alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Privilegiebrev

Privilegiebrev er et dokument eller en rettsakt som inneholder bestemmelser om statens tildeling av visse goder, eller en fortrinnsrett, for en kjøpstad, en institusjon, en spesifikk person eller en gruppe personer. Begrepet ble benyttet i både Danmark–Norge og Sverige.

Utstederen av privilegiebrev var staten, som var ensbetydende med kongen eller kongerikets regent — derfor kaltes dokumentet også Kongelig privilegiebrev. Den mest kjente forordning var sagbruksprivilegiene fra begynnelsen av 16-hundretallet. Privilegiebrev ble som regel utstedt til personer som ønsket å starte en mer omfattende virksomhet, for eksempel et jernverk der ressurser i form av vannkraft og trekull var nødvendig, Moss Jernverk (1704–1875) er et eksempel på en virksomhet som ble etablert ved privilegiebrev. Privilegiene skapte et slags lokalt monopol og sørget for å forsikre at de nødvendige lokale ressursene skulle være tilstrekkelig for virksomheten.

En oktroa (av fransk octroi ≈ bevilling og latin auctoritas ≈ innflytelse) var et privilegiebrev fra staten til å drive en bestemt form for økonomisk virksomhet eller selskap. Den første danske aksjevirksomhet som fikk utstedt en oktroa var det Det Danske Ostindiske Kompani, som ble stiftet i 1616.

I dag brukes ordet konsesjon omtrent på samme måte som ordet privilegiebrev.

Eksempler 

 1233: Håkon Håkonssons privilegiebrev ble utstedt i 1233 av kong Håkon Håkonsson og stadfestet et tidligere gavebrev om at St. Svithun og biskopen ved Stavanger domkirke skulle ha eiendomsretten til leidangsskatten som bøndene i biskopdømmet pliktet å betale. 
 1358: Skiens eldste privilegiebrev ble utstedt av kong Håkon VI Magnusson den 16. mars 1358, og definerte Skien for første gang som kjøpstad.
 1436: Riksrådets privilegiebrev av 1436 er Stockholms eldste bevarte privilegiebrev. Det regulerer forholdet mellom kronen og Stockholm på en gunstig måte for byen.
 1444: Nyköpings eldste privilegiebrev stammer fra 1444; det angikk tilgang til øyer i den svenske skjærgården.
 1591: I den norske adels privilegiebrev av 1591 ble det bestemt at Norges rikes kansler skulle velges av og blant adelen i Norge.
 1661: Handelskompaniet Vestindisk-guineisk Kompagni ble formelt opprettet ved kongelig privilegiebrev i 1671.
 1691: Den 11. august 1691 fikk nederlenderen Jappe Ippes et kongelig privilegiebrev som gav ham tillatelse til å drive med tilvirkning og eksport av klippfisk på ladestedet Lille-Fosen og på Tustna utenfor dagens Kristiansund..

Rettsvitenskap
Norsk økonomisk historie
Diplomatikk
Kjell Johansen (1932)

Kjell Johansen (født 12. april 1932 i Trondheim) er en trøndersk jazzmusiker (trommer).

Hans aktive musikerkarriere starter 1951, etterhvert som medvirkende i Harry Waagens orkester, de NM i Jazz-vinnende Modern Swing Group og Modern Jazz Quintet, samt Asmund Bjørkens besetninger. Senere var han i den unge Bjørn Alterhaug sekstett (1969–72) og Ove Stokstads orkestre. Johansen oppnådde å spille med to av jazzens storheter: Ben Webster (16. mars 1970 i Trondheim, private opptak med Tore Sandnæs og Bjørn Alterhaug), og noe senere, med Chet Baker (25. mai 1984 fra Cavalero i  Trondheim, 1984; andre musikere var Erling Aksdal og Bjørn Alterhaug).

Johansen må ikke forveksles med jazztrompetisten av samme navn fra Oslo (1923-1965).

Eksterne lenker 
 Biografi fra Jazzbasen.
 Diskografi fra Jazzbasen.

