alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Nanni Moretti

Giovanni (Nanni) Moretti (født 19. august 1953) er en italiensk regissør.

Han vant Gullpalmen i 2001 for filmen Sønnens rom (La stanza del figlio), som han også hadde skrevet og spilte hovedrollen i.

I 2006 lagde han Il caimano. Filmen handlet om Silvio Berlusconi, og ble gitt ut like før det italienske valget i 2006. Det var en av de mest suksessfulle filmene i Italia i 2006.

Filmografi (utvalg)

Regissør 
 1976 – Io sono un autarchico
 1981 – Ecce bombo
 1981 – Sogni d'oro
 1984 – Bianca
 1985 – Den siste messen
 1994 – Kjære dagbok
 1998 – Italia i april
 2001 – Sønnens rom
 2006 – Il caimano
 2011 – Vi har en pave!
 2015 – Mia madre
2018 – Santiago, Italia

Skuespiller i andres filmer 
 1977 – Far og herre
 1990 – Veskebæreren
 2008 – Stille kaos

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Bruneck
Personer fra Roma
Italienske regissører
Italienske skuespillere
Fødsler i 1953
Sosnogorsk

Sosnogorsk (russisk: Сосного́рск) er en by i republikken Komi i Russland. I sovjettiden var det en gulag-leir på stedet. Innbyggertall: 29 587 (folketelling 2002).

Eksterne lenker 
 

Byer i Komi
Bosetninger etablert i 1939
1939 i Russland
Australian Open 1992

Australian Open 1992 ble arrangert i Melbourne 13. – 26. januar og er en Grand Slam-turnering i tennis. Singleturneringen for herrer ble vunnet av amerikaneren Jim Courier og dameturneringen av Monica Seles fra Jugoslavia

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Australian Open
Tennis i 1992
Sport i Australia i 1992
Pontiac Trans Am

Pontiac Trans Am (produsert 1969 til 2002) er en amerikansk sportsbil som ble produsert av Pontiac. 
Bilen er en Pontiac Firebird med «Transam pakke», det vil si en mere luksuriøs bil enn en standard Firebird. På slang sies det Transam, selv om dette kun er en utstyrspakke levert av Pontiac på en Firebird. Bilen Transam er oppkalt etter Transam kuppen, men hadde helt til i 1984 for stor motor for å kunne delta. Bilen ble de første årene levert med en V8 på 6,6 liter, eller 400 kubikktommer.
 
I 1969 ble det ikke produsert mange biler med Transam pakke, kun 697 stk., alle med 345 hk. Utstyret som vises utvendig på 1969 er doble scoop fremst på panseret (lenger frem enn på Formula 400-utgaven), spoiler på koffertluken og utbygde falske luftinntak på fremskjermene (også de større enn på Formula 400-utgaven) og en «leppe» (spoiler) under steinbrettet framme. Bilene ble levert med topp moderne Goodyear dekk. Bilen presterte 14,1 sek. på 1/4 miles, eller 402 meter og 103 miles/h i slutthastighet, og 5,7 sek 0-60 mils/h. Innvendig ble det levert det samme utstyret i både standard Firebird, Espirit og Formula 400.

1977-modellen av Trans Am ble produsert i ca. 400 000 eksemplarer. Den hadde om lag 420 hk og bakhjulstrekk.
Dette var også den første fabrikk-lakkerte bilen med sort og gull tema.

I 1984 (1500 produserte) kom Transam med 305 motor på 190 hk og Recaroseter, men da med katalysator og obligatorisk blyfri bensin. I 1989 (20-årsjubileum) kom den eneste serieproduserte bilen som var godkjent av Transam kuppen. Den trengte ingen modifikasjoner, det var bare å ta den med på banen og kjøre. Tre av dem ble brukt i løp. Bilen var da utstyrt med en turboladet 3,8 liters V6 som var oppgitt til 250 hk. Det er den raskeste av alle Transam som er produsert. Den gjorde 0–60 miles/h på 4,6 sek. og kjører kvartmilen på lave 13 sek, som er raskere enn en Corvette. Men den var dyr og kostet da 41 000 USD, og ble ikke akkurat noen bestselger.

