alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Nothomorpha

Nothomorpha er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
Små (3 - 7 millimeter), matte, litt knudrete praktbiller. Disse artene har gjerne ikke metalliske farger og er emer eller indre brunlige. Hver dekkvinge har en skarp lengderibbe.

Levevis 
De voksne billene besøker gjerne blomster. Forøvrig er ingenting kjent om biologien.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i sørlige og sørvestlige deler av Sør-Afrika og Namibia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien Polycestinae Lacordaire, 1857
 Stammen Acmaeoderini Kerremans, 1893
 Understammen Nothomorphina Cobos, 1955
 Slekten Nothomorpha Saunders, 1871 - 7 arter
 Nothomorpha latifrons Holm, 1976
 Nothomorpha major Kerremans, 1899
 Nothomorpha minima Kerremans, 1899
 Nothomorpha pauperata Thomson, 1878
 Nothomorpha rudis (Wiedemann, 1821)
 Nothomorpha rugosa (Thunberg, 1787)
 Nothomorpha verrucosa (Gory & Laporte, 1839)

Kilder 
  Jewel Beetles of the World - Polycestinae
 Erik Holm (1976) Revision of the genus Nothomorpha Thornson (Coleoptera,  Buprestidae). Journal of the entomological Society of South Africa 39: 97-110.

Eksterne lenker 
 

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1871
Sør-Afrikas insekter
Namibias insekter
Toxoscelus

Toxoscelus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
Smp til middelsstore, avlange, brokete fargede praktbiller. Artene er ikke spesielt blanke, kan ha noe purupraktig glans. Pronotum er rundet, minst så bredt som dekkvingene. Antennene er omtrent så lange som hodets bredde.

Levevis

Utbredelse 
Slekten lever i Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling 

Inndelingen følger 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
 Stammen Coraebini Bedel, 1921
 Understammen Toxoscelina Majer, 2001
 Slekten Toxoscelus Deyrolle, 1864
 Toxoscelus acutipennis Fisher, 1922
 Toxoscelus amamiensis Kurosawa, 1963
 Toxoscelus auriceps (Saunders, 1873)
 Toxoscelus binodosus Descarpentries & Villiers, 1967
 Toxoscelus borneensis Obenberger, 1935
 Toxoscelus carbonarius Obenberger, 1958
 Toxoscelus centralis Deyrolle, 1864
 Toxoscelus cobosi Baudon, 1968
 Toxoscelus cupreoviridescens Obenberger, 1935
 Toxoscelus disponsae Baudon, 1962
 Toxoscelus eylandtus Bellamy & Peterson, 2000
 Toxoscelus funebris Deyrolle, 1864
 Toxoscelus fuscus Bourgoin, 1923
 Toxoscelus javanicus Obenberger, 1935
 Toxoscelus kurosawai Ohmomo & Akiyama, 1988
 Toxoscelus laosensis Baudon, 1968
 Toxoscelus mandarinus (Obenberger, 1917)
 Toxoscelus matobai Tôyama, 1985
 Toxoscelus miwai Kurosawa, 1977
 Toxoscelus nakajimai Ohmomo, 2002
 Toxoscelus omega Baudon, 1968
 Toxoscelus parvus Obenberger, 1924
 Toxoscelus purpureomicans Kerremans, 1890
 Toxoscelus queenslandicus Bellamy & Peterson, 2000
 Toxoscelus rondoni Baudon, 1968
 Toxoscelus rugicollis Saunders, 1874
 Toxoscelus sacer Obenberger, 1924
 Toxoscelus sasakii Kurosawa, 1957
 Toxoscelus similis Gebhardt, 1928
 Toxoscelus singularis Kerremans, 1900
 Toxoscelus speciosus Fisher, 1930
 Toxoscelus sterbai Obenberger, 1934
 Toxoscelus undatus Deyrolle, 1864
 Toxoscelus vicinus Obenberger, 1935
 Toxoscelus yakushimensis Kurosawa, 1957
 Toxoscelus yokoyamai Kurosawa, 1977

Referanser

Eksterne lenker 
 

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1864
Diadoxus

Diadoxus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
Middelssttore, avlange, blanke, svarte praktbiller med gulaktige eller lyst grønnlige tegninger. Pronotum har tre lyse lengdetsriper, dekkvingene fire par avlange, lyse flekker der det fremste er det største.

