alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Austin Cangelosi

Austin Edward Cangelosi  (født 27. august  1994 i Hillsborough, USA) er en amerikansk ishockeyspiller som spiller løper for Stjernen i Fjordkraftligaen. 

Austin Cangelosis første sesong i Lillehammer var i 18/19-sesongen og da leverte han hele 63 poeng (31 mål og 32 assist) på 55 kamper i serie- og sluttspill. Andre sesong ble det 14 mål, 12 assist og 19 poeng på 23 kamper.   Cangelosi avslutte sesongen i Nottingham Panthers før han fikk kontrakt med Stjernen.

Klubber 
2008-2009 Florida Jr. Everblades 18U 
2009-2011 Northfield Mount Hermon School
2011-2013 Youngstown Phantoms
2013-2017  Bosten Colleg
2017-2018 Albany Devils i  AHL
2018-2019 Lillehammer Ishockeyklubb
2019-2020 Nürnberg Ice Tigers
2020-2021 Lillehammer IK
2021      Nottingham Panthers
2021- d.d Stjernen Hockey

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ishockeyspillere fra USA
Ishockeyspillere for Lillehammer IK
Ishockeyspillere for Stjernen
Personer fra Somerset County i New Jersey
Utenlandske ishockeyspillere i Norge
Stefano Vecchia

Stefano Giuseppe Arne Vecchia Holmquist (født 23. januar 1995) er en svensk fotballspiller som spiller for Rosenborg Ballklub. 

Han er også en artist med flere låter på Spotify; hans største hit er «Sulla luna» feat. Kanteh.

Rosenborg 
Den 18. januar 2021 skrev han under en fireårskontrakt med Rosenborg.

Den 9. mai 2021 fikk han sin Eliteserie-debut for  mot .

Den 13. mai 2021 scoret han sitt første Eliteserie-mål for Rosenborg mot .

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Stefano Vecchias profil hos RBK.no
  Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub, Stefano Vecchia
  Stefano Vecchias profil på RBKweb.no

Svenske fotballspillere
Utenlandske fotballspillere i Norge
Fotballspillere for IF Brommapojkarna
Fotballspillere for IK Sirius FK
Fotballspillere for Rosenborg BK
Kickstarter (motor)

En kickstarter (fra engelsk, direkte oversatt «sparkestart») er en mekanisme brukt for å starte en forbrenningsmotor ved å sparke med foten på en skrallelignende spake.

Kickstartere er kanskje mest kjent fra eldre motorsykler. Den første motorsykkelen med kickstart var en britisk totaker fra Scott Motorcycle Company produsert i 1910. Kickstartere var standard tilbehør inntil 1970-tallet hvorpå de gradvis ble erstattet med elektriske startmotorer frem mot 1990-tallet. Det produseres fremdeles enkelte motorsykler som har spark og elektriske startere.

Mange moderne mopeder og scootere har både kickstart og elektrisk startmotor, og førstnevnte kan være nyttig i tilfelle flatt batteri, noe som kan skje noe oftere på mopeder og scootere ettersom de gjerne har mindre batterier enn andre kjøretøy. I tillegg er det vanligvis ikke mulig å trillestarte mopeder og scootere med automatgir.

Særlig på store motorsykkel-motorer kan man oppleve at kickstarteren sparker tilbake (såkalt «kickback») dersom bensinen antenner før stempelet har nådd toppunktet. Dette fører til at spaken blir kastet tilbake mot førerens fot med stor kraft, hvilket kan være smertefullt.

Se også 
 Trillestart
 Startkabler

Referanser 

Bildeler
Bruksbasert bilforsikring

Bruksbasert bilforsikring er en type bilforsikring hvor premien er basert på bruk. Den mest vanlige formen for bilforsikring i Norge er at man på forhånd betaler prisen for en viss kjørelengde, og dette kan sees på som en enkel form for bruksbasert bilforsikring. Begrepet blir imidlertid mest brukt om mer avanserte former hvor forsikringskostnaden kan avhenge av flere målte parametre som kjøretid, avstand, atferd og sted. 

