alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Filosofiåret 1699

Filosofiåret 1699 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1699.

Hendelser

Publiseringer

Fødsler 
Jacopo Stellini, italiensk abbed, forfatter og filosof (død 1770)

Dødsfall 
7. august – Antoine Legrand, nederlandsk munk og misjonær; filosof og teolog (født 1629)
16. desember – Erhard Weigel, tysk matematiker, astronom og filosof (født 1625)

Se også 
Filosofi på 1600-tallet
Norges ambassade i Brussel

Norges ambassade i Brussel er en norsk utenriksstasjon. Den huser Norges ambassadør til Belgia.  Ambassaden holder til i Norges hus i Rue Archimède 17 i Brussel. Til 1956 hadde utenriksstasjonen status som legasjon. Ambassadøren har hatt sideakkreditering til Luxembourg.  

1910–? Benjamin Vogt, sendemann ved legasjonen i London, sideakkreditert til Brussel
1918–1922 Johannes Irgens, sendemann ved legasjonen i København, sideakkreditert til Brussel
1930–1934 Erik Colban, sendemann ved legasjonen i Paris, sideakkreditert til Brussel
1935–1940 Halvard Bachke,  sendemann ved legasjonen i Paris, sideakkreditert til Brussel
1940–1943 Finn Koren
1943–1945 Sigurd Bentzon
1945–1948 Christopher Fürst Smith, døde i 1948
1949–1951 Johan Georg Alexius Ræder
1952–1959 Otto Jacob Lange Kildal, ambassadør fra 1956
1960–1965 Nils Anton Jørgensen (også fast utsending til EEC og EURATOM)
1965–1973 Jahn Brochmann Halvorsen
1973–1976 Jens Boyesen
1976–1982 Sverre Gjellum
1982–1987 Christian Berg-Nielsen
1987–1994 Knut Sverre
1994–1996 Martin Johannes Huslid døde i 1996
1996–2001 Tor Berntin Næss
2001–2006 John Bjørnebye
2007–2011 Jostein Helge Bernhardsen
2011–2015 Niels Engelschiøn
2015–2019 Ingrid Schulerud
2019– Per Strand Sjaastad

Se også
Norges delegasjon til Den europeiske union (opprettet 1988) er også stasjonert i Brussel med egen ambassadør
Norges delegasjon til NATO, stasjonert i Brussel med egen norsk ambassadør

Referanser

Brussel
Belgia
Brussel
Einar Halle

Einar Halle (født 29. desember 1943) er en norsk tidligere fotballspiller, fotballdommer og dommerobservatør.

Halle spilte 50 matcher som keeper for  i perioden 1962–1964 før han ble skadet. Han trappet etter dette ned med spill i  og  samtidig som han begynte å dømme.

Som dommer dømte han 187 kamper i Eliteserien mellom 1973 og 1993. Han dømte også cupfinalene i 1980 og 1984 og ble med det en av de første som fikk dømme to cupfinaler. I 1980 ble han UEFA-dommer og dømte ca 130 kamper i regi av UEFA de neste 11 årene. Blant disse var kvartfinalen i UEFA-cupen 1986/87 mellom Borussia Mönchengladbach og Vitória og kvalifiseringskampen til Fotball-VM 1990 mellom  og  foran 60 000 tilskuere.

I 1995 ble han utnevnt til UEFA-observatør. Han ga seg i 2012 etter 250 internasjonale oppdrag som dommer og observatør.

Han jobbet i flere år som journalist i Romsdals Budstikke.

Litteratur

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Dommerlegenden gir seg  rbnett.no
 Profil på scoreshelf.com/zklb/en/Norway/
 Profil på www.footballdatabase.eu
 Profil på www.footballzz.com
 Profil på worldreferee.com/site/

Norske fotballdommere
Norske fotballspillere
Fotballdommere som har dømt cupfinalen
Fotballspillere for Molde FK
Fødsler i 1943
Filosofiåret 1703

Filosofiåret 1703 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1703.

Hendelser

Publiseringer

Fødsler 
18. mai – İbrahim Hakkı Erzurumi, tyrkisk filosof innen sufismen (død 1780)
5. oktober - Jonathan Edwards, filosof og teolog fra USA (død 1758)
Ando Shoeki, japansk filosof (død 1762)

Dødsfall 
3. mars - Robert Hooke, engelsk naturfilosof (født 1635)
5. mars - Gabrielle Suchon, fransk moralfilosof (født 1631)
26. desember – Johann Sturm, tysk filosof (født 1635)
Atle Bjurstrøm

Atle Bjurstrøm (født 1974) er en norsk journalist og programleder ansatt i NRK. Han har vært nyhetsanker i Dagsrevyen siden 2003, de siste årene i mer eller mindre fast tospann med Ingvild Bryn. 

