alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Palladium

Palladium er et grunnstoff med kjemisk symbol Pd og atomnummer 46. Atommassen (u) er 106,42.

Historie 
Palladium ble oppdaget av William Hyde Wollaston i 1803 i platinamalm fra Sør-Amerika. Han løste opp malmen i kongevann, nøytraliserte løsningen med natronlut og felte ut platina ved hjelp av salmiakk (ammoniumklorid). Han satte så til kvikksølvcyanid og fikk palladiumcyanid, som ble varmet opp for å isolere palladium i metallisk form.

Palladiumklorid ble tidligere brukt som tuberkulosemedisin. På grunn av mange bivirkninger ble den erstattet av andre mer effektive medisiner.

I 1804 døpte Wollaston grunnstoffet Palladium etter den nylig oppdagede asteroiden Pallas.

Egenskaper 
Palladium er et mykt sølvhvitt transisjonsmetall som minner om platina. Det oksiderer ikke i luft ved normal romtemperatur, men blir angrepet av svovelsyre, saltsyre og salpetersyre. Hvis oppvarmet til 800 °C dannes et sjikt med palladiumoksid (PdO). Palladium oksiderer svakt i fuktig svovelholdig atmosfære.

Ved romtemperatur er palladium i stand til å absorbere hydrogen i opp til 900 ganger sitt eget volum. Når det har absorbert store mengder hydrogen vil volumet øke litt.

Isotoper 
Naturlig forekommende palladium består av seks stabile isotoper: 102Pd (1,02%), 104Pd (11,14%), 
105Pd (22,33%), 106Pd (27,33%), 108Pd (26,46%) og 110Pd (11,72%). I tillegg er 21 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper kjent. De mest stabile av disse er 107Pd med halveringstid på 6,5 millioner år, 103Pd med halveringstid 16,991 døgn og 100Pd med halveringstid 3,63 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.

CAS-nummer: 7440-05-3

Forekomst 
Palladium kan finnes naturlig i metallisk form legert med gull eller andre platina-metaller. Kommersiell utvinning foregår kobber-nikkelmalm i Sør-Afrika, Ontario (Canada) og Russland (Sibir). På grunn av lave konsentrasjoner av palladium i disse mineralene, må store mengder behandles. Palladium utvinnes også av brukt brensel fra kjernefysiske reaktorer, men denne mengden er ubetydelig. Palladium finnes også i de sjeldne mineralene cooperitt (som er funnet i Finnmark) og polaritt.

På verdensbasis ble det i 2007 produsert omkring 232 tonn palladium. Verdens største enkeltstående produsent er Nornickel som produserer fra Norilsk-Talnakh-forekomstene i Sibir. I 2007 var det største produsentlandet Russland med 95 tonn (41% av verdensproduksjonen), etterfulgt av Sør-Afrika med 93 tonn (40%). Andre palladium-produserende land er USA, Canada og Zimbabwe.

Anvendelse 

Palladium brukes særlig til katalysatorer. Andre bruksområder er:
Tannteknikk 
Armbåndsur
Tennplugger til fly
Kirurgiske instrumenter
Smykker

Referanser 

Grunnstoffer
Edelmetaller
Ruthenium

Ruthenium er et metallisk grunnstoff med kjemisk symbol Ru og atomnummer 44. Atommassen (u) er 101,1.

Historie 
Navnet Ruthenium kommer fra Ruthenia som er latin for Russland. Stoffet ble oppdaget i 1844 av den russiske vitenskapsmannen Karl Karlovich Klaus ved Kazan universitet, Kazan. Klaus oppdaget at rutheniumoksid inneholdt et nytt metall, og isolerte 6 gram ruthenium fra delene av rå-platina som ikke lot seg løse opp av kongevann.

Egenskaper 
Ruthenium er et hardt, sprøtt, hvitt transisjonsmetall som ikke oksiderer ved normal romtemperatur. Det løses opp av baser men blir ikke angrepet av syrer ved temperaturer under 100 °C. Ved høye temperaturer blir det angrepet av halogener. Ruthenium har fire krystall-modifikasjoner. Ruthenium blir superledende ved temperaturer under 0,49 K (-272,66 °C).