Der hvor konvensjonelle bilforsikringer kan være en refleksjon av sjåførens demografi og kjørehistorie forsøker nyere bruksbaserte systemer å videre differensiere for å belønne «trygge» sjåfører.

Konsept 
En av de enkleste formene for bruksbasert forsikring er basert på kjørt distanse. Begrepet omfatter imidlertid alle typer forsikringer hvor kostnadene kan avhenge av hvor mye man kjører, hvordan, hvor og når. Dette kan for eksempel være basert på kilometertelleren, kjørelengde via GPS-data, eller direkteoverført data om hvor mange minutter kjøretøyet blir brukt, og kan sendes via for eksempel mobiltelefon eller RF teknologi. En annen form bruker flere sensorer som akselerometer til å overvåke kjøreatferd. Smarttelefon har blitt undersøkt som potensielt måleutstyr. 

Kostnadsformelen kan være basert på kjøringen eller identiteten til sjåføren. Det kan være mulig å legge til flere detaljer som for eksempel ekstra risikopremie dersom noen kjører for lenge uten pause, bruker mobilen mens man kjører eller kjører i høy hastighet.

Potensielle fordeler 
 Dersom systemet fungerer vil sjåfører med høyere risiko betale mer, og vil dermed ha størst insentiv til å endre kjørestil eller slutte å kjøre, hvilket vil gjøre veiene tryggere.

Potensielle ulemper 
 Det er grenser for hvor mye et forsikringssystem kan forutsi fremtidig risiko, herunder bruksbasert forsikring. Noen sjåfører med lavere risiko vil fremdeles til en viss grad subsidiere noen førere med høyere risiko.
 Det har vært uttrykt bekymring rundt personvern, for eksempel når det gjelder kontinuerlig GPS-sporing av kjøretøy. Personlig informasjon som hvor man kjører kan også beregnes bare ut ifra data om hastighet og tilbakelagt strekning.
 Prissammenligning mellom ulike forsikringsselskaper kan være vanskelig for forbrukere, ettersom modellene som brukes kan være kompliserte. Dette reduserer konkurransen mellom forsikringsselskapene.

Se også 
 Bilansvar
 Forsikring

Referanser

Eksterne lenker 
 "Drive Mindre, Betaler Mindre for Forsikring" Environmental Defense Fund (Nov. 12, 2008)
 Pay-As-You-Kjøre Bil Forsikring advokatvirksomhet organisasjon (British Columbia, Canada)
 "Selskapet lanserer per mil dekke" BBC News Rapport (5. oktober 2006)
 "Bilister" må betale for veien bruke" BBC News Rapport (1. desember 2006)
 Texas Kjøring Forskningsstudie
 Big Brother i baksetet, Elektroniske Design Magazine, Sept. 06, 2004
 PriPAYD: Personvern Vennlig Pay-As-You-Stasjon  ved Troncoso et al. (Workshop om Personvern i Elektronisk Samfunnet 2007)
 Betal på Pumpen 
 The Economist (February 23, 2013)
 UBI satt for mainstream? (Februar 26, 2013)

Forsikring
Trafikksikkerhet
Lissotes cornutus

Lissotes cornutus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En liten til middelsstor (12-18 millimeter), noe bred, mørkbrun til svart hjortebille. Hannen har noe forstørrede, krumme kjever (mandibler) som er omtrent så lange som hodet. Kroppen er grovt og ganske tett punktert. Dekkvingene og pronotum har oppstående, gulaktige hår på sidene. Hunnen mangler forstørrede kjever, hodet er mindre enn hos hannen, pronotum mer rundet og oversiden kraftigere punktert.

