alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Etna stasjon

Etna stasjon er en nedlagt jernbanestasjon i bygda Leirskogen på den nedlagte Valdresbanen i Sør-Aurdal kommune i Innlandet fylke. Stedet hadde tidligere betydelig trafikk med post, butikk og tømmervirksomhet.

Den opprinnelige stasjonsbygningen ble oppført i 1903; den er solgt og flyttet. I 1940 ble en vokterbolig flyttet fra Lampeland stasjon og tatt i bruk som stasjonsbygning ved Etna.

Stedet ligger ved fylkesvei 234 mellom Breidablikk i Sør-Aurdal og Madslangrud i Etnedal. Ved Breidablikk er det et veiskille mot fylkesvei 219 mellom Bagn og Bruflat. Ved Madslangrud er det et veiskille mot fylkesvei 33, som går vestover mot Aurdal og østover mot Dokka.

Litteratur

Eksterne lenker 

Samferdsel i Sør-Aurdal
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner på Valdresbanen
Jernbanestasjoner i Oppland
Jernbanestasjoner åpnet i 1904
1904 i Norge
Jernbanestasjoner nedlagt i 1989
Byggverk i Sør-Aurdal
Tonsåsen stasjon

Tonsåsen stasjon er en nedlagt jernbanestasjon i bygda Tonsåsen på den nedlagte Valdresbanen i Etnedal kommune i Innlandet fylke. Den ble åpnet 1903 og var betjent til 1984. Stasjonsbygget har siden 2000 blitt benyttet av designerne Arne & Carlos.

Stedet hadde tidligere en betydelig trafikk med post, butikk og tømmertrafikk. Rett ved lå det et større sagbruk med palleproduksjon. Tidligere var det også omfattende torvproduksjon.

Tonsåsen stasjon ligger ved fylkesvei 219 mellom Bagn i Sør-Aurdal og Bruflat i Etnedal. Ved Breidablikk er det veikryss med fylkesvei 234 til Madslangrud i Etnedal gjennom bygda Leirskogen. I Bagn går Europavei 16 sørover mot Hønefoss og nordover til Fagernes. Nordover fra stasjonen går veien til kryss med fylkesvei 33 som går vestover mot Aurdal og østover mot Dokka.

Under den andre verdenskrig var det harde kamper i området.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

Samferdsel i Etnedal
Jernbanestasjoner i Norge uten persontrafikk
Jernbanestasjoner på Valdresbanen
Jernbanestasjoner i Oppland
Jernbanestasjoner åpnet i 1903
1903 i Norge
Byggverk i Etnedal
Rettskrets

En rettskrets (dansk: retskreds) er i Norge og Danmark benevnelsen på et geografisk område hvor en domstol besitter en jurisdiksjon. Navneformen i Sverige er domkrets; i Tyskland og Østerrike brukes benevnelsene Gerichtsbezirk og Sprengel. I Norge utgjør de lokale tingrettene og de seks lagmannsrettene ulike rettskretser, opprettet ved formelle lover, mens Riksretten og Høyesterett er rotfestet i Norges Grunnlov.

Danmarks inndeling i rettskretser ble etablert i forbindelse med den store rettsreformen i 1919, hvor politi- og rettsvesen ble adskilt. Danmark var inntil 1. januar 2007 inndelt i 82 byretskredse. Fra 1. januar 2007 er landet inndelt i 24 rettskretser. Enkelte av rettskretsene vil ha permanente avdelingskontorer innenfor sitt område.

Rettspleie
Danmarks rettsvesen
Geografiske inndelinger
Seabiscuit

Seabiscuit var en amerikansk veddeløpshest født 23. mai 1933 og  død 1947, etter Hard Tack og under Swing On. Hard Tack var etter en annen berømt veddeløpshest, Man O' War, som også er kalt Big Red og tapte bare ett løp som toåring.

