alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Linda Blair

Linda Denise Blair (født 22. januar 1959 i St. Louis i Missouri) er en amerikansk skuespiller.

Hun var en barnestjerne i 1970-årene og ble nominert til Oscar for beste kvinnelige birolle for rollen den besatte jenta Regan MacNeil i skrekkfilmen Exorcisten (1973). Blair vant også en Golden Globe for denne rollen. Som voksen spilte hun i flere b-filmer, blant annet slasherfilmen Hell Night (1981) og fengselsfilmen Chained Heat (1983). Med filmmusikalen Roller Boogie (1979) ble hun etablert som et sexsymbol.

Blair har sin egen kleskolleksjon, Linda Blair Wild West Collection. Hun er også en veganer og er opptatt av dyrs rettigheter. Blair har blant annet grunnlagt en dyrevernorganisasjon i Los Angeles, The Linda Blair WorldHeart Foundation.

Filmografi (utvalg) 

 (TV-film)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Aktivister fra USA
Personer fra St. Louis
Den Sterke Mand

Den Sterke Mand (originaltittel: The Strong Man, er en amerikansk stumfilmkomedie fra 1926 regissert av Frank Capra og med Harry Langdon i hovedrollen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1926
Romantiske dramafilmer fra USA
Stumfilmer fra USA
Framtida.no

Framtida.no er en nynorsk nyhets- og debattavis med unge som målgruppe. Ansvarlig redaktør er Espen Udland (fra 2010). Svein Olav B. Langåker gikk av som redaktør 31. desember 2021. Andrea Rygg Nøttveit er tilsatt som ny redaktør.

Nettstedet ble startet i 1. september 2010 som et samarbeid mellom ABC Startsida, Landssamanslutninga av nynorskkommunar, Landslaget for lokalaviser, Magasinett, Pirion og Mot til å meina, og fikk støtte fra Kulturdepartementet de første åra som en del av det målpolitiske arbeidet. Et viktig mål med nettavisa er å styrke nynorsken. Ellers skal Framtida.no være en viktig arena for engasjementet til unge og se nyheter fra en ung synsvinkel. Nettstedet er redigert på nynorsk. Flere lokalaviser, Magasinett og Dag og Tid leverer stoff, men det er mest egenproduserte artikler. I tillegg er det lagt opp til aktivitet fra brukerne.

I løpet av 2021 var over 880.000 brukere innom Framtida.no. I 2016 var tallet 485 000.

Språkfakta 2015 kaller Framtida.no den viktigste tilveksten til nynorsk nettjournalistikk etter 2000.

Priser og utmerkelser 
Framtida.no ved redaktør Svein Olav B. Langåker fikk 3. februar 2018 tildelt hederlig omtale av Haugesund journalistlag for en artikkelserie om sang i skolen.

Framtida.no fikk Målprisen 2018 av Hordaland Mållag 17. mars 2018.

Framtida.no fikk Målprisen 2020 av Stord kommune 4. juni 2021.

Referanser

Eksterne lenker 
 Framtida.no
 Framtida.no på Instagram

Norske nettsteder
Norske nettaviser
Sør-Arabia-protektoratet

Sør-Arabia-protektoratet var et britisk protektorat sør på Den arabiske halvøy. Det eksisterte fra januar 1963 til 1967 da området ble til den selvstendige Folkerepublikken Sør-Jemen. Sør-Arabia-protektoratet ble dannet av de fire statene som ikke sluttet seg til Den sørarabiske føderasjon, det vil si sultanatene Øvre Yafa, Kathiri, Qishn og Sokotra samt Shihr og Mukalla. Britenes høykommissær for Sør-Arabia-protektoratet var samtidig Adens guvernør.

Referanser 

Jemens historie
Historiske stater og riker i Midtøsten
Tidligere britiske kolonier
Stater og territorier etablert i 1963
Stater og territorier opphørt i 1967
Den sørarabiske føderasjon

Den sørarabiske føderasjon (arabisk اتحاد الجنوب العربي, Ittiḥād al-Janūb al-‘Arabī, engelsk: Federation of South Arabia) var en sammenslutning av britiske protektorater sør på Den arabiske halvøy, i det som senere ble til Sør-Jemen og deretter en del av det forente Jemen. Føderasjonen eksisterte fra 1962 til 1967.

