alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vils

Vils er en bykommune i distriktet Reutte, Tirol (Østerrike). 

Nabokommuner er Grän, Musau, Pinswang, og de to bayerske kommunene Füssen og Pfronten.

Vils er den eneste byen i distriktet Reutte og den minste i Østerrike. Elven Vils renner gjennom kommunen og ut i Lech.

Historie 
Vils fikk byrettigheter 1327.

I 1408 overtok Hertug Friedrich IV. av Østerrike‑Tirol lenet Vilsegg, men forlente det videre til slottherren von Hohenegg sammen med Vils. Da slekten von Hohenegg døde ut i 1671 tilfalt Vils Østerrike.

Etter tapet i krigen mot Napoleon måtte Østerrike-Ungarn gi fra seg Tirol, sine schwabiske besittelser og Vils. Først i 1816 ble Vils en del av Østerrike/Tirol og har vært det siden.

28. april 1945 krysset den amerikanske armeen grensen til Østerrike mellom Pfronten og Vils .

Severdigheter 
 Bymuseet har utstilt gamle fioliner, overveiende laget av fiolinbyggerslekten Rief. Det inneholder også en utstilling med opplysninger om de geologiske forholdene i Vils.

 Nordvest av byen ligger slottskirken Sankt Anna. Den er senest oppført på 1200-tallet, og er holdt i en romantisk stil hvor hovedkirken er utstyrt med gotiske buer, gotisk kor og tre barokke altere.

 Sognekirken Maria Himmelfarts kirke ble oppført i 1709 i barokkstil og innviet i 1723 av biskopen av Augsburg. Inni er kirken lys, høy og rommelig, og utsmykket med stukkaturarbeider.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Tirol
Sturla Gunnarsson

Sturla Gunnarsson (født 1952) er en islandsk/canadisk filmskaper.

Biografi 
Sturla Gunnarsson er født på Island, men da han var syv år gammel flyttet familien til Vancouver i Canada hvor han vokste opp. Han studerte ved University of British Columbia hvor han tok fag innen engelsk litteratur og filmproduksjon. Hans uteksaminerende kortfilm, A Day Much Like the Others, vant ærespris på den canadiske studentfilmfestivalen og den europeiske studentfilmfestivalen. Etter dette dro han videre til Toronto, hvor han begynte å jobbe for The National Film Board of Canada. Her ble han, etter sitt første prosjekt nominert til Oscar for Beste dokumentarfilm. Han har laget film i Island, India, Sør-Afrika, Mexico, Mellom-Amerika, USA og Canada.

Gunnarsson er kjent for sitt arbeid som filmregissør og har stått bak en rekke spillefilmer, dokumentarer og TV-drama. Han har blant annet regissert to episoder av Alfred Hitchcock presents og en episode av The Twilight Zone.

Filmen Beowolf and Grendel tok Gunnarsson tilbake til fødelandet, da han selv mente innspillingen skulle gjennomføres på Island. Filmen er den dyreste produksjonen gjort på Island noensinne.

Priser og nominasjoner 
Gunnarsson ble nominert til Oscar for Beste dokumentarfilm i 1983. Spillefilmen Rare Birds vant Publikumsprisen på Atlantic Filmfestival og Canadisk komipris på Den Canadiske komiprisutdelingen i tillegg til priser hos Directors Guild of Canada, Genie Awards og flere. Videre har han vunnet priser med Such a Long Journey, Final Offer, Gerrie & Louise, Da Vinci's Inquest og Above and Beyond.

Utvalgt Filmografi

Regi 
 2006 – Above and Beyond (TV-serie)
 2005 – Beowulf & Grendel
 2002 – The Man Who Saved Christmas
 2001 – Rare Birds
 2000 – Scorn
 1998 – Such a Long Journey
 1998 – Da Vinci's Inquest (TV-serie)
 1997 – Gerrie & Louise (dokumentar)
 1993 – The Diary of Evelyn Lau 
 1989 – The Twilight Zone (TV-serie)
 1988 – Alfred Hitchcock Presents (TV-serie)
 1985 – Final Offer (dokumentar)
 1982 – After the Axe'' (dokumentar)

Eksterne lenker 
 
 Sturla Gunnarssons offisielle webside

Sturla Gunnarsson
Canadiske regissører
Personer fra Vancouver
Personer fra Reykjavik
Fødsler i 1952
Hudson (New York)

Hudson er en by som ligger langs vestgrensen av Columbia County og østbredden av Hudsonelva i Columbia County, New York, USA.