Levevis 
Arten lever i kjølig, temperert regnskog, buskmark (sklerofyllskog) og også på alpine heier. Både voksne og larver lever under råtnende stokker. De voksne billene kan ikke fly.

Utbredelse 
Arten lever på Tasmania.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Lissapterini
 Slekten Lissotes Westwood, 1855
 Lissotes cornutus Boileau, 1905

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Atlas of Living Australia - Lissotes cornutus 
 Alain Galant: Les Lucanidae du Monde. Nettside om arten

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1905
Australias insekter
Socotrana

Socotrana er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
En middelsstor (ca. 10 millimeter), slank og langbeint sandjeger. Dekkvingene er blåaktig svarte med en smal, gul flekk på sidene.

Levevis 
Arten er en svært rask løper og gjemmer seg under steiner. Den er muligens nattaktiv.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Socotra.

Systematisk inndeling 
 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Adephaga
 Overfamilien Caraboidea
 Familien løpebiller, Carabidae
 Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
 Stammen Cicindelini
 Slekten Socotrana Cassola & Wranik, 1998
 Socotrana labroturrita Cassola & Wranik, 1998

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Sandjegere
Biller formelt beskrevet i 1998
Jemens insekter
Prakasha

Prakasha er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
En middelsstor (7-8 millimeter), avlang, mørkt rødbrun til svart løpebille. Palper, antenner og bein er brungule. Kroppsformen er nokså jevnbred. Hodet er forholdsvis lite. Pronotum er rundet, dekkvingene nokså jevnbrede med tydelige punktstriper.

Levevis

Utbredelse 
Arten er kjent fra Afghanistan, Pakistan, Nepal og Myanmar.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Harpalini Bonelli, 1810 
 slekten Prakasha Andrewes, 1919
 Prakasha amariformis (Bates, 1892)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1892
Discoptera

Discoptera  er en slekt av løpebiller.

Utseende 
Middelsstore, noe brede, blanke, brune løpebiller. Hodet er bredt rundet, fasettøynene litt utstående, antennene tynne og litt over halve kroppslengden. Pronotum er rundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er bredt ovale, nær dobbelt så brede som forkroppen, med tydelige punktstriper.

Levevis 
Artene lever i sandete ørkenområder. De kan dykke ned i sanden og "svømme" gjennom den.

Utbredelse 
Artene lever i Asia (Arabia, Sentral-Asia)

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Lebiinae  Bonelli, 1810
 Stammen Corsyrini  Ganglbauer, 1891 
 Slekten Discoptera Semenov, 1889
 Discoptera arabica Fairmaire, 1896
 Discoptera eylandi Semenov, 1889
 Discoptera komarowi Semenov, 1889
 Discoptera przewalskii Semenov, 1889
 Discoptera tschitscherini Semenov, 1895

Eksterne lenker 
 Bilde av Discoptera komarowi
 
 

Lebiinae
Biller formelt beskrevet i 1889
Amaroschema

Amaroschema er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
En liten til middelsstor, nokså bred, avlangt-oval løpebille. Hodet er bredt rundet med middelsstore, litt utstående fasettøyne. Pronotum er stort, rundet, ytterkanten rødlig. Dekkvingene er nesten jevnbrede med fine punktstriper. Arten kan minne noe om den store slekten Amara, derav navnet.

Levevis 
Arten lever i laurbærskog, en naturtype unik for Kanariøyene og Madeira.

Utbredelse 
Arten er endemisk for Tenerife, Kanariøyene.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Platynini Bonelli, 1810
 slekten Amaroschema Jeannel, 1943
 Amaroschema gaudini Jeannel, 1943

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1943
Kanariøyenes insekter
Cratoferonia

Cratoferonia er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Middelsstore, avlange, blankt svarte løpebiller.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det østlige Australia.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera (Linnaeus, 1758)
 underordenen Adephaga (Schellenberg, 1806)
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea (Latreille, 1802)
 familien løpebiller, Carabidae (Latreille, 1802)
 underfamilie Pterostichinae (Bonelli, 1810)
 slekten Cratoferonia (Tschitscherine, 1902) 
 Cratoferonia daccordii (Garetto & Giachino, 2003)
 Cratoferonia phylarchus (Sloane, 1900)
 Cratoferonia regalis (Castelnau, 1867)

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Cratoferonia 
 

Pterostichinae
Biller formelt beskrevet i 1902
Australias insekter
Xenion

Xenion er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Pterostichinae i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), nokså bred, blankt metallglinsende løpebille.