Historie
Seabiscuit var en såkalt eventyrhest.  Som unghest ble han ikke ansett som dugelig som konkurransehest. Han fikk hard medfart og ble sett på som uhåndterlig. Så ble han kjøpt av Charles Howard som tok ham hjem til sin ranch og fikk en trener, Tom Smith, som kunne håndtere Seabiscuits gemytt og fant frem til rett treningsmetode. 

Hesten vant en hel del løp med Red Pollard som jockey, blant annet mot War Admiral som ble ansett som den beste hesten på den amerikanske vestkysten.

Etter et uhell der Seabiscuit røk en sene i det ene frambenet mente veterinæren at hesten aldri mer skulle kunne konkurrere, men takket være Tom Smith, Charles Howard og Red Pollard som ga han en ny sjanse vant han Santa Anita Handicap og flere andre løp. 

Den 10. mai 1940 avsluttet Seabiscuit sin konkurranse karriere og gikk i pensjon på Ridgewood Ranch nær Wilch i California.

Legenden
Seabiscuit er en av historiens mer kjenda hester, blant annet for det legendariske løpet mot War Admiral.  

Da han døde, 14 år gammel, ble han begravd på Ridgewood Ranch, stedet som gav ham en andre sjanse i livet.

Referanser

Berømte dyr
Hestesport
Värend

Värend var et av de større små folklandene i middelalderen som senere kom til å bli landskapet Småland. Aspeland motsvarer i dag Kronobergs län unntatt Sunnerbo herred i Finnveden.

Se også 
Aspeland
Finnveden
Handbörd
Kinda
Möre
Njudung
Sevede
Tveta
Tjust
Vedbo
Vista (Småland)

Småland
Sveriges historie
Demokratisk sosialisme

Demokratisk sosialisme, ikke å forveksles med sosialdemokrati, er et begrep som særlig blir brukt av sosialister som vil markere skillet fra den totalitære tradisjonen i kommunismen, spesielt det som kalles stalinisme. Demokratiske sosialister går inn for sosialisme som grunnlag for økonomien, og demokrati som styringsprinsipp.

De tidligere kommunistiske regimene, som for eksempel Sovjetunionen, hadde sosialistiske elementer som planøkonomi og samfunnsmessig eierskap til produksjonsmidlene. I begynnelsen hadde de også arbeiderråd (sovjet) som skulle være folkets valgte organ, og dermed innebære demokratisk styre over staten. Uttrykk som «sosialistisk demokrati» ble imidlertid brukt i Sovjet for å beskrive styresettet. Men sovjetene mistet etter hver makten og man fikk, særlig under Josef Stalin, et byråkratisk statsapparat ledet av en liten elite i ettpartistaten. Uttrykket demokratisk sosialisme innebærer også et ønske om et samfunn der en ikke får denne utviklingen, som man også har sett i de fleste andre forsøk på sosialisme i Asia og Øst-Europa.   

Demokratisk sosialisme har historisk ofte blitt brukt synonymt med sosialdemokrati, i den opprinnelige betydningen der sosialdemokratene sto for en gradvis endring til sosialisme gjennom parlamentarisk arbeid og reformer. På 1960-tallet fikk man gjennom tidsskriftet New Left Review, og dannelsen av Sosialistisk Folkeparti (SF), imidlertid en nyansering av begrepene. Til stortingsvalget i 1973 registrerte en utbrytergruppe fra Arbeiderpartiet et parti med navnet Demokratiske Sosialister (AIK). Lederen var Berit Ås, og partiet stilte til valg gjennom Sosialistisk Valgforbund. Valgforbundet var forløperen for det som i 1975 ble Sosialistisk Venstreparti (SV).   

I våre dager regner derfor mange begrepet demokratisk sosialisme som noe annet og mer radikalt enn det de sosialdemokratiske partiene står for, altså som tilnærmet synonymt med venstresosialisme. I tillegg til SV bruker også dels revolusjonære organisasjoner i dag (som for eksempel partiet Rødt) dette begrepet.  

