alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Daimler Dingo

Daimler Dingo var en britisk pansret oppklarningsbil benyttet under andre verdenskrig. Fordelene med Dingoen var at den var rask og forholdsvis godt pansret (opptil 30mm). Den ble ikke byttet ut før ut på 1950-tallet med Daimler Ferret.

Historie
I 1938 så det britiske War Office et behov for pansrede oppklarningsbiler. Av de tre designene som ble laget av Alvis, BSA og Morris, ble BSAs design valgt. Produksjonen ble gjort hos Daimler Motor Company som var del av BSA-gruppen. Kjøretøyet var offisielt kjent som Daimler Scout Car men ble viden kjent under kallenavnet Dingo, etter den australske villhundrasen av samme navn. Dingo var også navnet på det konkurrerende designet fra Alvis.

Dingo var en liten to-manns panserbil med 30 mm panser i fronten. Motoren var montert bak. En interessant innovasjon var girkassen som gav fem gir i hver retning. Den første versjonen hadde firehjulstyring, som ble droppet i senere versjoner fordi uerfarne sjåfører hadde problemer med styringen. Et svingbart sete ved siden av føreren gav det andre besetningsmedlemmet tilgang til både Wireless Set No. 19 eller den fastmonterte Bren Gun etter behov.

Dingoen ble først brukt av 1st Armoured Division og Royal Northumberland Fusiliers i British Expeditionary Force under slaget om Frankrike i 1940. 6626 Dingo panserbiler ble produsert mellom 1939 og 1945. På midten av 1970-tallet var Dingo fremdeles i bruk på Kypros, Portugal og Sri Lanka.

Versjoner

Den gikk igjennom fem versjoner som var hovedsakelig mindre forbedringer.

Mk I - Den opprinnelige modellen med firehjulsstyring og skyvbart tak
Mk IA - Brettbart tak
Mk IB - Reversert motorkjølehvifte
Mk II - Forhjulsstyring
Mk III - Vanntett motor, uten tak

Lynx Scout Car var et nært beslektet kjøretøy produsert av Ford Canada i Windsor i Ontario. Lynx hadde tilsvarende chassis, men med sterkere motor og dårligere girkasse. 3255 kjøretøy ble produsert og ble satt inn i tjeneste fra 1943.

Mk I.
Mk II - forsterket chassis, uten tak

Italienerne baserte sin Autoblinda Lince på Dingo og mellom 1943 og 1944 ble 129 produsert ved Lancia i Italia. De ble både brukt av tyske styrker og styrker fra den italienske sosialrepublikken.

Kilder 
 

Panserbiler
Introduksjonsår ikke oppgitt
Kufa

Kufa (arabisk: ‏الكوفة‎, al-Kūfa) er en by i Irak med omkring 130 000 innbyggere. Byen er en hellig by for sjiamuslimer.

Historie
I 637 ble byen, som da lå i provinsen Asuristan, erobret av arabere fra sassanidene. Den var på denne tiden kalt Hira, Aqula eller Suristan. i kalifen Umar ibn al-Khattabs regjeringstid ble så Kufa etablert her i 638. Den begynte som en misr, en arabisk leirby der det ble bosatt 30 000 veteraner - største stammegruppe var Banu Badshila.

Byen var en kort tid, 749-762, abbasidenes hovedstad. Men den sank ned i forfallet etter at Bagdad begynte å tilta i betydning.

Kufa hadde en berømt språkskole, der det kufiske alfabetet ble utviklet.

Litteratur 
 Hichem Djaït: al- Kufa: naissance de la ville islamique. Paris: Maisonneuve et Larose 1986.
 Josef van Ess: Theologie und Gesellschaft im 2. und 3. Jahrhundert der Hidschra. Eine Geschichte des religiösen Denkens im frühen Islam. 6 Bde. Berlin: De Gruyter 1991-97. Bd. I.
 Michael G. Morony: Iraq after the Muslim Conquest. Princeton 1984, S. 239ff.

