alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Waldeck-Pyrmont

Waldeck-Pyrmont var et tysk fyrstedømme, medlem av Det tyske forbund, og etter den tyske riksgrunnleggelse i 1871 en av de tyske forbundsstatene.

Residensby for fyrstene og hovedstad var først borgen Waldeck ved Eder og fra 1655 Arolsen (idag Bad Arolsen). Fyrstedømmet bestod av to deler som var adskilt fra hverandre, det tidligere grevskapet Waldeck (idag i Nord-Hessen), som var grunnlagt i år 1180, og det vesentlig mindre grevskapet Pyrmont (idag i Syd-Niedersachsen), som i 1625 gjennom arv var blitt forent med Waldeck. Waldeck-Pyrmont ble fyrstedømme i 1712. 

Fyrstedømmet overlevet uroen under Napoleonskrigene, og sluttet seg til Det tyske forbund i 1815. Fra 1868 ble fyrstedømmet forvaltet av kongeriket Preussen, men forble nominelt selvstendig. 

I 1871 ble det en forbundsstat i Det tyske keiserrike. Etter fyrstens abdikasjon i 1918 ble Waldeck-Pyrmont en fristat (republikk). 30. november 1921 ble Pyrmont etter en folkeavstemning innlemmet i den prøyssiske provinsen Hannover som del av den nye landkretsen Hameln-Pyrmont. 1. april 1929 ble den gjenværende fristaten Waldeck også innlemmet i Fristaten Preussen, i provinsen Hessen-Nassau.

Waldeck-Pyrmont hadde et areal på 1121 km² og 61 707 innbyggere (1910).

I 1879 ble den da tyve år gamle prinsesse Emma av Waldeck-Pyrmont (datter av fyrst Georg Viktor) gift med kong Wilhelm III av Nederland.

Eksterne lenker 
 Fürstentum Waldeck
 Der Freistaat Waldeck im Überblick
 Bad Wildungen Homepage
 Geschichte und Karte des Fürstentums Waldeck 1789

Tidligere tyske forbundsstater
Hessens historie
Fristaten Preussen
Historiske stater og riker i Europa
Tidligere fyrstedømmer
Stater og territorier etablert i 1180
Stater og territorier opphørt i 1918
Schaumburg-Lippe

Schaumburg-Lippe var et fyrstedømme og senere fristat i dagens Niedersachsen, beliggende mellom Hannover og den westfalske grense. Navnet viser til borgen Schaumburg i Wesergebirge og floden Lippe. Hovedstad var Bückeburg. Fyrstedømmet oppstod som grevskap i 1640, og ble fyrstedømme i 1807. Fra 1871 var det en av de tyske forbundsstatene. Noen år etter annen verdenskrig ble det i likhet med andre småstater innlemmet i Niedersachsen.

Schaumburg-Lippe hadde et areal på 340 km² og  innbyggere (1925).

Herskere

Grever 
 1643–1681 Philipp I.
 1681–1728 Friedrich Christian
 1728–1748 Albrecht Wolfgang, (* 1699 – † 1748)
 1748–1777 Wilhelm, (* 1724 – † 1777)
 1777–1787 Philipp II. Ernst

Fyrster 
 1807–1860 Georg Wilhelm, (* 1787 – † 1860)
 1860–1893 Adolf I. Georg, (* 1817 – † 1893)
 1893–1911 Georg, (* 1846 – † 1911)
 1911–1918 Adolf II. Bernhard, (* 1883 – † 1936)

Fyrstefamiliens slott 

 Schloss Bückeburg
 Burg Schaumburg in Rinteln
 Festung Wilhelmstein i Steinhuder Meer.
 Jagdschloss Baum
 Schloss Hagenburg

Eksterne lenker 
 
  Das Fürstentum Schaumburg-Lippe 1807–1918
  Der Freistaat Schaumburg-Lippe im Überblick
  Was Sie schon immer über Schaumburg-Lippe wissen wollten
  Geschichte und Karte der Grafschaft Schaumburg-Lippe

Tidligere tyske forbundsstater
Niedersachsen
Historiske stater og riker i Europa
Tidligere fyrstedømmer
Stater og territorier etablert i 1643
Stater og territorier opphørt i 1918
Hohenzollern-Sigmaringen

Hohenzollern-Sigmaringen er den schwabiske linjen av huset Hohenzollern, som har forblitt katolsk. Hohenzollernslekten delte seg i begynnelsen av det 13. århundre i en schwabisk og en frankisk linje, hvorav den siste senere kom til å herske over Brandenburg og Preussen.

