alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sokotra

Sokotra (arabisk سُقُطْرَى‎ Suquṭra) er en liten øygruppe med fire øyer i Indiahavet 240 km øst for Afrikas horn. Øyene tilhører Jemen politisk, men Afrika geologisk og biogeografisk. Nærmeste fastland er Somalia, mens Jemen ligger på Den arabiske halvøy, cirka 350 km nordvest for Socotra. Det bor nær 60 000 mennesker på den største øya. 

Sokotras biologiske historie minner om Galápagos', i det øyene rev seg løs fra Afrika og har ligget isolert i omkring 30 millioner år (National Geographic oppgir 18 millioner år). Evolusjonært har dette ført til at livet på Sokotra har gått sine egne veier. Resultatet er et unikt plante- og dyreliv. Sokotra har et antall arter som bare eksisterer på øya slik som på Galápagos. Av øyas 825 plantearter er 37 prosent unike for Sokotra. Likeledes er 90 prosent av øyas krypdyr unike der, og flaggermus er det eneste pattedyret som finnes der utenom mennesker. Omkring 800 land– og havlevende virvelløse dyr samt 7 fuglearter er endemiske for Socotra. Totalt er det anslått omkring 1000 endemiske arter.

Øyene har et tropisk ørkenklima og steppeklima (Köppens klimaklassifisering: BWh og BSh).

Jemen administrerer Sokotra for Banu Afrar Mahra-sultanatet Qishn og Sokotra.  Øygruppen består av den fjellrike hovedøya Sokotra (3 625 km² ) og tre småøyer, Abd Al Kuri, Samha med noen få hundre innbyggere, og den ubebodde Darsa. Dessuten er det noen ubeboelige klippeøyer som stikker opp fra havet.

Hovednæringsveiene er jordbruk, fiske og husdyrhold, det eksporteres tørket fisk, aloe, ghee og perler.

Sokotra er beskrevet i en gresk kilde fra det første århundre etter Kristus, navigasjonshjelpemiddelet Periplus for det eritreiske Hav. Den oppdagelsesreisende Tristão da Cunha gikk i land her i 1507 og betraktet dermed øya som portugisisk besittelse. Men allerede i 1511 mistet portugiserne kontrollen til Mahra-sultanen. I løpet av 1600-tallet konverterte øybefolkningen, som i mange århundrer hadde vært kristen, til islam. 

Sammen med Qishn med omland på fastlandet utgjorde Sokotra Mahra-sultanatet, grunnlagt på 1500-tallet. I 1880 ble sultanatet med Sokotra formelt et protektorat under Storbritannia. Da Sør-Jemen ble uavhengig i 1967, fulgte Sokotra med og ble del av den nye selvstendige staten. I 1990 ble Jemen samlet ved at Sør-Jemen og Nord-Jemen ble forent.

Den 26. desember 2004 ble Sokotra truffet av tsunamier utløst av jordskjelvet utenfor Sumatra; ett barn omkom og 40 fiskebåter ble ødelagt.

Referanser

Eksterne lenker 
 www.socotraguide.com 

Verdensarven i Jemen
Øyer i Afrika
Øyer i Jemen
Øyer i Indiahavet
Lesbisk

Lesbisk eller lesbe er betegnelser som brukes for å beskrive homofile kvinner. Det vil si kvinner i all sin mangfoldighet, herunder cis- og transkvinner, som tiltrekkes av, blir forelsket i, og/eller har sex med andre kvinner.

Lesbisk fungerer for noen også som en identitet eller en tilhørighet, det vil si som noe en opplever seg selv som – og som andre oppfatter at en er. Ikke alle kvinner som tiltrekkes av andre kvinner identifiserer seg nødvendigvis som lesbisk. Andre mulige beskrivelser eller identiteter for kvinner som tiltrekkes av kvinner er ved siden av de tradisjonelle betegnelsene homofil og lesbisk blant annet bifil, panfil og skeiv/queer. Det finnes også ikke-binære personer som identifiserer seg som lesbisk, dette er fordi dem definerer lesbisk som ikke-menn som tiltrekkes av ikke-menn.