Se også 
 Kufisk skrift
 Kufiske mynter

Eksterne lenker 
 

Islam
Guvernementet Najaf
Byer i Irak
Byer ved Eufrat
Norsk Slektshistorisk Forening

Norsk Slektshistorisk Forening (NSF) ble stiftet den 22. oktober 1926 og er Norges eldste, riksdekkende forening for slektsforskere (genealogi). Tidligere hadde norske slektsforskere og genealoger hatt felles organisasjon med de danske gjennom Samfundet for dansk-norsk Genealogi og Personalhistorie (stiftet 1879). 

Foreningens hovedmål er å utgi publikasjoner som fremmer kunnskapen om slekter og slektsforskning i Norge. Foreningen utgir fagtidsskriftet Norsk Slektshistorisk Tidsskrift og medlemsbladet Genealogen, begge med to eksemplarer i året. 

Allerede i 1906 kom det første tidsskriftet for norsk slektsforsking, Norsk tidsskrift for genealogi, personalhistorie, biografi og litteraturhistorie, som kom ut med tilsammen 16 hefter (fordelt på tre bind) frem til 1926. Tidsskriftet ble redigert av Erik Andreas Thomle, Stian Herlofsen Finne-Grønn og Christopher Morgenstierne Munthe. Fra 1927 overtok Norsk Slektshistorisk Tidsskrift som tidsskrift for slekts- og personalhistorie i Norge. Norsk Slektshistorisk Forening har i dag rundt 1 800 medlemmer i inn- og utland og driver i tillegg et fagbibliotek i Oslo. 

Foreningen arrangerte sammen med Norsk Heraldisk Forening den 31. internasjonale kongress for genealogi og heraldikk i Oslo i dagene 13. til 17. august 2014.Hovedtemaet for kongressen var Innvirkning på genealogi og heraldikk av store hendelser i en nasjons historie.  Kongressen hadde i alt 111 deltagere fra 26 forskjellige land. Den fant sted på Akershus festning, i Fanehallen og på Artilleriloftet. Kongressrapporten Genealogica & Heraldica. Influence on Genealogy and Heraldry of Major Events in the History of a Nation. Proceedings of the XXXIst International Congress of Genealogical and Heraldic Sciences, Oslo 2014,  ble utgitt av Slektshistorisk forlag i 2015 og inneholder de fleste foredragene som ble holdt under kongressen.

Norsk Slektshistorisk Forening er medlem av Norges kulturvernforbund.

Eksterne lenker
 Norsk Slektshistorisk Forening

Norsk Slektshistorisk Forening
Slektsforskning i Norge
Organisasjoner etablert i 1926
Hareidlandet

Hareidlandet er ei øy i Møre og Romsdal og ligger i Hareid og Ulstein kommuner. 

I gammel tid var navnet på øya Hǫð. På moderne norsk blir skrivemåten Hod og på moderne islandsk Höð. Det er den største øya på Sunnmøre, og har et areal på 165,282 kvadratkilometer. Innbyggertallet er ca. 12 300 og er den nest mest folkerike øya på Sunnmøre etter Uksenøya i Ålesund og Skodje kommuner.     

Øya har broforbindelse med Dimna og Eika i Ulstein og med Gurskøya i Herøy/Sande over Dragsundbrua. I sør er øya knyttet til fastlandet via bro til Eika og tunnel til Ørsta/Volda. Eiksundtunnelen går 287 meter under havet og er verdens nest dypeste undersjøiske veitunnel. Fra Hareid er det hurtigbåtforbindelse til Valderøya i Giske og til Ålesund. Fra Hareid er det også ferjeforbindelse til Sulesund i Sula.

