alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hermann Gunkel

Hermann Gunkel (født 23. mai 1862 i Springe i kongeriket Hannover, død 11. mars 1932 i Halle) var en tysk protestantisk teolog og forsker i Det gamle testamente. Han regnes som formkritikkens grunnlegger.

Gunkel var sønn av en luthersk prest. Han studerte teologi i Göttingen, Gießen og Hannover.

I 1895 ble Gunkel professor i Det gamle testamente ved Humboldt-Universität zu Berlin I samme år kom hans bok Schöpfung und Chaos in Urzeit und Endzeit (Skapelse og kaos) ut. I 1901 kom den første utgaven av hans kommentar til Første mosebok: Genesis. I 1926 ga han ut en annen bok som blir regnet som et standardverk, kommentaren til Salmenes bok  (Die Psalmen).

Av helsemessige årsaker trakk Gunkel seg tilbake og ble professor emeritus i 1927. Hans Einleitung in die Psalmen (Introduksjon til Salmenes bok) ble hans siste større arbeide, det ble fullført ved hjelp av Joachim Begrich, som var han svigersønn og en tidligere student av ham.

Gunkel var en fremragende representant for den religionshistoriske skole (die religionsgeschichtliche Schule).  Dette var en gruppe teologer fra Göttingen, som delte oppfatninger om hvordan man kunne analysere utviklingen av religioner. I tillegg til Gunkel besto den opprinnelige gruppen av Albert Eichhorn, William Wrede, Wilhelm Bousset, Johannes Weiß, Ernst Troeltsch, Wilhelm Heitmüller og P. Wernle. I begynnelsen var de først og fremst opptatt av kristendommens opprinnelse, men fokuset ble etterhvert bredere og favnet også den historiske bakgrunnen for tidlige iraelittiske religioner, og andre tidlige religioner i Midtøsten.

Noen mindre verk av Gunkel ble oversatt til norsk i 1916 av Sigmund Mowinckel.

Referanser

Eksterne lenker 
 Sambok Liste over utgivelser av Hermann Gunkel

Gunkel
Professorer ved Humboldt-Universität zu Berlin
Personer fra Region Hannover
Søndre Årøy

Søndre Årøy er en øy som ligger i Færders skjærgårdei Oslofjorden, tvers over Årøysundet for stedene Middelborg, Stranda og Nestvik på Nøtterøy. Nord for Søndre Årøy ligger Nordre Årøy. Mellom øyene ligger Geiteskjærene. Søndre Årøy inngår i Færder nasjonalpark.

Navn
Den riktige gammelnorske formen skal være Alrøy, som kommer av trenavnet olr (nå or), betydningen blir derfor: oreskogøyen. Navnet uttales i dag 'Årø av lokalbefolkningen.

Navnevariasjoner
1390 – Alrøy
1593 – Arøen
1604 – Aarøenn
1668 – Aarøen
1723 – Aarøe
1922 - Aarø

Kulturminner
På Søndre Årøy er det registrert fire gravrøyser fra bronsealderen/jernalderen som har status som fredede kulturminner.

Referanser

Eksterne lenker
 Zoombart kart over Søndre Årøy
 Kart over steder på Nøtterøy
 Nøtterøy en bygdebok

Øyer i Færder
Øyer i Oslofjorden
Kulturminner i Færder
Færder nasjonalpark
MaiJazz

MaiJazz er en internasjonal jazzfestival som arrangeres årlig i Stavanger i begynnelsen av mai. Festivalen ble arrangert første gang i 1989 og hadde da fire konserter og ca. 400 besøkende. Siden den gang har festivalen vokst, og ved 25-årsjubileet i 2013 hadde festivalen over 50 konserter og  besøkende. MaiJazz er en ideell organisasjon tilknyttet Stavanger Jazzforum.

Siden 2013 har tildeling av Mølsterprisen hvert del av festivalprogrammet.

Eksterne lenker 
 

Jazzfestivaler i Norge
Musikkfestivaler i Rogaland
Kultur i Stavanger
Repeterende arrangementer etablert i 1989
Atchison, Topeka and Santa Fe Railway

Atchison, Topeka and Santa Fe Railway (forkortet AT&SF) populært kalt bare Santa Fe var et jernbaneselskap i USA. Det ble opprettet i Kansas 11. februar 1859 og holdt det gående til 1995 da det fusjonerte med Burlington Northern Railroad og dannet Burlington Northern & Santa Fe Railway

Selskapet er kjent for blant annet prestisjetoget Super Chief som gikk mellom Chicago og Los Angeles i perioden 1936 til 1971. I 1971 tok Amtrak over USAs langdistanse persontogtrafikk, men navnet Super Chief ble videreført frem til 1974 (pr. 2015 heter Amtraks tog på denne strekningen Southwest Chief ). Fargeskjemaet Warbonnet som ble brukt på Santa Fes diesellokomotiver er et av verdens mest kjente, og er gjengitt på mange leketøy, modelltog og andre effekter.

