alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Germainites

Germainites er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
En liten (men stor til å være køllebille), avlang, fint hårete, blankt rødbrun køllebille. Hodet er nokså stort og nesten trekantet med små fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte og svakt kølleformede. Pronotum er bredt rundet, med roten betydelig bredere enn dekkvingene, som er rundede og middels lange. Bakkroppen er kort og bred, tre ryggledd er synlige bak dekkvingene.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Chile.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Euplectitae
 Gruppen Jubini Raffray, 1904
 Slekten Germainites Jeannel, 1962
 Germainites crassus Jeannel, 1962

Referanser

Eksterne lenker 

 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1962
Chiles insekter
Adalmus

Adalmus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små, avlange, mørkbrune kortvinger. De ligner mye på slekten Euplectus men er gjerne mørkere på farge. Hodet er nokså stort og firkantet med små, runde fasettøyne og kraftige antenner, der de to første og de tre ytterste leddene er noe forstørret. Pannen har dype lengdegroper. Pronotum er omtrent så bredt som langt, med sterkt rundede sider, bredest omtrent i midten. Dekkvingene er blanke, fint hårete, med en skarp fure langs innerkanten (sømmen), og dekker omtrent en tredjedel av bakkroppen, som er sylindrisk. Beina er ganske korte.

Utbredelse 
Arten er utbredt på New Zealand.

Systematisk oversikt  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
 Stammen Trichonychini 
 Slekten Adalmus Reitter, 1882
 Adalmus velutinus Reitter, 1885

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr.

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1882
New Zealands insekter
Mesoplatus

Mesoplatus er en slekt av små, fint hårete, rødlige eller brunlige køllebiller.

Levevis 
Artene lever på bakken mellom løvstrø.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det østlige Australia.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Euplectitae
 Gruppen Trogastrini Jeannel, 1949
 Understammen Trogastrina Jeannel, 1949
 Slekten Mesoplatus Raffray, 1890 
 Mesoplatus barbatus (King, 1863)
 Mesoplatus conspicuus (King, 1865)
 Mesoplatus cribricollis Raffray, 1903
 Mesoplatus edwardsi (King, 1865)
 Mesoplatus longicollis Raffray, 1900
 Mesoplatus nitidus Raffray, 1900
 Mesoplatus tuberculatus Raffray, 1900

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1890
Australias insekter
Prosagola

Prosagola er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller.

Utseende 
Små til middelsstore, brunlige køllebiller. Antennene er knapt fortykkede mot spissen, nokså lange. Hodet er bredt med små fasettøyne. Pronotum er rundet, bredest foran midten. Dekkvingene er rundede, omtrent så brede som pronotum. Bakkroppen er noe bredere enn dekkvingene, fire ledd er synlige bak disse, gjerne tett hårete. Beina er kraftige, særlig lårene på forbeina er fortykkede.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
 Gruppen Faronini Raffray, 1890
 Slekten Prosagola Raffray, 1904 
 Prosagola cekalovici (Franz, 1996)
 Prosagola elfridae (Reitter, 1885)
 Prosagola elongata Jeannel, 1962
 Prosagola punctaticollis Jeannel, 1962

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1904
Australias insekter
New Zealands insekter
Yōhei Koyama

Yohei Koyama (小山 陽平, født 31. mai 1998) er en japansk alpinist.

Under Alpint under Vinter-OL for ungdom 2016 kom han på 17. plass i super-G og kom på 8. plass i kombinasjon.

Under VM i alpint 2017 kom Koyama på 42. plass i storslalåm

Under VM i alpint 2021 deltok han i parallellstorslalåm og hadde 33. plass beste tid, men kvalifisert seg ikke til videre runder. Han deltok også i slalåm, men fullførte ikke første omgangen.

Koyama representerte Kina i vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ikke fullførte slalåm.

