Novak Đoković

Novak Đoković (serbisk: Новак Ђоковић, etternavnet staves vanligvis Djokovic, født 22. mai 1987 i Beograd) er en serbisk profesjonell tennisspiller. Han blir ansett som en av tidenes beste spillere, og ble første gang rangert som verdens beste spiller av Association of Tennis Professionals (ATP) den 4. juli 2011. Han har vunnet 20 Grand Slam-titler i single: Australian Open i 2008, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016, 2019, 2020 og 2021, Wimbledon i 2011, 2014, 2015, 2018, 2019, 2021 og 2022, French Open i 2016 og 2021, og US Open i 2011, 2015 og 2018. Ved å vinne tre Majors i 2011, ble Djokovic den sjette spilleren historien til å vinne tre Majors i et kalenderår. Han er også den første spilleren fra Serbia til å vinne en Major-tittel i single, og den yngste spilleren som har nådd semifinalen i alle fire Grand Slam. Han har også vunnet Tennis Masters Cup i 2008 og var også på det serbiske laget som vant Davis Cup i 2010. Han regnes som den beste mannlige tennisspilleren fra det tidligere Jugoslavia og på Balkan. Djokovic har også vunnet «Årets idrettsutøver» i Serbia to ganger, og prisen for «Beste idrettsutøver» av Serbias olympiske komité. Han har blitt tildelt Sankt Savas orden, den høyeste dekorasjon av den serbiske ortodokse kirken. Han er den eneste mannlige spilleren som har beseiret Rafael Nadal i tre påfølgende Grand Slam-finaler, i Wimbledon 2011, US Open 2011 og Australian Open 2012. Han er også den eneste tennisspilleren noensinne som har klart å vinne alle 14 av de største tennisturneringer (4 Grand Slam, 9 Masters 1000 og ATP World Tour Finals) minst to ganger hver. Novak Djokovic, Rafael Nadal og Roger Federer blir ofte kalt "The big 3", som gjenspeiler at de blir sett på som de tre største tennisspillere i sin generasjon, og ifølge Associated Press' tenniskorrespondent Howard Friedrich, som de største gjennom alle tider. Han har avsluttet kalenderåret som nummer 1 i verden 7 ganger, flest i hele tennishistorien. Han har også vunnet ATP-Cup med Serbia i 2020. Han har også blitt kåret av Laureus til «Årets beste mannlige sportsutøver» fire ganger. Fra 8. mars 2021 er han også spilleren med flest uker som nummer 1 i verden i hele tennishistorien.

Biografi 
Djokovic ble født 22. mai 1987 i Beograd i det tidligere Jugoslavia, og er sønn av Srdjan (Срђан) og Dijana (Дијана) Dokovic (født Žagar). Hans to yngre brødre, Marko og Djordje (Ђорђе), er også tennisspillere med profesjonelle ambisjoner. Siden slutten av 2005, har Dokovic vært kjæreste med Jelena Ristic.

Djokovic begynte å spille tennis som fireåring. Sommeren 1993 da han var seks år gammel, ble han oppdaget av den jugoslaviske tennislegenden Jelena Genčić oppe i Kopaonik-fjellene, der Djokovics foreldre arbeidet som fastfood-leverandører. Da hun så den dedikerte og dyktige gutten i aksjon utbrøt hun: "Dette er det største talentet jeg har sett siden Monica Seles!" Genčić trente Djokovic de neste seks årene, men på grunn av den raske utviklingen, var det best for han å reise til utlandet for å få bedre konkurranse. Genčić kontaktet Nikola Pilić, og i september 1999 flyttet tolvåringen til Pilić Tennis Academy i Oberschleißheim i Tyskland og gikk fire år der. Han startet sin internasjonale karriere som fjortenåring, og vant EM i single, double og lagkonkurranse.

Per dags dato bor han i Marbella i Spania og har siden 2006 blitt trent av den tidligere slovakiske tennisspilleren, Marian Vajda.

