alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Atlanterhavsveien



Atlanterhavsvegen er et 8,3 km langt stykke av en nasjonal turistvei på Nordmøre i Møre og Romsdal.

Opprinnelig var atlanterhavsvegen et 8 274 meter langt veistykke på fylkesvei 64 mellom Vevang i Eide og Kårvåg i Averøy som avløste fergesambandet mellom Ørjavik og Tøvik i de to kommunene 7. juli 1989. Dette anlegget består blant annet av åtte broer på til sammen 891 meter og går over en hel del holmer og skjær. Veien kostet 122 millioner kroner i 1989 og var delvis bompengefinansiert. Bommen ble fjernet i juni 1999.

Traseen langs fylkesvei 64 ble opprinnelig planlagt for jernbane tidlig på 1900-tallet, men den ideen ble skrinlagt for godt i 1935. Planleggingen av veistrekningen kom i gang på 1970-tallet. Byggingen startet 1. august 1983. Senere har turistveien blitt utvidet, slik at den idag går mellom Bud i Fræna og Kårvåg, traséen følger fra vest mot øst fylkesvei 6060, fylkesvei 6064, fylkesvei 663, 
fylkesvei 6060, fylkesvei 6070 og fylkesvei 64.

Atlanterhavsveien er landets åttende best besøkte naturbaserte turistattraksjon (2004) med 283 500 besøkende. Veistrekningen er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner.

Priser 

I september 2005 ble Atlanterhavsvegen kåret til Århundrets byggverk 1905–2005 i Møre og Romsdal. Den har også blitt kåret til verdens fineste bilvei av den britiske avisen The Guardian.

Broer på Atlanterhavsveien fra vest mot øst 
 Vevangstraumen bro, 119 meter – seilingshøyde 10 meter
 Hulvågen broer, 3 broer på til sammen 239 meter – seilingshøyde 4 meter
 Storseisundet bro, 260 meter – seilingshøyde 23 meter
 Geitøysundet bro, 52 meter – seilingshøyde 6 meter
 Lille Lauvøysund bro, 52 meter – seilingshøyde 3 meter
 Store Lauvøysund bro, 115 meter – seilingshøyde 7 meter

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Nasjonale turistveier om Atlanterhavsveien
 The Atlanticroad 
 Visit Molde – Atlanterhavsveien

Veibroer i Møre og Romsdal
Veier i Møre og Romsdal
Nasjonale turistveier
Veier i Hustadvika
Veier i Averøy
1989 i Norge
Etableringer i 1989
Fylkesvei 64
Rega

Rega er en 167,8 km lang polsk elv som renner ut i Østersjøen. Den renner gjennom det nordøstre område av Polen som i tysk tid ble kalt Pommern. Elven drenerer et område på 2724,9 km².

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Pomorski Krajobraz Rzeczny - Rega

Vestpommerske voivodskap
Elver i Polen
Nedbørfelt til Østersjøen
Attorney general

En attorney general er i engelskspråklige land det som i Norge kalles regjeringsadvokat, det vil si statens juridiske rådgiver.

I USA er den føderale attorney general medlem av kabinettet (statsråd) og, som sjef for justisdepartementet, regjeringens øverste rettsembedsmann. De  amerikanske delstatene har også generaladvokater med tilsvarende oppgaver.

I Australia er den føderale generaladvokaten kronens høyeste rettsembedsmann og medlem av kabinettet. Generaladvokaten er sjef for justisdepartementet og minister med ansvar for politi, juridiske saker og den australske sikkerhetstjenesten.

I Canada er den føderale generaladvokaten og justisministeren kombinert i ett embede på kabinettnivå. Som generaladvokat er han kronens høyeste rettsembedsmann, og som justisminister er han beskjeftiget med justispolitikk og politiske beslutninger i forhold til rettsvesenet.

I England og Wales er generaladvokaten for England og Wales den høyeste rettsembedsmann i England og Wales, og gir råd og representerer kronen og offentlige etater i retten. Det er egne generaladvokater for hertugdømmene Cornwall og Lancaster.