Sosialisme
NOU 2003:25, Ryssdal-utvalget

NOU 2003:25 «Ny lov om universiteter og høyskoler» er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt ved kongelig resolusjon 6. desember 2002 og som avla sin innstilling for Utdannings- og forskningsdepartementet  23. september 2003. Utvalget ble ledet av advokat Anders Christian Stray Ryssdal, og det blir gjerne referert til som «Ryssdal-utvalget». Foruten Ryssdal besto utvalget av professor Rigmor Austgulen, universitetsdirektør Arne Benjaminsen, forsker, dr. oecon, Camilla Brautaset, professor Nils-Henrik Mørch von der Fehr, sivilindustridesigner Monika Hestad, professor Jan Grund, rektor Bjarne Kvam, professor Inger Johanne Pettersen og ekspedisjonssjef Vidar Oma Steine.

Utredningen la grunnlaget for den nye Lov om universiteter og høgskoler som trådte i kraft 1. september 2005.

Kilder 
 Anders C.S. Ryssdal (2003-10-02) «Universitetene bør få sin uavhengighet» Aftenposten

Relatert 
 NOU 2000:14, Utvalget for høgre utdanning
 NOU 2008: 3, Stjernø-utvalget

Høyere utdanning i Norge
Norges offentlige utredninger
Chanson (band)

Chanson var ei studiobasert discogruppe som eksisterte på slutten av 1970-årene. Gruppa besto av James Jamerson Jr. (sønn av James Jamerson) og David Williams. Gruppa tok navnet sitt fra det franske ordet for sang. De var en såkalt «one-hit wonder», altså ei gruppe som ikke har hatt suksess med stort mer enn én sang. Chanson nådde 21.-plass på Billboard Hot 100 i 1979 med «Don't Hold Back» på plateselskapet Ariola Records.

Eksterne lenker
 Chanson hos Discomuseum

Disco
Per Sigurd Sørensen

Per Sigurd Sørensen (født 1957)  er en norsk siviløkonom og tidligere lokalpolitiker (Høyre) som var ordfører  i Kristiansand kommune fra 2007 til 2011. Han har vært representant i Kristiansand bystyre fra 1999 til 2011. Han etterfulgte Jan Oddvar Skisland fra Kristelig Folkeparti og hans etterfølger er Arvid Grundekjøn fra Høyre.

Sørensen er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole og har bakgrunn fra blant annet Nordea, Mosvold Shipping og Kristiansand Jernstøperi. 

I 2011 begynte han som fakultetsdirektør ved Universitetet i Agder.

Referanser 

Ordførere i Kristiansand
Høyre-ordførere i Vest-Agder
Småkongerike

Et småkongerike er en uavhengig territoriell enhet som kun kontrollerer deler av en etnisk gruppe eller nasjons territorium. De var vanlige før dannelsen av moderne stater. Flere moderne stater er et resultat av en samling av disse småkongerikene – en rikssamling. Et eksempel på det er Norge som ble samlet av Harald Hårfagre ca. 872. De mange delene av Det tysk-romerske riket regnes ikke som småkongeriker, da de i noen grad var underlagt Den tysk-romerske keiseren og dermed ikke fullstendig uavhengige.

Småkongerike er en betegnelse brukt av historikere retrospektivt, ikke en betegnelse som ble brukt av statene selv. Lederne for disse statene ble heller ikke nødvendigvis kalt konger.

England 
Hovedartikkel: Heptarkiet

Før kongedømmet England ble opprettet, var det flere angelsaksiske småriker. Angel-sakserne utviklet en felles kultur og etnisitet, som gjorde dem lett å samle. De syv hovedrikene ble kalt Heptarkiet. Disse var:  Wessex, Mercia, Northumbria, East Anglia, Sussex, Kent og Essex.

Norge 

Før og i den tidlige vikingtiden var det flere norske småkongeriker. Noen av disse ble samlet av Halvdan Svarte, mens hele Norge ble samlet av hans sønn Harald Hårfagre i 872.

