alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Parlamentsvalget i Israel april 2019

Valget i Israel 2019 var et valg til Israels nasjonalforsamling Knesset, og ble avholdt 9. april 2019.

Sittende statsminister Benjamin Netanyahu gikk seirende ut av valget, og fikk 35 mandater. Det er forventet at han vil prøve å danne regjering med de to ultraortodokse partiene Shas og United Torah Judaism, samt sentrumspartiet Kulanu og høyresidelisten Unionen av høyresidepartier.

På valgdagsmålingene lå listesamarbeidet til Benny Gantz og Yair Lapid an til å bli største parti med 37 mandater. Dagen etter valget innrømmet de tapet. 

Valgets største overraskelse var at det nystartede partiet til sittende utdanningsminister Naftali Bennett og sittende justisminister Ayelet Shaked havnet under sperregrensa. Partiet Det nye høyre var 0,03 prosentpoeng under sperregrensa på 3,25%. 

Det er første gang siden valget i 1996 at de to største partiene får over 50 prosent til sammen. Valgdeltakelsen var på 68,38%.

Før valget 
Generalen Benny Gantz startet partiet Hosen L'Yisrael i desember 2018, og ble regnet som den største utfordreren til statsminister Benjamin Netanyahu. Gantz' parti stilte liste sammen med Yair Lapids parti Yesh Atid. De fikk også med seg tidligere sjef for den israelske hæren, Gabi Ashkenazi.

Partileder for Det jødiske hjem, Naftali Bennett, trakk seg ut av partiet før valget og startet sammen med  Ayelet Shaked og Shuli Mualem partiet HaYamin HaHadash. 

Det jødiske hjem hadde listesamarbeid med partiet Otzma Yehudit, som er en idelogisk etterfølger til Meir Kahanes parti - det eneste som har mistet seter i Knesset for å være rasistisk.

Før valget trakk Arbeiderpartiet seg fra samarbeidslisten Sionistunionen, og meningsmålingene viste at Tzipi Livnis parti Hatnuah lå under sperregrensen. Livni kunngjorde derfor 18. februar 2019 at partiet ikke ville stille i valget.

Regjeringsdannelse 
Partiene på høyresiden vant valget og satte seg ned for å lage plattform. Uenighet mellom de ultraortodokse partiene og Yisrael Beiteinu ble såpass stor at de ikke klarte å finne sammen. Uenigheten deres handlet om verneplikt for haredim. Netanyahu prøvde å få med seg Arbeiderpartiet, og tilbød partiet blant annet finansministerposten samt muligheten til å stoppe immunitetsloven - en lov som gir politikere immunitet mens de er valgt. Fristen for å danne gikk ut 29. mai, og Knesset stemte for å holde nyvalg 17. september 2019.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Valgresultater

Israel
Valg i Israel
Ørkenens hvite sol

Ørkenens hvite sol (originaltittel:Белое солнце пустыни) er en sovjetrussisk western-musikal-komedie fra 1970 regissert av Vladimir Jakovlevitsj Motyl.

Handling 
På østbredden av det Kaspiske hav (nåtidens Turkmenistan) har røde armé-soldat Fyodor Sukhov kjempet under den russiske borgerkrigen i flere år. Sukhov finner en lokal innbygger, Sayid, som kommer Sukhov til unnsetning i flere vanskelige situasjoner i løpet av hele filmen. De inngår et vennskap, men havner i kamp mellom kavaleri fra den Røde Hær og Basmachi-gerilja soldater. Kavaleri-enhetens sjef, Rakhimov, overlater ansvaret til Sukhov og en annen soldat, Petrukha. Samtidig som Rakhimov forfølger den flyktende Basmachi-lederen Abdullah.

Soldatene kommer snart over Abdullahs koner i hans harem. Senere blir konene konfrontert av Abdullah, som forbereder seg på å straffe dem for deres "vanære" ettersom de ikke drepte seg selv da Abdullah forlot dem. Sukhov klarer å ta Abdullah som gissel, men Amdullah overbeviser Gyulchatai, sin yngste kone, om å frigjøre ham. Deretter dreper han både Gyulchatai og Petrukha. Men Sukhov kommer snart tilbake for å gå etter både Abdullah og resten av gjengen hans.