Levevis 
Artene utvikler seg i sypresstrær av slekten Callitris.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

Inndelingen følger 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
 Stammen Epistomentini Levey, 1978
 Slekten Diadoxus Saunders, 1868
 Diadoxus erythrurus (White, 1846)
 Diadoxus juengi Blackburn, 1899
 Diadoxus regius Peterson, 1991

Referanser

Eksterne lenker 
 

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1868
Australias insekter
Freddie Langrind

Freddie Langrind (født Bjørn Freddie Riise; 17. februar 1943) er en norsk komponist og forfatter.

Publikasjoner (utvalg) 
Langrind har publisert følgende verker

 Ola Frendes 100 almueviser, nye tekster i gamle toner, ISBN 978-82-92181-00-3
 69 viseoriginaler, ISBN 978-82-92181-01-0
 Bellman på norsk, ISBN 978-82-92181-09-6
 Synnøve og Kongebrevet (spel-manus), ISBN 978-82-92181-15-7
 Tidsskifte (bokutgivelse, 2017), ISBN 978-82-92181-16-4

Medlemskap 
Langrind er medlem av TONO.

Referanser

Eksterne lenker 

 Hjemmesider: www.ordtoner.com Besøkt 5. august 2019.

Norske komponister
Norske forfattere
Holynskirbus

Holynskirbus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
En nokså stor og kraftig (opptil 34 millimeter), brunsvart praktbille uten metallisk glans. Pronotum er avrundet sekakantet, litt bredere enn dekkvingene, med tre lengdestriper av gulaktige skjell. Dekkvingene har pine lengdefurer.

Levevis 
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling 
Arten har også vært kjent som Polybothris lesnei og Polybothris geayi (det sistnevnte navnet er ikke gyldig publisert).

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien Chrysobothrinae Laporte de Castelnau & Gory, 1837
 Slekten Holynskirbus Özdikmen, 2008
 Holynskirbus lesnei (Théry, 1926) (= Holynskirbus gnomiphilus (Holynski, 1993)]

Referanser 
 H. Özdikmen (2008) Holynskirbus nom.nov., a replacement name for the genus Sororcula Holynski, 1993 (Coleoptera: Buprestidae), non Haas, 1953. Munis Ent. Zool. 3: 159-161. 
 C.L. Bellamy (2011) New synonymy and combination in Buprestidae (Coleoptera). The Pan-Pacific Entomologist 86: 95-99.

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1993
Madagaskars insekter
Ocypetes

Ocypetes er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
Middelsstore, vanligvis matte, mørke praktbiller. Dekkvingene er trukket ut til en "stjert" bak.

Levevis 
De voksne billene besøker gjerne blomster.

Utbredelse 
Slekten lever i det sørlige Sør-Amerika (Argentina).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien Polycestinae Lacordaire, 1857
 Stammen Tyndarini Cobos, 1955
 Understammen Tylaucheniina Cobos, 1959
 Slekten Ocypetes Saunders, 1871 
 Ocypetes crassicollis (Laporte & Gory, 1837)
 Ocypetes descarpentriesi (Cobos, 1973)
 Ocypetes golbachi (Cobos, 1973)
 Ocypetes irroratus (Gory, 1840)

Kilder 
  Jewel Beetles of the World - Polycestinae

Eksterne lenker 
 

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1871
Alissoderus

Alissoderus er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
Middelsstore (8 - 18 millimeter), avlange, blanke, mer eller mindre tett kledte med fine, fløyelsaktige hår, mørke praktbiller. Hodet er innksåret mellom fasettøynene. Pornotum er ruglete, dekkvingene med opphøyde lengderibber.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika.

Systematisk inndeling 

 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien greinpraktbiller, Agrilinae Lacordaire, 1857
 Stammen Coraebini Bedel, 1921
 Slekten Alissoderus Deyrolle, 1864
 Alissoderus albiventris (Gory & Laporte, 1839)
 Alissoderus cuprascens (Gory & Laporte, 1839)
 Alissoderus leucogaster (Wiedemann, 1821)
 Alissoderus magnus Kerremans, 1911
 Alissoderus rex Obenberger, 1931
 Alissoderus spectrum (Fahreus, 1851)
 Alissoderus strandi Obenberger, 1931
 Alissoderus superciliosus (Wiedemann, 1821)
 Alissoderus tessellatus Bellamy, 2000
 Alissoderus transvalensis Obenberger, 1931
 Alissoderus vittatus Lansberge, 1886

Referanser 
 Bellamy, C. L. (2000) A revision of the African Coraebine genus Alissoderus Deyrolle, 1864 (Coleoptera: Buprestidae: Agrilinae). Annals of the Transvaal Museum 37: 69–89.

