alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Theresa Eslund

Theresa Eslund (født Nielsen; 20. juli 1986) er en dansk tidligere fotballspiller.

Spillerkarriere 
Hun var med å vinne den danske Elitedivisionen med Brøndby en rekke ganger. I 2012 ble hun kåret til årets kvinnelige fotballspiller i Danmark.

Før 2017-sesongen signerte hun for Vålerenga i Toppserien. Hun ble i 2017 rangert som nr. 52 på listen over de 200 beste kvinnelige fotballspillerne i verden av The Offside Rule, en podcast av The Guardian. Hun spilte totalt 26 kamper og scoret to mål for Vålerenga i 2017-sesongen, og var med å spille laget til cupfinale.

I januar 2018 signerte hun for amerikanske Reign FC. I november 2019 ble det kjent at hun vendte tilbake til Brøndby.

I mai 2021 kunngjorde hun at hun la opp som fotballspiller.

Hun spilte 133 kamper for det danske A-landslaget, og scoret fem mål. I EM 2017 scoret hun målet som sendte Danmark til semifinale etter å ha slått Tyskland 2–1. Danmark tok til slutt sølv i mesterskapet.

Privatliv 
Hun giftet seg i 2018, og i 2019 byttet hun etternavn fra Nielsen til Eslund.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske fotballspillere
Fotballspillere for Brøndby IF
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Utenlandske fotballspillere i Norge
1. divisjon håndball for menn 2022/23

1. divisjon håndball for menn 2022/23 er det nest høyeste nivået i norsk herrehåndball sesongen 2022/23.

Tabellen

Lagene

Resultattabell

Kvalifisering til Eliteserien 2023/24

Se også

Referanser

Eksterne lenker 
 

2022
Håndball i 2022
Håndball i 2023
Sport i Norge i 2022
Sport i Norge i 2023
2. divisjon håndball for menn 2022/23

2. divisjon håndball for menn 2022/23 er det tredje øverste nivået i norsk herrehåndball sesongen 2022/23.

Avdelingene

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

Avdeling 4

Referanser

Eksterne lenker 
 Håndball.no
 2. divisjon

Håndballturneringer i Norge
Håndball i 2022
Håndball i 2023
Sport i Norge i 2022
Sport i Norge i 2023
Phosphaenus

Phosphaenus er  en slekt av lysbiller.

Utseende 
Middelsstore (6-8 millimeter), avlange, noe flate, mørkbrunlige lysbiller. Hannene har reduserte dekkvinger som ikke dekker det meste av bakkroppen, også flygevingene er reduserte og de kan ikke fly. Antennene er trådformede, nokså kraftige. Hunnene mangler helt vinger, men har noralt utviklede, «voksne» antenner.

Levevis 
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  Larvene eter gjerne meitemark.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Europa nord til det sørligste Sverige og Finland, innført til Nord-Amerika.

Systematisk inndeling 

I tillegg til den beskrevne arten er to former til identifisert ved hjelp av DNA-strekkoding, men disse har foreløpig ikke fått formelle navn.

 Orden biller (Coleoptera)
 Underorden  Polyphaga
 Overfamilie  Cantharoidea
 Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
 underfamilie lysbiller (Lampyrinae) Latreille, 1817
 stamme Lucidotini Lacordaire, 1857
 understammen Photinina LeConte, 1881
 slekten Phosphaenus Fourcroy, 1785 
 Phosphaenus hemipterus (Goeze, 1777)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 UK Beetles - Phosphaenus hemipterus 

 

Lysbiller
Biller formelt beskrevet i 1777
Calyptocephalus

Calyptocephalus er  en slekt av lysbiller.

Utseende 
Middelsstore, avlange, noe flate lysbiller. Hos hannene er hodet gjerne dekket av pronotum sett ovenfra. Antennene er trådformede.

Levevis 
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  
I denne gruppen sender ikke alle artene ut lys som voksne.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i den Nye verden, mest i den neotropiske økosonen.

