Republikken Krim

Republikken Krim eller Krym (russisk: Республика Крым – Respublika Krym; ukrainsk: Республіка Крим – Respublika Krym; krimtatarisk: Qırım Cumhuriyeti) omfatter størstedelen av Krimhalvøya ved Svartehavet og er de facto et av føderasjonssubjektene i Russland. Krim grenser til Ukraina i nord og halvøya er omgitt av Azovhavet og Svartehavet.

Av FN-landene er det kun Russland selv som anerkjenner republikken. 11. mars 2014 erklærte Krims parlament uavhengighet fra Ukraina. I en omstridt folkeavstemning på Krim den 16. mars 2014, stemte 97% for å være en del av Den russiske føderasjon, noe som resulterte i at Krim de facto ble en russisk republikk.

Republikken Krim dekker det samme området som Den autonome republikken Krim, Ukrainas administrative enhet. Sevastopol har en spesiell status i Ukraina, og er direkte underlagt myndighetene i Kiev. Etter den russiske annekteringen er denne byen blitt en føderal by i Russland.

Republikken har et areal på 25 500 kvadratkilometer og ca 2,3 millioner innbyggere. Hovedspråket er russisk. Hovedstaden er Simferopol.

Demografi 
Folketellingen fra 2001 viste at det er  innbyggere. Befolkningstettheten er 78 mennesker per kvadratkilometer. Ifølge estimater fra 2005 bor det ca 2,3 millioner mennesker på halvøya. Befolkningstallet gikk tilbake fra cirka  i 1991 til  i 2001. Antall årlige fødsler gikk ned fra  fra 1990 til  i 2000. Ifølge en undersøkelse fra 2007 bor rundt  personer (62,7 %) i byene, og  personer (37,3 %) på landsbygda. Statistisk sett er det 56 byer og 957 landsbyer.

Store byer er Simferopol (342 500 innbyggere i 2005), Sevastopol (russisk base for Svartehavsflåten, 360 000 innbyggere ), Kertsj (152 200 innbyggere ), Jevpatoria ( 105 200 innbyggere), Jalta (90 000 innbyggere) og Feodosia (69 200 innbyggere i 2004 ). Andre byer er Dzjankoj, Alusjta, Krasnoperekopsk, Saky (Saki), Alupka, Armjansk, Balaklava, Bakhtsjysaraj, Bilohirsk (Belogorsk ; Karasubazar), Staryj Krym, Sudak og andre.
 
Folketellingen fra 2001 viser at de viktigste etniske gruppene er russere (58,32 %), ukrainere (24,32 %), krimtatarene (12,1 %), hviterussere (1,44 %), tatarer (0,54 %), armenere (0,43 % ) og jøder (0,22 %). Små grupper på under 0,2 % hver er polakker, moldovere og azerbajdsjanere. Grupper på ca. 0,1 % er usbekere, koreanere, grekere, tyskere, tjuvasjere, rumenere, bulgarere, georgiere og mariere. Det er ca. 1200 krimtjaker og 800 karaimer.

Hovedspråket er russisk (77 %), deretter krimtatarsk (11,4 % ) og ukrainsk ( 10,1% ).

De slaviske gruppene (russere, ukrainere, bulgarere og andre, samt grekere) er ortodokse kristne. Mange armenere tilhører den armenske apostoliske kirken. Krimtatarene er sunnimuslimer. Jøder, krimtjakere og karaimer tilhører den jødiske religionen.
Historisk var Krim bebodd av en rekke folkeslag, blant annet goterne, kalt krimgotere, fra ca 250 f.Kr. inntil 1700-tallet og krimtatarene fra 1400-tallet. Ifølge den sovjetiske folketellingen i 1939, hadde Krim  innbyggere, hvorav 51,5 % var russere og 25,9 % krimtatarer. Under folketellingen i 1989 utgjorde krimtatarerne i Krim bare  mennesker, men dette var før de begynte å vende tilbake fra eksilene i Sentral-Asia.

Administrativ inndeling 
Republikken Krim har fortsatt å bruke den administrative inndeling fra Den autonome republikken Krim, og er administrativt delt inn i 25 regioner: 14 rajoner og 11 bykommuner. Sevastopol har spesiell status som føderal by. Området er dekket av 56 tettsteder og 957 landsbyer.

Anerkjennelse 
Per 18. mars 2014 har én FN og tre ikke-FN-stater anerkjent Republikken Krims uavhengighet: Russland, Sør-Ossetia, Abkhasia og Nagorno-Karabakh-republikken.

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 
 

Krim
Sørlige føderasjonskrets
Omstridte områder
Stater og territorier etablert i 2014