Historie 

Føderasjonen ble opprettet 4. april 1962 og hadde da 15 medlemsstater, alle tidligere en del av Føderasjonen av sørarabiske emirater. Føderasjonen fikk ytterligere to medlemmer: Staten Aden ble med 18. januar 1963 og i juni 1964 sluttet sultanatet Øvre Aulaqi seg til. Hovedstaden var al-Ittihad, vest for byen Aden. De fire statene som ikke sluttet seg til Den sørarabiske føderasjon, sultanatene Øvre Yafa, Kathiri, Qishn og Sokotra samt Shihr og Mukalla, ble fra januar 1963 samlet i Sør-Arabia-protektoratet.

Spørsmålet om Adens status og innflytelse var viktig. Planen om å innlemme Aden i føderasjonen var opprinnelig et forsøk på å demme opp for fagforeningsaktivismen i den strategisk viktige havnebyen. Aden gikk inn i føderasjonen med fortsatt status som kronkoloni og fikk rett til å tre ut av føderasjonen. Videre fikk Aden 24 av 85 medlemmer i føderasjonsforsamlingen og 4 av 14 regjeringsmedlemmer. Grunnlovsreform sto på dagsorden de følgende årene. Storbritannia inngikk en traktat med føderasjonen med sikte på selvstendighet. Den britiske regjeringen erklærte 1968 som året for selvstendighet.

Britene møtte økende motstand og føderasjonen var preget av opprør. I 1963 ble National Liberation Front (NLF)  dannet. Den var aktiv i føderasjonens ulike medlemsstater og i 1965 ble den regnet som en viktig maktfaktor. Andre grupper var også aktive i opprørskamp mot britene. Front for the Liberation of South Yemen (FLOSY) var støttet av Egypt, og var NLFs hovedrival i kampen om makten i et uavhengig Sør-Jemen. Konflikten i Nord-Jemen spilte også inn på situasjonen.

25. september 1965 opphevde britene føderasjonens grunnlov for å innføre direkte styre. Storbritannia bestemte seg for å trekke ut sine militære styrker og da denne prosessen var fullført gikk Den sørarabiske føderasjon i oppløsning. Den nasjonale frigjøringsfronten avsatte herskerne i medlemsstatene og erklærte landet selvstendig som Folkerepublikken Sør-Jemen den 30. november 1967.

Medlemsstater
Aden
Alawi
Aqrabi
Audhali
Beihan
Dathina
Dhala
Fadhli
Haushabi
Lahej (Abdali)
Nedre Aulaqi
Nedre Yafa
Maflahi
Shaib
sjeikdømmet Øvre Aulaqi
sultanatet Øvre Aulaqi
Wahidi Balhaf

Referanser 

Jemens historie
Historiske stater og riker i Midtøsten
Tidligere britiske kolonier
Stater og territorier etablert i 1962
Stater og territorier opphørt i 1967
Kim Young-sung

Kim Young-sung (født 1. mai 1983) er en sørkoreansk kjelkehockeyspiller. Han har en paralympisk bronsemedalje i kjelkehockey for Sør-Korea, og to VM-medaljer. 

Han har også konkurrert i rullestolfekting på nasjonalt nivå i Sør-Korea, og har også drevet med svømming.

Bakgrunn 
Kims funksjonshemming skyldes en bilulykke da han åtte år gammel. Han begynte med kjelkehockey i 2009, og debuterte på det sørkoreanske landslaget i 2012.

Idrettskarriere 
Kim deltok på Sør-Korea lag som kom på andreplass i VM i kjelkehockey 2012, der tapte 1-5 mot USA i finalen. I VM i kjelkehockey 2013 kom de på sjuendeplass, og de kom på samme plass i kjelkehockey under Paralympiske vinterleker 2014. 

I VM i kjelkehockey 2017 fikk Sør-Korea bronse, etter at de slo Norge 3-2 i bronsefinalen. I 2018 representerte han Sør-Korea under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Sør-Korea vant der bronsefinalen 3-1 over Italia, og fikk bronse.