Det største tettstedet på øya er Ulsteinvik med  innbyggere (2014). Deler av tettstedet ligger ikke på Hareidlandet, men på Dimna. Ulsteinvik er et viktig senter for maritim industri og er også et handelssenter. Det andre store tettstedet er Hareid med  innbyggere. Videre Hjørungavåg med 737 innbyggere, som hevdes å være synonymt med det historiske Hjörungavágr, der slaget i Hjørungavåg skal ha funnet sted. I tråd med teorien skiftet bygda navn fra Liavåg til Hjørungavåg. Brandal har 335 innbyggere. Hareidlandet har også en andel (27 innbyggere) av Dragsund tettsted, som hovedsakelig ligger på Gurskøy.  

Det høyeste fjellet på øya er Blåtinden (697 moh.) i Ulstein. Det nest høyeste fjellet er Kongsvollen (683 moh), som er grensefjell mellom Ulstein og Hareid. Det 3. høyeste fjellet er Melshornet (668 moh.) i Hareid. 

Den største innsjøen er Snipsøyrvatnet i Hareid som har et areal på 3,19 km².

Referanser 

Hareids geografi
Ulsteins geografi
Øyer i Møre og Romsdal
Morten Juvet

Morten Juvet (født 18. mars 1953)  er en norsk maler, tegner og grafiker. 

Morten Juvet debuterte på Høstutstillingen i 1974. 
Juvet er en anerkjent kunstner på nasjonalt nivå, og har hatt en innholdsrik karriere med en magisk billedverden som beveger seg i et grenseland mellom fantasi og virkelighet. Juvets kunst er blant annet kjent for naivistiske og lett surrealistiskedyre- og naturmotiver i sterke farger.

Morten Juvet har sin utdannelse fra Kunstskolen i Trondheim, Studieatelieret i Bergen og Statens Kunstakademi Oslo, og debuterte med egen utstilling i Holmestrand i 1972. Han har hatt separatutstillinger over hele landet og deltatt i gruppe- og kollektivutstillinger både i Norge og i utlandet – eks. Japan, Ungarn, England, Tyskland. Morten Juvet var sammen med Petter Brønn og Magne Rudjord medlem av Gruppe Elg.

Morten Juvet har deltatt på Høstutstillingen 13 ganger og på Østlandsutstillingen 7 ganger. Haugar Vestfold Kunstmuseum viste i 2003 en retrospektiv utstilling av Juvets verker i forbindelse med hans 50-årsjubileum. Han er representert i en rekke kunstsamlinger rundt i landet og har hatt flere offentlige utsmykkingsoppdrag- Han har illustrert flere bøker og har mottatt Morgenbladets pris i 1980 og Holmestrand kommunes kulturpris i 1985. I 2008 ble han også tildelt Vestfold fylkeskommunes Kunstnerpris.

Eksterne lenker 
 Presentasjon på kulturnett.no
 Kort galleripresentasjon
 Kunstnerprisen 2008

Bildeeksempler 
 Oljemalerier
 Grafikk
 Mer grafikk
 Enda mer grafikk

Norske malere
Fødsler i 1953
Jens Christian Djurhuus

Jens Christian Djurhuus (født 21. august 1773 på Nes på Eysturoy, død 21. november 1853 i Kollafjørður), kalt Sjóvarbóndin, var den første poeten som skrev på færøysk. Djurhuus diktet flere færøyske ballader i tradisjonell stil over historiske temaer. Han er best kjent for «Ormurin langi» (Ormen lange). Han skrev også satiriske dikt mot det danske styret på Færøyene.

Familie 
Jens Christian Djurhuus var den fjerde sønn av Johan Christian Djurhuus (1741–1815) og Maria Rønning (1741–1807). De bodde på Nes på øya Eysturoy hvor hans danske bestefar Christen Djurhuus (1708–1775) var lærer. Hans mor var norsk og kom fra Agder. 

I 1797 giftet Djurhuus seg med Jóhanna Maria Jensdóttir fra Kollafjørður, datter av bonden Jens Didriksen, Við Sjógv. Ettersom Jóhanna Maria var hans eneste barn var hun også enearving til farsgården. Det samme året som de giftet seg flyttet de til gården. Den var relativt stor og fungerte som et kulturelt senter i bygda. Djurhuus fikk etter hvert sønnen Jens Hendrik Djurhuus med Jóhanna Maria i 1799.