I 1576 delte den schwabiske linje seg videre i linjene Hohenzollern-Hechingen og Hohenzollern-Sigmaringen. Linjen Hechingen døde ut i 1869, mens linjen Hohenzollern-Sigmaringen fremdeles eksisterer. Stamslottet Sigmaringen troner over byen av samme navn.

Fyrstedømmet Hohenzollern-Sigmaringen (i dag i Baden-Württemberg) ble 1849 innlemmet i Preussen, men familien Hohenzollern-Sigmaringen fortsatte å spille en betydningsfull rolle. Slekten ervervet den rumenske tronen, som den hadde mellom 1866 og 1946.

Grever av Hohenzollern-Sigmaringen, 1576-1623
Karl II. (1576–1606)
Johann (1606–1623)

Fyrster av Hohenzollern-Sigmaringen, 1623-1849
Johann (1623–1638)
Meinrad I. (1638–1681)
Maximilian (1681–1689)
Meinrad II. (1689–1715)
Joseph Franz Ernst (1715–1769)
Karl Friedrich (1769–1785)
Anton (1785–1831)
Karl (1831–1848)
Karl Anton (1848–1849) (far til kong Carol I.)

Fyrster av huset Hohenzollern-Sigmaringen og Hohenzollern etter anneksjonen av Hohenzollern-Sigmaringen
Karl Anton (1849–1885) (ble fyrste av Hohenzollern etter den siste fyrsten av Hohenzollern-Hechingens død i 1869)
Leopold (1835–1905)
Wilhelm (1905–1927)
Friedrich (1927–1965)
Friedrich Wilhelm (1965–)

Tysklands historie
Historiske stater
Fyrstehus
Sigmaringen
Slott i Baden-Württemberg
Historiske stater og riker i Europa
Tidligere fyrstedømmer
Stater og territorier etablert i 1576
Stater og territorier opphørt i 1850
Skoppum

Skoppum er et tettsted i Horten kommune i Vestfold. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Skoppum stasjon er stoppested på Vestfoldbanen. På Skoppum finnes blant annet Skoppum arbeidskirke, barneskolen Lysheim skole, barnehage, en matbutikk, skolekorpset Lysheim Skolekorps og voksenkorpset Sidesporet Blæseensemble, idrettslaget Skoppum IL og velforeningen Skoppum Vel.

Historie
På Skoppum har det vært bosetning fra før vikingene fant seg til rette og begynte å samle Norge til ett rike. Mange funn vitner om dette og en kan tenke seg at vikingskip hadde utgangspunkt fra Borrestranda og at det derifra kom treller og trellkvinner som ryddet seg land inne i skogen. De holdt til på Adalsfjellet, eller Adalsborgen, som ligger vakkert til med fin utsikt.

Det ble tidlig etablert sagbruk og mølle i bygda, men det var i 1881 at grunnlaget for vekst og forandring virkelig ble lagt, for den 13. oktober dette året kom det første toget til Skoppum stasjon. «Jarlsbergsvarten» kom med røyk og damp til faste tider, og bygda dannet et knutepunkt for reisende som skulle sørover eller nordover.

For reisende som kom fra sør eller nord var sidesporet til Horten, som ble trafikkert av «Hortensnella», godt å ha når man skulle videre til Horten eller med Alpha-selskapets ferjer til Moss (nå Bastøferga).

Referanser

Eksterne lenker
 Skoppum velforenings hjemmesider
 Sidesporet Blæseensembles nettsted

Tettsteder i Vestfold og Telemark
 
Bosetninger i Horten
Liste over konger i Persia

Det følgende er en utfyllende liste over alle persiske riker og deres herskere:

Elam, 2700 f.Kr.-660 f.Kr.