Byen har navn etter Hudsonelva og dermed også oppdageren Henry Hudson. Det er administrativt senter for Columbia County.

Eksterne lenker
 City of Hudson
 Hudson Area Association Library
 Two Square Miles documentary 
 FASNY – Fire Museum of Firefighting New York
 Hudson Athens LightHouse
 The 12534
 Hudson City Democratic Committee

Byer i Columbia County i New York
Byer ved Hudson
Bosetninger etablert i 1785
1785 i Nord-Amerika
Byer i New York (delstat)
Gustaf Fröding-stipendet

Gustaf Fröding-stipendiet (Svensk tittel: Gustaf Fröding-stipendiet) er et stipend som deles ut av Uppsala studentkår (Studentorganisasjonen). Denne organisasjonen startet i 1903 et fond for å trygge den sykelige Gustaf Frödings alderdom. Etter dikterens død valgte organisasjonen å forvandle fondet til et forfatterstipend. Det første stipendiet ble delt ut 1923 og deles nå ut hvert tredje år etter avstemninger blant studentene ved Uppsala universitet.

I 2005 var prisen på SEK , som gjør den til en av de største litteraturprisene i Sverige. En jury plukket ut tre forfattere – Monika Fagerholm, Johanna Nilsson og Carl-Johan Vallgren – som Uppsala studentorganisasjons medlemmer kunne stemme på. Vinneren ble Johanna Nilsson.

Prisen må ikke forveksles med Landstingets Frödingstipendium på SEK 50 000 som deles ut av Värmlands läns landsting.

Stipendiater
2014-     Jenny Wrangborg
2011-2013 Liv Strömquist
2008-2010 Sara Stridsberg
2005-2007 Johanna Nilsson
2002-2004 Agneta Pleijel
1999-2001 Inger Edelfeldt
1996-1998 Kerstin Ekman
1993-1995 Jonas Gardell
1990-1992 Astrid Lindgren
1987-1989 Hans Alfredson
1984-1986 Ikke utlyst
1981-1983 Povel Ramel
1978-1980 Tomas Tranströmer
1975-1977 Göran Sonnevi
1972-1974 Per Erik Wahlund
1969-1971 Tage Danielsson
1966-1968 Birgitta Trotzig
1962-1965 Evert Taube
1957-1961 Fritiof Nilsson Piraten
1952-1956 Gunnar Ekelöf
1947-1951 Harry Martinson
1942-1946 Nils Ferlin
1941      Hjalmar Söderberg
1934-1940 Jarl Hemmer
1926-1933 Vilhelm Ekelund
1923-1925 Ola Hansson

Eksterne lenker 
 Röstningen öppnad till Gustav Frödings stipendium 2011 – Liste over tidligere stipendiater 

Svenske litteraturpriser
Utmerkelser etablert i 1923
Kunst og kultur i 1923
1923 i Sverige
Junior-VM i alpint 1985

Det 4. junior-VM i alpint ble arrangert fra 28. februar til 3. mars 1985 i Jasná i det daværende Tsjekkoslovakia.

Herrer

Utfor 

Dato: 28. februar

Storslalåm 

Dato: 2. mars

Slalåm 

Dato: 3. mars

Kombinasjon 

Dato: 28. februar/ 3. mars

Damer

Utfor 

Dato: 28. februar

Storslalåm 

Dato: 1. mars

Slalåm 

Dato: 3. mars

Kombinasjon 

Dato: 28. februar/ 3. mars

Keine weiteren Resultate verfügbar.

Medaljeoversikt

Kilder 
 Resultater www.fis-ski.com

1985
Internasjonale mesterskap i 1985
Internasjonale mesterskap i Slovakia
Internasjonale mesterskap i Tsjekkoslovakia
1985 i Tsjekkoslovakia
Alpint i 1985
Alpin skiidrett i Slovakia
Junior-VM i alpint 1986

Det 5. junior-VM i alpint ble arrangert 20. til 23. februar 1986 i Bad Kleinkirchheim i Østerrike.