Norske jazztrommeslagere
Personer fra Trondheim kommune
Sigrid Brattabø Handegard

Sigrid Brattabø Handegard (født 27. desember 1963) er en norsk lokalpolitiker fra Senterpartiet. Hun var fra 2009 politisk rådgiver i Samferdselsdepartementet, først for statsråd Magnhild Meltveit Kleppa deretter for Marit Arnstad.

Handegard var ordfører i Jondal kommune i Hordaland fra 2007 til 2009. Hun har vært fylkesleder i Hordaland Senterparti og vararepresentant til Stortinget i periodene 2005-2009 og 2013-2017.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 

Sp-ordførere i Hordaland
Ordførere i Jondal
Politiske rådgivere i Regjeringen Stoltenberg II
Personer fra Jondal kommune
Det armenske kvarter

Det armenske kvarter (, Ha-Rova ha: , Harat al-Arman; armensk: , Hayots t'agh er ett av fire kvarterer i Gamlebyen i Jerusalem. Selv om armenere er kristne, er det armenske kvarteret forskjellig fra Det kristne kvarter. Det er også det minste av de fire kvarterene, og har færrest innbyggere.

Kvarteret ligger i den mest sørvestlige delen av Gamlebyen med tilgang via Sionporten og Jaffaporten. Det består av et areal på 0,126 km² (126 dunam), noe som er 14 prosent av Gamlebyen. I 2007 hadde stedet en befolkning på 2 424 innbyggere, noe som 6,55 prosent av Gamlebyen. Et anslag for 2000 ble det beregnet at Det armenske kvarter hadde en befolkning på rundt 1200 innbyggere. I begge tilfeller er det sammenlignbart med Det jødiske kvarter. Det armenske kvarter er adskilt fra Det kristne kvarter med veien David Street (Suq el-Bazaar) og fra Det jødiske kvarter med veien Habad Street (Suq el-Husur).

Den armenske tilstedeværelsen i Jerusalem går tilbake til 300-tallet e.Kr. da Armenia gikk over til kristendommen som en nasjonalreligion og armenske munker bosatte seg i Jerusalem. Av den grunn er den betraktet som den eldste fortsatt eksisterende utvandrede samfunn av armenere utenfor det armenske hjemlandet. Gradvis utviklet kvarteret seg rundt klosteret og Sankt Jakob-katedralen (oppkalt etter apostelen Jakob) — som dominerer kvarteret — og fikk sin moderne utforming i løpet av 1800-tallet. Klosteret huser den armenske apostoliske kirkes patriarkatet Jerusalem, som ble etablert som et patriarkat (bispedømme) på 600-tallet e.Kr. Patriarkat er den faktiske administrator av kvartalet og fungerer som «mini-velferdsstat» for de armenske beboerne. Det armenske samfunnet har vært i nedgang siden midten av 1900-tallet og står i umiddelbar fare for å forsvinne, i henhold til lingvisten Bert Vaux, tidligere redaktør av Annual of Armenian Linguistics.

Referanser

Litteratur 
 Khamaisi, Rassem; Brooks, Robert; Margalit, Meir; Nasrallah, Rami; Yunan, Michael; Owais, Abdalla (2009): Jerusalem Old City: Urban Fabric and Geopolitical Implications (PDF), Jerusalem: International Peace and Cooperation Center, ISBN 965-7283-16-7, arkivert fra originalen (PDF) den 28. september 2013 (arkivert).

Eksterne lenker 

 Bøe, Eyvind (4. november 2010): «Den tause minoriteten, Jerusalem-armenerne og deres identitet» (PDF), master i religionsvitenskap ved Universitetet i Bergen
 Sørensen, Allan (5. juli 2010): «Jerusalems armeniere frygter for fremtiden», Kristeligt Dagblad (dansk)

Jerusalem
Metropolitan State College of Denver

Metro State College of Denver er et delstatseid fireårig universitet i Denver, Colorado i USA. Det ligger på Auraria Campus, samlokalisert med University of Colorado.

Det ble grunnlagt i 1963 og gir lavere, yrkesrettet profesjonsutdanning opp til Bachelornivå. Tanken siden grunnleggelsen har vært å gi studenter fra alle samfunnslag mulighet til å få en collegeutdanning.