Bjurstrøm begynte i NRK i 1998. Han har tidligere vært programleder i Debatten og nyhetsreporter både i innenriksredaksjonen og politisk avdeling. Han har i tillegg ledet flere debattprogrammer på NRK i forbindelse med valg.

Han har vært tillitsvalgt for Journalistlaget i NRKs nyhetsdivisjon.

Referanser

Eksterne lenker 
 

NRK-journalister
Norske journalister
Filosofiåret 1693

Filosofiåret 1693 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1693.

Hendelser

Publiseringer

Fødsler 
23. januar – Georg Bernhard Bilfinger, tysk filosof, statsmann, matematiker og teolog (død 1750)

Dødsfall 
8. februar – Stephan Pilarick, ungarsk filosof, evangelisk geistlig og teolog (født 1615)
Emil André Erstad

Emil André Erstad (født 1991 Manger i Radøy) er politisk kommentator og forfatter. Han var leder av Kristelig Folkepartis Ungdom (KrFU) fra 2013 til 2015. I 2020 meldte han seg ut av Kristelig Folkeparti.

Utdannelse og yrkesliv 
Erstad er utdannet innen statsvitenskap og har studert sammenliknende politikk ved Universitetet i Bergen. Han arbeidet i Tankesmien Agenda fra 2015 til 2019. I 2019 fikk han stillingen som kommunikasjonssjef i Den norske Helsingforskomité. I 2021 ble han ansatt som kommentator i Vårt Land.

I 2016 utgav han boka Farvel, Syria og i 2022 Mørkemann. Mi reise til kristenkonservatismen og tilbake begge på Det Norske Samlaget.

Politisk karriere
Erstad meldte seg inn i KrFU i 2008. Fra 2012 var han 1. nestleder i ungdomspartiet og fylkesleder i Hordaland KrFU. Fra 2016 til 2019 fungerte han i to perioder som nærmeste rådgiver for partileder Knut Arild Hareide på Stortinget.  

I 2013 startet Erstad en underskriftsaksjon for å få det sosiale nettstedet Facebook på nynorsk. Han markerte seg også som en talsmann for et bredere KrF, og tok blant annet til orde for å invitere muslimer inn i partiet og sa at han ville gå i homoparader.   

Erstad ble utvist fra Hviterussland i 2012 og 2014. NRK P3 laget i den forbindelse en dokumentar om blant annet KrFUs demokratiarbeid i Hviterussland.

I 2020 meldte Erstad seg ut av Kristelig Folkeparti.

Idrettsutøver
Som friidrettsutøver i tenårene for FIL AKS-77 satte han en personlig rekord på 800 meter på 1.55,18. i 2007 tok han gullet foran Henrik Ingebrigtsen på 800 meter. Som 16-åring satt han ny aldersrekord på 600 meter, 1.23,07 i 2007. (Ny rekord har kommet i ettertid.)

Øvrig 
I 2019 vant Erstad NRKs radiokonkurranse Påskelabyrinten.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Lokalpolitikere fra KrF
KrF-politikere i Hordaland
KrFUs ledelse
Norske mellomdistanseløpere
Personer fra Radøy kommune
Sippenhaft

Sippenhaft eller Sippenhaftung er tysk for omtrent «slektningansvar» eller «slektningheftelse» og er en betegnelse på en form for kollektiv straff der slektninger av en person blir straffet for dennes handlinger. Det juridiske prinsippet har røtter i bl.a. eldre germansk rett, herunder eldre norsk/nordisk rett, og ble i tidligere tider praktisert i store deler av Europa på forskjellig vis. Lignende prinsipper fantes også i andre kulturer.