Historikk 
Ordet stammer fra navnet på den greske øya Lésvos (Lesbos), hvor dikterinnen Sapfo cirka 600 fvt. skrev kjærlighetsdikt til kvinner.

Ordet lesbisk kom i bruk i Norge i 1960- og 1970-årene. En del kvinner motsatte seg begrepet den gang fordi de mente det signaliserte at de var annerledes enn menn. Andre igjen mente det var viktig å bruke ordet 'lesbisk' for nettopp å synliggjøre kvinnene, som ikke alltid hadde tatt eller fått så stor plass i den organiserte homobevegelsen.

Se også 
 Lesbisk Bevegelse
 Bifili
 Homofili
 Heterofili
 Seksualitet

Eksterne lenker 
 

LHBT
Seksuell orientering
Kjærlighet
Følelser
Homobevegelsen
Josephine-Charlotte av Belgia

Joséphine-Charlotte av Belgia (Joséphine-Charlotte Stéphanie Ingeborg Elisabeth Marie-José Marguerite Astrid, født 11. oktober 1927, død 10. januar 2005) var storhertuginne av Luxembourg. Hun var datter av Leopold III av Belgia og Astrid av Sverige. Hun tilhørte det tyske fyrstehuset Sachsen-Coburg-Gotha, en gren av Wettin-familien, og ble født på det kongelige slott i Brussel. Som datter av dronning Astrid, var hun også kusinen til Kong Harald V av Norge.

Barndom 
Josephine-Charlotte tilhørte av huset Sachsen-Coburg-Gotha. Hun tilbrakte sin barndom på Stuyvenberg slott rett utenfor Brussel sammen med sine foreldre. Moren døde bare 29 år gammel i en bilulykke i 1935, da Joséphine-Charlotte var 12 år gammel. Hennes første skolegang fant sted i en liten klasse som ble samlet på slottet. Mot slutten av 1940 ble hun sendt til en internatskole, og fikk så undervisning av privatlærere.

Den 7. juni 1944, dagen etter den allierte invasjonen i Normandie, ble hun sammen med familien sendt til Tyskland, hvor de ble holdt i husarrest. Den kongelige familien ble satt fri 7. mai 1945 og slo seg først ned i Prégny i Sveits.

Studier 
Etter krigen fortsatte hun sine studier ved Ecole Supérieure de Jounes Filles i Genève. Deretter fulgte hun forelesninger i barnepsykologi under professor Jean Piaget ved Universitetet i Genève. Etter å ha vendt tilbake til Belgia tok hun opp sine offisielle plikter som prinsesse. Hun utviklet på samme tid en sterk interesse for kunst.

Familie 
Den 9. april 1953 giftet hun seg med prins Jean, Luxembourgs tronarving. De fikk fem barn:

 Prinsesse Marie-Astrid, født 17. februar 1954
 Storhertug Henri av Luxembourg, født 16. april 1955
 Prins Jean, født 15. mai 1957
 Prinsesse Margaretha, født 15. mai 1957
 Prince Guillaume, født 1. mai 1963

Som arvestorhertuginne, og etter Jeans tiltredelse 12. november 1964 som storhertuginne, utførte hun en lang rekke plikter i egenskap av statsoverhodets gemal. Hun interesserte seg spesielt for problemer som berører oppvekst, familien og helse. Fra 1959 til 1970 var hun president for den luxembourgske Røde Kors-ungdommen, og fra 1964 for det luxembourgske Røde Kors.

Hennes foretrukne fritidssysler inkluderte hagestell, jakt, fiske, ski og vannsport. Hun døde hun 10. januar 2005 på Fischback slott etter lengre tids sykeleie. 