Herrer

Utfor 

Dato: 20. februar

Storslalåm 

Dato: 21. februar

Slalåm 

Dato: 23. februar

Kombinasjon 

Dato: 20./ 23. februar

Damer

Utfor 

Dato: 20. februar

Storslalåm 

Dato: 21. februar

Slalåm 

Dato: 22. februar

Kombinasjon 

Dato: 20./ 22. februar

Medaljeoversikt

Kilder 
 Resultater www.fis-ski.com

1986
Internasjonale mesterskap i 1986
Internasjonale mesterskap i Østerrike
1986 i Østerrike
Alpint i 1986
Alpin skiidrett i Østerrike
Saint-Raphaël

Saint-Raphaël kan bety:
 Saint-Raphaël, kommune i Var, Frankrike
 Saint-Raphaël kommune i Dordogne, Frankrike
 Saint-Raphaël på Haiti
Erik Olivier Lancelot

Erik Olivier Lancelot (født ) er en norsk black metal-musiker. Han er også kjent under artistnavnet «AiwarikiaR», urnordisk for «E(i)rik».

Lancelot spilte trommer i det norske bandet Ulver fra 1994 til 1998. Han var også involvert i Burzum, Arcturus, Valhall og Code.

Diskografi

Ulver 
 Bergtatt - Et Eeventyr i 5 Capitler (Studioalbum, 1994)
 Kveldssanger (Studioalbum, 1995)
 Nattens Madrigal - Aatte Hymne til Ulven i Manden (Studioalbum, 1996)
 The Trilogie - Three Journeyes through the Norwegian Netherworlde (Samleboks, 1997)
 Themes From William Blake's The Marriage of Heaven and Hell (Studioalbum, 1998)

Code 
 Nouveau Gloaming (Studioalbum, utgitt 2005, innspilt 2003)

Referanser 

 Erik Olivier Lancelot hos Discogs

Norske trommeslagere
Heavy metal-trommeslagere
Norske black metal-musikere
Ulver-medlemmer
Fødsler i 1975
Takbergart

Takbergart betegner bergarter som ligger oppå andre bergarter og er mindre gjennomtrengelig enn disse. Skifer er en typisk takbergart. 

I oljeindustrien er takbergarter viktige fordi de kan hindre olje og gass i underliggende porøse bergarter fra å strømme til overflaten og forsvinne.  Takbergarten gjør at olje og gass er fanget i «lommer» kalt reservoarer.

Bergarter
Totens blad

Totens Blad kommer ut til alle husstandene i kommunene Østre og Vestre Toten. Avisa kom første gang ut med et prøvenummer 9.juni 1928. Under andre verdenskrig ble avisa stoppet, da redaktør Olaf Rossow ikke ville rette seg etter ordrene fra okkupasjonsmakten. I 1989 gikk avisa konkurs, men ble kort tid etter startet igjen av avisa Samhold. I 1991 ble avisa lagt ned. Høsten 1998 startet utgivelsene igjen, og da kom Totens Blad som gratisavis. Opplaget er på ca. 12.600 eksemplarer. Totens Blad har aksjemajoriteten i Gjøviks Blad.

Ansvarlig redaktør i rekkefølge: Olaf Rossow, Reidar Rossow/Odd Magne Sæther, Jan Eivind Sandhaug/Arve Kaland, Lars Smedsrud, Jon Olav Andersen.

Totens Blad i dag 
Totens Blad består i dag av 9 ansatte og kontoret deres ligger i Lena sentrum i 2.etasje over Kiwi. Totens Blad skriver både Totens Blad og Gjøviks Blad. Totens Blad finnes i både nettavis og papiravis mens du bare finner Gjøviks Blad i papirform.{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          10.813465,
          60.672842
        ]
      }
    }
  ]
}

Se også 

Artikkel om Totens Blad på lokalhistoriewiki
https://www.totensblad.no/category/nyheter/

Gratisaviser i Oppland
Kultur i Østre Toten
Kultur i Vestre Toten
Aviser etablert i 1928
Næringsliv i Østre Toten
Næringsliv i Vestre Toten
LittleBigPlanet

LittleBigPlanet, av og til forkortet til LBP og utviklet under tittelen The Next Big Thing, er et puzzle-plattformspill for PlayStation 3 utviklet av Media Molecule og utgitt av Sony Computer Entertainment Europe.

