alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Beer Sheva

Beer Sheva (hebraisk: בְּאֵר שֶׁבַע – Be'er Sheva, arabisk: بئر السبع – Bir' as-Sabi) er den største byen i Negev-ørkenen i Sør-Israel, og blir ofte referert til som «Hovedstaden i Negev». I 2018, da befolkningen nådde 209 002, ble Beer Sheva den åttende største byen i Israel. Beer Sheva er lokalisert i Sørdistriktet av landet, og fungerer som dets administrative senter. Byen huser Ben-Gurion University of the Negev, Soroka medisinske senter og Israel Sinfonietta Beersheba.

Beer Sheva har vokst betraktelig siden etableringen av staten i 1948. En stor andel av befolkningen er jøder som immigrerte til Israel fra arabiske land etter 1948, og nykommere fra Etiopia og tidligere Sovjet. Beer Sheva er omringet av en rekke satellittbyer inkludert de dominerende jødiske, Omer, Lehavim og Metar, og beduinerbyene Rahat, Tel Sheva og Lakiya.

I 1917 var byen åsted for slaget ved Beersheba.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Israel
Sørdistriktet
Bosetninger etablert i 1900
1900 i Asia
Gush Dan

Gush Dan (hebraisk: גּוּשׁ דָּן) er en byregion som inkluderer Tel Aviv-Jaffa  og flere omkringliggende kommuner sentralt langs Israels middelhavskyst. Området har en befolkning på omtrent tre millioner mennesker og omfatter hele Sentraldistriktet samt tilliggende kommuner, og strekker seg sørover helt til Ashdod i Sørdistriktet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Israels geografi
Tel Aviv-distriktet
Sentraldistriktet
Fritiof Enbom

Johan Fritiof Enbom (født 7. september 1918, død 11. september 1974) var en svensk journalist, jernbanemann og kommunist som ble dømt for spionasje for Sovjetunionen.

Våren 1952 ble den forhenværende journalisten Fritiof Enbom arrestert for spionasje. Enbom var ansatt i Statens Järnvägar og hadde tidligere vært journalist i den kommunistiske avisen Norrskensflamman i Luleå. Enbom hadde på eget initiativ begynt å fortelle om sin spionasjevirksomhet til hun han leide rom av, hun tok så kontakt med Säpo. I tillegg til Enbom ble ytterligere 6 personer pågrepet.

Enbom hadde ifølge politiet samlet inn materiale om blant annet forsvarsstillinger i nord-sverige, som Bodens fästning. Informasjonen hadde han så gitt videre til Sovjet. Det har senere vist seg at det meste av Enboms materiale var offentlig tilgjengelig og Enbom var med stor sannsynlighet såkalt mytoman.

Enbom og Hugo Gjersvold ble dømt til livsvarig fengsel mens de fire andre fikk fengselsstraffer av varierende lengde.

Litteratur 
 Arne Trankell: Chef för grupp norr – en dagdrömmares fantasier i skuggan av det kalla kriget (Norstedts, 1974)
 Thomas Bresky, Kodnamn: Mikael, spionaffären Enbom och kalla kriget Ordfront förlag, 2008 ISBN 978-91-7037-374-9

Eksterne lenker 
 Artikkel fra Populär historia om Enbom-affæren (svensk)
 Artikkel i nettutgaven av avisen Hallandsposten om Enbomaffæren (svensk)
 Fra forlaget Ordfront, omtale av Tomas Breskys bok (svensk)

Personer fra Bodens kommun
Spioner under den kalde krigen
Svenske spioner
Spioner for Sovjetunionen
Svensker dømt for forbrytelser
Personer dømt for spionasje
Wyllerløypa

Wyllerløypa er en slalåmbakke i Sørkedalen i Oslo. Bakken er med sine 1300 meter den lengste av Oslo Vinterparks 14 nedfarter. Bakkens fallhøyde er på 290 meter og løypa er klassifisert som vanskelig (sort). Løypa er oppkalt etter alpinisten Andreas Wyller som anla bakken i starten av 1930-tallet. En minneplakett over Wyller ble plassert ved Wyllerløypa den 23. februar 1994.

Første renn i Wyllerløypa ble holdt i 1956, men mellom 1965 og 76 var bakken nedlagt. Da den ble gjenåpnet hadde den både stolheis og skålheis, men stolheisen ble fjernet i starten av 2000-årene.

Oslo Vinterpark har utvidet bakken med blant annet ny seksseters stolheis, to nye nedfarter og nytt snøsystem. The Arctic Challenge ble arrangert i Wyllerløypa i 2010 og 2011.

