alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ferdinand Ries

Ferdinand Ries (1784–1838) var en tysk komponist og pianist.

Biografi 
Ferdinand Ries var fiolinisten Franz Anton Ries' eldste sønn. Den første musikkundervisningen fikk han av sin far. Han avsluttet utdanningen i München og Wien. Fra 1803 til 1805 var han elev av Ludwig van Beethoven, som selv hadde fått undervisning av Ferdinands far mens Beethoven bodde i Bonn.

Etter lange reiser og opphold Paris, Koblenz, Praha, Dresden, Leipzig, Hamburg, København, Stockholm og St. Petersburg kom Ries til London i 1813, og ble der møtt med så stor anerkjennelse at han ble til 1823. I London ble han en av direktørene i London Philharmonic Society som i 1822 bestilte en symfoni av Beethoven. Resultatet ble Beethovens kjente 9. symfoni.

Etter å ha opparbeidet seg en anseelig formue, trakk han seg etter oppholdet i England tilbake til Bad Godesberg ved Bonn og gjorde flere reiser til England og Italia. I 1834 følte han behov for en fast stilling og ble musikkdirektør for Aachen symfoniorkester. Ytre omstendigheter ført til at han måtte si fra seg denne stillingen allerede etter to år. Han slo seg deretter ned i Frankfurt am Main hvor han ledet stedets Cäcilienvereins. Her ble han til sin død 13. januar 1838.

Ries' viktigste musikkhistoriske betydning er hans rolle som øyevitne til Beethovens liv. Sammen med Franz Gerhard Wegeler ga han i 1838 ut boken Biographische Notizen über Ludwig van Beethoven, som er en svært viktig kilde i studiet av Beethoven som menneske og kunstner.

Verk 
Ferdinand Ries skrev tallrike komposisjoner for klaver, dessuten også kammermusikk, 8 symfonier, instrumentalkonserter, operaer (i Beethovens stil), såvel som geistlig og verdslig vokalmusikk. Hans kammermusikalske bidrag for strykere har så langt ikke blitt tilstrekkelig verdsatt.

De 8 symfoniene:
 Nr. 1 i D-dur op. 23 
 Nr. 2 i c-moll op. 80 
 Nr. 3 i Ess-dur op. 90, uroppført i London 1814
 Nr. 4 i F-dur op. 110, skrevet 1818
 Nr. 5 i d-moll op. 112 
 Nr. 6 i D-dur op. 146, skrevet 1822
 Nr. 7 i a-moll op. 181, skrevet 1835
 (Nr. 8) i Ess-dur WoO 30, skrevet 1822

Referanser

Kilder 
  (Omtales under oppslaget om faren)

Litteratur 
 Hill, Cecil, Ferdinand Ries: A Thematic Catalogue. Armidale, NSW: University of New England. 1977. ISBN 0-85834-156-5.
 Hill, Cecil, «Ferdinand Ries» i The Symphony: Ferdinand Ries London: Garland Publishing (1982)
 Ries, Ferdinand. Beethoven Remembered: The Biographical Notes of Franz Wegeler and Ferdinand Ries,  Arlington, VA: Great Ocean Publishers. 1987. ISBN 0-915556-15-4. Oversetting fra tysk av Franz Gerhard Wegeler og Ferdinand Ries: Biographische Notizen über Ludwig van Beethoven. Koblenz, Bädeker, 1838. 164 s.
 Zanden, Jos van der. 'Ferdinand Ries in Vienna. New Perspectives on the Notizen', i: The Beethoven Journal, 2004.

Eksterne lenker 
 
 

Tyske komponister
Romantiske komponister
Tyske klassiske pianister
Operakomponister
Personer fra Bonn
SG Flensburg-Handewitt

SG Flensburg-Handewitt (stiftet i 1990) er en håndballklubb i Flensburg i Schleswig-Holstein i Tyskland, som spiller sine kamper i Flens-Arena.

Klubbens herrelag spiller i bundesligaen i håndball for menn. Klubben vant EHF-cupen i 1997 og cupvinnercupen i 2001 og 2012. I 2003 ble klubben nr 2 i Bundesligaen, og vant sin første nasjonale tittel ved å slå Tusem Essen i den tyske cupfinalen. Det åpnet for tre strake cuptitler, og i 2004 vant klubben sitt første seriegull. Klubben ble nummer to i EHF Champions League i 2004. Klubbens trener fra 2017 er Maik Machulla. Svensken Ljubomir Vranjes var trener fra 2010 til 2017.

