Narsissistisk personlighetsforstyrrelse

Narsissistisk personlighetsforstyrrelse (NPD) er en diagnose som har visse fellestrekk med psykopati. Diagnosen finnes ikke i det europeiske diagnosesystemet ICD, men finnes derimot i det amerikanske diagnosesystemet DSM under betegnelsen narcissistic personality disorder (NPD). Forstyrrelsen er i gruppe B under personlighetsforstyrrelser i DSM.

Språklig kommer uttrykkene narsissisme og narsissistisk fra navnet på den greske mytologiske skikkelsen Narcissus, en vakker yngling som ble forelsket i sitt eget speilbilde da han så det for første gang i en kilde.

Fenomenet ble først beskrevet av psykoanalytikeren Robert Waelder i 1925. Begrepet narsissistisk personlighetsforstyrrelse kom først i 1968 av Heinz Kohut. Lidelsen forekommer oftere hos menn enn kvinner og rammer  oftere yngre enn eldre.

Tegn og symptomer
Følgende er symptomer på narsissistisk personlighetsforstyrrelse:

Grandios oppfatning av seg selv (overdriver prestasjoner for å bli oppfattet som bedre enn andre).
Opptatt av ubetinget berømmelse, makt, suksess, briljans, skjønnhet eller kjærlighet fra andre.
Tror de er spesielle, at de bare kan være sammen med visse mennesker eller bare personer med høy status.
Krever beundring fra andre.
Utnytter mellommenneskelige relasjoner (mobber, kritiserer eller er nedverdigende i møte med andre for å oppnå fordeler eller å nå egne mål).
Manglende empati.
Er ikke i stand til å identifisere seg med andres følelser eller behov.
Ofte misunnelig eller tror at andre er misunnelige på en selv.
Arrogant eller hovmodig atferd.
Insisterer på å ha det beste av alt.

Samtidig kan de ha problemer rundt håndtering av det de oppfatter som kritikk. De kan:

Bli utålmodige eller sint når de ikke får spesiell behandling.
Ha betydelige mellommenneskelige problemer og føler seg lett krenket.
Reagere med raseriutbrudd eller forakt, og forsøker å bryte andre ned for å få seg selv til å fremstå overlegen.
Ha vanskeligheter med å regulere følelser og atferd.
Oppleve problemer med å håndtere stress og å tilpasse seg forandringer.
Føle seg deprimert og lunefull.
Ha skjulte følelser knyttet til usikkerhet, skam, sårbarhet og ydmykelse.

Personer med tilstanden opplever som regel ikke at noe er galt med dem. Dette resulterer i at de sjeldent oppsøker behandling. Om de skulle gjøre det, er det stor sannsynlighet for at det er av andre årsaker, som symptomer på depresjon, rusmisbruk, alkoholbruk eller annen psykisk lidelse. Opplevelsen av å bli møtt med fornærmelser eller kritikk mot egen selvtillit kan gjøre det vanskeligere for dem å akseptere og å følge opp behandling.

Tilknyttede funksjoner
Personer med NPD overdriver ofte egne ferdigheter og prestasjoner, eller graden av intimitet de deler med personer de selv anser å ha høy status. Denne følelsen av personlig overlegenhet kan føre til at de monopoliserer samtaler, eller er utålmodige og foraktelige når de snakker til andre personer om seg selv.

Personer med NPD kan være selvopptatt, skylder gjerne på andre og er intolerante ovenfor andres motstridende synspunkter. De kan være likegyldig og apatisk ovenfor andre menneskers emosjonelle, mentale og psykologiske behov. Samtidig kan de insistere på at andre skal idealisere ham eller henne som person. For å beskytte sitt skjøre selvbilde kan narsissisten bruke strategier som å devaluere, klandre og fornærme andre mennesker. Som regel skjer dette i sinne og fiendtlighet som et motsvar til andres reaksjoner på narsissistens antisosiale oppførsel. På grunn av et sårbart selvbilde som er overfølsomt for kritikk og nederlag, kan selv små hendelser i hverdagen utløse følelser som skam, ydmykelse og verdiløshet. Narsissister skjuler vanligvis følelser for andre, enten ved en forvirret ydmykhet, sinneutbrudd, trass, hevn eller ved sosial isolasjon. 

