alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Cephalaspidomorphi

Osteostraci
 Galeaspida
 Pituriaspida
 Anaspida
 Hyperoartia

Cephalaspidomorphi er en orden kjeveløse fisk med enkle neseåpninger. De fleste kjente medlemmene av gruppen var pansrede fisk som levde i devon- og silurtiden for rundt 400 millioner år siden, men mange mener at også niøyene og muligens slimåler som lever i dag hører med i gruppen.

Bygning og levevis 
Cephalaspidomorphiene var som mange av samtidens fisker tung pansret. Særlig var hodeskjoldet godt utviklet, og beskyttet hodet, gjellene og de fremste delene av innvollene. Kroppen var hos de fleste former også godt pansret. Hodeskjoldet hadde en serie renner over hele overflaten som en del av et godt utbygget sidelinjeorgan. Øynene var relativt små og plassert øvert på hodet. Det var ingen leddet kjeve. Munnen var omgitt av en serie mindre plater som gjorde den fleksibel, men uten mulighet til å bite. 

Noe indre skjelett er ikke skjent utenfor hodeskjoldet. Om de har hatt noen ryggsøyle har denne vært av brusk. Trolig hadde de kun en usegmentert notochord. Bak hodeskjoldet, på hver side, stakk det ut to kjøttfulle vedheng som fungerte som brystfinner. Halen hadde en enkel halefinne som gikk rundt hele halen. Fisker med slike halefinner i dag er sjeldent raske svømmere, og cephalaspidomorphiene var neppe aktive dyr, og kan ha tilbragt mye av tiden delvis nedgravet i mudderet. De manglet også svømmeblære og ville ikke kunne holde seg flytende i vannmassene uten ved aktiv svømming. Hodeskjoldet gav imidlertid noe løft, og gjorde at cephalaspidomorphieen trolig svømte bedre enn andre samtidige fisker. Trolig var gruppen bunnfisker som levde som alge- og mudderspisere, ikke ulik den moderne plecostomus-mallen eller noen av de tyngre pansermallene.

Slektskap og systematikk 
På 1920-tallet oppdaget paleontologen Johan Kiær og biologen Erik Stensiö at både osteostraciene, anaspider og niøyer kunn har en enkel neseåpning, kalt en «nasohypophysial åpning». På dette grunnlaget opprettet de gruppen Cephalaspidomorphi.

Slektskapet til de ulike fossile fiskene innenfor gruppen er uklart, og noen mener den kanskje kan være en parafyletisk gruppe. Siden noen av de fossile artene har parede finner, mener en del forskere at de virveldyrene som har kjever stammar fra cephalaspidomorphiene, men dette kan også være et eksempel på konvergent evolusjon. De faktiske slektsskapsforholdet mellom ostracoder og anaspider ikke fullstendig kartlagt, og navnet blir brukt jevnlig, i dag særlig i sammenheng med niøyer. Andre arbeider antyder at mange av trekkene hos niøye er et resultat av konvergens heller enn virkelig slektskap. Dette har ført til at enkelte bruker uttrykket mer restriktivt for å kunn vise til grupper som er nære beslekted med osteostraciene, slik som Galeaspida og Pituriaspida, slekter som var mer eller mindre ukjente på 1920-tallet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fisk
Elveniøye

Elveniøye er en art i gruppen niøyer som finnes i elver langs den europeiske atlanterhavskysten fra Middelhavet i sør og nord til Bergen. Arten er også utbredt i Østersjøen. Den hører til de mer økonomisk viktige artene kjeveløse fisk, og regnes som en delikatesse mange steder i Vest-Europa.

Kjennetegn 
Elveniøye er bronsebrun eller grønnaktig til grå på ryggen, lysere med toner av grønt på sidene og hvitaktig med mørke prikker på buken. En kan skjelne den fra bekkeniøye på at den har klart definerte mellomrom mellom ryggfinnene.

Størrelsen varierar fra 20 cm opp mot en halv meter, med registrert maksimalvekt på 150 g.

Levesett 
Elveniøye er generelt sett anadrom, men det finnes også rene ferskvannsbestander, blant annet i Mjøsa. De voksne fiskene lever stort sett i brakkvann, i elvemunninger eller i havet, men ikke så langt fra land som havniøye. Larvene filtrerer som andre arter niøyer omgivelsene for mikroskopiske næringspartikler.

