alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Per Elvestuen

Per Elvestuen (født 14. august 1962) er en norsk tegner.

Per Elvestuen var i mange år særlig kjent for sine karikaturer i Dagens Næringsliv (DN), der han var fast avistegner fra 1988 til 2009. Han skrev også reportasjer, artikler og kommentarer, som ble illustrert med egne tegninger eller fotografier, særlig i DNs Magasinet på lørdager. Elvestuen har også vært fast spaltist i e24 der han ukentlig kommenterte norske forhold med tegning og tekst.

Han har illustrert og gitt ut flere bøker, deriblant en egen barnebok i 1995, Pytte, gutten som ville bytte. I 1999 utga han Rampestreker, en samling på hundre «sarkastiske og hardtslående» tegninger innenfor politikk og næringsliv fra Dagens Næringsliv. I 2004 kom en tilsvarende bok: Norsk reality - tegninger fra Dagens næringsliv. Han utga en bok om hundekjøring i Alaska sammen med Bjørn Gabrielsen i 2005. Elvestuen ble kåret til Årets avistegner i 2003. 

Per Elvestuen er bror av Ola Elvestuen.

Referanser

Eksterne lenker 
  Avistegninger av Per Elvestuen

Norske illustratører
Norske avistegnere
Norske karikaturtegnere
Fødsler i 1962
Sinsheim

Sinsheim er en by i delstaten Baden-Württemberg i Tyskland. Byen ligger i mellom Heidelberg og Heilbronn. Byen har en befolkning på  (2004). 

Den største turistattraksjonen i byen er Auto- und Technikmuseum Sinsheim som blant annet har overlydsflyet Concorde på utstilling.

Fotballklubben TSG 1899 Hoffenheim fra bydel Hoffenheim rykket opp til 1. Bundesliga i 2008.

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Baden-Württemberg
Siljanelva

Siljanelva ligger i Siljan kommune i Telemark. Den starter ved utløpet av Opdalsvannet og renner gjennom Siljan sentrum og vannene Gorningen og Lakssjø, før den munner ut i innsjøen Farris, på grensa til Larvik kommune i Vestfold. Siljanvassdraget er en del av Farrisvassdraget.

Elver i Vestfold og Telemark
Siljans geografi
Siljanvassdraget

Siljanvassdraget eller Farrisvassdraget er et vassdrag som ligger i Larvik, Siljan, Porsgrunn og Skien kommuner i Vestfold og Telemark og Kongsberg kommune i Viken. Vassdraget domineres av innsjøen Farris, som har utløp via Farriselva til Larviksfjorden. Farris har en rekke tilløp, men de fleste er små bekker. De to hovedtilløpselvene er Rekua og Siljanelva. Rekua ligger i Porsgrunn og Skien, mens Siljanelva, som er mange ganger større, ligger i Siljan, med de øverste tilløpselvene på sørsida av Skrimfjella i Kongsberg.

Det ligger en rekke mindre kraftverk langs vassdraget, og flere av de største innsjøene, deriblant Farris, er regulert. Vassdraget ble i 1973 vernet mot ytterligere kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag.

Elver i Siljan- /Farrisvassdraget 
Hver linje inneholder elvas navn og hvor den munner ut. Sideelver er innrykket i forhold til hovedelva. Sideelver er listet i den rekkefølge de munner ut i hovedelva, regnet fra munningen til kilden.
Farriselva – i Larviksfjorden ved Larvik
Rekua – i Farris fra vest, 3 km øst-sørøst for Oklungen
Siljanelva – i Farris fra nord
Sandåa – i Gorningen fra nord
Galtetjønnbekken – i Opdalsvannet fra sør
Opdalselva (Vanebuelva) – i Opdalsvannet fra nord
Sølverødbekken – 1 km nord for Opdalsvannet, fra vest
Mykleelva – i Vanebuvannet fra nord
Krokvasselva – i Mykle fra vest
Fagervasselva – i Mykle fra nord
Smalvasselva – i Mykle fra øst

Referanser 

Vassdrag i Norge
Vestfold og Telemarks geografi
Vikens geografi
Nedbørfelt til Skagerrak
Årets avistegning

Årets avistegning, Avistegnerprisen eller Årets avistegner er en utmerkelse som går til tegneren av fjorårets beste norske avistegning. Prisen ble innstiftet av Mediebedriftenes Landsforening, Norsk Journalistlag og Norsk Redaktørforening i 1997. Fra 2003 blir prisen delt ut bare hvert annet år.