I Tyskland er Generalbundesanwalt påtalemyndighetens øverste representant ved de føderale domstolene. Etaten står under det føderale justisdepartementets tilsyn.

Embetstitler
Juridiske beskjeftigelser
Engelske ord og uttrykk
Lydkassett

Lydkassett (forkortet CC og MC etter de engelske uttrykkene for lydkassetten Compact Cassette og Musicassette), oftest bare kalt kassett er et lagringsmedium spesielt beregnet på innspilling og gjengivelse av lyd. Kassettene ble introdusert i 1963. I 1965 begynte masseproduksjon av kassetter og ferdiginnspilte kassetter som inneholdt musikk. Til å begynne med var det flere typer lydkassetter, blant annet Stereo 8, men etter hvert ble den såkalte kompaktkassetten (Compact Cassette) fra Philips enerådende. Den ble siden avløst av CD-plater som ble stadig vanligere i bilspillere og i bærbare musikkanlegg. Nest etter LP-platen var kompaktkassetten det viktigste lagringsmediet for musikk frem til de digitale mediene overtok.

Kassetten består av et magnetbånd som beveger seg mellom to spoler. Spolene blir drevet av en motor i avspilleren. Båndet er beskyttet av et plastikklokk, bortsett fra på bunnen av kassetten, der båndet blir avlest av spilleren.

Det er viktig at båndet blir trukket forbi lydhodet med jevn og riktig hastighet. En capstan er en metallstang festet i et svinghjul. Capstan går inn i ene hullet i kassetten og en gummirulle presser båndet mot capstan.

Båndet har fire spor, to for hver side, slik at man har mulighet for stereolyd. Sporet lengst til høyre er for venstre kanal. Spor nummer to fra høyre er til høyre kanal. Ved monoinnspilling blir høyre halvdel av båndet benyttet. Med denne teknikken kan stereo og monoinnspilte bånd spilles av både på stereo og monomaskiner. Når båndet er spilt til enden, vendes kassetten horisontalt og den andre halvdelen av båndet kan spilles.

Andre kassettmedier
 ADAT – lyd
 Betamax – video
 DAT (Digital Audio Tape) – lyd
 VHS (Video Home System) – video

Introduksjoner i 1963
Lagringsmedier
Lydopptak
Philips
Oppfinnelser
Jan Bielecki

Jan Krzysztof Bielecki (født 3. mai 1951, Bydgoszcz, Polen) er en polsk liberalistisk politiker og økonom. Han er siden 2001 medlem av Platforma Obywatelska («Borgerplattformen»).

Fra 1980 var han rådgiver for Solidaritet. Han ble medlem av det liberale partiet KLF i 1990. Fra januar til desember 1991 var han Polens statsminister. Mellom 1992 og 1993 var han minister for europeisk integrasjon. Siden 1993 er han Polens representant ved den europeiske bank for gjenoppbygning og utvikling.

Bielecki ble i 2010 tildelt Den hvite ørns orden.

Referanser

Polske politikere
Den hvite ørns orden
Personer fra Bydgoszcz
Platforma Obywatelska

Platforma Obywatelska (PO) (norsk: «Borgerplattformen») er et kristendemokratisk og liberal-konservativt politisk parti i Polen.

Det ble dannet før parlamentsvalget i 2001 av Andrzej Olechowski, Maciej Płażyński og Donald Tusk, som en sammenslutning av økonomisk liberale og konservative krefter med røtter i Solidaritet. Det har avgrenset seg fra den kirkelige, katolsk-nasjonalistiske høyresiden, og er et parti med en klar pro-europeisk profil. Partiet står dermed for en mindre nasjonalistisk og konfronterende linje i forhold til Polens naboland enn Kaczynski-regjeringen gjorde. 