I LittleBigPlanet kontrollerer spilleren små avatarer, kalt Sack-personer på grunn av deres utseende, gjennom et sett av plattformbaner. Spillet inneholder et utvalg av forhåndslagde nivåer som spillerne kan utforske, men brukertilpasning vektlegges i like stor grad: spilleren kan endre på avatarens utseende og personlige rom og kan bygge egne objekter og nivåer som så kan deles og spilles online som en del av LittleBigPlanet-nettverket.

Spillet skulle opprinnelig slippes ut i siste halvdel av oktober 2008, men ble utsatt noen dager før utgivelsen på grunn av at en av sangene i spillet innholdt strofer fra Koranen. Spillet ble sluppet i Nord-Amerika og Japan i slutten av oktober, i Europa i uken som begynte 3. november, og i Norge 7. november. Spillet blir sett på som en viktig tittel for Sony og PlayStation 3, og spillet fikk svært positiv kritikk fra anmeldere, som roste spillets presentasjon inkludert grafikken, fysikken og lyden i tillegg til spillbarheten og satsingen på brukergenerert innhold og onlinemuligheter. Spillet er et av de høyest rangerte spillene for PlayStation 3 på samlingssider for spillanmeldelser.

Handling 
Spillet dreier seg om spillerens kontroll over en liten karakter, kjent som en "Sackboy" på forskjellige plattformer. Selv om spillet har et sett med forhåndsbygde nivåer som spilleren kan utforske, er spillets tilpassbare natur like viktig. Etter å ha våget seg gjennom hagene, blir Sackboy sendt av en konge gjennom en ubåt til Savannah for å møte Zola Lion King.

Men Sackboy krasjer med ubåten i en av Zolas kreasjoner, og en Wobbly Ape sender Sackboy til Zola, som går med på å tilgi Sackboy dersom spilleren gjennomfører ett par oppdrag for dem. Sackboy møter også King Croc som avslører at Meerkat Mamma beskylder ham for å ha spist Meerkat Mums sønn, Stripy Tail.

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisiell side for spillet (internasjonal side)
 LittleBigWorkshop – Offisiell side for LittleBigPlanet-spillere
 Media Molecules LittleBigPlanet-side
 LittleBigPlanet på det offisielle PlayStation-nettstedet 
 LittleBigPlanet Wiki på Wikia

PlayStation 3-spill
Plattformspill
Videospill fra 2008
Gullstikka-vinnere
Videospill utviklet i Storbritannia
D.I.C.E. Awards-vinnere
Old Funeral

Old Funeral var et death metal-band fra Bergen.

Old Funeral var blant de tidligste death metal-bandene i Norge da de startet opp i 1988. I 1992 ble bandet oppløst, men da flere av bandmedlemmene i senere tid har gjort seg kjente i andre band og prosjekter har også Old Funeral fått en viss anerkjennelse. Bandet var inspirert av Carcass og Morbid Angel.

Medlemmer

Siste medlemmer
 Tore Bratseth – Gitar
 Thorlak – Bass
 Jørn Inge Tunsberg – Gitar
 Jan Atle Åserød («Padden») – Trommer, vokalist

Tidligere medlemmer
 Varg Vikernes – Gitar
 Olve «Abbath» Eikemo – Bass, vokalist
 Harald «Demonaz» Nævdal – Gitar
 Jon Erik «Tyr» Torgersen – Trommer

Diskografi
 The Fart That Should Not Be (Demo, 1989)
 Abduction of Limbs (Demo, 1990)  
 Devoured Carcass (EP, 1991)
 Join the Funeral Procession (Samlealbum, 1998) 
 The Older Ones (Samlealbum, 1999)
 Grim Reaping Norway (Konsertalbum, 2002)
 Our Condolences (1988-1992) (Samlealbum, 2013)