Balladene 
Den europeiske nasjonalromantikken nådde også Færøyene på begynnelsen av 1800-tallet og det ble interesse for å samle inn gamle færøyske ballader. Den første som bevisst begynte å skrive ballader på færøysk var Djurhuus, men han fikk aldri selv oppleve å se dem på trykk; dette skjedde først i 1891. 

Djurhuus’ ballader var historiske fortellinger og ble lært utenat av færøyværingene. En del av grunnen lå i språket selv som var svært muntlig, noe det fortsatt er. Den første færøyske grammatikken ble først utgitt i 1854 ved V.U. Hammershaimb (1819–1909). Til tross for aldersforskjellen mellom Hammershaimb og Djurhuus ble de nære venner, basert på deres felles interesse i folkelige ballader og det færøyske språket. Det er også en av grunnene til at Djurhuus’ språk er så likt dagens språk.

I 2002 utga den færøyske metalgruppen Týr CD-en How Far to Asgaard, hvor alle sangene er på engelsk, unntatt «Ormurin langi», som er sunget på færøyisk. Teksten er tatt fra Jens Christian Djurhuus' «Ormurin langi», og gav sangen fornyet popularitet.

Litteratur 
 Sven H. Rossel: A History of Danish Literature. University of Nebraska Press, 1992. ISBN 0-8032-3886-X.
 Hanus Kamban: J.H.O. Djurhuus : En litterær biografi. Odense Universitetsforlag, 2001. ISBN 87-7838-604-7.

Færøyske forfattere
Lyrikere
Portal:Færøyene/artikler
Vallerano

Vallerano er en kommune ( comune) i Provinsen Viterbo i regionen Latium i Italia.

Byen ligger ca. 60 km nordvest for Roma og 13 km sørøst for Viterbo. Pr 31. desember 2004 hadde den 2.568 innbyggere og et areal på 15,5 km².

Referanser

Eksterne lenker
 

Byer i Lazio
Kommuner i provinsen Viterbo
Karl A. Wad

Karl Anders Wad (født 15. november 1872 på Kongsberg, død 25. februar 1928) var grunnlegger av Laagendalsposten. Wad døde bare noen måneder før Laagendalspostens 25-årsjubileum.
Karl A. Wad var ansatt i Kongsberg Blad som typograf fra 1888. Mesteparten av tiden arbeidet han som typograf, men de siste to og ett halvt år var han redaktør. Han kom på kant med ledelsen i Kongsberg Blad om måten han presenterte stoffet på, uoverensstemmelsene førte til at han sluttet i Kongsberg Blad i 1903. Startkapitalen på 500 kroner til å starte Laagendalsposten lånte han med svigerfaren og broren som kausjonister. 
Avisen ble i familiens eie til den ble kjøpt av Drammens Tidende på 70-tallet.

Han og hans kone Elise Fusche fikk ingen egne gutter "bare" 3 jenter, så de adopterte Edwin Wadd, som senere overtok ansvaret for Laagendalsposten.

Eksterne lenker 
 Laagendalsposten

Norske redaktører
Personer fra Kongsberg kommune
Tilknytningsomsorg

Tilknytningsomsorg (engelsk attachment parenting) er et begrep skapt av barnelegen William Sears og er basert på prinsippene i tilknytningsteori og utviklingspsykologi. Tilknytning er det sterke, affektive båndet som dannes mellom barn og omsorgsperson. I løpet av de første leveårene (0-3 år) utformes det en indre arbeidsmodell på basis av opplevelser i møte med omsorgspersoner. Foreldre eller andre omsorgspersoner som responderer til barna sine behov (både fysisk og psykisk) på en sensitiv og forutsigbar måte oppfyller også deres behov å bli hørt og respektert. 

