alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Pixodarus

Se systematisk inndeling

Pixodarus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store (30-42 millimeter), nokså brede, matte, brunlige til svarte trebukker. Oversiden har kraftig skulptur. Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen. Pronotum har fem skarpe pigger på hver ytterkant. Dekkvingene er parallellsigige med stumpvinklede "skuldre", uten opphøyde lengderibber.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Slekten lever i det sørlige, østlige og sentrale Afrika.

Systematisk inndeling 
Artlisten følger 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Callipogonini Lameere, 1904
 Gruppen Hopliderina - noen ganger regnet som en egen stammen, Hopliderini
 Slekten Pixodarus Fairmaire, 1887 - Afrika
 Pixodarus exasperatus Quentin & Villiers, 1972 - ofte plassert som en underart av P. nyassae
 Pixodarus nyassae (Bates, 1878)
 Pixodarus spiniscapus Bjørnstad & Grobbelaar, 2016

Referanser

Kilder 
  Prioninae of the World - Hopliderini
 Liste over artene

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Dyr formelt beskrevet i 1887
AppArmor

AppArmor (Application Armor) er en sikkerhetsmodul i Linuxkjernen som gjør det mulig for  systemadministratorer å begrense programmers kapabiliteter med profiler for hvert program. Profiler kan tillate kapabiliteter som nettverksadgang, rå socket-tilgang og tillatelse til å lese, skrive eller utføre filer på en path som matcher. AppArmor er et supplement til den tradisjonelle discretionary access control (DAC) modellen i UNIX som sørger for mandatory access control (MAC). AppArmor har sin opprinnelse i den tidligere Linux-distribusjonen Immunix, og ble en del av Linux-kjernen i versjon 2.6.36. Dens utvikling har blitt støttet av Canonical Ltd. siden 2009.

Sikkerhetsprogramvare i Linuxkjernen
Ubuntu
SUSE Linux
Programvare fra 1998
Økslandstunnelen

Økslandstunnelen er en 760 m lang veitunnel på E39 i Sunnfjord i Vestland. Tunnelen inngår i strekningen mellom Dregebø og Grytås, mellom Sande og Vadheim. Strekningen ble åpnet 27. juni 2016.

Se også 
Liste over veitunneler i Norge
Veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Vestland
2016 i Norge
Tunneler åpnet i 2016
Veier i Sunnfjord
Tunneler på E39
Melsviktunnelen

Melsviktunnelen er en veitunnel på 2470 meter på E6 ved Melsvik i Alta kommune. Tunnelen inngår i Statens vegvesens vegprosjekt E6 Alta vest, og ble åpnet 13. desember 2016.

Se også
Aslakheimtunnelen
Sáhkkobátnitunnelen
Storvikatunnelen
Talviktunnelen
Tyskhaugtunnelen
Veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegprosjektet Alta Vest på Facebook
 Statens vegvesen: E6 Storsandnes-Alta (Alta vest) 

Tunneler på E6 (Norge)
Veitunneler i Troms og Finnmark
Tunneler åpnet i 2016
Storvikatunnelen

Storvikatunnelen er en veitunnel på 1240 meter på E6 i Alta kommune som ble åpnet 13. desember 2016. Tunnelen inngår i Statens vegvesens vegprosjekt E6 Alta vest.

Se også
Aslakheimtunnelen
Melsviktunnelen
Sáhkkobátnitunnelen
Talviktunnelen
Tyskhaugtunnelen
Veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegprosjektet Alta Vest på Facebook
 Statens vegvesen: E6 Storsandnes-Alta (Alta vest) 

Tunneler på E6 (Norge)
Veitunneler i Troms og Finnmark
Tunneler åpnet i 2016
Algastunnelen

Algastunnelen er en veitunnel på 3445 meter som tilhører E6 og går gjennom fjellet Algas mellom Storsandnes og Langnesbukt i Alta kommune i Finnmark. Tunnelen inngikk i Statens vegvesens vegprosjekt E6 Alta vest, og ble åpnet 22. november 2018. Byggingen av tunnelen startet i 2016 og det var gjennomslag den 20. april 2017. E6 ble forkortet 5 km med denne tunnelen.