Pontiac Trans Am har vært med i en rekke filmer, som Old school og Rocky II, men er kanskje best kjent fra Smokey and the Bandit-filmene, samt
tv-serien Knight Rider med David Hasselhoff.

Trans Am
Bilmodeller introdusert i 1969
Sportsbiler
Hasundgot Stadion

Hasundgot Stadion er hjemmebanen til Hasundgot IL. Banen ligger midt mellom Gjerdsbakk og Sundgotmarka i Ulstein kommune og er bygget på et myrområde tidlig på 80-tallet. I tillegg til hjemmelagets kamper ble stadionet brukt som treningsbane for IL Hødd, spesielt den siste sesongen de var i Tippeligaen.

Tilskuerrekorden er ukjent, men da Hasundgot var i 3. og 4. divisjon på 80- og 90-tallet var det flere hundre tilskuere på hjemmekampene.

Eksterne lenker
 Hasundgot Idrettslag nettsted
 Hasundgot Stadion, webkamera
 Hasundgot Idrettslag på Facebook

Fotballstadioner i Norge
Idrettsanlegg i Møre og Romsdal
Byggverk i Ulstein
Sport i Ulstein
Arendals Fossekompani

Arendals Fossekompani ASA er et privateid, børsnotert selskap med forretningskontor og administrasjon i Arendal. Selskapet er et industrielt investeringsselskap med en rekke investeringer i datterselskaper og tilknyttede selskaper, hvor målet er å bidra til verdiskapning. Selskapet driver dessuten kraftproduksjon i de heleide Bøylefoss og Flatenfoss I/II kraftstasjoner i Froland kommune i Aust-Agder. Bøylefoss er den største kraftstasjonen i Arendalsvassdraget.

Historikk
Arendals Fossekompani ASA ble stiftet 30. januar 1896. Selskapets opprinnelige formål var utnytte mulighetene i vannkraften i Arendalsvassdraget. Vannfallene Bøylefossen i Froland og Flatenfossen på grensen mellom Froland og Åmli ble kjøpt av selskapet etter stiftelsen.

Bøylefossen kraftstasjon ble påbegynt i 1911 og den første elektriske kraften ble levert sommeren 1913. Samme år ble selskapet notert på Oslo Børs. Kraften fra Bøylefoss kraftstasjon ble utgangspunktet for etableringen av Arendal Smelteverk og Det Norske Nitridaktieselskap på Eydehavn ved Arendal.

Selskapet utviklet seg etter vært fra et rent kraftselskap til industrielt investeringsselskap, da det foretok investeringer i annen type virksomhet. På slutten av 1960-tallet ble derfor selskapets formålsparagraf endret til også å omfatte drift eller deltakelse, direkte eller indirekte, i annen industriell virksomhet eller forretningsforetak, herunder investering i fast eiendom.

Investeringer
Kraftvirksomheten førte med tiden til at Arendals Fossekompani opparbeidet betydelig kapital, hvilket ga anledning til å foreta betydelige industrielle og finansielle investeringer gjennom årene, hovedsakelig i norske selskaper. I 1992 ble datterselskapet Markedskraft etablert. På 2000-tallet ble flere selskaper kjøpt opp. Blant annet Scanmatic AS (2004), Norsk Vekst AS (2007), Powel (2009), WWMC (2010), Cogen (2011) Glamox (2012) og Tekna (2013).

Konsernets hadde en omsetning på rundt 6,5 milliarder i 2016. De største aksjonærene (77,48%) er Ulfoss Invest AS (26,27 %), Havfonn AS (26,02 %) og Must Invest AS (25,19 %). Selskapets styre ledes av Jon Hindar. Konsernsjef er Ørjan Svanevik.

Arkivbilder
Bilder fra utbyggingen av selskapets kraftproduksjon befinner seg på KUBEN i Arendal. Bildene som er fra 1910-1930-tallet viser utbyggingen av damanlegg, strømlinjer og lignende. Bildene er lagret på glassplater, men er digitalisert og tilgjengelige på Digitalt museum.