Elamittene var et folkeslag som holdt til i Susa, i det som idag er Khuzestan-provinsen. Deres språk var hverken semittisk eller arisk, og de var de geografiske forgjengerne til perser/meder-riket som dukket opp senere. Noen har fremsatt bevis for en lingvistisk liket mellom elamittisk og de moderne dravidiske språkene i det sørlige India, men dette er ikke akseptert av alle. Proto-elamittene levde i Iran så langt tilbake som i 5500 f.Kr..

Avan-dynastiet

Simash-dynastiet

Eparti-dynastiet

Igehalkid-dynastiet

Shutrukid-dynastiet

Det sene Elam-dynastiet

Jiroft; kongedømmet (Aratta?), (~2500 f.Kr.)

Nylige arkeologiske funn ved Jiroft har avdekket en «uavhengig, bronsealdersivilisasjon med egen arkitektur og språk» som har ført til at noen  arkeologer spekulerer i om det er det tapte kongedømmet i Aratta.

Meder-dynastiet
Mederne var et iransk folk. Perserne, et nært beslektet og underlagt folk, gjorde opprør mot Media i løpet av det 6.århundret f.Kr.

Akamenide-dynastiet

Bevis for herskerne før Kyros den store er tvilsomme, og regnes ofte å ha vært funnet opp av Dareios I.

Argead-dynastiet

Selevkid-dynastiet

Selevkidene mistet gradvis kontroll over Persia. I 253 f.Kr. etablerte Arsakid-dynastiet seg i Partia. Partherne ekspanderte gradvis sin kontroll, inntil midten av det 2.århundret f.Kr., da selevkidene hadde mistet kontrollen av Persia. Det var flere selevkid-herskere i Syria og, for en tid, Babylon, etter Antiokos IV, men ingen hadde makt i Persia.

Partia

Sasanide-dynastiet, 224–651

Etter islam

Delt, 867–1029

Tahiridene, 821-872

Alavidene, 864-928

Ziyaridene, 928-1043

Āl-i Buyeh, 932-1056

Diylamidene av Fars

Diylamidene av Khuzestan og Kerman

Diylamidene av Rey, Isfahan og Hamedan

Saffaridene, 861-1002

Samanidene, 892-998

Ghaznavidene, 997-1186

Seldsjukk Tyrkiske Sultaner, 1029-1194

delt, 1194-1256

Khwarazmidene, 1096-1230

Ilkhanate, 1256-1343
 
delt, 1343–1380

Muzaffarid dynastiet 1314-1393

Til Timurid imperiet...

Timurid-dynastiet 1380-1449

Sjaher i det moderne Iran
Det moderne iranske monarkiet ble etablert i 1502 etter at safavide-dynastiet kom til makten under sjah Ismail I, og endte den såkalte «fjerde perioden» med politisk fragmentering.

Safavide-dynastiet

Afsharid-dynastiet

Zand-dynastiet

Qajar-dynastiet

Pahlavi-dynastiet

Monarkiet ble avskaffet i 1979 da en revolusjon ledet av ayatollah Khomeini tvang sjah Muhammed Reza Pahlavi i eksil og etablerte en islamsk republikk i dets sted.

Referanser  

Irans historie
Persia
Heckler & Koch G36

Heckler & Koch G36 er et automatgevær fra den tyske våpenprodusenten Heckler & Koch. G36 kommer i flere varianter; G36C (for Compact, brukes blant annet av utvalgte avdelinger i den norske hæren), G36K (K for karabin, en mer kompakt versjon av G36), G36KV (KV- Kort Versjon, ble vurdert kjøpt av det norske forsvaret som erstatter for AG3).

Historie 
Heckler & Koch G36 ble utviklet allerede i 1990, da under navnet HK-50. Bakgrunnen for prosjektet var at den tyske hæren (Bundeswehr), ønsket å erstatte sine G3 (samme som norske AG3) med et mer moderne våpen i kaliber 5,56 x 45 mm NATO. Derfor satte de den kjente tyske våpenprodusenten Heckler & Koch til å produsere et nytt og moderne automatgevær både for den tyske hæren og for eksport. Det nye automatgeværet skulle være fleksibelt, billig og ekstremt robust. Heckler & Koch oppfylte kravsspesifikasjonen fra den tyske hæren fullt ut med G36. G36 ble adoptert av den tyske hæren i 1995 og i 1999 kjøpte det spanske forsvaret eksport-versjonen av G36, G36E. 