Referanser

Eksterne lenker 
 

fødsler i 1998
Japanske alpinister
Deltakere under VM i alpint 2021
Deltakere for USA under Vinter-OL 2022
Alpinister under Vinter-OL 2022
Acamaldes

Acamaldes er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Bittesmå (gjerne 1-2 millimeter), blanke, rødlige kortvinger. Kroppen er pæreformet. Hodet er trapesformet, med små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels kraftige. Maksillepalpene er lange, det ytterste leddet ganske stort. De ytterste leddene danner en kølle. Pronotum er forholdsvis lite, med rundede sider, bredest omtrent i midten, med runde, dype groper. Dekkvingene dekker omtrent halve bakkroppen, er blanke og kraftig utvidete bakover. Bakkroppsleddene er ganske korte og kan være påfallende innskåret i midten. Beina er nokså lange, leggene litt krumme.

Levevis 
Disse billene lever på fuktige steder, som sumper og elvebredder, og også i maurtuer.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
 Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
 Slekten Acamaldes Reitter, 1882
 Acamaldes basilewskyi Jeannel, 1959
 Acamaldes bythinoides Reitter, 1882
 Acamaldes jeanneli Leleup & Célis, 1968
 Acamaldes joannae Leleup & Célis, 1968
 Acamaldes vagepunctatus (Raffray, 1896)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1882
Prionobythus

Prionobythus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
Små (ca. 2 millimeter), nærmest pæreformede, blanke, blinde, gulbrune køllebiller.

Levevis 
Artene lever i huler.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i hulesystemer i Pyreneene i Spania og Frankrike.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Goniaceritae
 Gruppen Bythinini Raffray, 1890
 Understammen Machaeritina Jeannel, 1950 - lever i huler
 Slekten Prionobythus Jeannel, 1921 
 Prionobythus bolivari Jeannel, 1921
 Prionobythus genesti Besuchet, 1985

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilde av Prionobythus genesti 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1921
Spanias insekter
Frankrikes insekter
Ogmocerodes

Ogmocerodes er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
Små (gjerne 1,5-2 millimeter), brunlige køllebiller med svært kraftige, klubbeformede antenner.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Goniaceritae
 Gruppen Goniacerini Reitter, 1882
 Slekten Ogmocerodes Jeannel, 1949
 Ogmocerodes agymsibanus (Raffray, 1887)
 Ogmocerodes bechynei Jeannel, 1953
 Ogmocerodes burgeoni Jeannel, 1950
 Ogmocerodes collarti Jeannel, 1950
 Ogmocerodes dentipes Jeannel, 1953
 Ogmocerodes dundoanus Jeannel, 1951
 Ogmocerodes gabonensis Jeannel, 1950
 Ogmocerodes hulstaerti Jeannel, 1950
 Ogmocerodes joannae Jeannel, 1960
 Ogmocerodes lamottei Jeannel, 1953
 Ogmocerodes longicollis Jeannel, 1954
 Ogmocerodes machadoi Jeannel, 1951
 Ogmocerodes maximus Jeannel, 1950
 Ogmocerodes mentula Castellini, 1997
 Ogmocerodes mocquerysi (Raffray, 1897)
 Ogmocerodes navigator Cuccodoro & Yin, 2015
 Ogmocerodes pauliani (Jeannel, 1949)
 Ogmocerodes rossii Castellini, 1997
 Ogmocerodes villiersi Jeannel, 1953

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1949
Thomas Aquino Man’yō Maeda

Thomas Aquino Man’yō Maeda (japansk: , Tomasu Akinasu Maeda Man’yō; født 3. mars 1949 i Tsuwasaki i Kita-Uonome, prefekturet Nagasaki i Japan) er kardinal i den katolske kirke og erkebiskop av Osaka.

Liv og virke

Prest
Thomas Aquino Man’yō Maeda ble presteviet 19. mars 1975. Han var sogneprest, og utgav erkebispedømmet Nagasakis bulletin. Fra 2006 til 2011 var han generalsekretær for den japanske bispekonferanse.