I moderne tid er Sippenhaft-lignende avstraffelsesmetoder bare brukt i totalitære stater, bl.a. i Nord-Korea, der familiene til personer som har gjort noe galt i regimets øyne ofte blir sendt på straffarbeid eller «forsvinner». Også Israel benytter seg av en variant av denne praksisen, blant annet ved at de river hjemstedt til palestinere som har utført terrorhandlinger. Under Den store terroren i Sovjetunionen ble mange arrestert og henrettet eller sendt til leirer fordi de var «slektninger av folkefiender», og Sippenhaft var praktisert i mange kommunistiske land på ulike tidspunkter. NKVD-ordre nr. 00486 om «familiemedlemmer av forrædere av moderlandet», utstedt av Nikolaj Jezjov, bestemte at ektefeller og barn av «folkefiender» skulle straffes med langvarige GULag-opphold eller andre fengselslignende institusjoner. Soldater i Den røde armé ble ofte fortalt at familiene deres ville bli drept om de overga seg. Sippenhaft-lover ble introdusert i det nasjonalsosialistiske Tyskland etter 20. juli-attentatet, med middelalderens rettsprinsipper som forbilde, og brukt mot slektninger av deltagerne i statskuppforsøket. Lovene ble innført spesielt med tanke på Claus von Stauffenbergs familie. Sippenhaft ble også praktisert i det kommunistiske DDR, bl.a. i form av fengselsstraff e.l. for slektninger av personer som hadde begått «politiske forbrytelser». Straffemetodene kunne også bestå i bortadoptering av barn, og i DDR utviklet det seg et finurlig system der barn av regimekritikere ble nektet utdannelse, fikk dårlige jobber osv. I europeisk sammenheng forsvant Sippenhaft i hovedsak med kommunismens sammenbrudd i 1989. I Japan ble avstraffelse av slektninger praktisert til midten av 1800-tallet. I Folkerepublikken Kina var avstraffelse av slektninger særlig utbredt under kulturrevolusjonen.

Selv om Haft også betyr fengsel, er det her brukt i en bredere betydning om enhver form for straff, en «heftelse».

Referanser

Straffereaksjoner
Tyske ord og uttrykk
Apterocyclus

Apterocyclus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Den lever på Hawaii.

Utseende 
En middelsstor (16-22 millimeter), bred, svart hjortebille. Hannens kjever er knapt forstørrede. Hodet og pronotum er ganske brede og fint punkterte. Dekkvingene er rundede med svake lengdefurer, arten mangler flygevinger. På beina er leggene (tibiae) glatte uten tenner på yttersiden.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Hawaii.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Neoprosopocoilini (eventulet Lucanini)
 Slekten Apterocyclus Waterhouse, 1871
 Apterocyclus honoluluensis Waterhouse, 1871
 Apterocyclus kawaii Paulsen & Hawks, 2014
 Apterocyclus munroi Sharp, 1909
 Apterocyclus palmatus van Dyke, 1922
 Apterocyclus waterhousei Sharp, 1909

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri

Hjortebiller
Dyr formelt beskrevet i 1871
Hawaiis insekter
Oniticellini

se systematisk inndeling

Oniticellini er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.

Utseende 
Små til middelsstore, blanke gjødselbiller. Mange arter har metalliske farger, andre har livlige fargetegninger, ofte i rødt eller gult og svart. Mange arter har en eller annen form for horn på hodet og/eller pronotum. Pronotum kan være uthulet foran. Dekkvingene har gjerne dype lengdefurer.

Levevis 
Disse billene ruller møkk sammen til baller og graver dem ned, ofte ganske dypt, i bakken. Hannen og hunnen samarbeider om dette, men når gangen er ferdig og etter at de har paret seg, flyr hannen bort mens hunnen blir igjen i gangen for å ta seg av larvene som etter hvert klekkes. Hun holder møkkballene frie for rovdyr og uønsket soppvekst til larvene er fullvoksne, noe som gjerne tar flere måneder.

