alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vitenskapsåret 1918

Vitenskapsåret 1918 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1918.

Hendelser

Astronomi
Kiyotsugu Hirayama identifierte mange grupper av asteroider som nå blir kalt Hirayamafamiliene.
Harlow Shapley viste at en kulehop kan arrangeres i en rotasjonsellipsoide med galaksens sentrum som sentrum.
Max Wolf oppdaget stjernen Wolf 359.

Biologi
Ronald Fisher publiserer The Correlation Between Relatives on the Supposition of Mendelian Inheritance.

Prisvinnere
Copleymedaljen: Hendrik Lorentz, nederlandsk matematiker og fysiker.
Darwinmedaljen: Henry Fairfield Osborn
Nobelpriser:
Fysikk: Max Planck, tysk fysiker.
Kjemi: Fritz Haber, tysk kjemiker.
Fysiologi/medisin: Ingen pris ble utdelt.
Wollastonmedaljen: Charles Doolittle Walcott, amerikansk paleontolog.

Fødsler

|-
|August || 13. || Frederick Sanger || britisk || biokjemiker og mottaker av to nobelpriser i kjemi ||align=center|95 ||align=center|2013 ||  

|September || 8. || Derek Harold Richard Barton || britisk || fysikalsk kjemiker og mottok nobelprisen i kjemi i 1969 ||align=center|79 ||align=center|1998 || 
|}
11. mai – Richard P Feynman, amerikansk fysiker (død 1988)
22. august – Martin Pope, kjemiker fra USA
5. september – Otto Bastiansen, norsk kjemiker, professor i kjemi ved Universitetet i Oslo (død 1995)
18. september – Carl-Gustav Esseen, svensk matematiker med sannsynlighetsteorisom spesialfelt (død 2001)

Dødsfall
27. juli – Hans Jacob Sparre Schneider, norsk entomolog (født 1853)
7. september – Ludwig Sylow, norsk matematiker (født 1832)

Referanser
Gerundiv

Gerundiv er en type verbform innen språk, men begrepet brukes ulikt om ulike språk. Gerundiv kan være for eksempel verbaladjektiv (gående, brukbar) eller finitte verb. Det fins også språk som ikke har gerundiv.

Latin
På latin er gerundiv infinitte verbaladjaktiv, som brukes til å vise at et substantiv må være objektet i handlinger. Dersom norsk hadde hatt gerundiv av samme type som latin og «mat-endus» var gerundivforma av verbet «å mate», ville setninga «Katten er mat-endus» bety «Katten bør bli mata». I engelsk kan «The cat is to be fed» brukes isteden.

Klassisk gresk
I gammalgresk grammatikk er gerundiv verbaladjektiv og virker på liknende måte som i latin.

Språk
Geir Angell Øygarden

Geir Angell Øygarden (født 25. mars 1968 i Dalen i Telemark) er en norsk forfatter oppvokst på Hisøy og bosatt i Sverige. Hans doktorgrad, Den brukne neses estetikk, som han skrev etter å ha bokset i tre år i en bokseklubb i Stockholm, er utgitt på Solum Forlag.

Angell Øygarden var i Bagdad som levende skjold under den USA-ledede invasjonen av Irak i 2003. Han har skrevet en bok om aksjonen, Bagdad Indigo, som ble utgitt i 2011 på Pelikanen forlag. Geir Angell Øygarden var flere ganger involvert som utøver i forskningsprosjektet "outposts of resistance" av Sebastian Hirn og Lisa Hörstmann om Irak-krigen. Det ble vist i videoinstallasjonen i Kunstquartier Bethanien i Berlin, i Tabacalera i Madrid og i Lothringer 13 i München. Intervjuer med Geir Angell Øygarden ble vist som en del av utstillingen "forlatte stillinger" i Kunstraum München og i Kunstraum Nestroyhof i Wien.