Storhertuginnen var innehaver av storkors av St. Olavs Orden.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Kongelige belgiere
Huset Sachsen-Coburg-Gotha
Personer fra Brussel
St. Olavs Orden
Luxembourgske kongelige
Herbert Hoover

Herbert Clark Hoover (født 10. august 1874 i West Branch i Iowa, død 20. oktober 1964) var en amerikansk politiker som representerte Republikanerne. Han var USAs 31. president, i årene 1929–1933. Hoover var før dette nærings- og handelsminister i president Calvin Coolidges regjering. Han spilte en betydelig rolle for å avhjelpe nøden etter første verdenskrig. Herbert Hoover var president i USA under det store børskrakket i 1929, og det kom til å prege hele hans regjeringstid. Han tapte presidentvalget i 1932 mot demokraten Franklin D. Roosevelt.

Bare én annen amerikansk president har levd lenger enn Hoover (31 år og 229 dager) etter å ha vært i presidentembetet. Hoover ble valgt til president i en alder av 55 år – som riktignok bare er en middels alder blant nyvalgte presidenter. I en alder av 85 år talte han på Republikanernes landsmøte i Chicago, den 25. juli 1960. I september 2012 overtok Jimmy Carter denne rekorden som lengstlevende etter sin presidentperiode.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

USAs presidenter
USAs handelsministre
Personer fra Cedar County i Iowa
Personer fra Johnson County i Iowa
Personer fra Plymouth County i Iowa
Personer fra Yamhill County i Oregon
Falko Zandstra

Falko Zandstra (født 27. desember 1971 i Heerenveen) er en nederlandsk tidligere skøyteløper. 

Han deltok i sitt første internasjonale mesterskap på seniornivå under EM i 1992, og ble da den yngste europamester på skøyter siden 1969. Året etter, i 1993, vant han både EM og VM sammenlagt. Samme år ble han tildelt Oscarstatuetten for sesongens største skøytebragd.

Personlige rekorder

Meritter 
 1990 Juniorverdensmester
 1991 Juniorverdensmester
 1992 Europamester, OL-sølv på  meter
 1993 Verdensmester og europamester
 1994 OL-bronse på  meter

Eksterne lenker 
 
 
 

Nederlandske skøyteløpere
Verdensmestere i hurtigløp på skøyter – Allround
Juniorverdensmestere i hurtigløp på skøyter – Allround
Europamestere i skøytesport
Olympiske sølvmedaljevinnere for Nederland
Olympiske sølvmedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Olympiske bronsemedaljevinnere for Nederland
Olympiske bronsemedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Medaljevinnere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Nederland under Vinter-OL 1992
Skøyteløpere under Vinter-OL 1992
Medaljevinnere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Nederland under Vinter-OL 1994
Skøyteløpere under Vinter-OL 1994
Tidligere verdensrekordholdere i hurtigløp på skøyter
Personer fra Heerenveen
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1971
Nordland Janitsjar

Nordland Janitsjar (NoJa) (tidligere Nordland Kretskorps) er et norsk janitsjarkorps, og består av musikanter i alderen 11–19 år. Nordland Janitsjar er Norges Musikkorps Forbunds tilbud for de flinkeste korpsmusikantene i den aktuelle aldersgruppa fra fylket Nordland.

Nordland Janitsjar drives ved at det arrangeres fire til fem helgesamlinger i året. NoJa spiller forskjellige typer musikk alt etter besetning og ønske fra medlemmer og dirigent. Korpset drives av en ansatt produsent, som fra 2022 er Max Mikalsen fra Mo i Rana. Dirigent for NoJa er fra 2010 Irene Anda, direksjonsstudent bosatt i Tyskland.

Korpset ga i 2005 ut en CD-plate med variert musikk, spilt inn i Fauske kino i 2004.

Historikk

Korpset har røtter tilbake til 1981, da Helgeland Kretskorps ble stiftet. Noen år senere ble også Salten Kretskorps stiftet. Disse ble senere slått sammen til Nordland Kretskorps i 1997, etter at Helgeland og Salten kretser av NMF var blitt slått sammen et par år tidligere. I 2011 ble korpsets navn vedtatt endret til Nordland Janitsjar.

Blant korpsenes tidligere dirigenter kan nevnes Tor Halvard Nilsen, Ketil Hugaas, Terje Adde og Nils Graftås.

