alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Kristian Klausen

Kristian Klausen (født 24. desember 1971 i Drammen) er en norsk forfatter. Han debuterte i 2008 med novellesamlingen Måltidet i Emmaus på Cappelen Damm.

Bibliografi 

 Måltidet i Emmaus, noveller (2008)
 Globus, roman (2009)
 Akilles, roman (2011)
 Mitt liv var et hett bibliotek, roman (2013)
 Veien til Mekka, roman (2015)
 Lotusspiserne, noveller, Cappelen Damm (2017)
Dagbøkene 1996-2018, roman, Cappelen Damm (2018)

Kilder
Presentasjon av Kristian Klausen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Norske forfattere
Norske malere
Personer fra Drammen kommune
Jonathan Unger

Jonathan Unger (født 1946) er en australsk journalist og kinaekspert. Han var redaktør og medredaktør av The China Journal fra juli 1987 til juli 2005. 

Hans forskningsinteresser er sosial lagdeling i Kina. sosiale og økonomiske endringer på den kinersiske landsbygden, arbeidere og fabrikkliv, og kinesisk nasjonalisme.

Verker i utvalg 
 Education Under Mao: Class and Competition in Canton Schools, University of Columbia Press, 1982.
 (red.) The Pro-Democracy Protests in China: Reports from the Provinces, Armonk, NY: M.E. Sharpe, Inc., 1991
 (medredaktør) Chen Village Under Mao and Deng, University of California Press, 1992. 
 (red.) Chinese Nationalism. Armonk, M.E. Sharpe, 1996. 
 (red.) The Nature of Chinese Politics from Mao to Jiang
 The Transformation of Rural China. Armonk, M.E. Sharpe, 2002.

Referanser

Eksterne lenker 
 Research School of Pacific and Asian Studies, Australian National University
 The New York Review of Books

Australske sinologer
Fødsler i 1946
Friedrich Hirth

Friedrich Hirth (født 16. april 1845 i Gräfentonna i Sachsen-Gotha i Tyskland, død 10. januar 1927 i München) var en tysk-amerikansk sinolog og historiker. Han studerte i Leipzig, Berlin og Greifswald (dissertasjon 1869). Fra 1870 til 1897 arbeidet han for Det kinesiske maritime tollvesen. I 1902 ble han kalt til den nyopprettede lærestol for kinesisk ved Columbia University i (New York City).

Verker 
 China and the Roman Orient: Researches into their Ancient and Medieval Relations as represented in old Chinese Records (1885) 
 Ancient Porcelain: A Study in Chinese Mediœval Industry and Trade (1888) 
 Text-Book of Documentary Chinese (2 Bände, 1885-88) 
 Chinesische Studien, volume i (1890) 
 Die Lander des Islam nach Chinesischen Quellen (1895)
 Ueber fremde Einflüsse in der chinesischen Kunst (1896) 
 China im Zeichen des Fortschrittes (Særtrykk fra: Deutsche Monatsschrift für das gesamte Leben der Gegenwart, Jg. 1902, s. 511-535) (Berlin: Duncker 1902)
 Chinesische Ansichten über Bronzetrommeln (MSOS I,7) (Leipzig: Harrassowitz 1904)
 Scraps from a Collector's Note-book, Being Notes on Some Chinese Painters of the Present Dynasty, with Appendices on Some Old Masters and Art Historians (1905) 
 Syllabary of Chinese sounds (1907)
 The Ancient History of China (1908) 
 Mr. Kingsmill and the Hiung-nu (Særtrykk fra JAOS 30,1 (1909) 32-45) (Leipzig: Harrassowitz 1910)
 (med William Woodville Rockhill) Chau Ju-kua: His work on the Chinese and Arab trade in the 12th and 13th centuries, entitled Chu-fan-chi. (Erstveröffentlichung in St. Petersburg 1911; Reprint Ch'eng-wen Publishing Taipeh 1967; reprinted 1977)
 The Story of Chang K'ien, China's Pioneer in Western Asia: Text and Translation of Chapter 123 of Ssi-Ma Ts'ien's Shi-Ki (1917) 
 Native Sources for the History of Chinese Pictorial Art (1917)
 The Ancient History of China. To the End of the Chou Dynasty. (1923)
 Über ein chinesisches Konversations-Lexikon (=Zs.f.Bücherfreunde.9)