Gytetiden er i april-juni. Fisken graver gytegrop på sand- eller grusbunn i rennende vann med vannføring på 1-2 m/sekund. De gyter i grupper; gytegroper med opp til 50 individer er registrert. Etter fullført gyting dør de voksne i løpet av to uker.

Larvene klekkes ut av eggene etter 10-14 dager, og ligger nedgravd i 3-6 år før de blir voksne.

Eksterne lenker 
 
 FishBase

Niøyer
Fisk i Middelhavet
Europas ferskvannsfisker
Nord-Rana prestegjeld

Nord-Rana prestegjeld var et prestegjeld i Indre Helgeland prosti. Det var en del av Rana kommune i Nordland.

Prestegjeldet ble utskilt fra Mo prestegjeld den 24. april 1964, sammen med Gruben prestegjeld.

Prestegjeldet ble faset ut i 2004 i forbindelse med omstruktureringene i Den norske kirke.

Eksterne lenker 
 Prestegjeld og sogn i Nordland

Indre Helgeland prosti
Etableringer i 1964
Opphør i 2004
Prestegjeld i Sør-Hålogaland bispedømme
Alfred Yego

Alfred Kirwa Yego (født 28. november 1986) er en kenyansk friidrettsutøver (mellomdistanse). 
Yegos spesialdistanse er 800 meter og han slo gjennom under junior-VM 2004 da han ble sølvmedaljør. Under VM 2005 lykkes ikke Yego å ta seg videre til finalen, men derimot vant han VM-gull under VM 2007 i Osaka.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kenyanske mellomdistanseløpere
Verdensmestere i friidrett
Olympiske bronsemedaljevinnere for Kenya
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Kenya under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Personer fra Eldoret
Fødsler i 1986
Deltakere for Kenya under Afrikamesterskapet i friidrett 2010
Stéphane Diagana

Stéphane Diagana (født 23. juli 1969 i Saint-Affrique) er en fransk tidligere friidrettsutøver (hekkeløp). Diagana tilhørte verdenseliten på 400 meter hekk på 1990-tallet og hans første store mesterskap var OL 1992 i Barcelona der Diagana endte på fjerdeplass. Samme plasseringen noterte under VM 1993 i Stuttgart etterpå ble han bronsemedaljør under VM 1995 i Göteborg. To år senere vant Diagana VM i Aten 1997. Imidlertid klarte han ikke å forsvare VM-tittelen under VM 1999 i Sevilla ble han nummer to etter italieneren Fabrizio Mori. Diagana ble også europamester 2002.

Diagana hadde europarekorden på 400 meter hekk med 47,37 fra 1995 til 2019. Da ble rekorden forbedret av Karsten Warholm med fire hundredeler.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Personer fra departementet Aveyron
Franske hekkeløpere
Verdensmestere i friidrett
Europamestere i friidrett
Deltakere for Frankrike under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Frankrike under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Frankrike under VM i friidrett 1997
Deltakere for Frankrike under EM i friidrett 2002
Deltakere for Frankrike under EM i friidrett innendørs 2002
Ralf Haber

Ralf Haber (født 18. august 1962 i Altenburg) er en tidligere tysk (sleggekaster) som representerte DDR på 1980-tallet. Hans personlige rekord er 83,40 meter, oppnådd i mai 1988 under et stevne i Aten. Dette er den gjeldende tyske rekorden.

Hans beste mesterskapsplassering er bronsemedaljen fra VM i 1987 i Roma.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Altenburger Land
Tyske sleggekastere
VM-bronsemedaljevinnere i friidrett for Øst-Tyskland
Deltakere for Øst-Tyskland under VM i friidrett 1983
Deltakere for Øst-Tyskland under VM i friidrett 1987
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Svolvær fyr

Svolvær fyr lå på Kjeøya (Kuba) i Svolvær i Vågan kommune i Nordland. Fyret var et fiskefyr som var i drift under lofotfisket. Fyrstasjonen ble oppført i 1856 og nedlagt og erstattet med fyrlykter i 1912.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Vågan
Samferdsel i Vågan
Byggverk fullført i 1856
1856 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Ballstad fyr

Ballstad fyr lå på Svinøya utenfor Ballstad i Vestvågøy kommune i Nordland. Fyret ble opprettet 1. januar 1857 og var et fiskefyr. Det ble avbemannet og erstattet av ei fyrlykt i 1956.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Vestvågøy
Byggverk fullført i 1857
1857 i Norge
Samferdsel i Vestvågøy
Artikler i sjøfart-prosjektet
Peter Flora

Peter Flora (født 1944) er en tysk politisk sosiolog. Han innehar lærestolen i sosiologi ved Universitetet i Mannheim og er grunnlegger av Mannheimer Zentrum für Europäische Sozialforschung (MZES).