Referanser

Kilder

Norske black metal-band
Band etablert i 1988
Norske death metal-band
Statsarkivet i Bergen

Statsarkivet i Bergen, Årstadvegen 22, er en del av Arkivverket og tar hånd om eldre arkivmateriale fra statlige organ på lokalt og regionalt nivå i Hordaland og Sogn og Fjordane. Institusjonen ble opprettet i 1885, og ble frem til 1919 kalt Stiftsarkivet i Bergen. Statsarkivet i Bergen hadde de geistlige arkivene fra Sunnmøre til 1929, og materiale for Rogaland til det ble opprettet eget statsarkivkontor i Stavanger i 1949.

Bygningen

Frem til 1921 holdt statsarkivet til i Klosteret 17 i skolebygningen Bethlehem. Sommeren 1921 flyttet statsarkivet til Årstad til en nyoppført bygning tegnet av arkitekt Egill Reimers. 

Bygningen er oppført i stein og med tydelig inspirasjon fra eldre steinbygninger i Bergen og den er gitt en klosterpreg muligens inspirert fra den tidligere adressen, og av arkitektens arbeid med restaureringen av Selje kloster. I trappeoppgangen i en nisje er det plassert en St. Sunniva statue utført av Wilhelm Rasmussen, og malt av Axel Revold.
Bygningen fikk i 1924 Houens fonds diplom for god arkitektur.

Stifts-/statsarkivarer
 1885-1903: Cand. jur. Thomas Brown Lie Hermansen (1853–1903)
 1903-1933: Dr. philos. Just Bing (1866–1954)
 1934-1960: Cand. philol. Einar Jansen (1893–1960)
 1960-1971: Cand. jur. Ragnvald Martin Samdal (1908–1976)
 1971-1995: Cand. philol. Egil Øvrebø (1928–2011)
 1995-  : Cand. philol. Yngve Nedrebø (1954–)

Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig 1940-1945 ble arkivene (stort sett) flyttet ut, og bygningen brukt av de tyske okkupasjonsstyrkene som kontor for generalen for de tyske landstridskreftene (Herman Tittel 1940-1941, Bruno Ortner 1941-1942, Kurt Badinski 1942-1943, Hans Wagner 1943-1944, Karl von Beeren 1944 og Johann de Boer 1944-1945) på Vestlandet, for bykommandanturet og den tyske feltkrigsretten. Tyskerne tok mange bygninger på Årstad, og bygde et større bunkersanlegg, panservogngarasje og en brakke for det tyske militærpolitiet på tomten til statsarkivet.

Nybygging
I 1975 ble det oppført en konserveringspaviljong tegnet av arkitekt Peter Helland-Hansen på grunnmuren til Tyskerbrakken, og i 1992–1993 ble det bygd et magasintilbygg  tegnet av arkitekt Hans Jacob Hansteen. Den samlede magasinkapasiteten er i 2005 om lag  hyllemeter. Nytt bygg med utvidet magasinkapasitet, nå med 34 000 hyllemeter, er fullført i september 2011 og rehabilitering og ombygging av bygget fra 1921, fullført høsten 2012.

Andre arkiv
I 2001 kom Lepraarkivene i Bergen, som er å finne ved Bergen byarkiv, Stiftelsen St. Jørgen, Norsk Medisinsk fødselsregister og Statsarkivet i Bergen, inn på UNESCOs liste «Memory of the World».

Litteratur
 Statsarkivet i Bergen. Dokumentene forteller (Riksarkivaren, skriftserie 16, 2004)
 Bergensposten, 1998-. http://www.arkivverket.no/arkivverket/Arkivverket/Bergen/Nettartikler/Bergensposten ISSN 1501-4436

Eksterne lenker 
 Arkivverkets hjemmeside
 Bergen byleksikon på nett, om Statsarkivet
 Memory of the World index
 Statsarkivet i Bergen på Lokalhistoriewiki
 Kunsthistorie.com

Kulturminner i Bergen
Myndigheter i Vestland
Bergen
Etableringer i 1885
Bergenhus
1885 i Norge
Houens fonds diplom
Jarl Hemmer

Jarl Robert Hemmer (født 18. september 1893 i Vasa i Österbotten, død 6. desember 1944 i Borgå i Nyland) var en finlandssvensk forfatter. Han debuterte i 1914 med diktsamlingen Rösterna og fikk sitt gjennombrudd med diktsamlingen Rågens rike i 1922. Hemmer fikk Stora Nordiska Romanpriset for sitt verk En man och hans samvete (om den finske borgerkrigen), utgitt 1931.