Noen av disse rikene var:

Historiske stater
Lossiusgården

Lossiusgården er en kjøpmannsgård fra 1780 i Kristiansund kommune i Møre og Romsdal. Lossiusgården ble fredet i 1924, og var en av de få kjøpmannsgårdene i Kristiansund som overlevde bombingen av byen i 1940. 

Lossiusgården ligger på Innlandet, den bydelen i Kristiansund der flest eldre bygninger er bevart. Siden 1833 har klippfiskfirmaet Lorentz A. Lossius hatt tilknytning til bygningen, og den har fått navn etter familien Lossius, som i 6. generasjon i dag driver og bruker gården som bolig.

Opprinnelig gikk bygningen under navnet Tordenskjoldgården.

Eksterne lenker 
 
 

Byggverk i Kristiansund
Kristiansunds historie
Kulturminner i Kristiansund
Kjøpmannsgårder
Fredete byggverk i Møre og Romsdal
Dykket

Dykket er en norsk spillefilm fra 1989 regissert av Tristan DeVere Cole, med Bjørn Sundquist og Eindride Eidsvold i hovedrollene. Filmen er en actionthriller med handling fra dykking i Nordsjøen. Den har blitt gitt ut på DVD sammen med flere andre norske klassikere fra Filmeffekt AS.

Handling 
Dypdykkeren Bricks har jobbet med å inspisere og reparere oljeinstallasjoner på havbunnen i Nordsjøen i mange år. Etter 524 dykk har han fått nok. Bricks, Gunnar og hans nye partner, Rolf, har satt seg i helikopteret for å ta en velfortjent ferie på fastlandet. Da kommer meldingen fra oljeselskapet Scanoil om at en trål har satt seg fast rundt en oljerørledning og stenger for en ventil på 110 meters dyp. Gunnar og Rolf blir bedt om å foreta et kort rutinedykk for å åpne ventilen. Scanoil lover bra betaling for jobben. Den stengte ventilen koster selskapet 2 millioner kroner i minuttet i upumpet olje.

Gunnar og Rolf tar jobben, men på 100 meters dyp henger dykkerklokka seg fast i trålen.

Rollebesetning 
 Bjørn Sundquist ... Gunnar
 Eindride Eidsvold ... Rolf
 Marika Lagercrantz ... Ann
 Michael Kitchen ... Bricks
 Sverre Anker Ousdal ... skipsfører
 Frank Grimes ... Dobs
 Nils Ole Oftebro ... Akselsen
 Inger Lise Westby ... Sonja
 Steinar Raaen ... Helicopter Pilot
 Thomas G. Stoudt ... Marius
 John T. Stoudt ... diving supervisor

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dramafilmer
Filmer fra 1989
Norske filmer fra 1980-årene
Norskspråklige filmer
Fredrick Ashton

Fredrick Ashton (1904–1988) var en britisk ballettdanser og koreograf. Han var instruktør (director) ved Royal Ballet i London og studerte hos Leonide Massine og Marie Rambert før han i 1935 sluttet seg til Saddler Wells Ballet (nå Royal Ballet) som koreograf.

Hans mange verk og lange samarbeid med Margot Fonteyn bidro til det gode ry som britisk ballett fikk, og til den popularitet som ballett nøt i midten av 20-årene. Han skapte mange av de mest berømte rollene for Margot Fonteyn.

Hans mest kjente oppsetninger er La Fille Mal Gardee, Symphonic Variations, The Two Pigeons, The Dream, A Month in the Country, Cinderella (den første helaftens ballett av en engelsk koreograf), og Enigma Variations. Hans innsats fikk full offentlig anerkjennelse da han fikk tittel Sir Fredrick Ashton i 1962, som etterfulgt av enda mer prestisjetunge utmerkelser som Companion of Honour og Order of Merit.

