alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Amandaprisen 1992

Amandaprisen 1992 var den åttende utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 22. august 1992 i forbindelse med den 20. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske film- og TV-produksjoner i perioden 1. juli 1991 til 30. juni 1992. 

Foran utdelingen ble det gjort flere endringer i priskategoriene og det ble delt ut priser og stipend i ni klasser, tre færre enn året før. Det ble ikke delt ut priser i klassene for fjernsynsproduksjoner, dokumentarer, barne/ungdomsfilmer, kortfilmer og fagpris. For første gang ble det delt ut egen pris for beste manus. I tillegg var det eneste gang stipendene Televerkets filmstipend og Kassettavgiftsfondets prisstipend delt ut. Filmen Frida - med hjertet i hånden fikk flest priser med to mens Liv Ullmann fikk Amandakomiteens ærespris.

Utdelingen ble overført på NRK TV og ledet av Lisa Strindberg assistert av Henrik Scheele som kafévert inspirert av filmen Casablanca. Kåre Grøttum var kapellmester.

Vinnere og nominerte 
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.

Kilder
Amandaprisen 1997

Amandaprisen 1997 var den 13. utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 16. august 1997 i forbindelse med den 25. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske film- og TV-produksjoner i perioden 1. juli 1996 til 30. juni 1997.

Det ble delt ut tolv priser i elleve klasser. Etter å ha vært en ren filmpris i fire år, ble fjernsynsproduksjoner igjen vurdert og for første gang siden 1991 ble det delt ut pris til beste TV-drama. Klassen beste dokumentar var også tilbake, og for første gang ble det delt ut pris i klassen årets debutant. Budbringeren vant flest priser med tre, blant dem klassen årets norske kinofilm, mens Olsenbanden-regissør Knut Bohwim og skuespiller Aud Schønemann fikk hver sin ærespris. Prisen Nordisk Amanda ble delt ut dagen før under åpningen av festivalen og gikk til islandske Djeveløya.

Utdelingen ble overført på NRK1 og ble ledet av Petter Nome sammen med Anne Sandvik.

Vinnere og nominerte 
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.

Referanser

Kilder
Amandaprisen 1996

Amandaprisen 1996 var den 12. utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 17. august 1996 i forbindelse med den 24. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske filmer i perioden 1. juli 1995 til 1. juli 1996.

Det ble delt ut priser i ni klasser. I forbindelse med filmens 100-årsjubileum ble Norsk Filmforbund tildelt en jubileumsgullklapper, en spesialpris som kun ble delt ut dette året. Vinneren av kategorien Nordisk Amanda som dette året ble delt ut i hovedutdelingen, ble plukket ut av en internasjonal jury, mens vinneren av beste kinofilm, filmer fra hele verden, ble stemt fram av filmkritikere og TV-publikum ved hjelp av telefonavstemning.

Utdelingen ble overført på NRK TV og ble ledet av Petter Nome mens Geir Langslet var kapellmester.

Vinnere og nominerte 
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.

Kilder
Amandaprisen 1995

Amandaprisen 1995 var den 11. utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 19. august 1995 i forbindelse med den 23. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske filmer i perioden 1. juli 1994 til 30. juni 1995.

Det ble delt ut elleve priser i totalt ni klasser. Filmen Eggs fikk flest priser med totalt tre, hvor to av prisene var i kategorien beste mannlige skuespiller til de to hovedrolleinnehaverne Sverre Hansen og Kjell Stormoen. Det ble også delt ut to ærespriser til Ivo Caprino og hans samarbeidspartner Bjarne Sandemose. 

Hovedutdelingen ble overført på NRK TV og ble ledet av Petter Nome mens Trond Nagell-Dahl var kapellmester. Prisen for beste nordiske film endret navn til nordisk Amanda og ble delt ut sammen med andre to andre nordiske priser uken etter under en egen prisutdeling. Denne utdelingen ble overført på TV 2 og ledet av Kjersti Bergesen.

Vinnere og nominerte 
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.

Referanser

Kilder
Amandaprisen 1994

Amandaprisen 1994 var den tiende utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 27. august 1994 i forbindelse med den 22. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske filmer i perioden våren 1993 til 30. juni 1994.