Se også
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart
 Statens vegvesen: E6 Storsandnes-Alta (Alta vest)
 Statens vegvesen, prosjekt Alta vest

Tunneler på E6 (Norge)
Veitunneler i Troms og Finnmark
Tunneler åpnet i 2018
Basitoxus

Se systematisk inndeling

Basitoxus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En stor (ca. 50 millimeter), avlang trebukk. Hode og forkropp er svarte, dekkvingene gulbrune, litt mørkere ved roten. Antennene er temmelig korte, bare litt lengre enn hode + pronotum, kjevene er ikke påfallende forstørrede. Pronotum er rektangulært med knudrete yttersider, overflaten svært kraftig punktert og ujevn. Dekkvingene er kraftig punkterte, men uten lengderibber.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra det sørlige Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Macrotomini Thomson, 1860
 Gruppen Basitoxina Lameere, 1912
 Slekten Basitoxus Audinet-Serville, 1832 - én art
 Basitoxus megacephalus (Germar, 1824)

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Basitoxus megacephalus

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1824
Hileolaspis

Se systematisk inndeling

Hileolaspis er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare én art.

Utseende 
En middelsstor (12-29 millimeter), bred trebukk. Arten er nokså variabel i fargen, i svart og gult til oransjerødt. De svarte delene har ofte et fiolett eller grønnlig skjær. Antennene er litt over halvparten så lange som kroppen hos hannen, litt under halvparten så lange som kroppen hos hunnen. Hodet er forholdsvis lite. Pronotum er stort og bredt, yttersiden fint tannet. Dekkvingene er kraftig punktert og har en læraktig overflate. De er bredest litt bak roten. Der er vanligvis røde eller gule ved skuldrene, smalt langs ytterkanten og i et bredt, skrått bånd i vingens bakre del, for øvrig svarte.
Beina er forholdsvis spinkle og mørke.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Arten er vidt utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 
Arten har vært plassert i flere ulike slekter, vanligst i Pyrodes. Det finnes en lang rekke synonymer for denne påfallende og variable arten.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Mallaspini Thomson, 1861
 Slekten Hileolaspis Galileo & Martins, 1992 
 Hileolaspis auratus (Linnaeus, 1758)

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Mallaspini

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1758
Polyoza

Se systematisk inndeling

Polyoza er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, avlang, brun trebukk. Fasettøynene er store, men ikke utstående, kjevene ikke påfallende forstørret. Hannen har kraftig kamformede antenner som er litt lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt med rundede sider og to butte pigger på sidekanten. Dekkvingene er lange og parallellsidige med rettvinklede "skuldre".

Utbredelse 
Arten er utbredt i Argentina, Paraguay, Uruguay og det sørlige Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Meroscelisini Thomson, 1861
 Slekten Polyoza Audinet-Serville, 1832
 Polyoza lacordairei Audinet-Serville, 1832

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Meroscelisini

Eksterne lenker 
 
 Bilde va en hann

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1832
Braderochus

Se systematisk inndeling

Braderochus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store (65-85 millimeter), brunlige trebukker. Kjevene er noe forstørrede, antennene er kraftige, men ikke søærlig lange. Pronotum har en skarp pigg ved forhjørnet. Dekkvingene er noe buede, bredest noe bak roten.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 
Artene har ofte blitt ført til slekten Titanus, som de trolig er beslektet med.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Prionini Latreille, 1802
 Slekten Braderochus Buquet, 1852
 Braderochus dentipes Chemsak, 1979
 Braderochus hovorei Santos-Silva & Martins, 2005 - Colombia
 Braderochus jolyi Bleuzen, 1994 - Venezuela, Guyana
 Braderochus levoiturieri Buquet, 1842 - Colombia
 Braderochus mundus White, 1853 - Venezuela
 Braderochus retrospinosus Lameere, 1916 - Colombia
 Braderochus salcedoi Bleuzen, 1994 - Venezuela

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Prionini

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Sør-Amerikas insekter
Biller formelt beskrevet i 1852
Harry Braude

Harry David Braude (født 21. juni 1919 i Kristiania, død i Auschwitz/Golleschau trolig 1943) var en norsk skuespiller og skredder.