Bøker 
 Den brukne neses estetikk (2001) Solum Forlag. ISBN 9788256012992
 Bagdad Indigo (2011) Pelikanen Forlag. ISBN 9788230316689
 Odyssevs åre (2017) Gyldendal Norsk Forlag. ISBN 9788205505995

 Apestreker – eller kunsten å gjenta seg selv når man ikke lenger er i humør til det (2021) Flamme Forlag. ISBN 978-82-8288-445-7

Kilder 
Presentasjon av Geir Angell Øygarden i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Norske forfattere
Personer fra Arendal kommune
Brandon Shores kraftverk

Brandon Shores kraftverk er et kullkraftverk i Anne Arundel County i den amerikanske delstaten Maryland. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1370 MW, fordelt på 2 like store blokker/turbiner.  

Anlegget ble påbegynt omkring 1984 og stod ferdig i 1991. Operatør er selskapet Constellation Energy.

I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 8,0944 millioner tonn CO2.

Se også
Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
 Beskrivelse av anlegget - SourceWatch. Besøkt 4. juli 2010.
 Industcards – Coal-Fired Plants in Maryland.
 Plants – Constellation Energy. Besøkt 3. juli 2010.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Maryland
Anne Arundel County
Kraftverk etablert i 1991
1991 i USA
1990-årene i Maryland
Herbert A. Wagner kraftverk

Herbert A. Wagner kraftverk  er et kull-, olje- og gasskraftverk i Anne Arundel County, delstaten Maryland i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1040 MW, fordelt på 4 blokker / turbiner. 

Anlegget ble påbegynt omkring 1956 og stod ferdig i 1972. Brenselkilden er kull, naturgass og olje. Operatør er selskapet Constellation Energy.

I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 3,673 millioner tonn CO2.

Se også
Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
 Beskrivelse av anlegget - SourceWatch. Besøkt 4. juli 2010.
 Industcards – Coal-Fired Plants in Maryland.
 Plants – Constellation Energy. Besøkt 3. juli 2010.

Gasskraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Oljekraftverk i USA
Varmekraftverk i USA
Kraftverk i Maryland
Anne Arundel County
Kraftverk etablert i 1972
1972 i USA
1970-årene i Maryland
Rock Springs kraftverk

Rock Springs kraftverk er et varmekraftverk i delstaten Maryland i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 692 MW, fordelt på 4 like store blokker / turbiner.

Anlegget ble påbegynt omkring 2000 og stod ferdig i 2003. Brenselkilden er naturgass og olje. Operatør er selskapet North American Energy Alliance.

Eksterne lenker
 Industcards – Gas Turbine & Combined-Cycle Plants in Maryland.

Gasskraftverk i USA
Varmekraftverk i USA
Oljekraftverk i USA
Kraftverk i Maryland
Kraftverk etablert i 2003
2004 i USA
2000-årene i Maryland
Sommerfjøs

Et sommerfjøs er et fjøs for bruk om sommeren, for husdyr som går på beite i utmarka. Sommerfjøset er  som regel plassert i gjerdet mellom utmark og innmark, og er først og fremst beregnet på melkekyr. Sommerfjøset var stedet der kuene ble melket i beitesesongen. Stedet der sommerfjøset sto ble ofte kalt stølen, melkeplassen. Sommerfjøs var særlig utbredt i de områdene av landet der en ikke drev setring.

Sommerfjøset hadde mange ulike navn ulike steder i Norge. I Nordhordland het sommerfjøset gardflor (gard = gjerde; flor = fjøs), i Vest-Agder het sommerfjøset buhus. (bu = bufe = husdyr). Betegnelsen sommerflor er også brukt i dette distriktet.

Sommerfjøset var knyttet til en eldre type jordbruk, der innmarka først og fremst ble benyttet til åkerbruk (korndyrking, seinere også potetdyrking), men også til slåtteng. Husdyra, også melkekuene, beitet hele sommeren i utmarka. Innmarka var omgitt av et gjerde (en gard, kunne kalles bøgarden) for at ikke husdyra skulle ødelegge åkervekstene og slåtteenga.

En viktig funksjon for sommerfjøset var at mest mulig gjødsel skulle samles slik at den kunne komme til nytte på åkrene. En gunstig plassering av sommerfjøset var da slik at dyra ble ført inn døråpningen som vendte mot utmarka, mens gjødselgluggen i motsatt ende av fjøset vendte mot åkermarka.

Sommerfjøset gikk ut av bruk de fleste steder midt på 1900-tallet, eller tidligere. Den viktigste årsaken var at kuene ikke lenger beitet i utmarka og at de minste brukene - de med en eller to kuer - forsvant.