Det gis undervisning innen liberal artsfag, businessfag, lærerutdanning, og politifag. Det utdannes også flygere, og på campus er det installert en DC-10 flysimulator og anlegg for utdanning innen trafikkontroll.

Det var 20 761 studenter og 1 141 vitenskapelig ansatte i 2006, og skolepengene samme år var US$ 3.431 for lokale studenter folkeregistrert i Colorado. Det utdannet spesielt mange hispanics ved dette lærestedet.

Eksterne lenker
 

Universiteter i Colorado
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1963
1963 i USA
Denver
Aquagenic Urticaria

Aquagenic Urticaria (vannallergi) er en ekstremt sjelden hudlidelse. Når huden blir våt, blir det såre røde flekker over hele kroppen som klør veldig og det tar omkring to timer å lindre kløen. Man kan også merke å bli svimmel og/eller kvalm av fukt.

Eksperter er enige om at Aquagenic Urticaria har noe med histaminnivået i blodet å gjøre. Nina Goad i den britiske hudlege-foreningen sier at det er lite informasjon om Aquagenic Urticaria fordi det er så ekstremt sjelden. Hun sier at de ikke er sikre på hvor mange tilfeller det er i verden med denne lidelsen og vet heller ikke nok om den. Omkring 35 personer i verden har fått diagnosen.

Sykdommer
ABC Nyheter

ABC Nyheter er en norsk nettavis som ble etablert av ABC Startsiden i februar 2007 som en erstatter til nettmagasinet Neste Klikk. Avisen er 100 prosent reklamefinansiert. Grunntanken bak avisen er at den skal være gratis og tilgjengelig for alle. Selskapet mottar ikke pressestøtte fra det offentlige.

Pr. 2020 har avisen drøyt  unike brukere daglig.

Ansvarlig redaktør er Espen Udland, mens David Stenerud er redaktør. ABC Nyheter publiserer både egenproduserte saker og saker fra samarbeidspartnere. Redaksjonen holder til i Kirkegata 17 i Oslo og består av 20 redaksjonelt ansatte medarbeidere som produserer saker daglig.

Nettavisen inneholder innenriks- og utenriksnyheter, i tillegg til artikler om økonomi, reiseliv, helse- og livsstilsspørsmål og bilrelaterte artikler. ABC Nyheter har også debattseksjonen Stemmer.

Avisen redigeres etter pressens eget regelverk, beskrevet i Vær Varsom-plakaten og Redaktørplakaten.

Startsiden AS, og dermed ABC Nyheter, eies av finansmannen Trygve Hegnar gjennom holdingselskapet Periscopus. Holdingselskapet eier også Hegnar Media, som har finanstidsskriftet Kapital og Finansavisen i sin portefølje.

Referanser

Eksterne lenker
 

Norske nettaviser
Aviser etablert i 2007
Det kristne kvarter

Det kristne kvarter (,  Harat al-Nasarí) er det ene av fire kvarterer i Gamlebyen i Jerusalem. De andre er det jødiske kvarter, det muslimske kvarter, og det armenske kvarter.

Det ligger i den nordvestlige delen av byen, og strekker seg fra Nyeporten i nord, langs Gamlebyens vestlige mur helt til Jaffaporten, langs Jaffaporten – Vestmuren i sør, grenser til det jødiske og armenske kvarter, helt til Damaskusporten i øst, hvor det grenser til Det muslimske kvarter.

I kvarteret finner man Gravkirken, som er et av kristendommens mest hellige steder. Det finnes omtrent 40 hellige steder totalt i det kristne kvarter.

Referanser 

Jerusalem
Det muslimske kvarter

Det muslimske kvarter (, , HaRova HaMuslemi) er ett av fire kvarterer i Gamlebyen i Jerusalem. Det er det største av kvarterene i både areal og folketall, og ligger i den nordøstlige delen av Gamlebyen. Kvarteret strekker seg fra Løveporten i øst, langs Tempelbergets nordlige mur i sør, til Damaskusporten — Vestmuren i vest. Veien Via Dolorosa begynner i dette kvarteret.