Referanser

Eksterne lenker 
 Profil hos IPC
 Profil hos Pyeongchang 2018  (PL 2018)

Sørkoreanske kjelkehockeyspillere
Kjelkehockeyspillere under Paralympiske vinterleker 2018
Deltakere for Canada under Paralympiske vinterleker 2018
Kjelkehockeyspillere under Paralympiske vinterleker 2014
Deltakere for Canada under Paralympiske vinterleker 2014
Fødsler i 1983
Lal Mani Joshi

Lal Mani Joshi (født 27. juli 1935 i Kumaon Hills, Uttarakhand, India, død 16. juli 1984, Delhi, India) var en buddhistisk forsker og professor i sammenlignende religioner og buddhistiske studier på en lang rekke universiteter i India og USA.

Fra 1956 til 1958 studerte han ved Allahabad-universitetet og oppnådde en bachelorgrad i historie, filosofi og engelsk litteratur. Fra 1958 til 1960 studerte han ved Gorakhpur-universitetet og oppnådde en Master of arts i gammel kulturhistorie. I 1964 tok han sin filosofiske doktorgrad ved Gorakhpur-universitetet og sin andre Master of arts i Pali ved Banaras Hindu University. Han fullførte sine studier i klassisk og buddhistisk sanskrit og fullførte også et diplomkurs i klassisk tibetansk.

Personer fra Kumaon Division i Uttarakhand
Indiske pedagoger
Lee Hae-man

Lee Hae-man (født 20. februar 1972) er en sørkoreansk kjelkehockeyspiller. Han har en paralympisk bronsemedalje i kjelkehockey for Sør-Korea, og en VM-sølvmedalje.

Bakgrunn 
Lees funksjonshemming skyldes at han fikk polio i 1977. Han begynte med kjelkehockey i 2000, og debuterte på det sørkoreanske landslaget i 2006.

Idrettskarriere 
Lee deltok på Sør-Korea lag som kom på fjerdeplass i VM i kjelkehockey 2009, og han deltok i Paralympiske vinterleker 2010, der Sør-Korea kom på sjetteplass. 

Sør-Korea kom på andreplass i VM i kjelkehockey 2012, der tapte 1-5 mot USA i finalen. I 2018 representerte han Sør-Korea under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Sør-Korea vant der bronsefinalen 3-1 over Italia, og fikk bronse.

Referanser

Eksterne lenker 
 Profil hos IPC
 Profil hos Pyeongchang 2018  (PL 2018)

Sørkoreanske kjelkehockeyspillere
Kjelkehockeyspillere under Paralympiske vinterleker 2018
Deltakere for Canada under Paralympiske vinterleker 2018
Kjelkehockeyspillere under Paralympiske vinterleker 2010
Deltakere for Canada under Paralympiske vinterleker 2010
Fødsler i 1972
Lee Jae-woong

Lee Jae-woong (født 17. mars 1996) er en sørkoreansk kjelkehockeyspiller. Han har en paralympisk bronsemedalje i kjelkehockey for Sør-Korea, og en VM-bronsemedalje.

Bakgrunn 
Lee er født med cerebral parese. Han begynte med kjelkehockey i 2014, og debuterte på det sørkoreanske landslaget i 2015.

Idrettskarriere 
Lee deltok på Sør-Korea lag som kom på tredjeplass i Turin Para Ice Hockey International Tournament 2015. I VM i kjelkehockey 2017 fikk Sør-Korea bronse, etter at de slo Norge 3-2 i bronsefinalen. 

I 2018 representerte han Sør-Korea under Paralympiske vinterleker 2018 i Pyeongchang. Sør-Korea vant der bronsefinalen 3-1 over Italia, og fikk bronse.

Referanser

Eksterne lenker 
 Profil hos IPC
 Profil hos Pyeongchang 2018  (PL 2018)

Sørkoreanske kjelkehockeyspillere
Kjelkehockeyspillere under Paralympiske vinterleker 2018
Deltakere for Canada under Paralympiske vinterleker 2018
Fødsler i 1996
Cyclommatus kaupi

{{Taksoboks
| navn   = '| bilde           =
| bildetekst      =
| norsknavn       = 
| vitenskapsnavn  =Cyclommatus kaupi
| autor= Deyrolle
| autorår= 1865
| regnum = Dyreriket
| phylum = Leddyr
| classis = Insekter
| ordo = Biller
| familia = Hjortebiller
| subfamilia = Lucaninae
}}Cyclommatus kaupi er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