Fredrick Ashtons innsats bidro sterkt til at Royal Ballet ble etablert blant verdens aller fremste ballettkompanier. Hans koreografi er kjennetegnet av en myk og smidig, klassisk-lyrisk patos., med en harmonisk og naturlig musikkvalitet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Britiske dansere
Ballettdansere
Dis (film)

Dis – en historie om kjærlighet er en norsk spillefilm fra 1995 laget av Aune Sand. Filmen regnes som en av de dårligste norske filmene noensinne. Norske kinosjefer kalte på denne tiden filmen for et makkverk, mens regissør Aune Sand omtalte den som et mesterverk.

Filmen har blitt slaktet i de fleste medier og er blant de 30 dårligste filmene på filmdatabasen IMDb. Harald Kolstad i Dagsavisen sprengte karakterskalaen og ga terningkast 0. Han skrev følgende: «Å gi Dis en 1’er ville være å innrømme produktet rett til kalle det en film; dét er jeg ikke villig til». Tabloidavisene Verdens Gang, Dagbladet og Aftenposten ga filmen dårligste karakter; terningkast 1.

Filmen handler om  seks mennesker og deres møter og kjærlighet i Kairo, Paris, Oslo, Normandiekysten, og New York. Filmen kostet  NOK å lage, og består av små, korte glimt av scener med fortellerstemme.

Skuespillere 
 Beate Halkjelsvik – Synne
 Beate Charlotte Lunde – Maria
 Einar Lund – Andreas
 Aune Sand – Mathias
 Siv Stubsveen – Una
 Charlotte Thiis-Evensen – Paula

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Filmforumet - Dis, Makkverk eller mesterverk?

Norske romantiske filmer
Filmer fra 1995
Norske filmer fra 1990-årene
Norskspråklige filmer
Kaja Parve

Kaja Parve (født 14. juni 1964) er en tidligere skiskytter som representerte Sovjetunionen. Hun kom fra Estiske SSR, i dag Estland. I 1980-årene tilhørte hun verdenseliten i skiskyting. Hun hadde sitt beste år i 1985, da hun vant VM-gull på 10 km i VM i Egg am Etzel (Einsiedeln, Sveits) og samme år ble hun også nummer tre sammenlagt i verdenscupen.

Referanser 

Sovjetiske skiskyttere
Estiske skiskyttere
Verdensmestere i skiskyting
Personer fra Tallinn
Deltakere under VM i skiskyting 1984
Deltakere under VM i skiskyting 1985
Deltakere under VM i skiskyting 1986
Deltakere under VM i skiskyting 1987
Deltakere under VM i skiskyting 1988
James B. Sheffield Olympic Skating Rink

James B. Sheffield Olympic Skating Rink er en kunstisbane for hurtigløp på skøyter i Lake Placid, New York, USA. Banen ligger 568 moh.

Banen som ligger på området til Lake Placid High School, ble anlagt som skøytebane til de olympiske vinterlekene i 1932. Foruten hurtigløpsøvelsene var dette også arena for åpnings- og avslutningsseremonien, start og mål for langrennsøvelsene og hundekjøring (demonstrasjonsgren), samt noen av ishockeykampene. Tribunen som hadde plass til 7500 tilskuere, ble revet etter at lekene var over.   

To uker etter OL ble allround-VM arrangert på samme bane. I årene etter OL fungerte plassen som idrettsplass, men det ble ikke arrangert noen internasjonale skøytekonkurranser her.

Da byen i 1974 ble tildelt vinter-OL for 1980, gikk man i gang med å bygge en kunstisbane på stedet. Denne ble åpnet senhøsten 1977, og det første internasjonale mesterskapet på den nye banen var sprint-VM for damer og herrer samme sesong. 

Under de olympiske konkurransene i 1980 tok Eric Heiden 5 gullmedaljer og satte verdensrekord på 10 000 m med 14.28,13 – den eneste verdensrekorden som er notert på banen. 

I 1989 ble VM for kvinner arrangert her; siden er det ikke avholdt internasjonale mesterskap her.