Biskop av Hiroshima
Pave Benedikt XVI utnevnte ham 13. juni 2011 til biskop av Hiroshima. Han ble bispeviet av den emeriterte biskop av Hiroshima, Joseph Atsumi Misue, den 23. september samme år; medkonsekrantene var Leo Jun Ikenaga S.J., erkebiskop av Osaka, og Joseph Mitsuaki Takami P.S.S.,erkebiskop av Nagasaki.

Han var med i fredsbevegelsen i Hiroshima og arbeidet for saligkåring av de såkalte «skjulte kristne» (kakure kirishitan) - 3.400 kristne fra Nagasaki-området hvorav mer enn 600 døde i forfølgelser, som ble forvist til spredte steder rundt om i Japan på midten av 1800-tallet av den japanske regjering. Han er selv en etterkommer av disse skjulte kristne,] som sporer sin konversjon til kristendommen til epoken før og etter år 1600.

Erkebiskop av Osaka
Den 20. august 2014 utnevnte pave Frans han til erkebiskop av Osaka. Maeda ble også visepresident for den japanske bispekonferanse, og medlem av de biskoppelige kommisjoner for utdannelse og økumene, og befattet seg særlig med arbeidet for bevegelseshemmede.

Kardinal
I konsistoriet av 28. juni 2018 opptok pave Frans han som kardinalprest, med tittelkirken Santa Pudenziana, i kardinalkollegiet. Han hadde da ingen språkkunnskaper foruten si sitt morsmål. Han var kjent for å benytte haiku i sine prekener, og som ivrig fisker.
,

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal  Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
 Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
 Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
 Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
 Erkebiskop Cesare Orsenigo (1873-1946) *1922
 Kardinal Josef Frings (1887-1978) *1942
 Erkebiskop Bruno Wüstenberg (1912-1984) *1966
 Erkebiskop Paul Hisao Yasuda (1921-2016) *1970
 Biskop Joseph Atsumi Misue (1936-2016) *1985
 Kardinal Thomas Aquino Man’yō Maeda (1949-) *2011

Referanser 

Japanske kardinaler
Japanske katolske prester
Linjen Rebiba
Personer fra prefekturet Nagasaki
Carlos Mäder

Carlos Mäder, også kjent som Carlos Brown, (født Kojo Benya Brown 23. oktober 1978 i Cape Coast) er en ghanesisk-sveitsisk alpinist som representerte Ghana under Vinter-OL 2022.

Bakgrunn 
Carlos Mäder ble født som Kojo Benya Brown. Hans mor var alenemor, og hadde ikke råd til å forsørge ham, og måtte derfor adoptere ham bort. Han ble adoptert av et sveitisk par, og begynte med ski da han var tre år gammel. Han beholdt kontakten med sin mor i Ghana, og drev aktivt med alpint i Sveits gjennom oppveksten. I 2017 bestemte han seg for å representere Ghana i et vinter-OL. Han greide ikke å kvalifisere seg til Vinter-OL 2018, men greide å kvalifisere seg til Vinter-OL 2022.

Idrettskarriere 
Han deltok i sitt første FIS-renn i desember 2017, i Pfelders, der han kom på 46.-plass i storslalåm. Han beste plassering i et FIS-renn denne sesongen ble en 14.-plass, og han deltok også i de nasjonale mesterskapene i Tyrkia og Iran.

Han deltok i Ski-VM 2019 i Åre i Sverige, og kom der på 80.-plass i slalåm og 106.-plass i storslalåm. 

Han kvalifiserte seg til vinter-OL gjennom plasseringene sine i renn i Montenegro i desember 2021 og Liechtenstein i januar 2022. Han deltok dermed i storslalåm under Vinter-OL 2022, men kjørte der ut i første omgang. Han ble med det den tredje personen som representerte Ghana under et vinter-OL, etter Kwame Nkrumah-Acheampong (alpint i 2010) og Akwasi Frimpong (skeleton i 2018).