I 1927 kjøpte Hemmer Ängstorp på Eckerö i Ålands skjærgård, et hus fra 1700-tallet som også hadde vært svensk posthus. Ängstorp forble hans sommerhjem til hans død. Et resultat av Ängstorp var romanen Morgongåvan, 1934, som handler om ålandsk allmue på 1880-tallet. Den blev ålenningenes store bok og resulterte i at han fikk De Nios stora pris i 1935.

I 1933 overtok Jarl Hemmer forfatterboligen Diktarhemmet i Borgå, og der tok han sitt eget liv på Finlands selvstendighetsdag i 1944.

Jarl Hemmers foreldrehjem på Skolhusgatan 8 i Vasa, bygget 1886, ble i 1977 donert til friluftsmuseet Stundars utenfor Vasa, der det ble satt opp igjen som Hemmersgården og fyltes med hans etterlatenskaper, som hans enke skjenkte museet i 1979. Samlingen består av bøker, dokument, utklipp og gjenstander.

Bibliografi 
 Du land, diktsamling, 1940
 Brev till vänner, nedtegninger, essayer og minneord, 1937
 Klockan i havet, diktsamling, 1939
 Nordan, diktsamling, 1936
 Morgongåvan, roman, 1934
 En man och hans samvete, roman (engelsk A Fool of Faith), 1931
 Helg, diktsamling, 1929
 Du ljusa land, festdikt for Ålands Sång- och musikförbund, 1928
 Budskap, novellsamling, 1928
 Fattiggubbens brud, roman, 1926
 Skärseld, diktsamling, 1924
 Anna Ringars, teaterstykke, 1925
 Med ödet ombord, dramatisk dikt, 1924
 Väntan, diktsamling, 1922
 Rågens rike, episk dikt (engelska Realm of the Rye), 1922 (filmatisert 1929 og 1950)
 Vi ha ett större fosterland, festdikt ved svenske Österbottens kulturuke, 1921
 De skymda ljusen, 1921
 Onni Kokko, roman, 1920
 Över dunklet, diktsamling, 1919
 Jordens sång, kantate ved Åbo akademis innvigelse til musikk av Jean Sibelius, 1919
 Prins Louis Ferdinand av Preussen, diktsyklus, 1919
 Ett land i kamp, diktsamling, 1918
 Förvandlingar, novellesamling, 1918
 Pelaren, diktsamling, 1916
 Fantaster, 1915
 Rösterna, diktsamling, 1914

Priser og utmerkelser 
 De Nios stora pris 1940
 De Nios stora pris 1935
 Gustaf Fröding-stipendet 1934

Referanser

Litteratur 
 Salminen, Johannes: Jarl Hemmer: En studie i liv och diktning 1893–1931 (doktoravhandling) 1955

Eksterne lenker 
 
 Stundars. Lest 19. november 2008
 Libris søk

Finske forfattere
Svenske forfattere
Finlandssvenske forfattere
Svenske lyrikere
Personer fra Vasa
Gunnar Engen

Gunnar Rune Engen (født 5. oktober 1950 i Stavanger) er en norsk musiker (bassist) med bakgrunn fra blant annet rockeguppen Stavangerensemblet.

Liv og virke 
Han spilte piano fra 4-årsalderen og opptrådte på barnekabareter i Stavanger fra han var rundt 9 år. 15 år gammel begynte han å spille bass, og spilte i flere band på 1960-tallet, blant annet i Nitric Acid hvor også Magne Høyland og Anders Bru var med. 