Referanser

Litteratur
 Kraft og børs. Arendals Fossekompani 1896 – 1996. Red. Kristian Folkman.

Eksterne lenker 
 Selskapets hjemmesider
 Fossekompaniets bilder på Aust-Agder kulturhistoriske senter
 

Selskaper notert på Oslo Børs
Næringsliv i Froland
Selskaper etablert i 1896
Arendalsvassdraget
1896 i Norge
Privatarkiv fra Aust-Agder
Arkiv oppbevart ved KUBEN
Norske kraftselskaper
Arendals Fossekompani
Næringsliv i Arendal
Abraham Dreyer

Abraham Dreyer (født 1671 i Trondheim, død 1736 i Trondheim) var en dansk-norsk embetsmann, som i det meste av sin embetstid var lagmann i hjembyen.

Han var sønn av sin forgjenger som lagmann, Peder Carstensen Dreyer, og  den nederlandske Anna Catharina Stricht von Hoffmerset. Han tiltrådte som lagmann i 1703, og satt i embetet til sin død. Han ble justisråd i 1711 og etatsråd i 1731. 

Ved siden av dommerembetet hadde Dreyer en karriere i bergforvaltningen. Han var overbergamtsforvalter nordenfjells før han ble lagmann, og ble bergråd i 1721.

Han var også en betydelig eiendomsinvestor i Trondheim og omegnen. Han eide Austråttborgen (uten å bo der), og var medeier i Kvikne kobberverk og Røros kobberverk.

Referanser

Eksterne lenker 
 adressa.no: Lagmann Dreyers gate

Norske dommere
The Black Book

The Black Book (Svarteboken) var navnet som i etterkrigstidens Storbritannia ble gitt Sonderfahndungsliste G.B., tysk for "Spesialettersøkningsliste for Storbritannia".

Det var et produkt av SS Einsatzgruppen og inneholdt navnene på tusenvis av personer i Storbritannia som skulle bli arrestert dersom Operasjon Sjøløve, invasjonen av De britiske øyer, lykkes. Den var utarbeidet av Walter Schellenberg. Mange av personene på listen var allerede døde, som tilfellet var med Sigmund Freud, eller hadde flyktet, som Paul Robeson. Av de 20 000 originale kopiene av denne boken, er bare to kjente eksemplarer igjen. Ett eksemplar finnes nå i Imperial War Museum.

Betydningsfulle personer på listen er:

 Robert Baden-Powell, Lord Baden-Powell – Grunnlegger og leder av Speiderbevegelsen – (Speiderbevegelsen ble ansett å være en 'spionorganisasjon' av nazistene);
 Eric Blair aka George Orwell – for anti-totalitære synspunkter
 Violet Bonham Carter – «tilhenger av omringningspolitikken»; 
 Vera Brittain – forfatter og pasifist
 John Buchan – for å være «jødisk sympatisør»;
 Neville Chamberlain – en ledende britisk politiker;
 Winston Churchill – for å være en prominent anti-nazistisk/statsminister;
 Noel Coward – muligens for å være underholder for de væpnede styrker, for å være homoseksuell eller for å arbeide for MI5;
 E.M. Forster – for å være homoseksuell;
 Sigmund Freud – for å være jødisk ;
 Paul Robeson – for å være kommunist
 George Bernard Shaw – for åpent å latterliggjøre nazistene
 H.G. Wells – for å være sosialist;
 J.B. Priestley – for populær kringkasting og fiksjon som var anti-nazistisk;
 Virginia Woolf – sannsynligvis for å være biseksuell, eller for politisk aktivitet i Bloomsburygruppen;

Listen inneholdt også navn på medlemmer av eksilregjeringer fra tyskokkuperte land som hadde søkt tilflukt i Storbritannia, og ansatte i disse regjeringenes tjeneste. Deriblant den norske regjeringen i eksil.

Ved siden av hvert navn var det et nummer for det «amt» (kontor) innen Reichssicherheitshauptamt («Hovedkontoret for rikssikkerhet») som personen skulle utleveres til. Churchill skulle plasseres i forvaring hos Amt VI (Utlandsk militær etterretning), men den store majoriteten av personene som var opplistet i svarte boken ville bli plassert i forvaring hos Amt IV (Gestapo).