Systematisk inndeling 

 Orden biller (Coleoptera)
 Underorden  Polyphaga
 Overfamilie  Cantharoidea
 Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
 underfamilie lysbiller (Lampyrinae) Latreille, 1817
 stamme Pleotomini Summers, 1874
 slekten Calyptocephalus Gray, 1832 - 17 arter
 Calyptocephalus albolateralis Pic, 1930
 Calyptocephalus boliviensis Pic, 1927
 Calyptocephalus comatus E.Olivier, 1895
 Calyptocephalus externus Pic, 1927
 Calyptocephalus fasciatus Gray, 1832
 Calyptocephalus flavonotatus Pic, 1924
 Calyptocephalus goryi Laporte, 1833
 Calyptocephalus gratiosus E.Olivier, 1885
 Calyptocephalus maculatus Pic, 1924
 Calyptocephalus melanoceras E.Olivier, 1907
 Calyptocephalus melanopterus E.Olivier, 1909
 Calyptocephalus nigroapicalis Pic, 1932
 Calyptocephalus opimus E.Olivier, 1909
 Calyptocephalus perroudi Pic, 1936
 Calyptocephalus picturatus E.Olivier, 1911
 Calyptocephalus superbus Pic, 1924
 Calyptocephalus thoracicus Laporte, 1833

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Lysbiller
Biller formelt beskrevet i 1832
Vålerenga Fotball i 2017

Vålerenga Fotball spilte i 2017-sesongen sin 16. sesong på rad i Eliteserien. Det var Ronny Deila sin første hele sesong som hovedtrener. Vålerenga kom fra en 10.-plass i Eliteserien 2016.

Tropp

Utlånte spillere

Overganger

Vinter 

Inn:

Ut:

Sommer 

Inn:

Ut:

Støtteapparat

Treningskamper

Eliteserien

Terminliste

Norgesmesterskapet 2017

Individuell statistikk

Vålerenga 2 
Vålerenga 2 spilte i 2017 i 2. divisjon avdeling 1.

Tabell

Terminliste

Referanser 

2017
Vålerenga
Eliteserien 2017
Den østerrikske hockeyligaen 2022/23

Den østerrikske hockeyligaen 2022/23, også kalt ICE Hockey League 2022/23 er den 94. sesongen av Østerrikes øverste nivå i ishockey. Nye lag i serien er  fra Italia og  fra Østerrike.  og  deltar ikke i denne sesongens utgave.

Tabellen

Lagene

Sluttspillet

Se også

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Ishockey i 2022
Ishockey i 2023
Margrethe Fredheim

Margrethe Fredheim (født 17. september 1987) er en norsk operasanger (sopran) fra Sandefjord. Hun er ansatt ved Staatstheater Kassel i Tyskland. Fredheim har vunnet flere internasjonale priser, deriblant førstepris i Lauritz Melchior International Singing Competition i 2020 og førstepris i Hong Kong International Operatic Singing Competition 2018.

Bakgrunn 
Etter tre år på musikklinjen ved Sandefjord videregående skole studerte Fredheim sang ved Norges musikkhøgskole, Kunsthøgskolen i Oslo og Manhattan School of Music. Hun gjorde i mai 2014 sin debut i Universitetets aula. I 2015 ble hun fast ansatt ved Theater Erfurt, der hun jobbet frem til ansettelsen i Kassel i 2021. I tillegg til et bredt opera-repertoar har hun opptrådt på en rekke konserter, og skulle i 2020 debutere på Royal Opera House, men debuten ble avlyst som følge av covid-19-pandemien.

Roller (utvalg) 

 Elsa (Lohengrin)
 Agathe (Der Freischütz)
 Marie (Wozzeck)
 Euridice (Orfeus og Evrydike)
 Pamina (Tryllefløyten)
 Fiordiligi (Cosi fan Tutte)
 Donna Anna (Don Giovanni)
 Mimi (La Bohème)
 Hanna Glawari (Den glade enke)
 Marenka (Den solgte brud)
 Miss Jessel (The turn of the Screw)
 Irmengard (Agnes von Hohenstaufen)

Referanser

Norske operasangere
Norske musikere
Sarah Shahi

Sarah Shahi (persisk سارا شاهی: ), (født Aahoo Jahansouzshahi 10. januar 1980 i Euless, Texas) er en amerikansk skuespiller, modell og cheerleader.

Shihi er mest fra rollen som Sameen Shaw i serien «Person of Interest». Hun har også ftt oppmerksomhet for sin rolle i Netflix-serien «Sex Life».