Den norske tidligere landslagsspilleren Johnny Jensen spilte i klubben fra 2003 til 2010. Roger Kjendalen, Christian Berge, Frode Hagen,  Frode Scheie, Jan Thomas Lauritzen, Alexander Buchmann, Glenn Solberg, og Erlend Mamelund  har også spilt i klubben.

Nordmannen Magnus Abelvik Rød spilte da klubben tok sitt andre seriegull i 2018. Fra 2018 spiller nordmennene Torbjørn Bergerud, Magnus Jøndal og Gøran Johannessen i klubben.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Håndballag i Tyskland
Idrettslag etablert i 1990
Sport i Schleswig-Holstein
Flensburg
1990 i Tyskland
Friedrich Kalkbrenner

Friedrich Wilhelm Kalkbrenner (1785–1849) var en tysk-fransk pianist og komponist.

Liv og virke 
Friedrich Kalkbrenner var sønn av kordirigenten og komponisten Christian Kalkbrenner. Etter å ha fullført Conservatoire de Paris i fagene klaver og komposisjon med utmerkelse, fortsatte han utdannelsen i Wien fra 1803 til 1804. I Wien ble han hjulpet fram og fikk undervisning av blant andre Joseph Haydn, Johann Georg Albrechtsberger og Ludwig van Beethoven.

Kalkbrenner startet karrieren som klaverlærer og pianist i Paris. Mellom 1813 og 1823 bodde han i England, der han gav konserter, komponerte og ble en framgangsrik pianolærer. I 1823 og 1824 gav han konserter i Frankfurt, Leipzig, Dresden, Berlin, Praha og Wien.

Senere i 1824 trakk Kalkbrenner seg tilbake fra offentligheten og slo seg ned i Paris med en betydelig oppspart formue. Her grunnla han en musikkskole, overveiende beregnet for viderekomne studenter, og videreutviklet klaverteknikken. Han  studerte også pianokonstruksjon og i kompaniskap med Ignaz Pleyel grunnla han klaverbyggerfirmaet Pleyel. 

Kalkbrenners undervisningsmetode for klaver ble nevnt i anerkjennende ordelag, blant andre av Franz Liszt. Eleven Camille Stamaty videreførte senere denne metoden. Frédéric Chopin, som holdt Kalkbrenner høyt og sannsynligvis tok noen undervisningstimer av ham, dediserte senere sin første klaverkonsert til ham.

I en periode ble Kalkbrenner regnet som den største pianisten i verden. Den eneste rivalen han hadde var  Johann Nepomuk Hummel.

Verk i utvalg 
 Klaverkonsert nr. 1 d-moll op. 61 (1823)
 Klaverkonsert nr. 4 Ass-dur op. 127 (1835)
 Grande Sonate for klaver i F-dur op. 28
 Sonate i Ass-dur op. 177
 Grand Trio no. 1 for klaver, fiolin og cello i e-moll op. 7
 Grand Trio No. 2 for klaver, fiolin og cello i Ass-dur op. 14
 Tredje trio for klaver, fiolin og bass i B-dur op. 26
 Fjerde trio for klaver, fiolin og cello i D-dur op. 84
 Femte Grand Trio for klaver, fiolin og cello i Ass-dur op. 149
 Großes Quintett für Klavier, Klarinette, Horn, Violoncello und Kontrabass in a-Moll op. 81
 Großes Septett op. 132
 Les Charmes de la Walse op. 73
 Polonaise brillante i B-dur op. 55
 Introduktion und Rondino für Klavier over «Ahi! povero Calpigi» fra Salieris opera Tarare op. 78

Kilder

Litteratur 
 Chopin, Frédéric. Chopin's Letters. Unabridged and slightly corrected Dover Reprint (1988) of the original Knopf Edition. Redigert av E.L. Voynich. New York: Alfred A. Knopf, 1931. ISBN 0-486-25564-6

Eksterne lenker

Noter og referanser 

Tyske klassiske pianister
Romantiske komponister
Tyske komponister
Klaverbyggere
Personer fra Kassel
Michelle Phillips

Michelle Phillips (født Holly Michelle Gilliam 4. juni 1944 i Long Beach i California) er en amerikansk sanger, låtskriver og skuespiller. Hun ble på 1960-tallet kjent som medlem av den populære folkgruppen The Mamas and the Papas. Senere ble hun også kjent for opptredener i fjernsynsserier som Knots Landing og Star Trek: The Next Generation. 