Levevis

Utbredelse 
Arten er utbredt på det sørøstlige Balkan og i Lilleasia.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie Pterostichinae Bonelli, 1810
 slekten Xenion Tschitscherine, 1902 
 Xenion ignitum (Kraatz, 1875)
 Xenion ignitum ignitum (Kraatz, 1875)
 Xenion ignitum laticolle Maran, 1930

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 

Pterostichinae
Biller formelt beskrevet i 1875
Australias insekter
Semiardistomis

Semiardistomis er en slekt av løpebiller som lever mer eller mindre underjordiske.

Utseende 
Små til middelsstore (gjerne ca. 5-6 millimeter), blanke, brunrøde til svarte løpebiller. Hodet er ganske lite med utstående, rundede fasettøyne, pronotum og dekkvinger rundede. I motsetning til mange andre graveløpere er det ikke noen svært påfallende "stilk" mellom pronotum og dekkvinger. Antenner og bein er gjerne rødlige.

Levevis 
Graveløperne er rovdyr som lever mer eller mindre underjordisk, der de graver ganger.

Utbredelse 
Slekten er hovedsakelig utbredt i den neotropiske økosonen, men to arter er også vidt utbredte i det østlige USA.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga 
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Graveløpere, Scaritinae Bonelli, 1810
 Stammen Clivinini Rafinesque, 1815
 Understammen Ardistomina Putzeys, 1866
 Slekten Semiardistomis Kult, 1950
 Semiardistomis balthasari (Kult, 1950)
 Semiardistomis brittoni (Kult, 1950)
 Semiardistomis cyaneolimbatus (Chevrolat, 1863)
 Semiardistomis darlingtoni (Kult, 1950)
 Semiardistomis deletus (Putzeys, 1846)
 Semiardistomis emdeni (Kult, 1950)
 Semiardistomis flavipes (Dejean, 1831)
 Semiardistomis jedlickai (Kult, 1950)
 Semiardistomis labialis (Chaudoir, 1837)
 Semiardistomis laevistriatus (Fleutiaux & Salle, 1889)
 Semiardistomis maindroni (Kult, 1950)
 Semiardistomis marani (Kult, 1950)
 Semiardistomis muelleri (Kult, 1950)
 Semiardistomis ovatus (Putzeys, 1846)
 Semiardistomis pallipes (Dejean, 1831)
 Semiardistomis pilosellus (Kult, 1950)
 Semiardistomis propinquus (Putzeys, 1866)
 Semiardistomis puncticollis (Dejean, 1831)
 Semiardistomis rotundipennis (Putzeys, 1866)
 Semiardistomis rugosus (Putzeys, 1866)
 Semiardistomis subglabra (Emden, 1949)
 Semiardistomis viridis (Say, 1823)

Litteratur

Eksterne lenker 
 bugguide.net - buildedatabas eover nordamerikanske insekter
 

Graveløpere
Biller formelt beskrevet i 1950
Costitachys

Costitachys er slekt av små løpebiller, gjerne rødbrune på farge.

Utseende 
Ganske små (ca. 2 millimeter), litt brede, gulbrune løpebiller. Slekten kjennes lett på at pronotum og dekkvingene har skarpe, opphøyde lengderibber. Hodet er kort og bredt med nokså små fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, mye bredere enn langt, med seks opphøyde lengderibber. Dekkvingene er bredt rundede, hver dekkvinge med seks opphøyde lengderibber.