Referanser

Litteratur 
 Eduard Erkes: «Friedrich Hirth», i: Artibus Asiae. Vol. 2, No. 3 (1927), 218-221 
 Festschrift für Friedrich Hirth zu seinem 75. Geburtstag 16. April 1920. Berlin 1920 
 Hirth Anniversary Volume. London: Probsthain, [1923] (Asia major: Introductory Volume)

Eksterne lenker 

 
 Bibliografi

Tyske sinologer
Sinologer fra USA
Tyske historikere
Historikere fra USA
Personer fra Landkreis Gotha
Fødsler i 1845
Dødsfall i 1927
Joe Jordan

Joseph «Joe» Jordan (født 15. desember 1951 i Carluke) er en skotsk tidligere fotballspiller og nåværende trener. Han er mest kjent fra sin tid som angrepsspiller i klubbene Leeds og Manchester United. Han spilte også for AC Milan og Hellas Verona i Italia. Han er for tiden trenerassistent for Harry Redknapp i Tottenham.

Spillerkarrieren 

Jordan startet som junior i klubben Blantyre Victoria da han var 15 år. Han gikk over til Greenock Morton der han var i to år, før han i 1970 ble oppdaget av en speider fra Leeds United. Jordan ble solgt til Leeds for 15 000 pund.

Først i 1973 klarte han å spille seg inn på det legendariske «Super-Leeds», men gjorde umiddelbart inntrykk med sitt tannløse glis. Han fikk også sin første landskamp for  dette året. Sesongen 1973-74 ble han ligamester med Leeds, og var en av lagets viktigste spillere i de påfølgende sesongene.

I 1978 gikk han over til Leeds-rivalene Manchester United for 350 000 pund, etter å ha spilt 135 ligakamper og scoret 39 ligamål for Leeds. I hans første sesong for Manchester United, var han med på laget som tapte FA-cupfinalen mot Arsenal med 3–2. Etter tre sesonger med 109 kamper og 37 mål, forlot han i 1981 Manchester United, og skrev under for Serie A-klubben AC Milan.

Etter to sesonger i AC Milan, gikk han til Hellas Verona, hvor han ble en sesong før han flyttet tilbake til England og klubben Southampton i 1984. Her var han i tre sesonger, før han avsluttet spillerkarrieren som spillende trener for Bristol City.

Trenerkarrieren 

Etter fire sesonger i Bristol City, hvorav to som spillende trener og to som trener, flyttet han hjem til Skottland for å trene Heart of Midlothian. Senere var han i trenerstaben hos Celtic en periode, og etter en sesong hos Stoke, gikk han tilbake til Bristol City hvor han ble i tre sesonger.

Han var assistent for tidligere Manchester United-kollega Lou Macari i Huddersfield mellom desember 2000 og mai 2002. Han fikk så jobb i trenerteamet til Harry Redknapp i Portsmouth, og fulgte med Redknapp til Tottenham i 2008.

Referanser

Eksterne lenker 
 
    Profil på londonhearts.com
  uoffisielt nettsted

Skotske fotballspillere
Skotske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1974
Spillere i Fotball-VM 1978
Spillere i Fotball-VM 1982
Fotballspillere for Greenock Morton FC
Fotballspillere for Leeds United FC
Fotballspillere for Manchester United FC
Fotballspillere for AC Milan
Fotballspillere for Hellas Verona FC
Fotballspillere for Southampton FC
Fotballspillere for Bristol City FC
Fotballtrenere for Bristol City FC
Fotballtrenere for Heart of Midlothian FC
Fotballtrenere for Stoke City FC
Fotballtrenere for Portsmouth FC
Personer fra South Lanarkshire
Bergsbygda

Bergsbygda er ei lita bygd i Porsgrunn i Telemark. Bergsbygda tilhørte Eidanger kommune inntil sammenslåingen i 1964. Bergsbygda strekker seg fra Lillegården til Bjønnes.

