alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Enniscorthy

Enniscorthy er den tredje største byen i Wexford i Irland. Den ligger ved elven Slaney, omkring 24 km nord for Wexford. Det irske navnet Inis Córthaidh består av ordet for «øy», inis, og det man antar er et gammelt personnavn. 

Byen ligger ved tidevannsgrensen i elven, hvilket høyst sannsynlig er årsaken til at man grunnla en bosetning der. Elven har gravd ut en dyp kløft som gir et bratt landskap ved byen. 

Blant severdigheter i byen finner man St. Aidans katedral, som ble tegnet av Augustus Welby Pugin og regnes som et mesterverk innen nygotikk. Den ble restaurert i 1994. Wexford County Museum har en utstilling av gjenstander knyttet til opprøret i 1798. Det ligger i Enniscorthy Castle, som ble bygget av normannerne. Slottet ble en periode eid av sir Henry Wallop. Etternavnet hans har gått inn i det engelske språk på grunn av måten han behandlet sine arbeidere på – wallop betyr «dask» eller «teve».

Rett utenfor byen finner man Vinegar Hill (irsk Cnoc Fíodh Na gCaor), en liten høyde som i 1798 var opprørernes største leirsted. De kontrollerte derfra Wexford i tretti dager mot en tallmessig sterkt overlegen fiende, inntil de ble beseiret i slaget ved Vinegar Hill den 21. juni. Opprørerne opprettet Republikken Wexford med Beauchamp Bagnell Harvey som president, og Vinegar Hill fungerte som dens «hovedstad». Mange klarte å flykte gjennom en åpning i de britiske linjene, på et sted som har fått navnet Needham's Gap etter den britiske kommandanten general Needham. Et tidligere kloster for Christian Brothers rommer nå et besøkssenter for opprørets historie. 

I 1916, under påskeopprøret, fikk Vinegar Hill igjen en plass i irsk opprørshistorie. Enniscorthy Volunteers tok etter ordre fra James Connolly kontroll over jernbanen ved Enniscorthy for å hindre at britiske forsterkninger kom frem til Dublin. Da de fikk ordre om å overgi seg fra Pádraig Pearse valgte de å gjøre dette på Vinegar Hill.

Bilder

Eksterne lenker 
 

Byer i Wexford
Ashbourne (Meath)

Ashbourne er en by i Meath i Irland, omkring 20 km fra Dublin ved N2. 

Langt inn i det 20. århundre var Ashbourne en liten by, men ettersom det ble stadig lettere å pendle til hovedstaden begynte den å vokse. Folketellingene i 1996 og 2002 viser at det på disse få årene var en økning i befolkningstallet på hele 27%.

Eksterne lenker 
 
 

Byer i Meath
John Knox

John Knox (født 1505 eller 1514, død 24. november 1572 i Edinburgh) var en skotsk reformator, kalvinist og ble som leder av Den skotske reformasjonen grunnlegger av den skotske statskirken.

Han var opprinnelig romersk-katolsk prest, og antas å ha blitt omvendt til protestantismen av reformatoren George Wishart. Da Wishart ble henrettet for kjetteri gikk Knox først under jorden, men begynte senere å preke den reformerte lære. Han ble tatt til fange av franske tropper i Skottland i 1547, og ble bragt til Frankrike som galeislave. Han ble frigitt i 1549 etter den engelske regjeringens megling. I England ble han fra 1551 kongelig kapellan.

Da den katolske dronning Maria besteg tronen i 1553 flyktet Knox utenlands. I 1557 ble han dømt til døden ved brenning in absentia. I eksil var han en tid i Sveits, hvor han lærte Jean Calvin å kjenne.

I 1559 vendte han tilbake til Skottland, der han begynte å preke for presbyterianismen. Han var en sterk motstander av dronning Maria Stuart, og ble anklaget for forræderi av henne personlig, men ble frikjent i 1563.