De 7 prinsippene av TiO, beskrevet av Dr. Sears, er:
 Nærkontakt og tilknytting mellom barn og foreldrene etter fødsel (Birth bonding)
 Amming
 Bæring (som for eksempel med bæresjal)
 Samsoving
 Forstå og reagere til barnets behov (både fysisk og psykisk), som barnet kommuniserer ved å gråte.
 Ikke bruke metoder som feks. "skrikemetoden" til å få barn til å sove.
 Balanse, ta vare på deg selv også.

Eksterne lenker
 http://www.askdrsears.com/topics/parenting/attachment-parenting
 Attachment Parenting Norge/Tiknytningsomsorg.no
 Tilknytningspedagogene

Familie
Barnepsykologi
Aktiv Skøyteklubb

Aktiv Skøyteklubb (ASK) er en skøyteklubb i Oslo og tilhører Akershus & Oslo Skøytekrets. Klubben ble stiftet i 1924 som Arbeidernes Cycleklub. I 1927 skiftet klubben navn til Arbeidernes skøyteklubb (ASK), et navn de hadde til klubbens årsmøte i 1978 da de skiftet til Ask Skøyteklubb. 18. juni 2001 fikk klubben sitt nåværende navn.

Klubben var en del av Arbeidernes Idrettsforbund på 1920-tallet. Den hadde tilholdssted på Jordal, men byttet hjemmebanen til Valle Hovin stadion da den ble åpnet. Der ligger også klubbhuset. På 1950-tallet hadde klubben også egen gruppe innen kunstløp, men klubben er i dag igjen kun en klubb for hurtigløp på skøyter. Klubbdrakten er grønn og svart.

Kjente medlemmer av ASK er Petter Andersen, Sigrid Sundby Dybedal, Kai Arne Engelstad, Per Willy Guttormsen, Knut Johannesen, Arne Johansen, Allan Dahl Johansson, Geir Karlstad, Bjørn Nyland, Frode Rønning, Erik Vea og Ragne Wiklund.

Litteraturliste

Eksterne lenker 
 
 

Skøyteklubber i Oslo
Sport i bydel Gamle Oslo
Norgesmestere i hurtigløp på skøyter – Stafett
Hurtigløp på skøyter i 1924
Idrettslag etablert i 1924
Sport i Norge i 1924
Artikler i skøytesportprosjektet
Tungurahua

Tungurahua er en vulkan i Ecuador, syd for hovedstaden Quito. Vulkanen er 5 023 meter over havet. Tungurahua er også kjent som «Den Svarte Giganten» (eng: The Black Giant), og har et krater (pr 2004) på 183 meter i diameter.

Geografi og geologi

Lokalisering 

Tungurahua er lokalisert i "Cordillera Central"-området av Andes i det sentrale Ecuador, 140 km syd for hovedstaden Quito. Andre kjente nærliggende fjell er Chimborazo (6,267 m) og El Altar (5 319 m). Det reiser seg over de små termiske kildene i byen Baños (1 800 m) som er lokalisert ved foten av vulkanen ca. 5 km til nord. Andre nærliggende byer er Ambato (30 km nordvest) og Riobamba (30 km sørvest). Tungurahua ligger i Sangay Nasjonalpark.

Isbre 
Med sin høyde på 5 023 m er Tungurahua akkurat over snøgrensen, som er på ca. 4 900 m. Tungurahuas topp er vanligvis snødekket og hadde en liten isbre som smeltet vekk etter økningen i vulkansk aktivitet i 1999.

Vulkanisme

Opprinnelse 
Dagens vulkan (Tungurahua III) er dannet inne i forgjengerens (Tungurahua II) kaldera som kollapset omtrent for 3000 (±90) år siden. Den opprinnelige vulkanen (Tungurahua I) kollapset ved slutten av pleistocen-tiden.