Skuespillere 
 Anatoly Kuznetsov som Fyodor Ivanovich Sukhov. Soldat fra den Røde arme som ønsker å reise hjem til sin kone.
 Pavel Luspekaev som Pavel Vereschagin. 
 Spartak Mishulin som Sayid. En mann som ønsker hevn over Basmachi-gjengen for å ha drept hans far.

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1970
Russiskspråklige filmer
Sovjetiske filmmusikaler
Customer Premises Equipment

Customer Premises Equipment forkortet CPE  betyr Utstyr i kundens lokaliteter, og betegner en abonnent-enhet (boks) i et datamaskin-nettverk, et telefon-nettverk, hustelefonsentral eller terminal for fiberoptisk kabel.

CPE-begrepet blir oftest benyttet i telekom-sammenheng, der kunder typisk har følgende enheter:

 Fibertermineringsenhet for fiberbredbånd
 Ruter, inklusive wifi-ruter og mesh-aksesspunkter
 Modem for DSL, Docsis og mobilnett (eks. 4G/5G)
 TV-dekodere (STB)
 Telefoner

Enhetene kan juridisk sett være eid av enten leverandør eller sluttbruker. Eksempelvis kan det være at kunden kjøper enhetene, det betales en månedlig leie eller at utstyret lånes ut til kunde så lenge det er et kundeforhold.

Referanser

Maskinvare
Telekommunikasjon
André Sterpin

Andre Sterpin (russisk: Андрей Стерпин, Andrej Sterpin; født 28. august 1923 i Harbin i Kina, død 2. desember 2003 i Lyon i Frankrike) var en katolsk prest tilhørende jesuittordenen. Han arbeidet i det russiske apostolat. Sterpin var lærer og direktør ved Saint George's i Meudon som fikk stor innflytelse på formasjonen av flere generasjoner russiske studenter, og tok også aktivt del i det åndelige, kulturelle og sosiale liv i den russiske diaspora i Frankrike.

Liv og virke

Bakgrunn
Han vokste opp i det russiske immigrantmiljø i Harbin. Denne nordkinesiske byen var historisk preget av russere: De første harbinrusserne var ansatte ved den kinesisk-russiske jernbane, og det var også i stor grad de som grunnla byen Harbin, som vokste opp rundt jernbanen. Etter oktoberrevolusjonen kom det tilflyttende mange flere russiske. 

Sterpins mor var russisk-ortodoks. Faren var fra Belgia. Sterpin studerte ved Saint-Nicholas-lyceet i Harbin. 

Før annen verdenskrig flyttet han til Europa. I 1942 konverterte han fra den ortodokse kirke til katolisismen.

Jesuitt, prest
Han begynte så ved jesuittenes novisiat i Arlon i Belgia. I 1954 ble han presteviet i Roma av biskop Alexander Evreinov.

Fra 1948 til 2002 bodde han i Meudon utenfor Paris, der det var en internatskole (St.-Georges') for russiske immigranters barn. Fra 1956 til 1963 var Sterpin skolens direktør. Sterpin var også medlem av tidsskriftet Symbol. I sjelesorgen blant russere i Frankrike samarbeidet han med erkeprest Pavel Gretsjisjkin. Sommeren 1967 kunne han som turist besøke Sovjetunionen og flere ortodokse kirker. 

Etter at senteret i Meudon ble nedlagt i 2002 flyttet han til Lyon, der han bodde i Centre Saint-Basil. Han døde 3. desember 2002.

Verker
Han var en av initiativtakerne bak boken Un collège jésuite pour les Russes:« Saint-Georges: De Constantinopole à Meudon. 1921-1992 (Paris, 1993) (St. George: Boarding school for children of Russian immigrants in France, St. Petersburg, 2003).

Han redigerte den russiske oversettelse av jesuitten Ivan Gagarins bok om «Apostelen Peters primat, og den russiske kirkes liturgiske bøker» (1863).