DSM-5 indikerer at: "Mange vellykkede individer har narsissistiske personlighetstrekk, men det er bare når trekkene er ufleksible, negative og vedvarende at de forårsaker varierende grad av funksjonsnedsettelser eller narsissistisk personlighetsforstyrrelse".

På bakgrunn av omgjengeligheten som er assosiert med narsissisme, kan det hende noen individer med NPD ikke ser på diagnosen som en funksjonsnedsettelse. Et tankesett preget av høy selvtillit kan føre til en mer ambisiøs fremtoning. Samtidig kan det arte seg en uvillighet til å konkurrere eller å ta risiko, da konsekvensene av å mislykkes overskygger den opplevde gevinsten ved måloppnåelse. Dette medfører at det ikke er automatikk i hvorvidt individuelle prestasjoner eller suksess samsvarer med det personlige ambisjonsnivået. Den manglende psykologiske evnen til å tolerere uenighet, motsigelser og kritikk fra andre mennesker gjør det problematisk å samarbeide eller å opprettholde langsiktige og profesjonelle forhold til overordnede og andre kollegaer.

Komorbiditet
Mennesker med narsissistisk personlighetsforstyrrelse kan ha høy grad av komorbiditet med andre psykiske lidelser. De er mer utsatt for depresjon, bipolar lidelse, anoreksi og rusmisbruk (spesielt kokain). Andre forstyrrelser som er komorbide kan være: histrionisk personlighetsforstyrrelse, borderline personlighetsforstyrrelse, dyssosial personlighetsforstyrrelse eller paranoid personlighetsforstyrrelse.

Årsak
Personlighetsforstyrrelser er et avvik i personligheten og kommer ofte til uttrykk i ungdomsårene og kan fortsette inn i voksen alder. Risikofaktorene kan markere seg allerede i tidlig barndom eller ungdomsårene, gjennom:

Ufølsomme foreldre/foresatte
Uforutsigbar eller uaktsom omsorg  fra foreldre
Overdreven kritikk for dårlig oppførsel eller overdreven ros for god oppførsel i barndommen
Overgrep
Traume
Ekstremt høye forventninger
Avvik i genene som påvirker sammenhengen mellom hjerne og atferd
Overfølsomhet

Miljø
Miljø- og sosiale faktorer kan ha stor innflytelse på utvikling av narsissistisk personlighetsforstyrrelse. Hos noen kan patologisk narsissisme utvikle seg fra å ha nedsatt følelsesmessig tilknytning til omsorgspersoner (vanligvis foreldre). En mangel på psykologisk og emosjonell tilknytning til en av foreldrene kan føre at barnet oppfatter seg selv som uviktig rundt andre mennesker. Barnet kan tro at de har en feil i personligheten som gjør at han/henne er uønsket. Overdrivende, overkontrollerende eller ufølsomme foreldre er medvirkende faktorer hos barn. I en rapport, Modernity and Narcisstic Personality Disorder (2014), indikeres det at kulturelle elementer også kan være en stor pådriver til at et individ får tilstanden. Narsissistiske personlighetstrekk forekommer oftere i moderne samfunn enn i tradisjonelle samfunn.

Diagnostikk

Undertyper
Selv om DSM-5 indikerer at narsissistisk personlighetsforstyrrelse er et homogent syndrom, er det gitt bevis at det finnes både åpenbare og skjulte undertyper av tilstanden. En studie fra 2015, Narcisstic Personality Disorder: Diagnostic and Clinical Challenges beskriver to undertyper: grandios narsissisme og narsissistisk sårbarhet. Forskning viser at personer med grandios narsissisme sin atferd er preget av mellommenneskelig utnyttelse, manglende empati, intens misunnelse, aggresjon og ekshibisjonisme.