Dirigenter Nordland Janitsjar
 1997–2001 - Tor Halvard Nilsen
 2001–2006 - Geir Davidsen
 2006–2008 - Bjørn Breistein
 2008–2010 - Morten Fagerjord
 2010– i dag - Irene Anda

Besetning

NoJa hadde sesongen 2022/2023 følgende besetning:
 9 fløyter (hvorav 2 doblet pikkolofløyte)
 10 klarinetter
 2 bassklarinetter
 9 saxofoner (5 alt, 2 tenor, 2 baryton, (hvorav 1 doblet sopran)
 13 trompeter/kornetter (hvorav 1 doblet flygelhorn)
 1 valthorn
 2 tromboner
 5 eufonier
 3 tub Norske musikkorps Kultur i Nordland
a
 5 slagverkere
NBC

National Broadcasting Company (NBC) er et amerikansk fjernsynsnettverk. Som selskap ble NBC grunnlagt i 1926 av RCA og Westinghouse Electric Corporation, da først som en aktør innen radio. De ble kjøpt opp av GE i 1986. og i 2004 ble NBC slått sammen med Vivendi Universals medieavdeling, og dermed oppstod mediekonglomeratet NBC Universal; et av verdens største medieforetak. NBC er en av de fire store TV-nettverkene i USA. De andre tre er CBS, ABC og Fox.

NBC-nettverket
NBC produserer underholdnings- og nyhetsprogrammer for et nettverk bestående av over 200 tv-stasjoner i USA. I likhet med konkurrerende tv-nettverk (som CBS, ABC og FOX) finnes det ingen riksdekkende NBC tv-kanal; alle programmene sendes ut til nettverket av tv-stasjoner (forutsatt at disse godkjenner innholdet), som i de fleste tilfeller eies av lokale eller regionale medieforetak. NBC eier selv kun 14 av de tilknyttede tv-stasjonene, deriblant flaggskipet WNBC, som er den lokale NBC-stasjonen for New York City.

Nyhetsdivisjonen NBC News produserer også radiobulletiner for Westwood One; et av USAs største radionettverk. I tillegg bidrar nyhetsdivisjonen til kabel-tv-kanalen MSNBC, som er et samarbeid mellom NBC og Microsoft.

Programsendinger
NBC opererer med 87 timers normal sendetid pr. uke. 22 av disse er i "beste sendetid": kl. 20-23 (på øst- og vestkysten), kl. 19-22 (sentral tidssone, tidssone Mountain og i Alaska), og kl. 18-19 på Hawaii mandag til lørdag, og kl. 19-23 på søndager. Utenom kveldstid sender nettverket ut programmer mellom kl 7 og 11 på hverdager i form av morgenprogrammet Today, som også har en to-timer lang sending på lørdager, og en times sending på søndager. Andre sendinger er Days of Our Lives, NBC Nightly News, det politiske talk-showet Meet the Press på søndag morgen, Early Today tidlig på hverdager, samt talk-showene The Tonight Show with Jay Leno, Late Night with Jimmy Fallon, Last Call with Carson Daly, Saturday Night Live og Poker After Dark. Lørdag ettermiddag sendes også en sammenhengende programserie med animasjonsfilm for barn under navnet qubo. NBC-nettverket har også mulighet til å sende ut sportsprogrammer i tidsrommet 12-18 i helgene.

Av kjente programmer som ble sendt av NBC kan nevnes:

The Apprentice
Bonanza
Brooklyn Nine NineCrossing JordanFear FactorFrasierHomicide: DrapsavsnittetJeopardy!JoeySeinfeldStar TrekVenner for livetWill & GraceHeroesScrubsThe Tonight ShowLate NightHannibal

Eksterne lenker
 

 
Selskaper etablert i 1926‎
Liljekonvall

Liljekonvall (Convallaria majalis) er en plante i konvallfamilien.

Liljekonvall vokser i skog og hager. Den får hvite blomster i ensidige klaser i mai (juni), og får etter blomstring røde bær.