Historiske utbrudd 
Tungurahuas utbrudd er stromboliske av natur. Alle historiske utbrudd stammet fra krateret og ble fulgt av sterke eksplosjoner, pyroklastiske strømmer og noen ganger lavastrømmer. I de siste 1300 årene har Tungurahua hvert 80. til 100. år gått inn i aktive faser, der de viktigste hendelsene har skjedd i 1773, 1886 og 1916–1918.

Nylige utbrudd 

I 1999, etter lang stille periode, begynte vulkanen en aktiv periode som fortsetter pr. januar 2008. Etter det første utbruddet i oktober 1999, som produserte et større askeregn, og førte til en midlertidig evakuering av mer enn 25 000 innbyggere fra Baños´ omliggende områder, fortsatte aktiviteten på et mindre nivå frem til mai 2006. Aktiviteten økte da dramatisk og kulminerte med voldsomme utbrudd 14. juli og 16. august. Utbruddet 16. august var det mest voldsomme siden aktiviteten tok seg opp i 1999, og ble fulgt av en askesky hele 10 kilometer høy som senere spredde seg over et område på 740x180 km. Pyroklastiske strømmer resultert i 7 dødsfall og flere ødelagte landsbyer og veier på de vestlige og nordvestlige sidene av vulkanen. De 7 som omkom var en familie på 5 og to vitenskapsfolk, 60 ble savnet. 

I januar 2008 ble vulkanen igjen mer aktiv. Ti landsbyer ble evakuert, da vitenskapsfolk fryktet et snarlig større utbrudd. 7. februar 2008 hadde så vulkanen et utbrudd som medførte at fem mennesker omkom, og fem landsbyer med 1500 mennesker måtte evakuere.

Referanser

Eksterne lenker 

 vulkaner.no: Aktive vulkaner: Tungurahua, Ecuador (Norsk side)
 Tungurahua Volcano Data, Smithsonian Global Volcanism Program
 Climbing information for Tungurahua on summitpost.org
 ecuador-images.net: Tungurahua very active volcano
 BBC News: In pictures: Ecuador volcano, bilder av utbruddet og følgene i 2006.
 Google Bildesøk: Tungurahua

Vulkaner i Ecuador
Andes
Fjell over 5000 meter
Innbrudd

Innbrudd er å skaffe seg uberettiget adgang til et sted (hus, bil, båt, jernbanevogn m.v) ved å beskadige en gjenstand som er egnet til beskyttelse mot inntrenging (mest praktisk å dirke opp en lås, knuse et vindu o.l.).

De to viktigste tiltakene mot innbrudd er mekanisk avlåsing og elektronisk innbruddsalarm.

Norge

I Norge er dette brudd på Almindelig borgerlig Straffelov § 268 om uberettiget adgang. Innbrudd foreligger også der det er brukt falsk nøkkel eller rett nøkkel som er fravendt eieren. Dersom adgangen har skjedd gjennom en ulåst dør eller et åpent vindu er det derimot ikke innbrudd, men dette vil kunne rammes av andre mindre alvorlige straffebud, se som eksempel straffeloven § 395.

Årlig skjer det rundt  innbrudd i Norge. Historisk har det de siste tiårene vært en nedgang i antall innbrudd, parallelt med en kraftig økning i antall private boliger med innbruddsalarm. Samtidig har det skjedd en gradvis profesjonalisering av innbruddene som begås av organiserte bander, samt at flere innbrudd begås mens det er personer i boligen.

Se også 

 Forsikringsselskapenes Godkjennelsesnevnd

Referanser 

Lovbrudd
Kjerrhauker

Circus
 Polyboroides
 Geranospiza

Kjerrhauker (Circus) er en slekt i haukefamilien.

Kjerrhaukene er middels store rovfugler, som oftest holder til på myrer og enger, hvor de jakter på insekter og små virveldyr. 

I Norge hekker myrhauk og sivhauk mens, enghauk og steppehauk er årlige gjester. De har blitt observert oftere og oftere i årenes løp.

