futre
  Maniche
  Rui Costa
  Paulo Bento
  Abel Xavier
  Valdo
  Mozer
  Ricardo Gomes
  Isaías
  Aldair
  Vata
  Jonas Thern
  Stefan Schwarz
  Michel Preud'Homme
  Claudio Caniggia 
  Carlos Gamarra
   Mario Stanić
   Sergei Yuran
  Alexander Mostovoi

2000-tallet
  Ricardo Rocha
  Miguel
  Tiago
  Fernando Meira
  Nuno Gomes
  Simão Sabrosa
  Ramires
  Manuel Fernandes
  Karel Poborský
   Giorgos Karagounis
  Takis Fyssas
  Kostas Katsouranis
  Pierre Van Hooijdonk
  Zlatko Zahovič
  Carlos Marchena
  Fabrizio Miccoli
  Pablo Aimar
  José Antonio Reyes
  Francisco Fonseca

Norske tidligere spillere 
  Azar Karadas

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Fotballag i Portugal
Sport i Lisboa‎
Mesterliga-vinnere
Fotballag etablert i 1904
Sydney Pollack

Sydney Pollack (født 1. juli 1934 i Lafayette i Indiana, død 26. mai 2008) var en amerikansk skuespiller, filmprodusent og regissør. Hans karriere begynte i 1960-årene gjennom å regissere episoder i TV-serier som The Fugitive og Alfred Hitchcock Presents. Han mottok en Oscar for beste regi for filmen Mitt Afrika (1985).

Pollack studerte under Sanford Meisner ved skolen Neighborhood Playhouse i New York før han begynte sin skuespillerkarriere. Han spilte i drøyt tredve Hollywood-filmer. Pollack flyttet etterhvert bak kamera for å regissere og produsere. Han hadde regien på over tyve og var produsent for drøyt førti produksjoner. Pollack var Oscar-nominert for beste regi for filmene De skyter jo hester, ikke sant? og Tootsie. Han regisserte også dramafilmen Våre beste år fra 1973 med Robert Redford og Barbra Streisand i hovedrollene.

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Regissører fra USA
Filmprodusenter fra USA
Oscar-vinnere (regi)
Produsenter som har vunnet Oscar for beste film
Emmy-vinnere
Personer fra Lafayette i Indiana
Fødsler i 1934
Dødsfall i 2008
Randy Quaid

Randall Rudy «Randy» Quaid (født 1. oktober 1950) er en amerikansk skuespiller.

Han er født i Houston i Texas og er bror til skuespiller Dennis Quaid. Han ble «oppdaget» av regissøren Peter Bogdanovich mens han studerte på Universitetet i Houston, og fikk sin første rolle i filmen Siste forestilling. Det var den første av flere roller der han ble regissert av Bogdanovich.

Quaid spilte i flere av National Lampoons Hjelp, vi er på ferie-filmer, som «fetter Eddie». Han ble Oscar-nominert for rollen som marinesoldat i The Last Detail (1973) og mottok en Golden Globe for rollen som Lyndon Johnson i LBJ: The Early Years (1987). Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Randy Quaid har også spilt inn musikalsk arbeid, hovedsakelig gjennom hans band Randy Quaid & The Fugitives. Gruppen publiserte deres første sang «Star Whackers» i mars 2011.  En film, Star Whackers, hadde premiere i Vancouver den 23. april 2011.

Filmografi 
 1971 Siste forestilling (originaltittel The Last Picture Show)
 1972 What's Up, Doc?
 1973 Siste tjeneste (originaltittel: The Last Detail) 
 1973 Paper Moon
 1978 Midnight Express
 1980 The Long Riders
 1980 Nesten voksen
 1983 Hjelp, vi må på ferie! (originaltittel: National Lampoon's Vacation)
 1986 The Wraith
 1989 Hjelp, det er juleferie! (originaltittel: National Lampoon's Christmas Vacation)
 1990 Days of Thunder
 1992 Frankenstein
 1996 Independence Day
 1998 Hard Rain
 2001 Not Another Teen Movie
 2002 The Adventures of Pluto Nash
 2004 Q-gjengen
 2005 Brokeback Mountain
 2006 Goyas gjenferd

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Houston
Hollywood Walk of Fame
Mottakere av Golden Boot Awards
Medgift

Medgift er en formue som foreldrene eller slekten til en kvinne overlater henne når hun gifter seg.

Medgiften kan sees som en måte å balansere den mannlige arveretten, slik at et hushold skal få økonomisk hjelp fra både mannens og hustruens familie.

Se også
Brudepris
Brudgompris
 Ekteskap
 Bryllup

Antropologi
Ekteskap