Arnold Berstad

Arnold Berstad (født 18. juni 1940 i Stryn, død 31. desember 2020 i Oslo) var en norsk lege. I store deler av sin karriere arbeidet han som forsker ved Unger-Vetlesens institutt ved Lovisenberg Diakonale Sykehus. Han har publisert 370 artikler, og er sitert omkring 11 000 ganger i PubMed-registrert medisinsk litteratur. Han har veiledet 35 doktorgradskandidater. Etter å ha nått pensjonsalderen var han professor emeritus ved Universitetet i Bergen.

Utdannelse og doktorgrad 
Etter medisinstudier og turnustjeneste startet Berstad som vitenskapelig assistent hos Johannes Myren på Ullevål sykehus i 1968. Berstad var tidlig interessert i forskning på sår i mageslimhinne, trolig inspirert av hans farfar døde av blødende magesår. Han disputerte i 1971 ved Universitetet i Oslo på et arbeid om pepsin, et fordøyelses-enzym i magesekken. Hovedfunnet var at sekretin stimulerer pepsin og metodedelen av avhandlingen var på den tid et av de mest siterte arbeidene innen gastroenterologi.

Yrkesliv 
På slutten av 1970-tallet etablerte Arnold et aktivt forskningsmiljø på fordøyelsessykdommer ved Lovisenberg sykehus hvor det utgikk til sammen 6 doktorgrader. Hovedfokus i forskningen var magesår (ulcus) og syre relatert til pasienter med fordøyelsesbesvær. Arnold introduserte begrepet "Erosive prepyloric changes" (EPC) som et av kardinalfunnene hos psienter med "non-ulcer dyspepsi".

Bergensperioden (1987–2005) 
I 1987 ble Berstad leder for gastroseksjonen på Haukeland sykehus i Bergen, og professor ved medisinsk fakultet ved Universitetet i Bergen. Han fortsatte sitt engasjement for pasienter med fordøyelsessykdommer, knyttet til seg flere medarbeidere, og publiserte en rekke avhandlinger om funksjonell dyspepsi, Helicobacter pylori, og reflux av magesyre til spiserøret. Den såkalte «Bergensgruppen» innførte en original forskningsstrategi der de benyttet kombinasjoner av ulike teknikker slik som ultralyd, dynamiske måltidsundersøkelser og endoskopier. Samarbeid med andre avdelinger slik som psykologi, mikrobiologi og informasjonsteknologi. Arnold var tidlige en pådriver for elektronisk journaler og samling av resultater i databaser. Dette gav rast fruktbare resultater, mange publikasjoner og fullførte doktorgradsprosjekter og internasjonal oppmerksomhet. Spesielt mye internasjonal oppmerksomhet fikk studiene om forbedret livskvalitet hos pasienter med magesår som hadde blitt behandlet for infeksjon med Helicobacter pylori. Dette dannet grunnlaget for at Helsedepartementet i 2001 opprettet et nasjonalt kompetansesenter for gastroenterologisk ultralyd ved Haukeland universitetssjukehus.

Osloperioden (2005–2017) 
Forskningen til Arnold har etter hvert dreid mer i retning av matoverfølsomhet, irritabel tarmsykdom og ME. Han var ansatt ved Lovisenberg Diakonale Sykehus der han sammen med sentrale medarbeidere utviklet den nyopprettede forsknigsenheten ved sykhuset, Unger-Vetlesens Institutt (UVI). Han publiserte rundt 30 vitenskapelige artikler i løpet av perioden og veiledet en doktorand. 

Berstad fokuserte i sin forskning og pasientbehandling særlig på mage- og tarmplager, herunder hos pasienter med diagnosen irritabel tarm (IBS). Gjennom sin forskning sådde han tvil om effekten av probiotika, som hadde vært en standardbehandling for personer med ubalansert tarmflora. Han la også frem forskningsresultater som viser hvordan tarmen påvirker hjernen og psyken. En mer kontroversiell hypotese han fremsatte, var at autisme også kan skyldes ubalanse i tarmflora.

Han forsket også på diagnosene fibromyalgi og myalgisk encefalopati (ME).

Utmerkelser 
 Æresmedlem i Norsk gastroenterologisk forening
 1992 Beste foreleser i klinisk medisin, Haukeland sykehus, UiB
 2002 Ærespris Scandinavian Journal of Gastroenterology
 2002 Dr. Falchs pris for fremragende forskningsledelse

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske forskere
Norske leger
Norske medisinprofessorer
Professorer ved Universitetet i Bergen