alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Alexander Brenning

Alexander Brenning er et forfatterpseudonym for Tor Sæther (født 18. januar 1944 i Haugesund, død 5. september 2013).

De tre første romanene fra Alexander Brenning utgjør en trilogi. Trilogien vakte stort oppstyr og mye debatt, både på grunn av spenningen med forfatterens identitet, og på grunn av hovedpersonens hemningsløse kjønnsdrift.

Romaner 
 Trist som en matros – roman 1995.
 Uten å finne den – roman 1996.
 Tiden til intet – roman 1998.
 Den som stjeler et menneske. Om Kamilla – roman 1999.
 Jeg er din bøddel – roman 2006.
 Himmelen over... og Havet hinsides – roman 2011. (Under eget navn - Tor Sæther)

Eksterne lenker 
 Aftenposten
 Dagbladet

Norske romanforfattere
Alexander Brenning
Personer fra Haugesund kommune
Prosit

Prosit er et utropsord som sies til en som nyser: «må det være til nytte». Det er en hilsen i ordets opprinnelige forstand (hilse = helse).

Ordet stammer fra det latinske pro = «for» og sit = «måtte det være», og kan oversettes med måtte det være (til gagn) for (deg) eller prodesse. Dette kommer av at de overtroiske mente at et nys var et forvarsel på noe som enten var godt eller ondt og man håpet dermed at nyset skulle være til det gode.

Ordet er beslektet med det tyske ordet «prost», som uttrykker et ønske om god helse i forbindelse med at man utbringer en skål.

Referanser

Latinske ord og uttrykk
Hilsener
Roger Kurland

For den norske næringslivslederen med tilsvarende navn, se Roger Jenssen

Roger Kurland er et pseudonym for den norske forfatteren Roger Jensen  (født 24. februar 1969 i Lørenskog).

Han fikk gode kritikker for sin første og hittil eneste roman, Lekestue'', da den kom i 1997. I 2002 ble den også filmatisert og vist som serie i NRK.

Fotnoter

Eksterne lenker 
 Cappelen
 Aftenposten
 Dagbladet

Norske romanforfattere
Roger Kurland
Fødsler i 1969
Sandnes skole (Sør-Varanger)

Sandnes skole var en norsk offentlig grunnskole på Sandnes i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Skolen ble oppført i 1978 og nedlagt i 2019. Like etter årtusenskiftet gjennomgikk den en totalrenovering på grunn av asbestskader, og fremsto etter dette som en nesten ny skole.

Skolen hadde rundt 115 elever, disse er fordelt på klassetrinn fra første til syvende.

Skolens siste rektor var Ann Karin Sirma Tellefsen.

Skolen ble, sammen med Bjørnevatn skole, stengt i 2019, da den nybygde Sandnes og Bjørnevatn skole ble tatt i bruk.

Referanser

Eksterne lenker
 Sør-Varanger kommune (eier)
 Utdanningsdirektoratet – Skoleporten: Sandnes skole

Barneskoler i Troms og Finnmark
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1978
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 2019
Sør-Varangers historie
Gillan

Gillan var et britisk rockeband som hadde sin første utgivelse som Ian Gillan Band med Child in Time i 1976. De endret navn til bare Gillan i 1978, samtidig med at hele besetningen utenom Gillan selv og keyboardisten Colin Towns ble byttet ut. Bandet gikk over fra å utgi fusion til hardrock. Navnebytte, utskiftning av medlemmer og endring i stil har noen ganger blitt tolket til at det er snakk om to forskjellige band. Ian Gillan har senere gitt ut en rekke album som soloartist som ikke knyttes til bandet/bandene fra denne perioden.