Bruken av utmarksbeite og sommerfjøs forsvant da NRF-kua gjorde sitt inntog. Dette var ei ku som egnet seg til intensiv melkeproduksjon og var vanskeligere å håndmelke. Den nye kua var også større og passet ikke inn i de små sommerfjøsene.  Den egnet seg heller ikke til å beite i bratte og steinete skråninger.

Sommerfjøset var ofte bygd av gamle materialer, og svært få slike bygninger er bevart til i dag.

Referanser

Litteratur
 Hilmar Stigum; Vår gamle bondekultur
Sørfold Lokalhistorielag: Årbok for Sørfold 2017 i artikkelen "Et sommerfjøs i Bonådalen".

Husdyrhold
Landbruksbygninger
Landbrukshistorie
TVA Southaven gasskraftverk

TVA Southern gasskraftverk er et varmekraftverk i DeSoto County like sør for Memphis i delstaten Mississippi i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 897–904 MW, fordelt på 6 turbiner med kombinasjonssyklus (CC). Operatør er energiselskapet Tennessee Valley Authority.

Anlegget ble påbegynt omkring 2001 og stod ferdig i 2003. Brenselkilden er naturgass, og unntaksvis fyringsolje.

Se også
 Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

Eksterne lenker
 Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.
 Industcards – CCGT Plants in Mississippi & Tennessee.

Varmekraftverk i USA
Gasskraftverk i USA
Kraftverk i Mississippi
DeSoto County (Mississippi)
Bull Run kullkraftverk

Bull Run kullkraftverk er et kullkraftverk i Anderson County, delstaten Tennessee i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 950 MW, fordelt på 1 blokk / turbin.  

Anlegget ble påbegynt omkring 1960 og stod ferdig i 1967. Brenselkilden er kull. Operatør er selskapet Tennessee Valley Authority. Da anlegget ble bygd var det verdens kraftigste kullkraftverk. Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 4,5230 mill tonn.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Industcards – Coal-Fired Plants in Tennessee.
 Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Tennessee
Anderson County (Tennessee)
Cumberland kullkraftverk

Cumberland kullkraftverk er et kullkraftverk i Stewart County, delstaten Tennessee i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 2 600 MW, fordelt på 2 like store blokker / turbiner.  Årsproduksjonen er 19,0 TWh årlig.

Anlegget ble påbegynt omkring 1965 og stod ferdig i 1973. Brenselkilden er kull. Operatør er selskapet Tennessee Valley Authority. Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 19,6 mill. tonn.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.
 Industcards – Coal-Fired Plants in Tennessee.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Tennessee
Byggverk fullført i 1970
Kraftverk etablert i 1973
1973 i USA
John Sevier kraftverk

John Sevier kullkraftverk er et kullkraftverk i Hawkins County, delstaten Tennessee i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 800 MW, fordelt på 4 like store blokker / turbiner.

Anlegget ble påbegynt omkring 1955 og stod ferdig i 1957. Brenselkilden er kull. Operatør er selskapet Tennessee Valley Authority. Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 5,1990 mill tonn.

Anlegget er oppkalt etter guvernøren John Sevier.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Industcards – Coal-Fired Plants in Tennessee.
 Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Tennessee
Kingston kullkraftverk

Kingston kullkraftverk  er et kullkraftverk i Roane County i delstaten Tennessee i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1 700 MW, fordelt på 9 omtrent like store blokker / turbiner.  

Anlegget ble påbegynt omkring 1953 og stod ferdig i 1955. Brenselkilden er kull og olje. Operatør er selskapet Tennessee Valley Authority. Da anlegget stod ferdig i 1955 var det verdens største kullkraftverk. Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 10,1 mill. tonn.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Industcards – Coal-Fired Plants in Tennessee.
 Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Tennessee
Roane County (Tennessee)
International MaxxPro

MaxxPro er et hjulgående minebeskyttet kjøretøy fra  Navistar International sitt underbruk Navistar Defense i samarbeid med israelske Plasan.  Kjøretøyet ble tatt fram for å delta i det amerikanske forsvarets MRAP kjøretøysprogram under ledelse av marinekorpset.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Video av første MaxxPro i Irak 

MRAP-kjøretøyer
Introduksjonsår ikke oppgitt
Olav Thorsen

Olav Thorsen (født 14. november 1949 i Stavanger) er en norsk allmennlege, spesialist i allmennmedisin.