I 1962 giftet Michelle seg med John Phillips som senere ble med i The Mamas and The Papas. Sammen skrev paret en av gruppens kjente hits, «California Dreamin'». De fikk datteren Chynna som senere var med på opprettelsen av gruppen Wilson Phillips. Etter at det ble kjent av Phillips hadde et forhold til Denny Doherty i 1966, ble paret skilt i 1970. 

Blant annet Phillips' utroskap førte til at hun sluttet i The Mamas and the Papas. Etter at hun begynte å gå ut med et medlem i det konkurrerende bandet The Byrds ble hun erstattet med Jill Gibson. Siden gruppens fans fortsatte å spørre etter Michelle Phillips, ble hun hentet tilbake til bandet mens Gibson ble belønnet for tiden hun hadde vært en del av gruppen, og forlot den. Forholdet mellom gruppens medlemmer hadde nå blitt så dårlig at den ble oppløst kort tid etter.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Sangere fra USA
Låtskrivere fra USA
Skuespillere fra USA
Medlemmer av Rock and Roll Hall of Fame (gruppemedlem)
Cannabisaktivister fra USA
Personer fra Long Beach
Waagan Transport

Waagan Transport AS er et norsk transportselskap som ble opprettet av Per Waagan i 1969. 

Fra starten med en bil som ble kjørt av selskapets grunnlegger, via overgangen til aksjeselskap i 1976, har selskapet utvidet kjøretøyparken og opprettet flere terminaler. I 1986 begynte satsingen på termotransport. 

Waagan Transport har i 2010 to terminaler, Waagan Logistikksenter på Blindheim i Ålesund, og Waagan Terminal i Årødalen i Molde. I årenes løp har det vært fler, blant annet i Sula og Ørsta. Selskapet satte i 2001 opp en distribusjonsavdeling i Trondheim for COOP Norge.
 
I 1989 overtok Waagan Transport flere konkurrerende, norske bedrifter og i 1994 etablerte det seg i Skagen i Danmark da det overtok et dansk selskap. I september 2008 ble selskapet selv overtatt da moderselskapet Waagan Transport Group ble solgt til DSV Road AS. Waagan Transport Group var da et av landets største transportselskaper i privat eie. Det hadde over 80 biler i drift og 110 ansatte.

Referanser

Kilder
Oppsummering av bedriftens historikk på www.waagan.no

Norske logistikkselskaper
Etableringer i 1969
Adolf Henselt

Adolph von Henselt (1814–1889) var en tysk komponist og klavervirtuos fra musikkens senromantikk.

Ifølge samtidige beretninger var Henselts teknikk på et svimlende høyt nivå og foredraget usedvanlig sjelfullt. Robert Schumann og Franz Liszt var begeistret for komposisjonene hans.

Verk i utvalg 
 Duo for klaver og cello, op. 14
 Trio for klaver, fiolin og cello, op. 24
 Klaverkonsert i f-moll, op. 16

Eksterne lenker 
 
 Internationale Adolph-Henselt-Gesellschaft 
 Henselt-Archiv
 
  Adolf Hensel på Klassika

Referanser 

Tyske komponister
Romantiske komponister
Tyske klassiske pianister
Personer fra Schwabach
Martha Goldstein

Martha Goldstein (1919–2014) var en amerikansk cembalist og pianist.

Virke 
Martha Goldstein tok musikkutdanningen ved Peabody-konservatoriet, Johns Hopkins University i Baltimore og ved The Juilliard School i New York. Lærere var James Friskin, Mieczyslaw Munz, Audrey Plitt og Eliza Woods. Goldstein vant førsteprisen i en Steinway-klaverkonkurranse. Hun underviste senere i 20 år ved Peabody-konservatoriet.

Goldstein holdt konserter i USA, Nord-Afrika, Midtøsten og Europa.