Isotoper 
Naturlig forekommende ruthenium består av syv stabile isotoper: 96Ru (5,54%), 98Ru (1,87%), 99Ru (12,76%), 100Ru (12,6%), 101Ru (17,06%), 102Ru (31,55%) og 104Ru (18,62%). I tillegg er 27 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper kjent. De mest stabile av disse er 106Ru med halveringstid 1,02353 år, 103Ru med halveringstid 39,26 døgn og 97Ru med halveringstid 2,9 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 5 timer, og de fleste kortere enn 1 minutt.

CAS-nummer: 7440-18-8

Forekomst 
Ruthenium er et sjeldent metall og forekommer ikke naturlig i ren form. Stoffet finnes ofte i forbindelse med platina-forekomster (i pentlanditt), og utvinning av ruthenium er primært et biprodukt av platina-fremstilling. Det blir også funnet som biprodukt ved nikkel-utvinning i Sudbury-regionen i Ontario, Canada.
Fremstilling av rent ruthenium er en meget omstendelig prosess, og på verdensbasis blir det årlig produsert ca. 15 tonn.

Gjennomsnittsprisen på ruthenium i 2007 var 610 USD per troy ounce, noe som tilsvarer 19,60 USD per gram. Dette var mer enn tre ganger gjennomsnittsprisen i 2006.

Anvendelse 

Ruthenium brukes i legeringer med platina og palladium, noe som gir harde og slitesterke legeringer ofte brukt på elektriske kontaktpunkter. Ved å tilsette 0,1% ruthenium økes korrosjonsbestandigheten til titan betraktelig.

Ruthenium blir også brukt i såkalte superlegeringer som tåler høye temperaturer, med bruksområder i blant annet jetmotorers turbinblader.

Ruthenium blir også brukt som brakyterapi mot malignt melanom i øyet.

Referanser 

Grunnstoffer
Edelmetaller
Rhodium

Rhodium er et grunnstoff med kjemisk symbol Rh og atomnummer 45. Atommassen (u) er 102,9.

Historie 
Rhodium ble oppdaget i 1803 av den engelske kjemikeren William Hyde Wollaston like etter hans oppdagelse av palladium. Han oppdaget rhodium i en prøve av platinamalm som antagelig stammet fra Sør-Amerika.

Navnet rhodium kommer fra gresk rhodeos «rosenrød» etter fargen til mange rhodium-forbindelser.

Egenskaper 
Rhodium er et hardt, sølvhvitt transisjonsmetall, er svært bestandig mot korrosjon og er ekstremt reflekterende. Det danner normalt ingen oksider, ikke en gang under oppvarming. Over smeltepunktet absorberer det oksygen, men ved overgangen tilbake til fast stoff frigjøres oksygenet igjen. Rhodium er motstandsdyktig overfor de fleste syrer unntatt kongevann som delvis løser det opp, og svovelsyre som reduserer rhodium til pulver. Rhodium regnes som edelmetall.

Isotoper 
Naturlig forekommende rhodium består utelukkende av den stabile isotopen 103Rh. I tillegg er 33 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper kjent. De mest stabile av disse er 101Rh med halveringstid 3,3 år,102m1Rh med halveringstid 2,9 år, 102Rh med halveringstid 207 døgn, 99Rh med halveringstid 16,1 døgn, 101m1Rh med halveringstid 4,34 døgn og 105Rh med halveringstid 1,473 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.

CAS-nummer: 7440-16-6

Forekomst 
Industriell fremstilling av rhodium er komplisert, siden metallet opptrer i platinamalm blandet med andre metaller som palladium, sølv, platina og gull. De viktigste forekomstene er i Sør-Afrika, i elvesand fra Uralfjellene og i Canada.

Verdens største rhodium-eksportør er Sør-Afrika (over 80%), fulgt av Russland. Årlig produksjon på verdensbasis er bare omkring 25 tonn, og i oktober 2007 kostet rhodium 8 ganger mer enn gull. Prisen for 1 kg rhodium var i mars 2003 omkring 8 700 euro, og i mars 2008 var den omtrent 200 000 euro.