Psykiateren Glen Gabbard beskrev den grandiose undertypen som arrogant og tykkhudet, mens den narsissistisk sårbare undertypen bevisst utviser trekk som hjelpesløshet, emosjonell tomhet, lav selvtillit og skam, for å få en spesiell status. De kan trekke seg unna situasjoner der de ikke klarer å opprettholde denne statusen, eller oppnår den ønskede sosiale beundringen.

I studien Disorders of Personality: DSM-IV-TM and Beyond (1996) beskrev Thedore Million fem undertyper av narsissisme, men Millions undertyper anerkjennes verken i DSM eller ICD.

Behandling
Behandling for narsissistisk personlighetsforstyrrelse er ikke godt studert. Terapi er vanskelig fordi individer med narsissistisk personlighetsforstyrrelse anser ikke seg selv for å ha en psykisk sykdom. Når individer med narsissistisk personlighetsforstyrrelse går med på behandling, er det med andre vanskeligheter i livet, som depresjon, rusmisbruk, bipolar lidelse eller spiseforstyrrelse. Årsaken til at disse kan ha en indirekte vei til psykoterapeutisk behandling er fordi narsissister kan ha dårlig innsikt og er uvitende om konsekvensene med handlingen de gjør. En narsissist klarer ikke å innse at egen atferd kan være sosialt upassende og problematisk fordi de har et oppblåst selvbilde.

Psykoterapi er det beste grunnlaget for behandling av narsissistisk personlighetsforstyrrelse. På 1960-tallet utfordret Heinz Kohut og Otto Kernberg datidens konvensjonelle visdom med kliniske strategier som psykoanalytisk terapi, hvilket de hevdet var den behandlingsformen som var mest effektiv for denne personlighetsforstyrrelsen. Moderne psykoterapibehandling inkluderer terapi som; metakognitiv terapi; og skjematerapi for å behandle klienter som har spesielle undertyper av narsissistisk personlighetsforstyrrelse. Forbedringer av en psykiske helse til klienter med narsissistisk personlighetsforstyrrelse er mulig med psykofarmasøytisk behandling av symptomer på komorbide lidelser; det til tross for en medikamentell terapi. Psykolog Elsa Ronningstam beskriver at: "alliansebygging og engasjement av klientenes følelse av å ha frihet og evnen til å reflektere er avgjørende for å oppnå endringer i en patologisk narsissisme".
Psykiatriske medisiner er som regel ikke indikert til behandling av denne personlighetsforstyrrelsen, men kan brukes til å behandle symptomer på depresjon, angst og impulsivitet dersom det er til stede hos narsissisten. Innenfor relasjonsrådgivning er psykiatrisk terapi den mest fordelaktige når begge part er med i behandlingene.

Prognose
Effektiviteten av psykoterapeutiske og farmasøytiske behandling av narsissistisk personlighetsforstyrrelse er ennå ikke systematisk og empirisk undersøkt. Retningslinjer for en klinisk praksis for lidelsen er ikke skapt. Behandlingsanbefalinger er basert på teoretiske psykodynamiske modeller og erfaringer av narsissistisk personlighetsforstyrrelse. De som går gjennom psykoterapi og andre psykiske lidelser er assosiert med et langsommere behandlingsforløp og høyere frafall.

Se også
 Narsissisme, negativ eller positiv «selvkjærlighet» eller «ekstrem selvopptatthet»
 Den mørke triaden
 Egoisme, egosentrisme, selvopptatthet og selvsentrert atferd og tenkning
 Bedreviter (Besserwisser)
 Psykopati (sosiopati), personlighetsforstyrrelse karakterisert ved total mangel på grunnleggende sosiale ferdigheter og følelser som medfølelse og empati
 Dyssosial personlighetsforstyrrelse, antisosial personlighetsforstyrrelse som kjennetegnes av uansvarlig, eksplosiv og manglende samvittighetsfull atferd

Referanser 

Personlighetsforstyrrelser
Psykiske lidelser og atferdsforstyrrelser
Den mørke triaden