Repertoar 
Goldsteins musikalske repertoar strakte seg fra musikk av Froberger,  J.S. Bach,  Händel, Telemann, Zipoli, D. Scarlatti til virtuos musikk fra romantikkens klaverlitteratur: Chopin, Liszt, Brahms og Busoni. Goldstein var representant for en historisk informert oppføringspraksis og spilte overveiende inn musikk på tidsriktige instrumenter.

Innspillinger 
Mange av Goldsteins innspillinger ble først gitt ut på LP av Pandora Records. Selskapet ble lagt ned da CD-formatet ble dominerende, og selskapets arkiv ligger i sin helhet tilgjengelig for fri nedlasting, blant annet på Wikipedias Common-arkiv.

 Martha Goldstein: The Italian Harpsichord
 J. S. Bach: Flute sonatas. Complete and Authentic Works from the Neue Bach Gesellschaft. Med Alex Murray (traverso) og  Martha Goldstein (cembalo)
 J. S. Bach: Flute sonatas. Incomplete and Controversial Sonatas (Murray og Goldstein)
 J. S. Bach / Martha Goldstein – The Sound of the Keyboard Lute
 J. S. Bach: Music for Solo Traverso, Volume I (Murray og Goldstein)
 F. Chopin: Etyder, op. 10, op. 25
 J. Brahms: Walzer

Eksterne lenker

Referanser 

Pianister fra USA
Cembalister
Personer fra Baltimore
Gåten Kaspar Hauser

Gåten Kaspar Hauser (tysk originaltittel Jeder für sich und Gott gegen alle, på engelsk The Enigma of Kaspar Hauser) er en vesttysk spillefilm fra 1974 skrevet og regissert av Werner Herzog. Filmen handler om den mystiske 1800-tallsskikkelsen Kaspar Hauser.

Handling og bakgrunn
Filmen bygger på den sanne historien om Kaspar Hauser, en ung gutt som plutselig dukket opp i den tyske byen Nürnberg våren 1828. Hauser var fremmed for alle og kunne knapt nok gå eller snakke. Han skal seinere ha forklart at han var blitt holdt fanget i en kjeller så lenge han kunne huske, og at han var blitt sluppet fri av uviss grunn. Filmen viser hvordan Professor Daumer forsøker å ta seg av gutten og innlemme ham i samfunnet, og beskriver merkelige enkeltepisoder fram til Hauser blir overfalt og seinere dør av skadene.

Herzog er kjent for sin fascinasjon for menneskelig galskap og det som er uforståelig og annerledes. Dette viser også valget av hovedrolleinnehaver: 17-åringen Kaspar Hauser blir spilt av Bruno S., en 41-åring som selv ble mishandlet som barn og tilbrakte store deler av livet på mentalsykehus før han som voksen forsøkte å livnære seg som kunstner. 

Filmen kjempet om Gullpalmen under Filmfestivalen i Cannes i 1975. Der mottok den tre andre priser, deriblant juryens hovedpris og den økumeniske jurys pris.

Eksterne lenker 
 
 Bergen Filmklubb om «Gåten Kaspar Hauser»
 Filmblogg om «Gåten Kaspar Hauser»

Filmer fra 1974
Tyske filmer
Tyskspråklige filmer
Stefan Hula (kombinertløper)

Stefan Marian Hula (senior) (født 12. september 1947 i Szczyrk) er en polsk tidligere kombinertløper som representerte BBTS Włókniarz Bielsko-Biała.

Han tok bronsemedalje i VM i Falun i 1974. Han var med i OL i 1972 og 1976, og ble henholdsvis nummer 17 i Sapporo i 1972 og nummer 16 i Innsbruck i 1976.

Hans sønn med samme navn er skihopper og har også deltatt i VM og OL.

Referanser

Kilder 
 Sports-Reference.com: Stefan Hula

Eksterne lenker 
 

Polske kombinertløpere
Deltakere for Polen under Vinter-OL 1972
Kombinertløpere under Vinter-OL 1972
Deltakere for Polen under Vinter-OL 1976
Kombinertløpere under Vinter-OL 1976
Personer fra Bielsko fylke
Fødsler i 1947
Stølhet

Stølhet eller gangsperre, også kalt forsinket muskelømhet (fra engelsk: Delayed Onset Muscle Soreness eller DOMS), er smerte i musklene, som ofte opptrer 24-72 timer etter hardt fysisk arbeid, trening eller aktiviteter man normalt ikke pleier å utføre. Smertene forsvinner som regel etter 2-3 døgn, og er svært vanlig hos idrettsutøvere på alle nivåer. 