Da hun fikk vite om boken skal Rebecca West ha sendt et telegram til Noel Coward som blant annet: «Min kjære – hvilke personer vi skulle blitt sett død sammen med».

Se også 
 Dr. Franz Six.

Litteratur 
 Schellenberg, Walter – Invasion, 1940: The Nazi Invasion Plan for Britain – benyttet utgave ved Imperial War Museum

Andre verdenskrig
Fleurety

Fleurety er et norsk avant-garde metal band som ble grunnlagt i 1991 av Svein Egil Hatlevik og Alexander Nordgaren. Medlemmene var på denne tiden i midten av tenårene.

Historie
Bandet ga ut sin første demo Black Snow i 1993. Et år senere fulgte singelen A Darker Shade of Evil, som ble gitt ut på det engelske plateselskapet Aesthetic Death Records. Begge disse utgivelsene var nokså sjangertro norsk black metal, men stakk seg likevel ut på grunn av vokalen, som var en slags skriking i svært høyt toneleie.

Det første albumet kom i 1995, under tittelen Min Tid Skal Komme. Plata ble gitt ut som et samarbeid mellom selskapene Aesthetic Death Records og Misanthropy Records. På denne utgivelsen hadde det musikalske uttrykket forandret seg til blanding av prog-rock, psykedelia og black metal med tendenser til atonale harmonier og innslag av folkrock. Denne utgivelsen var forøvrig den aller første plateinnspillingen med den etterhvert godt kjente sangeren Marian Aas Hansen. 

I 1999 ga Fleurety ut mini-albumet Last-Minute Lies, hvor de skulle bevege seg enda lenger bort fra sitt opphav som black metal-band. Denne utgivelsen ble gitt ut av det engelske selskapet Supernal Music.

Det var det samme selskapet som i 2000 ga ut bandets andre og hittil siste album Department of Apocalyptic Affairs. Her viste Fleurety seg fra en enda med eklektisk side, og blandet metal, jazz og elektronika. Albumet hadde også en lang liste gjestemusikere, blant annet Kristoffer Rygg og Tore Ylwizaker fra Ulver, Hellhammer og Maniac fra Mayhem, Carl-Michael Eide fra Aura Noir og Ved Buens Ende, Steinar Sverd Johnsen fra Arcturus og Heidi Gjermundsen Broch.

Etter dette gikk bandet inn i en dødperiode etter at Alexander Nordgaren flyttet til utlandet. En periode bodde han i England, for deretter å flytte til India. Han bor nå i Romania. Hatlevik fortsatte for sin del å gi ut musikk under navnet Zweizz, og ga ut sitt første album på egen hånd i 2007.

Min tid skal komme ble gjenutgitt av engelske Candlelight Records i 2003 med singelen A Darker Shade of Evil og en annen låt som bonusmateriale.

Ifølge blog-meldinger på bandets MySpace-side er Fleurety nå iferd med å ferdigstille en ny singel, som kommer til å inneholde nyinnspillinger av gammelt materiale, blant annet låta "Descent into Darkness", fra bandets første demo Black Snow med Hellhammer og Necrobutcher fra Mayhem som gjestemusikere. Det meldes også at bandet har spilt inn nytt materiale.

Diskografi

Demo
 Black Snow – (1993)
 Promo '95 – (1995)

EP-er
 A Darker Shade of Evil – (1994)
 Last-Minute Lies – (1999)
 Ingentes Atque Decorii Vexilliferi Apokalypsis – (2009)
 Evoco Bestias – (2010)

Studioalbum
 Min Tid Skal Komme – (1995)
 Department of Apocalyptic Affairs – (2000)
 Min Tid Skal Komme (Gjenutgivelse) – (2003)

Medlemmer
Svein Egil Hatlevik – Trommer, Vokal, Synth (Zweizz, Umoral, ex-Dødheimsgard)
Alexander Nordgaren – Gitar, Bass, Vokal

Eksterne lenker 
 Fleurety på Allmusic.com
 Intervju med Fleurety  
 Reviews for Fleurety's Min Tid Skal Komme hos Encyclopaedia Metallum

Norske black metal-band
Band etablert i 1991
Avant-garde metal-band
Boksitogorsk

Boksitogorsk (russisk: Бокситого́рск) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger ved elva Pjardomlja, ei sideelv til Sias, rundt 245 km øst for St. Petersburg. Innbyggertall: 18 128 (folketelling 2002), 21 839 (folketelling 1989).