Flora har særlig arbeidet med sammenliknende politikk og historisk sosiologi, innen et felt som spenner fra sosialpolitikk og velferdsstat til makrohistorisk samfunnsforskning. Han er kjent for å gjøre Stein Rokkans arbeider kjent for nye generasjoner av det internasjonale samfunnsvitenskapelige samfunn. Sammen med Derek Urwin og Stein Kuhnle utga han i 1999 en samlet framstilling av Rokkans sentrale teorier og modeller på engelsk, State formation, nation-building, and mass politics in Europe: the theory of Stein Rokkan. I boken Staat, Nation und Demokratie in Europa: Die Theorie Stein Rokkans (2000) formidler Flora Rokkan til et tysk publikum og i Stato, nazione e democrazia in Europa (2002) til det italienske. Hans oversiktsartikkel om Rokkans teorier er også kommet på norsk som "Stein Rokkans makro-modell for politisk utvikling i Europa: et rekonstruksjonsforsøk" (1992). 

Flora har videre ytt en viktig innsats i utarbeidelsen av datahåndbøker for Europas politiske utvikling.  
Den første store slike, der Flora medvirket sammen med andre sentrale statsvitere, var State, economy, and society in Western Europe, 1815-1975: a data handbook in two volumes, som kom med to bind, The growth of mass democracies and welfare states i 1983 og The growth of industrial societies and capitalist economies i 1987. En nyere sentral serie er her den som Flora har vært redaktør for sammen med Franz Kraus og Franz Rothenbacher, nemlig The Societies of Europe: a series of historical data handbooks on the development of Europe from the nineteenth to the end of the twentieth century. Serien har i sine bind dekket Trade Unions in Western Europe since 1945 (2000), Elections in Western Europe since 1815: electoral results by constituencies (2000), The European population, 1850-1945 (2002), The European population since 1945 (2005), European regions: the territorial structure of Europe since 1870 (2005). Peter Flora var videre redaktør for Growth to limits: the Western European welfare states since World War II (1986), et verk som har vært innflytelsesrikt. 

I 1983 holdt Peter Flora Stein Rokkan-forelesningen ved Universitetet i Bergen.

Tyske sosiologer
Fødsler i 1944
Stamsund fyr

Stamsund fyr lå i Stamsund i Vestvågøy kommune i Nordland. Fyret ble opprettet 1. januar 1859 og var et fiskefyr. Det ble nedlagt og erstattet av ei fyrlykt i 1943.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Vestvågøy
Byggverk fullført i 1859
1859 i Norge
Samferdsel i Vestvågøy
Artikler i sjøfart-prosjektet
Reine fyr

Reine fyr lå på Reine i Moskenes kommune i Nordland. Fyret ble opprettet 1. januar 1862 og var et havnefyr. Det ble nedlagt og erstattet av ei fyrlykt etter at en storm skadet fyrbygningene vinteren 1924–25.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Moskenes
Samferdsel i Moskenes
Byggverk fullført i 1862
1862 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Ørsvåg fyr

Ørsvåg fyr lå på Sagøya ved innløpet til Ørsvågen i Vågan kommune i Nordland. Fyret ble opprettet 1. januar 1862 og var et havnefyr. Det ble nedlagt og erstattet av ei fyrlykt i 1951.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Vågan
Samferdsel i Vågan
Byggverk fullført i 1862
1862 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Vågøy fyr

Vågøy fyr lå på Vokkøya i Helligvær i Bodø kommune i Nordland. Fyret ble opprettet høsten 1859. Det ble nedlagt og erstattet av ei fyrlykt i 1911.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Bodø
Samferdsel i Bodø
Byggverk fullført i 1859
1859 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Grytøy fyr