Stølhet regnes som ufarlig, men kan gjøre vondt og medfører ofte at musklenes styrke er redusert vesentlig. Ømheten skyldes at det oppstår en betennelseslignende tilstand (betennelse) i muskelen 12-24 timer etter hard trening eller annen belastning av muskelen. Uttøyninger reduserer ikke denne betennelsen, og derfor har uttøyninger ingen effekt imot akkurat denne typen smerte.

Eksterne lenker 
 Delayed onset muscle soreness (D.O.M.S.) – Pain after exercise (engelsk)
 Artikel om DOMS (dansk) 

Medisinske symptomer
Mosjon
Treningsteori
Fysioterapi
Sykdommer i muskel-skjelettsystemet og bindevev
Vardal ungdomsskole

Vardal ungdomsskole ligger i Hunndalen, ca. 3 km vest for Gjøvik. Skolen har tre barneskoler i kretsen; Blomhaug, Vindingstad og Grande; og inneværende år har skolen 347 elever fordelt på 12 ordinære klasser.

Det jobber 60 voksne ved skolen. Dette inkluderer  lærere, assistenter, rådgiver, miljøterapeut, prosessleder for «Jeg vil trives», kontormedarbeider og skoleledere. Ledelsen ved skolen består av rektor og to inspektører.

Vardal ungdomsskole ble bygget i 1964/65 og totalrenovert i 1996/97. I etterkant er det også gjort store endringer av læringsarealet; bl.a  er to og to klasserom knyttet sammen med en dobbeltdør i mellom, og svømmehallen ble i 2002 bygd om til et auditorium med plass til 120 personer. I 2007 ble det satt opp et nytt modulbygg utenfor hovedbygningen. Dette rommer flere grupperom, undervisningsrom, møterom, sansemotorisk rom, «Jeg vil trives»-rom,  kjøkken og en liten gymsal.

Alle skolens klasserom og spesialrom har Smartboard-tavler.

Vardal ungdomsskole er en ungdomsskole i Gjøvik i Innlandet fylke.

Skolen hadde en svømmehall, men den ble bygd om til et auditorium.

Eksterne lenker
  Zoombart kart og luftfoto over skolen
 https://www.gjovik.kommune.no/skole/skoler-i-gjovik/vardal-ungdomsskole/ 

Skoler i Gjøvik
Ungdomsskoler i Innlandet
Michael Lepond

Michael Lepond (født 17. februar 1966 i New Jersey i USA) er en amerikansk musiker, kjent som bassist i det amerikanske progmetallbandet Symphony X.

Bassister fra USA
Personer fra Newark
Fødsler i 1966
Karl Johan Aarsæther

Karl Johan Aarsæther (født 29. oktober 1920, død 5. desember 1971 i Ålesund) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig. Han ble dekorert med Krigskorset med sverd, Norges høyeste utmerkelse, for sitt hemmelige arbeid i organisasjonen Antrum i Ålesund og på Sunnmøre.

Før Aarsæther dro til Storbritannia var han medlem av Torsvik-gruppen som drev med eksport av flyktninger i englandsfarten.
Han forlot Norge ombord på MK «Nordnes» 19. januar 1941. 

Antrum ble etablert tidlig i 1942 og var organisert av det britiske Special Operations Executive (SOE) med utgangspunkt i mannskap fra Kompani Linge, som etablerte egne organisasjoner av medhjelpere i sine distrikter. Gruppen opererte lenge uavhengig av Milorgs ledelse, men ble i 1945 omgjort til Milorg D 21/1. Aarsæther var leder for denne organisasjonen.  Han vekslet på ledervervet med sin bror, Knut Aarsæther. Antrum-organisasjonen drev etterretning mot tyske militære mål i det okkuperte Norge og etablerte radiostasjoner. Den drev også flyktningtrafikk til Storbritannia og bisto agenter, som hadde sabotasjeoppdrag i Norge. Særlig tyske skipsbevegelser var viktige militære mål og Aarsæther kunne som telegrafist rapportere verdifull informasjon om disse, da Ålesund var en viktig havn. Antrum bygget etter hvert også opp hjemmestyrker. Fra 1944 ble disse trenet til å beskytte viktige mål ved et tysk nederlag, inkludert kraftverk, strømforsyning, samband og havneanlegg. Ved den tyske kapitulasjonen i mai 1945 var organisasjonen bygget opp til en styrke på 1100 mann, hvorav 900 kunne utrustes med våpen.