Etter å ha vært en nordisk filmpris med 12 kategorier året før, gjaldt prisen dette året igjen kun norske produksjoner og bestod av åtte kategorier. Som året før var det ingen kategorier for fjernsynsprogrammer og prisen var fortsatt en ren filmpris. Filmregissørene Edith Carlmar og Unni Straume fikk henholdsvis æresprisen og gullklapperen. Vinneren i seks av kategoriene ble plukket ut av norske juryer mens vinneren av kategorien beste nordiske kinofilm ble plukket ut av en internasjonal jury. Vinneren i kategorien beste utenlandske film ble stemt fram av filmkritikere i fellesskap med TV-seerne gjennom telefonavstemning.

Utdelingen ble overført på NRK TV og ble ledet av Ivar Dyrhaug mens Geir Langslet var orkesterleder.

Vinnere og nominerte 
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.

Referanser

Kilder
Amandaprisen 1993

Amandaprisen 1993 var den niende utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 28. august 1993 i forbindelse med den 21. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. For første og eneste gang omfattet prisen hele Norden og gikk under tilnavnet Nordens Amanda og gjaldt filmer fra Norge, Danmark, Sverige, Finland og Island som hadde premiere mellom 1. mai 1992 til 30. april 1993.

Foran utdelingen ble det gjort en del endringer i priskategoriene og det ble delt ut priser i totalt tolv klasser mot ni året før. For første gang ble det delt ut pris i klassen birolle som var felles for menn og kvinner. Kategorien ungdomspris ble delt ut for første og siste gang, og det ble igjen delt ut priser i kategoriene  filmfotograf, komponist og fagpris. Siden det var en felles nordisk pris, var utdelingen den eneste hvor det ikke er delt ut pris i kategorien beste norske kinofilm. Kategorien var i stedet erstattet med kategorien beste film/regi til beste nordiske film. Den norske Telegrafisten, basert på Knut Hamsuns roman Sværmere, vant flest priser med tre mens Bille August fikk æresprisen.

Utdelingen ble overført på NRK TV samt på Islandsk fjernsyn og ble ledet av Lill Lindfors.

Vinnere og nominerte 
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.

Kilder
Amandaprisen 1988

Amandaprisen 1988 var den fjerde utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 13. august 1988 i forbindelse med den 16. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske film- og TV-produksjoner i perioden 1. juli 1987 til 1. juli 1988. 

Det ble delt ut elleve priser i ni klasser, like mange klasser som året før, men to flere priser da det ble delt ut tre priser i klassen for beste faglige innsats. Klassen beste barne- og ungdomsfilm var tilbake, mens klassen for beste kortfilm var blitt slått sammen med beste dokumentarfilm. Vinnere av klassen beste utenlandske kinofilm ble kåret av kinopublikum, og var den første hvor det ble brukt publikumsavstemning for å kåre en vinner. Filmen Nattseilere og TV-serien Av måneskinn gror det ingenting fikk flest priser med to hver.

Utdelingen ble overført på NRK TV og ledet av Rolv Wesenlund, mens Helge Iberg var kapellmester.

Vinnere 
Vinnere står først i tabellen og er merket med tykk skrift.

Kilder
Amandaprisen 1999

Amandaprisen 1999 var den 15. utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 28. august 1999 i forbindelse med den 27. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske film- og TV-produksjoner i perioden 1. juli 1998 til 1. juli 1999.

Det ble delt ut priser i ti klasser, seks færre enn året før. Ingen av de fem prisklassene som kom til under utdelingen i 1998 ble delt ut dette året, heller ikke debutantprisen. Filmen Absolutt blåmandag fikk flest priser med to, mens Toralv Maurstad fikk æresprisen.

Utdelingen ble overført på NRK1 og ble ledet av Hilde Hummelvoll med Ingrid Bjørnov som musikalsk leder.

Vinnere og nominerte 
Vinnere står først i tabellen og er merket med fet skrift.

Kilder
Tusen ganger god natt

Tusen ganger god natt er en norsk dramafilm fra 2013 regissert av Erik Poppe. Filmen handler om Rebecca (Juliette Binoche), en av verdens fremste krigsfotografer som blir alvorlig skadet i Afghanistan og kommer hjem til en familie som ikke orker tanken på at jobben setter henne i livsfare.

Filmen ble kåret til beste norske kinofilm under Amandaprisen 2013, og vant også klassene for beste foto ved John Christian Rosenlund og beste musikk ved Armand Amar. Den var i tillegg nominert i klassene beste regi (Erik Poppe), beste kvinnelige skuespiller (Juliette Binoche), beste kvinnelige birolle (Lauryn Canny) og beste klipp (Sofia Lindgren).