Eksterne lenker
 http://krotov.info/lib_sec/04_g/gol/ovanov_05.htm
 http://zarubezhje.narod.ru/texts/frrostislav2.htm Catholic mission in China: the Byzantine rite Catholic Diocese in 1928-1949 gg.
 http://lialine.narod.ru/peter/gagarinprimat.htm

Russiske katolske prester
Russiske jesuitter
Personer fra Harbin
Russiske pedagoger

Redaktører
EM i trampoline 1991

EM i trampoline 1991 (europamesterskapet i trampoline) ble arrangert i Poznań i Polen i 1991.

Sovjetunionen ble beste nasjon.

Referanser 

EM i trampoline
Internasjonale mesterskap i Polen
Internasjonale mesterskap i 1991
1991 i Polen
Sport i Poznań
Gymnastikk i Polen
Gymnastikk i 1991
MF «Romsdalsfjord»

MF «Romsdalsfjord» er en bilferge, bygget i 2010 for Fjord1 MRF. Den går i ordinær rute mellom Molde og Vestnes.

Eksterne lenker 
 
 

Fjord1-ferger
Skip fra 2010
Artikler i sjøfart-prosjektet
MF «Moldefjord»

MF «Moldefjord» er en bilferge, bygget i 2009 for Fjord1 MRF. Den går i ordinær rute mellom Molde og Vestnes.

Kilder

Eksterne lenker 
 

Fjord1-ferger
Skip fra 2009
Artikler i sjøfart-prosjektet
MF «Fannefjord»

MF «Fannefjord» er en bilferge, bygget i 2010 for Fjord1. Den er for øyeblikket under ombygging på Westcon Yards Florø.

Tidslinje 
2009 – Døpt
2010 – Levert som MF «Fannefjord» til Fjord1, Flaggstat:  Florø.
2010 – Satt inn i Molde–Vestnes.
2015 – Ombygget til hybridferge
2020 – Forsatt i rute.
2021 – Under ombygging til helelektrisk drift på Westcon Yards Florø
2022 – Settes inn på Drag–Kjøpsvik 1. desember.

Se også 
Her er de fergene MF «Fannefjord» har gått i rute med/er søsterferge til:
MF «Moldefjord»
MF «Romsdalsfjord»
MF «Lote»
MF «Korsfjord»
MF «Tresfjord»

E39 Fergene 
MF «Fannefjord» er 1 av 13 gassferjer som går E39, i tillegg til de andre. Her er alle de 26 E39 fergene:

MF «Eresfjord»
MF «Svanøy»
MF «Romsdal»
MF «Korsfjord»
MF «Fannefjord»
MF «Moldefjord»
MF «Lote»
MF «Tidefjord»
MF «Festøya»
MF «Gloppefjord»
MF «Eidsfjord»
MF «Stord» (Reserveferge)
MF «Stavanger»
MF «Oppedal»
MF «Ampere»
MF «Bømlo» (Reserveferge)
MF «Samnøy»
MF «Færøy»
MF «Huftarøy»
MF «Flatøy»
MF «Lysøy»
MF «Mastrafjord»
MF «Raunefjord»
MF «Bergensfjord»
MF «Stavangerfjord»
MF «Boknafjord»

Kilder

Eksterne lenker 
 

Fjord1-ferger
Skip fra 2010
Sjøfart i Møre og Romsdal
Norske elektriske ferger
Artikler i sjøfart-prosjektet
MF «Bolsøy»

MF «Bolsøy» er en bilferge, bygget i 1971 for Møre og Romsdal Fylkesbåtar. Den går i sommerrute mellom Hellesylt og Geiranger. Fergen går nå i Lysefjorden.

Kilder

Eksterne lenker 
 

Fjord1-ferger
Skip fra 1971
Sjøfart i Møre og Romsdal
Artikler i sjøfart-prosjektet
Endre Strømsheim

Endre Strømsheim (født 5. september 1997) er en norsk skiskytter som representerer Bærums Skiklub.

Strømsheim ble tatt ut på landslaget til EM i skiskyting 2019 i Minsk, der han tok bronse på normaldistansen bak bulgarske Krasimir Anev og landsmannen Tarjei Bø.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske skiskyttere
EM i rytmisk gymnastikk 1984

EM i rytmisk gymnastikk 1984 (europamesterskapet i rytmisk gymnastikk) ble arrangert i Wien i Østerrike i 1984.