I filmen «Shetlandsgjengen» (1954) spilte han seg selv.

Utmerkelser 

For sin innsats i Antrum ble løytnant Karl Johan Aarsæther i statsråd 7. mars 1947 tildelt Krigskorset med sverd. Han var allerede i oktober 1942 tildelt Krigsmedaljen for arbeidet med Antrum og ble i 1943 tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren for operasjonen Letter Bock. Han ble i 1944 utnevnt til medlem av Den britiske imperieordenen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske offiserer
Medlemmer av Milorg
Medlemmer av Kompani Linge
Krigskorset
St. Olavsmedaljen med ekegren
Krigsmedaljen
Honorære utnevnelser til Order of the British Empire
Arvo Viitanen

Arvo Albert Viitanen (født 12. april 1924, død 28. april 1999) var en finsk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Kortelainen vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han var med på det finske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 10 km bak Sovjetunionen, de andre på det finske laget var August Kiuru, Jorma Kortelainen og Veikko Hakulinen.

Han vant femmilen i Holmenkollen i 1956.

OL-medaljer 
 1956  Cortina -  Sølv i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn  Finland

VM-medaljer 
 1954  Falun -  Gull i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn 
 1954  Falun -  Sølv i langrenn, 15 km, menn 
 1954  Falun -  Bronse i langrenn, 50 km, menn 
 1958  Lahtis -  Bronse i langrenn, 50 km, menn 
 1958  Lahtis -  Bronse i langrenn, 4 x 10 km stafett, menn

Referanser

Eksterne lenker 
 

Finske langrennsløpere
Verdensmestere i langrenn
Olympiske sølvmedaljevinnere for Finland
Medaljevinnere under Vinter-OL 1956
Deltakere for Finland under Vinter-OL 1956
Langrennsløpere under Vinter-OL 1956
Olympiske medaljevinnere i langrenn
Bit for bit, bilde for bilde

Bit for bit, bilde for bilde er en norsk TV-kviss med Roald Øyen som gikk sporadisk på NRK Fjernsynet mellom 1975 og 1987. Det første programmet ble sendt søndag 29. juni 1975. Konseptet gikk ut på at to deltakere (A og B) hadde hver sin trykknapp som de skulle trykke på når de gjenkjente et skjult bilde som gradvis ble avdekket bit for bit. 

Deltakerne valgte bilder fra luker nummerert 1 til 20. Etter at en luke ble valgt, fikk deltakerne oppgitt hvilken kategori bildet var hentet fra – eksempelvis «dyr», «sted», «politiker», «kunst», «begivenhet» eller «historie». Bilder som skulle illustrere et ordspråk, forekom også. I sesongen 1987 ble det i noen luker brukt filmer som skulle illustrere en kjent person. 

For hvert riktig svar fikk en deltaker ett poeng. Så snart en av deltakerne nådde tre poeng, ble motstanderen slått ut, og en ny motstander kom inn. Deltakerne vant også penger. I 1976 var hvert bilde skjult av til sammen tjue biter. En deltaker som klarte å svare riktig med bare én åpen rute, vant 200 kroner. For hver ekstra rute som ble avdekket, gikk premiesummen ned med ti kroner, slik at en bare fikk 10 kroner for å svare riktig når bare én uåpnet rute gjenstod. 

Karakteristisk var lydene når en deltaker trykket på knappen. Da ble deltakerens bokstav gjentatt flere ganger, slik som «A–A–A–A–A». Når svaret var riktig, ble det spilt en trudelutt; hvis svaret var feil, ble det spilt lyden av et toalett som spylte ned. Lydeffektene varierte imidlertid noe gjennom sesongene.