Ian Gillan Band 
Ian Gillan tok en pause etter at han forlot Deep Purple i 1973. Han fikk platekontrakt som soloartist og dannet etter hvert Ian Gillan Band sammen med gitarist Ray Fenwick, bassist John Gustafson, keyboardist Mike Moran og trommeslager Mark Nauseef. De fikk listeplasseringer i Storbritannia og USA med debuten, men de to neste platene solgte ikke godt nok til det. Genren for utgivelsene var jazzrock fusion. Keyboardisten Colin Towns er med fra deres andre utgivelse, Clear Air Turbulence (1977). Han har ved siden av hatt en karriere som komponist for fjernsyn, film og reklame.

Gillan 
Towns og Gillan fikk med seg gitaristen Steve Byrd, bassisten John McCoy og trommeslageren Pete Barnacle da de endret navn til Gillan og gikk over til å fremføre hardrocken Ian Gillan var kjent for. Selv om Ian Gillan hadde en lang karriere bak seg, blir bandet assosiert med de nye heavy metal-bandene på slutten av 1970-tallet i Storbritannia - «New Wave of British Heavy Metal».

Senere medlemmer i Gillan er gitaristene Bernie Tormé og Janick Gers, samt trommeslagerne Liam Genockey og Mick Underwood. Bassisten John McCoy var med hele tiden.

Albumutgivelser 
Ian Gillan Band
Child in Time (1976)
Clear Air Turbulence (1977)
Scarabus (1977)

Gillan
Gillan, også kjent som The Japanese Album (1978)
Mr. Universe (1979)
Glory Road (1980)
Future Shock (1980)
Double Trouble (1981)
Magic (1982)

Referanser 

Britiske rockegrupper
Kronemanet

Kronemanet er en manet-art som vanligvis lever i dyphavet og bare unntaksvis forekommer på grunt vann. Den har en svært uvanlig livssyklus uten polyppstadium. I Norge forekommer den helt opp i vannflaten og kan skape store problemer for fiskere.

Bygning og livssyklus 
Som andre ringmaneter har kronemaneten er tydelig dypt flikete kant på klokken. Tentaklene sitter i innhakkene mellom flikene og er stive og tykke, vanligvis er det 12 av dem. Av farge er den rødlig, en tilpassing til livet på dypt vann. Rødfargen skuldes porfyrin, som er uspiselig for de fleste dyrearter. Selve klokken er relativt høy og konisk, og avgir bioluminescens, muligens som en advarsel om porfyrin-innholdet.

Som eneste stormanet mangler kronemaneten et polyppstadium, og eggene klekker heller ikke til en planula-larve slik som hos andre maneter. Utvilingstiden er 2 til 3 månder fra gyting til de første stadiene som kan ta til seg næring. Arten er langlivet og kan bli opptil 30 år gammel.

Levevis 
Om dagen holder kronemaneten til på dypt vann, men stiger opp om natten. Selv kort eksponering for dagslys er dødelig for yngre maneter og skadelig for eldre. Maneten produserer rødt pofyrin som forsvar mot lyset. Normalt vil den aldri komme opp på så grunt vann at den vil kunne sees, men den kan tas i garn, særlig garn som står over natten, og i noen fjorder på Vestlandet der vann fra dyphavet presses opp i dagen av havstrømmene, vil den periodevis forekomme på grunt vann i så stort antall at den ødelegger for fiske etter torsk. De siste årene har den spredt seg fra Sognefjorden til andre fjorder lengre nord.
Maneter er observert i store mengder i indre deler av Trondheimsfjorden. Dersom du befinner deg i  Beitstadfjorden kan du oppleve denne maneten på dybder som er godt innenfor rekkevidde for sportsdykkere.
Den kan påtreffes så grunt som 8-10m. 

Selv om maneter er svært enkle dyr uten noen form for hjerne, ser det ut til at de i noen grad samarbeider i små grupper om å fange krill som er deres hovedføde.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nesledyr
Thomas Jane

Thomas Jane (født Thomas Elliot den 29. januar 1969 i Baltimore i Maryland) er en amerikansk skuespiller. Han giftet seg med skuespilleren Patricia Arquette i juni 2006. Sammen har de datteren Harlow som ble født 20. februar 2003. I 2006 startet han produksjonsselskapet Raw Entertainment med Steve Niles og Tim Bradstreet. De står bak tegneseier som Bad Planet og Alien Pig Farm 3000, men også filmer som David Arquettes The Tripper og Janes første spillefilm The Dark Country, som ble filmet i 3D.