Referanser 

Reformatorer
Skotske katolske prester
Stiftere av kristne trosretninger
Presbyterianske pastorer og predikanter
Reformerte teologer
Personer fra Edinburgh
Personer dømt in absentia
Personer dømt til døden (før 1900-tallet)
Reformasjonen i Skottland
Rusty Wallace

Russell William «Rusty» Wallace (født 14. august 1956) er en tidligere fører i den amerikanske motorsporten NASCAR og en tidligere TV-reporter for Walt Disney.

Rusty Wallace har vunnet 55 NASCAR-løp og vant mesterskapet i NASCARs Nextel Cup i 1989.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

NASCAR-førere fra USA
Fødsler i 1956
Greg Biffle

Gregory Jack Biffle (født 23. desember 1969) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR.

Biffle debuterte i NASCAR gjennom Craftsman Truck Series i 1998, og ble seriemester her i 2000. I 2001 kjørte han i Busch Series, vant fem løp og fullførte sesongen på en fjerdeplass sammenlagt.

Fra 2003 har Biffle konkurrert på NASCARs øverste nivå, Nextel Cup. Hans beste sammenlagtresultat er en andreplass i 2005.

I dag kjører Biffle bil #16 National Guard Ford Fusion.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

NASCAR-førere fra USA
Fødsler i 1969
Jukla kraftverk

Jukla kraftverk er vannkraftverk i Kvinnherad kommune i Vestland. Det er et kombinert kraftverk og pumpe. Det brukes som pumpe om sommeren, og produserer kraft vinterstid.

Kraftstasjonen utnytter et fall fra reguleringsmagasin i Juklavatn. Det hentes også vann fra magasin i Dravladalsvatn, Jukladalsvatn og Kvanngrøvvatn samt noen bekkeinntak. Området som reguleres ligger langs Nordvest og nordsiden av Folgefonna i Kvinnherad og Ullensvang kommuner.

Juklavatn er regulert mellom 1060 og 950 moh. Dravladalsvatn mellom 957 og 880 moh. Jukladalsvatn mellom 1083 og 950 moh. Skyrdalsfossen og Dravladalsfossen er blant de fossene som nå stort sett er tørrlagt som følge av utbyggingen.

Installert effekt på 40 MW. Midlere årsproduksjon er ca. 91 GWh, mens 27 GWh brukes til pumping. Kraftverket utnytter to ulike fallhøyder.

Kraftverket ble i utgangspunktet bygget for å forsyne for Sør-Al på Husnes med energi. Anlegget ligger i fjell.

Eier er Statkraft. Skagerak Energi har en mindre eierandel. Kraftstasjonen startet produksjonen i 1974.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Statkraft
 Store norske leksikon
 Skagerak Kraft

Se også 
Folgefonna
Mauranger kraftverk
Markjelke pumpestasjon

Vannkraftverk i Vestland
Pumpekraftverk i Norge
Kraftverk i Kvinnherad
Statkraft
Skagerak kraft
Kraftverk etablert i 1974
Haugafossen kraftverk

Haugafossen kraftverk er et vannkraftverk ved Jondal i Ullensvang kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 42 meter i Jondalselvi.

Installert effekt er 5,4 MW. Årsproduksjon er 15 GWh.

Anlegget er eid og driftes av Hardanger Energi AS (tidligere Jondal Kraftlag er fusjonert inn i Hardanger Energi).

Kraftverket ble satt i drift i 2018.

Det første kraftverket ble bygd i 1915. Det var installert to francisturbiner med 300 kW og årlig produksjon er på 1,5 GWh (2003).

Det ble revet i 2016 for å gi plass til det nye kraftverket. Det er også ny dam og vanntunnel.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Se også
 NVE konsesjonssak

Småkraftverk i Vestland
Hardanger Energi
Kraftverk i Ullensvang
Minikraftverk i Norge
Kraftverk etablert i 1915
Kraftverk etablert i 2018
Jondal
Værnes holdeplass

Trondheim Lufthavn stasjon, tidligere Værnes holdeplass, er en jernbaneholdeplass på Nordlandsbanen. Holdeplassen ligger ved Trondheim lufthavn, Værnes, 33 kilometer fra Trondheim. Nabostasjonene er Hell i sør og Stjørdal i nord. 