Prisvinnere
: Roar Hagen, VG
 : Egil Nyhus, Romerikes Blad
: Ikke utdelt
: Finn Graff, Dagbladet
: Inger Giskeødegård, Sunnmørsposten
: Inge Grødum, Aftenposten
: Per Elvestuen, Dagens Næringsliv
: Finn Graff, Dagbladet
: Siri Dokken, Dagsavisen
: Hallvard Skauge, Klassekampen
: Siri Dokken, Dagsavisen
: Egil Nyhus, Romerikes Blad
: Roar Hagen, «Flyktninger»
: Christian Bloom, «baby Trump»
: Marvin Halleraker, «Per Sandberg»
2021: Christian Bloom, VG for «World War C»

Referanser

Eksterne lenker
 Vedtekter for Årets Avistegning på Mediebedriftenes Landsforenings nettsted

Visuell kommunikasjon
Norske mediepriser
Norske kulturpriser
Utmerkelser etablert i 1997
Moro-vers

Moro-vers er ei norsk barnebok med rim og regler skrevet av André Bjerke (1918–1985). Boka er kommet i flere opplag og utgaver, alle på Aschehoug forlag.

Bjerkes enkle tøysevers og velklingende ordleker er blitt klassiske i norsk barnelitteratur. De ble første gang utgitt i For moro skyld – barnerim (1956), Mere moro – barnerim (1957) og Fru Nitters datter – og andre barnerim (1966, andre opplag 1975). Versene ble gjengitt med store bokstaver og illustrert av Mette Borchgrevink. De tre bøkene ble henholdsvis tilegnet forfatterens tre barn Tone, Espen og Vilde, og barnas navn finnes i diktene.

De tre bøkene ble utgitt i samleutgave med tittelen Moro-vers i 1980 med nye illustrasjoner av Rune Johan Andersson. Siden har det kommet utgaver med illustrasjoner av Fam Ekman i 1995, og i 2000 med et mindre utvalg av tekstene og med tegninger av Svein Nyhus.

Se også
 André Bjerkes ABC,  ABC-bok utgitt av Riksmålsforbundet første gang i 1959

Eksterne lenker
 Aschehoug forlags presentasjon av boka

Norske barnebøker
Bøker fra 1980
Avledningsmanøver

Avledningsmanøver er en handling som blir uført for å trekke oppmerksomhet fra en annen handling. I retorisk forstand er en avledningsmanøver en logisk tankefeil der en utgir et argument som i seg selv kan være logisk gyldig og holdbart, som om det er et annet argument enn det er, ved at en gir inntrykk av at det støtter en annen konklusjonen et annet standpunkt enn det faktisk støtter. På engelsk kalles det red herring. I den klassiske litteraturen om tankefeil som går tilbake til Aritoteles bok Sofistiske gjendrivelser kalles det «Ignoratio elenchi» – dvs. uvitenhet om gjendrivelse.

Litteratur
 Fallacy Files: Red Herring
 Stephen's Guide: Irrelevant Conclusion
 About.com: Fallacies of relevance
 Nizkor Project: Red Herring 
 The Art of Controversy tospråklig utgave av Arthur Schopenhauer ironiske bok om kunsten å få rett (selv når man tar feil).

Tankefeil

nl:Drogreden#Ignoratio elenchi
Young Maylay

Young Maylay (født Christopher Bellard 17. juni 1979 i Los Angeles, California) er en amerikansk musiker.

Bellard er kjent i Los Angeles, California for sin hiphop-musikk. Han har ennå ikke gitt ut noe album, men har fått mye publisitet for sitt bidrag til videospillet Grand Theft Auto: San Andreas, hvor han har stemmen til Carl Johnson.