Bakgrunnen for dannelsen av partiet var at den tidligere utenriks- og finansministeren, den da partiløse Andrzej Olechowski, fikk overraskende stor oppslutning ved presidentvalget i 2000, etter å ha foreslått privatisering av offentlige tjenester, forenkling av regelverket for næringsdrivende og flat skatt. Borgerplattformen er pragmatisk og kan samarbeide med både den klerikalnasjonale delen av høyresida og de teknokratiske strømningene som dominerer det sosialdemokratiske venstre.  

Ved valget i 2001 ble det nest største parti. Det var i opposisjon inntil parlamentsvalget i 2007, da partiet gjorde et brakvalg med 41,51 prosent av stemmene. Etter dette valget ble partileder Donald Tusk ny statsminister, og satt som statsminister fram til han i 2014 ble valgt som ny president for Det europeiske råd. Han ble etterfulgt som statsminister av Ewa Kopacz, som satt fram til partiet i parlamentsvalget i 2015 gikk betydelig tilbake, til en oppslutning på 24,1 prosent,

Partiledere 
 2001-2002: Maciej Płażyński
 2002-2014: Donald Tusk
 2014–2016: Ewa Kopacz
 2016–29. januar 2020: Grzegorz Schetyna
 29. januar 2020–: Borys Budka

Valgresultater ved parlamentsvalg
2001: 12,7 % 
2005: 24,1 %
2007: 41,5 %
2011: 39,2 %
2015: 24,1 %

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Polen
Konservative partier
Kristeligdemokratiske partier
Politiske partier etablert i 2001
2001 i Polen
Generaladvokaten

Generaladvokaten, tidligere kalt generalkrigsadvokaten, leder den militære påtalemyndighet i Norge og er overordnet krigsadvokatene. Generaladvokaten er underlagt riksadvokaten i påtalespørsmål. Både generaladvokaten og krigsadvokatene er administrativt underlagt Justisdepartementet og er dermed ikke en integrert del av Forsvarets organisasjon i fredstid.

Embedets historie går tilbake til 1646. Ved ny militær rettergangslov i 1901 ble betgnelsen auditør tatt bort og tittelen som Generalkrigkommisær Under generaladvokaten sorterer krigsadvokatene for Sør-Norge og krigsadvokatene for Nord-Norge. Hverken generaladvokaten eller krigsadvokatene innehar noen mobiliseringsgrad lenger.

Instruks for generaladvokaten og krigsadvokatene er fastsatt ved kongelig resolusjon av 13. juni 1997, som erstattet tidligere instruks fra 1906. Etter instruksen skal Generaladvokaten lede og føre tilsyn med krigsadvokatene. Kjerneoppgavene fremgår av resolusjonens § 9 første og annet ledd, som lyder:

 Generaladvokaten og krigsadvokatene bistår de militære sjefer ved etterforsking av disiplinærsaker og fører tilsyn med utøvelsen av disiplinærmyndigheten, slik det følger av lov om militær disiplinærmyndighet 20. mai 1988 nr 32 og tilhørende disiplinærreglement.

 Generaladvokaten og krigsadvokatene utfører oppgaver tillagt påtalemyndigheten i militære straffesaker slik det følger av lov om rettergangsmåten i straffesaker 22. mai 1981 nr. 25 kap. 35 og reglene i påtaleinstruksen.

Ifølge resolusjonens § 13 skal generaladvokaten dessuten planlegge og forberede den militære disiplinær- og påtalemyndighets virksomhet i krig. Bestemmelsen kan ses i sammenheng med § 5 i forskrift om domstolordningen i saker etter militær straffelov i krigstid av samme dato, hvor det heter at Generaladvokaten fører oppsyn med at rettergangsordningen er forberedt ved mobilisering.

Utøvelse av militær politimyndighet er nært beslektet med de straffeprosessuelle oppgaver, og generaladvokaten holder derfor løpende kontakt med blant annet militærpolitiet om fortolkningsspørsmål m.v. på dette området.

Arne Willy Dahl var generaladvokat i årene 1988-2014. I statsråd 10. januar 2020 ble Sigrid Redse Johansen utnevnt til generaladvokat. Hun hadde da vært konstituert i stillingen siden 1. mai 2018.