Bakgrunn 
på sin fars siden stammer Shahi fra det iranske dynatiet Qajar. Hennes mormor var spansk. Med den bakgrunnen prater Shahi både spansk, persisk og engelsk. 19 år gammel ble Shahi kåret til Miss Fort Worth og ble kort tid etter tatt opp i Dallas Cowboys Cheerleaders. I 2000 ble hun covergirl på deres kalender. Deretter ble veien til TV kortere og hun har hatt sentrale roller i sereier som  i The L Word og Fairly Legal.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Modeller fra USA
Cheerleadere i National Football League
Personer fra Texas
Andrea Margrethe Langaard

Andrea Margrethe «Konken» Langaard, født Quisling, (1899–1977) var Vidkun Quislings kusine, sigarettfabrikant Conrad Langaards ektefelle. Hun hadde gjennom hele livet et spesielt tett forhold til Quisling, og omgangen med ekteparet Langaard var viktig da Quisling i årene før krigen opparbeidet kontakter blant kapitalsterke folk i Oslo-sositeten.

Hun var datter av Nils Andreas Quisling, i en familie med tette bånd. I den store fetter- og kusineflokken ble Vidkun Quisling en beundret eldstemann. Kusinen Andrea, kalt «Konken», kom til å stå ham spesielt nær gjennom hele livet. 

Da hun i 1924 giftet seg med tobakks-arvingen Conrad Langaard innebar det også at Quisling knyttet kontakt med en av Norges rikeste og innflytelsesrike menn. Gjennom sositets-ekteparet fikk han på 1930-tallet bredere kontakt i overklassen - bedre kontakter blant de bemidlede. Da Quisling og NS i 1936 hadde dratt i gang partiavisen - og underskuddsforetagendet - Fritt Folk, var Andreas ektemann Conrad Langaard blant de kapitalsterke utenfor partiet som bidro økonomisk for å redde avisdriften.

Under krigen opprettholdt Quisling kontakten med Andrea og hennes barn, også i selskapelige sammenhenger. «Konken» var forholdsvis ivrig NS, to av ekteparets barn ble frontkjempere, en falt. 

Etter krigen var hun en støtte for Quislings enke Maria. Da enken holdt en forsiktig minnestund i leiligheten sin om kvelden da Quisling var henrettet i 1945 var Andrea Langaard en av de få tilstede - sammen med Halvor Holter, hans kone og tre ministerfruer. Da Quislings aske 14 år etter hans død ble utlevert til Maria Quisling i 1959 deltok Andrea - eller «Conken» som Maria kaller henne i sine etterlatte papirer - ved andakten som ble holdt i hjemmet.

Etter at mannen døde i 1950 flyttet Andrea Margrethe Langaard inn på den fasjonable adressen Madserud allé 28, i en bolig som senere ofte ble kalt «Langaardvillaen». Det gedigne huset var blitt overtatt av  Langaard-familien i 1920-årene, og var da blitt rehabilitert ved arkitekt Arnstein Arneberg - utstyrt med nytt bad, verandaer med søyler over to etasjer og  egen garasje med portnerbolig. I villaen bodde «Konken» fram til sin død, i ulike perioder med sønnene Rasmus, Conrad, Jon og Nils.

Referanser
Rhagophthalmus

Rhagophthalmus er en slekt av selvlysende biller som bare finnes i Asia. De ble tidligere regnet til samme familie som de amerikanske artene i familien Phengodidae, men er nå skilt ut som en egen gruppe.

Utseende 
Hannene er nokså små, avlange, gulbrune til svarte biller med nokså tynt hupanser. Hodet har store fasettøyne og korte, trådformede antenner. Hunnene er mye større og larvelignende (neoteniske), gjerne gulaktige på farge.