Bladene og blomstene, og etterhvert også bærene, inneholder stoffer som har vært brukt som medisin i århundrer, men som kan være dødelige, også i mindre doser for barn og dyr.

Det er tradisjon at liljekonvall selges på gatene i Frankrike 1. mai hvert år. Siden 1982 har liljekonvallen vært Finlands nasjonalblomst, og den er Østfolds fylkesblomst.

Navnet "liljekonvall" kommer fra det gamle latinske navnet på planten, "Lilium convallium". Litt fritt oversatt betyr det dalenes lilje – som vi igjen finner i det engelske navnet på blomsten, "lily of the valley".

Liljekonvall finnes oftest på bakken i lune skogholt, men er også observert helt opp i 1 200 moh, og så langt nord i landet som Rana.

Eksterne lenker 
 

Nolinoideae
Hvite blomster
Stauder
Medisinplanter
Europas flora
Giftige planter
Planter formelt beskrevet i 1753
Norges flora
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
National Rifle Association of America

National Rifle Association of America (NRA) er en amerikansk organisasjon for våpeneieres rettigheter. NRA ble opprettet i New York i 1871 og blir regnet som en av de mektigste lobbyist-organisasjonene i USA. NRAs primæroppgave er å forsvare den grunnlovsgitte retten til å bære og eie våpen, men man arrangerer i betydelig grad også aktiviteter som sikkerhetskurs og sportsskyting.

Oliver North var organisasjonens president fra mai 2018 til 29. april 2019, da han ble erstattet av  på grunn av en langvarig lederstrid. Wayne LaPierre har vært administrerende direktør og visepresident siden 1991.

Se også
 Gun Owners of America (GOA)
Gun Owners Foundation (GOF)

Referanser

Eksterne lenker
 

Politiske organisasjoner
Organisasjoner fra USA
Skytevåpen
Våpenpolitikk
Organisasjoner etablert i 1871
1871 i USA
FNs tilsynsråd

FNs tilsynsråd er et av hovedorganene i De forente nasjoner (FN), opprettet for å sørge for at tilsynsområder ble forvaltet med beste hensyn til innbyggerne og internasjonal fred og sikkerhet. Kapittel XIII i De forente nasjoners pakt omhandler rådets sammensetning og oppgaver. 

Alle tilsynsområdene – de fleste tidligere mandatområder under Folkeforbundet – har oppnådd selvstyre eller uavhengighet, enten som selvstendige stater eller ved sammenslutning med uavhengige stater. Det siste var Palau, som ble medlem av FN i 1994. 

Som følge av at oppdraget er fullført, ble tilsynsrådets arbeid suspendert 1. november 1994. Etter dette møtes rådet ikke lenger årlig, men kan sammenkalles ved behov.

Referanser 

FN
Samfundspartiet

Denne artikkelen befatter seg med Samfundspartiet fra mellomkrigsåra. For Samfunnspartiet grunnlagt i 1985, se Samfunnspartiet.

Samfundspartiet var et kristen-korporativistisk, holistisk, politisk parti først og fremst organisert rundt forfatteren Bertram D. Brochmann. Partiet ble stiftet den 14. januar 1933, og hadde aldri noen formell struktur, hvilket ga Brochmann stort spillerom. Brochmann ble innvalgt på Stortinget fra Bergen i 1933, og gjorde seg blant annet bemerket ved å nekte å ta imot godtgjørelse for sitt verv på Stortinget. Samfundspartiet, ved Brochmanns vararepresentant Gjert E. Bonde, var også det eneste partiet som stemte mot tvangssterilisering av medlemmer av romanifolket i 1934. Partiet ønsket en gjennomgripende revisjon av den rådende økonomiske teorien, og oppslutningen kan blant annet forklares med alminnelig tvil og usikkerhet under den økonomiske krisen i 30-åra.