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Mediarapport, Ghana-ski.com (samling med artikler)

Sveitsiske alpinister
Ghanesiske alpinister
Deltakere for Ghana under Vinter-OL 2022
Alpinister under Vinter-OL 2022
Personer fra Cape Coast
Personer fra kanton Obwalden
Paderborn domkirke

Domkirken i Paderborn (tysk: Paderborner Dom, offisielt Hohe Dom St. Maria, St. Liborius, St. Kilian) er en domkirke i sentrum av den tyske byen Paderborn, og den er byens kjennemerke. Den er viet til jomfru Maria, St. Kilian og St. Liborius. ​

Historie 
Da pave Leo III møtte Karl den store i 799 stod det en kirke på stedet domkirken står i dag. Kirken ble så gjentatte ganger ødelagt i brann og gjenoppbygd. Dagens domkirke ble gjenoppbygget i romansk-gotisk stil på 1200-tallet.​ Den eldste delen av kirken fra denne gjenoppbyggingen er det karakteristiske vesttårnet som er 93 meter høyt. Deler av kirken stammer fra 1000- og 1100-tallet.

Under tredveårskrigen ble domkirken plyndret og ødelagt. Restaureringen begynte i 1650. Barokkstilen på 1600-tallet endret ikke den gotiske stilen i stor grad. På denne tiden fikk kirken interiør i barokk stil, men det meste ble ødelagt mot slutten av andre verdenskrig.

Arkitektur 
Kirken er en hallkirke, en type kirkebygning som var utbredt i Tyskland under gotikken. Den er 104 meter lang og 52 meter bred.

Krypt 
Krypten under kirken er 32 meter lang og 12 meter bred, og dermed en av de største i Tyskland. I krypten ligger relikviene fra St. Liborius. Mot vest ligger gravene til erkebiskopene i Paderborn.

Vindu med tre harer (Dreihasenfenster) 

Et av katedralens, og byens, mest gjenkjennelige trekk er Dreihasenfenster («Vindu med tre harer»). Den viser tre harer i bevegelse, arrangert i en trekant. Hver hare er vist å ha to ører, selv om bare tre ører er synlige totalt. Den originale utskjæringen fra 1500-tallet finnes i klosterets indre gårdsplass, og har blitt duplisert på en rekke bygninger og en rekke butikker i hele sentrum.

Referanser 

Kirker i Tyskland
Byggverk i Nordrhein-Westfalen
Idde Schultz

Idde Schultz, egentlig Eva Ann-Ida Schultz, født 1. september 1963 i Stockholm, er en svensk tidligere sanger og gitarist. I tillegg til å opptre som soloartist var hun medlem av Lars Winnerbäcks backingband Hovet og i gruppene Docenterna og The Crunch.

Biografi
Fra 1980 til 1983 var Idde Schultz og søsteren Irma Schultz med i bandet Zzzang Tumb. De turnerte også med bandet Reeperbahn. I 1995 hadde Idde Schultz en stor hit i Sverige med sangen «Fiskarna i haven» av Staffan Hellstrand, og hun ga også ut albumet Idde Schultz samme år. Oppfølgeren Vad man gör (och inte gör) kom i 1997. Hun har også samarbeidet med Imperiet, Joakim Thåström, Nasa og Rolf Carlsson, og var vokalist i Torpedoes fra 1990 til 1994.

I årene 2000–2006 var Schultz medlem av "Hovet". Hun har også hatt et prosjekt sammen med Anna Stadling hvor de tolket 1970- og 1980-tallslåter, og dessuten, i et annet prosjekt, samarbeidet hun med Sören "Sulo" Karlsson.

I 2011 fikk hun Ménières sykdom, en kronisk sykdom i det indre øret som til slutt tvang henne til å avslutte musikkarrieren.

Seinere har Idde Schultz jobbet som kunstlærer og  yogainstruktør.