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Rappere fra USA
Personer fra Los Angeles
Campari

Campari er en alkoholholdig aperitiff som produseres av Gruppo Campari. Den ble første gang laget i 1860. Den har fra 20,5 til 28% alkohol, avhengig av hvilket land man kjøper den. Den består av forskjellige røtter, krydderurter, krydderier og frukter som er blandet med destillert vann og etanol (sprit). Den brukes mest i cocktailer eller blandet med soda. Drikken er en type bitter, og har en dyp, rød farge.

Historie
Camparis historie starter i 1860, da den ble oppfunnet av Gaspare Campari i Novara i Italia. Han ga drikken først navnet Bitter Uso Olanda. Den originale oppskriften er fortsatt i bruk, men er hemmelig, og er kjent av bare noen få personer. Noen kilder sier også at kun én person kjenner hele oppskriften, mens en liten gruppe mennesker kjenner deler av den. Den ble opprinnelig farget med karmin, som ble utvunnet fra cochenillelusen, som ga drikken den distinkte rødfargen. 

Den 7. januar 1889 ble den første reklamen for Campari trykket i avisen Corriere della Sera, den ledende avisen i Italia. 

I 1904 åpnet den første fabrikken for produksjon av Campari, i Sesto San Giovanni, som ligger i nærheten av Milano. Selskapet krevde da at barer som solgte Campari måtte ha en plakat med Campari Bitters synlig. Dette bidro til å øke omsetningen av Campari. Da Davide Campari, Gaspare Camparis sønn, ledet selskapet, begynte de også eksport av drikken; først til Nice, senere også til andre land. Campari eksporteres i dag til over 190 land, der Italia, Brasil, Tyskland, Belgia og Frankrike var de største markedene i 2009. 

I Italia selges Campari også ferdig blandet med soda, under navnet Campari Soda. Denne drikken har 10% alkoholprosent, og flasken ble designet av Fortunato Depero in 1932.

Referanser

Eksterne lenker
 Campari
 The Accidental Hedonist: the history of Campari

Bitter
Italiensk drikke
Saltsyre

Saltsyre er en løsning av hydrogenklorid i vann, og er en sterk syre. Betegnelsen saltsyre brukes også ofte om den kjemiske forbindelsen hydrogenklorid.

Den har stor industriell betydning, og finnes også naturlig blant annet i magesaft. 

Fra gammelt av ble saltsyre produsert ved at man blandet svovelsyre med vanlig salt (natriumklorid) og samlet opp avdampen, og navnet saltsyre kommer fra denne fremstillingsmetoden. Saltsyre ble først omtalt av kjemikeren og alkymisten Geber på 700-tallet. I middelalderen ble saltsyre brukt av alkymistene i jakten på de vises stein.

Etter den industrielle revolusjonen fikk saltsyre stor betydning og utbredelse. Den er brukt som hjelpestoff i mange industrielle prosesser.  Saltsyre er også et godkjent tilsetningsstoff i matvarer (surhetsregulerende), og har E-nummer E507.

Kjemi 
Saltsyre lages industrielt ved å løse hydrogenklorid i vann. Det vil da dannes oksoniumioner (H3O+) og klor anioner (Cl−) i en reversibel kjemisk prosess:

HCl + H2O → H3O+ + Cl−

Saltsyre kan derfor brukes til å lage salter som kalles klorider, som for eksempel natriumklorid (koksalt). Saltsyre er en sterk syre, siden praktisk talt alle HCl-molekylene dissosierer i vannet.

Fysiske egenskaper 
Egenskapene til saltsyre, som kokepunkt og pH, er avhengig av konsentrasjonen eller molariteten til HCl i den vandige løsningen.

Referansetemperatur og trykk for tabellen over, er 20 °C og 1 atmosfære (101.325 kPa) hvor ikke annet angitt.

Referanser

Eksterne lenker 

 Helse-, miljø- og sikkerhetsdatablad saltsyre > 25 % 

Hydrogenforbindelser
Syrer
Klorider
ATC A09A
Åmot (Vinje)

Åmot er et tettsted og administrasjonssenteret i Vinje kommune i Telemark. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar .

Navnet «Åmot» betyr «elvemøte», og her løper Vinjeåi ut i elva Tokke på sin vei mot Bandak.