Rolleliste 
 Juliette Binoche (Rebecca)
 Lauryn Canny
 Adrianna Cramer Curtis
 Maria Doyle Kennedy
 Larry Mullen Jr
 Mads Ousdal
 Nikolai Coster Waldau (Julias ektemann)

Anmeldelser 
 Filmpolitiet - Terningkast 5.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 2013
Norske filmer fra 2010-årene
Filmer regissert av Erik Poppe
Vinnere av Sølvklumpen
Amandaprisen 2014
Amanda for beste norske film
Kygo

Kyrre Gørvell-Dahll (født 11. september 1991), bedre kjent under artistnavnet Kygo (stilisert som KYGO og ※), er en EDM-musiker fra Fana i Bergen i Hordaland. Han ble kjent gjennom nettstedene YouTube og SoundCloud, der han publiserer sin musikk som samlet har over 400 millioner treff (februar 2016). Kygo bor i Sandviken i Bergen. 

De mest populære låtene er remikser av blant annet Ed Sheerans «I See Fire», Marvin Gayes «Sexual Healing» og Ellie Gouldings «High for This». I mai 2014 remikset han låten «Midnight» på oppdrag fra Coldplay selv. Senere samme måned nådde hans remix av Seinabo Seys «Younger» førsteplass på VG-lista topp 20. Hans første singel, «Firestone», klatret også til førsteplassen av VG-lista.

«Stole the Show» var oppfølgeren av «Firestone», som da ble en stor hit både internasjonalt og nasjonalt. Den toppet også VG-lista, og ble med det hans tredje nummer én-singel der. Under P3 Gull 2014 vant Kygo prisen for årets nykommer.

Kygo opptrådte på EDM-festivalen TomorrowWorld i juli 2014. Han opptrådte også på Ultra Music Festival i april 2015.

Han ble kåret til Årets spellemann under Spellemannprisen 2015 og vant i tillegg klassen årets låt for «Stole the Show». Han var dessuten nominert i klassene årets låt for «Firestone», årets musikkvideo for «Stole The Show», årets nykommer og årets produsent. I juni samme år fikk han den nyopprettede eksportprisen for 2015, et samarbeid mellom Spellemannprisen og Music Norway. Han ble nominert til Spellemannprisen 2016 i klassene popsolist for Cloud Nine og årets låt for «Stay», Spellemannprisen 2017 i klassen årets låt for «It Ain't Me» sammen med Selena Gomez, Spellemannprisen 2018 i klassen årets låt for «Remind Me to Forget» sammen med Miguel og i klassen årets låt foran Spellemannprisen 2019 for «Kem kan eg ringe» sammen med Store P og Lars Vaular. Han ble tildelt P3-prisen under P3 Gull 2019. Sammen med OneRepublic ble han nominert til Spellemannprisen 2020 i klassen årets låt for «Lose Somebody».

17. juli 2020 ga Kygo ut en remiks av Tina Turners låt «What’s Love Got to Do with It», som oppnådde 4. plass på Topplista.

Kygo er den artisten som raskest har nådd 1 milliard avspillinger på Spotify, i desember 2015.

Tidlig liv 
Kyrre Gørvell-Dahl ble født i Singapore  (noen kilder nevner også Bergen). Han begynte å ta pianotimer i en alder av seks år. Han sluttet med dette og begynte å produsere musikk i 15-16-årsalderen gjennom dataprogrammet Logic Studio og et MIDI-keyboard, samt ved å se lærevideoer på YouTube.

Artistnavnet «Kygo» kom fra hans brukernavn på skoleverktøyet itslearning, og er en sammentrekning av hans fornavns og etternavns to første bokstaver.

Diskografi 
 Cloud Nine (2016)
 Kids in Love (2017)
 Golden Hour (2020)
 Thrill of the Chase (2022)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Kygo
Norske DJer
Norske musikere
Norske artister innen elektronisk musikk
Vinnere av Spellemannprisen
Årets spellemann
Nordmenn født i Asia
Zalizne

Zalizne (ukrainsk Залізне, russisk Зализное, Zaliznoje) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har  innbyggere (anslag 2021). Mens befolkningstallene for 2001 var  og for 2011 var . 