Referanser

Jerusalem
Kjønnsidentitet

Kjønnsidentitet (også kalt psykologisk kjønn) er en persons egen opplevelse av å høre til i en bestemt kjønnskategori. Psykologisk kjønn kan sees i konstrast til et individs biologiske (medfødte kjønnskarakteristika) og sosiale kjønn (andres forventninger om kjønnstypisk atferd).

For personer som ikke finner seg til rette i en fullstendig kvinnelig eller mannlig kjønnskategori har benevnelsene «kjønnsoverskridere» og «det tredje kjønn» blitt brukt. Transperson er et annet generelt begrep som kan betegne personer som ikke finner seg til rette i en helt kvinnelig eller mannlig kjønnsrolle (eller som har et avvikende kjønnsuttrykk i forhold til majoriteten i samfunnet). Utfordinger knyttet til kjønnsidentitet finner man særlig hos transpersoner (som ikke opplever samsvar mellom biologisk og psykologisk kjønn).

Se også 
 Kjønnsidentitetsforstyrrelser

Referanser

Kjønn
Identitetspolitikk
Transpersonemner

hr:Spol i rod
nl:Gender (sekse)
Jonathan Vaughters

Jonathan Vaughters (født 10. juni 1973 i Denver) er en amerikansk tidligere profesjonell syklist og nåværende sportsdirektør i Garmin-Cervélo.  

Hans første profesjonelle lag i Europa var det spanske laget Santa Clara. Deretter gikk han til Comptel, og senere til USA og US Postal Service Pro Cycling Team hvor han hjalp Lance Armstrong med å vinne sin første Tour de France i 1999. Så flyttet han til Frankrike og Crédit Agricole.

Vaughters var en klatrespesialist. Han vant etappen opp Mont Ventoux i Dauphiné Libéré i 1999 og 2000, og hadde rekorden for den raskeste stigningen til den ble slått av Iban Mayo i 2004.

Til tross for hans klatreegenskaper var han uheldig i Tour de France og fullførte aldri.  Han ble skadet i et krasj i 2000. I 2001 ble han stukket av en bie over høyre øye, og hovnet opp. På grunn av strenge dopingregler kunne han ikke få kortison, og måtte derfor gi seg på den 15. etappen.

Han gav seg med sykling i 2003, og driver nå Slipstream Sports og Team Garmin-Slipstream.

Meritter 
  Amerikansk mester på tempo (1997)
 3.-plass sammenlagt, Tour Méditerranéen (2000)
 5. etappe (lagtempo) i Tour de France (2001)
 To etappeseire Dauphiné Libéré (1999, 2000)

Referanser

Eksterne lenker 
 Slipstream Sports
 

Syklister fra USA
Personer fra Denver
Fødsler i 1973
Jan Erik Grindheim

Jan Erik Grindheim (født 10. juni 1959) er en norsk statsviter. 

Grindheim har hovedfag og doktorgrad i sammenlignende politikk fra Universitetet i Bergen, hvor han var ansatt fra 1987 til 1996 og i 20 prosents stilling fra 2004 til 2011. Fra 1996 til 1999 var Grindheim EU-rådgiver ved Universitetet i Oslo og foreleste samtidig i komparativ politikk ved Institutt for statsvitenskap fra 1998 til 2002. Fra 1999 til 2010 ledet han European Integration Summer School ved Universitetet i Agder, først som Jean Monnet Module Chair og senere førsteamanuensis i europeisk integrasjon i femti prosents stilling. Fra 1998 til 2010 var Grindheim også rådgiver i det interkommunale selskapet Oslo Teknopol, hvor han primært arbeidet med utviklingen av regional statistikk. Grindheim har også studert statistikk ved University of Michigan, Ann Arbor, USA. Han var ansvarlig redaktør av tidsskriftet Stat & Styring fra 2006 til 2013 og prosjektleder for Oslo Metropolitan Area fra 2011 til 2014. Fra 2013 til 2017 var han leder for Europabevegelsen i Norge.