Diskografi

Sulo & Idde
2011 - Kocksgatan Revisited, sammen med Sören Karlsson

Zzzang Tumb
1982 - 37 Minuter i Stockholms City, Stranded Rekords
1983 - Zzzang Tumb, Stranded Rekords

Torpederna
1993 - Innan himlen faller

Solo
1995 – Idde Schultz
1997 – Vad man gör (och inte gör)

Lars Winnerbäck & Hovet
1998 – Med solen i ögonen
2001 – Singel
2001 – Live för dig
2003 – Söndermarken
2004 – Live i Linköping (konsert-DVD)
2005 – Stort liv (EP)
2006 – Efter nattens bränder (samlingsalbum)

Hovet
2004 – Hovet 2004

Anna + Idde
2005 – Anna + Idde (EP)
2006 – Vägar hem
2008 – Hjärtat fullt

Teater

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Anna + Idde

Svenske musikere
Aleksandar Grbović

Aleksandar Grbović (født 23. august 2003 i Zabljak) er en montenegrinsk langrennsløper, som representerte Montenegro under Vinter-OL 2022.

Bakgrunn 
Grbović kommer fra en «skifamilie», hans bestefar Tomas og grandtante Stanija var på høyt nasjonalt i det tidligere Jugoslavia, og også hans far Goran og to onkler konkurrerte på 80- og 90-tallet.

Idrettskarriere 
Han gikk sitt første FIS-renn i januar 2019 i Dvorista, og kom der på 18.-plass. Samme sesong deltok han i Ski-VM 2019 i Seefeld, og kom der på 126.-plass på sprinten. Han deltok i Balkan Cup i langrenn 2018/19, og kom der på 14.-plass totalt med 146 poeng. 

Han deltok i Vinter-OL for ungdom 2020, og kom der på 61.-plass i langrennscross, 66.-plass i sprint og 69.-plass på 10 km klassisk. I Balkan Cup i langrenn 2019/20 fikk han til sammen 83 poeng, og kom med det på 28.-plass sammenlagt. Sesongen 2020/21 kom han igjen på 28.-plass i Balkan Cup, og han deltok i Ski-VM 2021, der han kom på 110.-plass på sprinten og 114.-plass på 15 km fri teknikk.

Grbović representerte Montenegro under Vinter-OL 2022, og kom der på 84.-plass på sprinten og 93.-plass på 15 km klassisk.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Montenegrinske langrennsløpere
Langrennsløpere under Vinter-OL 2022
Deltakere for Montenegro under Vinter-OL 2022
Deltakere under Vinter-OL for ungdom 2020
Loricaster

Loricaster er en slekt av små, runde biller som lever i ulike slags råtnende plantemateriale, der de spiser muggsopp.

Utseende 
Knøttsmå til små (0,6-1 millimeter) biller, rund kroppsform, fint hårete, gjerne lyst rødbrune. Hodet er stort og bredt, uthulet på undersiden, og kan foldes inn i frembrystet slik at det blir helt skjult. Fasettøynene er små og ovale. Antennene består av åtte ledd, de to ytterste danner en kølle. Brystskjoldet (pronotum) er temmelig stort og bredt. Dekkvingene er avrundede og hvelvede, dekker hele bakkroppen. De har ikke punktstriper. Beina er forholdsvis korte, føttene fine og spinkle. Bakhoftene (metacoxae) har store, bladformede utvekster som resten av bakbeinet kan gjemmes bak. Larvene er sylindriske eller spoleformede.

Levevis 
Både larvene og de voksne billene lever mellom råtnende plantedeler, for eksempel kompost og løvstrø. De spiser hyfer og sporer av muggsopper. De voksne billene flyr godt. De kan ikke rulle seg sammen til en kule like lett som andre dvergbiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Europa og i Nord-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea
 Familien dvergbiller, Clambidae
 Underfamilien Dvergbiller (Clambinae)
 Slekten Loricaster Mulsant & Rey, 1861 
 Loricaster cribripennis Reitter, 1904
 Loricaster rotundus Grigarick & Schuster, 1961
 Loricaster testaceus Mulsant & Rey, 1861

Referanser

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1861
Dvergbiller
Bisaya (bille)

Bisaya er en slekt av biller. Ingen arter er foreløpig funnet i Norge men én art finnes i våre naboland. De er små biller som ligner hårbiller. Brystskjoldet (pronotum) er uvanlig kort, hodet er lite og nedbøyd, og bakhoftene har plateaktige utvekster som dekker mye av de fremste bukleddene. Billene er soppetere.