Anvendelse 

Rhodium benyttes til reflekterende sjikt på smykker, speil og søkelamper. Det brukes også i elektriske kontakter, og legert med platina benyttes det i turbinmotorer på fly. Annen bruk er framstilling av salpetersyre og bruk ved hydrogenering av organiske stoffer. Bruken av rhodium domineres av anvendelse i bilkatalysatorer hvor det sammen med platina og palladium benyttes til å rense eksos fra forbrenningsmotorer. Rhodium brukes til galvanisering av smykker i sølv, hvitt gull og platina (rhodinering) for å gi en blank, skinnende og beskyttende overflate.

Referanser

Grunnstoffer
Edelmetaller
Jan-Derek Sørensen

Jan-Derek Sørensen (født 28. desember 1971 på Romsås i Oslo) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Med Lyns juniorlag vant han Junior-NM i 1990.

Sørensen begynner i 2008 sin andre periode i Bodø/Glimt, og har tidligere spilt for Lyn, Rosenborg, Borussia Dortmund og Vålerenga. Sørensen er en rutinert angrepsspiller, med landskamper og spill både i Mesterligaen og tysk toppfotball bak seg.

Sørensen kom til Bodø/Glimt som bosman-spiller fra Vålerenga 21. desember 2007. Sist Sørensen skiftet klubb var høsten 2005, da han gikk som Bosman-spiller fra Lyn til byrivalen Vålerenga. Hans forrige periode i Bodø/Glimt var fra 1995 til 1997 hvor han spilte 69 kamper og scoret 19 mål. Han fikk med seg seriebronse med Glimt i 1995-sesongen og gikk videre til Rosenborg i 1998.

I 2000 bestemte Sørensen seg for ikke å forlenge kontrakten med Rosenborg, for å prøve lykken i utlandet. Han skrev under for to tyske klubber – før han egentlig hadde lov 1. juli, nemlig Borussia Dortmund i mai og 1860 München i juni. Dermed brøt han overgangsreglene til FIFA. Det hele endte med bøter til både spilleren og Dortmund, som i tillegg måtte kjøpe spilleren fri fra kontrakten med Bundeligakonkurrenten fra Bayern.

Sørensen annonserte at han kom til å legge opp etter 2009-sesongen. Avgjørelsen tok han fordi han ikke lenger følte at han klarer å holde høyt nok nivå til å spille i Tippeligaen, og fordi han ønsket å tilbringe mer tid med familien.

Fra 2015 har Sørensen vært trener i Bærum Sportsklubbs junioravdeling.

Høsten 2021 ble Sørensen hedret som del av veggmaleriet «Romsås Wall of Fame» på Romsås senter, sammen med 12 andre kjente lokale helter.

Meritter 
 Seriemester 1998-2000 med Rosenborg
 Seriemester i Bundesliga 2001/02 med Borussia Dortmund
 Seriebronse 1995 med Bodø/Glimt
 Seriebronse 2005 med FC Lyn Oslo
 Seriebronse 2006 med Vålerenga Fotball

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bodø/Glimt – Biografi
 Altomfotball.no – Biografi

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Norske fotballspillere i Tyskland
Fotballspillere for Rosenborg BK
Fotballspillere for BV Borussia 09 Dortmund
Fotballspillere for Lyn Fotball
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for FK Bodø/Glimt
Juniornorgesmestere i fotball
Personer fra Oslo
Fødsler i 1971
Olympique de Marseille

Olympique de Marseille (L'OM) er en fransk fotballklubb.

Herreklubben ble grunnlagt i 1899, med tilhold på Stade Vélodrome (67 394 plasser) i Marseille. Klubbens største bragd er triumfen i Mesterligaen i 1993 med seier over  i finalen, en turnering klubben også kom til finalen av i 1991. Ingen annen fransk klubb har verken før eller siden vunnet Mesterligaen. L'OM har ni ganger vunnet serien og ti ganger vunnet cupen i Frankrike.

Kvinnelaget Olympique de Marseille (kvinner) startet opp i 2011 og har gjort det godt i toppdivisjonen.

Marseille er medlem av lobbyen G-14, som organiserer de mektigste lagene innen europeisk fotball.