Byggingen av bosetningen Boksiti ble påbegynt i 1929, med bakgrunn i utvinning av bauxittmalm i området. I 1935 fikk stedet status som bymessig bosetning, og ble samtidig omdøpt til sitt nåværende navn. Bystatus ble gitt i 1950.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Leningrad oblast
Bosetninger etablert i 1929
1929 i Russland
Unified Modeling Language

Unified Modeling Language (UML) er en industristandard for datarelatert modellering, forvaltet av et internasjonalt konsortium kalt Object Management Group (OMG).

Diagramtyper 
UML består av følgende diagramtyper (engelsk diagramnavn og nye diagrammer i UML 2.0 markert):
 Klassediagram (class diagram)
 Komponentdiagram (component diagram)
 Produksjonssettingsdiagram (deployment diagram)
 Objektdiagram (object diagram)
 Pakkediagram (package diagram)
 Aktivitetsdiagram (activity diagram)
 Sekvensdiagram (sequence diagram)
 Samhandlingsdiagram (communication diagram), forenklet versjon av UML 1.x Collaboration Diagram
 Bruksmønsterdiagram (use case diagram)
 Tilstandsdiagram (state machine diagram)
 Sammensatt strukturdiagram (composite structure diagram) (UML 2.0)
 Interaksjonsoversiktsdiagram (interaction overview diagram) (UML 2.0)
 Tidsforløpsdiagram (timing diagram) (UML 2.0)

Eksterne lenker
 

Programmering
Datamodellering
Karbonyl

Karbonyl er en funksjonell gruppe i et organisk molekyl. Karbonylgruppen består av et karbonatom og et oksygenatom som er bundet sammen av en dobbeltbinding. Den kalles også en oksogruppe, og da hentydes kun til grupperingen =O.

Forekomst
Karbonylgrupper inngår i en rekke funksjonelle grupper:

 Keton, hvor R1 og R2 er karbonkjeder
 Aldehyd, hvor minimum en av R1 og R2 er H, og den annen er en karbonkjede.
 Alle syrederivater pånær nitril. Her er R1 en karbonkjede. Disse omfatter:
 Karboksylsyre, hvor R2 er en OH-gruppe
 Ester, hvor R2 er en OR-gruppe
 Amid, hvor R2 er en NR2-gruppe
 Syreklorid, hvor R2 er et Cl
 Syreanhydrid, hvor R2 er en O(C=O)R-gruppe
 Organiske karbonater, hvor R1 og R2 begge er av typer OR

Reaksjoner
Karbonylgrupper inngår typisk i tre typer reaksjoner:

Nukleofilt angrep på C i karbonylgruppen
Elektrofilt angrep på O i karbonylgruppen
Enolatdannelse

Ved 1. dannes et tetraedrisk addisjonsprodukt. Hvis karbonylforbindelsen var et syrederivat kan dette addisjonsprodukt undergå eliminasjon, som medfører dannelsen av en ny karbonylforbindelse

2. er som regel kun første trinn i en lengre reaksjonsvei. Det forøker reaktiviteten av karbonylgruppen, så reaksjoner av typene 1. og 3. går lettere.

α-H'et, dvs. et H-atom som sitter på et karbonatom direkte bundet til en karbonylgruppe er surt. Dets pKa er ca. 20 for aldehyder og ketoner og ca. 25 for syrederivater. (Dvs. virker ikke som syre i vandig løsning.) Fjerning av dette H med base medfører dannelse av et enolat, som er nukleofilt på α-C'et

Funksjonelle grupper
MacKichan

MacKichan var et amerikansk selskap som utvikler programvare, blant annet Scientific Word, Scientific Workplace og Scientific Notebook. Selskapet ble stiftet i 1981, som Triad Computing, Inc.