Demografi
Morsmål ved folketellingen i Ukraina 2001:
Russisk  82,82%
Ukrainsk  16,75%
Hviterussisk  0,20%
Armensk  0,11%

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Donetsk oblast
Bosetninger etablert i 1894
1894 i Russland
Byer grunnlagt i 1938
1938 i Ukraina
Bilozerske

Bilozerske (ukrainsk Білозерське, russisk Белозёрское, Beloziorskoje) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har omkring  innbyggere (2018).


Demografi
Morsmål registrert ved folketellingen i Ukraina i 2001:
Russisk  69,8%
Ukrainsk  29,6%
Hviterussisk  0,1%

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Donetsk oblast
Bosetninger etablert i 1913
1913 i Europa
Byer grunnlagt i 1966
1966 i Ukraina
Nikolaj Koppel

Nikolaj Koppel (født 6. mars 1969 i Gentofte) er en dansk musiker og journalist. Han har både arbeidet som pianist og programleder for flere DR-produksjoner, og sammen med Lise Rønne og Pilou Asbæk var Koppel programleder for Eurovision Song Contest 2014 i København.

Koppel er sønn av operasangeren Lone Koppel og pianisten John Winther.
. Koppel begynte å spille piano som treåring. Han har studert ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, hvor han avsluttet i solistklasse. Deretter turnerte han som solist i USA, Tyskland, Australia og Skandinavia, og ga ut totalt tre CD-er. Han imponerte i 1998 gjennom å være den første danske pianist som spilte inn Johannes Brahms' Pianokonsert nr. 1 med Radiosymfoniorkestret og Thomas Dausgaard (EMI).

I 2000 overrasket han ved å trekke seg tilbake fra konsertlivet og i stedet starte som journalist. Som frilansjournalist var han i 2000 tilknyttet Information, og fra 2001 til 2005 var han redaktør for magasinet Euroman. Fra 2005 til 2010 var han musikksjef i Tivoli i København. I 2009 og 2010 var han dommer i Talent, den danske utgaven av Got Talent. Fra januar 2010 til april 2011 var han programleder for DRs Aftenshowet. Sammen med Hella Joof var han fra 2010 til 2012 programleder for radioprogrammet Åbent Hus på DR P2, et program som handlet om klassisk musikk. Koppel har siden 1. november 2011 vært kanalredaktør på DR P2 og redaktør for en del programmer på DR P1. Han dukker fremdeles opp som programleder på DR1, bl.a. i dirigentkonkurransen Maestro i 2011, Kronprinsparrets Priser både i 2011 (i Aarhus) og 2013 (i Sydney), Spil for Livet i 2011, ved festforestillingen i anledning Margrethe II av Danmark 40-årsjubileum som regent i 2012 og for Danmarks Indsamling i både 2013 og 2014.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

 
 
 
 

Danske programledere
Danske pianister
Eurovision Song Contest 2014
Programledere for Eurovision Song Contest
Alumni fra Det Kongelige Danske Musikkonservatorium
Personer fra Gentofte
Flekkefjord byfogd

Flekkefjord byfogd var et byfogdembete i byen Flekkefjord. I 1842 ble Flekkefjord gitt bystatus, etter å ha hatt ladestedsrettigheter siden 1780. Den nye byen fikk formelt egen byfogd ved kongelig resolusjon 6. mai 1844, men embetet skulle skjøttes av sorenskriveren i Flekkefjord. Formannskapet søkte i 1872 departementet om en selvstendig byfogd, ettersom sorenskriveren i liten grad hadde tid til å skjøtte byens magistratsoppgaver, men fikk avslag.

Flekkefjord byfogdembete ble vedtatt nedlagt ved kongelig resolusjon 6. november 1897 som følge av lov om delvis omordning av det sivile embetsverk 21. juli 1894, nr. 5. Loven skulle senest settes i verk etter hvert som de berørte embeter ble ledige. For Lister og Mandal ble bestemmelsene gjeldende fra 20. juli 1904, etter kronprinsregentens resolusjon 16. april 1904. Byfogdembetet i Flekkefjord ble altså formelt nedlagt i 1904, og politimester-, magistrats- og rådstueskriverforretninger tillagt sorenskriverembetet.

Arkiv 
Arkivet etter Flekkefjord byfogd er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på fire hyllemeter.

Eksterne lenker 
 Arkivkatalog for Flekkefjord byfogd hos Statsarkivet i Kristiansand.
 Skannede pantebøker fra Flekkefjord byfogd hos Digitalarkivet.
 Skannede skifteprotokoller og dødsfallprotokoller hos Digitalarkivet.