Medaljetabell

Referanser 

EM i rytmisk gymnastikk
Internasjonale mesterskap i Østerrike
Internasjonale mesterskap i 1984
1984 i Østerrike
Sport i Wien
Gymnastikk i Østerrike
Gymnastikk i 1984
Lou Jeanmonnot

Lou Jeanmonnot Laurent (født 28. oktober 1998 i Pontarlier) er en fransk skiskytter.

Hun representerte Frankrike under Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer der hun tok bronsemedalje på jaktstarten, bak ukrainske Khrystyna Dmytrenko og norske Marthe Kråkstad Johansen.

Under Junior-VM 2017 i Brezno-Osrblie tok hun først gull på normaldistansen og fire dager senere sølv på jakstarten. Året etter, under Junior-VM 2018 i Otepää tok hun gull på stafetten med Camille Bened og Myrtille Bègue.

Under Junior-VM 2019 i Osrblie tok hun ett nytt stafettgull på lag med Camille Bened og Sophie Chauveau. Tre uker senere under EM i skiskyting 2019 i Minsk tok hun bronse på singel miksstafett sammen med Aristide Bègue.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske skiskyttere
Juniorverdensmestere
Deltakere under Vinter-OL for ungdom 2016
Personer fra Pontarlier
Sneklokkevasen

Sneklokkevasen ble tegnet av Torolf Prytz og utført av Emil Sæther som del av Johan Tostrups kolleksjon for Verdensutstillingen i Paris i 1900.  Vasen er utført i forgylt sølv og vindusemalje og er i art nouveau-stil. Kolleksjonen vant en «Grand Prix», som var utstillingens høyeste utmerkelse.

Vasen eies i dag av Nasjonalmuseet. I 2016 ble det kjent at det finnes et eksemplar til av vasen. Denne er i privat eie.

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilde av vasen DigitaltMuseum

Kunsthåndverk
Art nouveau
EM i rytmisk gymnastikk 2011

EM i rytmisk gymnastikk 2011 (europamesterskapet i rytmisk gymnastikk) ble arrangert i Minsk i Hviterussland i 2011.

Medaljetabell

Referanser 

EM i rytmisk gymnastikk
Internasjonale mesterskap i Hviterussland
Internasjonale mesterskap i 2011
Sport i Belarus i 2011
Sport i Minsk
Gymnastikk i Hviterussland
Gymnastikk i 2011
EM i rytmisk gymnastikk 2015

EM i rytmisk gymnastikk 2015 (europamesterskapet i rytmisk gymnastikk) ble arrangert i Minsk i Hviterussland i 2015.

Medaljetabell

Referanser 

EM i rytmisk gymnastikk
Internasjonale mesterskap i Hviterussland
Internasjonale mesterskap i 2015
Sport i Belarus i 2015
Sport i Minsk
Gymnastikk i Hviterussland
Gymnastikk i 2015
Kingdom Hearts III

Kingdom  Hearts III (キングダム ハーツ III Kingudamu Hātsu Surī) er et action-rollespill utviklet og utgitt av Square Enix. Spillet ble utgitt den 29. januar 2019 i Norge og kan bare spilles på Playstation 4 og Xbox One. Spillet er det tolvte utgitte spillet i Kingdom Hearts-serien og er den siste delen av «Dark Seeker Sagaen». Historien skjer rett etter spillet Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance. Hovedpersonen Sora og vennene hans Donald Duck, Langbein, Kong Mikke Mus og Riku er på leting etter «Seven Guardians of Light» og «the Key to Return Hearts» for å hindre at gjenopprettelsen av planene til Xehanort om en ny Keyblade-krig skjer. I eventyret deres møter de karakterer og reiser til verdener basert på Disney og Disney Pixar.

Ideen om spillet begynte i 2006 rett etter at Kingdom Hearts II ble gitt ut i Japan, men ble ikke annonsert før E3 2013. Mye av spillfunksjonene fra serien er det samme, men nå er partyet utvidet fra tre til fem, det er kommet en ny funksjon som heter «Attraction Flow» som er angrep som er inspirert av Disney Park-attraksjoner og minispill som er inspirert av gamle klassiske Disney Mikke Mus-tegnefilmer i en stil av 1980-årenes LCD-spill. Spillet ble laget ved bruk av Unreal Engine 4.