Stevner
 Vinter-OL 1932
 Vinter-OL 1980
 VM på skøyter, allround herrer 1932
 VM på skøyter, sprint 1978
 VM på skøyter, allround damer 1989
 Verdenscup på skøyter, nr 5 1986/87
 Verdenscup på skøyter, nr 6 1989/90
 7. Vinteruniversiade 1972

Referanser

Eksterne lenker 
  www.lakeplacidoval.com
  Lake Placid Olympic Region - Olympic Speed Skating Oval
  Lake Placid Speed Skating Club 
  Whiteface, Lake Placid – Public ice skating
 
 
 
 
  

Skøytearenaer i USA
Idrettsanlegg i USA
Sport i New York (delstat)
Vinter-OL 1980
Vinter-OL 1932
Artikler i skøytesportprosjektet
Byggverk i New York (delstat)
OL-arenaer
Einar Hope

Einar Hope (født 13. juli 1937) er en norsk samfunnsøkonom.

Han er professor emeritus ved Institutt for samfunnsøkonomi ved Norges Handelshøyskole og er en av landets ledende forskere innenfor områdene konkurranse- og reguleringsteori og energiøkonomi.  Bladet Forskning omtalte Hope som «Energilovens bestefar» for hans pionerarbeider innenfor kraftøkonomi og kraftprising, arbeider som senere ledet til ny norsk energilovgivning og markedsbasert kraftomsetning. 

Hope var fra 2011 til 2015 styreleder for forskningssenteret CREE. Hope var administrerende direktør for SNF. Fra 1. mai 1995 til 1999 var Hope konkurransedirektør. Han var medlem av styret for Statens banksikringsfond fra opprettelsen i 1991, styreformann fra 1995.

Hope ble 19. desember 2007 utnevnt av  H.M. Kongen til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for hans samfunnsgagnlige virke. Begrunnelse la særlig vekt på betydningen av hans arbeid for forståelsen av elektrisitetsmarkedets virkemåte, av stor betydning for energiloven og effektiv utnyttelse av de norske vannkraftressursene. Vektlagt er også hans innsats i anvendt økonomisk forskning og utviklingen av en god konkurransepolitikk i Norge. 

Bjarne Hope var hans bror.

Referanser

Eksterne lenker  

St. Olavs Orden
Norske professorer i økonomi
Professorer ved Norges Handelshøyskole
Personer tilknyttet Samfunns- og næringslivsforskning
Medlemmer av Norges Tekniske Vitenskapsakademi
Fødsler i 1937
Wolfgang Van Halen

Wolfgang William Van Halen (født 16. mars 1991 i Santa Monica i California) er en amerikansk bassist i hardrock-bandet Van Halen. 

Wolfgang er sønnen til gitarist Eddie Van Halen fra samme band, og skuespiller Valerie Bertinelli. Han er oppkalt etter komponisten Wolfgang Amadeus Mozart.

Han erstattet Michael Anthony som bassist i 2006. Hans første opptreden med Van Halen var på Charlotte Bobcats Arena 27. september 2007. Lik faren mestrer han mange forskjellige instrumenter; gitar, bassgitar, trommer (hans første instrument) og keyboard.

Van Halen spiller også bass i Tremonti, som er Mark Tremonti (Creed, Alter Bridge) sitt soloprosjekt.

Eksterne lenker   
 
 
 
 

Van Halen
Bassister fra USA
Multiinstrumentalister
Personer fra Santa Monica
Personer fra USA av indonesisk opphav
Personer fra USA av nederlandsk opphav
Adria Airways

Adria Airways var det nasjonale flyselskapet for Slovenia og ble etablert i 1961. Selskaper hadde sitt hovedkontor i Ljubljana og er medlem i Star Alliance. Selskapets hovedbase er Ljubljana Jože Pučnik lufthavn. Selskapet gikk konkurs i 2019.