Utbredelse 
Gruppen er vidt utbredt i varme områder av verden, blant annet finnes det mange arter på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
 Stammen Oniticellini d'Orbugny, 1916
 Slekten Afrodrepanus Krikken, 2009 - 2 arter, noen ganger plassert i Onitini
 Slekten Anoplodrepanus Simonis, 1981 - 2 arter
 Slekten Attavicinus Philips & Bell, 2008 - én art
 Slekten Clypeodrepanus Krikken, 2009 - 3 arter
 Slekten Cyptochirus Lesne, 1900 - 4 arter
 Slekten Drepanocerus Kirby, 1828 - 4 arter
 Slekten Drepanoplatynus Boucomont, 1921 - én art
 Slekten Eodrepanus Barbero, Palestrini & Roggero, 2009  - 9 arter
 Slekten Euoniticellus Janssens, 1953 - 14 arter
 Slekten Eurysternus Dalman, 1824 - 52 arter
 Slekten Helictopleurus d'Orbigny, 1915 - ca. 80 arter, Madagaskar
 Slekten Heterosyphus Paulian, 1975 - én art
 Slekten Ixodina Roth, 1851 - 8 arter
 Slekten Latodrepanus Krikken, 2009 - 6 arter
 Slekten Liatongus Reitter, 1893 - 46 arter
 Slekten Nitiocellus Branco, 2010 - 2 arter
 Slekten Oniticellus Audinet-Serville, 1825 - 12 arter
 Slekten Paroniticellus Balthasar, 1963 - én art
 Slekten Scaptocnemis Péringuey, 1901 - én art
 Slekten Sinodrepanus Simonis, 1985 - 8 arter
 Slekten Tibiodrepanus Krikken, 2009 - 7 arter
 Slekten Tiniocellus Péringuey, 1901 - 5 arter
 Slekten Tragiscus Klug, 1855 - én art
 Slekten Yvescambefortius Ochi & Kon, 1996 - én art

Eksterne lenker 
 
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr

Møkkskarabider
Biller formelt beskrevet i 1916
Filosofiåret 1697

Filosofiåret 1697 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1697.

Hendelser

Publiseringer

Fødsler 
12. mai – Ludwig Philipp Thümmig, tysk filosof og professor (død 1728)

Dødsfall 
15. september – Valentin Alberti, tysk filosof og teolog (født 1635)
11. oktober – Stefano degli Angeli, italiensk matematiker og filosof (født 1623)
ca. 1697 – Gilbert Clerke, engelsk matematiker, naturfilosof og teologisk forfatter (født 1626)

Se også
Filosofi på 1600-tallet
Norges ambassade i Ottawa

Norges ambassade i Ottawa er en norsk utenriksstasjon. Den huser den norske ambassadør til Canada og stab.  Denne ambassaden har adresse Royal Norwegian Embassy 150 Metcalfe Street, suite 1300 Ottawa, ON K2P 1P1.

Norges representasjon i Canada ble i 1942 hevet til legasjon, stasjonert i Montréal. Første minister i Canada ble Daniel Steen som allerede hadde vært generalkonsul i Montréal siden 1934. På slutten av 1940-tallet ble den flyttet til hovedstaden Ottawa.
1942–1953 Daniel Steen
1953–1955 Erling Sundt Bent
1955–1959 Arne Christian Gunneng
1959–1961 Frithjof Halvdan Jacobsen
1961–1966 Adolf Bredo Stabell
1966–1972 Torfinn Oftedal
1972–1975 Asbjørn Skarstein
1975–1978 Knut Hedemann
1979–1983 Petter Graver
1983–1987 Per Martin Ølberg
1987–1992 Jan Edmund Nyheim
1992–1996 Bjørn Inge Kristvik
1996–1999 Johan Ludvik Løvald
2000–2005 Ingvard Havnen
2005–2009 Tor Berntin Næss
2009–2012 Else Berit Eikeland
2012–2016 Mona Elisabeth Brøther
2016– Anne Kari Hansen Ovind

Referanser

Eksterne lenker
 

Ottawa
Canada
Ottawa
Gymnopleurini

se systematisk inndeling

Gymnopleurini er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.

Utseende 
Middelsstore, kraftige, langbeinte skarabider. Kroppen er ofte metallisk farget, men kan ha mange ulike farger. Disse artene har vanligvis ikke påfallende horn eller utvekster på hode og pronotum. Hodet er mer eller mindre skovlformet. Kroppen er høyt hvelvet, overflaten gjerne noe ujevn, ofte med kraftig punktering. Frambeina har brede legger med tenner på yttersiden og sterkt reduserte tarser (føtter), godt tilpasset graving. På mellom- og bakbeina er leggene lange og krumme, uten store tenner.

Levevis 
Disse billene ruller møkk sammen til baller og graver dem ned, ofte ganske dypt, i bakken. Hannen og hunnen samarbeider om dette, men når gangen er ferdig og etter at de har paret seg, flyr hannen bort mens hunnen blir igjen i gangen for å ta seg av larvene som etter hvert klekkes. Hun holder møkkballene frie for rovdyr og uønsket soppvekst til larvene er fullvoksne, noe som gjerne tar flere måneder.