Referanser

Litteratur 
 Geir-Otto Johansen: Generaladvokaten og det militære rettsvesen : en historisk oversikt. Militære småjuridiske skrifter nr. 12, [Oslo] : Generaladvokatembetet, 1997

Påtalemyndigheten i Norge
Militær rett
Braniewo

Braniewo (tysk: Braunsberg) er en polsk by i voivodskapet Ermland-Masuria, det vil si i det gamle Øst-Preussen, den østligste delen av Tyskland før grenseendringene som fulgte etter annen verdenskrig. Byen har en viss interesse også i skandinavisk sammenheng: Her grunnla jesuittene i 1578 et katolsk presteseminar med tanke på katolsk misjon i de nordiske land.

Braniewo ligger i dag tett ved grensen til Russland, nærmere bestemt inntil Kaliningrad-eksklaven.

Byen begynte som en tyskordensborg ved elven Passarge (i dag Pasłęka) grunnlagt av Johannes Fleming, sønn av en lybekkisk rådsherre.  Biskop Anselm av Meissen gav i 1254 den fremvoksende byen (da kalt Brusberg eller Brunsberg) byrettigheter etter lybekkerrett i 1254. Fire år tidligere hadde han innrettet et kannikkapittel der med valgrettigheter ved bispevalg. Imidlertid klarte prøyserne (den gang navnet på en baltisk folkestamme) raskt å ødelegge byen. Biskop Henrik I (1278–1300) måtte i flytte kapittelet til Frauenburg (i dag Frombork).

Tidlig på 1500-tallet ble protestantismen innført i Preussen, men biskop Stanislaw Hosius (1504–1579) klarte i 1551 å tilbakeføre byen til den katolske tro. Blant dem som underviste på misjonskollegiet i Braunsberg var den norske jesuitten "Klosterlasse" fra Vestfold.

Byen inngikk deretter i det lille tyske katolske området som skulle bestå i Øst-Preussen helt til tyskerne ble fordrevet fra området i avslutningsfasen av annen verdenskrig: Den 20. mars 1945 ble byen erobret av sovjetiske styrker, og senere overført til Polen. Byen var blitt sterkt ødelagt under krigen, og ble ytterligere vansiret etterpå. I mange år var det en stor sovjetisk militærforlegning i byen.

Vennskapsbyer 
  Zielenogradsk, 2011
  Münster, 2011

Eksterne lenker 
 

Byer i det ermlandskmasuriske voivodskap
Byer i det historiske Øst-Tyskland
Presteseminarer
Hannibal Sehested

For den danske statsministeren, se Hannibal Sehested (1842–1924)

Hannibal Sehested (født 1609 på Arensborg på Øsel i Estland, død 23. september 1666 i Passy, Paris) var en dansk statsmann og greve. Han var stattholder i Norge 1642–1651 og bidro til en markant utvikling av det norske statsapparatet.

Biografi 
Hannibal var sønn av lensherre og stattholder på Øsel Claus Maltesen Sehested og Anne Nielsdatter Lykke. I 1629 kom han inn på Sorø Akademi, og reiste senere til England, Nederland, Frankrike, Tyskland, Italia og Spania. I 1640 ble han utnevnt til riksrådsmann. Allerede i 1636 ble han forlovet til Christian IVs og Kirsten Munks 10 år gamle datter Christiane, som han giftet seg med like etter at han ble utnevnt til stattholder i Norge i 1642.

I Norge bygget han blant annet opp næringslivet og byråkratiet. Han hadde også et mål om å skaffe Norge, og dermed seg selv, størst mulig selvstendighet fra den danske kronen.

Ved Hannibals skatteordinans av 20. mai 1644 ble deler av skattesystemet i Norge lagt om. Blant annet ble flere småskatter erstattet av kontribusjonen, senere kalt landsskatten. Det var først meningen at skatten skulle fordeles etter gårdsklassesystemet. Dette fantes bare på Østlandet, slik at i 1647 ble endret til at landsskylden skulle danne utgangspunkt for klassesystemet (skattematrikkelen 1647).