Historie
Selskapet ble etablert og startet sine operasjoner i 1961 som et charterselskap med en Douglas DC-6 under navnet Adria Aviopromet (Adria Airways). Senere ble ekstra DC-6-fly kjøpt inn fra KLM. I 1968 skiftet selskapet navn til Inex Adria Aviopromet (senere Inex Adria Airways) og kjøpte sitt første jetfly, en Douglas DC-9. Navnet ble skiftet etter en avtale med det Beograd-baserte selskaper Interexport, med skiftet tilbake til Adria Airways etter av avtalen ble avsluttet i mai 1986.

Selskapet gikk konkurs 30. september 2019.

Flåte
Adria Airways hadde følgende flåte (23. juni 2019):

Referanser

Eksterne lenker 
 

Flyselskaper etablert i 1961
Jugoslavia
Star Alliance
Tidligere slovenske flyselskaper
Opphør i 2019
MP3008

MP3008 (Maschinenpistole 3008 også kjent som «Volksmaschinenpistole») var en tysk maskinpistol fra andre verdenskrig.

Den er, med unntak av sitt vertikale magasin, nesten identisk med den britiske sten-maskinpistolen.
MP3008 ble designet i det tredje rikets sluttfase som en billig maskinpistol for å bytte ut den betraktelig dyrere MP40.

Se også
Volkssturmgewehr 1-5

Våpen fra andre verdenskrig
Maskinpistoler
Skytevåpen i kaliber 9 mm
Tyske skytevåpen
Cruella de Vil

Cruella de Vil er en fiktiv figur og hovedskurk i romanen Hundre og en dalmatinere fra 1956 skrevet av Dodie Smith. 

Hun dukker dermed også opp i filmatiseringene av romanen; tegnefilmen 101 dalmatinere – En sjarmør i pels (1961) og realfilmene 101 dalmatinere (1996) og 102 Dalmatinere (2000). Glenn Close spilte rollen i filmene fra 1996 og 2000. 

I boken og alle filmene kidnapper Cruella dalmatiner-valper for å tjene penger på pelsen deres. Navnet Cruella de Vil er et ordspil på cruel, som er engelsk for grusom, og devil, som betyr djevelen. I noen oversettelser er Cruella de Vil kalt "Cruella De Mon".

Det amerikanske filminstituttet (AFI) har kåret Cruella de Vil til filmhistoriens 39. beste skurkefigur.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Litterære figurer
Figurer fra Disney-filmer
Animerte figurer
Jarle Aambø

Jarle Alex Aambø (født 26. mars 1960) er en norsk idrettsleder og inntil september 2013 toppidrettssjef i Norges Idrettsforbund (NIF), med kontor på Olympiatoppen i Oslo.

Aambø er utdannet med mellomfag i helselære og idrettsbiologi ved Norges idrettshøgskole. I perioden 1985 til 1994 var han alpintrener og landslagssjef i Norges Skiforbund. I en tiårsperiode fra 1993 til 2004 hadde han en rekke ulike roller på Olympiatoppen, og ble en naturlig arvtaker etter Bjørge Stensbøl i 2004. Først var han en kort periode konstituert toppidrettssjef, før han for fullt tok over ansvaret for norsk toppidrett. I 2013 sluttet han i jobben som toppidrettssjef.

Aambø er bosatt i Lørenskog.

Referanser

Eksterne lenker 
 nif.no: CV'er for NIF-lederne

Norske idrettsledere
Norske alpintrenere
Fødsler i 1960
Adverbial-kasus

Adverbial er en grammatisk kasus. Det finnes i språk som finsk. 

Det sentrale bruksområdet til adverbial er når, hvordan, hvorfor osv. en handling skjer. For eksempel: de bor der/i Oslo, de kom da/i går, de løper slik/langsomt, derfor/fordi det snødde kom de. 

Den andre bruksfunksjonen angir talerens forhold til setningens innhold eller sannhetsverdi, slik som:de kjøper forhåpentligvis/kanskje/ ikke ny bil. 

Grammatikk

Kasus