Holdeplassen ble åpnet i 1994 for å forbedre forbindelsen mellom fly og tog. Den ligger på vestsiden av flyterminalen, er direkte koblet mot denne, og har en gangavstand på om lag 200 meter til flyplassen. Nordover løper jernbanelinjen i tunnel under hovedrullebanen. I tillegg til Vys lokaltog stanser også regiontogene på Nordlandsbanen ved Værnes holdeplass. 
Værnes har inntil videre ett spor, det vestlige, men forholdene er lagt til rette for å anlegge et krysningsspor på østsiden av plattformen. Dette er planlagt som en del av dobbeltsporet Hell-Værnes som er planlagt åpna i 2017.

Historie

Jarnbanestrekningen forbi Værnes åpnet 27. oktober 1902, som en del av Hell–Sunnanbanen—idag en del av Nordlandsbanen. Planene for en jernbanestasjon i forbindelse med terminalen på Værnes ble lansert i 1990, sammen med planer om å bygge en ny terminal. Byggingen av den nye terminalen startet 1. oktober 1992. 15. mars 1993 kunngjorde NSB at de ville starte en pendlertogrute mellom Steinkjer og Melhus, sør for Trondheim. Den nye ruta vil gi en halvtime kortere reisetid i rushtiden mellom Stjørdal og Melhus, og en times kortere reisetid videre til Steinkjer. NSB opplyste at konseptet var basert på suksessen til Jærbanen og at de håpet å ha en 70% økning i antallet passasjerer, delvis på grunn av åpningen en holdeplass på av flyplassen. Det nye konseptet vil også dra nytte av utvidelse av Trondheim sentralstasjon, som samlokaliserte de viktigste buss- og togstasjonen i Trondheim sentrum. Ruta ville gjøre det lettere å reise videre langs Dovrebanen til Oppdal og Rørosbanen til Tynset. Det ble anslått at toget ville få en 10% markedsandel på strekningen. Den nye pendlertogruta startet 1. september 1993.

Byggingen av den nye holdeplassen startet 7. april 1994, og kostet 24 millioner kroner. Den nye holdeplassen ble åpnet 15. november 1994, samme dag som den nye flyterminalen. Samferdselsminister Kjell Opseth foretok den offisielle åpningen. NSB uttalte at deres primære mål ikke var å konkurrere med flybussen, som hadde avganger hvert kvarter og som kjørte til hotellene i Trondheim sentrum, men i stedet for å tilby lettere transport til Værnes for innbyggerne i Nord-Trøndelag og sør for Trondheim. Det var den første flyplassen, med egen togholdeplass til i Nord-Europa, med den nærmeste på Schiphol lufthavn i Amsterdam i Nederland.

Referanser

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Nordlandsbanen
Jernbanestasjoner i Trøndelag
Jernbanestasjoner åpnet i 1994
1994 i Norge
Jernbanebyggverk i Stjørdal
Nordlandsbanen
Skulafossen kraftverk

Skulafossen kraftverk i Kvam  ligger ved Strandebarm i Kvam kommune i Vestland.

Vannkraftverket utnytter et fallet mellom Byrkjenesvatnet og Hardangerfjorden. Byrkjenesvatnet reguleres mellom 193 og 176 moh.

Årlig produksjon er på ca. 25 GWh. Installert effect er 4,5 MW og kraftverket regnes som et småkraftverk

Anlegget er eid og driftes av Kvam Kraftverk AS

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Eksterne lenker
 Kvam kraftverk

Småkraftverk i Vestland
Kraftverk i Kvam
Kvam Kraftverk AS
Kraftverk etablert i 1950
Sandefjord stasjon

Sandefjord stasjon er en jernbanestasjon på Vestfoldbanen ved Sandefjord i Vestfold. Stasjonen ble åpnet  da Vestfoldbanen sto ferdig i 1881 og ligger rundt 14,5 meter over havet og 139,52 km fra Oslo sentralstasjon.