Han var elev ved Kongsgård skole i Stavanger i ett år før han dro til Frankrike. Thorsen tok Examen artium ved Lycée Corneille i Rouen i 1970, deretter studerte han medisin i Bergen fra 1970 til 1976. Etter endt studium arbeidet han to år som lege i Hammerfest.  Siden 1980 har han vært fastlege i Stavanger, i tillegg deltidsstillinger som overlege i Stavanger kommune, koordinator for PKO (praksiskonsulentordningen) på Stavanger universitetssjukehus og fylkesveileder for turnuslegene i Rogaland ved Fylkeslegens kontor. Han har også undervist på Universitetet i Stavanger som førsteamanuensis. Han ble pensjonist høsten 2020.  
     
Thorsen giftet seg i 1971 med psykiater Gerd-Ragna Bloch Thorsen.

Thorsen har vært leder i Nord Jæren Sportsdanseklubb og Vest Norsk Dansekrets. Han har sittet i flere utvalg og styrer, bl.a. som leder i Norsk selskap for allmennmedisin og Turnusrådet i Legeforeningen. Olav Thorsen har publisert flere artikler om pasienttilfredshet og vært medforfatter i bøker om helseopplysning, Norsk lærebok i allmennmedisin og Norsk elektronisk legehåndbok (NEL).

I 2013 fikk han Løvetannprisen som utdeles til en norsk allmennlege av Norsk forening for allmennmedisin en gang årlig.

I 2017 tok han doktorgraden (ph.d.) med tittelen General practitioners’ referrals to specialist health services. Exploring elements and factors in the referral process having an impact om patients’ access to specialty care (https://bora.uib.no/bora-xmlui/handle/1956/15641)

Bibliografi 
 Forfriskningsboka - helseopplysning i allmennpraksis (TANO 1990)
 Risiko og motivasjon (TANO 1994)
 Vær så god neste! (Hertervig forlag 2005)
 Veileder for turnus i kommunehelsetjenesten (Legeforeningen 2003)

Referanser

Eksterne lenker 
 Olav Thorsen hos UiB
 Tidskrift for Den norske legeforening: «Vil trygge læretiden for nybakte leger»
 Bør allmennpraktikeren ha ansvaret for det forebyggende helsearbeid for barn?
 Vestnorsk dansekrets

Norske leger
Personer fra Stavanger kommune
Norske forfattere
Fødsler i 1949
Varatun Gård

Varatun Gård er et kultursenter og aktivitetssenter for både barn og unge, voksne og eldre i Sandnes. Gården har tidligere vært fattiggård, feltsykehus, lokaler for ungdomsklubb, generasjonsverksted og barnehage.

Historie
Gården som var cirka 500 mål ble kjøpt av Sandnes kommune i 1899 fra Eiven J. Lura for 8 000 kroner. Grunnen til oppkjøpet var at det i 1868 var et felles  kommunestyremøte mellom kommunene Sandnes, Høyland, Time og Klepp der man ble enige  å opprette en fattiggård. Men det ble ikke gjort noe før gården til Lura ble kjøpt opp. Navnet Varatun ble konstruert for å unngå begrepet fattiggård. Den  17. oktober 1893 flyttet de første åtte personene inn. Belegget lå på 25–35 personer; svært mange av dem som bodde på Varatun var barn.

Tiltaket med Varatun Gård som en arbeidsgård ble sett på som en sosial nyvinning i en tid der mennesker som var fattige og uten arbeid måtte gå på legd på gårdene og ellers ble tatt hånd om av kommunens fattigstyre og den frivillige fattigpleie. 

Under den andre verdenskrig ble en del av gårdshuset okkupert og brukt som feltsykehus av tyske styrker. Arbeidsgården var i virksomhet frem til 1969 da den ble nedlagt.