Filmer 
 Hung (TV-serie, 2009) – Ray 
 Give 'Em Hell, Malone (2009)– Malone 
 Run (2009)– Interpol Agent 
 The Mutant Chronicles (2008)– Major Mitch Hunter 
 Dark Country (2008)– Dick 
 The Mist (2007) – David Drayton 
 Killshot (2007) – Wayne Colson 
 Medium (2 episodes, 2006) – Clay Bicks 
 The Tripper (2006)– Buzz Hall 
 GUN (2005) – Colton White 
 The Punisher (2004) – Frank Castle 
 Stander (2003) – Andre Stander
 Dreamcatcher (2003) – Dr. Henry Devlin 
 The Sweetest Thing (2002) – Peter Donahue 
 Eden (2001) – Dov 
 Original Sin (2001) – Walter Downs 
 61* (2001) (TV) – Mickey Mantle
 Jonni Nitro (2000) 
 Under Suspicion (2000) – Det. Felix Owens
 Magnolia (1999) – Young Jimmy Gator
 Molly (1999) – Sam 
 Junked (1999) – Switch 
 Deep Blue Sea (1999) – Carter Blake 
 The Thin Red Line (1998) – Pvt. Ash
 Zack and Reba (1998) – Sparky Stokes 
 The Velocity of Gary (1998) – Gary 
 Thursday (1998) – Casey Wells 
 Boogie Nights (1997) – Todd Parker 
 Face/Off (1997) – Burke Hicks
 The Last Time I Committed Suicide (1997) – Neal Cassady 
 Hollywood Confidential (1997)
 The Crow: City of Angels (1996) – Nemo
 At Ground Zero (1994) (as Tom Elliott) – Thomas Q. Pennington 
 Nemesis (1993) (as Tom Janes) – Billy 
 Buffy the Vampire Slayer (1992) (as Tom Janes) – Zeph 
 I'll Love You Forever...Tonight (1992) – The Hustler
 Padamati Sandhya Ragam (1986) – Tom

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 RAW Studios

Skuespillere fra USA
Personer fra Baltimore
Fødsler i 1969
Gackt

Gackt Camui (japansk: 神威楽斗, offisielt navn: 大城 ガクト Ōshiro Gakuto, født 4. juli 1973 i Okinawa) kjent som GACKT, er en japansk komponist, vokalist, og multi-instrumentalist. Han ble kjent gjennom visual kei-gruppen Malice Mizer, hvor han var vokalist fra 1995–1999.

Diskografi

Album 
Med Malice Mizer
Voyage ~sans retour~ (6. juli , 1996) 
merveilles (18. mars 1998) 
Solo
Mizérable (12. mai 1999)
MARS (26. april 2000)
Rebirth (25. april 2001)
MOON (19. juni 2002)
Crescent (3. desember 2003)
The Sixth Day (25. februar 2004)
The Seventh Night (26. mai 2004)
Love Letter (14. februar 2005)
Love Letter -for Korean Dears (16. juni 2005)
DIABOLOS (21. september 2005)
0079-0088 (19. desember 2007)