Ved valget i 1936 mistet Brochmann stortingsplassen, men partiet ble fortsatt representert gjennom Sigurd H. Jacobsen, innvalgt fra Nordland. Da okkupasjonen kom i 1940 valgte partiet å oppløse seg selv. Selv om Brochmann tok avstand fra Vidkun Quisling, ble både han og flere av hans tilhengere seinere dømt i landssvikoppgjøret. Samfundspartiet ble ikke representert på Stortinget etter krigen, men fikk representanter i Bergen bystyre ved valgene i 1945 og 1947, og stilte til Stortinget for siste gang i 1949.

Referanser

Eksterne lenker 
 Henimot nullpris! Foredrag om Samfundspartiets økonomiske politikk
 Om Bertram D. Brochmann i Norsk biografisk leksikon
 Nettstedet til avisa Samfunnsliv, grunnlagt av Brochmann
 Norsk Krigsleksikon om Brochmann

Tidligere politiske partier i Norge
Politiske partier etablert i 1933
Femunden

Femunden er den tredje største innsjøen i Norge og den største som ikke er regulert. Den er også den største av innsjøene som ligger over 600 moh i Skandinavia. Den var landets nest største frem til 1957 da Røssvatnet ble regulert og derved større enn Femunden. Innsjøen ligger i all hovedsak i Engerdal kommune i Innlandet fylke, mens en liten del av den vestre bredden ligger i Os og den nordre enden ligger i Røros kommune i Trøndelag fylke. Femunden har et areal på 203,4 km², ligger 664 moh. og har største dybde på 150 meter. Innenfor Sollerøya er det dybder på rundt 10 meter, mens det utenfor Grasnesbukta er dyp på 130 meter eller mer og ved Røvola er det 90 meter eller dypere. Innsjøen er nær 60 km lang og 9 km bred på det meste.

Innsjøen er spesiell ved at den har utløp i begge ender. I syd til Gløta og Femundselva som lengre ned i vassdraget blir til Trysilelva når den kommer inn i Trysil kommune, og deretter til Klarälven når den renner inn i Sverige. I nord er det forbindelse til Glommavassdraget, gjennom restaurerte tømmerrenner fra 1700-tallet er det utløp mot Feragen og Håelva som igjen ender i Glåma ved Røros.

Innsjøen trafikkeres i turistsesongen av rutebåten MS «Fæmund II» med anløp i Femundsenden (sør), Buvika, Elgå, Revlingen, Jonasvollen, Haugen, Femundshytta, Røa og Synnervika (nord). Det er bussforbindelse mellom Synnervika og Røros. Det er også bussforbindelse mellom Femundsenden og Trysil.

Av viktige fiskeslag i innsjøen kan nevnes ørret, gjedde og  sik. Rekorden på stang innehas av Tom Erik Grønkilen, en storørret på 8,840 kg tatt 4. juli 2010.

Trysilvassdraget inkludert Femunden ble vernet mot vannkraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973.

Historie 

Fra gammelt av lå Femunden godt innenfor det norske riket, men som følge av 1600-tallets Nordiske kriger ble flere østlige riksdeler, bl.a. bygdene Idre og Særna avstått til Sverige. Derved ble innsjøen fra svensk side betraktet som en del av riksgrensen, og det var ikke før grensetraktaten av 1751 at Femunden igjen formelt ble norsk innlandssjø.

Ved grenseforhandlingene var den svenske posisjonen var at riksgrensen skulle gå midt etter Femunden i nord-syd-retning, slik at hele østre bredd ble beliggende i Sverige og Sollerøya midt i innsjøen ble delt mellom de to landene. Fra norsk side ble det blant annet argumentert for at Røros Kobberverk behøvde store områder for hogst av trevirke og at grensen måtte trekkes lenger øst. Så ble det, slik at Femundsmarka og de vestre delene av Sylane tilfalt Norge, et areal på ca .