Meritter

Seriemesterskap (9)  
1937, 1948, 1971, 1972, 1989, 1990, 1991, 1992 og 2010.

Cupmesterskap (10) 
1924, 1926, 1927, 1935, 1938, 1943, 1969, 1972, 1976 og 1989.

Ligacupen (3) 
2010, 2011, 2012.

Europacup (3) 
UEFA Champions League: 1993.
UEFA Intertoto Cup: 2005, 2006.

Spillerstall 
Oppdatert 19. oktober 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere som tidligere har spilt for klubben 

  Klaus Allofs
  Manuel Amoros
  Sonny Anderson
  Gunnar Andersson
  Jocelyn Angloma
  André Ayew
  César Azpilicueta
  Fabien Barthez
  Joey Barton
  Michy Batshuayi
  Hatem Ben Arfa
  Laurent Blanc
  Alen Boksic
  Basile Boli
  Lorik Cana
  Éric Cantona
  Cédric Carrasso
  Tony Cascarino
  Bernard Casoni
  Djibril Cissé
  Marcel Desailly
  Didier Deschamps
  Alou Diarra
  Souleymane Diawara
  Didier Drogba
  Christophe Dugarry
  Mathieu Flamini
  Karlheinz Förster
  Enzo Francescoli
  William Gallas
  André-Pierre Gignac
  Alain Giresse
  Lucho González
  Gabriel Heinze
  Klas Ingesson
  Jairzinho
  Andreas Köpke
  Frank Leboeuf
  Jordan Letsjkov
  Roger Magnusson
  Steve Mandanda
  Stéphane Mbia
  Carlos Mozer
  Samir Nasri
  Mamadou Niang
  Jean-Pierre Papin
  Paulo Cézar Caju
  Dimitri Payet
  Abedi Pelé
  Robert Pires
  Fabrizio Ravanelli
  Loïc Rémy
  Franck Ribéry
  Franck Sauzée
  Josip Skoblar
  Dragan Stojković
  Taye Taiwo
  Jean Tigana
  Mathieu Valbuena
  Daniel Van Buyten
  Rudi Völler
  Chris Waddle
  Boudewijn Zenden

Referanser

Eksterne lenker 
 
  OhaiMe-Passion 

Marseille
Sport i Marseille
Mesterliga-vinnere
Fotballag etablert i 1899
Folkets Framtid

Folkets Framtid var en ukeavis, eid og utgitt av Kristelig Folkeparti hver fredag i Oslo.

Avisa ble etablert i Trondheim i 1945 under navnet Dagsavisa med utgangspunkt i de lokaler og teknisk utstyr Dagsposten disponerte. Dagsposten hadde frivillig latt seg nazifisere under andre verdenskrig og 8. mai 1945 ble den derfor lagt ned av Hjemmefronten og norske myndigheter. Planene til Dagsavisa var ekspansive med to daglige utgaver. Avisa var størst i 1947, da opplaget nådde 9 000.

Den senere kjente KrF-politikeren Egil Aarvik var journalist i avisa i 1947 til 1950. I 1950 ble avisa KrF-organ, samtidig som Aarvik ble avisas redaktør.

Riksutgaven av Dagsavisa ble etablert som ukeavis i 1950 og gitt ut under navnet Folkets Framtid. Da Dagsavisa ble lagt ned i 1954 fortsatte utgivelsen av riksutgaven, med Aarvik som redaktør. I 1958 ble utgivelsen av Folkets Framtid flyttet fra Trondheim til Oslo.

De siste årene var avisa avhengig av økonomisk støtte fra KrF for å komme ut. Partiet valgte å kutte avisa fra budsjettet etter Stortingsvalget høsten 2005 som var heller dårlig for partiet, og som førte til en halvering av partistøtten.

Folkets Framtid ble lagt ned 16. desember 2005 etter nesten 60 års drift.