Fra Sandefjord stasjon er det flybussforbindelse til Sandefjord lufthavn, Torp og rundt 600 meter til fergeterminalen i Sandefjord med fergetrafikk til Strömstad betjent av Color Line og Fjord Line.

Sikkerhetsmessig er stasjonen å regne som en grensestasjon. Dette betyr at den oftest er betjent av togekspeditør. Når stasjonen er ubetjent er kryssinger eller forbikjøringer ikke mulig. Tog kan da heller ikke snu ved stasjonen.

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Samferdsel i Sandefjord
Jernbanestasjoner åpnet i 1881
1881 i Norge
Byggverk tegnet av Balthazar Lange
Byggverk i Sandefjord
Tønsberg stasjon

Tønsberg stasjon er jernbanestasjonen i Tønsberg. Stasjonen ligger på Vestfoldbanen og ble åpnet i 1915 da linjen ble lagt om gjennom Tønsberg.

Historikk

I dag 
Nordfra går Vestfoldbanen i en stor sløyfe sørøstover rundt byen for å komme inn på stasjonen. Tønsberg kommune vedtok sommeren 2002 å fjerne denne sløyfen og omgjøre stasjonen til en sekkestasjon som Kristiansand stasjon, det vil si at togene kjører inn og så ut igjen i motsatt retning, i stedet for å kjøre rett gjennom stasjonen som ved de fleste stasjoner.  Jernbaneverket protesterte mot dette vedtaket og påpekte at å vende tog tar tid som vil legge på omtrent ti minutter i reisetid. Lokalpolitikere har imidlertid ønsket ny debatt om saken.

Da Jarlsbergtunnelen ble åpnet 2011 ble sporene lagt om slik at trafikken på jernbanesløyfen ble flyttet fra avsnittet Barkåker–Tønsberg til avsnittet Tønsberg–Sem. For passasjerer nordfra har dette samme innflytelse på reisetiden som en sekkestasjon ville hatt.

Sikkerhetsmessig er stasjonen en grensestasjon. Dette betyr at den oftest er betjent av togekspeditør. Når stasjonen er ubetjent er kryssinger eller forbikjøringer ikke mulig.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

 

Jernbanestasjoner på Vestfoldbanen
Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
1915 i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1915
Gudmund Hoel
Jernbanebyggverk i Tønsberg
Kjell Risvik

Kjell Risvik (født 29. juni 1941, død 28. mars 2021) var en norsk statsstipendiat og skjønnlitterær oversetter. Siden den første oversettelsen i 1967 var han blant Norges mest produktive oversettere, alene og sammen med ektefellen Kari Risvik (1932–2021). Fram til 1985 var de bosatt i Langlim. De oversatte fra spansk, portugisisk, katalansk, italiensk, fransk, tysk, engelsk og hebraisk, og 6 andre språk. Han var redaktør for novelleantologien  Latin-Amerika forteller (1980) for Den norske Bokklubben. Han ble statsstipendiat i 1990.



Utmerkelser 
 Ordets (tidsskrift utgitt av Riksmålsforbundet) oversetterpris for Hundre års ensomhet av Gabriel Garcia Marquez
 Bastianprisen i 1975, en bronsefole av Ørnulf Bast for Pantaleón og tjenerinnene av Mario Vargas Llosa
 Riksmålsforbundets Oversetterpris 1982 for Adam gjenoppstår av Yoram Kaniuk
 Kulturdepartementets oversetterpris 1986 for På slakk line av Lygia Bojunga Nuñes
 Ekteparet Risivik mottok Brageprisens hederspris i 2006

Referanser

Litteratur 
 Mathiassen, Jorid. «Kunsten å oversette» I: Bok og samfunn, nr 15, 2002 (Intervju med Kari og Kjell Risvik)
 «Kjell Risvik» / intervjuet av Kjell Heggelund og Kjartan Fløgstad. I: Basar, nr 2, 1980
 Norart 13 artikler av Kjell Risvik

Eksterne lenker 
 Universitas.no Intervju med Kari og Kjell Risvik, 2001.