Eksterne lenker 
 

Praktbiller
Dyr formelt beskrevet i 1864
Upnorth Film

UpNorth Film er et norsk produksjonsselskap etablert i 2017. Selskapet spesialiserer seg på å produsere dokumentarfilm for et norsk og internasjonalt publikum.   

Selskapet ble lansert på IDFA (International Documentary Filmfestival Amsterdam) i 2017, hvor både filmen Hatets vugge (engelsk tittel: Golden Dawn Girls) og filmen Den norske islamisten (engelsk tittel: Recruiting for Jihad) hadde premiere. UpNorth Film er en sammenslåing av selskapene Gammaglimt, Faction Film og Volt Film.

Produksjoner 
 2021 Makta rår – regi: Håvard Bustnes
 2021 Oh, it Hertz – regi: Gunnar Hall Jensen
 2019 iHuman – regi: Tonje Hessen Schei
 2019 Newtopia – regi: Audun Amundsen
 2018 Privacy of Wounds – regi: Dalia Al Kury
 2018 De bortgjemte – regi: Pål Schaathun
 2018 De Uønskede – regi: Dheeraj Akolkar
 2017 Hatets Vugge – regi: Håvard Bustnes
 2017 Den Norske Islamisten – regi: Adel Khan Farooq og Ulrik Imtiaz Rolfsen

Tidligere produksjoner (2005–2017) 
De tre produksjonsselskapene som i 2017 slo seg sammen til UpNorth, stod bak følgende produksjoner:
 2016 Blackhearts (Gammaglimt), regi: Fredrik Horn Akselsen, Christian Falch
2016 iSYNX (Volt Film), regi: Tonje Hessen Schei
2015 Gulosten (Gammaglimt), regi: Fredrik Horn Akselsen
2014 Drone (Volt Film), regi: Tonje Hessen Schei
2013 Opprørske Oldemødre (Faction Film), regi: Håvard Bustnes
2012 Eksorsisten i det 21. århundre (Gammaglimt), regi: Fredrik Horn Akselsen
2012 Street of Dreams (Gammaglimt)
2011 Det forførte mennesket (Faction Film), regi: Truls Lie
2010 Helsefabrikken (Faction Film), regi: Håvard Bustnes
2010 Kampen om Thamshavnbanen (Gammaglimt), regi: Fredrik Horn Akselsen
2008 En Vakker Tragedie (Faction Film), regi: David Kinsella
2008 Abrahams Barn (Faction Film), regi: Dag Hoel
2008 Blod & Ære (Faction Film), regi: Håvard Bustnes
2007 Riktig Mental Innstilling (Faction Film)
2005 Kjærlighetsbrev fra et barnefengsel (Faction Film)

Co-produksjoner 

 2019 Bullet Catcher (co-produsent: Batytskyi Production/ Pomegranate Studios Inc.)
2019 School Of Seduction (co-produsent: Danish Documentary)
2019 Patriotic Highway (co-produsent: Auto Images)
2018 Boys Who Like Girls (co-produsent: Napa Films)
2018 Rockabul (co-produsent: TigerNest Films)
2016 Venus (co-produsent: House of Real)
2016 Braving the Waves (co-produsent: Mindoc Film Production)
2016 Tschernobyl-Fukushima: Vivre Avec (co-produsent: Bellota films)
2014 The Donald Duck Principle (co-produsent: Avanti Media)

Referanser

Eksterne lenker 
 Hjemmeside
 UpNorth Film på Youtube

Norske filmselskaper
Den pommerske armé

Den pommerske armé (Armia Pomorze) var en av de polske armeer som kom i kamp under invasjonen av Polen i 1939. Den ble offisielt etablert 23. mars 1939. Den ble anført av divisjonsgeneral Władysław Bortnowski, og bestod av fem infanteridivisjoner, to folkeforsvarsbrigader og én kavalleribrigade.

Armeen skulle først og fremst forsvare de store byene Toruń og Bydgoszcz fra et eventuelt tysk angrep, og utføre oppholdende strid i Den polske korridor.

Historie 
Armia Pomorze led alvorlige nederlag i slaget i Tucholaskogen; da tapte den en tredel av sin styrke. Under retretten mot Warszawa fra 6. september understilte den seg Poznań-armeen og deltok i slaget ved Bzura (9.–20. september).

Armeen ble ledet av general Władysław Bortnowski; hans stabssjef var oberst Ignacy Izdebski.