Levevis 
Skyggeløperne kan finnes i mange ulike miljøer på bakken, og er ofte svært tallrike.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga 
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
 Stammen Bembidiini Stephens, 1827  
 Gruppen Tachyina Motschulsky, 1862
 Slekten Costitachys Erwin, 1974
 Costitachys inusitatus Erwin, 1974
 Costitachys tena Erwin & Kavanaugh, 2007

Eksterne lenker 
 Bilder av Costitachys inusitatus
 

Skyggeløpere
Biller formelt beskrevet i 1974
Meotachys

Meotachys er slekt av små løpebiller, gjerne rødbrune på farge.

Utseende 
Ganske små til middelsstore (1,2-4,6 millimeter), litt brede, gulbrune til brunsvarte løpebiller. Hodet er kort og bredt med nokså små fasettøyne. Pronotum er avrundet firkantet, noe bredere enn langt. Dekkvingene er bredt rundede med litt utydelige punktrader.

Levevis 
Skyggeløperne kan finnes i mange ulike miljøer på bakken, og er ofte svært tallrike.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico i nord til det sørlige Brasil i sør.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga 
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien skyggeløpere, Trechinae Bonelli, 1810
 Stammen Bembidiini Stephens, 1827  
 Gruppen Tachyina Motschulsky, 1862
 Slekten Meotachys Erwin, 1974
 underslekten Hylotachys Boyd & Erwin, 2016
 Meotachys ballorum Boyd & Erwin, 2016
 Meotachys rubrum Boyd & Erwin, 2016
 underslekten Meotachys (i snever forstand)
 Meotachys amplicollis (Bates, 1882)
 Meotachys fraterculus (Bates, 1871)
 Meotachys insularum (Bates, 1884)
 Meotachys jansoni (Bates, 1882)
 Meotachys platyderus (Bates, 1871)
 Meotachys rufulus (Motschulsky, 1855)
 Meotachys squiresi (Bates, 1871)
 Meotachys sulcipennis (Bates, 1871)
 underslekten Scolistichus Boyd & Erwin, 2016
 Meotachys riparius Boyd & Erwin, 2016

Eksterne lenker 
 Bilder av Costitachys inusitatus
 

Skyggeløpere
Biller formelt beskrevet i 1974
Medisinsk studentutvalg UiB

Medisinsk studentutvalg (MEDSU) er det høyeste studentpolitiske organ ved Det medisinske fakultet (MED), Universitetet i Bergen (UiB). Studentutvalget er bindeleddet mellom fakultetet og studentmassen. Underordnet studentutvalget er de medisinske fagutvalgene. Fagutvalgene er lovpålagte elevråd og har til oppgave å håndtere politikk knyttet til hvert enkelt studieprogram. MEDSU sitt overordnede formål er å bidra til en god studiehverdag for alle studenter ved fakultetet. MEDSU skal bidra til godt faglig og sosialt samhold, samt hevde helsefaglig tradisjon og dennes betydning i samfunnet. Sentralt i arbeidet er ivaretakelse av alle studenters relevante interesser, på tvers av studieretningene. Studentutvalget er studentenes øverste talerør mot administrasjon og ansatte ved fakultetet. Utvalget har det øverste ansvaret for fadderuken, utnevner studentrepresentanter ved fakultetet og fordeler penger til studentorganisasjoner.

Sammensetning

Styret 
Medisinsk studentutvalg (MEDSU) består av to representanter fra hvert fagutvalg (Leder + 1) ved Det medisinske fakultet, Universitetet i Bergen, samt fakultetets representant i studentparlamentet. Fagutvalgene er:

 Ernæringsstudentenes Fagutvalg (EFU)
 Eureka! – forskerlinjeforeningen i Bergen
 Fagutvalg for Medisinsk Biologi (Nucleus)
 Farmasøytisk Fagutvalg (FFU)
 Medisinsk Fagutvalg (MFU)
 Odontologisk Fagutvalg (OFU)

(Styret utvides ofte ved at engasjerte studenter søker seg inn via friplasser.)