Grindheim har skrevet flere bøker og artikler om europeisk politikk og EU, frivillige organisasjoner og norsk offentlig forvaltning.

Bibliografi 
 Jan Erik Grindheim og Adam Manga: ”Intercity Corridors Restructuring Europe”. T. Herrschel og P. Tallberg (red.): The Role of Regions? Networks, Scale, Territory, pp. 223-254, 2011.
 Jan Erik Grindheim: I menneskets og samfunnets tjeneste. Nasjonalforeningen for folkehelsen 1910-2010, Oslo: Universitetsforlaget, 2010.
 Anne Lise Fimreite og Jan Erik Grindheim: Offentlig forvaltning, 2. utgave, Oslo: Universitetsforlaget, 2007, opptrykk 2009.
 Jan Erik Grindheim og Terje Lohndal: “Lost in Translation – European Integration and Language Diversity.” Perspectives on European Politics and Society, Vol. 9, No. 4, pp 451-465, 2008. 
 Jan Erik Grindheim: “Evig krig for evig fred? Folkerettens moralske dilemma”. Norsk statsvitenskapelig tidsskrift, Vol. 24, No. 1-2, pp. 7-30, 2008.
 Jan Erik Grindheim: “Fra folkerett til menneskerett? EUs felles utenriks- og sikkerhetspolitikk”. Internasjonal politikk, Vol. 66, No. 1, pp. 7-33, 2008.
 Jan Erik Grindheim: ”Kjønn og religion splitter Europa”. Minerva, vol. 83, No. 3, pp. 4-11, 2007.
 Jan Erik Grindheim og Jarle Trondal (red.): Europeisk integrasjon og regional endring, Bergen: Fagbokforlaget, 2007.
 Jan Erik Grindheim: EUs sikkerhetspolitiske rolle i internasjonal politikk, Sikkerhetspolitiske bibliotek, nr. 2, 2006, Oslo : Den norske atlanterhavskomité.
 Jan Erik Grindheim: “Four Books and a Union”. Contemporary Politics, Vol. 7, No. 1, pp. 71-80, 2001.
 Jan Erik Grindheim (red.): EU: Fra økonomisk fellesskap til politisk union, Oslo: Universitetsforlaget, 1998.
 Jan Erik Grindheim: “Die Europeische Union: Von funktionalen zur Territorialen Integration?” P. Lanfranchi, W. Linder og E. Weibel (red.): Schweizerische Eigenart – eigenartige Schweiz. Der Kleinstaat im Kräftefeld der europäischen Integration. Bern: Paul Haupt Verlag, pp. 145-167, 1996.

Referanser

Eksterne lenker 
	

 Informasjonsside, Institutt for sammenliknende politikk, UiB.

Norske statsvitere
Ledere for Europabevegelsen
Fødsler i 1959
Publiners

Publiners er et band fra Brønnøysund i Nordland som spiller rock med røtter i europeisk folkemusikk, en sjanger som de selv kaller «folk'n'roll». Nasjonalt er bandet kanskje mest kjent for sin deltakelse i Melodi Grand Prix 2009 med låten «Te stein», som endte på fjerdeplass og Lyden av lørdag på NRK1 høsten 2007, der de nådde frem til semifinalen. Med låten «Maja» har de vært A-listet på NRK P1, og også vært å finne øverst på Norsktoppen. Bandet har fem plateutgivelser bak seg.

Historie
Publiners begynte som et ad-hoc prosjekt i 1997. I begynnelsen spilte de irsk folkemusikk på en mer eller mindre tradisjonell måte. Medlemmenes bakgrunn var først og fremst rockemusikk, og de begynte snart i økende grad å spille den tradisjonelle irske musikken med elementer fra rock. Dette kulminerte i albumet Folk'n'roll, som kom ut i 2003.

Publiners gav ut sin første norskspråklige plate Heim høsten 2005. Med med det nye albumet forlot Nordlandsguttene sin opprinnelige linje. Bandets impulser var nå i større grad hentet fra norsk og øvrig europeisk folkemusikk, ikke utelukkende fra den irske. Likevel var den største merkbare forskjellen at de på den nye plata gikk over fra å synge på engelsk til å synge på sin egen dialekt, brønnøyværing.