 Utseende 
En middelsstor til stor (hannen opptil 48 millimeter), blank, brun hjortebille med noe bronseaktig, metallisk glans. Hannens hode er stort og bredt, utvidet forover, med store, brede, krumme kjever (mandibler) som har en lang tann på innersiden omttrent i midten. Pannen er vidt og grunt innbuktet foran, i midten med et rundet framspring som har små, butte tenner på sidene, bak innbuktningen en høy, rett tverrkjøl. Pronotum er ganske kraftig utvidet forover. Lårene har en oransje flekk på oversiden nær spissen. Hunnen har små kjever og ikke forstørret hode, skiller seg ellers fra hannen ved at oversiden er kraftig punktert.

 Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

 Utbredelse 
Arten er utbredt på Ny-Guinea.

 Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Cyclommatini
 Slekten Cyclommatus Parry, 1863 – 55 arter
 Underslekten Cyclommatus (i snever forstand) 
 Cyclommatus kaupi''' Deyrolle, 1865

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 Bilde av en hunn
 Bildegalleri over artene foto:Benjamin Harink
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1865
Ny-Guineas insekter
Prismognathus yukinobui

Prismognathus yukinobui er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Hannen er en middelsstor (20-30 millimeter), blank, brunrød til brunsvart hjortebille. Kjevene er knivformede, sagtakkede på innersiden, ikke spesielt lange. Kroppen er knapt synlig punktert. Hodet er rektangulært, litt bredere enn langt. Hunnen ligner hannen bortsett fra at kjevene ikke er forstørret, hodet er avrundet og kroppsformen noe bredere.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse 
Arten er utbredt i  Myanmar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Cladognathini
 Slekten Prismognathus Motschulsky, 1860 – 29 arter
 Prismognathus yukinobui Nagai, 2006

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2006
Myanmars insekter
Lamprima latreillii

Lamprima latreillii er en bille som hører til familien hjortebiller.

Utseende 

En middelsstor (opptil 35 millimeter), litt flat hjortebille med skinnende metalliske farger. Hannenes kjever er betydelig forstørret som vanlig i denne familien, noe oppoverbøyde, med er brem av gule hår på oversiden. Kroppen er fint og ganske tett punktert hos hannen, grovt og kraftig hos hunnen. De metalliske fargene kan variere mye innen samme art, noen hunner er helt uten metalisk farge.

Levevis 
Larvene utvikler seg i morken ved, først og fremst av eukalyptus.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det østlige Australia (Queensland til Victoria).

Systematisk inndeling 

Navnet Lamrpima latreilleii blir nå regnet som et synonym for Lamprima aurata .

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Lampriminae 
 Slekten Lamprima Latreille, 1806
 Lamprima latreillii W.S. MacLeay, 1819

Referanser

Kilder 
 Nettside om arten
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over artene
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1819
Dyr formelt beskrevet av William Sharp MacLeay
Australias insekter
Lamprima adolphinae

Lamprima adolphinae er en bille som hører til familien hjortebiller. Denne arten er ganske spektakulær med store, oppoverbøyde kjever hos hannen og svært variable, metalliske farger og dermed ettertraktet mellom samlere.

Utseende 

En middelsstor til stor (23-50 millimeter), litt flat hjortebille med skinnende metalliske farger. Hannenes kjever er betydelig forstørret som vanlig i denne familien, kraftig oppoverkrummede, med er brem av gule hår på oversiden. Kroppen er fint og ganske tett punktert hos hannen, grovt og kraftig hos hunnen. De metalliske fargene kan variere mye innen samme art, noen hunner er helt uten metalisk farge. Grønnlige eksemplarer er vanligst, men de kan også være blålige, gylne eller purpurfargede, ofte kan pronotum og dekkvingene ha ulik farge. Hannens pronotum er rundet og hvelvet, forbeina utvidete.

Levevis 
Larvene utvikler seg i morken ved.