Gården ble i  1970 overtatt seksjonen for  Kultur-og fritid. Deretter ble  den første ungdomsklubben i Sandnes ble etablert i våningshuset. Ungdomsklubben holdt til her frem til 1994, da Lura bydelshus sto ferdig i 1994 og da ble alt ungdomsarbeid flyttet over dit. Varatun utviklet seg til å bli et allaktivitetshus med bydelshusfunksjoner for Trones og Smeaheia. I låvebygningen ble det i 1984 etter midler fra byoriginal Lars H. Lende fra Stavanger etablert et «lendeverksted», et generasjonsverksted for unge og eldre, der ideen var at pensjonister og ungdom skulle arbeide og lære av hverandre. På låven ble det etablert snekkerverksted, dreieverksted og verksted fortreskjærervirksomhet. Lendeverkstedet ble Sandnes kommunes første arbeidstreningsprosjekt på 1980-tallet for ungdom med adferdsvansker. Dette prosjektet ble nedlagt i 1998, men lendeverkstedet arbeider fremdeles etter generasjonstanken.

På begynnelsen av 1990-tallet gjennomgikk hovedhuset en større rehabilitering, som i hovedsak ble finansiert av staten. Gården har siden vært et kultur- og aktivitetssenter for både barn og unge, voksne og eldre. Det ble drevet barnehage på gården fra 2008 til 2009.

Kilder
www.sandnes.kommune.no Varatun Gård

Byggverk i Sandnes
Etableringer i 1893
Aletschhorn

Aletschhorn er et 4192 meter høyt fjell i Bern-Alpene i Sveits. Fjellet hører med i Jungfrau-Aletsch-Bietschhorn-området som UNESCO har tatt med på sin verdensarvliste. Aletschbreen ligger ved foten av fjellet.

Geografi
Aletschhorn er den nest høyeste fjelltoppen i Bern-Alpene, kun Finsteraarhorn er høyere. På nordsiden av fjellet ligger Aletschfirn, en del av Aletschgletscher. I sørvest ligger Ober Aletschgletscher, mens Mittel Aletschgletscher ligger i sør. Begge disse breene er nedbørsfelt til elva Massa, som har sine utspring i Aletschgletcher og ender opp i elva Rhône. Aletschhorn, som ligger midt inne i breområdet, er mindre kjent enn fjelltoppene Jungfrau og Eiger. Disse ligger omtrent ti kilometer lenger nord.

Klatrehistorie
Aletschhorn ble besteget for første gang i 1859 av Francis Fox Tuckett, Johann J. Bennen, V. Tairraz og Peter Bohren. Den 18. juni startet de bestigningen fra Mittel Aletschgletscher, på sørsiden av fjellet. Slik mange andre klatrere gjorde på den tiden, tok Tuckett med seg et barometer og gjorde vitenskapelige observasjoner. Han registrerte ekstremt kalde temperaturer og svært sterk vind. Vinden var så kraftig at den truet med å slå klatrerne over ende.

Etter at de hadde nådd toppen, skilte Tuckett og Bennen lag, og Tuckett startet på nedstigningen på nordveggen sammen med Bohren og Tairraz. Han ønsket å gå rett ned i dalen Lötschentall. Like etter at de startet på nedstigningen, gikk et snøskred rett under føttene på klatrerne. De vendte derfor tilbake og foretok nedstigningen på Mittel Aletschgletscher.

Fjell i Wallis
Fjell over 4000 meter
Vitenskapsåret 1925

Vitenskapsåret 1925 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1925.

Hendelser

Oceanografi
Den tyske Meteorekspedisjonen under ledelse av Alfred Merz innledes.

Meteorologi
14. oktober – Hard snøstorm forårsakar svære forstyrrelser i telefon-, telegraf- og jernbanetrafikken, særlig i nordre Uppland og Norrland.
21. desember – Orkanaktig snøstorm i sørlige og midtre Sverige forårsaker sjøolykker og skaper store hindringer for trafikken.