Norske oversettere
Statsstipendiater
Vinnere av kulturdepartementets barnebokpriser
Vinnere av Brageprisen
Blåfalli kraftverk

Blåfalli kraftverkene er flere vannkraftverk ved Matre i Kvinnherad kommune i Vestland. Deler av reguleringsområdet ligger i Etne kommune. 

Blådalsvassdraget ligger mellom Hardangerfjorden og Åkrafjorden og renner mellom Folgefonna og Matrefjorden.  Nedbørsfeltet er på ca.  og .  Årlig nedbørsmengde i området er på om lag .

Anlegget består i dag av 5 kraftstasjoner og en rekke dammer og tunneler.

Det er installert 11 turbiner med en samlet effekt på . Midlere årsproduksjon er på . Totalt magasinvolum ca. .

Utbyggingen startet i 1947, med produksjonsstart i 1953. Anlegget er senere utvidet flere ganger.

Blåfalli I 
kraftstasjon som utnyttet fallet mellom Optveitsvatnet og Matrefjorden. Kraftverket ble nedlagt i 2007 og erstattet av Blåfalli Vik kraftverk

Blåfalli II
Utnyttet fallet mellom Fjellhaugvatn og Optveitsvatnet.  Fjellhaugvatnet er regulert mellom 375 og  med en fyllingsdam med sentral morenetetning.  Kraftverket ble nedlagt i 2007 og erstattet av Blåfalli Vik kraftverk.

Blåfalli III
Består av to ulike stasjoner med hver sin tilførselstunnel.  Blåfalli III Lav utnytter fallet mellom Jamtelandsvatn og Fjellhaugvatn.  Jamtelandsvatn er regulert mellom 437 og .  Blåfalli III Høy utnytter fallet mellom Blådalsvatn og Fjellhaugvatn.  Blådalsvatn er regulert mellom 711 og . Det tilføres også vann til Blådalsvatn fra flere andre vann.

Blåfalli IV
Utnytter fallet mellom Mosevatnet og Blådalsvatnet. Mosevatnet er regulert mellom 872 og . Folgefonna har en brearm som går rett ned i Mosevatnet. Det tilføres også vann fra et takrennesystem.

Blåfalli V
Utnytter fallet mellom Midtbotnavatnet og Blådalsvatn. Midtbotnavatnet er regulert mellom 770 og .

Staffi
Utnytter fallet mellom Nesjastølsvatn og Staffivatn.

Blåfalli Vik
Utnytter fallet mellom Fjellhaugvatn og Matrefjorden. Kraftverket åpnet i 2007 og har en forventet midlere årsproduksjon på .

Anlegget er eid og driftes av Sunnhordland Kraftlag AS (SKL).

Kilder
Sunnhordland Kraftlag AS
NVE

Vannkraftverk i Vestland
Kraftverk i Kvinnherad
Kraftverk etablert i 1953
Fjernsynsteater

Fjernsynsteater er dramatiserte forestillinger produsert for fjernsynsmediet. Det kunstneriske uttrykket beveger seg mellom scenedramatikk og ordinær film. Disse TV-produksjonene var vanligst i 1950-, 1960-, 1970-, og 1980-årene.

De fleste nasjonale kringkastingsselskaper i Europa har eller har hatt produksjon og visninger av fjernsynsteater. I fjernsynets barndom var dette en strategi som både hadde til hensikt å spre kvalitetskultur i folkeoppdragende hensikt, og å gi en høytkulturelt alibi til det moderne mediet fjernsyn. I Storbritannia var disse TV-oppsetningene best kjent under benevnelsen Play of the Month, men det i USA ble omtalt som «Teleplay».

Norge
NRK hadde en egen avdeling kalt Fjernsynsteatret i perioden 1960-1990. De hadde ukentlige sendinger, nesten utelukkende på tirsdager.