Se også 
Liste over innsjøer i Skandinavia

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Turforslag til Femundsmarka på DNT og NRKs nettsted ut.no 
 Dybdekart NVE

Innsjøer i Engerdal
Innsjøer i Røros
Innsjøer i Os
Trysilvassdraget
Moralsk panikk

Moralsk panikk er en overreaksjon på avvikende atferd som oppfattes som trussel mot den moralske orden. Moralsk panikk tilskyndes vanligvis av media og toneangivende personer i lokalsamfunnet eller grupper av aktivister med mål om å endre lover eller forhold i samfunnet. Begrepet føres vanligvis tilbake til sosiologen Stanley Cohens bok Folk Devils and Moral Panics fra 1972. Cohen brukte begrepet om den effekt som skapes ved at media dekker et fenomen på en slik måte at fenomenet blir et symbol på et brudd med etablerte normer, og bruddet blir et uttrykk for en kamp mellom «dem» og «oss». Moralsk panikk kan også ses som et biprodukt av kontroverser innen en gruppe som forårsaker meningsforskjeller og sosial spenning, eller som ikke diskuteres åpent fordi konflikten berører tabu-områder.

Begrepet er senere tatt opp i vanlig språkbruk som en mer allmenn betegnelse på en panikkartet reaksjon i offentligheten når en gruppe eller et fenomen fokuseres som trussel mot den alminnelige moral. For at en slik gruppereaksjon skal kunne karakteriseres som moralsk panikk, forutsettes det at den er ugrunnet eller overdrevet.

Eksempler på moralsk panikk
Eksempler på alvorlige hendelser som i ettertiden forsøkvis er blitt forklart som resultater av moralsk panikk er hekseprosessene, kommunistjakten i 1950-årenes USA, satanist-frykten i USA i 1980- og 1990-årene. og Bjugn-saken i Norge. Eksempler på fenomener som har ført til mer uskyldige og kortvarige utbrudd av moralsk panikk i Norge kan være tegneserier og rock 'n' roll i 1950-årene,  videovold i 1980-årene eller satanisme i 1990-årene.

Referanser og fotnoter

Eksterne lenker
 Moral Panics, Mediaknowall.com
 «Society's moral panic attacks - all grist for the media mill» ved Russ Grayson, On Line Opinion, 16. august 2004.
 «Moral panics, old and new». Artikkel av Gilbert Herdt, American Sexuality
 «Moral Panics Over Youth Culture and Video Games» ved Kenneth A. Gagne, bachelor's thesis, Worcester Polytechnic Institute, 27. april 2001
 «Who's afraid of sexual minorities? Homosexuals, moral panic, and the exercise of social control» Artikkel av Iwona Zielinska, Graduate School of Social Research Polish Academy of Sciences/Centre for Criminological Research, Occasional Paper 1, 2005
 «Abortion as Moral Panic: How reproductive rights became a divisive political issue» Artikkel av Carole Joffe, American Sexuality

Sosiologi
Jo Lunder

Jo Lunder (født 28. september 1961) er en norsk forretningsmann og tidligere fotballspiller. Fra 2007 til 2011 var Lunder leder i Ferd Industrial Holdings. 1. juli 2011 overtok han som administrerende direktør i  VimpelCom  Ltd. med hovedkvarter i Amsterdam.

Karriere 
Lunder var i perioden 22. desember 2004 til 1. september 2007 konsernsjef i IT-firmaet Ementor ASA. Før dette var han arbeidende styreformann i det russiske teleselskapet VimpelCom, som er deleid av Telenor. I Lunders sjefstid gikk VimpelCom fra noen hundre tusen abonnenter til 22 millioner kunder, og Lunder ble kåret til beste telekomleder i Russland av Magazine Company.

Som fotballspiller og -trener 
Som fotballspiller spilte Lunder på , og var en periode kaptein på laget. Han spilte midtbane og senere midtstopper. Høsten 1989 var også Lunder (sammen med Dag Roar Austmo og Stein Gran) trener i klubben etter at Georg Hammer trakk seg. Lunder ble senere hjelpetrener, men trakk seg i 1992 i forbindelse med Teitur Þórðarsons avgang.

Referanser

Eksterne lenker 
 «Mannen med Lynkarrieren» i Dagens Næringsliv
 «Gullgutten Lunder ut på ny Ferd» i Teknisk Ukeblad

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Lyn Fotball
Fotballtrenere for FK Lyn
Norske konsernsjefer
Fødsler i 1961