Djokovic er kjent for sine humoristiske imitasjoner av andre tennisspillere; mange av dem er hans venner. Dette ble klart for tennisverdenen etter kvartfinaleseieren over Carlos Moya i US Open 2007, der han underholdt publikum med imitasjoner av Rafael Nadal og Marija Sjarapova. Han imiterte også den amerikanske tennislegenden John McEnroe etter sin siste innledende kamp i US Open 2009, før han spilte et lite spill med McEnroe, til stor glede for publikum. På grunn av denne jovialiteten fikk han tilnavnet «Djoker», et teleskopord sammensatt av etternavnet hans og det engelske substantivet «joker», som betyr «spøkefugl».

Djokovic er medlem av «Champions for Peace»-klubben, en Monaco-basert, internasjonal gruppe toppidrettsutøvere som har forpliktet seg til å tjene fred i verden gjennom idrett. Gruppen ble opprettet av Peace and Sport.

I likhet med for eksempel Roger Federer, har Djokovic selv fortalt at han er svært språkinteressert, og snakker fire språk selv: serbisk, engelsk, tysk og italiensk.

Djokovic var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.

Tenniskarriere

Tidlig karriere 
Som medlem av landslaget til Jugoslavia, nådde han finalen i Junior Davis Cup i 2001, som var for spillere under 14 år. Der tapte han kun  en kamp i single.

I begynnelsen av sin profesjonelle karriere, spilte han hovedsakelig i Futures og Challenger-turneringer, og vant tre av hver type fra 2003 til 2005. Hans første ATP-turnering var i Umag i 2004, der han møtte Filippo Volandri i 32.-delsfinalen, og tapte 6-7, 1-6. Han deltok i sin første Grand Slam-turnering i Australian Open 2005, der han møtte Marat Safin i første runde og tapte 6-0, 6-2, 6-1. Safin vant senere turneringen.

2006 
I 2006 besluttet hele familien hans å flytte fra Serbia til England, noe som gjorde at han teknisk sett kunne spille for Storbritannia i Davis Cup. Alle ryktene påvirket ikke Djokovic' spill, og han nådde senere samme år topp 40 i verden, etter å ha kvalifisert seg til kvartfinalen i French Open, og fjerde runde i Wimbledon.

Tre uker etter Wimbledon-turneringen vant han sin første tittel på den Dutch Open i Amersfoort uten å tape et sett, og slo Nicolas Massu i finalen. Djokovic vant sin andre karrieretittel på Open de Mosel i Metz, og kom dermed inn på topp 20 for første gang i sin karriere.

2007 
Djokovic startet 2007 med å vinne en ATP-turnering i Adelaide i Australia og slo australske Chris Guccione i finalen, før han tapte i fjerde runde av Australian Open for Roger Federer i strake sett. Han deltok senere i Masters-turneringene i Indian Wells, California og Key Biscayne, Florida, hvor han ble henholdsvis nummer to og nummer 1, noe som gjorde at han kom inn på topp 10 i verdensrankingen. Djokovic tapte i Indian Wells mot Rafael Nadal, men beseiret samme mann i kvartfinalen i Key Biscayne før han slo Guillermo Cañas i finalen.

Rett etter sin første Masters-tittel dro han hjem for å bidra til Seribas forsøk på å komme inn i verdensgruppen i Davis Cup, der de møtte Georgia. Djokovic vant et poeng for landet sitt ved å beseire Georgias George Chanturia. Dette var turneringen hvor han forberedte seg på resten av grus-sesongen. Djokovic spilte så i Masters-turneringen Monte Carlo Open, der han ble beseiret av David Ferrer i tredje runde, og i Estoril Open der han beseiret Richard Gasquet i finalen. Djokovic nådde så kvartfinalen i både Internazionali d'Italia i Roma og Masters-turneringen i Hamburg, men tapte mot henholdsvis Rafael Nadal og Carlos Moya. I French Open, nådde Djokovic sin første semifinale, men tapte til slutt for Nadal.

Under Wimbledon 2007 avgjorde Djokovic en fem timers kvartfinale mot Marcos Baghdatis med 7-5 4-6 7-6 6-7 14-12. I semifinalen mot Tomáš Berdych, ble han tvunget til å trekke seg på grunn av albueproblemer.