Internt velges følgende styreverv 
 Leder
 Nestleder
 Økonomiansvarlig
 Sekretær
 PR-ansvarlig

Medlemmer 
MEDSU sin medlemsmasse er alle studenter som i inneværende semester har betalt semesteravgift og har stemmerett ved MED.

Historie 
Akkurat når studentutvalget ble etablert er litt uklart, men Det medisinske fakultet ved Universitetet i Bergen ble dannet 15. august 1946, og det kan tenkes at det har eksistert et utvalg siden den tid. 1. Januar 2008 ble Det medisinske fakultet sammenslått med Det odontologiske fakultet. Da ble et nytt studentutvalg grunnlagt, Medisinsk-Odontologisk Studentutvalg (MOSU). I 2017 gikk fakultetet tilbake til navnet Det medisinske fakultet, og studentutvalget fikk sitt nåværende navn: Medisinsk Studentutvalg (MEDSU). Til tross for at utvalget har eksistert i mange år har det vært mangel på stiftelsesdokumenter. Utvalget ble derfor offisielt stiftet 4. juni 2021 av 2020–2021 styret.

Ledere

Leder av medisinsk studentutvalg 
 Vegard Slettvoll (2022–Nåværende)
 Gard Andreas Svendal (2021–2022)
 Christoffer Drabløs Velde (2020–2021)
 Gard Aasmund Skulstad Johanson (2017–2020)
 Thea Hansen (2016–2017)
 Eivind Alexander Valestrand (2013–2015)

Referanser 

Studentforeninger ved Universitetet i Bergen
Julius Persson

Julius Persson (født 7. mars 1994) er en svensk ishockeyspiller som siden 2019 spiller for Lillehammer Ishockeyklubb i Fjordkraftligaen.

Klubber 
–2010  Bofors IK 
2010–2014 Färjestad BK  
2014–2019 BIK Karlskoga
2019– Lillehammer Ishockeyklubb

Referanser

Eksterne lenker
 

Svenske ishockeyspillere
Ishockeyspillere for Lillehammer IK 
Ishockeyspillere for Färjestad BK
Spencer Humphries

Spencer Humphries (født 30. april 1992 i Delta i Canada) er en canadisk ishockeyspiller som spiller back for Lillehammer Ishockeyklubb i Fjordkraftligaen. Spencer kom til Lillehammer i 2020 da fra spill i EC Kassel Huskies som spiller i DEL2. Der gjorde han 29 poeng (13+16) på 48 kamper.
Året før tilbrakte han i Aalborg Pirates hvor han ble lagets mest produserende back, med 20 poeng (9+11) på 36 kamper.
I sesongen 16/17 og 17/18 som han tilbrakte i Stavanger Oilers. Etter 2 sesonger i Stavanger ble det ett seriemesterskap, ett NM-gull og 61 poeng (27+34) på 104 kamper.

Klubber 
2007-2009 Greater Van Canadians
2009-2011 Tri-City Americans	WHL
2011-2013 Calgary Hitmen	WHL
2013-2014 HC Lev Praha	i KHL og HC Stadion Litomerice
2014-2015 Greenville Road Warriors
2015-2016 Evansville IceMen 
2016-2018 Stavanger Oilers	
2018-2019 Aalborg Pirates
2019-2020 EC Kassel Huskies
2020-      Lillehammer IK

Referanser

Eksterne lenker
 

Canadiske ishockeyspillere
Ishockeyspillere for Lillehammer IK
Ishockeyspillere for Stavanger Oilers
Utenlandske ishockeyspillere i Norge
Nemzeti Bajnokság I i håndball for kvinner

|Nemzeti Bajnokság I {{#ifexpr:<8|/|/}}]]
}}
Nemzeti Bajnokság I er håndballigaen på øverste nivå  for kvinner i Ungarn. Den ble etablert i 1951. Ligaen er rangert som den beste i EHF per 2020.