Referanser

Kilder 
American-Rails.com: The Atchison, Topeka and Santa Fe Railway, Santa Fe All The Way! Besøkt 2. april 2015
Kansas Historical Foundation - Kansapedia: Santa Fe Railway (publisert desember 2004) Besøkt 2. april 2015

Tidligere jernbaneselskaper i USA
Selskaper etablert i 1859
Selskaper opphørt i 1995
1859 i Kansas-territoriet
1995 i Illinois
Transport i Illinois
Transport i Missouri
Transport i Kansas
Transport i Oklahoma
Transport i Texas
Transport i New Mexico
Transport i Arizona
Transport i California
Den rumensk-ortodokse kirke

Den rumensk-ortodokse kirke (Biserica Ortodoxă Română på rumensk) er en av de autokefale i de østlig ortodokse kirker. En majoritet av rumenere (18 817 975, eller 86,8% av befolkningen, ifølge 2002-tellingen) tilhører denne kirken. Det samme er tilfellet med et stort antall moldovere. Den rumensk-ortodokse kirke er den tredje største blant de ortodokse kirkene etter den russisk-ortodokse og den ukrainsk-ortodokse kirke.

Medlemmer av Den rumensk-ortodokse kirke refererer gjerne til sin tro som Dreapta credință («den rette tro»). Det hender også at ortodokse troende blir omtalt som  dreptcredincioși (rettroende) eller dreptmăritori creștini (rettvitnende kristne).

Referanser 

Rumensk
Rumensk-ortodokse kirke
Kenyas riksvåpen

Kenyas riksvåpen består av to løver som holder et masai-skjold og spyd, skjoldet er sort, rødt og grønt og i det røde feltet en hane med øks.
Løvene står på en silhuett av Mount Kenya med landets landbruksprodukter: kaffe, pyrethrum, te, mais, sisal og ananas. 

Riksvåpen 
Kenya
Hårkollhallen

Hårkollhallen er en idrettshall som ligger i Hårkollen på Nøtterøy. 
Den består av én enkelt håndballbane med parkettunderlag. Hallen er oppmerket for andre idretter enn håndball, og den brukes blant annet til badminton, basketball, kanonball med mer.

Hårkollhallen er hjemmearena for Nøtterøy IF Håndball.

Eksterne lenker 
 Zoombart kart over Hårkollhallen
 Kort beskrivelse av Hårkollhallen

Byggverk i Færder
Sport i Færder
Nøtterøy
Idrettshaller i Norge
Idrettsanlegg i Vestfold og Telemark
Lommeslagskip

Lommeslagskip er en benevnelse for de tyske tunge krysserne som ble bygget i perioden 1931–33 i henhold til bestemmelsene i Versaillestraktaten. Her ble størrelsen stipulert til 10 000 tonn og artillerikaliber 28 cm som øvre grense for tyske  orlogsfartøy.

Tyskerne tøyde grensene for tonnasje uten at dette ble avslørt først etter andre verdenskrig. Fullt utrustet hadde fartøyene et deplasement på 16 000 tonn og hovedbestykningen besto av seks 28 cm kanoner. Totalt ble det bygger tre lommeslagskip.

Benevnelsen lommeslagskip stammer fra britene som med denne benevnelsen ville understreke fartøyenes offensive karakter, som de øvrige slagskip. Tyskerne selv kalte denne fartøytypen først som «panserskip» (Panzerschiff) og fra 1940 blir kategoriseringen endret til «tung krysser» (Schwerer Kreuzer).

