alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Heidi Molstad Andresen

Heidi Molstad Andresen (født 16. mai 1969 i Ål i Hallingdal) er en norsk journalist i Dagbladets lørdagsutgave Magasinet. Bakgrunn som sosionom fra høyskolen i Bergen. Leder av kontrollkomiteen i Stiftelsen for en Kritisk og Undersøkende Presse (SKUP). fra 2012 - d.d. Leder av SKUP-styret fra 2010-2012, styremedlem fra 2004. Styrerepresentant i European Fund for Investigative Journalists fra 2008-2010. Redaktør for SKUPS 20-årsjubileumstidsskrift  i 2010.

Referanser

Eksterne lenker 
 Stiftelsen for en kritisk og undersøkende presse

Norske journalister
Fødsler i 1969
Cypha

Cypha er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet   arter, åtte av dem er funnet i Norge.

Utseende  
Bittesmå (ca. 1-1,5 millimeter), blanke, bredt dråpeformede, hvelvede kortvinger. Slekten er lett å kjenne fra andre kortvinger. Hodet er nokså lite og stort sett skjult under brystskjoldet (pronotum). Bakkroppen er kjegleformet, nokså langt uttrukket. Antennene og beina er svært tynne.

Levevis 
Disse bittesmå artene kan finnes på skogbunnen. Det er få registrerte funn av dem, kanskje fordi de er så små, muligens også fordi i alle fall noen av artene ser ut til å være aktive som voksne sen høst og vinter, da det sjelden blir foretatt innsamlinger.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Hypocyphtini Laporte de Castelnau, 1835
 Slekten Cypha Samouelle, 1819 (synonym Hypocyphtus Gyllenhal, 1827) - i Norge:
 Cypha imitator (Luze, 1902)
 Cypha laeviuscula (Mannerheim, 1830)
 Cypha nitida (Palm, 1936)
 Cypha ovulum (Heer, 1839)
 Cypha pulicaria (Erichson, 1839)
 Cypha punctum (Motschulsky, 1857)
 Cypha suecica (Palm, 1936)
 Cypha tarsalis (Luze, 1902)

Liste ove røvrige arter 

 Cypha abyssiniensis
 Cypha ampliata
 Cypha angularis
 Cypha apicalis
 Cypha aprilis
 Cypha armata
 Cypha bifida
 Cypha capensis
 Cypha carinthiaca
 Cypha championi
 Cypha clavigera
 Cypha crotchii
 Cypha debilis
 Cypha discoidea
 Cypha ecuadorensis
 Cypha fenyesi
 Cypha ferrariae
 Cypha forckei
 Cypha gabonensis
 Cypha glabra
 Cypha gracilicornis
 Cypha graeca
 Cypha grandicornis
 Cypha hebes
 Cypha helvetiorum
 Cypha inconspicua
 Cypha indica
 Cypha inexpectata
 Cypha kirghisica
 Cypha laeticornis
 Cypha lamuensis
 Cypha lancea
 Cypha laxipuncta
 Cypha lemuriana
 Cypha lindbergi
 Cypha longesetosa
 Cypha longicornis
 Cypha lushotensis
 Cypha madagascariensis
 Cypha mahnerti
 Cypha marginalis
 Cypha megalomera
 Cypha minuscula
 Cypha nepalica
 Cypha nomurai
 Cypha norvegica
 Cypha orousseti
 Cypha persica
 Cypha picta
 Cypha pirazzolii
 Cypha prominens
 Cypha puer
 Cypha reducta
 Cypha ricini
 Cypha rougemonti
 Cypha rubicunda
 Cypha rubripennis
 Cypha sabahensis
 Cypha santschii
 Cypha seminulum
 Cypha senilis
 Cypha sinorum
 Cypha spathulata
 Cypha squamipennis
 Cypha takhtajani
 Cypha tanzadivisa
 Cypha tanzaniensis
 Cypha tenebricosa
 Cypha tenuicornis
 Cypha torretassoi
 Cypha truncata
 Cypha unicolor

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Cypha på Tree of life: 
  Bilder av en nordamerikansk art

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1819
Terje Leonardsen

Terje Leonardsen (født 23. desember 1976) er en norsk fotballspiller som spiller for Donn.

Han startet karrieren i Tveit IL og spilte også i Flint før han gikk til Start før 1996-sesongen, da Start rykket ned fra Eliteserien. Etter tre år i 1. divisjon rykket Start opp i 1999 da Leonardsen scoret det avgjørende målet tre minutter på overtid i kvalik-kampen mot Strømsgodset. I comebacksesongen i Eliteserien 2000 scoret han 7 mål, til tross for at han på sommeren ble rammet av TWAR.