Sammensetning:

Litteratur
 Armie i samodzielne grupy operacyjne Wojska Polskiego 1939 ; WIEM Encyklopedia

Polens forsvar
Polens militærhistorie
Etableringer i 1939
Invasjonen av Polen
Fylkesvei 8670

Fylkesvei 8670 går mellom Bjarkøy og Bergseng i Harstad.

4. september 2009 ble en nybygd veistrekning åpnet mellom Samamoa og Ervik.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Ferjeforbindelsene fra Austnes ble lagt ned da ble Kvernsundtunnelen tat i bruk 15. desember 2018.

Strekningen Fv8670 ble opprettet 2019, og består av den tidligere fylkesvei 121 (Troms) og den tidligere fylkesvei 867. Strekningen mellom Fenes ferjekai og krysset med Rv83 er primær fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter

Endepunkt Søndre Leirvåg

Sundsvoll

Se også 
 Bjarkøyforbindelsen

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 
 Fergeinfo Stornes-Bjørnerå

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Harstad
Primære fylkesveier
Fylkesvei 8600

Fylkesvei 8600 går mellom Islandsbotn og Skrolsvik i Senja.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Strekningen ble opprettet 2019, og består av den tidligere fylkesvei 860 og den tidligere fylkesvei 221 (Troms). Mellom Islandsbotn og Stonglandseidet er veien primær fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Primære fylkesveier
Nigeria under VM i svømmesport 2007

Nigeria deltok under VM i svømmesport 2007  i Melbourne i Australia mellom 17. og 1. april 2007.

Svømming (ufullstendig)

Menn

Referanser

Eksterne lenker
 World Swimming Championship Results - Resultater VM i svømming

Nasjoner under VM i svømmesport 2007
Nigeria under VM i svømmesport
2007 i Nigeria
Sport i Afrika i 2007
Fylkesvei 7800

Fylkesvei 7800 går mellom Nordsand og Altevik på Sandsøya i Harstad kommune.

15. desember 2018 ble Sandsøybruene tatt i bruk.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av den tidligere fylkesvei 125 (Troms), og den tidligere fylkesvei 124 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Se også 
 Bjarkøyforbindelsen

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Harstad
Greensboro (Nord-Carolina)

Greensboro er en by i Guilford County i den amerikanske delstaten Nord-Carolina. Den ligger om lag ti mil 
nordvest for Raleigh. Greensboro hadde pr. 2013 ca. 280 000 innbyggere.

Referanser

Eksterne lenker 
 https://www.greensboro-nc.gov/

Byer i Guilford County
Byer i Nord-Carolina
Kinaroddsandfjorden naturreservat

Kinaroddsandfjorden naturreservat er et naturreservat i Lebesby kommune i Finnmark. Det ble opprettet 20. desember 1991, og formålet med vernet var å bevare en sandfjord med tilhørende sanddynesystem. Reservatet ligger ved bunnen av Kinnar-Sandfjorden, 4 kilometer sør for Kinnarodden.

Referanser

Eksterne lenker 
 Forskrift om vern av Kinaroddsandfjorden naturreservat, Lebesby kommune, Finnmark, på Lovdata

Naturreservater i Troms og Finnmark
Verneområder i Lebesby
Verneområder opprettet i 1991
Oksevågdalen naturreservat

Oksevågdalen naturreservat er et naturreservat i Lebesby kommune i Finnmark. Det ble opprettet 29. juni 2007, og formålet med vernet var å bevare et tilnærmet urørt lauvskogområde. Reservatet ligger på nordsida av Oksevågdalen, rundt 3 kilometer øst for Kjøllefjord.

Referanser

Eksterne lenker 
 Forskrift om verneplan for rik løvskog i Finnmark. Vedlegg 7. Fredning av Oksevågdalen naturreservat, Lebesby kommune, Finnmark, på Lovdata

Naturreservater i Troms og Finnmark
Verneområder i Lebesby
Verneområder opprettet i 2007
Torskefjorddalen naturreservat

Torskefjorddalen naturreservat er et naturreservat i Lebesby kommune i Finnmark. Det ble opprettet 29. juni 2007, og formålet med vernet var å bevare et tilnærmet urørt lauvskogområde. Reservatet omfatter øvre del av det lune dalføret innenfor Store Torskefjorden, en liten sidefjord til Laksefjorden. Dalen har en av landets nordligste bjørkeskoger av noen størrelse.