Lommeslagskip
«Deutschland» (senere endret til Lützow), 
«Admiral Graf Spee»
«Admiral Scheer»

Kryssere fra andre verdenskrig
Chairman of the Joint Chiefs of Staff

Chairman of the Joint Chiefs of Staff (norsk: Formann for Den militære sjefsnemnd eller USAs forsvarssjef) er den høyeste militære stillingen i Amerikas forente staters forsvar og er den viktigste militære rådgiveren for USAs president.  Han leder og koordinerer aktivitetene i Joint Chiefs of Staff (JCS), Den militære sjefsnemnd, som består av denne lederen, en viseformann og lederen for de fem forsvarsgrenene:
 
 United States Army – hæren
 United States Navy – marinen
 United States Marine Corps – marineinfanteriet
 United States Air Force – flyvåpenet
 United States National Guard – den nasjonale garden

Selv om denne stillingen har en meget sentral rolle, har den ikke formell kommandomyndighet over styrker i felt. Kommandolinjene går fra presidenten til forsvarsministeren og direkte til de ulike øverstkommanderende i felt. Men ledere the Chairman of the Joint Chief of Staff kan stå for kommunikasjonen til kommandantene i felt på vegne av presidenten og/eller forsvarsministeren.

Admiral William D. Leahy, USN, tjenestegjorde som Chief of Staff to the Commander in Chief of the Army and Navy  i perioden 20. juli 1942 til 21. mars 1949 og dette ansees for å være forløperen til dagens Chairman of the Joint Chiefs of Staff.

Chairmen of the JCS

Eksterne lenker 
 

USAs forsvar
Embetstitler
Militære beskjeftigelser
Jennifer

Jennifer er et opprinnelig kornisk kvinnenavn avledet av det walisiske kvinnenavnet Gwenhwyfar. Navneleddet gwen betyr «lys» og hwyfar betyr «glatt».

Utbredelse
Jennifer var et populært navn i England fra 1940-årene til 1980-årene.

Jennifer har vært et populært navn i USA siden 1960-årene.

Jennifer har navnedag i flere land i Norden:

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Jennifer Harman (1964–), amerikansk profesjonell pokerspiller
 Jennifer Lynch (1968–), amerikansk filmregissør og manusforfatter
 Jennifer Aniston (1969–), amerikansk skuespiller
 Jennifer Connelly (1970–), amerikansk skuespiller
 Jennifer Lopez (1969–), amerikansk artist

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kvinnenavn

be:Імя Джэніфер
da:Jenny
en:Jennifer (given name)
es:Jennifer
it:Ginevra (nome)
hu:Dzsenifer
nl:Jennifer (voornaam)
pl:Ginewra (imię)
ru:Дженифер
simple:Jennifer
fi:Jennifer
sv:Jennifer
Brachyceridae

Brachycerinae
 Ocladiinae
 Microcerinae

Brachyceridae er en gruppe biller som hører til overfamilien snutebiller (Curculionoidea). Noen inndelinger regner dem som en underfamilie av snutebiller (Curculionidae). Brachyceridene er korte, brede, høyt hvelvede snutebiller som vanligvis har påfallende knøler eller pigger på oversiden. De kan også kjennes på at antennene er forkortet, og ikke knebøyde. Noen taksonomer regner den artsrike gruppen bredsnutebiller (Entiminae) til Brachyceridae. Dersom man ikke inkluderer disse er Brachyceridae en artsfattig gruppe som mangler i Nord-Europa.

Utseende 
Middelsstore, korte og brede, høyt hvelvede snutebiller. På farge er de gjerne brunlige, mer eller mindre kledt med lyse skjell. Oversiden har som oftest mange kraftige knøler som ofte ender i en spiss og i ekstreme tilfeller er utviklet til lange, skarpe pigger. Hodet er forholdsvis stort og bredt, med en kort, bred snute (rektangulær sett ovenfra). Antennene sitter festet nær spissen av snuten og er korte og rette, ikke knebøyde. Der er gjerne ni-leddete og ender i en stor, en-leddet kølle, men hos underfamilien Microcerinae er de ytterligere redusert til små knopper. Brystskjoldet (pronotum) er smalere enn dekkvingene, gjerne kraftig punktert. Sideranden har ofte en kraftig vinkel eller tann midt på. Dekkvingene er ovale på form, høyt hvelvede, med rekkevis ordnede knøler eller pigger. Noen ganger er knølene smeltet sammen og danner kontinuerlige, bølgende lengdelister. Beina er kraftige, føttene er (i alle fall tilsynelatende) fire-leddete uten tolappede ledd. Hos underfamilien Microcerinae er fotleddene redusert.

Levevis 
Mange av artene utvikler seg på løkplanter, for eksempel løk (Allium spp.) og narsisser (Narcissus spp.). Hvitløksnutebillen (Brachycerus undatus) ser ut til å være en betydelig skadegjører på hvitløk (Allium sativum) og andre løkplanter. Den blir av og til innført til Skandinavia med sendinger av hvitløk, men har ikke etablert seg her. De fleste av artene ser ut til å finnes i tørre, varme områder, for eksempel middelhavsområdet og det sørlige Afrika.