Etter Start har han spilt i Sandefjord, Tveit og Donn.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Fotballspillere for Sandefjord Fotball
Tidsskrift for strafferett

Tidsskrift for strafferett er et norsk juridisk forskningsstidsskrift. Tidsskriftet inneholder fagartikler om norsk strafferett samt rettspraksis og avgjørelser fra Justisdepartementets lovavdeling, Økokrim, Riksadvokaten samt internasjonal utvikling innen menneskerettigheter som har innflytelse på norsk strafferett. 

Tidsskriftets hovedredaktør er professor Ulf Stridbeck. Redaksjonskomiteen er sammensatt av førstestatsadvokat Runar Torgersen, professor Jon Petter Rui, advokat Cecilie Schjatvet, Økokrim-sjef Trond Eirik Schea, stipendiat Katrine Hames, lovrådgiver Sarah Rytterager og konstituert lagdommer Børre W. Lyngstad.

Referanser 

Norsk strafferett
Juridiske tidsskrifter
Norske vitenskapelige tidsskrifter
Publikasjoner etablert i 2001
Vitenskap i 2001
Acrotona

Acrotona er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Den ble tidligere regnet som en undergruppe av den store slekten Atheta. Det er beskrevet ca. 120 arter, ni av dem er funnet i Norge.

Utseende  
Nokså små (2-5 millimeter), forholdsvis korte og kompakte, brunlige eller svarte kortvinger. Framføttene har fire ledd, mellom- og bakføttene fem.

Levevis 
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. I likhet med mange andre småkortvinger kan de finnes på skogbunnen.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Athetini Casey, 1910
 Slekten Acrotona Thomson, 1859
 Acrotona exigua (Erichson, 1837)
 Acrotona sylvicola (Kraatz, 1856)
 Acrotona pygmaea (Gravenhorst, 1802)
 Acrotona convergens (Strand, 1958)
 Acrotona obfuscata (Gravenhorst, 1802)
 Acrotona muscorum (Brisout de Barneville, 1860)
 Acrotona aterrima (Gravenhorst, 1802)
 Acrotona pusilla (Brundin, 1952)
 Acrotona parvula (Mannerheim, 1830)

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Acrotona på Tree of life: 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1859
Johann Ernst Bach I

Johann Ernst Bach (1683–1739) var en tysk organist i musikerfamilien Bach og sønn av Johann Christoph Bach den eldre – tvillingbror av  Johann Sebastian Bachs far, Johann Ambrosius Bach.

I likhet med fetteren Johan Sebastian gikk Johann Ernst på Ohrdruf Lyzeum. Fra april 1701 var han i Hamburg et halvt år for å studere orgel. 

Johann Ernst vikarierte da Johann Sebastian reiste fra Arnstadt til Lübeck for å høre den berømte organisten i Marienkirche, Buxtehude, og ble i 1707 utnevnt som Johann Sebastians etterfølger som organist i Arnstadt.

Referanser

Kilder 

Tyske organister
Personer fra Eisenach
William Morton (syklist)

William Morton (født 20. juni 1880, død 21. mars 1952) var en canadisk syklist som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

Morton vant en olympisk bronsemedalje i sykling under OL 1908 i London. Han var med på det canadiske laget som kom på tredjeplass på 4000 meter bak Storbritannia og Tyskland. De andre på laget var Walter Andrews, Fred McCarthy og William Anderson.

OL-medaljer 
  1908  London - Sølv i sykling, 4000 meter lag  Canada

Eksterne lenker 
 

Canadiske syklister
Olympiske bronsemedaljevinnere for Canada
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Canada under Sommer-OL 1908
Syklister under Sommer-OL 1908
Olympiske medaljevinnere i sykling
William Anderson (syklist)

William Anderson var en canadisk syklist som deltok i de olympiske leker 1908 i London.

McCarthy vant en olympisk bronsemedalje i sykling under OL 1908 i London. Han var med på det canadiske laget som kom på tredjeplass på 4000 meter bak Strbritannia og Tyskland. De andre på laget var Walter Andrews, William Morton og Fred McCarthy.