Åmot er et knutepunkt for veinettet i Vest-Telemark. Europavei 134 går gjennom Åmot. Fylkesvei 37 («Raulandsvegen») går nordover til Rauland og videre til Rjukan, mens fylkesvei 38 «Dalenvegen» går fra Åmot sørover til Dalen og Vrådal.

Ettersom mange veier møtes i Åmot er stedet også et handelssentrum i regionen med en rekke butikker. Næringslivet forøvrig omfatter virksomheter innen bl.a. trevare- og verkstedindustri. Her finnes også to campingplasser.

Referanser 

Bosetninger i Vinje
Tettsteder i Vestfold og Telemark
Namsosbanen

Namsosbanen (også kalt Namdalsbanen) er en nedlagt jernbanelinje mellom Mediå i Grong kommune og Namsos i Trøndelag fylke. 
Anleggsarbeidet startet i 1922, og banen ble åpnet 1. november 1934. Banen har en lengde på 52 km. I 1978 ble persontrafikken på banen nedlagt. Godstrafikken til Namsos ble avviklet i 1999, på grunn av færre transporter og redusert økonomi. 
Strekningen mellom Grong og Skogmo hadde transport av korntog til 2005. Turister kan låne dresin på campingplassen i Namsos for å sykle strekningen Namsos-Skage. Jernbaneverket beregnet i 2009 at en opprustning av Namsosbanen ville koste mellom 150 og 250 millioner kroner. Den 14. oktober 2010 ble Grong stasjon fjernstyrt og Namsosbanen var fra av signalteknisk ikke lenger en del av stasjonen. Banen ble da et sidespor til Grong 10. januar 2019 startet Bane NOR en høringsprosess om ev. nedleggelse. I 2020 ble det etablert en tursti på fire kilometer av jernbanetraseen i Overhalla.

Den 11. mai 2021 ble det lagt fram en stortingsproposisjon om endelig nedleggelse av banen. Den ble behandlet i Stortinget samme år.

Strekning 
Kilometrering refererer til Trondheim

|}

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Namsosbanen på jernbane.net
 Namsosbanen i OpenStreetMap

Nedlagte jernbanestrekninger i Norge
Jernbanestrekninger i Trøndelag
Transport i Namsos
Jernbanestrekninger åpnet i 1933
1933 i Norge
Byggverk i Namsos
Trøndelags samferdselshistorie
Opphør i 2021
Byggverk i Overhalla
Jernbanebyggverk i Grong
Namsos' historie
Overhallas historie
Grongs historie
Komposittmateriale

Komposittmaterialer eller kompositter er en samlebetegnelse for blandingsmaterialer der man utnytter de gode egenskapene til hver av bestanddelene. I dagligtale viser man gjerne til avanserte fiberkompositter.

Typer 

 Armert betong er det mest brukte komposittet.
 Blanding av glassfiber og herdeplast, der man utnytter plastens formbarhet og glassets stivhet og styrke.
Eksempler: Glassfiberforsterket umettet polyester (GUP), Glass-reinforced Plastic (GRP) og Fiberglass-reinforced polyester (FRP) sandwich.
 Karbonfiber.
 Aramid (best kjent under merkenavnet Kevlar).
 Kvarts, bor og polyeten.
 Naturfiber er en spesiell fibergruppe som er tatt i bruk igjen industrielt. Disse fibrene har ofte høy stivhet i forhold til vekt, og er et godt og miljøvennlig alternativ, som etter hvert er mye brukt i f. eks paneler i bilindustrien. De vanligste naturfibrene brukt i kompositter er: lin, hamp, jute, coir sisal abaca og bomull.

Historie 
Egypterne var trolig de første til å blande ulike byggematerialer, da de allerede for 3000 år siden blandet siv i leiren som armering da de bygde hus. I dag har denne materialgruppen utviklet seg til å bestå av svært avanserte materialer som mest brukes i produkter der lav vekt er viktig.

Anvendelse 
Produkter der det er vanlig å bruke kompositter er: 
Sportsutstyr, tannfylling, trykktanker, rør, båter, skuddsikker vest, hjelm, flydeler og vindturbinblader.