Grytøy fyr lå på Grytøya i Helligvær i Bodø kommune i Nordland. Fyret ble opprettet i 1865 og nedlagt og erstattet av ei fyrlykt i 1959. Den siste fyrvokteren på Grytøy fyr var på fyret i hele 40 år fra 1919.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Bodø
Byggverk fullført i 1865
1865 i Norge
Samferdsel i Bodø
Artikler i sjøfart-prosjektet
Lødingen fyr

Lødingen fyr lå på Hjertholmen i Lødingen i Nordland. Fyret ble opprettet høsten 1862. Det ble nedlagt og erstattet av ei fyrlykt i 1914, samtidig som Rotvær fyr ble opprettet.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Lødingen
Samferdsel i Lødingen
Byggverk fullført i 1862
1862 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Støtt fyr

Støtt fyr lå ved Støtt i Meløy kommune i Nordland. Fyret ble opprettet 1. oktober 1867 og nedlagt og erstattet av ei fyrlykt i 1954.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Meløy
Samferdsel i Meløy
Byggverk fullført i 1867
1867 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Will Wright

Will Wright (født William Ralph Wright, 20. januar 1960 i Atlanta i Georgia, USA) er en amerikansk videospilldesigner og grunnlegger av spillutviklingsselskapet Maxis, nå en del av Electronic Arts.

I starten av 1980-årene brukte han så mye tid på å spille at han bestemte seg for å skape sitt eget spill. Raid on Bungeling Bay kom ut på Commodore 64 i 1984.

I 1987 etablerte han spillselskapet Maxis sammen med investoren Jeff Braun.

Han er mest kjent for å ha skapt de populære videospillene Sim City og The Sims. Wrights designfilosofi har dessuten blitt utforsket i spillene SimEarth (1990), SimAnt (1991), SimCity 2000 (1993) samt SimCopter (1996). 4. september 2008 ble livssimulasjonsspillet (evolusjonsspillet) Spore lansert.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Videospilldesignere fra USA
Personer fra Atlanta
King Abdullah University of Science and Technology

King Abdullah University of Science and Technology (KAUST)  er et universitet i Saudi-Arabia som ble åpnet av kong Abdullah bin Abdul Aziz al-Saud 23. september 2009. Første spadestikk ble tatt under en seremoni 21. oktober 2007. Målet med universitetet er å fremme forskning og vitenskap i Saudi-Arabia og verden rundt. Saudi-Arabias konge, Abdullah bin Abdul Aziz al-Saud, beordret i 2006 landets oljeselskap, Aramco, å bygge universitetet som ligger ved fiskerlandsbyen Thuwal, nær storbyen Jidda, ved landets vestkyst.

KAUST blir den første høyskolen i Saudi-Arabia hvor kvinner og menn går på samme skole. Undervisningen skal foregå etter vestlig modell, og det religiøse politi skal ikke ha adgang til skolen.

Referanser

Universiteter
Saudi-Arabia
Provinsen Mekka
Åsvær fyr

Åsvær fyr ligger i Dønna kommune i Nordland. Fyret ligger på holmen Andersbakken nordøst i øygruppa Åsværet. Fyret ble opprettet i 1876 og har et 18,5 meter høyt støpejernstårn.

Den første fyrbygningen ble skadet av orkan både i 1880 og 1883. En storm i 1889 knuste uthus og naust ved fyret. Et uvær nyttårsnatta 1917 gjorde så store skader på fyrbygningen at den ble kondemnert, og et nytt fyrtårn ble bygd 100 meter lenger bort på holmen. Ruinen av den gamle fyrbygningen står fremdeles.

Fyret ble automatisert og avfolket i 1980.

Kilder
 Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Eksterne lenker 
 Bent Svinnungs padleside om Åsvær fyr
 fyr.no
 

Fyr i Nordland
Byggverk fullført i 1876
Byggverk i Dønna
Kulturminner i Dønna
1876 i Norge
Samferdsel i Dønna
Artikler i sjøfart-prosjektet
Gjessnakken fyr

Gjessnakken fyr lå på holmen Gjøsnakken (Gjæsnakken) sørvest i øygruppa Åsværet i Dønna kommune i Nordland. Fyret ble opprettet i 1896 og var et fiskefyr. Det ble nedlagt og erstattet av ei fyrlykt i 1927.