Utseende 
En bitteliten (1-1,4 millimeter), ovale, brunrød bille med tynne antenner. Alle føttene har fem ledd, antennene er 11-leddete.

Levevis 
Både larvene og de voksne billene lever av sopp. Arten kan finnes ved død ved og mellom løvstrø.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sentral-Asia (Iran).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (ev. Scirtoidea)
 Familien Eucinetidae  
 Slekten Bisaya Reitter, 1884
 Bisaya nossidiiformis Reitter, 1884

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1884
Eucinetidae
Irans insekter
Philipp Köhn

Philipp Köhn (født 2. april 1998) er en tysk-sveitsisk fotballspiller som spiller for den østerrikske klubben Red Bull Salzburg.

Landslaget 
Han ble tatt ut i ' tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske fotballspillere
Tyske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2022
Fotballspillere for RB Leipzig
Fotballspillere for FC Liefering
Fotballspillere for FC Red Bull Salzburg
Fotballspillere for FC Wil 1900
personer fra Dinslaken
Paul-Henri Sandaogo Damiba

Paul-Henri Sandaogo Damiba (født 1981) er en burkinsk oberstløytnant. Han var landets president og leder for militærjuntaen som tok makten i et kupp 24. januar 2022, men han ble selv avsatt i et nytt militærkupp 30. september 2022 ledet av hans tidligere kollega i juntaen, Ibrahim Traore. Damiba forsøkte forgjeves å få den tidligere presidenten Roch Marc Christian Kaboré til å akseptere hjelp fra russiske leiesoldater fra Wagnergruppen, i kampen mot islamister, før han kastet ham i et kupp i januar 2022. 

Mange av tilhengerne av militærkuppet i januar 2022 var misfornøyde med juntalederen Damibas manglende håndtering av det islamske jihadistopprøret i landet. Den nye juntalederen Traore hevdet at han hadde prøvd å få juntaen til sette mer fokus på opprøret, men at han ikke hadde lyktes med dette. Da kuppet fant sted 30. september hadde Traore kapteins rang i militæret. Kuppet ble gjennomført med støtte i Cobra-enheten. Traore erklærte seg som leder for bevegelsen MPSR, militærjuntaens organisasjon.

Biografi 
Damiba ble utdannet i Paris ved École Militaire. Den tidligere president Kabore hadde i desember 2021 utnevnt Damiba til sjef for landets viktigste militære poster, den tredje militærregion. Den strekker seg fra hovedstaden Ouagadougou og østover i landet.

Referanser 

Personer fra Ouagadougou
Burkinske politikere
Cédric Zesiger

Cédric Zesiger (født 24. juni 1998) er en sveitsisk fotballspiller som spiller for .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske fotballspillere
Fotballspillere for Neuchâtel Xamax FC
Fotballspillere for Grasshopper-Club Zürich
Fotballspillere for BSC Young Boys
Personer fra kanton Fribourg
AS Roma (kvinner)

AS Roma (femminile) er et kvinnefotballag som er en del av AS Roma. De spiller i Serie A, den italienske toppdivisjonen for kvinner. Klubben spilte sin første sesong i Serie A i 2018-19, etter å ha overtatt lisensen til klubben RES Roma. 

I sine to første sesonger i Serie A endte de på 4. plass, før de i 2020-21-sesongen ble nr. 5.

De tok sitt første trofé i 2021. Da vant de den italienske cupen, Coppa Italia, etter å ha slått AC Milan på straffespark i finalen.

Meritter 

 Coppa Italia: 2020-21

Norske spillere 

 Andrine Hegerberg (2019–2021)
 Mina Bergersen (2021– )
 Emilie Haavi (2022– )
 Sophie Román Haug (2022– )

Referanser

Eksterne lenker 

Roma
Sport i Roma
Kvinnefotballag