Eksterne lenker 
 Offisielt nettsted

IT-selskaper fra USA
Åsa Vartdal

Åsa Vartdal (født 3. desember 1976) er programleder og journalist i NRK Nyheter. Hun er utdannet ved Universitetet i Oslo (1995-96) og ved University of Stirling (1996-2000). Siden 2000 har hun jobbet i NRK Nyheter som reporter/journalist i NRK Dagsrevyen, som researcher og reporter for Redaksjon 21, Sommeråpent, Redaksjon EN, Standpunkt, NRKs valgsendinger og Debatten, og som programleder for Ukeslutt og Dagsrevyen. 

Åsa Vartdal har hatt diverse roller i norske filmer og forestillinger, blant annet Frida – med hjertet i hånden.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske skuespillere
NRK-journalister
Frode Løberg

Frode Løberg (født 23. januar 1963 i Steinkjer) er en norsk tidligere skiskytter. Han har NM-gull 20 km 1989, NM-gull 10 km 1989, NM-gull 20 km 1990, VM-sølv i lag i 1991 og 1992. Han har flere pallplasseringer i World cup og vant 10 km World cup i Holmenkollen i 1992. Hans beste individuelle OL-plassering er en åttendeplass på 20 km i 1992.

Løberg er utdannet som offiser ved Hærens Krigsskole og har en mastergrad fra Handelshøyskolen BI. Der skrev han sin masteroppgave på Strategirealisering gjennom prosjektporteføljestyring.

Verdenscupseire

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske skiskyttere
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1988
Skiskyttere under Vinter-OL 1988
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1992
Skiskyttere under Vinter-OL 1992
Norgesmestere i skiskyting
Personer fra Elverum kommune
Kongepokalvinnere i skiskyting
Deltakere under VM i skiskyting 1987
Deltakere under VM i skiskyting 1989
Deltakere under VM i skiskyting 1990
Deltakere under VM i skiskyting 1991
Deltakere under VM i skiskyting 1992
Deltakere under VM i skiskyting 1993
Geir Einang

Geir Einang (født 8. mars 1965 i Øvre Årdal i Årdal kommune i Sogn og Fjordane) er en norsk tidligere skiskytter. Han har to VM-medaljer i stafett: Bronse fra både 1989 i Feistritz an der Drau og 1991 i Lahtis. Einang deltok under vinter-OL for Norge i 1988 i Calgary og i 1992 i Albertville.

Verdenscupseire

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske skiskyttere
Norgesmestere i skiskyting
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1988
Skiskyttere under Vinter-OL 1988
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1992
Skiskyttere under Vinter-OL 1992
Personer fra Årdal kommune
Fødsler i 1965
Deltakere under VM i skiskyting 1986
Deltakere under VM i skiskyting 1989
Deltakere under VM i skiskyting 1990
Deltakere under VM i skiskyting 1991
Sjømannshjemmet i Stavanger

Sjømannshjemmet i Stavanger ble oppført i Øvre Strandgate 92 i 1879. Sjømannshjemmet ble bygget i Sveitserstil av arkitekt Henrik Nissen fra Kristiania. Bygget ble oppført med bidrag fra Stavanger Søemandsforening og bestod opprinnelig av 24 familieleiligheter. Gjennom sin medvirkning ved oppførelsen av Sjømannshjemmet i 1876 og børsbygningen i Kirkegaten 1878 var Lars Berentsen kommet i kontakt med arkitekt Henrik Nissen i Kristiania. Det var derfor nærliggende å vende seg til ham når han nå aktet å bygge en representativ villa på løkke nr. 8, senere Breidablikk.

I 1933 bygget man nytt Sjømannshjem i modernistisk funksjonalisme, med Valdemar Scheel Hansteen som arkitekt.