Galleri

Referanser

Idrettsanlegg i Oslo
Den skarpeste kniven

Den skarpeste kniven (engelsk: The Subtle Knife) er en barnebok fra 1997 av den britiske forfatteren Philip Pullman. Det er andre bok i serien Den mørke materien. Boka kom ut på norsk under tittelen Den skarpe eggen i 1999, oversatt av Torstein Bugge Høverstad. Senere utgaver har kommet ut under navnet Den skarpeste kniven. Boka skildrer Lyras fortsatte kamp med å finne sin plass i en verden full av voksne hun ikke føler hun kan stole på.

Sesong to i BBC-adaptasjonen His Dark Materials er basert på Den skarpeste kniven, og har en planlagt lanseringsdato i november 2020.

Handling 

I Den skarpeste kniven reiser Will Parry, en gutt fra vår verden, umotivert inn i et annet univers, gjennom et vindu han oppdager i løse luften. Vinduet leder ham til Cittàgazze, en by fullstendig forlatt av voksne mennesker. Her møter han Lyra, og de avdekker at fraværet av voksne skyldes enorme mengder geister (spectres på engelsk) som svermer i byen. Geistene er usynlige og ufarlige for barn, men tar livet av voksne. Will, som er på jakt etter sin lenge savnede far, blir bæreren av Kniven, hvilken tillater ham å skjære seg gjennom til andre universer. Lyra og Will legger dermed ut på en eventyrlig reise med hvert sitt mål. Will finner sin far, skjønt han blir drept kort tid senere. Lyra, som har hjulpet en kvinnelig forsker ved navn dr. Malone med hennes forskning på Støv, blir kidnappet av sin mor, mrs. Coulter. Samtidig blir Will instruert av to engler til å overlevere Kniven til lord Asriel som befinner seg på Svalbard.

Referanser 

Den mørke materien
Fantasybøker
Bøker fra 1997
Dårskapens pris

Dårskapens pris (gresk tittel: Morias Enkomion (Μωρίας Εγκώμιον, latin: Stultitiae Laus, engelsk: In Praise of Folly, nederlandsk: Lof der Zotheid) er et essay skrevet i 1509 av Erasmus av Rotterdam og første gang trykket i 1511. Erasmus reviderte og utvidet verket, som han opprinnelig skrev i løpet av en uke mens han oppholdt seg på besøk hos sin engelske venn Thomas More på dennes eiendom i Bucklersbury. Dårskapens pris er betraktet som et av de mest innflytelsesrike verker i den vestlige sivilisasjon og en katalyse for den protestantiske reformasjon.

Den begynner med en satirisk, lærd lovprisning i mønster av den greske satirikeren Lukian av Samosata, som Erasmus og Thomas More nylig hadde oversatt til latin, et stykke med mesterlige narrestreker; det får deretter en mørkere tone i en rekke taler hvor den allegoriske figuren Dårskapen priser selvbedrag og galskap, og beveger seg over til en satirisk undersøkelse av fromheten, som overtroiske misligheter i den katolske doktrine og korrupte praksis i deler av Den romersk-katolske kirke, som Erasmus alltid forble trofast til, og dårskapen til tilhengerne (inkludert Erasmus selv). Erasmus hadde nylig kommet skuffet tilbake fra Roma hvor han hadde avslått tilbud om forfremmelse innenfor den romerske kurie, og Dårskapen får i stigende grad Erasmus' egen stemme. Essayet avsluttes med en likefram og rørende redegjørelse om de sanne kristne idealer.

Erasmus var en god venn av Thomas More, en annen trofast katolikk og en heftig motstander av Martin Luther. Med More delte Erasmus en smak for tørr humor og andre intellektuelle sysler. Tittelen «Moriae Encomium» kan også bli lest som «Mores pris». Den doble eller trefoldige betydningen er gjennomgående i teksten.

Esseyet er fylt med klassiske allusjoner avlevert i en stil typisk for lærde humanister i renessansen. Dårskapen paraderer som en av gudene, avkom av Pluto og Friskhet, oppdratt av Beruselse og Uvitenhet hvis trofaste følge inkluderte Philautia (egenkjærlighet), Kolakia (smiger), Lethe (forglemmelse), Misoponia (latskap), Hedone (nytelse), Anoia (galskap), Tryphe (tøylesløshet), Komos (drikkfeldighet) og Eegretos Hypnos (dødssøvn).