Kystjegerkommandoen kjøpte inn G36 på begynnelsen av 2000-tallet, og våpenet ble også brukt av Telemark bataljon i utenlandsoppdrag.  Da Forsvaret skulle erstatte AG3 var G36KV en av kandidatene. G36KV er en kortere versjon av G36, med en skinne for siktemidler i stedet for det optiske siktet i bærehåndtaket.

Isteden valgte det norske forsvaret HK416, som har formen til M4 og mekanikken til G36. HK 416 er sånn sett en viderutvikling av G36.

Teknisk informasjon 
G36 er et konvensjonelt gassoperert automatgevær med en selektiv skuddtakt (helautomatisk eller halvautomatisk). Den er produsert i moderne lettvektsmaterialer og gjør god bruk av den mest avanserte teknologien i dagens våpenindustri. Både glidekassen og mange andre utvendige deler av G36 er av forsterket polymer, med stål-forsterkninger hvor det er nødvendig. 

G36 kan også påsettes en granatkaster, den har betegnelsen AG36.

Eksterne lenker 
 
 Den offisielle siden til Heckler & Koch (engelsk, tysk)
 Bimbel.de: G36 (tysk)

Automatgeværer
G36
Skytevåpen i kaliber 5,56 mm
Tyske skytevåpen
Folkedrakt

Folkedrakt er et begrep som fra begynnelsen av 1900-tallet er brukt om en klesdrakt som er særegen for folk innenfor et bestemt geografisk område. Disse plaggene er klær med lokale kjennetegn som er en del av en stedsbundet folkelig draktskikk med egne normer for utforming og bruk av klærne og som skiller seg fra den moderne samtidsmoten. Folkedraktene er de tradisjonelt vanlige klær med graderinger fra høytidsklær til hverdagsklær innenfor det området de tradisjonelt har vært brukt, eller det området hvor kildene som drakten er rekonstuert på grunnlag av, kommer fra.

I nasjonalromantikken i Tyskland oppstod en interesse blant overklassen for folkelig kleskultur og andre folkelige kulturuttrykk, fordi man så det som uttrykk for noe opprinnelig og nasjonalt. Denne interessen spredte seg også til bl.a. Skandinavia og særlig Norge. Klesmoter er likevel de fleste steder påvirket av eller uttrykk større moter, og mange av hovedtrekkene ved dagens folkedrakter kan sies å være felleseuropeiske moter fra 17–1800-tallet.

Dagens folkedrakter har utgangspunkt i eldre drakttradisjoner, både arbeidsplagg og fintøy. Klesplagg på landet og den rådende klesmoten i byene har ellers påvirket hverandre gjensidig opp gjennom historien. Den norske bunaden, et begrep som brukes om moderne rekonstruerte festplagg, regnes vanligvis ikke som en folkedrakt i normal forstand, ettersom den klart skiller seg fra brukernes normale klesdrakt og kun benyttes i spesielle anledninger. Noen ganger kan bestemte folkedrakter omtales som «nasjonaldrakt».

Oversikt over folke- og nasjonaldrakter 
(Lista er ikke fullstendig)

Norske folkedrakter

Norske drakter 
 Jubileumsdrakten for Oslo 1000 år
 Vestlandsdrakten
 Trondhjemsdrakten
 Akerdrakten
 Rutastakken fra valdres
 Stakker fra Hallingdal
 Stakker fra Gudbrandsdalen
 Helgedagsbunad fra Romerike
 Stakk og liv fra Øst-Telemark
 Fløyelslivbunad fra Vest-Telemark
 Blåtøysbunad fra Vest-Telemark
 Vestfoldbunaden med rødt fløyelsliv
 Aust-Agderbunad eller Åmlidrakt
 Setesdalsbunad
 Stripestakk fra Vest-Agder
 Nordmørsbunad
 Kystdrakten
 Sagadrakten
 Oslodrakten

Se også 
 Bunad
 Hijab

Eksterne lenker 
 

Antrekk
Nasjonalitet
Tradisjoner
Bunader
Nasjonalsymboler

bar:Boarische Tracht
de:Bayerische Tracht
Folkedans

Folkedans er et generelt begrep for danser som i forskjellige land tradisjonelt blir utført ved sosiale hendelser av personer uten formell eller profesjonell utdannelse. 