Kilder 
 Statsarkivet i Kristiansand, arkivkatalog for Flekkefjord byfogd.

Sorenskriverier i Norge
Myndigheter i Vest-Agder
Flekkefjord
Etableringer i 1844
Opphør i 1904
Bilytske

Bilytske (ukrainsk Білицьке, russisk Белицкое, Belitskoje) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har omkring  innbyggere (2011). 


Historie 
Under andre verdenskrig, fra november 1941 til 1943, var stedet okkuopert av aksemaktene.

I desember 1966, ble den bymessig bebyggelse en ny.

I 1980-årene var økonomien basert på utvinning av kull. Ved folketellingen i januar 1989 hadde byen  innbyggere.

I januar 2013 var befolkningen på .

Demografi
Morsmål registrert ved folketellingen i Ukraina i 2001:
Ukrainsk 93,7%
Russisk  5,7%
Hviterussisk  0,3%

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Donetsk oblast
Bosetninger etablert i 1909
1909 i Europa
Byer grunnlagt i 1966
1966 i Ukraina
Nordbøåna kraftverk

Nordbøåna kraftverk er et vannkraftverk i Nissedal kommune i Vestfold og Telemark.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 193 meter.

Installert effekt er 1,6 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er anslått til 4,2 GWh.

Nordbøåna Kraft AS eies av Clemens Kraft.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Vest-Telemark blad (arkiv)
 Clemens Kraft

Småkraftverk i Vestfold og Telemark
Kraftverk i Nissedal
Arendalsvassdraget
Kraftverk etablert i 2012
Clemens Kraft
Jacques de Billy

Jacques de Billy (født 18. mars 1602 i Compiègne; død 14. januar 1679 i Dijon) var en fransk jesuitt, astronom og matematiker.

De Billy studerte ved jesuittkollegier i Champagne og underviste i matematikk der. For eksempek underviste han i 1629/30 i Pont-à-Mousson og studerte teologi der, og fra 1631 til 1633 underviste han i Reims. En av hans studenter der var Claude Gaspard Bachet de Méziriac. Deretter underviste han i Grenoble, i Chalons, Langres, Sens og fra 1665 til 1668 i Dijon, der Jacques Ozanam var blant hans studenter.

De Billy korresponderte med Pierre de Fermat om tallteori. En samling av problemer fra Fermats brev med et essay ave Billy om Fermats tallteori ble offentliggjort av Fermats sønn Samuel i et appendiks til den posthume utgivelse av Fermats Diofant-utgave i 1670 (Doctrinae analyticae inventum novum). De gir innblikk i Fermats matematiske fremgangsmåte ved løsningen av diofantiske ligninger.

De Billy offentliggjorde en trkke matematiske avhandlinger og lærebøker.

Han offentliggjorde også astronomiske tabeller, for eksempel over formørkelsene mellom 1656 og 1693. Han tok avstand fra astrologi og de overtroiske forestillinger som gjerne dukket opp i formindrelse med kometer.

Månekrateret Billy er oppkalt etter ham.

Skrifter 
 Abrégé des préceptes d'algèbre, 1637
 Nova geometricae clavis algebra, 1643
 Tractatus de proportione harmonicae, 1658
 Diophantus geometria sive opus contextum ex arithmetica et geometria simul, 1660
 Inventum Novum er å finne i Fermat, Oeuvres, III (utgitt av Paul Tannery), Paris 1896, s. 325-398

Referanser 

Franske astronomer
Franske matematikere
Franske jesuitter
Franske katolske prester
Personer fra departementet Oise
Fødsler i 1602
Dødsfall i 1679
Ogenyi Onazi

Ogenyi Eddy Onazi (født 25. desember 1992) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Denizlispor.

Landslaget
Han spiller også for det nigerianske landslaget og ble den 7. mai tatt ut i bruttotroppen til VM i Brasil.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

2021 litausiske FK Žalgiris.

20. august 2021 signerte han med tyrkiske Denizlispor.