Djokovic gikk videre i sesongen og sikret seg seieren i Rogers Cup i Montréal, etter å ha beseiret nummer åtte i verden, Andy Roddick, i kvartfinalen, nummer 18, Richard Gasquet i semifinalen, og verdensleder Roger Federer i finalen. Dette var første gang en spiller hadde slått de tre beste rangerte spillere i en turnering siden Boris Becker i 1994. Djokovic var også den andre spilleren i historien, etter Tomáš Berdych, som beseiret både Federer og Nadal siden de ble de to beste spillerne i verden. Etter denne turneringen sa Björn Borg at Djokovic «er definitivt en kandidat til å vinne en Grand Slam en gang.» I uken etter i Cinncinnati Masters, den siste turneringen før US Open, tapte Djokovic i andre runde for Carlos Moya i strake sett. Djokovic kom likevel til sin første Grand Slam-finale i US Open 2007, og han møtte toppseedede Roger Federer, der han hadde totalt syv settpoeng, men tapte alle, og tapte finalen i strake sett. I løpet av 2007-turneringen, ble Djokovic en publikumsfavoritt, med parodiering av andre spillere, blant annet Rafael Nadal, Andy Roddick og Marija Sjarapova.

Djokovic vant sin femte tittel for året i BA-CA TennisTrophy i Wien, der han slo sveitsiske Stanislas Wawrinka i finalen. Hans neste turnering var Mutua Madrileña Masters i Madrid, der han tapte semifinalen mot argentinske David Nalbandian, 4-6, 6-7. Etter å ha endt året som verdens tredje beste tennisspiller, kvalifiserte han seg til Tennis Masters Cup, men gikk ikke videre fra de innledende rundene.

Etter gjennombruddsesongen sin fikk han prisen for «Beste idrettsutøver i Serbia» av Serbias olympiske komité.

2008 
Djokovic startet året med å spille i Hopman Cup sammen med den serbiske kvinnelige tennisspilleren, og nummer 3 i verden, Jelena Jankovic. Han vant alle sine innledende kamper, og laget som var førsteseedet, nådde finalen der de tapte for andreseedede Serena Williams og Mardy Fish fra USA med 1-2 i sett.

I Australian Open kom Djokovic til finalen uten å ha tapt et eneste sett, inkludert seier over regjerende mester Roger Federer i semifinalen, og kom til sin andre Grand Slam-finale på rad. Ved å nå semifinalen ble Djokovic den yngste spilleren til å ha nådd semifinalen i alle fire Grand Slam. I finalen beseiret Djokovic den useedede franskmannen Jo-Wilfried Tsonga og vant sin og Serbias første Grand Slam-tittel i fire sett, 4-6, 6-4, 6-3, 7-6. Dette markerte første gang siden Australian Open 2005 at en Grand Slam-tittel i single, ikke ble vunnet av Federer eller Nadal.

Djokovics neste turnering var Barclays Dubai Tennis Championships, der tapte han i semifinalen for Andy Roddick fra USA.

I Master-turneringen i Indian Wells, vant Djokovic sin niende karrieretittel i single, etter å ha slått Mardy Fish i finalen.

Djokovic vant sin tiende karrieretittel og sin fjerde Masters under Internazionali d'Italia i Roma. Den følgende uken i Hamburg Masters, tapte Djokovic for Nadal i semifinalen, og under French Open tapte han semifinalen mot samme mann i strake sett, etter å ha vært tredjeseedet i turneringen.

Når gressesongen begynte med Artois Championships spilte Djokovic seg frem til finalen, der han nok en gang tapte for Nadal med 6-7, 5-7. I Wimbledon var Djokovic tredjeseeded, men tapte allerede i andre runde for russiske Marat Safin, og endte sin rekke på fem sammehengende grandslam-semifinaler.

Djokovic stilte så opp i Rogers Cup i Toronto, Canada, der han tapte i kvartfinalen for åttendeseedede Andy Murray 3-6, 6-7. Den følgende uken på Cincinnati Masters i Ohio, kvalifiserte han seg til finalen etter å ha slått Nadal i semifinalen, men tapte finalen mot Murray i strake sett.

Hans neste turnering var Sommer-OL 2008 i Beijing, hans første OL. Han og Nenad Zimonjic ble andreseedet i doubleturneringen, men ble slått ut allerede i første runde mot tsjekkiske Martin Damm og Pavel Vízner. Han ble tredjessedet i singleturneringen, der han kvalifiserte seg til semifinalen. Der tapte han for Nadal med 4-6, 6-1, 4-6, før han vant bronsefinalen mot amerikanske James Blake, som hadde tapt den andre semifinalen med 6-3, 7-6, og han tok dermed sin første olympiske medalje.