I Bergsbygda ligger badeplassene Røra, Brønstad, Sildevika og Bjønnes. Bervik seilforening holder til på Seivall.

Bergsbygda skole ble grunnlagt i 1881. Skolen ble i 2010 besluttet nedlagt i 2012. Ny skole på Tveten åpnet høsten 2012. I 2011 ble det gitt tillatelse for oppstart av privatskole i Bergsbygda. Oppstart av skolen skjedde høsten 2012.

Bergsbygda er også kjent for Leirstang steinalderboplass.

Eksterne lenker
 Bergsbygdas hjemmeside

Bosetninger i Porsgrunn
Slaget ved Hennersdorf

Slaget ved Hennersdorf var et slag som ble utkjempet den 23. november 1745 i Katholisch-Hennersdorf (i dagens Polen) under den østerrikske arvefølgekrigen. Prøysserne under Fredrik II slo sakserne under kommanderende general Buchner og Karl Aleksander av Lorraine.

Eksterne lenker 
 Om Schlesiska krigen i Svenskt biografiskt handlexikon (svensk)

Den østerrikske arvefølgekrig
Slag med deltagelse av Preussen
Slag med deltagelse av Østerrike
Slag med deltagelse av Sachsen
Konflikter i 1745
1745 i Preussen
1700-tallet i Sachsen
1745 i Østerrike

<!--Kategori:Fredrik II av Preussen Category:Battles of Frederick the Great->
Sevenbom

Sevenbom eller «Savin» (latin: Juniperus savina, engelsk: Savin Juniper, svensk: Sävenbom) er en art av bartrær som tilhører einerslekten Juniperus i sypressfamilien. Den vokser i fjellstrøkene i det sentrale og sørlige Europa, langs nordkysten av Middelhavet inklusive Spania, og i vestre og sentrale Asia med den nordvestligste fliken av Kina videre østover til det østlige Sibir. Den vokser på 1 000–3 300 moh.

Hybrider og varianter 
Det er to varianter av arten:
 Sevenbom (Juniperus sabina var. sabina) – unge skudd forekommer ytterst sjeldent på eldre planter.
 Daurisk einer (Juniperus sabina var. davurica) – unge skudd forekommer sammen med voksne skudd i eldre planter.

Sevenbom danner hybrid sammen med kinesisk einer (Juniperus chinensis), og danner da Pfitzereiner (Juniperus X pfitzeriana) = syn. Juniperus X media = syn. Juniperus chinensis X Juniperus sabina. Den finnes også i vill tilstand der hvor de to artene møtes i det nordvestre Kina, og dyrkes dessuten mye i hager og parker. Pfitzereienr er større enn Sevenbom, den kan bli inntil 3–6 meter høy, men er utvetydig en busk.

Artens kjennetegn 
Busken blir 1–4 meter høyt, sjelden 5 meter, og krone og bladverk er ulikt formet, noen ganger rundt, andre ganger utstående. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 5–10 mm lange, voksne nåler er grønne, skjellaktig tette og 1–2  mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer. Noen få individer er sambuer med begge kjønn i en plante.

Frøkonglene modner til blå-svarte bær med et tidvis hvitt vokslag, inntil 5–8 mm store, runde eller ovale, litt mindre enn hos Juniperus excelsa ssp. polycarpos. Hannkonglene inntil 2–4 mm store, de sprer pollenet tidlig om våren.

Planten er populær i hager og parker.

Eksterne lenker 
 
 Conifer Specialist Group – «Juniperus sabina» fra IUCN Red List.
 Conifers.org – «Juniperus sabina» beskrivelse.

Sypressfamilien
Gan Jiang

Gan Jiang eller Ganelven (kinesisk: 赣江; pinyin: Gàn Jiāng) er største elv i den kinesiske provinsen Jiangxi. Den renner gjennom innsjøen Poyang Hu og så ut i Chang Jiang (Yangtzekiang). Den har en lengde på 758 km og et nedslagsfelt på 81.600 kvadratkilometer. Den er Nanchangs hovedtransportarterie.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Gan Jiang Baidu Baike

Elver i Kina
Chang Jiangs vassdragsområde
Jiangxi
Ancien Régime

Ancien Régime (fransk: «gammelt styresett») er et begrep som ble introdusert i historievitenskapene senest etter at Alexis de Tocqueville publiserte essayet L'ancien régime et la Révolution (1856). 