I 1647 led han et nederlag og ble tvunget til at norske lensherrer skulle betale lensinntektene direkte til det danske rentekammeret i København. Etter at Frederik III kom på tronen i 1648 ble Sehested anklaget for økonomisk mislighold. Hans fiender i det danske riksrådet fikk overtaket, og i 1651 måtte han forlate sin stilling. Under Karl Gustav-krigene ble han en slags mellommann mellom Frederik III og Karl X Gustav. Etter fredssluttningen i 1660 var han tilbake i makteliten hos det nye danske eneveldet. Blant annet ble han riksskattemester (finansminister) og diplomat.

Se også 
 Hannibalfeiden

Referanser

Kilder 
 Dansk Biografisk Haandleksikon

Litteratur 

Danske embets- og tjenestemenn
Norske stattholdere
Danske riksråder
Elefantordenen
Fødsler i 1609
Dødsfall i 1666
Slekten Sehested (fra Nørrejylland)
Rolf Reikvam

Rolf Reikvam (født 12. mars 1948 i Førde, Sogn og Fjordane) er en norsk politiker (SV). Han ble innvalgt på Stortinget fra Akershus fra 1997 og til 2009, da han ikke stilte til gjenvalg. Han var formann i Stortingets kirke-, utdannings- og forskningskomite fra 2001 til 2005. 

Han er utdannet cand.mag. med samfunnsøkonomi og offentlig rett (1968–74) og har arbeidet som lærer ved Jessheim videregående skole 1974-1977; senere som lønnssekretær i Norsk Lektorlag 1977-1986 og spesialrådgiver i Finansforbundet 1986-1997. 

Han har vært medlem av fylkestinget i Akershus 1987-1997 og leder av fylkesskolestyret 1991-1997. Han har også vært styreleder for Romerike folkehøgskole.

Stortingsverv 
 2006–2009 medlem av Kommunalkomiteen
 2005–2009 sekretær i Lagtinget.
 2005–2006 medlem av Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen
 2001–2005 leder av Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen.
 2001–2005 medlem av Fullmaktskomiteen.
 1997–2001 medlem av Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra SV
Stortingsrepresentanter for Akershus
Stortingsrepresentanter 1997–2001
Stortingsrepresentanter 2001–2005
Stortingsrepresentanter 2005–2009
SV-politikere i Akershus
Personer fra Førde kommune
Norske pedagoger
Den europeiske bank for gjenoppbygning og utvikling

Den europeiske bank for gjenoppbygning og utvikling (engelsk: European Bank for Reconstruction and Development, EBRD) ble grunnlagt i 1991 for i hovedsak å fremme private næringslivstiltak i de land som tidligere lå i den kommunistiske Østblokken, og å bistå i overgangen til markedsøkonomi og demokrati. Bankens president er Thomas Mirow. 

Banken har hovedkvarter i London, og eies av blant andre Australia, Belgia, Canada, Danmark, Egypt, Finland, Frankrike, Hellas, Irland, Island, Israel, Italia, Japan, Kypros, Liechtenstein, Litauen, Luxembourg, Malta, Marokko, Mexico, Mongolia, Nederland, New Zealand, Norge, Portugal, Spania, Storbritannia, Sverige, Sveits, Sør-Korea, Tyrkia, Tyskland, USA og Østerrike.

Banken er aktiv i til sammen 29 land pr november 2011; Albania, Armenia, Aserbajdsjan, Bosnia-Hercegovina, Bulgaria, Estland, Georgia, Hviterussland, Kasakhstan, Kirgisistan, Kroatia, Latvia, Litauen, Nord-Makedonia, Moldova, Mongolia, Montenegro, Polen, Romania, Russland, Serbia, Slovakia, Slovenia, Tadsjikistan, Turkmenistan, Tyrkia, Ukraina, Ungarn og Usbekistan.