Levevis 
Larver og hunner lever på bakken, gjerne mellom løvstrø. De er sannsynligvis rovdyr som eter snegler. Hannene flyr godt og blir gjerne tiltrukket til lys. I likhet med mange beslektede familier sender disse billene ut lys. Noen arter utmerker seg ved at de kan sende ut lys i flere farger.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien Rhagophthalmidae
 Slekten Rhagophthalmus Motschulsky, 1854

Liste over artene 

 Rhagophthalmus angulatus Wittmer, 1997 	
 Rhagophthalmus beigansis Ho, 2012
 Rhagophthalmus brevipennis Fairmaire, 1888 	 
 Rhagophthalmus burmensis Wittmer in Wittmer and Ohba, 1994 	 
 Rhagophthalmus confusus E. Olivier, 1912 	 
 Rhagophthalmus elongatus Wittmer in Wittmer and Ohba, 1994 	 
 Rhagophthalmus filiformis E. Olivier, 1912 	 
 Rhagophthalmus flavus Kawashima and Satô, 2001 	 
 Rhagophthalmus formosanus Kawashima and Sugaya, 2003 	 
 Rhagophthalmus fugongensis Li and Liang in Li, Ohba and Liang, 2008 	 
 Rhagophthalmus giallolateralus Ho, 2012
 Rhagophthalmus gibbosulus Fairmaire, 1900 	 
 Rhagophthalmus giganteus Fairmaire, 1888 	 
 Rhagophthalmus ingens (Fairmaire, 1896) 	 
 Rhagophthalmus jenniferae Kawashima and Satô, 2001 	 
 Rhagophthalmus kiangsuensis Wittmer in Wittmer and Ohba, 1994 	 
 Rhagophthalmus laosensis Pic, 1917 	 
 Rhagophthalmus longipennis (Pic, 1923) 	 
 Rhagophthalmus lufengensis Li and Liang in Li, Ohba and Liang, 2008 	 
 Rhagophthalmus minutus Kawashima and Satô, 2001 	 
 Rhagophthalmus motschulskyi E. Olivier, 1912 	 
 Rhagophthalmus neoobscurus Wittmer and Ohba, 1994 	 
 Rhagophthalmus notaticollis Pic, 1916 	 
 Rhagophthalmus obscurus Pic, 1917 	 
 Rhagophthalmus ohbai Wittmer in Wittmer and Ohba, 1994 	 
 Rhagophthalmus sausai Wittmer, 1997 	 
 Rhagophthalmus scutellatus Motschulsky, 1854 	 
 Rhagophthalmus semisulcatus Wittmer, 1997 	 
 Rhagophthalmus semiusta (Pascoe, 1862) 	 
 Rhagophthalmus sulcatus Pic, 1925 	 
 Rhagophthalmus sulcicollis E. Olivier, 1912 	 
 Rhagophthalmus sumatrensis E. Olivier, 1885 	 
 Rhagophthalmus tienmushanensis Wittmer in Wittmer and Ohba, 1994 	 
 Rhagophthalmus tonkineus Fairmaire, 1888 	 
 Rhagophthalmus xanthogonus E. Olivier, 1912

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1854
Phengodidae
Mastinocerus

Mastinocerus er en slekt av biller som bare finnes i den Nye Verden (Nord-, Mellom- og Sør-Amerika). Hunnene er larviforme, det vil si de ser ut som larver hele livet. Hunnene og larvene, av og til også hannene, har lysorganer og lyser i mørket, men dette lyset er permanent på og kan ikke reguleres. De kalles "glow-worms" eller "railroad worms" på engelsk, det siste fordi de ledd-delte hunnene med et lysorgan på hvert ledd kan minne om en nattog-vogn med opplyste vinduer. Larvene og hunnene er rovdyr som særlig angriper tusenbein, hannene tar trolig ikke mat til seg som voksne.

Utseende 
Hannene er nokså små (gjerne 3-4 millimeter), spinkle, gulaktige til svarte biller. Antennene er fjærformede, fasettøynene middelsstore, rundet utstående. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen eller flygevingene.