Singler 
Med Malice Mizer
ma chérie ～愛しい君へ～ [ma chérie ~itoshii kimi e~] (10. oktober 1996) 
ヴェル・エール ～空白の瞬間の中で～ [Bel Air —Kūhaku no shunkan (toki) no naka de—] (19. juli 1997) 
au revoir (3. desember 1997) 
月下の夜想曲 [Gekka no yasōkyoku] (21. februar 1998) 
ILLUMINATI (20. april 1998) 
Le ciel ～空白の彼方へ～ [Le ciel —Kūhaku no kanata e—] (30. september 1998) 
Solo
Mizérable (9. juli 1999)
Vanilla (11. august 1999)
Remix of Gackt EP (3. september 1999)
Mirror (9. februar 2000)
OASIS (16. februar 2000)
鶺鴒〜seki-ray〜 [Sekirei–seki-ray–] (8. mars 2000)
再会〜Story〜 [Saikai–Story–] (30. august 2000)
Secret Garden  (16. november 2000)
PLATINUM BOX 〜Ⅰ〜 CD (16. desember 2000)
君のためにできること [Kimi no tame ni dekiru koto] (14. mars 2001)
ANOTHER WORLD (5. september 2001)
12月のLove song [Juunigatsu no Love Song]  (16. desember 2001)
Vanilla – relansering (20. mars 2002)
忘れないから [Wasurenai kara] (24. april 2002)
12月のLove song – med engelsk versjon av «December Love» (27. november 2002)
君が追いかけた夢 [Kimi ga oikaketa yume]  (19. mars 2003)
月の詩 [TSUKI no UTA] (11. juni 2003)
Lu:na/OASIS (25. juni 2003)
Last Song  (12. november 2003)
12月のLove song – med kinesisk versjon (3. desember 2003)
君に逢いたくて [Kimi ni aitakute] (27. oktober 2004)
12月のLove song – med koreansk versjon (14. desember 2004)
ありったけの愛で [Arittake no ai de] (26. januar 2005)
BLACK STONE (27. april 2005)
Metamorphoze～メタモルフォーゼ～ (25. mai 2005)
届カナイ愛ト知ッテイタノニ抑エキレズニ愛シ続ケタ･･･ [Todokanai ai to shitteita no ni osaekirezu ni aishitsuzuketa …] (10. august 2005)
Redemption (25. januar 2006)
Love Letter/Dybbuk (1. mars 2006)
12月のLove song – Complete Box (13. desember 2006)
野に咲く花のように [No ni Saku Hana no you ni] (7. februar 2007)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Dears (japansk)
 Nippon Crown: Gackt  (japansk)

Japanske sangere
Personer fra prefekturet Okinawa
NM130 Bergepanser

NM130 var en norsk bergepanservogn, basert på skroget til den amerikanske lett stridsvognen M24 Chaffee.

I 1972 bestemte det norske forsvaret seg for å overhale og modernisere 54 av sine 123 stk M24 Chaffee stridsvogner til panserjagere brukt som rekognoseringkjøretøy og kalle disse for NM116.

Samtidig med dette konverterte Norske firmaer også åtte stk M24 til NM130 Bergepanser for å kunne gi støtte til NM-116. NM-116 ble pensjonert fra det norske forsvaret i 1993.

Eksterne lenker
 Troms Forsvarsmuseum
 http://www.hestvik.no/Thorgrim/NM-130.htm

Bergepanservogner
Panserkjøretøyer brukt av Norges forsvar
Bek

Bek er et svart («Beksvart») eller mørkebrunt restprodukt (remanens) fra destillasjon av tretjære. De hardeste typer av bek er glassaktige ved romtemperatur, og går i stykker ved slag. Men allerede ved noe høyere temperaturer (50-100 °C) blir bek mykt og flytende. Bek har tidligere hatt stor betydning som tettings- og impregneringsmiddel, for eksempel i treskip og tønner, samt som bindemiddel i briketter og i leirduer og som bestanddel i bekatråd. I dag er den viktigste anvendelsen som bindemiddel i anoder til elektrolytisk aluminiumsproduksjon.

I oldtiden ble bek av bjørkebark brukt som lim, bl.a. når man skulle feste spyd- eller pilspisser til skaftene. 

Også destillasjon av olje gir en bekaktig masse som restprodukt. Denne kalles bitumen og brukes blant annet som asfalt til veidekker.

Se også
 Tjære
 Petroleum
 Kalfatring
 Asfalt

Referanser 

Materialer
Cherokee County (Alabama)

Cherokee County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger nordøst i staten og grenser mot DeKalb County i nord, Cleburne County og Calhoun County i sør og mot Etowah County i vest. Det har også grense mot delstaten Georgia i øst.