Spillet ble utgitt verden rundt i januar 2019. Ved utgivelsen ble spillet møtt med positive anmeldelser av spilljournalister. Etter en uke etter spillutgivelsen hadde spillet solgt over fem millioner eksemplarer verden rundt.

Referanser 

PlayStation 4-spill
Videospill fra 2019
Videospill utviklet i Japan
Jernstøperi

Et jernstøperi er en industribedrift som produserer støpegods av jern. Bedriftens råstoff er enten skrapjern eller råjern (rujern). Energi til smeltingen hentes vanligvis fra kull eller koks. Støperiet hjerte var en eller flere såkalte kuppol-ovner, og i disse ble det lagt lagvis råjern eller skrapjern og brensel. Ovnens lufttilførsel fikk oftest kraft fra en dampmaskin, men kunne også drives av vannkraft.
 
Fra slutten av 1700-tallet og utover 1800-tallet økte råjernproduksjonen i England på grunn av teknologiske framskritt slik at steinkull kunne benyttes. Dette førte til at prisene på råjern sank til en brøkdel av hva den tidligere hadde vært og jernproduksjonen ved de norske jernverkene ble utkonkurrert. 

Et jernstøperi er - i forhold til et jernverk - en enkel bedrift. Jernverket var lokalisert ved fossefall og  krevde tilførsel av store mengder trekull og jernmalm. Vannkraften var nødvendig for å drive masovnens blåsebelger; de var helt nødvendige for å få tilstrekkelig høy temperatur i masovnen. Fossefall og trekull ble viktige lokaliseringsfaktorer som førte mange jernverk opp langs elvene med store skoger i bakkant. Noen få  gamle jernverk la om driften og ble jernstøperier. Ulefos Jernværk har de siste 150 år vært et jernstøperi. Bedriften er en av landets eldste med 400 år.  

Jernstøperiene kunne i større grad lokaliseres etter transportveiene og markedet, noe som betød i byene, og spesielt i havnebyene. 

Cathrineholms Jernværk var landets første jernstøperi, etablert i 1827.

Liste over norske jernstøperier: 
 Asdøldalens jernstøberi, Lier, 1850-1899
 Barkevig jernstøberi 1843-1896
 Brønlund & Co, Porsgrunn, 1857-1862
 Bærums Verk 1872-1964 
 Cathrineholms Jernværk, Halden, 1829-1910
 Colbjørnsvigens Jernstøberi 1845-1886
 Drammens Jernstøberi 1846-1979
 Eidsfos Verk 1878-1961
 Grimstad Jernstøberi 1871-1902
 Guldringdalens Jernstøberi, Mandal, ca.1850-1890 
 Hamar Jernstøberi, 1895-1984
 AS Hasle Brug, Christiania, 1880-1928-1969
 Haugesund Jernstøberi, ca. 1908-ca.1920
 Havstad jernstøperi 
 Kragerø Jernstøberi
 Kværner Jernstøberi & Mekaniske Værksted
 Jøtul AS 1951
 Laxevaags Værk 1855-1957
 Mandals Verksted-Jern og Metalstøberi, Mandal ca. 1855-1877
 O.Mustad, Gjøvik 1870-1874
 Oddernæs Værksted 1855-1870
 Chistiansands Mek.Værksted 1870-1913
 Porsgrund mek.Værksted 1862-1886
 Prahls Jernstøberi, Bergen 1843-1855
 Pusnæs Støberi & mek.Værksted pr.Arendal 1875-1904
 Sandnes Støberi 1894-1916
 Stavanger Jernstøberi 1899-1946
 Stavanger Støberi & Dok 1851-?19
 T.Tallaksen, Kristiansand 1890
 Trondhjems mekaniske Værksted 1843-
 Trolla Brug 1854-
 Ulefos Jernværk AS 
 Oluf P.Wingaards Jernstøberi 1850-1958
 Aadals Brug, Løten,

Referanser 

Jernstøperier
The Mousetrap

The Mousetrap er et skuespill av Agatha Christie. Skuespillet hadde premiere i 1952, og det går fortsatt i dag. Dette gjør skuespillet til det som har gått lengst sammenhengende i verden.