OL-medaljer 
  1908  London - Sølv i sykling, 4000 meter lag  Canada

Referanser

Eksterne lenker 
 

Canadiske syklister
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Canada under Sommer-OL 1908
Syklister under Sommer-OL 1908
Olympiske medaljevinnere i sykling
Augustin Reinhard Stricker

Augustin Reinhard Stricker (ca. 1680 – 1718/1719? i Heidelberg) var en tysk kantate- og operakomponist, og Bachs forgjenger som kapellmester ved fyrstehoffet i Köthen.

Da kong Fredrik I av Preussens berlinske hoffkapell ble oppløst i 1713, flyttet en del av musikerne straks over til fyrst Leopold av Anhalt-Köthens koff i Köthen. Stricker fulgte etter i 1714 og ble den første kapellmesteren ved det nyopprettede hoffkapellet. I 1715 publiserte han et bind med verdslige kantater. Han forlot Anhalt  i 1717, samme år som Johann Sebastian Bach underskrev kontrakten som hans etterfølger.

Verk 
 Sieg der Schönheit über die Helden (opera, tekst av Besser).  Berlin 1706
 Alexanders und Roxanen Heyrath (opera, tekst av Besser).  Berlin 1708
 Opera Prima. Erster Theil, bestehend in 6 Italienischen Cantaten à voce sola, worzu Violino oder Hautbois Solo accompagniret. Componiret von Augustino Reinhardo Stricker, HochFürstl. Anhaltscher Capell-Meister.  Cöthen: Anton Löffler 1715
 Crudeltà consuma amore (Pasticcio). Neuburg 1717
 L'amicizia in terzo overo il Dionigio (Pasticcio). Neuburg 1718
 Av instrumentalverk er også en concerto og fire sonater kjent.

Litteratur
 G. M. Grohs: August Reinhold Stricker, Hofkapellmeister vor J. S. Bach: Neue Erkenntnisse im Umfeld Bachs in Köthen, in: Concerto 20 (2003), 26-30
 Hans-Joachim Schulze: Von Weimar nach Köthen – Risiken und Chancen eines Amtswechsels, i: Cöthener Bach-Hefte 11 (2003), 9-27
 MGG XVI (2006), 173-174

Referanser 

Tyske komponister
Barokkomponister
Operakomponister
Kirjat-Jearim

Kirjat-Jearim (hebraisk: , tolket i betydningen «skogenes by»; gresk: Καριαθιαριμ; latin: Cariathiarim) var en by i Israels land som er nevnt 17 ganger i den hebraiske Bibelen. Den har også blitt referert til Kirjat-Ba'al, Ba'ala og Ba'ale-Judea. Stedet lå på grensen mellom Judea og Benjamin. Kirkehistorikeren Eusebius av Cæsarea har skrevet at byen var lokalisert rundt 15 km fra Jerusalem på veg til Lydda. Stedet har blitt identifisert med dagens Kiryat Ye'arim.

Referanser i Bibelen 
Kirjat-Jearim var nevnt en hevittisk by, og ble knyttet til gibeonittene. Stedet var et viktig landemerke for å identifisere grensen mellom Judas stamme og Benjamins stamme. Det er også nevnt som stedet hvor Paktens ark kan ha blitt flyttet til etter å ha vært i Bet-Sjemesj (Beit Shemesh). Etter rundt 60 år ble arken flyttet til Jerusalem og plassert i telt utenfor palasset til kong David.

Fra Baal til Jahve 
Grunnet de tidlige navnene Kirjat-Ba'al, Ba'ala og Ba'ale-Judea, som er en åpenbar henvisning til den eldre kanaanittiske guden Baal, var stedet et semittisk hellig sted i oldtiden før israelittene kom til. Endringen fra Kirjat-Ba'al til Kirjat-Jearim ligger kanskje i en endringen i befolkningen (eller endringen i herredømmet) som skjedde ved Josvas krigføring og erobring som i henhold til den hebraiske Bibelen tok landet i eie fra den tidligere befolkningen. Det religiøse grunnlaget for denne krigen er bevitnet i endringen av stedsnavnet. For israelittene tilhørte Baal en av de andre ikkejødiske gudene, og Josva fikk fjernet fra stedet minnet om den tidligere Baal-dyrkelsen. Det nye navnet reflekterte dog ikke jødenes religiøse tilknytning til Jahve som erstatning for Baal, men var en refleksjon av stedets framtredende geografiske trekk.

Profeten Uria 
Bibelen har identifisert minst en profet som har kommet fra denne byen:

Uria ga sine profetier og eventuelle plagsomme fordømmelser mot Jerusalem. Det førte til sist at kong Jojakim, konge av Judea, fikk nok og kongens raseri fikk Uria til flykte til Egypt for å unngå å bli drept. I Egypt ble han likevel tatt av kongens menn og fraktet tilbake til Jerusalem for henrettelse ved halshogging. Liket ble deretter kastet i en umerket grav.