I februar 2007 ble det klart at Rune Pettersen ga seg i bandet etter åtte år, og Vidar Tilrem kom etter hvert inn som erstatning. I mars samme år startet innspillingen av ny plate. Arbeidet i studio ble imidlertid lagt på is høsten 2007, da Publiners deltok i tv-programmet Lyden av lørdag på NRK1. Albumet Driv ble ferdiginnspilt i januar 2008, og ble sluppet i april samme år.

Vinteren 2009 deltok Publiners i finalen i Melodi Grand Prix med låten «Te stein». De endte på fjerdeplass.

Medlemmer
 Ronny Bertelsen –  fløyte, sang, sekkepipe, låtskriver (1997–)
 Bertil Bertelsen – gitarer, mandolin, piano, kor, låtskriver, sang, bouzouki, fløyter (1997–)
 Morten Horn – gitarer, vokal, kor, låtskriver, banjo (1997–)
 Olav Nygaard  – bass, låtskriver, kor, vokal (1998–)
 Per Arne Karlsen – trommeslager, kor (2018–)
 Vidar Tilrem –  fele, banjo (2007–2008, 2014–)

Tidligere medlemmer
 Rune Pettersen –  Trekkspill, tangenter, låtskriver, kor (1999–2007)
 Ken-Børre Langås –  bassist, kor (1997–1999)
 Sveinung Bratland –  trommeslager, kor (1997–1998)
 Roy Bjørnli – trommeslager, låtskriver, kor (1998–2018)

Diskografi

2003: Folk'n'roll
2005: Heim
2008: Driv
2010: Herlig
2012: Kontroll 
2015: VI 
2016: Desemberdryss (EP - kun digital) 
2020: Fri

Singler 
 «Toft» (2008)
 «Te stein» (2009)
 «Så herlig» (2010)
 «Bær mæ over» (2010)
 «Februar» (2012)
 «(Kj)Ærlighet» (2014)
 «Snømannen» (2016)
"Albert" (2019)
"Stengetid" (2019)
"Flo" (2019)
"De Aller Beste" (2020)

Eksterne lenker 
 
 Publiners på MySpace

Norske folkemusikkgrupper
Band etablert i 1997
Deltakere i Melodi Grand Prix
1997 i Norge
Norske rockegrupper
Fossum brogalleri

Fossum brogalleri er ett av flere anlegg som ble bygget etter unionsoppløsningen for å styrke Glommalinjen. Brogalleriet var en del av Fossumstrøkets festning, også kalt Fossumavsnittet og var underlagt Høytorp fort. 

Anlegget ble sprengt ut i en fjellside ved Glommas vestbredd i Spydeberg kommune i årene 1914 til 1917 for å forsvare daværende Fossum bru over Glomma mot angrep østfra. Anlegget regnes som nedlagt på 1930-tallet, men ble likevel trolig brukt i forbindelse med kamphandlinger under det tyske felttoget i 1940, til tross for at dette kom fra vest. Da ble forøvrig broen forsøkt sprengt.

Brogalleriet består av en 32 meter lang korridor med siderom og fjellhaller. I siderommene finner man i alt syv skyteskår, hvorav to med plass til mitraljøser. Anlegget har kun én inngang, på sydøstre side. 

Ca. en kilometer mot nord finnes et lignende brogalleri for Langenes jernbanebro. Dette brogalleriet var en del av Langenesbatteriet.

Fossum brogalleri er fredet og ligger nær Fossum bru ved tidligere E18, nå fylkesvei 128.