Eksterne lenker 
 

materialer
Fylkesvei 506

Fylkesvei 506 (Fv506) går mellom Bryne i Time og Ålgård i Gjesdal. Veiens lengde er 17,4 kilometer.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Rogaland
Veier i Gjesdal
Veier i Time
Tsjeboksary

Tsjeboksary (russisk: , tsjuvasjisk:  – Sjupasjkar) er den største byen og hovedstad i Republikken Tsjuvasjia i Russland. Innbyggertall: 453 700 (est. 2004), 440 621 (folketelling 2002), 419 592 (folketelling 1989).

Byen ble grunnlagt i 1555. Den ligger ved Tsjeboksary-reservoaret i Volga, og er en viktig havneby. I tillegg har byen tekstil-, næringsmiddel- og traktorfabrikker.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Tsjuvasjia
Byer ved Volga
Bosetninger etablert i 1555
Festningstunnelen

Festningstunnelen er den vestligste delen av Operatunnelen, en motortrafikkvei-tunnel på  under Oslo sentrum. Den binder sammen delen Bjørvikatunnelen i øst med resten av E18 i vest. Tunnelen har to løp med tre felt i hvert løp. Det er ramper for trafikk til (610 m) og fra (574 m) Dronning Mauds gate, til Skippergata (252 m), samt klargjort for fremtidige ramper mot den prosjekterte Slottsparktunnelen. En rampe fra Børsen (121 m) ble åpnet 2012. Tunnelen er  meter lang. Laveste punkt i Festningstunnelen er 45 meter under havnivå.

Tunnelprosjektet ble opprinnelig kalt Fjellinjen, som nå er navnet på bompengeselskapet som krever inn penger i bomringen rundt Oslo. Tunnelen ble åpnet i januar 1990. Den ble kalt Oslotunnelen fram til 1998, da den skiftet navn til Festningstunnelen for å unngå forveksling med jernbanetunnelen Oslotunnelen mellom Oslo S og Skøyen.

Etter åpning av den nye senketunnelen i Bjørvika fikk hele det nå sammenhengende tunnelsystemet nytt navn, Operatunnelen.

Se også
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Oslo
Undersjøiske tunneler i Norge
Tunneler på E18 (Norge)
1990 i Norge
Tunneler åpnet i 1990
Veier i Oslo sentrum
Tim Duncan

Tim Duncan (født 25. april 1976) er en amerikansk basketballspiller. Han er 211 cm høy og spiller power forward. Duncan vokste opp på Jomfruøyene, og var aktiv konkurransesvømmer helt til orkanen Hugo ødela øyenes eneste svømmebasseng med olympiske mål i 1989. Først da begynte han å spille basketball for alvor. Trass i den sene starten er Duncan i dag regnet som en av basketballsportens aller beste spillere.

NBA-karriere 

Duncan spiller for NBA-klubben San Antonio Spurs, som han har representert helt siden han ankom ligaen i 1997. Sesongen 1997/98 ble han kåret til årets førsteårsspiller, og tatt ut på årets lag. Han har også blitt tatt ut på årets lag i NBA hver eneste sesong frem til i dag. I 2002 og 2003 ble han kåret til ligaens beste spiller, og han har vært med på å vinne fire NBA-finaler i sin karriere.

Utmerkelser

Statistikker fra Duncans NBA-karriere

Tegnforklaring

Sesongen

Sluttspill

OL-medaljer 
 OL 2004  Athen: Bronse i basketball med USA

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Basketballspillere fra USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for USA under Sommer-OL 2004
Basketballspillere under Sommer-OL 2004
Personer fra Saint Croix
Olympiske medaljevinnere i basketball
Helgeroa

Helgeroa (på lokal uttale; Hæljeråa) er et tettsted i Larvik kommune i Vestfold og Telemark fylke, på østsiden av Langesundsfjorden. 

Om sommeren er Helgeroa et populært feriested, med blant annet Helgeroa Marina og Blokkebukta badestrand og campingplass. Tidligere var det losstasjon her. I Helgeroa ligger Sjøkartverkets målestasjon for vannstand med opplysninger fra 1965. 

Det går ferje som tar passasjerer og sykler fra Helgeroa via Arøya til Langesund på vestsiden av fjorden. 