Opplag
 2001: 7 150
 2002: 6 055
 2003: 5 243
 2004: 4 466

Redaktør
 Josef Norberg og Ingar Hagen 1945
 Ingar Hagen 1945-1947
 Josef Norberg 1947-1950
 Egil Aarvik 1950-1965
 Martin Ski 1965-1966
 Ivar Grimsmo 1966-1971
 Reidar Øvensen 1972-1975
 Ivar Grimsmo 1976-1985
 Odd Hagen 1986-2005

Eksterne lenker
 KrF-avis stoppes (Død lenke, Nettavisen 9. november 2005)

Nedlagte aviser i Oslo
Nedlagte aviser i Sør-Trøndelag
Aviser etablert i 1945
Aviser nedlagt i 2005
Klar Tale

Klar Tale er en norsk lettlest-avis. Avisen prøver å gjøre nyhetene forståelige for alle. Språket er enkelt, og bokstavene er større enn i andre aviser. 

Papiravisen Klar Tale kommer ut hver uke med åtte sider nyheter og annet stoff fra Norge og verden. Avisen har også utgaver innlest på CD og som podcast. I tillegg utkommer nettavisen klartale.no, som ble kåret til årets nisjenettsted i 2018.

Lettlest Media AS har det redaksjonelle ansvaret for avisen, som er politisk og religiøst uavhengig. Ansvarlig redaktør og daglig leder er Gøril Huse. Hun overtok rollen formelt i 2017, etter ni år i ulike roller i avisa. Før henne var Kristin Steien Bratlie redaktør. Avisen gis ut av Lettlest Media AS i Mentor Medier på oppdrag for Stiftelsen Klar Tale og støttes av Bufdir. Den ble tidligere produsert av Norsk Telegrambyrå for stiftelsen.

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
 2006: 13 294
 2007: 13 090
 2008: 11 637
 2009: 12 472
 2010: 12 823
 2011: 12 228
 2012: 12 244
 2013: 12 021
 2014: 11 920
 2015: 10 978
 2016: 10 750
 2017: 10 670

Referanser 
<div class="references-small">

</div class="references-small">

Eksterne lenker
 Klar Tale
 Klar Tale som podcast

Aviser i Oslo
Norske riksdekkende aviser
Aviser etablert i 1990
Nordstrands Blad

Nordstrands Blad er en avis som utgis i Oslo. Første utgave ble utgitt 3. januar 1925 under navnet Nordstrands Avis. Upolitisk Avis for Nordstrand Sogn. 

Avisa dekker bydelene Nordstrand, Østensjø og Søndre Nordstrand. Den eies av Amedia-konsernet. 

Avisen er en abonnementsavis med løpende nyhetsdekning på noblad.no, samt en papirutgave hver torsdag.

I juni 2019 ble Kristin Stoltenberg ansatt som ansvarlig redaktør og daglig leder i Nordstrands Blad. Hun har blant annet 21 års bakgrunn fra Aftenposten/Schibsted.

Nordstrands Blad ble i 1998 overtatt av Orkla Media, som i dag er en del av Amedia-konsernet. Den var en periode både en gratisavis og en abonnementsavis. Fra januar 2015 ble avisen drevet fra Østlandets Blad på Ski, men i juni 2019 kom avisen tilbake til Bydel Nordstrand med egen redaktør og daglig leder. Avisen har per 2021 lokaler på Sæter i Oslo, på adressen Ekebergveien 233. Det jobber fem journalister i avisen per 2021.

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

Referanser
<div class="references-small">

</div class="references-small">

Eksterne lenker 
 

Aviser i Oslo
Gratisaviser i Oslo
Lokalavisene Oslo
Bydel Søndre Nordstrand
Bydel Nordstrand
Bydel Østensjø
Aviser etablert i 1925
Aviser eid av Amedia
Vårt Land

Vårt Land er en riksdekkende kristen dagsavis som utkommer i Oslo. Den ble etablert 1945 av blant andre forfatteren Ronald Fangen.

Vårt Land skal (2004) være «en uavhengig avis for mennesker som ønsker å lese om det vesentligste som skjer, og om troens rolle i dette. Avisen skal forvalte kristen tro og tanke, og bidra til at dette får prege samfunnet og menneskers liv og valg».

Vårt Land har også debattforumet verdidebatt.no som i 2009 som pioner-innførte nettdebatt under fullt navn. Større mediehus har senere fulgt etter. 