Eksterne lenker
 Nasjonale Festningsverks nettsted: Fossum brogalleri
 Landsverneplan for Forsvaret: Fossum brogalleri
 Fossum brogalleri – historikk, av Stiftelsen Fossum utvikling
 

Kulturminner i Indre Østfold
Kulturminner i Norge fra andre verdenskrig
Fossumstrøkets festning
Østfolds historie
Festningsverk i Østfold
Fredete byggverk i Viken
Grensebefestningene 1895–1915
Byggverk i Indre Østfold
Spydeberg
Allan Williams

Allan Williams (født 17. mars 1930 i Bootle i Liverpool, død 30. desember 2016 i Liverpool) var manager for The Beatles, eller mer korrekt, den første booking-agenten for gruppa. Han tok dem til de aller første konsertene, etter at de hadde spilt på hans klubb The Jacaranda i 1960. Han dro selv med dem til Hamburg på flere spillejobber, men da de ikke ville betale 10 % av honoraret, slik avtalen var, droppet ham dem. Siden overtok Brian Epstein.  Han ga ut en memoarbok. The Man who Gave the Beatles Away, i 1977, som John Lennon ga sin anbefaling til.

Referanser

Eksterne lenker
 Allan Williams BBC biography
 Allan Williams in a BBC Archive report on the first annual 'Mersey Beat convention' in 1971

Britiske forretningsfolk
The Beatles
Personer fra Bootle
Michigan Technological University

Michigan Technological University (eller Michigan Tech) er et delstatseid universitet i Houghton i delstaten Michigan, USA. Det ble grunnlagt i 1885 som Michigan Mining School og betjente den lokale kobbergruveindustrien. Fortsatt utgjør ingeniørfagene om lag 55 % av studenttallet, men fagkretsen er betydelig utvidet.

Ved Michigan Tech var det 6 550 studenter og 849 vitenskapelig ansatte i 2006, og skolepengene var samme år US$ 6 044 for lokale studenter folkeregistrert i delstaten Michigan.

Skolene ved Michigan Tech omfatter:
 College of Engineering
 College of Sciences and Arts
 School of Business and Economics
 School of Forest Recources and Environmental Sciences
 School of Technology (IT-fag)

Innen ingeniørutdanningene er utdanningsløpene for bilindustrien av spesiell betydning.

Studiene gis opp til doktorgradsnivå. Det gis også undervisning ved ulike mindre campuser, samt brede tilbud om fjernundervisning. En viktig kunde for videreutdanning gjennom fjernundervisning er General Motors.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Universiteter i Michigan
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1885
1885 i USA
Millersville University

Millersville University er et delstatseid universitet i Millersville i delstaten Pennsylvania, USA. Det ble grunnlagt i 1855 som Lancaster County Normal School. I 1927 ble Millersville et delstatlig lærercollege.

Ved Miami var det 8 194 studenter og 433 vitenskapelig ansatte i 2006, og skolepengene var samme år i alt USD 6 398 for lokale studenter folkeregistrert i delstaten Pennsylvania.

Studiene gis opp til mastergradsnivå. Det drives hovedsakelig lærerutdanning med sterkt fokus på naturvitenskapelige fag, men også utdanning av sykepleiere.

Eksterne lenker
 

Universiteter i Pennsylvania
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1855
1855 i USA
Høyjord

Høyjord (lokal uttale høyjol) er ei bygd og et tettsted i Sandefjord kommune i Vestfold. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent ni kilometer nord for Andebu sentrum. Sentralt i bygda ligger Høyjord stavkirke. I Høyjord ligger barneskolen Høyjord skole og en barnehage. I tillegg er det idrettslag og ungdomslag der.

Høyjord, Kodal og Andebu sogn utgjorde tidligere Andebu kommune, som 1. januar 2017 ble slått sammen med Stokke og Sandefjord kommuner.

Navnet 
Bygda har sitt navn etter gården ved samme navn, som rundt 1600 var blitt delt i Østre Høyjord, Vestre Høyjord og Prestegården. Den gammelnorske formen av navnet er Haugagerði, av haugar og gerði (jord) og betyr innhegnet jordstykke hvor det ligger flere hauger. Høyjord finnes også som gårdsnavn i Hof. En person fra Høyjord kalles høyjording (høyjø'ling eller høyjoling)

Kjente personer fra Høyjord 
 Andreas Honerød (1905–1965) gårdbruker (Høyjord) og politiker (Ap)

Referanser 

Bosetninger i Sandefjord
Tettsteder i Vestfold og Telemark
Andebu