Kurt Franz

Kurt Hubert Franz (født 17. januar 1914 i Düsseldorf, død 4. juli 1998 i Wuppertal i Tyskland) var en tysk SS-offiser og kommandant i utryddelsesleiren Treblinka.

Biografi
Franz arbeidet som kokk etter at han avsluttet skolegangen i tenårene. Han ble innkalt til militærtjeneste i 1935 og tjenestegjorde som kokk i artilleriet. Han drev idrett som bokser. Han meldte seg inn i NSDAP i 1932. Han sluttet seg til SS etter militærtjenesten og tjenestegjorde blant annet i Buchenwald. Han arbeidet så ved sentre for «barmhjertighetsdrap». I april 1942 kom han til Bełżec hvor han arbeidet under Christian Wirth til slutten av august 1942. 

Han var nestkommanderende i Treblinka før han ble dens tredje og siste sjef fra august til november 1943 etter at Franz Stangl ble sendt til Trieste av Odilo Globocnik. Franz var Untersturmführer (fenrik) da han ble nestkommanderende for utryddelsesleiren Treblinka i 1942 og senere (etter opprøret sommeren 1943) fikk i oppdrag å avvikle leiren og skjule sporene etter massemordet. Gasskamrene ble revet og 21. oktober 1943 ble maskinen som leverte gass sendt til Lublin. I oktober og november gikk en rekke toglaster med planker, murstein og annet materiell ut av leiren. Bakeriet og stallen ble bare delvis revet. Han sørget for at området ble slettet til, pløyet og plantet til med lupiner. Mot slutten av november ble de siste jødiske arbeiderne i Treblinka henrettet sammen med ukrainske kvinner som hadde arbeidet på kjøkkenet, henrettelsen ble ledet av Franz. Jødene ble skutt i grupper på fem og likene ble kremert på et stort bål av jødene som fortsatt levde. Den aller siste gruppen jøder ble kremert av ukrainske vakter. Franz forlot deretter Treblinka sammen med August Miete og andre SS-menn. 

Av fangene i leiren fikk han tilnavnet «Dukken» (Lalka eller Lalke på jiddisk). Franz' store hund Barry var beryktet og Franz fikk hunden til å angripe fangene og bite dem i underlivet. Han var spesielt fryktet blant fangene. Franz var den dominerende personen i den daglige driften av Treblinka og behandlingen av de internerte. Franz ga et ufarlig inntrykk: Han var pen med et rundt, litt barnslig ansikt og han var yngre enn de fleste i SS noe som ga ham tilnavnet «dukken». Hans sadistiske atferd gjorde ham fryktet blant de intererte.

Etter Treblinkas avvikling ble han sendt til Nord-Italia for å bekjempe partisaner.

Franz ble arrestert av amerikanerne etter krigen, men klarte å flykte. Fra 1949 arbeidet han som kokk i Forbundsrepublikken Tyskland. Vesttyske myndigheter arresterte ham i 1959 og stilte ham for retten fem år senere, i det som gikk under betegnelsen Treblinkaprosessen. Saken pågikk fra oktober 1964 til august 1965. Franz ble i 1965 funnet skyldig i medvirkning til mordene på minst 700 000 mennesker, hvorav han egenhendig myrdet minst 139 fanger, og han ble dømt til livsvarig fengsel. Dommeren begrunnet livstidsdommen med at Franz hadde utvist en «nærmest satanisk grusomhet», en «usedvanlig stor forbrytersk energi» og «ubamhjertighet overfor ofrene». Sommeren 1993 ble Franz løslatt fra fengselet, av helsemessige grunner.

Franz' fotoalbum fra tiden i Treblinka og Adriaterhavskysten hadde teksten schöne Zeiten («lykkelige dager») påført. Fotografiene viste ingen internerte. Franz oppbevarte albumet hjemme i Wuppertal etter krigen der det ble funnet under etterforskningen og brukt som vesentlig bevis i rettsoppgjøret.

Referanser

Personer fra Düsseldorf
SS-offiserer
Tyskere fra andre verdenskrig
Personer tilknyttet det tredje rike
Personer tilknyttet Aktion T4
Medvirkende til Holocaust
Personell ved tyske konsentrasjonsleire
Medlemmer av NSDAP (innmeldt 1925–1932)
Tyskere dømt for forbrytelser begått under andre verdenskrig
Personer dømt for drap
Krigsforbrytelser
Forbrytelser mot menneskeheten