Levevis 
Larvene og de voksne hunnene kryper rundt på bakken, mellom løvstrø og under bark, og fanger ulike slags leddyr. De synes ha en spesiell forkjærlighet for tusenbein. Hannene tar sannsynligvis ikke næring til seg som voksne. Hunnene sender ut feromoner, som de flyvende hannene med sine store antenner lett fanger opp. Det er etter alt å dømme feromonene, og ikke lyset hunnene sender ut, som leder hannene til dem. Man antar at lysets funksjon er som en advarsel overfor rovdyr om at disse dyrene er uspiselige. Phengodidene inneholder forskjellige slags giftstoffer. Dette er et eksempel på aposematisme, der et påfallende utseende (i dette tilfellet lys) advarer om gift.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien Phengodidae LeConte, 1861
 Underfamilien Mastinocerinae
 Slekten Mastinocerus Solier, 1849, 26 arter
 Underslekten Mastinocerus (i snever forstand)
 Mastinocerus araucanus Wittmer, 1963 	 
 Mastinocerus atriceps (Pic, 1915) 	 
 Mastinocerus brevipennis Solier, 1849 	 
 Mastinocerus chilensis Wittmer, 1976 	 
 Mastinocerus germaini (Pic, 1930) 	 
 Mastinocerus itatiaianus Wittmer, 1963 	 
 Mastinocerus kuscheli Wittmer, 1976 	 
 Mastinocerus nigeropacus Wittmer, 1970 	 
 Mastinocerus nigriceps Wittmer, 1963 	 
 Mastinocerus nigricollis (Pic, 1915) 	 
 Mastinocerus nigroapicalis (Pic, 1938) 	 
 Mastinocerus obscurus Wittmer, 1976 	 
 Mastinocerus patruelis (Pic, 1915) 	 
 Mastinocerus punctatus Wittmer, 1963 	 
 Mastinocerus ramosus (Gorham, 1881) 	 
 Mastinocerus ruficollis Wittmer, 1976 	 
 Mastinocerus travassosi Wittmer, 1963 	 
 Mastinocerus uruguayensis (Berg, 1886)
 underslekten Paramastinocerus Wittmer, 1976
 Mastinocerus ecuadoranus Wittmer, 1986 	 
 Mastinocerus janeirensis Wittmer, 1976 	 
 Mastinocerus marmoratus (Wittmer, 1996) 	 
 Mastinocerus ondulatus Wittmer, 1963 	 
 Mastinocerus pauloensis Wittmer, 1963 	 
 Mastinocerus peruanus Wittmer, 1976

Kilder 
 Branham, M. Glow-worms, Railroad-worms (Insecta: Coleoptera: Phengodidae). University of Florida, IFAS Extension nettside.

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1849
Phengodidae
Eulycus

Eulycus er en slekt av rødvinger der hunnene er larvelignende.

Utseende 
Hannene er små (2-3 millimeter), slanke, fint hårete, mørkbrune rødvinger. Antennene er slanke, trådformede, de sylindriske leddene med ganske lange hår. Pronotum er trapesformet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede uten opphøyde lengderibber, fint hårete.
Hunnene er ukjente, men det er sannsynlig at de er larvelignende (neoteniske).

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika (Kamerun, Gabon).

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien Dexorinae Bocak & Bocakova, 1989
 slekten Eulycus Kazantsev, 2018
 underslekten Eulycus (i snever forstand)
 Eulycus patruelis (Kazantsev, 2013)
 underslekten Lobentis Kazantsev, 2018
 Eulycus obscurus (Pic, 1936)
 Eulycus telnovi Kazantsev, 2018

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 2018
Macrolycinella

Macrolycinella er en slekt av biller der de fleste av artene lever i tropene, fem arter er funnet i Norge. De fleste er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. En lang rekke insekter, både giftige og harmløse, etterligner rødvingene.

Utseende 
Små til middelsstore (4,5-7 millimeter), avlange biller. Pronotum er gjerne okergult, kan ha svarte tegninger, dekkvingene svarte, kan ha okergule tegninger. Bare hannene er kjent.

Levevis 
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Utbredelse 
Slekten er bare kjent fra Mexico.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien Dictyopterinae Houlbert, 1922
 stammen Macrolycinellini Kazantsev, 2012
 slekten Macrolycinella Pic, 1922
 Macrolycinella bicolor Pic, 1922
 Macrolycinella bicoloricollis Kazantsev, 2010
 Macrolycinella bicoloripennis Kazantsev, 2010
 Macrolycinella dichroma Kazantsev, 2010

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 1922
Mexicos insekter
Peter Bowles

Peter Bowles (1936–2022) var en engelsk skuespiller, spesielt kjent fra komiserien Født på solsiden. Han befattet seg mest med komiske roller.

Bowles medvirket i 31 filmer og 110 tv-produksjoner i løpet av karrieren. Han gjorde også flere sceneopptredener.