Kilder 
 Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5
 fyr.no

Fyr i Nordland
Byggverk fullført i 1896
Byggverk i Dønna
1896 i Norge
Samferdsel i Dønna
Artikler i sjøfart-prosjektet
Værøy fyr

Værøy fyr ligger i Røssnesvågen på Værøy i Nordland. Fyret ble opprettet høsten 1880 og automatisert og avfolket i 1984.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Værøy
Byggverk fullført i 1880
1880 i Norge
Samferdsel i Værøy
Artikler i sjøfart-prosjektet
Skjelva fyr

Skjelva fyr lå på holmen Skjelva sørvest for øya Mindlandet i Alstahaug kommune i Nordland.

Fyret ble opprettet i 1898 og nedlagt og erstattet av ei fyrlykt i 1952.

Murene etter de gamle bygningsmassene finnes fremdeles. Øya har en solid kai i betong med stige opp.

Kilder 
 Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5
 fyr.no

Fyr i Nordland
Byggverk i Alstahaug
Byggverk fullført i 1898
1898 i Norge
Samferdsel i Alstahaug
Artikler i sjøfart-prosjektet
Stein Frøysang

Stein Frøysang (født 1954 i Vallset) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Han bor i Hamar og satt i kommunestyret fra 1995 til 2015. I perioden 2007 til 2012 representerte han også Venstre, og satt som uavhengig. Da Frøysang ble valgt inn første gang i 1995 var han plassert på 60. plass på Hamar Aps liste, men ble kumulert inn til en 16. plass.

Frøysang er utdannet ved Hamar Lærerhøgskole, linjen for engelsk og samfunnsfag, etter examen artium ved Hamar katedralskole. Han har mastergrad i Public Administration fra Karlstads universitet. Frøysang er utdannet spesialpedagog ved Statens spesiallærerhøgskole 1. og 2.avdeling.

Stein Frøysang jobber som seniorrådgiver i Fugro. Fram til 2005 jobbet han som spesialrådgiver og prosjektleder ved Verdens helseorganisasjon. Før det var Frøysang personalsjef i NORAD. Han har også vært polititjenestemann i narkotikaseksjonen ved Asker og Bærum politikammer.

Frøysang fikk mye kritikk da han tidlig i 2007 sluttet i Arbeiderpartiet, for å bli medlem i Venstre. Bakgrunnen var manglende støtte i Hubred-saken, som Frøysang jobbet mye med. Rett etter valget i 2011 holdt Frøysang på å melde seg ut av Venstre, men han gjorde det ikke før i februar 2012.  Han satt en liten stund som uavhengig representant, før han igjen meldte seg inn i Arbeiderpartiet.

Referanser 

Lokalpolitikere i Hamar
Venstre-politikere i Hedmark
Personer tilknyttet FN
Norske embets- og tjenestemenn
Personer fra Hamar kommune
Fødsler i 1954
Fylkestingspolitikere fra Ap
Ap-politikere i Hedmark
Lokalpolitikere i Innlandet
Barøy fyr

Barøy fyr ligger i Ballangen kommune i Nordland. Fyret ligger på nordvestsiden av Barøya, ved innløpet til Ofotfjorden. Fyret ble opprettet 1. oktober 1903. Det ble automatisert og avfolket i 1980.

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5

Fyr i Nordland
Byggverk i Narvik
Byggverk fullført i 1903
1903 i Norge
Samferdsel i Narvik
Artikler i sjøfart-prosjektet
Sørum kirke (Gran)

Sørum kirke (tidligere kalt Sørum kapell) er en kirke fra 1861 på Bjoneroa i Gran kommune, Innlandet fylke.
Kirken er bygget i laftet tømmer og har 280 plasser. Adkomst er via fylkesvei 245.

Grunnsteinen ble lagt den 22. oktober 1860, og kirken og kirkegården ble innviet 25. september 1861. Tidligere måtte bjoneroingene dra til Nes kirke på Brandbu. Altertavlen i kirken kommer fra Grinaker stavkirke, selv om denne ikke ble komplett (toppfiguren manglet) før i 1978, da Riksantikvaren hadde funnet den på orgelet i Tingelstad nye kirke

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 Bjoneroa menighet
 
 

Kirker i Gran
Kirker i Hadeland og Land prosti
Kulturminner i Gran
Norske kirker fra 1861
Jacob Wilhelm Nordan
Langkirker i Hamar bispedømme
Jean Blondel

Jean Blondel (født 26. oktober 1929 i Toulon i Frankrike) er en fransk statsviter med sammenlignende politikk som spesialfelt.  