Skikken med utendørs dans til sang på folkemålet var knyttet til maifesten og den varme årstiden. Kirkens fordømmelse av og forbud mot slike ringdanser som bare ble utført av kvinner, går tilbake til 500-tallet. Omvandrende sangere tok med de dansende pikene når de lovsang våren. Først etter høviskhetens inntog i selskapslivet begynte unge menn å delta i kjededanser og ringdanser (pardans forekom ikke), og snart ble slik fellesdans populær også utenfor adelen. Visen ble gjerne sunget at en forsanger, men de dansende sang med på refrenget. 

Folkedans ble opprinnelig lært uformelt hvor folk flest samlet seg, ved at en ny dans ble observert og deretter utprøvd. I moderne tid kan folkedans, som all annen dans, koreograferes og fremføres på en scene. Vanligvis brukes begrepet «folkedans» om danser med opprinnelse i et lands kultur. For kulturer utenfor Europa benyttes ofte begrepet «etnisk dans» eller «tradisjonell dans» om det samme. «Folkedans» beskriver en rekke danser med følgende fellestrekk:
 Folkedans er knyttet til folkemusikk.
 Folkedans ble opprinnelig danset opp til 1800-tallet eller tidligere.
 Folkedans knyttet til seremoni eller lek som del av et kulturelt fellesskap.
 Folkedansens utførelse er dominert av tradisjoner enn av oppfinnelser.
 Folkedans var danset av vanlige folk, uavhengig av hva aristokratiet foretrakk å danse.
 Folkedans var opprinnelig uten regler for hvordan dansen skulle utføres.

Referanser

Eksterne lenker
 Ungdomslag.no – Hjemmesiden til Noregs Ungdomslag som er en av de største folkedans organisasjonen i Norge
 folkedans.no – En av norges største hjemmesider med informasjon om folkedansen i Norge
 Folkedans på nettet (http://come.to/folkdance) – Skandinaviens første folkedanse-webside. Har i dag en stor samling av artikler, informasjon og linker til dansknorsk og svensk folkedans

Dans
Aimeliik

Aimeliik er en delstat i øystaten Palau i det vestlige Stillehav. Hovedstaden er Ulimang. Delstaten hadde i 2015 en befolkning på 334.

Aimeliik ligger på øya Babeldaob, ikke så langt fra flyplassen i Palau. 

En nasjonal turistattraksjon er Aimeliik Bai. En bai er et gammelt og tradisjonsrikt råds- og møtested for menn. Over inngangen til denne er det malt en tatovert fruktbarhetsgudinne.

Referanser

Palaus delstater
Fistel

«Fistel» kan også referere til falsett.
Fistel eller fistula er en unormal forbindelse mellom to hulorgan, for eksempel blodårer, tarm eller andre organer.  

Graviditetsrelatert skade som kan oppstå i forbindelse med kompliserte fødsler uten tilgang til nødvendig medisinsk utstyr og pleie, som mulighet til å foreta keisersnitt, kan skape en fistel.  

Fistula kan også oppstå ved sterkt og langvarig press mot bekkenet som følge av at barnets hode er for stort, morens bekken er for lite eller barnet ligger i en vanskelig posisjon. Resultatet er store skader på fødselskanalen som blant annet kan føre til i inkontinens, svært sterke smerter, infeksjoner og andre alvorlige medisinske tilstander. 

Fistula rammer mellom 50 000 og 100 000 kvinner hvert år. Mer enn to millioner kvinner i u-land lever med ubehandlet fistula i dag. 

I tillegg til at fistula er et medisinsk problem, er det også sosiale stigma knyttet til det. Mange kvinner som har fistula blir avvist av sine ektemenn eller partnere og utstøtt av lokalsamfunnet på grunn av sterk lukt som følge av at de mister kontroll over urin og avføring. Fistula kan helbredes ved et kirurgisk inngrep og kan forhindres ved gode fødselomsorg. 