Referanser

Eksterne lenker 
 Forskrift om verneplan for rik løvskog i Finnmark. Vedlegg 8. Fredning av Torskefjorddalen naturreservat, Lebesby kommune, Finnmark, på Lovdata

Naturreservater i Troms og Finnmark
Verneområder i Lebesby
Verneområder opprettet i 2007
Merimna

Merimna er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
En middelsstor (ca. 20 millimeter), blankt kullsvart praktbille uten metallglans.

Levevis 
Larvene utvikler seg i under barken på eukalyptus-stammer. I likhet med den europeiske arten sotpraktbille (Melanophila acuminata) angriper denne arten trær som er skadet av skogbranner, og er avhengig av brann.

Utbredelse 
Arten er svært utbredt og vanlig i Australia.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien Buprestinae Leach, 1815
 Stammen Melanophilini Bedel, 1921
 Slekten Merimna Saunders, 1868
 Merimna atrata (Gory & Laporte, 1837)

Eksterne lenker 
 

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1837
Australias insekter
Tankette

En tankette er en type lett bevæpnede og lett pansrede beltekjøretøyer som minner om en liten stridsvogn, noenlunde på størrelse med en bil, fortrinnsvis til lett infanteristøtte eller rekognosering. 
I dagligtale kan det også simpelthen bety en «liten tanks»". 

Tanketter ble designet og bygget av en rekke land mellom 1920- og 1940-årene og deltok i en rekke krigshandlinger (med begrenset suksess) under annen verdenskrig. Sårbarheten i deres lette pansring førte til at konseptet ble forlatt. Lignende våpen med andre navn har senere fått en viss utbredelse.

Historie 
Tanketter fantes både i en- og tomannsmodeller, og noen modeller ble bygget så lave at føreren måtte ligge på magen. Noen modeller var ikke utstyrt med kanontårn (skjønt dette sammen med beltene ble sett som det som definerte typen), eller bare et meget enkelt et med en hånddreven dreiemekanisme. De tenderte mot å være bevæpnet med ett eller to maskingeværer eller i sjeldne tilfeller med en 20 mm kanon eller en bombekaster. 

De britiske Carden Loyd tanketter ble ansett for at være de opprinnelige og mest vellykkede, og som mange andre modeller ble kopiert fra. Den franske pansrede rekognoseringstype fra 1930-årene (Automitrailleuses de Reconnaissance – 'maskingeværsbevæpnede speiderkjøretøyer') var grunnleggende en tankett av utseende, men var i særlig grad tenkt for observering foran hovedstyrken. Japan ble i mellomtiden en av de største brukere av tanketter og bygde en rekke brukbare modeller til bruk i jungelkrig. Ved inngangen til annen verdenskrig var de imidlertid allerede foreldede eller viste sig uegnede i deres tiltenkte rolle, og mange tanketter endte med å bli brukt som traktorer for artilleriet eller i forsyningsenheter. 

Konseptet ble senere oppgitt på grunn av dets begrensede brukbarhet og dets sårbarhet overfor antitankvåpen (eller til og med alminnelige maskingeværer) og tankettens rolle ble i store trekk overtatt av stridsvogner for tyngre oppdrag og av panserbiler for annet. 

Senere forbedrede viderføringer:
Men i Vietnam benyttet US Marines seg av den lignende skjønt større M50 Ontos med noe fremgang. Og i 1990-årene så konseptet en renessanse i form av Wiesel 1, fra den tyske hær, som skulle gi luftbårne tropper en pansret rekognoseringskapasitet en funksjon som allerede var forsøkt med den russiske T-27 i annen verdenskrig. Betegnelsen 'tankett' brukes imidlertid ikke om disse våpen, som i stedet kalles luftlandefähiger Waffenträger i Bundeswehr).

Eksempler 

 Storbritannia: Carden Loyd tankette
 Storbritannia: Universal Carrier (også kalt Bren Gun Carrier)
 Frankrike: AMR 33 (med roterende tårn)
 Italia: L3/35
 Japan: Type 94 Te Ke (med roterende tårn)
 Polen: TKS/ TK-3
 Sovjetunionen: T-27
 Tsjekkoslovakia: Praga T-33
 Tyskland: Wiesel 1 (lignende moderne tysk modell)

Litteratur 
 Philip Terwhit: Panzer. Die wichtigsten Kampffahrzeuge der Welt vom Ersten Weltkrieg bis heute. Neuauflage, Neuer Kaiserverlag, Klagenfurt 2008, ISBN 978-3-7043-3197-7.
 Roger Ford: Panzer von 1916 bis heute. 3. Auflage, Karl Müller Verlag, Erlangen 1998, ISBN 3-86070-676-4.