Referanser 

Teater
TV
Auvær

Auvær er ei ubebodd øygruppe i Tromsø kommune i Troms og Finnmark. Øygruppa ligger nordvest for Kvaløya. De største øyene i øygruppa er Purkholmen og Kvannholmen. Navnet kommer av Au=øde, vær=tilhold for fiske. Auvær er kjent for et meget krevende hav med mange fallrekker og skjær.

Historie 
Fra gammel tid og frem til 1880-tallet hadde småbåtfiskere sine rorgammer rundt omkring på de mange holmene. Hvem som helst kunne bruke plassen etter eget ønske.

Kjøpmann Fritz Dreyer bygde 1885 en bryggesjå, en eller to rorbuer, og en stuebygning på en av holmene, Storvær. Han lagde også en båtstø for oppsetting av båtene. Dreyer hadde også litt handel med snører, angler, tobakk og andre varer som kunne være aktuelle på plassen. 1902 leide Dreyer ut bruket til Edv. K. Paulsen, Tulleng, som kjøpte fisk og dampet lever i 3 år. Så flyttet han, og etter den tid  var det bare en og annen småbåt som søkte ly der ved behov. Husene og hjellemateriellet ble solgt.

1905 ordnet staten med vannforsyninga på Storvær til bruk ved uvær, havari og andre uforutsette hendelser.

Det er mye havert (gråsel) og steinkobbe (fjordsel) på holmene. Holmene rundt Auvær og Sør-Fugløya brukes av haverten, som kasteplass i november, og i hårfellinga i mars. Auvær er også hekkeområde for storskarv og havsule. Auvær er vernet som naturreservat. Mellom 1. april og 31. juli er det forbudt å gå i land på øyene Store Runda og Matskjeret, og å ferdes nærmere enn 100 meter fra hekkekoloniene.

Fra Auvær finnes det en rekke sagn og historier som har gått fra generasjon til generasjon i mange år.

Referanser

Eksterne lenker 
 Bent Svinnungs padleside om Auvær
 Lovdata: Verneforskrift for Auvær naturreservat
 Kattfjord-Nytt: Trollet i Auvær 

Øyer i Tromsø
Tidligere bosetninger i Troms og Finnmark
Naturreservater i Troms og Finnmark
Verneområder opprettet i 2004
Bosetninger i Tromsø
Øygrupper i Norge
Bauhaus-Archiv

Bauhaus-Archiv – Museum für Gestaltung er et arkitektur- og designmuseum i Berlin som samler arbeider, dokumenter og litteratur knyttet til Bauhaus. Utstillingene viser skolens resultater i form av kunst, undervisning, arkitektur og design.

Museet ble opprinnelig grunnlagt i Darmstadt i Hessen i 1960. Walter Gropius og andre sentrale ved Bauhaus støttet foretaket. Ettersom museets samling raskt vokste, tenkte man på å få en egen museumsbygning. Gropius ble spurt om å tegne det nye museet, som opprinnelig var planlagt på Rosenhøyden i Darmstadt. Dette lot seg til slutt ikke gjennomføre kommunalpolitisk.

I Berlin var man derimot villig til å stille tomt og midler til disposisjon for museumsbygget. I 1971 flyttet museet til midlertidige lokaler i Berlin. Tilpasningen av planene til tomten ved Landwehrkanal og økonomiske spørsmål forsinket prosjektet, men i 1979 kunne museet åpnes. Museumsbygningen ble fredet i 1997.

Eksterne lenker 
 Bauhaus-Archiv

Byggverk i Berlin
Museer i Berlin
Mitte
Funksjonalisme (arkitektur)
Museer etablert i 1960
1960 i Tyskland
Vågsfjorden (Troms)

Vågsfjorden er en fjord mellom Hinnøya og Senja i Troms og Finnmark. Den ligger sør for Andfjorden og passerer kommunene Harstad, Ibestad, Tjeldsund, Senja og Dyrøy. Fjorden er 46 kilometer lang, og går fra Eidepollen på sørsida av Senja i nord til Tjeldsundet i sør. Øyene Hinnøya, Grytøya, Sandsøya og Bjarkøya ligger på vestsida av fjorden, mens Andørja og Rolla ligger på østsida.