Skuespiller 
Han opptrådte i filmen De vergeløse (1939), regissert av Leif Sinding. Leif Sinding ble under krigen leder av NS-regimets filmdirektorat, som ble opprettet under påtrykk fra okkupasjonsmakten.

Familiens skjebne 
Foreldrene Sara og Bentzel var jøder og hadde innvandret fra Litauen i det daværende Russland. På grunn av sin etniske bakgrunn ble Harry Braude arrestert 26. oktober 1942. Han ble arrestert sammen med faren og to brødre, mens moren ble arrestert 26. november 1942. Han ble deportert til Auschwitz og overført Golleschau. Harry Braude ble trolig slått i hjel av en vakt på ukjent dato. Broren Isak døde i Auschwitz 7. januar 1943. En annen bror; Charles Braude, var gift med en kvinne som ikke hadde jødisk bakgrunn, og ble derfor ikke deportert. Han overlevde krigen i Berg interneringsleir. Søsteren Helene flyktet til Sverige. 

I bokverket Våre falne oppgis det at han døde i gasskammer. Holocaustsenteret oppgir at han i Auschwitz overlevde den første utvelgelsen til gasskammeret, men ble syk i desember 1942 på grunn av mishandling og dårlig mat, og døde 7. januar 1943.

Ettermæle 
Familien Braudes skjebne fremstilles i spillefilmen Den største forbrytelsen (2020), som er basert på Marte Michelets bok med samme tittel (2014).

Referanser

Litteratur 
 Bruland, Bjarte: Øyenvitner. Lysaker: Dinamo forlag, 2012.
 Michelet, Marte: Den største forbrytelsen. Gyldendal, 2014.

Eksterne lenker 
 

Norske skuespillere
Norske konsentrasjonsleirfanger under andre verdenskrig
Holocaust i Norge
Holocaustofre
Fanger i Auschwitz
Marthe Kråkstad Johansen

Marthe Kråkstad Johansen (født 5. januar 1999) er en norsk skiskytter og langrennsløper som representerer Bossmo & Ytteren Idrettslag.

Idrettskarriere 
2014
Johansen kom på 2.-plass på normaldistansen ved Hovedlandsrennet 2014, i 15-årsklassen. På sprinten kom hun på 8.-plass, og hun kom på 11.-plass på stafetten med Nordland SSKs førstelag.

Hun vant 6 km i 15-årsklassen ved det nordnorske mesterskapet i 2014. Hun vant også sprinten. På 3 km fristil ved det nordnorske mesterskapet i april kom hun på 2.-plass.

Hun vant også motbakkeløpet Opptur i Selforslia i 2014.

2015
Hun deltok ved Hovedlandsrennet i langrenn i februar, og kom på 3.-plass på fristil i J16-klassen.

Ved Hovedlandsrennet 2015 i skiskyting kom hun på 2.-plass på sprinten, bak Juni Arnekleiv, og på 13.-plass på normaldisanse. I tillegg kom hun på 3.-plass på stafetten, sammen med Norlands førstelag.

Ved nordnorsk mesterskap 2015 vant hun 7,5 km langrenn fristil, fellesstart i J16-klassen. Hun vant også 3 km klassisk.

Hun vant det 22 km lange skirennet Harvassdalsrennet i april, og hun vant løpet Celsastafetten i mai.

I august deltok hun i juniorårsklassen (U18) ved NM i rulleskiskyting 2015, og kom på 4.-plass på sprinten. På jaktstarten kom hun på 3.-plass. I tillegg kom hun på 3.-plass i skytefinalen.