Avhengig av sammenhengen kan begrepet Ancien Régime ha ulik betydning:
 I sin snevre og opprinnelige betydning står begrepet for regjeringsformen til det franske kongehuset Bourbon, som kom til makten i 1589 med Henrik IV, og som deretter regjerte uten avbrudd i drøyt 200 år fram til den franske revolusjonen. 

 I en mer generell form brukes begrepet iblant om europeisk historie i tida før Napoleonskrigene.

 I dag blir begrepet ofte brukt om et (vanligvis) eneveldig monarkistisk styresett som har overlevd seg selv og som ikke lengre er i takt med tida. Eksempler er Portugals monarki før 1910 og tsarveldet fram til 1917.

Litteratur 
 Scan av L'ancien régime et la révolution, 7. opplag, Michel Lèvy Frère, Paris 1866 (pdf)
 Rolf Reichardt: Ancien Régime. I Friedrich Jaeger (red.): Enzyklopädie der Neuzeit. Onlineversion 2014, .

Eksterne lenker 
 

Frankrikes historie
Europas historie
Monarki
Copleymedaljen

Copleymedaljen ble innstiftet i 1731 og er en utmerkelse som deles ut årlig av det britiske vitenskapsakademiet Royal Society. Den deles ut for fremragende forskningsprestasjoner innen fysikk eller biologi. I år med oddetall deles den ut i fysikk, og i år med partall i biologi. Selve medaljen er laget av forgylt sølv, og prispengene er på 25 000  britiske pund (2015).

Det er ingen geografiske begrensninger eller restriksjoner på tidsbruk for forskningen som kan nomineres. Medaljen kan bli gitt til samme person flere ganger.

Historie 
Copleymedaljen ble innstiftet etter at Royal Society-medlemmet Godfrey Copley (1653 - 1709) testamenterte 100 pund til Royal Society med formål at foreningen skulle bruke pengesummen til å oppmuntre til fremskritt og oppdagelser gjort gjennom eksperimenter. Prisen ble første gang utdelt i 1731, og fra og med 1736 ble prisen gjort om til en medalje. I 1831 ble statuttene endret slik at forfatterne av vitenskapelige avhandlinger som komitéen fant fremragende, fikk medaljen.

Opp gjennom tiden har flere kjente forskere mottatt Copleymedaljen - for eksempel Michael Faraday, Charles Darwin, Benjamin Franklin og Francis Crick.

Prisvinnere

Referanser

Kilder 
Royal Society: Copley Medal Besøkt 4. mai 2015

Forskningspriser
Royal Society
Etableringer i 1731
Vitenskap i 1731
Wollastonmedaljen

Wollastonmedaljen er en vitenskapelig pris innen geologi som tildeles av Geological Society of London. Medaljen er oppkalt etter William Hyde Wollaston og ble opprinnelig laget av palladium, et metall som ble oppdaget av Wollaston.

Liste over mottakere

Eksterne lenker
 Geological Society – Wollaston Medal

Geological Society of London
Geologi
Forskningspriser
Utmerkelser etablert i 1831
Vitenskap i 1831
Björkénska prisen

Björkénska prisen deles ut av Uppsala universitet uten å ta hensyn til yrke eller stilling i samfunnet som en belønning for framstående forskning som hviler på vitenskapelig grunn. Prisen kommer fra en donasjon av legen John Björkén som døde i 1893 og utgjør i dag den fremste vitenskaplige utmerkelsen ved Uppsala universitet.

Priset deles ut årlig på Björkéns dødsdag den 16. desember, og ble første gang delt ut i 1902.