Utbredelse 
Gruppen er vidt utbredt i Afrika og Asia, fire arter forekommer også i det sørlige Europa.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
 Stammen Gymnopleurini Lacordaire, 1856
 Slekten Allogymnopleurus Janssens, 1940 - 20 arter
 Slekten Garreta Janssens, 1940 - 21 arter, Afrika
 Slekten Gymnopleurus Illiger, 1803 - 58 arter, Afrika, Asia og Europa. 4 arter i Europa.
 Slekten Paragymnopleurus Shipp, 1897 - 13 arter

Eksterne lenker 
 
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr

Møkkskarabider
Biller formelt beskrevet i 1856
Eucraniini

se systematisk inndeling

Eucraniini er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned. De finnes bare i et begrenset område i Argentina.

Utseende 
Middelsstore, kraftige, langbeinte, mattsvarte skarabider. Alle artene bortsett fra én mangler flygevinger, og dekkvingene er nokså små (mye smalere enn pronotum) og hvelvede. Hodet er bredt, med to fremstående tenner på forkanten, disse kan bli ganske lange. Pronotum er stort og bredt, ofte med ulike slags opp- eller utstående utvekster eller horn.

Levevis 
Som andre gjødselgravere (Scarabaeinae) har disse artene larver som lever av møkk, men de er uvanlige ved at de lever i svært tørre områder og er spesialiserte på å leve av små, tørre møkk-kuler fra ulike ørkendyr. Billene løper omkring på de to bakerste beinparene, tilsynelatende tilfeldig i sik-sak, og plukker opp møkk-kuler som de måtte finne ved hjelp av frambeina.
Større møkk-kuler kan de transportere ved å skubbe dem framover med hodet, men de ruller dem ikke baklengs som de fleste andre møkkskarabider. Møkka transporteres til en gang som billene har gravd ut, der hunnen legger egg på den når den er gravd ned.

Utbredelse 
Gruppen har en ganske begrenset utbredelse i tørre, høytliggende områder i det vestlige Argentina.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
 Stammen Eucraniini Brullé, 1837
 Slekten Anomiopsoides Blackwelder, 1944  - 5 arter
 Slekten Ennearabdus Lansberge, 1874 - bare én art
 Slekten Eucranium Brullé, 1837 - 6 arter
 Slekten Glyphoderus Westwood, 1838 - 3 arter

Kilder 
 Nettside om Eucraniini fra Nebraska State University

Eksterne lenker 
 
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr

Møkkskarabider
Biller formelt beskrevet i 1837
Coprini

se systematisk inndeling

Coprini er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.

Utseende 
Store til meget store (opptil 65 millimeter lange), svært kraftige, vanligvis svarte biller. Hodet er mer eller mindre skovlformet, fremkanten ofte med tenner, gjerne med et horn midt i pannen, særlig hos hannene. Pronotum kan være uthulet foran og ha ulike slags horn eller utvekster. Dekkvingene er hvelvede og har markerte punktstriper. Beina er svært kraftige, forbeina har legger (tibiae) med tenner på yttersiden og sterkt reduserte føtter (tarser), som ellers ville vært i veien ved gravingen. Mellom- og bakbeina er forholdsvis lange med krumme legger. De fleste har velutviklede flygevinger og flyr godt.

Levevis 
Larvene lever av møkk som de voksne billene har gravd ned. Billene former møkka til en ball, som for de største Heliocopris-artene kan bli ganske stor. Om bakken umiddelbart unde rmøkka ikke egner seg for graving, ruller de den avgårde til et egnet sted. Da disse billene er såpass store og kan grave ganske dype ganger, tilfører de en betydelig mengde gjødsel til jorda.

Utbredelse 
Gruppen er vidt utbredt og forekommer over det meste av Jorda utenom de kaldeste områdene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
 Stammen Coprini Kolbe, 1805
 Slekten Canthidium Erichson, 1847 - ca. 170 arter
 Slekten Catharsius Hope, 1837 - ca. 100 arter
 Slekten Chalcocopris Burmeister, 1846 -  én art
 Slekten Copridaspidus Boucomont, 1920 - én art
 Slekten Copris Geoffroy, 1762 - ca. 250 arter
 Slekten Coptodactyla Burmeister, 1846 - 17 arter
 Slekten Dichotomius Hope, 1838 - ca. 160 arter
 Slekten Heliocopris Hope, 1837 - 50 arter
 Slekten Holocephalus Hope, 1838 - 5 arter
 Slekten Isocopris Pereira & Martínez, 1960 - 3 arter
 Slekten Litocopris Waterhouse, 1891 - 4 arter
 Slekten Macroderes Westwood, 1842 - 17 arter
 Slekten Metacatharsius Paulian, 1939 - 65 arter
 Slekten Ontherus Erichson, 1847 - 59 arter
 Slekten Pseudocopris Ferreira, 1960 - 2 arter
 Slekten Pseudopedaria Felsche, 1904 - 3 arter
 Slekten Synapsis Bates, 1868 - 21 arter
 Slekten Thyregis Blackburn, 1904 - 4 arter
 Slekten Xinidium Harold, 1869 - 4 arter