Tittelen på NRK-programmet Beat for beat, som er sendt siden 1999 og iblant kalles Beat for beat, tone for tone, er trolig inspirert av Bit for bit, bilde for bilde.

Referanser

Eksterne lenker 
 Bit for bit, bilde for bilde i NRKs nettspiller

TV-produksjoner på NRK
Norske TV-quiz
Norske TV-serier fra 1970-årene
Norske TV-serier fra 1980-årene
Michael Keaton

Michael John Douglas (født 5. september 1951), bedre kjent som Michael Keaton, er en amerikansk skuespiller, produsent og regissør. Han er kjent for filmer som Batman fra 1989 og Batman Returns fra 1992.

Filmografi

Film 
 American Assassin (2017) som CIA-operatør Stan Hurley.
 Spider-Man: Homecomming (2017) Adrian Toomes / Vulture
 The Founder (2016) Ray Kroc
 Spotlight (2015) Walter «Robby» Robinson
 Birdman (2014) Riggan
 Toy Story 3 (2010) (stemme) Ken
 The Other Guys (2010) Captain Mauch
 Noah's Ark: The New Beginning (2010) (stemme) Noah
 Post Grad (2009) Walter Malby
 The Merry Gentleman (2008) Frank Logan
 The Last Time (2006) Ted
 Cars (2006) (stemme) Chick Hicks
 Herbie Fully Loaded (2005) Ray Peyton Sr.
 White Noise (2005) Jonathan Rivers
 Game 6 (2005) Nicky Rogan
 First Daughter (2004) President Mackenzie  
 Quicksand (2003) Martin Raikes
 A Shot at Glory (2000) Peter Cameron
 Jack Frost (1998) Jack Frost
 Out of Sight (1998) (ukreditert) Ray Nicolette
 Desperate Measures (1998) Peter McCabe
 Jackie Brown (1997) Ray Nicolette
 Inventing the Abbotts (1997) (ukreditert) Narrator
 Multiplicity (1996) Doug Kinney
 Speechless (1994) Kevin Vallick
 The Paper (1994) Henry Hackett
 My Life (1993) Bob Jones
 Much Ado About Nothing (1993) Dogberry
 Kurenai no buta (1992) (stemme: Engelsk versjon) Porco Rosso
 Batman Returns (1992) Batman / Bruce Wayne
 One Good Cop (1991) Artie Lewis
 Pacific Heights (1990) Carter Hayes
 Batman (1989) Batman / Bruce Wayne
 The Dream Team (1989) Billy Caufield
 Clean and Sober (1988) Daryl Poynter
 Beetle Juice (1988) Beetlejuice
 The Squeeze (1987) Harry Berg
 Touch and Go (1986) Bobby Barbato
 Gung Ho (1986) Hunt Stevenson
 Johnny Dangerously (1984) Johnny Kelly (også kjent som Johnny Dangerously)
 Mr. Mom (1983) Jack
 Night Shift (1982) Bill Blazejowski
 A Different Approach (1978) Filmmaker

TV  
 The Company James Angleton (1 episode, 2007)
 Gary the Rat Jerry Andrews (1 episode, 2003)
 King of the Hill Trip Larsen (1 episode, 2003)
 Live from Baghdad (2002) Robert Wiener
 Frasier Blaine Sternin (1 episode, 2002)
 The Simpsons Jack Crowley (1 episode, 2001)
 Saturday Night Live Vert (1 episode, 1992)
 Report to Murphy Murphy (6 episoder, 1982)
 Working Stiffs Mike O'Rourke (9 episoder, 1979)
 Studs Lonigan (1979) 
 The Mary Tyler Moore Hour (1979) Kenneth Christy (ukjent antall episoder)
 Family Tree salesman (1 episode, 1978)
 Mary (1978) (ukjent antall episoder)
 The Tony Randall Show Zeke (2 episoder, 1978)
 All's Fair Lanny Wolf (5 episoder, 1976–1977)
 Maude Chip Winston (1 episode, 1977)
 Klein Time (1977)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Filmprodusenter fra USA
Regissører fra USA
Gjesteskuespillere i Simpsons
Personer fra Allegheny County i Pennsylvania
Personer fra USA av irsk opphav
Personer fra USA av skotsk opphav