Prisvinnere
Bigsbymedaljen: Cyril Workman Knight
 Bruce-medaljen : Henry Norris Russell
Clarkemedaljen, biologi: Charles Hedley
Copleymedaljen: Albert Einstein
Davymedaljen: James Irvine
Faradaymedaljen: J. J. Thomson
Hans Egede-medaljen: Roald Amundsen
Hughesmedaljen: Frank Edward Smith
Lyellmedaljen: John Frederick Norman Green
Murchisonmedaljen: Herbert Henry Thomas
Nobelpriser:
Fysikk: James Franck og Gustav Hertz
Kjemi: Richard Zsigmondy
Fysiologi/medisin: Ingen pris ble utdelt
Perkinmedaljen: Hugh K. Moore
Polhemsprisen: Baltzar von Platen og Carl Munters
Royal Astronomical Societys gullmedalje: Frank Watson Dyson
Royal Medal: 1. William Henry Perkin, Jr., 2. Albert Charles Seward  
Sylvestermedaljen: Alfred North Whitehead
Willard Gibbs-prisen: Moses Gomberg
Wollastonmedaljen: George William Lamplugh

Fødsler
21. februar – Tom Gehrels, nederlandsk-amerikansk astronom (død 2011)
14. mai – Yuval Ne'eman, israelsk fysiker, militærforsker og politiker (død 2006)
5. oktober – Paul Wild, sveitsisk astronom
31. oktober – John Pople, amerikansk nobelprisvinner i kjemi (død 2004)
21. desember – Tor Ragnar Gerholm, svensk kjernefysiker, folkeopplyser og kjent som engasjert skeptisk samfunns- og kulturdebattør (død 2007)

Dødsfall
3. februar – Oliver Heaviside – britisk fysiker (født 1850)
2. mai – Johann Palisa, østerriksk astronom (født 1848)
28. mai – Arthur Gardiner Butler, engelsk entomolog, arachnolog og ornitolog (født 1844)
22. juni – Felix Klein – tysk matematiker (født 1849)
26. juli – Gottlob Frege – tysk matematiker (født 1848)
Hjelle skule

Hjelle skule kan vise til flere skoler i Norge:

 Hjelle skule (Eid) 
 Hjelle skule (Stryn) 

Pekersider til skoler med like navn
Alarm

En alarm er en prosedyre som settes i verk ved faretruende situasjoner. Vi sier da ofte at noen eller noe befinner seg i en alarmtilstand. Begrepet er i slekt med ordet arm eller  arme som betyr våpen, slik at uttrykket opprinnelig betydde «til våpen». Alarm brukes også om selve signalet som utløser prosedyren.

I dagens teknifiserte samfunn har en forlengst utarbeidet scenarier for hva som kan håndteres uten alarm, og når alarmtilstand skal utløses. Slike prosedyrer blir re-evaluert etter større øvelser eller dersom noe har skjedd.

Fra gammelt var alarmer gitt gjennom anskrik, banking, senere kirkeklokker og enkelte steder, kanonskudd. Militæravdelinger hadde egne tromme- og signaltrompetsignaler. Tenning av bauner og budstikker var varianter av stille alarmer.

Årlig prøves fortsatt sirenene som ble anskaffet for å varsle om luftangrep. For å forebygge misforståelser, gis disse alarmene alltid klokken 12.00 en bestemt dag. Vedlikehold og testing av disse luftvernsirenene faller under sivilforsvaret, som igjen er underlagt DSB,Direktoratet for Sivil Beredskap.

En varsler, for eksempel røykvarsler er en teknisk anordning konstruert med hensikt om å varsle om en konkret situasjon, som f.eks. brann eller røykutvikling. "Alarm" brukes idag om brannalarm, tyverialarm, ransalarm, trygghetsalarm m.f. Også slike kan koples slik at alarmutløseren er taus, mens alarmen vises et annet sted.
Hylestad skule

Må ikke forveksles med Hyllestad skule i Hyllestad, Sogn og Fjordane.
Hylestad skule er en fådelt barneskole i Valle i Aust-Agder.

Skolen er tredelt og har ca. 40 elever pr 2014. Det er SFO på skolen.

Eksterne lenker
 Grunnskulen i Valle kommune

Barneskoler i Agder
Skoler i Valle
Hyllestad skule

Må ikke forveksles med Hylestad skule i Valle i Aust-Agder.

Hyllestad skule er en barne- og ungdomsskole i Hyllestad i Sogn og Fjordane.

Skolen er har 168 elever pr 2014. Det er SFO på skolen.

Eksterne lenker
 
 Hyllestad skule på Itslearning

Barne- og ungdomsskoler i Vestland
Hyllestad