Dagens by 
Den moderne israelske byen Kiryat Ye'arim er oppkalt etter oldtidsbyen og ligger på dens antatte sted.

Referanser 

Bibelske steder
Aleksej I av Russland

Aleksej Mikhajlovitsj Romanov (russisk: Алексей Михайлович; født , død ) var tsar av Russland fra 1645 til 1676. Ved hans død strakte riket seg over et område på omkring 8 millioner km².

Referanser 

Russiske monarker
Fødsler i 1629
Dødsfall i 1676
Scharnhorst-ordenen

Scharnhorst-ordenen (tysk: Scharnhorst-Orden) var en orden i DDR som ble utdelt for militære prestasjoner eller for handlinger som styrket DDR på militær eller annen måte. Den ble opprettet 17. februar 1966 og ble utdelt frem til DDR ble oppløst i 1990. 

Ordenen eksisterte i én klasse og var oppkalt etter den prøyssiske generalen Gerhard von Scharnhorst (1755–1813). General Scharnhorst ble i DDR sett på som en progressiv militærteoretiker som var opptatt av reformer i det prøyssiske militærvesenet og som skapte grunnlaget for en folkehær. DDRs væpnede styrker, NVA, så seg selv i en kontinuitet direkte fra de tyske frihetskrigene 1813–1815 og som sluttføringen av en folkehær.

DDRs ordensvesen
Widerøe Internet AS

Widerøe Internet AS (WIAS) er et heleid datterselskap av Widerøes Flyveselskap og en del av SAS-gruppen. En av hovedoppgavene til WIAS er salg av flybilletter gjennom Widerøes nettsted.

Eksterne lenker 
 Widerøes nettsted
 Widerøe Internets hjemmeside 

Widerøe
Juha Lappalainen

Juha Lappalainen (født 1966) er en finsk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt fra 1984 til 1992.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1984/85, der han ble nummer 64 sammenlagt med 17.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1985 som beste plassering i enkeltrenn. Han ble også nummer 17 i et verdenscuprenn i normalbakken i Falun 6. mars 1984. I rennet i storbakken, som ikke var en del av verdenscupen, ble han nummer 3. Samme sesong ble han nummer 10 i junior-VM i Trondheim. Under OL i Sarajevo i 1984 var han hjemmeværende reserve.

Han jobber i dag (2011) som taxisjåfør.

Kilder 
 Juha Lappalainen: Resultater (personlig hjemmeside, finsk, besøkt 26. februar 2011)
 Jens Jahn, Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, s. 281
 Svenska Skidspelen: Pristagare i Svenska Skidspelen

Eksterne lenker 
 

Finske skihoppere
Fødsler i 1966
Elephant9

Elephant9 er et norsk jazzrock-band fra Oslo, med medlemmene Ståle Storløkken (keyboard), Nikolai Hængsle (bass) og Torstein Lofthus (trommer).
Bandet ble i 2006 etablert under navnet Storløkken/Eilertsen/Lofthus, men skiftet navn til Elephant9 etter det første året.

Trioen ga ut debutalbumet Dodovoodoo i 2008 og fulgte opp med Walk the Nile i 2010, begge på plateselskapet Rune Grammofon. For Walk the Nile vant de Spellemannprisen 2010 i klassen jazz, og de vakte betydelig oppmerksomhet skryt i både jazz- og rockekretser over hele verden. De ble invitert til opptredener på Jazzscener i London sammen med Motorpsycho i 2010.

På det tredje studioalbumet Atlantis, sluppet i 2012, var de forsterket med den svenske progrock-gitarveteranen Reine Fiske. De fulgte opp med en serie konserter på Kongsberg Jazzfestival og andre norske scener som Union Scene og Nasjonal jazzscene på Victoria Teater. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2012 i klassen jazz. De ga ut konsertalbumene Psychedelic Backfire I og Psychedelic Backfire II i 2019 og ble nominert til Spellemannprisen 2019 i klassen jazz for Psychedelic Backfire I.