Cherokee Countys totale areal er 1 554 km² hvorav 121 km² er vann. I 2000 hadde fylket 23 988 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Centre. 

Fylket ble etablert i 1836. Det har fått sitt navn etter cherokee-indianerne.

Eksterne lenker 
 

Fylker i Alabama
Fylker i USA etablert i 1836
1830-årene i Alabama
DeKalb County (Alabama)

DeKalb County er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger nordøst i staten og grenser mot Jackson County i nord, Cherokee County i sørøst, Etowah County i sør og mot Marshall County i vest. Det har også grense mot delstaten Georgia i øst.

DeKalb Countys totale areal er 2 017 km² hvorav 2 km² er vann. I 2000 hadde fylket 64 452 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Fort Payne. 

Fylket ble etablert i 1836 og har fått sitt navn etter Johan DeKalb som var general under amerikanske uavhengighetskrigen.

Eksterne lenker 
 

Fylker i Alabama
Fylker i USA etablert i 1836
1830-årene i Alabama
NM217 Bergepanser

NM217 er en norsk utgave av den tyske Bergepanzer 2, som igjen er bygd på stridsvognen Leopard 1. Forsvaret kjøpte vognene brukt, disse er fra 1969. Det norske forsvaret hadde 13 stk NM217 pr 2007.

Spesialkjøretøy basert på Leopard 1-chassis

NM217 er en av flere typer spesialkjøretøy basert på Leopard 1-chassis i det norske forsvaret.

I St.prp. nr. 1 (2007–2008) står det følgende  :

I 1995 fikk Hägglunds Moelv kontrakt på å konvertere 22 Leopard 1 til et antall forskjellige pansrede ingeniørkjøretøyer. Tårnene ble fjernet på alle disse, og en rekke spesialiserte systemer installert. Vognene fikk navnet NM189 Ingeniørpanservogn.

Tidlig i 1996 fikk det tyske selskapet MAN kontrakt på å bygge om ni Leopard 1-chassis til broleggere med Leguan-systemet. Selve ombyggingen ble foretatt hos Krauss-Maffei. Disse chassisene ble kjøpt inn fra tyske overskuddslager. Vognene fikk navnet NM190 Broleggerpanservogn.

Levetidsforlengelse 2023-25
Forsvaret planlegger å levetidsforlenge noen av NM217 Bergepanservogn og NM189 Ingeniørpanservogn i årene fremover. I dokumentet Framtidige anskaffelser til forsvarssektoren 2021-2028 vises det til Prosjektnr 1043 Leopard 1 støttevogner hvor man i perioden 2023-25 ønsker å: "Levetidsforlenge/oppgradere eksisterende Leopard 1 støttekjøretøy" med omfang på "Bergepanservogn og ingeniørpanservogn (8 av hver)."

Se også
 Varianter av Leopard 1

Referanser

Kilder
 Telemark Bataljon
 Forsvaret

Bergepanservogner
Panserkjøretøyer brukt av Norges forsvar
The Detection Club

The Detection Club er en forening opprettet, sannsynligvis på 1920-tallet, av kjente forfattere fra britisk kriminallitteraturs gullalder, inkludert  Agatha Christie, Dorothy L. Sayers, G.K. Chesterton, Freeman Wills Crofts og E. C. Bentley.

Det nøyaktige årstallet for når klubben ble opprettet er omstridt, selv blant medlemmene. En avisdebatt om emnet endte med en forsiktig enighet om «sannsynligvis 1929». Andre holder imidlertid på 1928, 1932 eller andre årstall.

Opprinnelig var medlemskap begrenset til forfattere av klassiske detektiv-fortellinger. Forfattere av «såkalte thrillere» og andre former for krimromaner hvor løsning av krimgåten ikke var hovedfokus, var utelukket. Denne regelen ble senere fjernet.