Helgeroa havn ligger i le for Skagerrak på nordsiden av en tange av rullestein, Mølen. Fra Mølen går det store raet med ra-veien gjennom Vestfold. På grunn av vanskelig topografi, blant annet i Langangen, var det lenge overgang fra landeveis til sjøveis transport nettopp i Helgeroa. Fra Helgeroa var det da båtforbindelse enten innover Langesundsfjorden og Frierfjorden eller vestover til byene på Agder. 

Før broen mellom Brevik og Stathelle ble åpnet i 1961 var fergestrekningen Langesund – Helgeroa en viktig forbindelse for landeveistrafikk mellom Østlandet og Sørlandet.

Anjushuset ligger i Helgeroa.

Fotnoter

Eksterne lenker
 Historie
 Helgeroa Vels hjemmesider

Bosetninger i Larvik
Tidligere fergesteder i Vestfold
Liste over sametingspresidenter

Dette er ei liste over sametingspresidenter. Sametinget i Norge ble offisielt åpnet av kong Olav V 9. oktober 1989, og den første sametingspresidenten var Ole Henrik Magga, som satt fra 1989 til 1997. Per 2021 har det vært seks sametingspresidenter, hvorav én (Aili Keskitalo) har hatt vervet tre ganger.

Sametingspresidenter

Se også 
 Liste over Sametingets ordførere (Sverige)
 Liste over sametingspresidenter (Finland)

Referanser

Eksterne lenker 
 Historikk , Sametinget.no

Lister over norske politikere
Lister over politiske ledere
Samisk politikk
Ole Henrik Magga

Ole Henrik Magga (født 12. august 1947 i Kautokeino) er en samisk språkforsker, professor og politiker.

Språkforskeren Magga
Som språkforsker er Magga fremfor alt kjent som syntaktiker. Magistergradsavhandlingen hans, «Lokative læt-setninger i samisk», tar opp et klassisk emne i syntaktisk teori, strukturen til eksistensialsetninger og habitivsetninger, som i mange uralske språk har en svært lik struktur. Doktoravhandlingen fra 1986 handlet om strukturen i den samiske verbalfrasen, spesielt samspillet mellom modalverb og infinitiver. Han har også utgitt en sørsamisk grammatikk sammen med sin kone Lajla Mattsson Magga.

Magga ble professor i fennougristikk ved Universitetet i Oslo i 1987, etter Knut Bergsland. Fra 1990 var han høyskoledosent og professor fra 1997 ved Samisk høgskole i Kautokeino. Magga er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1993.

Politikeren Magga
Magga var leder i Norske Samers Riksforbund fra 1980 til 1985, og den første presidenten i Sametinget i Norge, fra 1989 til 1997. Magga var med på å stifte Verdensrådet for urfolk (WCIP i Canada i 1976). I perioden 1992–1995 var Magga medlem av FN-kulturkommisjonen Worlds Commission on Culture and Development. I 2002 ble Magga den første lederen for FNs permanente forum for urfolk.

Verv og utmerkelser
I 2006 ble Magga kommandør av St. Olavs Orden for sin innsats for samenes og andre urfolks sak. Samme år fikk han Universitetet i Oslos menneskerettighetspris I 2008 ble han utnevnt til æresdoktor ved Universitetet i Tromsø. Han ble oppnevnt som medlem av Finnmarkskommisjonen da den ble opprettet i 2008.

Bibliografi
 Lokative læt-setninger i samisk. Dieđut 1978.
 Modalverb og infinitiv innen verbalet : prosjektrapport. Dieđut 1982.
 Infinitives within the VP in Northern Sami: The accusative with infinitive. i: Riepmočála (1984)
 Studier i samisk infinitivsyntaks. Doktoravhandling, Universitetet i Oslo. 1986.

Referanser

Kilder
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1989 - høsten 1993
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1993 - høsten 1997
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001
Odd Mathis Hætta: Sametinget i navn og tall : Høsten 2001 - høsten 2005

Eksterne lenker 
 
 

Norske filologer
Norske sametingspolitikere
Æresdoktorer ved Universitetet i Tromsø
Kommandører av St. Olavs Orden
Medlemmer av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Personer fra Kautokeino kommune
Samiske forskere