Systematisk inndeling 

Noen ganger blir den artsrike gruppen bredsnutebiller (Entiminae), med blant annet slekten rotsnutebiller (Otiorhynchus), regnet til Brachyceridae. Noen inndelinger regner Brachyceridae som en underfamilie av snutebiller (Curculionidae).

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien Brachyceridae
 Underfamilien Brachycerinae
 Slekten Brachycerus Olivier, 1790
 Hvitløksnutebille, Brachycerus undatus
 Underfamilien Microcerinae
 Slekten Episus
 Underfamilien Ocladiinae
 Stammen Ocladiini
 Slekten Ocladius Schönherr, 1825
 Stammen Desmidophorini
 Slekten Desmidophorus
 Slekten Tetracyphus

Eksterne lenker 
 
Bilder:
Brachycerus muricatus: 
Brachycerus lutosus: 
Hvitløksnutebille: 
Episus cyathiformis: 

Biller
Kim Peek

Kim Peek (født 11. november 1951, død 19. desember 2009) var en savant med en ekstrem hukommelse. Han bodde i Salt Lake City i Utah, og var inspirasjonen til rollefiguren Raymond Babbit, som ble spilt av Dustin Hoffman i filmen Rain Man.

Han ble født uten hjernebjelke, og med encephalocele, en lidelse hvor platene som danner kraniet ikke slutter tett, eller at hans høyre og venstre hjernehalvdel trolig hadde direkte kontakt med hverandre.

Ifølge faren Fran (Francis) Peek var Kim Peek i stand til å memorere fra han var 16–20 måneder gammel. Han leste bøker, lærte seg utenat det som stod i dem, og plasserte dem opp–ned i bokhyllen for å vise at bøkene var ferdigleste. Han var i stand til å lese gjennom en bok på rundt en time, og huske tilnærmelsesvis 98 % av innholdet etterpå. Slik kunne han tilegne seg enorme mengder fakta som spente over svært mange ulike emner, fra historie, litteratur, geografi og tall, til sport, musikk og datoer. Han leste ved at det venstre øyet scannet den venstre boksiden, mens det høyre øyet scannet den høyre boksiden.

Han hadde evnen til å fortelle hvilken ukedag en gitt dato falt eller kommer til å falle på, og var i stand til å gjøre rede for innholdet i mer enn 12 000 bøker.

Kim Peek døde 58 år gammel på et sykehus i Salt Lake City.

Referanser 

Personer fra Salt Lake City
Fødsler i 1951
Dødsfall i 2009
Freddy Kjensmo

Frederick Kjensmo, mest kjent som Freddy Kjensmo, (født 9. desember 1964 i Oslo) er en norsk komiker og forfatter. Han var med på å etablere stand-up komedie i Norge på begynnelsen av nittitallet og regnes som en veteran blant norske stand-up komikere. Han har skrevet humortekster for Nytt på nytt, Reiseradioen og Nitimen på NRK, TV2, Hallo i uken, P4 og en rekke andre komikere. I tillegg er han forfatter av flere humorbøker. Kjensmo driver i dag Tullekontoret AS og opptrer utelukkende med humor for arbeidslivet. Han er blant annet kjent for «Tid for tomgang: Et ANTI-motivasjonsforedrag», som er fremført over 600 ganger.

Bibliografi 
 Spurviser Ex libris, 1998 – 58 sider ISBN 82-7384-707-1
 Levende – vips død! Pantagruel, 2000 – 125 sider ISBN 82-7900-084-4
 Enda flere spurviser. Frifant forlag, 2002 – 64 sider ISBN 82-7889-047-1
 Spurviser : komplette værker etc. Orion, 2006 – 123 sider ISBN 82-458-0805-9
 Freddys New York - litt mer enn en guidebok. 2014. ISBN 978-82-999489-2-0
 Spurviser: Komplette værker etc. FK Publishing 2016, 5 opplag. ISBN 978-82-999489-4-4
 Du vet du er småbarnsforelder når...2017. ISBN 978-82-999489-5-1
 Du vet du er nordmann når...2017. ISBN 978-82-999489-6-8
 Tullekontorets festlige fakta 2017. Juritzen Jr. ISBN 978-82-8357-044-1
 Tullekontorets vittige vitser 2017. Juritzen Jr. ISBN 978-82-8357-042-7
 Tullekontorets gøyale gåter 2017. Juritzen Jr. ISBN 978-82-8357-043-4

Eksterne lenker 
 

Norske komikere
Norske humorister
Personer fra Oslo
Fødsler i 1964
Lompe

Lompe, potetlompe, potetkake eller potetlefse er et flatt, mykt bakverk og er laget av poteter.