Den 21. august i 2017 hadde The Mousetrap sin 27 000. forestilling.

Historie 

Da Mary av Teck (gift med Kong George V) nærmet seg 80 år, spurte BBC henne om hva hun ønsket seg for å feire anledninga. Hun svarte at hun ønsket seg et stykke skrevet av Agatha Christie. Christie skrev et 30-minutters radioprogram som het Three Blind Mice (Tre blinde mus). Dette stykket skulle utvikle seg til The Mousetrap.

The Mousetrap hadde sin premiere på Theatre Royal i Nottingham den 6. oktober 1952. Det begynte i London på Ambassadors Theatre litt senere, den 15. november samme år.

I juni i 1999 ble settet til stykket byttet ut. Alle forestillinger gikk som normalt. Det eneste som er igjen fra originalsettet fra 1952, er klokka på peishylla.

Handling 
Ei gruppe mennesker sjekker inn på et vertshus litt utenfor London. Det er så kraftig snøvær ute at de blir isolert der. Så blir en person drept. Hvem kan morderen være?

Kontrovers 
På slutten av stykket bes publikum om ikke å avsløre slutten av stykket. Den engelske Wikipedia-versjonen er kritisert for å gjøre dette. Det førte til en konflikt mellom Wikipedia og Christies barnebarn. Fans skal ha forsøkt å få dette fjernet. Her skal talspersonen for Wikipedia ha sagt til The Daily Mail at det bare er å la være å lese avsløringa hvis man ikke vil vite morderens identitet.

Referanser 

Britiske skuespill
Agatha Christie
Moose Factory

Moose Factory er et samfunn med ca 2.500 innbyggere nær ved James Bay i nordre del av Ontario. Det begynte som Moose Fort (1673), og rundt om bosatte indianere fra stammen cree. 

Moose Factory ligger på Moose Factory Island, en øy i den vide elven Moose Rivers som renner ut i James Bay fra sør. Moose Factory nås med taxibåt om sommeren, og med isvei om vinteren, fra det nærliggende Moosonee; i periodene imellom (når isen legger seg, når den bryter opp) benyttes helikopter.

Stasjonen (faktoriet) ble etablert av Hudson's Bay Company. Dette var nest eldste handelsstasjon i Canada, og det første engelsktalende.

Litteratur

 

 

Byer i Ontario
Bosetninger etablert i 1623
Hudson's Bay Company
Handelsstasjoner og andre steder tilknyttet pelshandel i Nord-Amerika
Ilja Novikov

Ilja Sergejevitsj Novikov (født 11. februar 1982) er en russisk og ukrainsk jurist.
Fra januar 2013 var han deleier i konsulentselskapet Tensor Consulting Group. Han har status som advokat, og ble i desember 2017 engasjert i Frode Berg-saken.

Novikov var en del av gruppa med advokater som forsvarte den russiske opposisjonslederen og Putin-kritikeren Aleksej Navalnyj, som først ble forgiftet og som i mars 2022 ble dømt til ni års fengsel for økonomiske misligheter, og for å ha fornærmet en dommer.

Under Russlands invasjon av Ukraina, jobber han som sjåfør i en militær enhet, i tillegg til at han samler inn video og bevis som blir sendt til ukrainske myndigheter og Den internasjonale straffedomstolen.
Novikov flyttet til Ukraina i 2019 og er gift med en ukrainer.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Russiske jurister
EM i luftvåpen 2005

EM luftvåpen 2005 (europamesterskapet i skyting) ble arrangert i Tallinn i Estland i 2005.

Medaljetabell

Referanser 

EM i skyting
Internasjonale mesterskap i Estland
Internasjonale mesterskap i 2005
2005 i Estland
Sport i Tallinn
Skytesport i Estland
Skytesport i 2005
S!sters

S!sters var en kortlivet tysk popduo som besto av sangerne Laura Kästel og Carlotta Truman. De representerte Tyskland i Eurovision Song Contest 2019 med sangen «Sister» etter å ha vunnet den tyske nasjonale finalen Unser Lied für Israel 22. februar 2019. Duoen splittet opp i februar 2020.