Dårskapens pris eller Moriae Encomium ble meget populær, til Erasmus’ egen forbauselse og noen ganger også til hans misbehag. Pave Leo X fant verket morsomt. Før Erasmus døde hadde det allerede kommet i utallige utgaver og blitt oversatt til fransk og tysk. En engelsk utgave fulgte kort tid etter. Den påvirket læringen av retorikk i løpet av 1500-tallet og kunsten i adoxografi, lovprisningen av verdiløse emner som ble en populær øvelse i elizabethanske latinskoler. En utgave trykt i Basel i 1511 ble illustrert med tresnitt av Hans Holbein den yngre har siden forblitt de mest berømte illustrasjoner for Dårskapens pris.

Referanser

Eksterne lenker 

 Praise of Folly, engelsk oversettelse ved John Wilson, hos Prosjekt Gutenberg

Nederlandsk litteratur
Latinsk litteratur
Renessansen
Humanisme
Bøker fra 1511
John Skinner Wilson

John Skinner Wilson (født 20. mai 1888 i Skottland, død 19. desember 1969) (tilnavn «Belge») var en britisk polititjenestemann, nestleder (Senior Deputy Commissioner) for politiet i Calcutta, Camp Chief i Gilwell Park og senere leder for World Organization of the Scout Movement. Under andre verdenskrig var Wilson oberst og sjef for Special Operations Executive, Scandinavian Section.

Politikarriere og speiderbevegelsen 
Wilson ble allerede mens han var i 20-årene Senior Deputy Commissioner of Police i Calcutta. Han var samtidig en ivrig tilhenger av speiderbevegelsen og byens District Scout Commissioner. I 1921 møtte han Robert Baden-Powell mens han besøkte India. Baden-Powell var britisk offiser og grunnlegger av speiderbevegelsen. Wilson ble i 1923 Camp Chief i Gilwell Park hvor ledertreningen for voksne ledere (Gilwell-treningen), ble startet i 1919. Senere ble Wilson leder av speiderbevegelsens Boy Scouts International Bureau, senere kjent som The World Bureau of the World Organization of the Scout Movement. Wilson og Baden-Powell ble senere nære venner.

Etter å ha vært leder for International Bureau i 15 år var han, i ytterlige fire år, ærespresident for The Boy Scouts International Committee.

Wilson var allerede i 1932 på Norges Speidergutt Forbunds landsleir i Mandal hvor han var leder for den engelske kontingenten. Flere av de som var med i det som senere ble Kompani Linge var tidligere speidere, blant disse Knut Magne "Primus" Haugland.

Andre verdenskrig 
Under andre verdenskrig ble Wilson i januar 1942 sjef for Special Operations Executive (SOE) Scandinavian Section, og dermed også direkte overordnet for det norske kompaniet Norwegian Independent Company No. 1 (NORIC 1), som senere ble kjent som Kompani Linge. Wilson spilte en sentral rolle i Anglo-Norwegian Collaboration Committee, som fra 1942 koordinerte det tidligere noe haltende samarbeidet mellom SOE og den norske Forsvarets Overkommando.  Wilson opparbeidet seg stor tillit hos sine norske underordnende. Han er blitt omtalt som en mann med stor personlig autoritet og en «norgesvenn».

Wilson besøkte Rjukan i 1945 i sin militære rolle og hadde da også flere møter med speiderledere i Norge. Et bilde fra besøket på Rjukan er utstilt i bygget på toppen av Krossobanen på Rjukan.

Etter krigen 
I 1949 var han tilstede under speiderarrangementet Rover Moot i Skjåk. Knut M. Haugland var da hans, etter eget utsagn, "adjutant" og transporterte Wilson i bil til Skjåk.

Etter krigen reiste Wilson i seks år for å besøke speiderorganisasjoner verden rundt. Hans notater ble samlet i boken Scouting Round the World, utgitt i 1957. Han besøkte Norge flere ganger og pleiet kontakten med sine mange norske venner i årene etter krigen. Han var tilstede på NSFs landsleir i Bodø i 1964.

Blant John Skinner Wilsons ordener var også kommandør av St. Olavs Orden.

Briter fra andre verdenskrig
Speiderbevegelsen
St. Olavs Orden
Politifolk
Fylkesvei 3504

Fylkesvei 3504 går mellom Vatnebu og Kilsund i Arendal kommune. Veien er 1,6 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 127 (Aust-Agder).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Agder
Veier i Arendal
Nikolaj Lie Kaas

Nikolaj Lie Kaas (født 22. mai 1973) er en dansk skuespiller. Han er sønn av skuespilleren Preben Kaas.