Etter OL spilte Djokovic sesongens siste grandslam, US Open, og gikk inn i turneringen som tredjeseedet. Gjennom turneringen tok han flere pauser på grunn av skader og høstet kritikk av blant annet Andy Roddick som uttalte: Han har 16 skader, inkludert SARS, fugleinfluensa og forkjølelse. Han beseiret så Roddick i kvartfinalen, og i intervjuet før kampen uttrykte han misnøye med Roddicks kommentarer. I semifinalen tapte han for Roger Federer, 3-6, 7-5, 5-7, 2-6, samme kamp som fjorårets finale.

Djokovic spilte fire turneringer etter US Open. I en omkamp fra Australian Open-finalen, tapte han finalen i Thailand Open for Jo-Wilfried Tsonga i strake sett. I november ble Djokovic andreseedet i Tennis Masters Cup i Shanghai fordi Nadal ikke var i stand til å delta. I sin første kamp beseiret han argentinske Juan Martin Del Potro i strake sett, før han slo russiske Nikolaj Davydenko i tre sett, og før han tapte sin siste gruppekamp mot Tsonga og kvalifiserte seg dermed for semifinalen. Der slo han Gilles Simon med 4-6, 6-3, 7-5. I finalen beseiret Djokovic Davydenko igjen og vant sin første Tennis Masters Cup-tittel.

2009 
Djokovic startet året på Brisbane International i Brisbane, Australia, der han tapte for Ernests Gulbis i første runde. Uken etter hadde han mulighet til å avansere til nummer to på verdensrankingen hvis han vant Medibank International i Sydney, men tapte semifinalen mot Jarkko Nieminen.

Som regjerende mester i Australian Open, trakk han seg fra kvartfinalen mot Andy Roddick, på grunn av heteslag, muskelkramper, og sårhet. At han trakk seg, ble kritisert av flere spillere i turneringen, inkludert Roger Federer.

Etter å ha tapt i semifinalen i Open 13-turneringen i Marseille for Jo-Wilfried Tsonga, vant Djokovic single-tittelen på Barclays Dubai Tennis Championships der han slo David Ferrer, og han tok sin tolvte tittel i karrieren. Den følgende uken var han regjerende mester i BNP Paribas Open i Indian Wells, California, men tapte mot Roddick med 3-6, 2-6 i kvartfinalen. På Sony Ericsson Open i Key Biscayne, Florida, slo han Federer i semifinalen med 3-6, 6-2, 6-3 før han tapte for Andy Murray i finalen.

Grand Slam

Grand Slam-tidslinje

Grand Slam-finaler 

1 US Open-mester2 Nasjonal mester

Priser

Liste over priser 
2005
 Beste mannlige tennisspiller i Serbia and Montenegro
2006
 ATPs mest forbedrede spiller
 Beste mannlige tennisspiller i Serbia
2007
 ATPs mest forbedrede spiller
 Beste mannlige tennisspiller i Serbia
 Beste idrettsutøver – av Serbias olympiske komité
 Gullmerket – av DSL Sport
2008
 Beste mannlige tennisspiller i Serbia
2009
 Beste mannlige tennisspiller i Serbia
2010
 Beste mannlige tennisspiller i Serbia
 Beste idrettsutøver – av Serbias olympiske komité
 Golden Badge of DSL Sport
2011
 Order of St. Sava – Første klasse
 ATPs årets tennisspiller
 Laureus Sportsman of the Year for 2011

Rekorder

Medaljer i OL 
  OL 2008:
 Single menn – bronse

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Serbiske tennisspillere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Serbia
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Serbia under Sommer-OL 2008
Tennisspillere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Serbia under Sommer-OL 2012
Tennisspillere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Serbia under Sommer-OL 2016
Tennisspillere under Sommer-OL 2016
Deltakere for Serbia under Sommer-OL 2020
Tennisspillere under Sommer-OL 2020
Personer fra Beograd
Verdensenere i tennis