Bakgrunn 
Duoen ble satt sammen i anledning den tyske finalen i 2019, men begge medlemmene hadde flere år med sang- og sceneerfaring fra tidligere.

Charlotta Truman 
Charlotta Truman (født 19. oktober 1999) vokste opp i en tysk-britisk familie i Hannover, og begynte å synge som barn. Allerede som tolvåring i 2011 mottok hun fem Deutscher Rock & Pop Preis-utmerkelser, blant annet som beste solosanger. I 2014 sang hun sammen med rockebandet Revolverheld på NDR 2 Papenburg festival foran 25 000 tilskuere, og samme år deltok hun i talentkonkurransen The Voice Kids. Nyttårsaften 2017–18 opptrådte hun under ZDFs nyttårsshow fra Brandenburger Tor.

Laura Kästel 
Laura Kästel (født 29. september 1992), med artistnavnet Laurita Spinelli, kommer fra en tysk-filippinsk familie fra Königsau i Rheinland-Pfalz. Moren er sanger, mens faren er pianist. Som tiåring i 2002 vant hun ZDFs Kiddy Contest, en tv-sendt sangkonkurranse for barn mellom 8 og 14 år. Etter videregående skole begynte hun å skrive sanger, og hun fikk jobb som støttevokalist under turneen til The Voice of Germany. Hun har også vært støttevokalist for sangeren Lena, men jobber med å skrive og produsere sanger til debutalbumet sitt. Hun bor nå i Wiesbaden.

Som duo 
De to ble satt sammen til duo i anledning den tyske finalen til Eurovision Song Contest 2019. Duoen kalte seg S!sters, og de deltok med låten «Sister», skrevet av Laurell Barker, Marine Kaltenbacher, Tom Oehler og Thomas Stengaard. Den tyske finalen ble arrangert i Berlin fredag 22. februar, og «Sister» var det syvende og siste bidraget ut i konkurransen. I avstemningen fikk de høyeste poeng fra den internasjonale juryen og tv-seerne, og de vant dermed konkurransen sammenlagt. S!sters representerte dermed Tyskland i finalen av Eurovision Song Contest i Tel Aviv lørdag 18. mai. I finalen fikk duoen null poeng i telefonavstemningen, men 24 poeng fra juryene. De endte til slutt som nummer 25 av 26.

Året etter, i februar, 2020, oppløste Truman og Kästel gruppen for å satse på sine egne solokarrierer.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 

Deltakere i Eurovision Song Contest 2019
Tyske musikkgrupper
Levajok

Levajok (nordsamisk: Leavvajohka) er ei grend i Tana kommune i Troms og Finnmark. Stedet ligger ved bredden av elva Tana, like sør for munningen av Leavvajohka, og rundt 100 kilometer sørvest for kommunesenteret Tana bru. I bygda ligger Levajok fjellkirke, og tre kilometer mot sør ligger Levajok Fjellstue. Europavei 6 går gjennom Levajok.

Levajok er et av sjekkpunktene under Finnmarksløpet.

Referanser 

Bygder og grender i Troms og Finnmark
Bosetninger i Tana
Fakethias

Mathias Humlen, kjent under artistnavnet FAKETHIAS, er en norsk musikkprodusent og DJ innen elektronisk musikk og hiphop.

Han ga ut EP-en Attune i 2018, og Torn/Enhanced i 2019. For Attune ble han nominert til Spellemannprisen 2018 i klassen elektronika. Han er også medprodusent og DJ for rapduoen $ushi x Kobe og medlem av bandet Softcore Untd. Sammen med Emir Hindic og Kristoffer Uthaug fra $ushi x Kobe fikk han Edvard-prisen 2019 i klassen populærmusikk for albumet Døden lever lengst.

Han har bachelorgrad fra Universitetet i Agder innen utøvende rytmisk musikk med laptop som hovedinstrument.

Referanser

Eksterne lenker 

Norske artister innen elektronisk musikk