Lomper lages ved at kokte poteter blandes med hvetemel og litt salt. Mengden mel har stor betydning for kvaliteten; melet skal være et bindemiddel som setter minst mulig smak på lompene. Mosen kjevles ut og stekes på takke eller i tørr panne.

Lomper kan spises som en egen rett, ofte som dessert med kanel, sukker og smør, eller sammen med andre retter slik som pølse og rakfisk. I Norge er det vanlig å servere varme pølser innrullet i lompe med ketsjup, særlig som lettvint og populær festmat for barn (blant annet ved feiringen av barnebursdager), feiringen av Sankthans og 17. mai eller ved grilling utendørs. Pølse med lompe fås kjøpt på de fleste bensinstasjoner og gatekjøkken i Norge og er et alternativ til pølse i brød eller annen hurtigmat.

Se også
 Lefse, tynn, flat og myk kake, særlig bakverk laget av poteter og hvetemel 
 Pølse i brød
 Pannekake, tynn kake eller leiv av  hvetemel, salt, melk og egg som tilberedes i steikepanne
 Røstipotet, stekte potetkaker
 Tortilla, flatbrød av mais eller hvete (i Amerika) eller tykk potetkake (i Spania) (burrito er fylt tortilla)
 Piadina, mykt, italiensk flatbrød
 Pita, rundt flatbrød av hvete med innvendig «lomme»
 Yufka, rundt tyrkisk flatbrød
 Khubz, arabisk flatbrød
 Roti, «brød» på urdu og hindi
 Tandori roti, nan og kultja, gjærbakst i tandor-ovn
 Chapati, fulka og paratha, usyret og uten gjær, stekt i olje på takke
 Blini, russiske pannekaker
 Arepas, flat, søramerikansk maisbolle eller -brød
 Lavash, usyret flatbrød fra Anatolia og øst til Iran
 Crêpe, tynne franske pannekaker

Eksterne lenker

 Oppskrift på lompe eller potetkake

Lefser
Saint-Étienne

Saint-Étienne er en kommune i departementet Loire i regionen Auvergne-Rhône-Alpes sentralt i den østlige delen av Frankrike, 60 km sørvest for Lyon. Byen er prefecture (hovedstad) i departement Loire i Massif Central.

Byen har et folketall på omtrent 180 000, mens storbyområdet i en folketelling i 1999 hadde 321 702 innbyggere. Innbyggere i Saint-Étienne kalles stéphanois på fransk. De har fått dette navnet fordi «Etienne» er den franske utgaven av det greske navnet Stephanos.

Geografi 
Byen ligger ved hovedveien mellom Toulouse og Lyon som går gjennom Massif Central.

Historie 
På 1500-tallet hadde Saint-Étienne en våpenfabrikk, som gjorde byen til en viktig plass, men fra 1600-tallet ble det også laget sløyfer og dekorativ utsmykking her. Under den franske revolusjonen ble byen kalt Armeville («Våpenbyen») på grunn av våpenfabrikken. Senere ble gruvedrift etter kull en viktig næring i byen, og i nyere tid er byen kjent for produksjon av sykler. Saint-Étienne ble sete for et postkontor fra 1825 og fra 1832 en radiolinjestasjon. Byen utviklet seg ikke i særlig grad før på 1800-tallet.

Den første halvdelen av 1800-tallet var byen den viktigste byen i et arrondissement i departement Loire, med et folketall i 1832 på 19 672. Da industrien kom til byen steg folketallet raskt til 110 000 i 1880. Det var denne veksten som gjorde at byen ble prefecture 25. juli 1855.

Utdanning 
 EM Lyon

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Kommunedata INSEE
 Turisme
 Saint Etienne Metropole
 Cite du design 

Kommuner i Loire
Byer i Auvergne-Rhône-Alpes
Hans Reynolds

Hans Reynolds (født 2. september 1876 i Porsgrunn, død 16. juni 1933 i Porsgrunn) var journalist, skribent, folketaler, lyriker og statsstipendiat. Han huskes for sine viser og dikt fra hjembyen, blant annet Porsgrunnssangen.