Lengst sør går Tjeldsundet sørover på østsida av Hinnøya til Vestfjorden. Sør for Rolla går Astafjorden østover til Grovfjorden, Gratangen, Lavangen og Salangen. Mellom Rolla og Andørja ligger sundet Bygda. Mellom Andørja og fastlandet i øst ligger Mjøssundet. Nord for Mjøssundet går Faksfjorden østover og lenger nord går Tranøyfjorden på østsida av Senja. 

Stonglandet er ei halvøy som stikker ut i fjorden fra Senja, og på nordsida av denne ligger den lille Eidepollen, som er den nordligste delen av Vågsfjorden. Sørvest for Senja ligger Bjarkøya. Mellom Bjarkøya og Grytøya ligger Kvernsundet, mens Toppsundet går mellom Grytøya og Hinnøya.

Referanser 

Fjorder i Harstad
Fjorder i Ibestad
Fjorder i Tjeldsund
Fjorder i Senja kommune
Fjorder i Dyrøy
Bjarkøy
Heradsbygd

Se også Heradsbygda i Ringerike.

Heradsbygd er  ei bygd sør i Elverum kommune i Innlandet, og ligger ni kilometer sørøst for kommunesenteret Elverum. Omtrent halvparten av Heradsbygds innbyggere er bosatt i tettstedsdelen av bygda.

Bygda Heradsbygd er ei jord- og skogbruksbygd med om lag 1 000 innbyggere. Bygda har samvirkelag med Bygg Mix og postkontor, en barneskole og bedriftene Badstua, Østlandske Kjøleservice og Hifi-Stasjonen.  går gjennom bygda.

Siden 2001 har Lillemoen skole i Heradsbygd og Melåsberget skole'' i Jømna, bygda lenger sør, vært drevet som en skole. Det er planer om å bygge en ny felles barneskole mellom de to.

Heradsbygd kirke (bygd 1895) ligger ved riksveien, midt i bygda, med egen gravplass.

Bygdas idrettslag, Jømna/Heradsbygd Idrettslag (J/H), har tilbud innen ski, sykling og fotball.

Ved Svevollen, i skogene øst for Heradsbygd, ble det i 1987-89 undersøkt to spesielle steinalderboplasser, de to første groptuftene som ble konstatert i Norge.

Litteratur 
 
 
 

Tettsteder i Innlandet
Bosetninger i Elverum
Extended Noise

Extended Noise (etablert som AHA! i 1982) var en norsk jazzgruppe bestående av Erik Balke på saksofon, Eivin One Pedersen på piano, celeste  og trekkspill, Carl Morten Iversen på bass og Audun Kleive på trommer. Kvartetten var kvintett en tid, med gitaristene Frode Alnæs og Bjørn Klakegg som medlemmer. Under navnet AHA! ga de ut platen Keep nose in front (Hot Club Records, 1984).

Opptreden på NRK-program i 1984 
I 1984 opptrådte bandet i TV-programmet Kanal 1 på NRK. I starten av programmet fremførte de Would You Like a Coke, Mr Bandini?, og deretter samtalte programlederne Steinar Ofsdal og Ivar Dyrhaug om at gruppens navn var homonymt med navnet til popgruppen a-ha. Etter programledernes korte innledning akkompagnerte AHA! artisten Finn Kalvik, og senere i programmet spilte de sin egen instrumentallåt Pink as a Rainy Day.

Navneskiftet 
I 1986 hadde gruppen skiftet navn til Extended Noise, og ga ut platen Jamaha (Circulasione Totale, 1986). 

Deres seneste utgivelse (fortsatt under navnet Extended Noise) var Slow but Sudden – Langsam, aber Plötzlich (Odin Records, 1990; i USA på Cadence Jazz Records, 1992). Dette siste albumet inneholdt hovedsakelig komposisjoner av One Pedersen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske jazzgrupper
etableringer i 1982