Referanser 

 
Stridsvogner fra andre verdenskrig
TKS

TK (TK-3) og TKS var polske tanketter fra 1930 benyttet før og ved utbruddet av andre verdenskrig, produsert på 1930-tallet av selskapet Państwowe Zakłady Inżynierii ved Ursus-fabrikkene i Warszawa.

Utforming og utvikling 
TK-tanketten var et polsk design som ble produsert fra 1931. Den var basert på en forbedret utgave av det britiske chassis til Carden Loyd tankette. TKS var en forbedret modell med nytt karosseri og kraftigere motor. Pansringen på TK var opptil 8 mm tykk (10 mm på TKS). I 1939 begynde man å forsterke pansringen til 20 mm, men kun 24 var ferdige innen krigen brøt ut.

Kamphistorie 
575 TK/TKS-tanketter utgjorde hovedparten av de polske pansrede styrker ved krigens utbrudd. De led store tap under Felttoget i Polen i 1939, hvor de ofte var de eneste pansrede kjøretøyer som var til rådighet. På grunn av deres lette bevepning med ett enkelt maskingevær hadde de ikke noen sjanse overfor tyske stridsvogner, bortsett fra mot Panzer I, (som også var basert på Carden Loyds-tanketten), men deres beskjedne størrelse gjorde dem velegnede til rekognosering og infanteristøtte. Kun en håndfull tanketter bevepnet med 20 mm kanoner hadde en sjance overfor fiendtlige stridsvogner. I ett tilfelle den 18. september 1939 ødela en TKS under kommando av sersjant Roman Orlik tre tyske Panzer 35(t) atridsvogner.

Billedgalleri

Varianter 
 TK (TK-3) – fra 1931, ble bygget i omkring 280 eksemplarer
 TKF – TK tankette med 46 hk motor, bygget i ca. 18 eksemplarer
 TKS – forbedret model fra 1933, ble bygget i omkring 260 eksemplarer
 TKS med 20 mm kanon – omkring 24 TKS fikk indbygget 20 mm kanon i 1939.
 C2P – ubevæpnet lett artilleritraktor, bygget i et antall av omkring 200.

Eksperimentelle modeller 
 TK-1, TK-2 – de første prototyper 
 TKD – lett selvkjørende kanon med 47 mm kanon. 4 ble bygget.
 TKW – lett rekognoseringskampvogn med tårn, 1 prototype bygget.
 TK-3 med 20 mm kanon – kun én prototype med et endret karosseri ble bygget.
 TKS-D – let tankdestroyer med 37 mm Bofors anti-tank kanon, 2 bygget.

Eksterne lenker 
 
 TK & TKS tanketter wwiivehicles.com
 TK Tankette Series Small / Let Recognoscerings Tank achtungpanzer.com

Lette stridsvogner
Stridsvogner fra andre verdenskrig
Invasjonen av Polen
Paratassa

Paratassa er en slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
Nokså små (ca. 5 millimeter), avlange, metallisk fargede praktbiller. Undersiden er tett kledt med lys bestøvning. Antennene er noe sagtakkede og nesten så lange som hode + pronotum. Pronotum er avrundet firkantet, tett punktert. Dekkvingene er jevnt avsmalnende nakover, fint og tett punkterte, i tillegg med rader av noe grovere punkter.

Levevis 
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det nordlige Afrika og Arabia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien furupraktbiller (Chrysochroinae) Laporte de Castelnau, 1835
 Stammen Paratassini Bíly & Volkovitsh, 1996
 Slekten Paratassa Marseul, 1882
 Paratassa acuminata Bily & Volkovitsh, 1996
 Paratassa aegyptiaca Bily & Volkovitsh, 1996
 Paratassa agadeziaca Bily, 2004
 Paratassa arabica Bily & Volkovitsh, 1996
 Paratassa aurulenta Bily & Volkovitsh, 1996
 Paratassa coraebiformis (Fairmaire, 1875)
 Paratassa medioatlassica Bily & Volkovitsh, 1996
 Paratassa meridionalis Bily & Volkovitsh, 1996
 Paratassa occidentalis Bily & Volkovitsh, 1996
 Paratassa orientalis Bily & Volkovitsh, 1996
 Paratassa ringenbachi Liberto & Gigli, 2005
 Paratassa tunesiaca Bily & Volkovitsh, 1996

Kilder

Eksterne lenker 
 Nettside om Paratassa ringenabchi. Besøkt 6.8. 2019
 

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1882