Mottakere (ufullstendig) 
 2011 – Ulf Landegren
 2010 – Måns Ehrenberg
 2009 – Tord Ekelöf og Mats Leijon
 2008 – Kurt Nordström
 2007 – Astrid Gräslund og Svante Björk
 2006 – Karna Lidmar-Bergström og Thomas Nyström
 2005 – Lars Olson
 2004 – Börje Johansson og Peter Stoica
 2003 – Jan-Erling Bäckvall
 1981 – Arvid Carlsson
 1953 – Arne Fredga
 1916 – Svante Murbeck
 Tycho Tullberg

Referanser

Eksterne lenker
 Björkénska priset - Uppsala universitet

Forskningspriser
Uppsala universitet
Utmerkelser etablert i 1902
1902 i Sverige
Vitenskap i 1902
Lianhu

Lianhu (kinesisk: 莲湖区; pinyin : Liánhú Qū) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Xi'an i provinsen Shaanxi. Det er oppkalt etter Lianhu-parken (Lianhu gongyuan 莲湖公园 «Lotussjø-parken»). 

Lianhu har et areal på 38 km² og teller ca. 580 000 innbyggere. Distriktet er hovedsete for Xi'ans byregjering.

Eksterne lenker 
 Lokalregjeringens offisielle hjemmeside
 Lianhu Park i Panoramio

Distrikter i Shaanxi
Distrikter i Xi'an
Gullbuddhaen

Gullbuddhaen (engelsk: Golden Buddha) er en bok gitt ut i 2004 av Clive Cussler og Craig Dirgo.

Handlingsreferat

Den handler om Juan Cabrillo og hans spesialtrenede ekspertmannskaper på det høyteknologiske skipet Oregon.
Oregons oppdrag er å fjerne de kinesiske styrkene fra Tibet og få landets åndelige leder Dalai Lama tilbake.
For å klare det må de stjele en 180 cm høy antikk gullstatue fra en milliardær i Macao og transportere den til Tibet uoppdaget.
Samtidig må de spille på lag med den russiske presidenten. Alt på én uke.

Romaner
Bøker fra 2004
Påfuglbusk

Påfuglbusk er en stor busk, eller lite løvtre i trollhasselfamilien. Den vokser vilt ved sørkysten av Det kaspiske hav i Nord-Iran og Aserbajdsjan der den på de våte åssidene danner skoger sammen med agnbøk. I disse skogene er treet opprett i vekstform og blir mer enn 20 m høyt. Høstfargene får den der i desember–januar.

På grunn av den eiendommelige barken, og de sterke høstfargene blir busken i mange land plantet i parker og hager. Akkurat som mange andre arter i trollhasselfamilien blomster den på bar kvist på slutten av vinteren. Blomstene har ikke kronblad, men pollenbærerne er sterkt røde og 1,5 cm lange. Arten er også plantet i Norge, men blir lett frostskadet.

Den er en del av den eiendommelige hyrkanske floraen i dette området. Andre treslag som er endemiske for området, er blant annet kastanjebladeik (Quercus castaneifolia), Acer velutinum, Gleditsia caspia og Albizia julibrissin. I tertiær var Parrotia vanlig i Europa helt nord til Svalbard, men den forsvant da klimaet ble kaldere og tørrere. I Sør-Europa døde Parrotia ut for ca. 800 000 år siden, men slekta vokste fortsatt i Polen under Holstein-mellomistiden. Zelkova og Pterocarya dukket også opp igjen i Europa under samme mellomistid.

Påfuglbusk ble inntil nylig regnet som den eneste nålevende arten i slekten Parrotia, men slekten omfatter nå også den kinesiske Parrotia subaequalis, som tidligere ble regnet til Hamamelis eller Shaniodendron.

Det vitenskapelige navnet Parrotia er en hyllest til den baltisk-tyske oppdagelsesreisende Friedrich Parrot og har ingen sammenheng med papegøyer.

Galleri

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Trollhasselfamilien
Asias flora
Vik skole (Hole)

Vik skole er en barneskole i Vik i Hole kommune.

Skolen ble innviet i 1962, da de fire skolekretsene Stein, Løken, Sundvollen og Nes ble slått sammen. Skolen er tegnet av Nils Slaatta og Kjell Lund.

Rektor er Michelle Varga Weme.

Eksterne lenker 
 Offisiell hjemmeside – Vik skole

Barneskoler i Viken
Skoler i Hole
Parrotia

påfuglbusk (Parrotia persica)
 Parrotia subaequalis

Parrotia er ei slekt i trollhasselfamilien.