I tillegg til å arrangere middager og tjene som et diskusjonsforum omkring skriving og litterære kriminalmysterier, måtte medlemmene av klubben godta et sett regler som skulle sikre «fair play» overfor leseren.

For forfattere av klassiske mordmysterier var det at diktum at alle spor måtte legges fram for leseren, som skulle stille likt med detektiven i å løse gåten. I praksis viste få av medlemmene av the Detection Club skrupler med å bryte reglene når de følte for det. Opprinnelig skal nye medlemmer ha måttet sverge å følge disse reglene ved en temmelig dramatisk, humoristisk seremoni i skinnet fra levende lys. Seremonien omfattet blant annet svarte kapper og edsavleggelse med hånden på en hodeskalle.

The Detection Club eksisterer i 2007 fremdeles.

Presidenter 
G.K. Chesterton 1930–1936
E.C. Bentley 1936–1949
Dorothy L. Sayers 1949–1957
Agatha Christie 1957–1976
Julian Symons 1976–1985
H.R.F. Keating 1985–2000
Simon Brett 2000–

Noen andre kjente medlemmer (alfabetisk)
Margery Allingham – Eric Ambler – Desmond Bagley – Robert Barnard – Christianna Brand – John Dickson Carr – John le Carré – Edmund Crispin – Lionel Davidson – Len Deighton – Peter Dickinson – Colin Dexter – Dick Francis – Michael Gilbert – John Harvey – Patricia Highsmith – Reginald Hill – Geoffrey Household – Michael Innes – P. D. James – H.R.F. Keating – Peter Lovesey – Ngaio Marsh – Val McDermid – A.A. Milne – Ian Rankin – Ruth Rendell

Eksterne lenker
 
 Gladys Mitchell (medlem i 1930-årene) om klubbens aktiviteter
 The Dection Clubs publikasjoner
 The Detection Club Oath
 Members of the Detection Club 1930-2001

Detection Club, The
Geiteryggen

Geiteryggen kan vise til

 Skien lufthavn, Geiteryggen
 Geiteryggen (Skien), moreneås utenfor Skien
 Geiteryggen (Hol), fjellrygg i Hol kommune
 Geiteryggen (Halden)
 Geiteryggen tunneler
 Geitryggen i Hurdal
Static Random Access Memory (SRAM)

Static Random Access Memory (SRAM) er en form for halvlederminne og har en annen oppbygning enn DRAM, og trenger ikke å bli frisket opp kontinuerlig. Bitcellene holder på bitverdien så lenge det er strøm til stede (statisk). SRAM er mye raskere enn DRAM og brukes derfor til hurtigminne. 

Ulempen med SRAM er at den tar større plass og er dyrere å konstruere enn DRAM. Fire transistorer går med til hver bitcelle. Bruksområdene er omtrent like som DRAM bare ikke like mye laget pga. kostnader og størrelse, men også andre steder enn DRAM slik som i hurtigminne.

Dataminne
NM84

NM84 beltebergningsvogn er en norsk modifikasjon av den USA-produserte M548 (M113). Dens bruksområder innbefatter berging og sleping av M113-vogner, samt løft av reparasjonsobjekter. Forsvaret har solgt vognene til skraping.

Forsvaret kjøpte inn til sammen 136 stk M548 transportvogner, hvorav 21 ble ombygd til bergingsvogner.

Referanser

Eksterne lenker
 Forsvaret
 Leif Kinseth AS/Surplus.no

Bergepanservogner
Panserkjøretøyer brukt av Norges forsvar
M113
August (navn)

August et mannsnavn av latinsk opprinnelse. Det er en kortform av tilnavnet Augustus som betyr «stor» og som er dannet av det latinske ordet augere, «å øke».

Utbredelse
I nyere tid hadde August størst popularitet som navn på guttebarn i Norge på slutten av 1800-tallet, og har også hatt en økende popularitet siden ca. 1990. August var et svært vanlig navn i Sverige på midten av 1800-tallet.