Fistula forekommer i hele verden, men er særlig utbredt i Afrika. Utbredelsen av fistula er sterkt knyttet til fattigdom. I tillegg rammer fistula spesielt unge jenter, som ofte blir gift mens de ennå er barn og blir gravide før kroppen tåler påkjenningene av graviditet og fødsel. Fistula kan blant annet forebygges ved å utsette giftealder og graviditet, og ved økt tilgang til utdanning og familieplanlegging. 

Det har også blitt rapportert om sterk økning i forekomsten av fistula i krigsområder hvor ekstremt brutale voldtekter av kvinner er utbredt. Dette gjelder for eksempel i krigen i Kongo.

Eksterne lenker 
 Fistula hos fokuskvinner.no
 https://web.archive.org/web/20130922133911/http://www.nms.no/aktuelt-fra-prosjektet/prosjektlederskifte-i-fistulaprosjekt-article6571-2239.html

Sykdommer
Gullballen

For den norske prisen Gullballen, se «Gullballen (Norge)».
 For FIFAs pris til beste fotballspiller, se «FIFA World Player of the Year»
Gullballen (fransk: Ballon d'Or) er en fotballpris som deles ut av det franske fotballbladet France Football. Fra 2010 til 2015 var den slått sammen med prisen FIFA World Player of the Year og ble delt ut av FIFA. Prisen deles ut årlig til verdens beste fotballspiller. I tillegg til denne deles også ut  til beste spiller under 21 år og andre priser under et event i Paris.

Historie 
Fra opprettelsen i 1956 til 2009 ble Gullballen delt ut av fotballbladet France Football. Vinneren ble stemt frem av 96 fotballjournalister fra hele kloden fra en liste på femti spillere som var nominert av France Football. Prisen fikk etter hvert status som den høyeste individuelle utmerkelsen en spiller fra Europa kunne få.

Fram til 1994 var kåringen kun åpen for spillere av europeisk nasjonalitet, men fra og med 1995 kunne også spillere fra andre verdensdeler vinne prisen, under forutsetning av at de spilte klubbfotball i Europa. Fram til 2007 måtte spilleren tilhøre en klubb innen det europeiske fotballforbundet (UEFA).

I 2010 ble Gullballen utdelt av France Football slått sammen med FIFAs FIFA World Player of the Year. Vinneren ble stemt frem av både landslagskapteiner og trenere samt journalister. I 2016 ble prisene delt igjen.

Spillerne som har vunnet prisen flest ganger er Lionel Messi med syv gullballer og Cristiano Ronaldo med fem gullballer. Johan Cruijff, Michel Platini og Marco van Basten følger etter med tre gullballer hver.

Prisvinnere France Football Ballon d'Or Masculine

Prisvinnere France Football Ballon d'Or Féminin

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballpriser
Utmerkelser etablert i 1956
Trofeer
Fuglekonge

Fuglekonge (Regulus regulus) er en fugl i sangerfamilien. På folkemunne kalles den også furulus. Fuglekongen er Norges minste fugl.

Biologi 
Fuglekone er en svært liten fugl som kun måler cirka  og ikke veier mer enn . Fjærdrakten er gulgrønn, med litt svart og litt hvitt på vingene. Hannen har gul og oransje isse med svarte kanter mens hunnens isse er gul. Nebbet er kort og spisst og brukes til å plukke insekter fra barken på trær.

Fuglekongen er en aktiv og selskapelig fugl. Den lever i små flokker, ofte sammen med meiser. Den flyr fra tre til tre der den leter etter mat mens den holder kontakten med andre fugler i flokken med tynne pip.

Fuglekongen spiser edderkopper, insekter, larver og egg fra insekter som den plukker fra greiner og bark høyt oppe i tretoppene. Måten den flyr på ligner litt på en kolibri, den kan nemlig holde seg flygende foran en gren i flere sekunder.