Artene er løvfellende trær som blir opptil 30 m høye. Bladene sitter spredt og er elliptiske eller omvendt eggformede. Blomsterstanden er et aks med 3–7 blomster. Blomstene er enten tvekjønnede eller er hannblomster. Høybladene er store og brune. Det er 7–8 begerblad og kronblad mangler. Blomstene er vindpollinerte og har lange pollenknapper. Frukten er en kapsel med to rom, som hvert inneholder to avlange frø.

De to nålevende artene er typiske relikter med en oppsplittet utbredelse, og avstanden mellom utbredelsesområdene er om lag 5600 km. Påfuglbusk (Parrotia persica) danner skog sammen med agnbøk opptil 700 moh. i fjellene langs sørbredden av Det kaspiske hav i Nord-Iran og Aserbajdsjan. Parrotia subaequalis vokser i fjellskoger 600–700 moh. i de østlige kinesiske provinsene Anhui (Jinzhai Xian, Jixi Xian, Shucheng Xian), sørlige Jiangsu (Yixing Xian) og nordlige Zhejiang (Anji Xian). Den kinesiske arten ble tidligere enten regnet til Hamamelis eller den monotypiske slekta Shaniodendron. Genetiske studier viser at artene skilte lag for omtrent 7,5 millioner år siden i sen miocen.

Parrotia hadde tidligere en mye større utbredelse. Fra oligocen i Oregon i vestlige USA kjenner man arten Parrotia brevipetiolata. I tertiær vokste Parrotia pristina nordover til Island og Svalbard. Slekta var vidt utbredt i Europa i miocen og pliocen, men ble sjeldnere i tidlig pleistocen. I Sør-Europa døde Parrotia ut for  siden, men slekta vokste fortsatt i Polen under Holstein-mellomistiden.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Trollhasselfamilien
Traktaten i Wallingford

Traktaten i Wallingford av 1153, stundom også kalt Traktaten i Winchester eller Westminster, var en overenskomst som effektivt avsluttet borgerkrigen i England på midten av 1100-tallet som hadde oppstått mellom Maud av England (Matilda) og hennes fetter Stefan av England om den engelske tronen. Denne borgerkrigen er karakterisert som Det engelske kaos under Stefan.

Traktaten tvang Stefan til å anerkjenne Mauds sønn Henrik av Anjou som sin arving og etterfølger til den engelske trone, mens Stefan selv skulle beholde tronen inntil sin død.

Kong Stefan hadde bygd motfestninger i nærheten av Wallingford for å kunne angripe Mauds allierte Brien FitzCount ved festningen Wallingford Castle. Henrik rettet angrep mot disse festningene og en kamp mellom de to styrkene var forventet. Imidlertid greide William d'Aubigny, 1. jarl av Arundel, med hell å argumentere for det unyttige i videre kamp. En midlertidig fred ble nådd ved Wallingford på bredden av elven Thames. Stefans sønn Eustace IV av Boulogne satte seg dog imot fredsavtalen. Men da Eustace døde brått under uklare omstendigheter i august 1153 sto Stefan uten arving, og det synes da som om en mer formell enighet ble nedskrevet ved Winchester i november 1153, og denne ble senere signert ved Westminster. Avtalen krevde at Stefans motfestninger ble revet.

Stefan fikk ikke nyte kompromisset lenge. Han døde ved priorinneklosteret i Dover den 25. oktober 1154, knapt et år etter avtalen. Henrik II belønnet senere Wallingford for dens støtte i kampen ved å gi byen dens kongelige charter i 1155.

Referanser

Litteratur 
 Bradbury, J. (1996): Stephen and Matilda: the Civil War of 1139-1153, Sutton Publishing, ISBN 0-7509-0612-X

Eksterne lenker 
 Wallingford History Gateway

Fredsavtaler
Englands historie
Traktater av 1153
1153 i Europa
Sandtorv

Sandtorv eller Sandtorr er ei øy i Austevoll i Vestland.  

Navneformen Sandtorr ble godkjent og anbefalt i 1978, mens formen Sandtorv fra 1964 er godkjent, men ikke anbefalt. 