Vårt Land eies og gis ut av Mentor Medier.

Vårt Land er blant de avisene som mottar mest statsstøtte, men støtten har gått betydelig ned de siste årene. For 2015 var produksjonstilskuddet mer enn 43 millioner, for 2016 vel 41, for 2017 vel 39,  for 2018 36,9, for 2019 33,1. Pressestøtten for 2020 var på 31,7 millioner kroner.

Redaktører

 Bjarne Høye (1945 - 1967)
 Håkon Fredrik Breen (1969 - 1973)
 Thor Bjarne Bore og Gisle Hollekim (1974 - 1983)
 Hans Erik Matre og Gisle Hollekim (1983 - 1985)
 Hans Erik Matre og Helge Kjøllesdal (1985 - 1989)
 Åge Petter Christiansen og Helge Kjøllesdal (1989 - 1990)
 Åge Petter Christiansen og Erling Rimehaug (konst.) (1990 - 1991)
 Helge Simonnes og Helge Kjøllesdal (konst.) (1991 - )
 Helge Simonnes og Jon Magne Lund
 Helge Simonnes ( - 2016)
 Åshild Mathisen (2016-2018)
 Alf Gjøsund (konst.) (2018-2019)
 Bjørn Kristoffer Bore (2019–)

Opplag
Netto opplagstall for Vårt Land:

Referanser

Litteratur
 Per Voksø: I strid siden freden : historien om Vårt Land 1945-1995, Oslo: Vårt Land, 1994. ISBN 82-90021-40-2

Eksterne lenker
 Vårt Lands nettavis: Vårt Land
 Vårt Lands blogg- og debattside, lansert april 2009: Verdidebatt.no
 Vårt Lands kundesenters nettsider: «Historien om Vårt Land»

Aviser i Oslo
Norske_riksdekkende_aviser
Aviser etablert i 1945
Norske kristne tidsskrifter
Svalbardposten

Svalbardposten er en ukeavis og ble etablert i november 1948. Avisa utgis i Longyearbyen på Svalbard og kommer ut hver torsdag. Svalbardposten er verdens nordligste avis og har et opplag som er høyere enn tallet på husstander på Svalbard.

Avisa i dag 
Avisformatet er A4, som har sitt utspring fra da avisa ble trykket på Svalbard i egen presse. Siden 1996 er avisa trykket på fastlandet, men i samme format som tidligere. I dag trykkes Svalbardposten i Tromsø. Avisa har fem ansatte, hvorav tre jobber i redaksjonen. Svalbardposten har fått utmerkelsen Årets lokalavis tre ganger, senest i 2010.

Historie 
Svalbardposten oppsto som en veggavis med normalt fire sider som ble slått opp på brakkene med Velferdsrådet på Svalbard som utgiver. Den beskrives som «til tider artig», men med «ganske lite informasjon og seriøsitet» og svært lite lokalstoff. Avisa kom ut en gang hver uke mellom september og mai. Svalbardrådet ble etablert i 1971 og overtok som utgiver av avisa, noe som også bidro til profesjonalisering av driften med mer og tyngre journalistisk stoff, bilder og annonser. Utgivelsesdagen var annenhver lørdag. Redaktørstillingen tilsettes på åremål.

Siden 1986 har Svalbardposten kommet ut hver fredag hele året. Etter økonomiske vansker mot slutten av 1980-tallet ble det gjort flere omorganiseringer for å berge driften. Justisdepartementet ble i realiteten ansvarlig utgiver, en rolle som ble endret i 1992 da Stiftelsen Svalbardposten ble etablert for å ha rollen som utgiver. Justisdepartementet skøt imidlertid inn grunnkapitalen til stiftelsen. Fra 1996 ble driften omorganisert igjen, denne gangen til aksjeselskap ved opprettelsen av Svalbardposten AS for å gjøre det mulig for avisa å motta pressestøtte. Svalbardposten AS har utstedt én aksje pålydende 500 000 kroner. Aksjen eies av Stiftelsen Svalbardposten. I 1997 lanserte Svalbardposten en egen nettutgave, og i september 2012 ble nettutgaven lagt om med betaling for nettnyheter.