Galleri

Kilder 
 www.byhistoriskforening.org om Sjømannshjemmet i Stavanger

Byggverk i Stavanger
Byggverk fullført i 1879
1879 i Norge
Byggverk tegnet av Henrik Nissen
Byggverk tegnet av Valdemar Scheel Hansteen
Byggverk fullført i 1933
Lars Berentsen

Lars Berentsen (født 1838, død 1896) fra Stavanger var kjøpmann, reder og borgermester i Stavanger.

Han var sønn av Erik Berentsen (1805–1878) som hadde bygget opp et stort firma i Stavanger, en manufaktur- og isenkramforretning i forbindelse med skipsrederi og sildehandel. Virksomheten var etterhvert blitt konsentrert om sei og sild, og han gjorde skipshandelen til byens største i bransjen.

Ved farens død tok Lars Berentsen over firmaet sammen med sin mor og svogeren Charles Racine. Fra 1892 var han eneinnehaver av firmaet «E. Berentsen».

Han fortsatte i farens fotspor og ble en av byens mest fremtredende menn. Han var borgermester 1884 og 1886 og stortingsrepresentant 1886-88 sammen med rektor Johannes Steen. Han var en av stifterne av Stavanger Privatbank, Stavanger Preserving Co., Arbeidsskolen for gutter m.m. Han var direktør i Stavanger Søassuranceforening, ordfører i Det Stavangerske Dampskibsselskabs første representantskap, bestyrer av Norges Banks stavangeravdeling og i mange år medlem av børskomiteen. Fra 1888 var han britisk visekonsul og ble i 1890 ridder av St. Olavs Orden.

Om rederne som bidro til samfunnet skriver for eksempel Hans Storhaug i sin bok «Samfunnsbyggere» om familien Berentsen i Stavanger at Lars Berentsen var ordfører, og at han ble utpekt som byens redningsmann som skulle bringe byen ut av uføret.

Berentsen fikk den 27. oktober 1880 skjøte på eiendommen løkke nr. 8 på Eiganes, og gjennom sin medvirkning ved oppførelsen av Sjømannshjemmet i Stavanger og børsbygningen i Kirkegaten 1878 var Berentsen kommet i kontakt med arkitekt Henrik Nissen. Derfor kontaktet Berentsen arkitekt Nissen når han nå aktet å bygge en representativ villa på løkke nr. 8. Der ble Breidablikk bygget i 1881 som en av de fineste villaene i hele Rogaland.

Med sin første hustru Hendrikke Housken (1840–1890) fikk Berentsen åtte barn hvorav fire vokste opp. Bertha (1866–1893), Erik (1868–1943), Olga (1877–1965) og Karoline (1878–1954). 1892 giftet han seg med Elisa Haaland (1866–1962) og fikk med henne sønnen Lars (1893–1940). I 1896 døde konsul Berentsen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ordførere i Stavanger
Norske forretningsfolk
norske borgermestere og ordførere
Personer fra Stavanger kommune
Huang Zhihong

Huang Zhihong (forenklet kinesisk: 黄志红, tradisjonell kinesisk: 黃志紅, født 7. mai 1965 i Lanxi i Zhejiang) er en tidligere kinesisk friidrettsutøver og verdensmester i kulestøt. Hun tok sølv under OL 1992 i Barcelona, og vant VM i årene før og etter. Hennes beste resultat er på 21,52 m, fra Beijing i 1990.

Internasjonale mesterskapsmedaljer

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kinesiske kulestøtere
Verdensmestere i friidrett
Olympiske sølvmedaljevinnere for Kina
Medaljevinnere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Kina under Sommer-OL 1988
Deltakere for Kina under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Personer fra Jinhua
Fødsler i 1964
Deltakere for Kina under VM i friidrett innendørs 1997
Wikipedia på aserbajdsjansk

Wikipedia på aserbajdsjansk (aserbajdsjansk: Azərbaycan Vikipediya) er den aserbajdsjanske versjonen av Wikipedia, etablert i desember 2004. Den 4. januar 2008 hadde Wikipedia på aserbajdsjansk 19 327 artikler og 2 454 brukere, og er nummer 51 i antall artikler.

Referanser

Eksterne lenker 

 

Aserbajdsjansk
Søsterprosjekter