Øya har ikke veiforbindelse, og eneste mulighet for komme seg til resten av Austevoll er med lokalbåt fra Hufthamar som har veiforbindelse til Bergen via fergesambandet Krokeide–Hufthamar. Det er to kommunale kaier på Sandtorv, hvorav kun en er operativ. Denne kaien er på vestsiden av kaien, i le av holmen Sjøbuholmen. I tilknytning til denne kommunekaien er det en privat marina. På Sandtorv finnes det ingen næringseiendommer. Om lag 35 fritidsboliger er spredt på øyen, hvorav de fleste er sentrert på midten og vestover herfra. En gruslagt traktorvei sørger for adkomst til en del av hyttene. Veien eies av kommunen, men vedlikeholdes av Sandtorv Velforening på dugnadsbasis. På resten av øyen er det gode og mindre gode stier. Det er ikke husdyr i utmarksbeite på Sandtorv.

Referanser

Eksterne lenker
 www.sandtorv.org

Øyer i Austevoll
Hevrøya

Hevrøya (også skrevet Hevrøyi og Hevrøy) er ei øy i Austevol i Vestland. Den har ikke veiforbindelse til resten av Austevoll og eneste mulighet for å komme seg fram er å ta skyssbåt. Øya er en hytteøy med få permanente innbyggere året rundt. Den ligger nord for øya Stolmen.

Referanser 

Øyer i Austevoll
Fugløya (Austevoll)

Fugløya er ei øy i Austevoll i Vestland. Det er ei sirkelformet ubebodd øy ved Møkstrafjorden. Øya ligger vest for Stolmen. Det lever også villsau her.

Referanser 

Øyer i Austevoll
Tidligere bosetninger i Vestland
Bosetninger i Austevoll
Dave Evans

Dave Evans (født 20. juli 1953 i Carmarthen i Storbritannia) er en australsk sanger. Han er mest kjent for å være den første vokalisten i det australske rockebandet AC/DC, fra 1973 til 1974. Han var en del av den opprinnelige besetningen, sammen med brødrene Malcolm og Angus Young, bassisten Larry van Kriedt og Colin Burgess på trommer. Dave spilte bare inn én singel («Can I Sit Next To You, Girl»/«Rocking In The Parlour»), som ble utgitt i Australia og New Zealand.

Etter AC/DC 
Etter AC/DC gikk han over til Rabbit og overtok for den opprinnelige vokalisten Greg Douglas. Rabbit ga ut 6 singler og 2 album mellom 1975 og 1977. Våren 2012 opptrådte han som gjestevokalist i det norske bandet Barbed Wire på en AC/DC tribute miniturné. Turnéen ble innledet med en opptreden på Trondheim Rock.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Australske sangere
Rockemusikere
AC/DC
Personer fra Carmarthenshire
Rakkestad ungdomsskole

Rakkestad ungdomsskole er ungdomsskolen for Rakkestad kommune i Østfold, og ligger i sentrum. Rakkestad ungdomsskole ble bygget i 1967, og har senere blitt ombygd og påbygd flere ganger. Administrasjonssbygget er gjenoppbygget etter en brann i 1996. Skolen har i underkant av 300 elever fordelt på 4 klasser på hvert av trinnene 8., 9. og 10. trinn. Det er ca. 40 ansatte på skolen.

Rektorer
Til dags dato (2010) har det kun vært tre rektorer på skolen.
Dagfinn Normann (1967–1987)
Unni Bergsland (1987–2008)
Lars Fagerhøi (2008– )

Referanser

Rakkestad
Ungdomsskoler i Viken
Lyellmedaljen

Lyellmedaljen, Lyell Medal, er en vitenskapelig medalje som har blitt utdelt årlig siden 1876  av Geological Society of London for framstående innsats innen  geologien. Lyellmedaljen er oppkalt etter den britiske geologen Charles Lyell og har samme status som Murchisonmedaljen.

Liste over mottakere av Lyellmedaljen

Eksterne lenker
 The Geological Society – Lyell Medal

Geological Society of London
Geologi
Forskningspriser

ja:チャールズ・ライエル#ライエル・メダル