Blondel har sin utdannelse fra Institut d'Etudes Politiques i Paris, der han tok eksamen i 1953, og fra St. Antony's College ved University of Oxford, der han studerte fra 1953 til 1955. Blondel er nå professor emeritus ved European University Institute i Firenze og gjesteprofessor ved Universitetet i Siena. Det meste av sin yrkesaktive karriere hadde Blondel i Storbritannia. Fra 1958 til 1963 var han ved Universitetet i Keele, deretter flyttet han i 1964 til Universitetet i Essex der han grunnla universitetets statsvitenskapelige institutt og ble fram til 1984. Etter et kort opphold ved Russell Sage Foundation i New York var Blondel professor ved European University Institute i Firenze fra 1985 til 1994. Blondel var i 1970 en av grunnleggerne av European Consortium for Political Research og var i ti år organisasjonens leder. 

Blondel har særlig ytt bidrag til studiet av partisystemer, sammenlignende studier av regjeringer og til forholdet mellom politiske partier og regjeringer.

Jean Blondel har mottatt en rekke priser og utmerkelser for sitt virke. Han er æresdoktor ved Universitetet i Essex, Universitetet i Salford, Universitetet i Louvain-la-Neuve og Åbo universitet. I 2004 mottok Blondel den svenske Johan Skytte-prisen.

Bibliografi (utvalg) 
 Voters, parties and leaders: the social fabric of British politics. Harmondsworth : Penguin Books, 1963.
 An Introduction to Comparative Government. London: Weidenfeld & Nicolson, 1969.
 Comparative legislatures. Englewood Cliffs: Prentice-Hall, 1973.
 Political parties. A genuine case for discontent?. London: Wildwood House, 1978.
 The Discipline Of Politics. London & Boston: Butterworths, 1981.
 Political leadership: towards a general analysis. London & Beverly Hills: SAGE, 1987.
 Blondel, Jean og Ferdinand Müller-Rommel (red.) Cabinets in Western Europe . Basingstoke: Macmillan, 1988.
 Blondel, Jean og Ferdinand Müller-Rommel (red.) Governing together : the extent and limits of joint decision-making in Western European cabinets. New York: St. Martin's Press, 1993.
 Blondel, Jean og Maurizio Cotta (red.) Party and government: an inquiry into the relationship between governments and supporting parties in liberal democracies. New York: St. Martin's Press, 1996.
 Blondel, Jean, Richard Sinnott og Palle Svensson People and Parliament in the European Union: participation, democracy, and legitimacy. Oxford, England: Clarendon Press, 1998. 
 Blondel, Jean og Maurizio Cotta (red.) The nature of party government: a comparative European perspective. New York: St. Martin's Press, 2000.
 Blondel, Jean og Ferdinand Müller-Rommel (red.) Cabinets in Eastern Europe . Basingstoke: Macmillan, 2001.

Franske statsvitere
Personer fra Toulon
Mottakere av Johan Skytte-prisen
Indre Helgeland prosti

Indre Helgeland prosti (Indre Helgelands Prosti) er et prosti i Sør-Hålogaland bispedømme. Prostiet har sitt sete i Mo i Rana.

Prostiet ble opprettet i 1864 da Nordre Helgeland ble fradelt de fire indre prestegjeld.

Prosten i Indre Helgeland prosti er siden 2006 Martin Kildal.

Prostiet har fem fellesråd.

Sogn i prostiet
I Grane kommune
Grane

I Hattfjelldal kommune
Hattfjelldal

I Hemnes kommune
 Bleikvassli
 Hemnes
 Korgen 

I Rana kommune
 Gruben
 Mo
 Nevernes
 Nord Rana
 Røssvoll
 Sjona 

I Vefsn kommune
 Dolstad
 Drevja
 Elsfjord

Oversikt over prestegjeldene som ble faset ut på 2000-tallet

Referanser

Eksterne lenker
 Prostiet på kirken.no

 
Helgeland