Han ble født Peter John Bowles i London som sønn av Sarah Jane (pikenavn Harrison) og Herbert Reginald Bowles. Han fikk sin skuespillerutdanning ved Royal Academy of Dramatic Art (1953–1955).

Han hadde sin profesjonelle scenedebut i 1955 i en oppsetning av Julius Caesar. Siden hadde han større roller i stykker som blant annet John Ardens This Happy Haven (1960), Alan Ayckbourns Absent Friends (1975), John Osbornes The Entertainer (1986) og Sheridans The Rivals (2011). Hans siste sceneopptreden var som Father Merrin i en sceneversjon av Exorcisten (2016–2018).

Han filmdebuterte i en liten birolle i The Extra Day (1956) og hadde siden større roller i filmer som A Day in the Death of Joe Egg (1972), The Steal (1995), Freebird (2008), Lilting (2014) og Together (2018).

Bowles tv-debuterte i en episode av Armchair Theatre (1958). Siden hadde han faste roller i serier som The Crezz (1976), Vice Versa (1981), Født på solsiden (1979–1981) (som ble hans store gjennombrudd), Only When I Laugh (1979–1982), The Bounder (1982–1983), The Irish R.M. (1983–1985), Lytton's Diary (1985–1986), Executive Stress (1987–1988), Perfect Scoundrels (1990–1992), Rumpole of the Bailey (1978–1992) og Victoria (2016–2019). Han har i tillegg medvirket i miniserier som blant annet The Gold Robbers (1969), Napoleon and Love (1974) og Murder (2016), samt tv-filmer som blant annet Isadora Duncan, the Biggest Dancer in the World (1966), Stigma (1977) og In Love and War (2001). Han hadde utover dette hatt gjesteopptredener i en rekke serier, deriblant The Protectors (1964), ITV Play of the Week (1961 og 1964), No Hiding Place (1964 og 1965), Emergency-Ward 10 (8 episoder, 1966), Baronen (2 episoder, 1966), Helgenen (1964 og 1967), Armchair Theatre (7 episoder, 1958–1967), The Avengers (4 episoder, 1963–1968), The Persuaders! (1971), Crown Court (3 episoder, 1973), Public Eye (1965 og 1975), Survivors (1975), Space: 1999 (1975), BBC Play of the Month (1978), Tales of the Unexpected (1979), Holby City (2003) og Poirot (2008).

Bowles ble gift i 1961 med Susan (pikenavn Bennett). De fikk tre barn med sammen. Han døde i 2022, 85 år gammel.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Personer fra London
Føleide

Føleide er et norsk etternavn knyttet til gården av samme navn nord for Vereide i Gloppen. Gården Føleide ligger mot Utfjorden i nord. Per 2022 er det 98 personer i Norge som bærer etternavnet Føleide.

Kjente personer med etternavnet Føleide 
 Magne Føleide (f. 1937), lærer og friidrettsutøver (sleggekast), far til Eli
 Eli Føleide (f. 1997), friidrettsutøver (sprint og hopp), datter av Magne

Referanser

Se også 
 Faleide, for gård i Stryn

Bosetninger i Gloppen
Bygder i Vestland
Gårder i Gloppen
The Fighting Heart

The Fighting Heart er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av B. Reeves Eason.

Skuespillere 
 Jack Perrin
 Hoot Gibson
 Josephine Hill
 William Pathe
 Magda Lane
 Laura Trainor
 Leo Pattee

Referanser

Eksterne lenker 

Stum-kortfilmer fra USA
Kortfilmer fra 1910-årene
Stum-westernfilmer
Elise Krieghoff

Elise Dana Krieghoff (født 18. november 1993) er en amerikansk fotballspiller som spiller spiss. Hun har spilt for Boston Breakers i amerikanske NWSL, og Vålerenga i Toppserien.

Krieghoff signerte for Vålerenga før 2017-sesongen. Hun scoret 10 mål på 24 kamper for Vålerenga i serie og cup i 2017, og ble lagets toppscorer. Ett av målene kom i den første kampen som ble spilt på Intility Arena, mot Kolbotn.

Referanser

Eksterne lenker 

 

Fotballspillere fra USA
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Utenlandske fotballspillere i Norge