Inndeling 
Inndelingen av haukefamilien følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), med unntak av underfamilien Aquilinae. Den følger den nye revisjonen til Lerner et al. (2017). Videre følger inndelingen av slekten Circus Oatley et al. (2015). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle.

 Accipitridae, haukefamilien
 Accipitrinae, hauker
 Accipitrini (kjerrhauker og allierte)
 Circus
 C. assimilis, prikkjerrhauk
 C. macrourus, steppehauk
 C. maurus, fynboshauk
 C. cyaneus, myrhauk
 C. hudsonius, (amerikasivhauk)
 C. cinereus, bendelmyrhauk
 C. buffoni, langvingekjerrhauk
 C. pygargus, enghauk
 C. melanoleucos, praktkjerrhauk
 C. aeruginosus, sivhauk
 C. ranivorus, afrikasivhauk
 C. approximans, australsivhauk
 C. spilothorax, (papuasivhauk)
 C. maillardi, hvitbuksivhauk
 C. spilonotus, østsivhauk
 C. macrosceles, (madagaskarsivhauk)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Haukefugler
Fugler formelt beskrevet i 1799
Dyr formelt beskrevet av Bernard Germain de Lacépède

az:Belibağlı
bg:Блатари
br:Skoul
ca:Circus
de:Weihen (Gattung)
es:Circus (género)
eu:Mirotz
fr:Busard
ga:Cromán (éan)
io:Buzardo
he:זרון
sw:Kipondya
mrj:Кыльы (кек)
nn:Kjerrhaukar
pcd:Buzàr
pl:Circus (ptaki)
pt:Tartaranhão
sv:Kärrhökar
Stord Arbeiderparti

Stord Arbeidarparti er Arbeiderpartiets lokallag i Stord kommune. Stord Arbeidarparti ble stiftet 18. august 1928. Ved kommunevalget i 2019 stilte Gaute Epland som ordførerkandidat og ble gjenvalgt som ordfører etter at han overtok som ordfører 22. juni 2017 etter Harry Herstads død. Partiet fikk en oppslutning på 30,7 prosent.  

De er det største partiet i Stord kommune og har i perioden 2019-2023, som i perioden 2015-2019, 11 av 35 representanter i kommunestyret. Partiet styrer i en flertalskoalisjon med Sp og KrF. 

Stord Arbeidarparti har partikontor på Folkets Hus i Leirvik sentrum.

Representanter 
Magne Rommetveit var stortingsrepresentant mellom 2009 og 2021, og tidligere ordfører (1992–2007) i Stord kommune. Tidligere sjøfartsdirektør Olav Akselsen var stortingsrepresentant mellom 1989 og 2009.

Eksterne lenker 
 Stord Arbeidarparti
 Vestland Arbeidarparti

Politikk i Stord
Arbeiderpartiet
Läkerol

Läkerol er en gummi arabicum-halspastill produsert av Leaf. Navnet Läkerol ble først brukt på et flytende antiseptisk middel som senere ble erstattet av pastillen.

I 1909 ble Läkerol-pastillen lansert i Sverige. Läkerol skulle senere bli eksportert til en rekke land; Danmark 1910,  deretter Norge og Finland i 1912, Russland i 1913 og Tyskland i 1914. I dag finner man Läkerol i mange land rundt om i verden.

Adolf Ahlgren ga Läkerol symbolet «A». Dette garanterte den kvaliteten Ahlgren stod for. Sønnen til Adolf skulle senere, i 1953, gi navnet til en annen vare; Ahlgrens biler.  

Läkerol har blitt videreutviklet og markedsført gjennom mange årtier. Produktet har blitt utvidet med mange ulike smaker. I 2005 kom det også en Läkerol-variant for barn.

Smaker:
 Salmiakk
 Cactus
 Cupa
 Salvie
 Original
 Eucalyptus
 Watermelon
 Persimon
 Salt Karamell
 Sur Mandarin

Barnesmaker:
 Soft Berry
 Soft Fruit

Eksterne lenker
 http://www.lakerol.com

Søtsaker
Varemerker