Vinnere

 1951 – Csepel
 1952 – Vörös Meteor
 1953 – Debreceni Petőfi
 1954 – Csepel
 1955 – Debreceni VSC
 1956 – Csepel
 1957 – 
 1958 – Miskolc
 1959 – 
 1960 – Budapesti Spartacus
 1961 – Budapesti Spartacus
 1962 – Budapesti Spartacus
 1963 – Budapesti Spartacus
 1964 – Budapesti Spartacus
 1965 – Budapesti Spartacus
 1966 – 
 1967 – Budapesti Spartacus
 1968 – 
 1969 – 
 1970 – Veszprém Barabás
 1971 – 
 1972 – 
 1973 – 
 1974 – 
 1975 – 
 1976 – 
 1977 – 
 1978 – 
 1979 – 
 1980 – 
 1981 – 
 1982 – 
 1983 – Budapesti Spartacus
 1984 – 
 1985 – 
 1986 – Budapesti Spartacus
 1987 – Debreceni VSC
 1988–89 – Budapesti Építők
 1989–90 – Budapesti Építők
 1990–91 – Hargita
 1991–92 – 
 1992–93 – 
 1993–94 – 
 1994–95 – 
 1995–96 – 
 1996–97 – 
 1997–98 – 
 1998–99 – 
 1999–00 – 
 2000–01 – 
 2001–02 – 
 2002–03 – 
 2003–04 – 
 2004–05 – 
 2005–06 – 
 2006–07 – 
 2007–08 – 
 2008–09 – 
 2009–10 – 
 2010–11 – 
 2011–12 – 
 2012–13 – 
 2013–14 – 
 2014–15 – 
 2015–16 – 
 2016–17 – 
 2017–18 – 
 2018–19 – 
 2019–20 – Avlyst
 2020–21 – 
 2021–22 –

Referanser

Eksterne lenker
 
 Nemzeti Bajnokság I

Håndballturneringer i Ungarn
Håndballserier
Etableringer i 1951
Europaligaen i håndball for menn

|Europaligaen {{#ifexpr:<8|/|/}}]]
}}
Europaligaen i håndball for menn er den nest største og gjeveste av europacupene i håndball bak Mesterligaen i håndball for menn.

Vinnere

 1981–82 –  
 1982–83 –  ZTR
 1983–84 –  Grosswallstadt
 1984–85 –  Minaur Baia Mare
 1985–86 –  
 1986–87 –  Granitas Kaunas
 1987–88 –  Minaur Baia Mare
 1988–89 –  Düsseldorf
 1989–90 –  SKIF
 1990–91 –  Borac Banja Luka
 1991–92 –  Wallau-Massenheim
 1992–93 –  Cantabria
 1993–94 –  Alzira
 1994–95 –  
 1995–96 –  
 1996–97 –  
 1997–98 –  
 1998–99 –  
 1999–00 –  Metković
 2000–01 –  
 2001–02 –  
 2002–03 –  
 2003–04 –  
 2004–05 –  
 2005–06 –  
 2006–07 –  
 2007–08 –  
 2008–09 –  
 2009–10 –  
 2010–11 –  
 2011–12 –  
 2012–13 –   
 2013–14 –  
 2014–15 –  
 2015–16 –  
 2016–17 –  
 2017–18 –  
 2018–19 –  
 2019–20 – Avlyst
 2020–21 –

Se også 
 Mesterligaen i håndball for menn
 Mesterligaen i håndball for kvinner
 Europaligaen i håndball for kvinner

Referanser

Eksterne lenker
 

Håndballturneringer
Repeterende arrangementer etablert i 1981