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.

Redaktører

Referanser

Eksterne lenker
 Svalbardposten
 Opplagstall fra 1990
 Tidligere utgaver (Nasjonalbiblioteket)

Norske riksdekkende aviser
Selskaper på Svalbard
Longyearbyen
Aviser etablert i 1948
Rektangel

Et rektangel er et spesialtilfelle av parallellogrammet hvor alle vinklene er 90°. Derav følger at:
Begge de to parene av motstående linjestykker er parallelle
Begge de to parene av motstående linjestykker er like lange
Diagonalene mellom motstående hjørner deler hverandre på midten.

Parallellogrammets krav om at motstående vinkler er like store vil også være tilfredsstilt i og med at alle vinkler er 90°.

I Euklides "Elementa" (Bok 1, Definisjon 22) beskrives et rektangel enten som et "oblong" eller et kvadrat, der et "oblong" er et rektangel som ikke er et kvadrat.

Areal

Omkrets

Se også
 Firkant
 Kvadrat
 Parallellogram
 Rombe

Firkanter
Pot still

Pot still er et løk-formet destilleringsapparat som brukes i produksjonen av brennevin som Tequila, cognac og whisky. Å produsere brennevin ved hjelp av en pot still er både mer komplisert og mer tidkrevende enn å benytte en coffey still, men gir et produkt som beholder mer av aromaen fra råstoffet.

Brennevin
Den sydafrikanske republikk

Den sydafrikanske republikk (afrikaans: Zuid-Afrikaansche Republiek, ZAR), ikke å forveksle med Republikken Sør-Afrika, utgjorde en statsdannelse sammenfallende med det området som både tidligere og senere har vært kjent som Transvaal, først fra 1857 til 1877, og igjen, etter et vellykket boeropprør mot det britiske overherredømmet, fra 1881 frem til den ble okkupert av britene i 1900 under boerkrigen. Den første presidenten i Den sydafrikanske republikk var Marthinus Wessel Pretorius. Han ble først valgt i 1857. Den andre og mest kjente presidenten var Paul Kruger, som blant annet grunnla Kruger nasjonalpark.

Hovedstaden var Pretoria (grunnlagt 1855), selv om Nelspruit en kort periode tjente som sete for regjeringen. Parlamentet, Volksraad (folkerådet), hadde 24 medlemmer.

Presidenter 

Marthinus Wessel Pretorius: 1857-1863
Willem Cornelis Janse van Rensburg: oktober1863 – mai 1864
Marthinus Wessel Pretorius: mai 1864-1871
Thomas Francois Burgers: 1871-1877
(britisk styre 1877-1881)
triumvirat: Pretorius, Kruger and Petrus Jacobus Joubert): 1881-1883 
Stephanus Johannes Paulus Kruger: 1883-1902

Se også 
Liste over historiske stater
Liste over Den sydafrikanske republikks presidenter

Tidligere land i Afrika
Sør-Afrikas historie
Stater og territorier etablert i 1856
Stater og territorier opphørt i 1902
Agenda 21

Agenda 21 er en handlingsplan utviklet under FNs konferanse for miljø og utvikling i Rio de Janeiro, 14. juni 1992 (Rio-konferansen).  Planen er en utfordring til alle verdens lokalsamfunn om å handle lokalt – til å lage sin «Lokal Agenda 21» handlingsplan (LA 21). Dette er et svært vanlig emne i samfunnsfag i skolen.

Agenda 21 ble videreført i Norge gjennom Fredrikstaderklæringen.

Se også
 Bærekraftig utvikling
 FN

Eksterne lenker

FN-traktater
Miljøpolitikk
Internasjonale relasjoner i 1992
Politikk i 1992
Vitoria

Vitoria (spansk) eller Gasteiz (baskisk) er hovedstaden i provinsen Álava og den autonome regionen Baskerland i Spania.

Byen ble grunnlagt i 1181 av Sancho VI av Navarra.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Baskerland
Kommuner i Baskerland
Europeiske miljøhovedsteder
Bosetninger etablert på 1100-tallet
Álava