Variantene Ágúst på Island, Augustin i Spania, Agostino og Augusto i Italia og Stijn i Belgia er i dag vanlige navn i de respektive landene. August er ellers et uvanlig navn, men er noe brukt i Skandinavia og Belgia.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til navnet August og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

Kjente personer med navnet
 August Strindberg 
 Pierre-Auguste Renoir
 August S. Krogh
 August Heisenberg
 August Horch
 August Cappelen
 Christian August
 Friedrich August von Hayek

Som etternavn
 Bille August

Se også
 måneden august
 keiser Augustus

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Navn med latinsk opprinnelse
Dr. Watson

Dr. John H. Watson er en fiktiv litterær figur og Sherlock Holmes' venn, assistent og biograf i kriminalfortellingene til sir Arthur Conan Doyle. Hans fulle navn er Dr. John Hamish Watson. I kriminallitterær sammenheng er «dr. Watson» senere også kommet i bruk som generisk betegnelse på en stereotyp, en fiktiv detektivs mindre betydelige følgesvenn.  

Dr. Watson bærer som regel fornavnet John, men hans kone kaller ham James i en av fortellingene. 

John (eller James) Watson var utdannet lege og tjenestegjorde som feltkirurg i India før han ble såret og dimittert, knapt 30 år gammel. En venn presenterte ham for den noe yngre, eksentriske studenten, mr. Sherlock Holmes, som, i likhet med Watson, trengte en leilighet, men ikke hadde råd til en full husleie. Tross svært ulikt gemytt ble de to raskt venner og leide i fellesskap en leilighet i Baker Street 221B i London.

Holmes innviet snart vennen i sin interesse for kriminaletterforskning. Watson deltok ofte i etterforskningen og skildret mange av sakene i novelleform (den sanne Sherlockianer betrakter Conan Doyle, ikke som forfatter, men som Watsons «litterære agent») – også etter at han flyttet fra Baker Street, giftet seg og begynte i medisinsk praksis. Tross det nære vennskapet ble Watson ikke innviet i hemmeligheten da Holmes var forsvunnet og antatt død mellom 1891 og 1894. De to gjenopptok likevel samarbeidet og delte sogar på nytt leiligheten i Baker Street da Watson ble enkemann. Holmes trakk seg offisielt tilbake i 1903 og løste og beskrev senere et fåtall saker uten Watsons medvirkning. De to samarbeidet for siste gang under 1. verdenskrig. Denne saken ble imidlertid ført i pennen av Conan Doyle.

Til tross for at dr. Watson er forteller i de aller fleste Sherlock Holmes-fortellingene, får leserne motstridende opplysninger om krigsskaden han pådro seg under felttoget i Afghanistan. Watsons ekteskap er også noe av et mysterium. Hans første kone, Mary Morstan, må ha dødd bare få år etter bryllupet. Til tross for at han aldri nevner noe nytt bryllup, er Watson gift igjen noen år senere. Det er altså hevet over tvil at Watson må ha vært gift minst to ganger, selv om bare den første hustruen blir presentert i fortellingene.

Til tross for at Conan Doyle og Sherlock Holmes selv skrev om Holmes' siste saker, bidro dr. Watson med fortellinger om Holmes' eldre saker frem til slutten av 1920-årene. Det er usikkert om Watson på dette tidspunkt fortsatt var aktiv som skribent. Noen av sakene hadde i sin tid vært så ømtålige at beretningene ikke kunne publiseres før etter 25–30 år, og beretningene kan godt være skrevet tidligere.

Personer i kriminallitteraturen
Arthur Conan Doyle
Kvelluren bru

Kvelluren bru er en bjelkebro langs E39 i Sandnes. Broa er 352 m lang og krysser Sandvedparken med Storåna, Kvellurveien, Jærbanen og Hoveveien. I forbindelse med kåringen av Vakre vegers pris i 1991 fikk Kvelluren bru «hedrende omtale».

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser

Broer på E39
Bjelkebroer
Veibroer i Rogaland
Veier i Sandnes