Diskografi 
Dodovoodoo (Rune Grammofon, 2008)
Walk the Nile (Rune Grammofon, 2010)
Live at the BBC (Rune Grammofon, 2011)
Atlantis (Rune Grammofon, 2012), med Reine Fiske
Silver Mountain (Rune Grammofon, 2015), med Reine Fiske
Greatest Show on Earth (Rune Grammofon, 2018)
Psychedelic Backfire I (Rune Grammofon, 2019)
Psychedelic Backfire II (Rune Grammofon, 2019), med Reine Fiske

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske musikere
Norske rockegrupper
Norske jazzgrupper
Band etablert i 2006
Vinnere av Spellemannprisen
Béla Szepes

Béla Szepes eller Béla Strauch (født 5. september 1903 i Spišská Nová Ves, død 20. juni 1986 i Budapest) var en ungarsk skiløper og  friidrettsutøver som deltok under Vinter-OL 1924 og i Sommer-OL 1928.

I 1924 deltok han i 18 kilometer langrenn ved OL i Chamonix, men fullførte ikke.

Fire år seinere deltok han i OL i Amsterdam i spydkast og vant en sølvmedalje.

Béla Szepes er en yngre bror av Ungarns flaggbærer ved vinter-OL 1928 i St. Moritz Gyula Szepes

Eksterne lenker 
 
 
 

Ungarske langrennsløpere
Ungarske kombinertløpere
Ungarske skihoppere
Ungarske spydkastere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Ungarn
Deltagere i både vinter-OL og sommer-OL
Deltakere for Ungarn under Vinter-OL 1924
Langrennsløpere under Vinter-OL 1924
Kombinertløpere under Vinter-OL 1924
Deltakere for Ungarn under Vinter-OL 1928
Langrennsløpere under Vinter-OL 1928
Medaljevinnere under Sommer-OL 1928
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1928
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1928
Personer fra Okres Spišská Nová Ves
Ungarske mestere i friidrett
Christian Ferdinand Abel

Christian Ferdinand Abel (1682–1761) var en av de mest berømte violone- og framfor alt gambevirtuosene i barokken.

Liv og virke 
Abels far, Clamor Heinrich Abel, var en Hannoverbasert komponist, fiolinist og organist. Christian Ferdinand tjente en tid i Karl den 12.s hær under besetningen av Nordtyskland og giftet seg med svenske Anna Christina. Senere reiste han til Berlin der han ble et prominent medlem av kong Fredrik I av Preussens hoffkapell. Da den sparsommelige «soldatkongen» Fredrik Vilhelm I av Preussen la ned orkesteret i 1713, reiste Abel i likhet med flere av sine kolleger til Köthen i Anhalt for å medvirke i stedets nyopprettede hoffkapell.

Den første lederen av orkesteret var Augustin Reinhard Stricker. Han ble etterfulgt av Johann Sebastian Bach, og nå fikk Abel tittelen Premier-Musicus. Familien Abel og Bach hadde et nært forhold og J.S. Bach selv sto fadder for to av Abels barn. Året etter ledsaget Abel og Bach fyrst Leopold på en reise til Karlsbad. Det antas at Bach skrev de tre sonatene for viola da gamba og cembalo for Abel. Köthen var bare en mellomstasjon for Bach, mens Abel tilbrakte resten av sitt liv i byen og ble bisatt i Köthen.

Abels sønn, Karl Friedrich Abel, var en produktiv komponist og gambevirtuos; framfor alt kjent for de såkalte "Bach-Abel Concerts" som han grunnla sammen med J.S.Bachs yngste sønn, Johann Christian Bach.

Referanser 

Gambister
Tyske musikere
Personer fra Hannover
Chera-dynastiene

Chera-dynastiene (tamilsk: சேரர் (Chera eller Khera: «Åsland»), malayalam: ചേര) var to tamliske dynastier som styrte over deler av det sørlige India fra Sangam-perioden (ca. 300 f.Kr-300 e.Kr.) til begynnelsen av 1100-tallet. Cheraene var sammen med Chola-dynastiet, Pandya-dynastiet og Pallava-dynastiet et av de fire tamilske dynastiene som over store deler av Sør-India fram til 1400-tallet. Mens det første Chera-dynastiet styrte fram til 200-tallet, styrte det andre Chera-dynastiet, også kjent som Kulasekhara-dynastiet, fra 800-tallet, og man vet lite om cheraene mellom disse to dynastiene. I det tredje århundre invaderte Kalabhras-dynastiet de tamilske områdene og presset ut de daværende herskerne, og kalabhrasene styrte så i tre åhdunrer før de ble erobret av pallavaene og pandyaene i 500-tallet.

De tidlige cheraene styre over deler av Kerala, Kongu Nadu, Salem og Dharmapuri, og etter den andre kongen av det første cheradynastiet giftet seg inn i cholakongefamilien fikk cheraene sannsynligvis også kontroll over det sørlige Nagapattanam og Thiruvarur.