2016
Hun deltok ved Vinter-OL for ungdom 2016. På 6 km sprint kom hun på 2.-plass, bak tyske Juliane Frühwirt. Dagen etter var det 7,5 km jaktstart, da tok hun en ny sølvmedalje. Hun deltok også i Single mix stafett der hun kom på 2.-plass sammen med Fredrik Bucher-Johannessen. På den siste øvelsen i UngdomsOL var det duket for stafett, der tok hun gullmedaljen sammen med det norske laget.

Denne sesongen har hun også gjort det godt i NorgesCupen i skiskyting og tatt flere medaljer i NM, både langrenn og skiskyting. Hun ble sammenlagt nummer 2 i Norgescupen for Kvinner 17 år. Under NM i Trondheim tok hun gullmedalje på normaldistansen, der hun skjøt 20 treff, hun tok også NM-sølv på sprinten. I NM langrenn på Hamar tok hun to bronsemedaljer, den ene i klassisk stil og den andre i skøyting.

2017
I 2016-17-sesongen deltok hun i junior-VM i Osrblie der det ble sølv på stafetten bak Russland, sammen med Marit Ishol Skogan og Mari Wetterhus. Hun vant NorgesCupen sammenlagt for kvinner 18 år som et resultat av stabilt gode prestasjoner. Hun tok to medaljer i NM, gull på normal i NM i Holmenkollen, og sølv i NM fellesstart på Os.
3.-plass i klassen 20/21 i NM rulleskiskyting i Sirdal.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil hos ungdoms-OL 2016 

Norske skiskyttere
Norske langrennsløpere
Deltakere under Vinter-OL for ungdom 2016
Spøneflottunnelen

Spøneflottunnelen er en 370 meter lang tunnel i Suldal kommune i Rogaland. Tunnelen er en del av fylkesvei 46 og ble bygget som tilførselsvei til Sandsfjordbrua. Den åpnet i 2015.

Se også 
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Rogaland
Veier i Suldal
Tunneler åpnet i 2015
Åsarøytunnelen

Åsarøytunnelen er en 350 meter lang tunnel i Suldal kommune i Rogaland. Tunnelen er en del av fylkesvei 46 og ble bygget samtidig som Sandsfjordbrua. Den åpnet i 2015.

Se også 
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Rogaland
Veier i Suldal
Tunneler åpnet i 2015
Jo-Ané van Dyk

Jo-Ané van Dyk (født 3. oktober 1997) er en sørafrikansk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast. Hun har gull i spydkast fra Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 og bronse fra Panafrikanske leker 2015 som fremste internasjonale meritter.

Idrettskarriere 
2013
Van Dyk deltok ved ungdoms-VM i friidrett 2013 i juli. Der kom hun på 6.-plass i spydkast, med 50,16 meter som beste resultat i finalen. Hun hadde årsbeste i verden før dette mesterskapet, med 55,15 meter. Denne lengden oppnædde hun ved SASA High School Track and Field Championships i London den 23. mars.

2014
I april vant hun spydkast i U17-klassen ved det sørafrikanske juniormesterskapet i friidrett. Hun deltok deretter ved ungdomsafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mai, der hun også vant spydkast. Hun kastet her 47,62 meter. 

Hun nådde finalen ved Sommer-OL for ungdom 2014, og endte det på 7.-plass med 48,93 meter. Her satte hun personlig rekord i kvalifiseringsrunden, med 52,60 meter.

2015
Ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mars vant hun spydkast, med 48,47 meter, foran nigerianske Kelechi Nwanaga og etiopiske Shura Jilo. Hun deltok ved det sørafrikanske mesterskapet i friidrett i april, og kom der på 2.-plass med 49,83 meter, kun slått av Sunette Viljoen. Ved det sørafrikanske juniormesterskapet i april vant hun spydkast i U19-klassen, med 51,59 meter.