Engens karriere som profesjonell musiker begynte i 1972. Han spilte da i grupper som Småtroll fra Fredrikstad og Round Midnight med Alf Magne «Cliffi» Grinde og nå avdøde Asle Nilsen fra Haugesund. Videre spilte han i gruppen Katho med blant andre Tore Halvorsen (nå Ole Ivars), Steinar Storm Kristiansen (nå Scandinavia) og Morten Nyhus.

I 1978 endret Engen musikkarena, og tok over som bassist i Stavangerensemblet hvor han spilte til januar 1981. Deretter spilte han et år i Englakoret, en Stavangerbasert rockegruppe med tekster på stavangersk med Jarle Børresen, Craig Whitson og Per Riis. jr. I 1982 begynte han i Reidar Larsen blues band og var med der i nær 6 år.

I 1988 startet han bluesbandet The Blue Balls hvor Knut Køningsberg  (trommer), Per Riis. jr (gitar/sang), Jarle Børresen (orgel) og Tor Otto «Totto» Nilsen (munnspill) var med. Bandet ble oppløst et par år senere. Siden begynnelsen av 1990-tallet har han spilt i husbandet på Dickens pub i Stavanger. I 1997 kom han med i Neil Wilde sitt blues- og swingband Hipshakers.

Gunnar Har vært med i det faste husorkesteret " Dickensbandet" siden 1991 og frem til 2018. Dickensbandet spiller ikke lenger på Dickens, men tar sporadiske oppdrag.. 

I 2006 startet han opp bandet Engens Gledeshus hvor han selv er eneste faste musiker og hyrer inn andre musikere for den enkelte spillejobb. Januar 2017 var Gunnar med å starte bandet  Froddi & The Four Flames som består av Frode Rønli, vokal. Alf Terje Hana, gitar. Reidar Larsen, Keyboards. De hadde sin debut konsert 27 mai 2017 som gikk over all forventning. I 2018 skiftet bandet navn til Froddi & Compagniet, og Espen Noreger, trommer og Dominique Brackeva, trombone kom inn.

Diskografi

Stavangerensemblet 
 Ta ein kjangs! (1980)
 Samlekasse (2009)

Katho 
 Dagen er din (1977)
 Nærbilde (1978)

Dickensbandet 
 Takk for dansen (2011)

Englakoret 
 I kveld/Nei, nei det e' for sent (1982)
 Englakoret (1982)

Sambabanden 
 Ta masken på (1984)

Deltar på 
 Svein Tang Wa: Arbeidsløyså/Om ongane (1979)
 Karussell: Knallgo'e låter Vol. 1 (1981)
 Puls: Blodige strenger (1981)
 Karussell: Knallgo'e låter Vol. 3 (1981)
 Det Nye: Hett, fett & svett 2 (1982)
 VG: På gang 5 (1982)
 Polydor/Bokklubben Nye Bøker: Norsk Rock (1983)
 MTG: Takk ska' du ha (1996)
 Manna and The Sundaze Gang: Just Another Sunday Night (1998)
 Oh No!: Mannen som elsket Yngve (2008)
 Musikkfest Stavanger: Musikkfest Stavanger 2011 (2011)
 Varmestuens venner: Stikkedåse, Sallan... (2012)
 Varmestuens venner: Varmestuens venner 2014 (2014)
 MAI/Universal Music: MAI 1973–1983 (2016)

Referanser 

Norske bassister
Personer fra Stavanger kommune
Fødsler i 1950
Henry Murphy

Henry Lawson Murphy (født 12. desember 1883, død 5. januar 1942) var en britisk sportsutøver som deltok for Irland i de olympiske leker 1908 i London.

Murphy vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1908 i London. Han var med på det irske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen bak England. Irland vant semifinalen over Wales med 3-1 men tapte finalen mot England med 1-8. Det var seks lag som deltok i turneringen, alle medaljene ble vunnet av britiske lag: Gull til England sølv til Irland og bronse til de tapende semifinalistene Wales og Skottland. Murphy spilte begge kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer 
 1908  London -  Sølv i landhockey  Storbritannia

Eksterne lenker 
 

Irske sportsutøvere
Britiske landhockeyspillere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1908
Landhockeyspillere under Sommer-OL 1908
Olympiske medaljevinnere i landhockey