Han debuterte i Søren Kragh-Jacobsens 2. verdenskrigs-film Drengene fra Sankt Petri (1991), som han både fikk en Bodil for og en Robert for beste mannlige birolle for. Han har hatt roller i dogmefilmene Idiotene, Et virkelig menneske og Elsker deg for evig.

Filmografi

Spillefilmer

TV-serier

Stemme

Kortfilmer

Priser (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske skuespillere
Bodilprisen for beste mannlige hovedrolle
Bodilprisen for beste mannlige birolle
Robertprisen for årets mannlige hovedrolle
Robertprisen for årets mannlige birolle
Robertprisen for årets mannlige hovedrolle – TV-serie
Personer fra Rødovre
Slekten Kaas (med Muren)
Ávvir

Ávvir er en samisk dagsavis som ble utgitt første gang 6. februar 2008. Avisa er et resultat av en sammenslåing av de tidligere samiske avisene Min Áigi (Karasjok) og Áššu (Kautokeino).

Avisa er verdens eneste samiskspråklige dagsavis.

Navnet ávvir betyr «oppmerksomhet» eller «omtanke». Navnet ble foreslått av Laila Susanne Vars fra Kautokeino kommune.

Utgiversted er Karasjok og Kautokeino, men det finnes også avdelinger i Alta og Lakselv. Avisen kommer ut mandag til og med fredag og trykkes hos Finnmark Dagblad i Hammerfest. Ávvir eies med en tredel av Nordavis AS - selskapet som eier og driver blant annet Altaposten, en tredel av Finnmark Dagblad og en tredel av øvrige eiere, som blant annet består av Norske Reindriftsamers Landsforbund og Indre Finnmark investeringsselskap.

Ansvarlig redaktør
 Kari-Lisbeth Hermansen 2013-
 Sara Beate Eira - 2009-2013
 Svein Nordsletta – 2009
 Ante Bals 2008 -

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

Se også
 Aviser i Finnmark

Referanser 
<div class="references-small">

</div class="references-small">

Eksterne lenker
 Ávvir

Samiske aviser
Aviser i Troms og Finnmark
Aviser etablert i 2008
Kultur i Karasjok
Kultur i Kautokeino
Aviser eid av Amedia
Norske riksdekkende aviser
Robertprisen for årets mannlige hovedrolle

Robertprisen for årets mannlige hovedrolle er en filmpris som deles ut av Danmarks Film Akademi ved den årlige Robertfest.

Prismottakere
 2022 – Simon Bennebjerg for Pakten
2021 – Mads Mikkelsen for Et glass til
2020 – Esben Smed for Ser du månen, Daniel
2019 – Jakob Cedergren for Den skyldige
2018 – Elliott Crosset Hove for Vinterbrødre
2017 – Søren Malling for Forældre
2016 – Ulrich Thomsen for Sommeren '92
2015 – Henrik Birch for Klumpfisken
2014 – Mads Mikkelsen for Jakten
2013 – Søren Malling for Kapringen
2012 – Nikolaj Lie Kaas for Dirch
2011 – Pilou Asbæk i R
2010 – Lars Mikkelsen for Headhunter
2009 – Jakob Cedergren for Frygtelig lykkelig
2008 – Lars Brygmann for Hvid nat
2007 – David Dencik for En Soap
2006 – Troels Lyby for Anklaget
2005 – Mads Mikkelsen for Pusher 2
2004 – Ulrich Thomsen for Arven
2003 – Jens Albinus for At kende sandheden
2002 – Nikolaj Lie Kaas for Et rigtigt menneske
2001 – Jesper Christensen for Benken (Dansk tittel: Bænken)
2000 – Niels Olsen for Den eneste ene
1999 – Ulrich Thomsen for Festen
1998 – Lars Simonsen for Barbara
1997 – Thomas Bo Larsen for De største helte
1996 – Ulf Pilgaard for Farligt venskab
1995 – Ernst-Hugo Järegård for Riget
1994 – Frits Helmuth for Det forsømte forår
1993 – Søren Østergaard for Kærlighedens smerte
1992 – Ole Lemmeke for De nøgne træer
1991 – Tommy Kenter for Lad isbjørnene danse
1990 – Frits Helmuth for Dansen med Regitze
1989 – Börje Ahlstedt for Skyggen af Emma
1988 – Max von Sydow for Pelle Erobreren
1987 – Torben Jensen for Flamberede hjerter
1986 – Reine Brynolfsson for Ofelia kommer til byen
1985 – Lars Simonsen for Tro, håb og kærlighed
1984 – Jesper Klein for Skjønnheten og udyret

Referanser 
 
 
 
 
 

Robertprisen
Matthew Gubler

Matthew Gray Gubler (født 9. mars 1980 i Las Vegas i Nevada) er en amerikansk skuespiller. Han ble kjent i filmen The Life Aquatic, og senere i TV-serien Criminal Minds.