Meritter 
Lazio
 Coppa Italia: 2012-2013

Nigeria
 Afrikamesterskapet: 2013

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nigerianske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2014
Spillere i Fotball-VM 2018
Spillere i Afrikamesterskapet 2013
Fotballspillere for SS Lazio
Fotballspillere for Trabzonspor
Fotballspillere for Denizlispor
Fotballspillere for SønderjyskE
Fotballspillere for VMFD Žalgiris Vilnius
Fødsler i 1992
Aleksander Hesseberg Vikebø

Aleksander Hesseberg Vikebø (født 21. august 1985) er en norsk løytnant som er dekorert med Krigskorset med sverd og St. Olavsmedaljen med ekegren. Han er av Forsvaret omtalt som «landets høyest dekorerte soldat i moderne tid».

Vikebø begynte sin tjeneste i Forsvaret i 2004. Han har tjenestegjort som spesialsoldat, med fem perioder i Afghanistan.

Utmerkelser

Vikebø ble i 2014 tildelt Krigskorset med sverd og St. Olavsmedaljen med ekegren for krigsinnsats i Afghanistan i 2012. Begge dekorasjonene er tildelt for innsats under kontraterroroperasjoner i Kabul i 2012. Krigskorset med sverd ble tildelt for innsats i en ni timer lang kamp for å få frigitt gisler i Kabul. Fienden ble nedkjempet og gislene reddet. Vikebø ble tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren for innsats da han ledet norske soldater og afghansk spesialpoliti under et Taliban-angrep med kamper Forsvaret beskrev gikk for seg «på meget nært hold og inne i bygninger. Med fare for eget liv, støttet og ledet løytnanten angrepsstyrken og overbeviste afghanske spesialsoldater om å følge etter, noe som resulterte i nedkjempelse av fienden.»

Vikebø er også tildelt Forsvarets operasjonsmedalje (Afghanistan), Hærens vernedyktighetsmedalje med to stjerner og NATO-medaljen (ISAF).

Referanser

Offiserer i Hæren (Norge)
Krigskorset
St. Olavsmedaljen med ekegren
Fødsler i 1985
Undervisningsrådet

Undervisningsrådet var et sakkyndig råd under Kirke- og undervisningsdepartementet, opprettet ved kongelig resolusjon 28. september 1897. Undervisningsrådet overtok Undervisningsinspeksjonens (1884-1897) oppgave med koordinering og avvikling av examen artium. Instruks for rådet ble gitt ved departementsskriv 7. februar 1905.
 
I forhold til sin forgjenger fikk Undervisningsrådet utvidet inspeksjons- og kontrollmyndighet både med hensyn til eksamen (også middelskoleeksamen) og undervisningen.
 
I 1965 ble Undervisningsrådet lagt ned og oppgavene overført til Gymnasrådet.

Arkiv 
Arkivet etter Undervisningsrådet fra perioden 1898-1965 finnes i Riksarkivet.

Kilder 
Forvaltningsdatabasen.

Eksterne lenker 
 

Norsk utdanningshistorie
Etableringer i 1897
Opphør i 1964
Skipshaugen

Skipshaugen var en gravhaug fra vikingtid. Den lå på jordet mellom Borrehaugene og Midgard historisk senter. I 1852 ble masser tatt fra haugen til veibygging. Antikvar Nicolay Nicolaysen undersøkte samtidig gravfunnet i haugen. Det inneholdt rester av et vikingskip og rike gravgaver. Graven er datert til 900-tallet. Mye var ødelagt. Funnene kalles Borrefunnet og har gitt navn til stilarten Borrestilen. Funnet har trolig ikke stått tilbake for gravfunnene med Tuneskipet og Gokstadskipet.

Litteratur 
Myhre, Bjørn og Gansum, Terje. Skipshaugen 900 e.Kr. – Borrefunnet 1852-2002. Midgard forlag, 2003.

Norges historie
Gravfelt i Norge
Kultur i Vestfold og Telemark
Vestfolds historie
Kulturminner i Horten
Byggverk i Horten
Før frostnettene

Før frostnettene er en norsk dramafilm fra 1966, regissert av Arnljot Berg. Filmen er basert på romanen Fjorten dager før frostnettene, som var skrevet av Sigurd Hoel.

Handling 
Knut Holmen (Arne Lie) feirer sin førtiårsdag med å begynne å lete etter sin ungdom. Han treffer den unge kvinnen Vera Boye (Anne-Lise Tangstad). Hun blir Holmens heftige romanse i noen få høstuker. En venn låner ham en leilighet, som han fritt anvender til å være utro mot hustruen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dramafilmer
Filmer basert på bøker
Norske filmer fra 1960-årene
Filmer fra 1966
Norskspråklige filmer
Filmer basert på verk av Sigurd Hoel