Han tok middelskoleeksamen i 1892, og dro deretter til sjøs. Senere arbeidet han som journalist i Varden, i Vestfold i Sandefjord og i Porsgrunds Tidende, hvor han også var den første redaktøren, i 1899. Senere skrev han i flere år for Norske Intelligenssedler. 

Reynolds debuterte som lyriker med Sange og stemninger (1899), og ga ut i alt fire diktsamlinger. Etter hvert forlot han journalistyrket og levde som fri forfatter og foredragsholder, fra 1919 som statsstipendiat. 
Reynolds besøkte tidligere norske områder (Island, Grønland, Færøyene) og ga ut reiseskildringer derfra under fellestittelen Hjaa gamalt norskt folk. Han var også engasjert i Grønlandssaken, i norrønt samhold og i målsaken. Han var i årene 1929-32 redaktør av tidsskriftet Norrøna (Tidsskrift fyr norrøn samvinna). Han fikk Melsomprisen i 1927.

Litteratur 
 Sange og stemninger (1899) – Digital versjon: http://www.porsgrunn.folkebibl.no/bok/reynolds/sange.html
 Folkekamp (1905) – Digital versjon: http://www.porsgrunn.folkebibl.no/bok/reynolds/folkekamp.html
 Telerne i den norske her-soga (1909)
 Heimlege tonar (1911)
 Dagsens dikt (1920)
 Hos gammelt norsk folk  (1905, frå Færøyane) 
 Færøyarne – hjaa gamalt norskt folk (utvidet utg., 1923)
 Island – hos gammelt norsk folk (1907)
 I vesterveg : hjaa gamalt norskt folk III : ferdaskildringar fraa Hebridarne, Orknøyarne, Shetland, Irland og Man (1912)
 Gimsøy kloster ved Skien (1917)
 Tilsjøs og iland : skisser fra en kystby (1920)
 Ferdaminne frå Søre-Jylland (1925) 
 Grønland. Vestre bygdi (1926).
 Porsgrunns-maal : Ordsamling og Porsgrunnsviser  (1952) (Ny utg 1980 ISBN 82-90068-05-0)

Om ham
 Hirth, Eirik. «Hans Reynolds» I: Norsk aarbok; 1933
 Haugholt, Karl. «Hans Reynolds og hans Porsgrunnsviser» I: Edda; 1947

Eksterne lenker 
 porsgrunn.folkebibl.no biografi
 aasentunet.no biografi

Norske lyrikere
Norske sakprosaforfattere
Norske forfattere av reiseskildringer
Nynorskforkjempere
Personer fra Porsgrunn kommune
Statsstipendiater
Fødsler i 1876
Dødsfall i 1933
ELT

ELT er forkortelse brukt i flere sammenhenger:

 Eltek, et norsk firma i teleindustrien
 Ekstraher, last og transformer (ELT), en alternativ metode til ETL, som begge er brukt innen forretningsinnsikt
 Extremely Large Telescope, et jordbasert teleskop under bygging i Chile
 Nødpeilesender (emergency locator transmitter, ELT), en type radiosender som vanligvis er brukt i fly
Dejan Stanković

Dejan Stanković (født 11. september 1978) er en serbisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den italienske klubben .

Historie 
Dejan Stanković vokste opp i Zemun, som er en bydel i Beograd, faren Borislav og moren Dragica har begge en bakgrunn i fotballen. Han debuterte for Røde Stjernes seniorlag i 1994 mot FK Buducnost Podgorica.

SS Lazio 
Stanković ble solgt til SS Lazio i 1998 for en sum av 7.5 millioner euro. Han spilte for Lazio i 6 sesonger der han blant annet vant Serie A i 2000, Coppa Italia i 2004, og cupvinnercupen i 1999.

Inter Milan 
I 2004 signerte han for Inter der han ble gjenforent med tidligere manager og medspiller Roberto Mancini, og i februar samme år debuterte han mot AC Siena. Han spilte sin kamp nr. 100 for klubben i 2006. Stanković spilte for Inter til 2013.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Dejan Stanković

Serbiske fotballspillere
Serbiske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1998
Spillere i Fotball-EM 2000
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-VM 2010
Fotballspillere for Røde stjerne Beograd
Fotballspillere for SS Lazio
Fotballspillere for FC Internazionale Milano
Fotballtrenere for Røde stjerne Beograd
Fotballtrenere for UC Sampdoria
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Personer fra Beograd
Fødsler i 1978