Utbredelse 
Arten er vidt utbredt på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Lampriminae 
 Slekten Lamprima Latreille, 1806
 Lamprima adolphinae Gestro, 1875

Kilder 
 Nettside om arten
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Nettside om arten
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1875
Ny-Guineas insekter
Onorelucanus noguchii

Onorelucanus noguchii er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En nokså liten (ca. 12 millimeter), halvmatt, brunsvart hjortebille, dekkvingene med brede, mørkrøde sidestriper. Hannens kjever er litt kortere enn hodet, knivformede. Pronotum er rundet med noe framstående forhjørner, fint punktert. Dekkvingene er blankere enn forkroppen, tett og kraftig punkterte. Hunnen har en tett og kraftig punktert overside.

Levevis 
Den er funnet i skråningene av Andesfjellene i rundt 1800 meter høyde.

Utbredelse 
Arten lever i Peru.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Sclerostomini
 Slekten Onorelucanus Bartolozzi & Bomans, 1989
 Onorelucanus noguchii (Arnaud & Bomans, 2007)

Eksterne lenker 
 
 Generic Guide to New World Scarabid Beetles – Onorelucanus noguchii 
 Bildegalleri

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2007
Perus insekter
Heterogomphus rubripennis

Heterogomphus rubripennis er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
En stor, kraftig, mørkbrun, blank hornbille med rødlige dekkvinger. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et krumt horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet nokså lite. Hunnene har én liten knøl på hodet, men ikke horn.

Levevis 
Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Ecuador og Peru.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Oryctini Mulsant, 1842
 Slekten Heterogomphus Burmeister, 1847
 Heterogomphus rubripennis Prell, 1912

Kilder 
 Generic Guide to New World Scarab Beetles – Heterogomphus
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene

Eksterne lenker 
 [  Bilder av arten]
 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1912
Ecuadors insekter
Perus insekter
Bastøy landskapsvernområde

Bastøy landskapsvernområde er et verneområde, og her finnes det verdifulle geologiske formasjoner og et rikt plante- og dyreliv. Øya har og en lang historie.

Klimaet, berggrunnen og løsmassene på øya gir grunnlag for en variert flora. Gran, stedvis med omfattende innslag av løvtrær. I deler av skogen er det områder med blåveis. På vestsiden av øya er det storvokste lindetrær. Den fredede mistelteinen vokser på rogn, lind og villapal. 

Tørrengene på Bastøya har mange sjeldne arter. En av disse er kubjelle, en annen er kantløk. Bastøya er 3 km lang og på det meste 1,4 km bred. Det var trolig skogen som ga navn til øya. Bast er den indre delen av barken på trær.

Eksterne lenker 
Bastøy landskapsvernområde  Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase
Fylkesmannen i Vestfold og Telemark, verneområder
Naturbase

Verneområder i Horten
Landskapsvernområder i Vestfold og Telemark
Verneområder opprettet i 1985
Bill Maynard

Bill Maynard (født Walter Frederick George Williams den 8. oktober 1928 i Heath End i Surrey i England, død 30. mars 2018 i Leicestershire var en britisk skuespiller, komiker, manusforfatter, regissør og sanger. Han ble mest kjent for sin rolle som den halvkriminelle, men godhjertede bonden og forretningsmannen Claude Jeremiah Greengrass i den britiske dramaserien Med hjartet på rette staden (Heartbeat), en rolle han spilte fra seriens første avsnitt og frem til han fikk slag i 2000.

Artistnavnet Bill Maynard tok han ettersom han var blitt kalt Bill helt siden han var barn, og etternavnet Maynard kom fra den populære søtsaken Maynard Wine Gums som fantes på den tiden.

Liv og virke

Bakgrunn
Bill Maynard ble født i Oak Cottages i Heath End ved Farnham i Surrey, og gikk på Kibworth Beauchamp Grammar School i Leicestershire.

Karriere
Han begynte som varieté-skuespiller.

Bill Maynard fikk sitt store gjennombrudd da han spilte mot Ronnie Barker og Ronnie Corbett i komedieserien Football Blues som ble sendt på begynnelsen av 1970-tallet. Men det var imidlertid i rollen som den late og klønete familiefaren Selwyn Froggitt i komedieserien Oh No, Its Selwyn Froggitt! som ble sendt mellom 1974 og 1977 han ble virkelig populær. 1980-tallet innebar også fremgang for Maynard da han spilte den lumske forretningsmannen Fred Moffatt i komedieserien The Gaffer. I 1980 fikk han også sitt eget TV-show, The Bill Maynard Show, som var populært hele tiåret. Han var også godt likt programleder for nattradioprogrammet To Midnight with Bill Maynard, som ble sendt fra 1980 og fremover.