Fuglen hekker i mars–april. De velger et sted i et tre høyt over bakken og legger redet ytterst på grenen de velger ut. Hunnen legger 8–11 egg og etter 14–17 døgn klekkes ungene ut. De forlater redet etter om lag tre uker. I Norge finnes fuglekongen i Sør-Norge og nord til Troms.
Dette er egg fra underarter av Fuglekongen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Spurvefugler
Fugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Damn Yankees

For filmen med samme navn som engelsk originaltittel: se Det lille Lola vil 
Damn Yankees var et amerikansk rockeband dannet i 1989. Bandet var en såkalt supergruppe bestående av bandmedlemmer fra allerede kjente band. Medlemmene var gitarist Ted Nugent, Jack Blades på bassgitar og vokal, kjent fra Night Ranger, Tommy Shaw på gitar og vokal, tidligere kjent fra Styx og Michael Cartellone på trommer.

Deres selvtitulerte debutalbum inneholdt hitsinglene Comin' Of Age, Damn Yankees og metallballaden High Enough. Etter albumutgivelsen dro Damn Yankees ut på en halvannet års verdensturné. I 1992 kom album nummer to, Don't Tread, som solgte mindre enn det første, men inneholdt hitene Don't Tread On Me, Mister Please, Where You Goin' Now og The Silence Is Broken.

Diskografi
 Damn Yankees (1990)
 Don't Tread'' (1992)

Rockegrupper fra USA
Norsk Sykepleierforbund

Norsk Sykepleierforbund (NSF) er en norsk fagorganisasjon for autoriserte sykepleiere, spesialsykepleiere, jordmødre, helsesykepleiere og sykepleierstudenter. Organisasjonen ble stiftet 24. september 1912 av Bergljot Larsson. Forbundet er Norges fjerde største fagforbund, med 120 000 medlemmer, og er det nest største forbundet i Unio.

NSF arbeider for medlemmenes interesser og rettigheter knyttet til blant annet lønn, arbeidstid, ansettelser og pensjon. I tillegg arbeides det for å sette sykepleiefaget, sykepleierutdanningen og sykepleiernes funksjon på dagsordenen. 

Norsk Sykepleierforbund har 11 fylkeskontor  og hovedkontoret i Oslo. Forbundet organiserer også 35 faggrupper. Norsk Sykepleierforbund avholder landsmøte hvert fjerde år. Mellom landsmøtene er det Forbundsstyret som er organisasjonens øverste myndighet. 

For perioden 2019-2023 er Lill Sverresdatter Larsen leder. Silje Naustvik og Kai Øivind Brenden er henholdsvis nestleder og 2. nestleder.

NSFs ledelse 

 1973–77: Eli Kristiansen
 1987 - 1992: Anne Karin Brokhaug
 1992 – 1998 Laila Dåvøy
 1998 – 2007 Bente Slaatten 
 2007 – 2011 Lisbeth Normann 
 2011 – 2019 Eli Gunhild By 
 2019 — Lill Sverresdatter Larsen

Rune Hallingstad er generalsekretær i Norsk Sykepleierforbund siden 1. mars 2022. Han tok over etter Olaug Flø Brekke som hadde vært generalsekretær siden sommeren 2012.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sykepleie
Norske fagforbund
Organisasjoner etablert i 1912
Unio
1912 i Norge
Eckart von Klaeden

Eckart von Klaeden (født 18. november 1965 i Hannover, Niedersachsen) er en tysk tidligere politiker (CDU) og senere ansatt i Daimler. Han var fra 1994 til 2013 medlem av  Forbundsdagen. For han har vært parlamentarisk forretningsfører for CDU/CSU-fraksjonen, og siden 2004 medlem av CDUs sentralstyre. Nylig har han bl.a. vært leder for granskningsutvalget som gransket utenriksminister Joschka Fischer i forbindelse med den såkalte visumskandalen.

Han tok sin Abitur (artium) ved Kaiser-Wilhelm-Gymnasium i Hannover i 1985, avtjente verneplikten og ble korvettkaptein av reserven. Han studerte jus i Würzburg og Göttingen, og tok den første juridiske statseksamen i 1993 og den annen i 1996. Han fikk advokatbevilling samme år.

Han er gift, protestantisk og har en datter.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Medlemmer av Forbundsdagen
CDU-politikere
Personer fra Hannover
Fødsler i 1965