Presidenter
Jacques Attali (1991–1993)
Jacques de Larosière (1993–1998)
Horst Köhler (1998–2000)
Jean Lemierre (2000–2008)
Thomas Mirow (2008–2012)
Suma Chakrabarti (2012–2020)
Odile Renaud-Basso (2020–)

Referanser

Eksterne lenker
 

Overnasjonale banker
Europeiske organisasjoner
Organisasjoner etablert i 1991
Banker etablert i 1991
Magnhild Meltveit Kleppa

Magnhild Meltveit Kleppa (født 12. november 1948 i Fister i Rogaland) er en norsk tidligere politiker (Sp) og tidligere fylkesmann i Rogaland. Kleppa satt i regjeringen Bondevik I fra 1997 til 2000 som sosialminister og i Stoltenberg II fra 2007 til 2012 som kommunalminister (2007–2009) og samferdselsminister (2009–2012). De første to årene til Stoltenberg II regjeringen var Kleppa Senterpartiets parlamentariske leder.

Biografi 
Kleppa er utdannet lærer fra Kristiansand lærerskole 1970, og har senere studert samfunnsfag, biologi og spesialpedagogikk ved Stavanger lærerskole. Hun arbeidet som lærer og rådgiver fra 1967 til 1992. Fra 1992 til 1993 var Kleppa gruppeleder for Senterpartiet i Rogaland fylkeskommune, hun var også fylkesleder i Rogaland 1987–1990. 

Hun ble innvalgt på Stortinget fra Rogaland i 1993. Kleppa var nestleder i Senterpartiet under Anne Enger Lahnstein 1991–1997 og parlamentarisk leder 2005–2007. Hun var sosialminister i Kjell Magne Bondeviks første regjering 1997–2000. I Jens Stoltenbergs andre regjering var hun kommunal- og regionalminister 2007–2009 og samferdselsminister fra 20. oktober 2009 til 18. juni 2012.

Kleppa ble 26. oktober 2012 utnevnt til fylkesmann i Rogaland og tiltrådte stillingen i oktober 2013 da hennes stortingsperiode var avsluttet. Hun er fylkesmann ut juni 2019. Fra 1. juli 2019 er hun medlem av EOS-utvalget.

Regjering 
 17. oktober 1997 – 17. mars 2000: statsråd i Sosial- og helsedepartementet, sosialsaker
 21. september 2007 – 20. oktober 2009: statsråd i Kommunal- og regionaldepartementet
 20. oktober 2009 – 18. juni 2012: statsråd i Samferdselsdepartementet

Stortingskomiteer 
 2005–2009: medlem i Kontroll- og konstitusjonskomiteen
 2005–2009: medlem i Den utvidede utenrikskomiteen
 2005–2009: medlem i Valgkomiteen
 2001–2005: leder i Kommunalkomiteen
 2001–2005: varamedlem i Den utvidede utenrikskomiteen
 2001–2005: varamedlem i Valgkomiteen
 1997–2001: medlem i Kommunalkomiteen (fra 22. mars 2000)
 1993–1997: medlem i Finanskomiteen
 1993–1997: medlem i Valgkomiteen
 1993–1997: varamedlem i Den utvidede utenrikskomiteen

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Statsråder i Regjeringen Bondevik I
Statsråder i Regjeringen Stoltenberg II
Norske sosialministre
Norske kommunalministre
Sp-statsråder
Stortingsrepresentanter fra Sp
Stortingsrepresentanter for Rogaland
Stortingsrepresentanter 2009–2013
Stortingsrepresentanter 2005–2009
Stortingsrepresentanter 2001–2005
Stortingsrepresentanter 1997–2001
Stortingsrepresentanter 1993–1997
Personer fra Hjelmeland kommune
Vinnere av Homofrydprisen
Ågot Valle

Ågot Jorunn Valle (født 26. mai 1945 i Levanger) er en norsk politiker (SV). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Hordaland i 1997, og satt tre sammenhengende perioder til hun gav seg som stortingsrepresentant i 2009. Hun er kusine til NRK-profilen Viggo Valle.