Maynard giftet seg med Muriel Linnell den 5. november 1949 og paret fikk to barn, hvorav sønnen Maynard Williams som ble popartist og frontfigur i det britiske bandet The Ryders. Etter nesten 35 års ekteskap døde Muriel i juni 1983. Bill Maynard giftet seg senere med Tonia Bern i 1989.

Maynard kom på fjerde plass i den britiske finalen før Eurovision Song Contest i 1957 og hadde en fremgangsrik sangkarriere, selv om han faktisk ikke var en profesjonell sanger i egentlig forstand. Han spilte inn låter som «Hey Liley, Liley Lo», «The Pheasant Pluckers Son» og spilte også inn sin versjon av The Pogues' populære julesang «Fairytale of New York» sammen med Tricia Penrose.

I 1992 hadde Maynard sin debut i rollen som den halvkriminelle bonden og forretningsmannen Claude Jeremiah Greengrass i den nystartede dramaserien Med hjartet på rette staden. I løpet av årene kom Maynard til å bli meget populær for sin rolle som Greengrass, og det er den rolle som han selv anså å være sin beste. I 2000 ble Maynard rammet av slag og måtte legges inn på sykehus. Hans aller siste avsnitt ble sendt den 24. desember 2000. Maynard hadde da medvirket uavbrutt i ti sesonger og 160 avsnitt av serien.

Maynard ble pensjonert i 2010 og var bosatt med sin hustru i Leicester. I mars 2018 falt han ut av sin permobil og brakk hoften. Han døde kort tid etter på et sykehus i Leicestershire.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Personer fra distriktet Waverley
Bueskjær biotopvern

Bueskjær biotopvern er en hekkeplass for sjøfugler, og særlig for hettemåker og makrellterner.

Bueskjær er et lite skjær i vestre del av Hortens indre havnebasseng. Biotopvernområdet er 14 dekar stort, men bare en dekar er landareal. Området ble vernet i 2009.

De fleste hettemåker trekker ut av Norge om vinteren, men noen velger å bli. De første hekkende hettemåker i Norge ble observert på Jæren i 1867. Den norske bestanden teller antagelig mellom 20 000 og 60 000 par. Hettemåkene hekker på øyer og holmer i skjærgården, ved våtmarksområder og ved ferskvann.

Bueskjær har også blitt kalt Kruttskjær. Marinen skal på skjæret ha brent opp krutt som det ikke var bruk for.

Referanser

Eksterne lenker 
 Bueskjær biotopvernområde Boken Natur i Vestfold
 FaktaarkNaturbase

Verneområder i Horten
Verneområder opprettet i 2009
Biotopvern i Vestfold og Telemark
Øyer i Horten
Hajnnhojnn i bajnn og 13 andre trønderviser

Hajnnhojnn i bajnn og 13 andre trønderviser er en LP-plate. Utøver er Otto Nielsen med Willy Andresens ensemble. Platens betegnelse er Philips 6317 029. Den ble utgitt i 1975.

Sporliste

Kilder 
Hajnnhojnn i bajnn og 13 andre trønderviser (1975) på Rockipedia
Steinkjerleksikonet

Musikkalbum fra 1975
Falkenstendammen dyrefredningsområde

Falkenstendammen er levested for flere nasjonalt sjeldne og truede dyrearter, spesielt vannfugler og insekter.

Falkenstendammens mangfold av insekter har gitt den nasjonal verneverdi. I Falkenstendammen er det funnet en svært sjelden vårflueart, som bare er kjent fra ett annet sted i Norge. Falkenstendammen er viktig også for vannfugler på trekk. Så lenge dammen er isfri, er det en rekke fugler som overvintrer her. Gjesteopptredener av sjeldne fuglearter skjer jevnlig.

Referanser

Eksterne lenker 
 Falkenstendammen dyrefredningsområde  Boken Natur i Vestfold
 Faktaark Naturbase

Biotopvern i Vestfold og Telemark
Verneområder i Horten
Verneområder opprettet i 2006