 The Life Aquatic With Steve Zissou (2004) 
 Criminal Minds (2006- ) 
 RV (2006) 
 Alvin og Gjengen (2007) 
 The Great Buck Howard (2008) 
 How To Be A Serial Killer (2008) 
 (500) Days of Summer (2009) 
 Alvin og Gjengen 2 (2009) 
 All Star Superman (2011) 
 Magic Valley (2011) 
 Pornstar (   )

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Las Vegas
Thomas Fosen

Thomas Fosen (født 20. november 1957) er en norsk politiker (H). Han var ordfører i Flesberg fra 2007 til 2015. 

Fosen har vært politisk aktiv i Flesberg kommune siden 1995. Han har vært leder i det lokale Forliksrådet 1995-1999, nestleder ide  kommunale utvalgene Næring og Ressurs 1995-1999, leder av Oppvekst og Kultur 1999-2003, og medlem av Formannskapet siden 2003 - siden 2007 som ordfører. Fosen er også leder av kongsbergregionen.no siden 2011. Han står på 10.-plass på Buskerud Høyres Stortingsvalgliste for 2013-2017.

 
 

Høyre-ordførere i Buskerud
Ordførere i Flesberg
Personer fra Flesberg kommune
Fylkesvei 7974

Fylkesvei 7974 går mellom Hirsaluokká og Suolodievvá i Masi i Kautokeino kommune. Veien er 4,5 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 1 (Finnmark).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Kautokeino
Bred dina vida vingar

«Bred dina vida vingar» er en populær kveldssalme av Lina Sandell som hun skrev i 1860 og bearbeidet i 1865. Den ble skrevet til en gammel dansk eller svensk folkemelodi. Ifølge Koralbok för Nya psalmer, 1921 er opprinnelsen eventuelt en dansk melodi fra 1569, (utgitt i 1697) og den samme som til salmen «Min vilotimma ljuder» (1819 nr 444). Den synges helst på svensk også i Norge. 

I Skåne kalles den iblant «Hönsapsalmen» på grunn av det uvanlige billedspråket. Innledningslinjene spiller tydelig på Jesu ord om hvordan han ville samle folket som en høne samler kyllingene under sina vinger.

Tekst
1.
Bred dina vida vingar,
o Jesus, över mig,
och låt mig stilla vila
i ve och väl hos dig.
Bliv du mitt alt i alla
min visdom och mitt råd,
och låt mig alla dagar
få leva blott av nåd.
2.
Förlåt mig alla synder
och två mig i ditt blod.
Giv mig ett heligt sinne,
en vilja ny och god
Tag i din vård och hägnad
oss alla, stora, små,
och låt i frid oss åter
till nattens vila gå.

Publisert i
816 i Norsk Salmebok

Diskografi
Aase Nordmo Løvberg, sang, med Robert Levins orkester. Arrangert av Jacob Nyvall. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 3232 i 1952.
Daniel Strøms kor. Utgitt på 78-platen Harmoni 284 i 1956.
Valens Solistkor med orgel av Ferdinand Knudsen Dir.: Sverre Valen. Utgitt på EP-platen Bred dina vingar (His Master's Voice 7EGN 58) i 1965
Carola: Blott en dag, 1998, spor 12 FXCD 204
Sigvart Dagsland: Det er makt i de foldede hender, 1995, spor 12 FXCD 157
Sissel Kyrkjebø: Innerst i sjelen spor 11
Helge Borglund: Frem fra Glemselen kap.20, spor 6 Dueliens forlag 2002

Eksterne lenker   
 

Svenske salmer
Alta Kristne Grunnskole

Alta Kristne Grunnskole er en kristen grunnskole som ligger på Aronnes i Alta. Den er den eneste skole i sitt slag i Finnmark fylke. Alta Kristne Grunnskole startet i august 2003 med 100 elever. Den er godkjent for 125 elever.

Skolen har i skoleåret 2012/2013 ca. 38 ansatte og 1oo elever på klassetrinnene 1-10.