Cheraenes gamle hovedstad var Vanchi Muthur i Kanthallur-Kizhanthur-regionen i det som nå er Idukki-distriktet i delstaten Kerala. På 100-tallet ble hovedstaden flyttet til Karur. Det andre dynastiet styrte fra utkanten av Muziris (Mahodayapuram) ved bredden av elven Periyar, og siden fra Kulashekarapuram. Cherariket drev handel med både Sātavāhanariket i nord og med land så langt borte som Arabia, Fønikia, Mesopotamia, Egypt, Hellas og Romerriket. Viktige eksportvarer var krydder, elfenben, tømmer, perler og edelsteiner.

Herskere

Sangam-perioden 

 Perumchottu Uthiyan Cheralathan (samtidig som Karikala Chola)
 Antuvancheral
 Imayavaramban Nedun-Cheralatan eller Imayavaramban Kudako Nedum Cheralathan (Uthiyan Cheralathans sønn)
 Cheran Chenkutuvan eller Senguttuvan
 Palyanai Sel-Kelu Kuttuvan
 Poraiyan Kadungo
 Kalankai-Kanni Narmudi Cheral
 Vel-Kelu Kuttuvan
 Selvak-Kadungo
 Adukotpattu Cheralatan
 Kuttuvan Irumporai
 Tagadur Erinda Perumcheral
 Yanaikat-sey Mantaran Cheral
 Ilamcheral Irumporai
 Perumkadungo
 Ilamkadungo
 Kanaikal Irumporai

Kulasekhara-kongene/Cheraman Perumal 

 Kulashekhara Varman (800–820 e.Kr.)
 Rajashekhara Varman (820- 844 e.Kr.)
 Sthanu Ravi Varman (844- 885 e.Kr.)- samtidig som Aditya Chola
 Rama Varma Kulashekhara (885- 917 e.Kr.)
 Goda Ravi Varma (917- 944 e.Kr.)
 Indu Kotha Varma (944- 962 e.Kr.)
 Bhaskara Ravi Varman I (962- 1019 e.Kr.)
 Bhaskara Ravi Varman II (1019- 1021 e.Kr.)
 Vira Kerala (1021- 1028 e.Kr.)
 Rajasimha (1028- 1043 e.Kr.)
 Bhaskara Ravi Varman III (1043–1082 e.Kr.)
 Rama Varma Kulashekhara (1090- 1102 e.Kr.)- også kjent som Cheraman Perumal.

Eksterne lenker 
 
 Inscriptions of India – Complete listing of historical inscriptions from Indian temples and monuments
 Mahavamsa

Indias historie
Historiske stater og riker i Sør-Asia
Langrenn under Vinter-OL 1924 – 50 kilometer herrer

Herrenes 50 kilometer i langrenn under Vinter-OL 1924 ble avholdt i Chamonix, Frankrike onsdag den 30. januar 1924.

33 langrennsløpere fra elleve nasjoner konkurrerte i øvelsen.

Medaljevinnere

Resultater

Komkurransen startet kl. 8.37 da den første som startet var André Blusset. Den siste som startet var Erkki Kämäräinen kl. 9.09. Den første som fullførte var Johan Grøttumsbråten kl. 12.27.46 og øvelsen ble avsluttet med den siste i mål, var Szczepan Witkowski kl. 3.25.58.

Eksterne lenker 
 
 Offisiell olympisk rapport
   (polsk)

Nordiske grener under Vinter-OL 1924
Langrenn under vinter-OL
Günther Schmieder

Günther Schmieder (født 27. juli 1957 i Marienberg) er en tysk tidligere kombinertløper som konkurrerte fra 1976 til 1984 for Øst-Tyskland. Han var med på Øst-Tysklands lag som vant kombinert lagkonkurranse under Ski-VM 1982 i Oslo, og han kom på 5.-plass i det individuelle rennet. Schmieder deltok under Vinter-OL 1980 i Lake Placid med 8.-plass i kombinert, og under Vinter-OL 1984 i Sarajevo med 15.-plass.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske kombinertløpere
Verdensmestere i kombinert
Deltakere for Øst-Tyskland under Vinter-OL 1980
Kombinertløpere under Vinter-OL 1980
Deltakere for Øst-Tyskland under Vinter-OL 1984
Kombinertløpere under Vinter-OL 1984
Personer fra Marienberg
Fødsler i 1957