Eksterne lenker 
 
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase over europeiske dyr

Møkkskarabider
Biller formelt beskrevet i 1805
Ole Berget

Ole Berget (født 9. mars 1982 i Vanvikan i Trøndelag) er en norsk politiker (FrP).

Han var medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 2007–2010 og varamedlem av Trondheim bystyre 2011–2013. Berget var ansatt som helsepolitisk rådgiver for Fremskrittspartiets stortingsgruppe 2006–2010, kommunikasjonsrådgiver for stortingsgruppen 2010–2012 samt informasjonsleder sammesteds og pressekontakt for partileder Siv Jensen 2012–2013. Berget var statssekretær for statsråd Siv Jensen i Finansdepartementet i Solberg-regjeringen 2013–2014.

Etter Leksvik videregående skole studerte han bedriftsøkonomi ved Høgskolen i Sør-Trøndelag og statsvitenskap ved NTNU. Foruten sitt politiske virke, har Berget arbeidet som selger. I 2014 ble han ansatt som seniorrådgiver i First House.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Statssekretærer i Regjeringen Solberg
Statssekretærer fra FrP
FrP-politikere i Nord-Trøndelag
Lokalpolitikere i Trondheim
Norske kommunikasjonsfolk
Personer tilknyttet First House
Alumni fra NTNU
Personer fra tidligere Leksvik kommune
Personer fra Indre Fosen kommune
Rudolf Kristian Andresen

Rudolf Kristian Andresen (født 18. januar 1914 i Kristiania, død 9. november 1990 samme sted) var en norsk sjøoffiser og diplomat, kjent som første direktør i Norsk Utviklingshjelp.

Han var sønn av ekspeditør Kristian Fredrik Andresen (1896–1952) og Magda Johanne Olsen (1897–1973). Etter å ha avsluttet Sjøkrigsskolen, øverste avdeling, i 1939, tjenestegjorde han på ubåten A3. Andresen forlot Norge ombord på MB «Pokal» 26. oktober og ankom Lerwick 7. november.. Han ble gift i 1942 med engelske Thelma May Perrin (1922–1979). I 1943 ble han torpedert i Den engelske kanal. Etter krigen bygde han opp Sjøforsvarets Stabsskole mellom 1948 og 1950, men måtte gå over i lærerjobb ved Forsvarets høgskole i 1950. Han var kontreadmiral da han i 1964 sluttet i Forsvaret. Fra 1962 ledet han Norsk Utviklingshjelp, i dag Direktoratet for utviklingssamarbeid, fra 1968 eget direktorat. Ikke uventet ble han i 1975 ambassadør til Norges ambassade i Nairobi i Kenya med tillegg av Etiopia og Madagaskar, og i 1979 etter at Idi Amin hadde gitt seg, ambassadør til Norges ambassade i Kampala i Uganda.  Han pensjonerte seg i 1982.

Utmerkelser 
Andresen mottok St. Olavsmedaljen med ekegren  og Deltakermedaljen.

Referanser 

Norske offiserer i Sjøforsvaret
Norges ambassadører til Etiopia
Norges ambassadører til Kenya
Norges ambassadører til Madagaskar
Norges ambassadører til Uganda
Deltagermedaljen
St. Olavsmedaljen med ekegren
Personer fra Oslo
Artikler i sjøfart-prosjektet
Filosofiåret 1793

Filosofiåret 1793 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1793.

Hendelser

Publikasjoner

Fødsler
24. november - Luigi Taparelli D'Azeglio, italiensk jesuitt og filosof (død 1862)

Dødsfall
29. april - John Michell, engelsk filosof (født 1724)
13. mai - Martin Gerbert, tysk benediktiner, teolog, filosof og musikkviter (født 1720)
20. mai - Charles Bonnet, sveitsisk biolog og filosof (født 1720)
3. november - Olympe de Gouges, fransk filosof, forfatter og tidlig feminist (født 1748)