Arbeidet med å etablere skolen tok lang tid, allerede i 1997 søkte man første gang om å få starte, med negativt svar. Men etter regjeringsskiftet, da Bondevik 2-regjeringen overtok, kom skolen i gang.

Det er særlig foreldre fra den læstadianske menighet i Alta som står bak skolen, de satset 20 millioner kroner på prosjektet.

Skolen ledes av daglig leder, Håkan Funck.

Eksterne lenker
 Skolens hjemmeside

Kristne skoler i Norge
Lutherske utdanningsinstitusjoner
Barne- og ungdomsskoler i Troms og Finnmark
Skoler i Alta
Belojesjøen

Belojesjøen (russisk: Озеро Белое – Ozero Beloje) er en innsjø i Vologda oblast i Russland. Innsjøen er sirkelformet, med en diameter på omtrent 46 km. Maksimal dybde er 33 meter. Største tilløpselver er Kovzja, Kema og Megra. Sjøen har utløp via elva Sjeksna, som renner mot Rybinskreservoaret i Volgas nedbørfelt. Innsjøen inngår i Volga-Østersjøkanalen. Belozersk, en av Russlands eldste byer, ligger ved Belojesjøens bredder.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Innsjøer i Vologda oblast
Torstein

Torstein er et norsk og færøysk mannsnavn med norrøn opprinnelse. Navnet er i dag ikke blant de mest brukte. Formene Thorsten og Torsten er vanlige i Tyskland.

Etymologi
Torstein er en yngre form av norrøne Þórstæinn, som har opprinnelse i Þórr, «guden Tor», og steinn, «stein».

Torsten er en dansk og svensk nyere form av Thorsten, som var den gammeldanske og gammelsvenske formen av Þórstæinn. Torsti er en finsk form av navnet, og Dorste en samisk form.

Tóti er en færøysk kjæleform av navnet.

Utbredelse
Þórstæinn er det tredje vanligste mannsnavnet funnet i nordiske runeinskripsjoner fra vikingtiden, og navnet var derfor sannsynligvis svært vanlig i Norden i vikingtiden. De vanligste skrivemåtene for navnet var þurstin, þorstain og þurstain. Kjæleformen Tosti er også mye brukt i runeinnskrifene. 

Formen Thurstan var vanlig i England fram til 1200-tallet.

Torstein var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 320 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica.

Den norske formen Torstein har tradisjonelt vært mest brukt på Østlandet, men har ikke vært blant de mest brukte navnene i Norge de siste tre hundre årene. Formen Tosten var mye brukt på 1700-tallet. Formen Thorstein var mest brukt på begynnelsen av 1900-tallet, men var aldri blant de mest brukte navnene.

Þorsteinn var et svært vanlig navn på Island på midten av 1800-tallet. Formene Torsten og Thorsten var mest brukt i Sverige i 1910- og 1920-årene, og i Danmark i 1960- of 1970-årene.

Torstein og relaterte navn har navnedag i flere land i Norden:

Navnet er i dag mest vanlig i Tyskland i formen Thorsten og Torsten og på Island i formen Þorsteinn. 

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Thorstein Stenbek (1909–1983), norsk skøyteløper
 Torstein Grythe (1918–2009), norsk kordirigent
 Torsten Lilliecrona (1921–1999), svensk skuespiller kjent for rollen som Farbror Melker i Saltkråkan
 Thorstein Rittun (født 1929), norsk bildekunstner
 Torstein Seiersten (født 1931), norsk skøyteløper
 Einar Þorsteinn Ásgeirsson (født 1942), islandsk kunstner
 Þorsteinn Gylfason (1942–2005), islandsk filosof
 Torstein Bugge Høverstad (født 1944), norsk forfatter og oversetter
 Torstein Dahle (født 1947), norsk politiker og leder i Rødt
 Thorsten Heins (født 1957), tysk forretningsmann
 Torstein Flakne (født 1960), norsk gitarist i Stage Dolls
 Thorsten Flinck (født 1961), svensk skuespiller, musiker og regissør
 Torstein Grude (født 1971), norsk filmregissør og produsent
 Torsten Frings (født 1976), tysk fotballspiller
 Thorstein Helstad (født 1977), norsk fotballspiller
 Torstein Lofthus (født 1977), norsk trommeslager
 Torstein Sødal (født 1977), norsk sanger
 Torstein Horgmo (født 1987), norsk snøbrettkjører

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn

cs:Torsten
en:Torsten
ko:토르스텐
is:Þorsteinn
it:Torsten