Hun representerte Sør-Afrika ved Panafrikanske leker 2015, og kom der på 3.-plass med 50,52 meter.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sørafrikanske spydkastere
Juniorafrikamestere i friidrett
Deltakere for Sør-Afrika under Afrikamesterskapet i friidrett 2016
Deltakere for Sør-Afrika under Afrikamesterskapet i friidrett 2018
Deltakere for Sør-Afrika under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Sør-Afrika under VM i friidrett 2022
Deltakere for Sør-Afrika under Afrikamesterskapet i friidrett 2022
Seljeviktunnelen

Seljeviktunnelen er en 160 meter lang tunnel i Suldal kommune i Rogaland. Tunnelen er en del av fylkesvei 46 og ble bygget samtidig som Sandsfjordbrua. Den åpnet i 2015.

Se også 
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Rogaland
Veier i Suldal
Tunneler åpnet i 2015
Sydacini

Se Systematisk inndeling

Sydacini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Små, gulaktige, spinkle trebukker. Hodet er omtrent kvadratisk med litt ustående fasettøyne. Antennene har et forstørret tredje ledd. Pronotum er mye lengre enn bredt, omtrent rørformet. Dekkvingene har avrundede "skuldre" og smalner litt av bakover. Beina er temmelig lange og tynne.

Utbredelse 
Slekten Sydax er utbredt i tropiske områder av Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

Slektslisten følger . 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Sydacini Martins, 1997
 Slekten Sydax Lacordaire, 1869
 Sydax amazonicus Martins, 1971  
 Sydax confragus Martins, 1971  
 Sydax gibbus Joly, 1985  
 Sydax inexpectatus Martins, 1981  
 Sydax stramineus Lacordaire, 1869

Referanser

Kilder 

 Katalog med utbredelsesdata, Nye verden 
 Cerambycidae of the World - Sydacini

Eksterne lenker 
 
 Bilder av Sydacini 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1997
Tessarommatini

Se Systematisk inndeling

Tessarommatini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, brun- eller gråaktige trebukker. Antennenes innerste ledd er oppsvulmet og pæreformet. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med en tann på hver side. Dekkvingene har parallelle sider og rettvinklede "skuldre".

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia og på Ny-Guinea. Én art er innført til New Zealand.

Systematisk inndeling  
Slektslisten følger . 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Tessarommatini Lacordaire, 1869
 Slekten Tessaromma Newman, 1840
 Tessaromma argenteonigra Gressitt, 1959  
 Tessaromma aurata McKeown, 1942  
 Tessaromma loxleyae McKeown, 1942  
 Tessaromma nanum Blackburn, 1899  
 Tessaromma nigroapicale Aurivillius, 1917  
 Tessaromma sericans (Erichson, 1842)  
 Tessaromma setosa McKeown, 1942  
 Tessaromma sordida McKeown, 1940  
 Tessaromma tristis (Hope, 1841)  
 Tessaromma truncatispina McKeown, 1940  
 Tessaromma undatum Newman, 1840

Referanser

Kilder 

 Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden 
 Cerambycidae of the World - Tessarommatini
 BioLib - Tessarommatini

Eksterne lenker 
 
 Bide av Tessaromma argenteonigra 

Cerambycinae
Dyr formelt beskrevet i 1869
Holonotus

Se systematisk inndeling

Holonotus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore (ca. 25 millimeter), nokså kraftige trebukker. Forkroppen er svart, dekkvingene brunlige. Oversiden er læraktig. Kjevene er ikke spesielt forstørrede, antennene forholdsvis korte med flate, brede ledd.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika, én art går sør til Colombia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Solenopterini Lacordaire, 1869
 Slekten Holonotus Thomson, 1861 - 3 arter
 Holonotus laevithorax (White, 1853) - Mellom-Amerika
 Holonotus nigroaeneus Bates, 1869 - fra Nicaragua i nord til Colombia i sør
 Holonotus sternalis Gahan, 1894 - Guatemala og Costa Rica

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Solenopterini

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Dyr formelt beskrevet i 1861