Valle tok Statens Fysioterapiskole Oslo 1967 og diverse helseadministrative fag, Folkehelsevitenskap, Statens institutt for folkehelse 1996.

Valles yrkespraksis er fysioterapeut i institutt 1968-1981, fysioterapeut i HVPU 1982-1986, kommunefysioterapeut Kvam 1986-1988, barnefysioterapeut og leder av fysio-/ergoterapitjenesten Loddefjord, Bergen 1988-1997 og omsorgssjef Loddefjord 1997.

Stortingets Presidentskap 
 2001–2005 president i Odelstinget.

Stortingskomitéer 
 2005–2009 medlem i Utenrikskomitéen.
 2005–2009 medlem i Den utvidede utenrikskomitéen.
 2001–2005 leder i Kontroll- og konstitusjonskomitéen.
 2001–2005 varamedlem i Den utvidede utenrikskomitéen.
 1997–2001 nestleder i Familie-, kultur- og administrasjonskomitéen.
 1997–2001 varamedlem i Valgkomitéen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra SV
Stortingsrepresentanter for Hordaland
Stortingsrepresentanter 1997–2001
Stortingsrepresentanter 2001–2005
Stortingsrepresentanter 2005–2009
Personer fra Levanger kommune
Nobelkomiteens medlemmer og varamedlemmer
Odelstingspresidenter
Vilia

Vilia (hviterussisk: Ві́лія; russisk: Ви́лия), Neris (litauisk) eller Wilia (polsk) er en elv som begynner i Hviterussland, løper gjennom Vilnius (Litauen) og flyter sammen med Nemunas i Kaunas (Litauen). Elvas lengde er 510 km, av dette er 275 km i Hviterussland.

Neris forbinder de to gamle hovedstedene Kernavė og Vilnius med hverandre. Langs dens bredder i Litauen finnes gravplasser fra før-kristen tid. 25 km fra Vilnius ligger den gamle gravhaugen Karamzynai, der er mange mytologiske steiner og en hellig eik.

Galleri

Eksterne lenker 
 Bilde av elvebekkenet
 Neris regionalpark

Elver i Litauen
Elver i Belarus
Nemunas' vassdragsområde
Krist Novoselic

Krist Anthony Novoselic (født 16. mai 1965 i Los Angeles) er en amerikansk musiker. Han er mest kjent som bassist i grungebandet Nirvana.

Novoselic var fast bassist i Nirvana i perioden 1985–1994, da Kurt Cobain døde og bandet ble oppløst. Mange vil si at Novoselic var limet som hold Nirvana sammen når det stormet som verst rundt bandet. I 1995 gav Krist ut albumet «Sweet 75» med gruppen Sweet 75, og i 1999 var han med på plata No WTO Combo som var spilt inn under demonstrasjonene mot WTO i Seattle. I 2002 var Novoselic ute med et nytt band, denne gang under navnet Eyes Adrift, men ga bare ut ett album. En stund så det ut som om Krist hadde lagt musikken på hylla da han ble politisk engasjert, men i 2006 fikk han en forespørsel om han ville være bassist i bandet Flipper, som både han og Kurt Cobain var store fans av. Dette så Krist på som en ære og takket ja til å være med.

Det siste Krist har jobbet med er boken Of Grunge & Government: Let's Fix This Broken Democracy!

Foreldrene er Krist og Maria Novoselic som imigrerte til USA i 1963. Han har to søsken, broren Robert og søsteren Diana. Den 30. desember 1989 giftet han seg med kjæresten Shelli Dilley som han senere skilte seg fra sent i 1999.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 The Krist Novoselic Dedication Page
 SeattleSound – alt om grunge musikk
 Nirvana Forums – En populær diskusjonsside om Nirvana.

Nirvana-medlemmer
Grunge-musikere
Bassister fra USA
Medlemmer av Rock and Roll Hall of Fame (gruppemedlem)
Personer fra USA av kroatisk opphav
Personer fra Los Angeles