alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sundsfjorden (Gildeskål)

Sundsfjorden er en fjordarm av Morsdalsfjorden i Gildeskål kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom Rotneset i vest og Hamneset i øst, like sør for Sandhornøya og strekker seg 3 kilometer sørvestover til Sundsfjord i bunnen av fjorden.

Fylkesvei 17 går langs østsiden av fjorden og krysser fjorden ved Sundsfjord.

Referanser 

Fjorder i Gildeskål
Dronning Ingrids plass (Oslo)

Dronning Ingrids plass (1–5, 2–4) er en plass på Lille Tøyen i bydel Grünerløkka i Oslo. Den ligger mellom Gjøvikbanen, Økernveien, Lille Tøyen hageby og Hovinveien. Avkjøring er fra sistnevnte.

På området ligger Lille Tøyen sykehjem (Hovinveien 6, oppført 1921, arkitekt Andreas Messel). I hjørnet bak dette ligger ei 11-etasjes høyblokk med 56 leiligheter (Tøyen Montana borettslag). Dette er den eneste bygninga (nr 1) som har adresse til plassen. 

Navnet er etter dronning Ingrid Ragnvaldsdatter, gift med Harald Gille og mor til Inge Krokrygg.

Eksterne lenker 
 
 

Plasser i Oslo
Veier i Oslo
Veier i Oslo oppkalt etter kvinner
Lille Tøyen
Aepus

Aepus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. En (eller to) arter er registret fra Norge. 

Aepus er små, vanligvis lyst farget, løpebiller, med sterkt reduserte øyne. De lever på havstrender, et sted der få insekter lever. De skjuler seg i bergsprekker eller under steiner når sjøen flør og kommer fram igjen ved fjære sjø.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
 stammen Trechini Bonelli, 1810 
 delgruppe Aepyna Fowler, 1887
 Slekten Aepus Samouelle, 1819
 Aepus gallaecus Jeannel, 1926
 Aepus gracilicornis Wallaston, 1860
 Aepus marinus (Ström, 1783) – finnes i Norge
 Aepus robinii (Laboulbène, 1849)

Referanser

Litteratur 
 Bertram G. Rye. 1908. Biller I. Løpebiller. Danmarks Fauna Bind 3. G.E.C. GAD, København.

Eksterne lenker 
 
 Aepus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Aepus - Fauna Europaea - engelskspråklig
 Norsk Entomologisk forening 

Skyggeløpere
Biller formelt beskrevet i 1819
Perileptus

Perileptus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. En art, Perileptus areolatus, er registret fra Norge. De andre er utbredt i Europa, Midtøsten og Asia.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
 stammen Trechini Bonelli, 1810 
 delgruppe Perileptina Sloane, 1903 
 Slekten Perileptus Schaum, 1860 
 Perileptus africanus Jeannel, 1926 
 Perileptus areolatus (Creutzer, 1799) – finnes i Norge 
 Perileptus asahanai Ueno, 1974 
 Perileptus barberae Ortuno, 1991 
 Perileptus cylindriformis Ueno, 1977 
 Perileptus davidsoni Deuve, 1989 
 Perileptus denticollis Jeannel, 1923 
 Perileptus grandicollis Ueno et Yin, 1993 
 Perileptus imaicus Jeannel, 1923 
 Perileptus indicus Jeannel, 1923
 Perileptus japonicus Bates, 1873 
 Perileptus laticeps Ueno, 1955
 Perileptus mesasiaticus Ueno, 1976 
 Perileptus microps Andrewes, 193?
 Perileptus morimotoi Ueno, 1955 
 Perileptus naraensis Ueno, 1955 
 Perileptus pusillus Jeannel, 1923 
 Perileptus robustus Jeannel, 1923
 Perileptus rutilus Schaum, 1860
 Perileptus stierlini Putzeys, 1870

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Perileptus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Perileptus - Fauna Europaea - engelskspråklig
 Perileptus areolatus - bilde
 Norsk Entomologisk forening 

skyggeløpere
Trechoblemus

Trechoblemus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. 
En art, Trechoblemus micros, er registret fra Europa, den finnes også i Norge.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
 stammen Trechini Bonelli, 1810 
 delgruppe Trechina Bonelli, 1810
 slekten Trechoblemus Ganglbauer, 1892 
 Trechoblemus lindrothi Sueasom, 1957
 Trechoblemus microphthalmus Ueno, 1955
 Trechoblemus micros (Herbst, 1784) [syn. Trechus  micros]
 Trechoblemus postilenatus Bates, 1873
 Trechoblemus valentinei Suenson, 1957

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Trechoblemus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Trechoblemus - Fauna Europaea - engelskspråklig
 Norsk Entomologisk forening 

skyggeløpere
Kameleonen

For krypdyret, se kameleoner.

Kameleonen (fra latin Chamaeleon) er et stjernebilde på den sørlige himmelhvelving.

 
Artikler i astronomiprosjektet
Kefeus

Kefeus (fra latin Cepheus) er et stjernebilde på den nordlige himmelhvelving.

 
Artikler i astronomiprosjektet
Kentauren

Kentauren (fra latin Centaurus) er et stjernebilde på den sørlige himmelhvelving.

 
Artikler i astronomiprosjektet
Maleren

Maleren (fra latin Pictor) er et stjernebilde på den sørlige himmelhvelving.

 
Artikler i astronomiprosjektet
Smederevo

Smederevo (serbisk: Смедерево') er en by og kommune i det nordøstlige Serbia, ved elven Jezavas munning i Donau. Kommunen har 109 809 innbyggere (2002) og byen har 77 808 innbyggere (2002). Kommunens areal er 484 km²

Byen er det administrative sentrum for distriktet Podunavlje.

Historie 
Den serbiske fyrsten Đurađ Branković påbegynte byggingen av Smederevo festning i 1428, og i 1430 etablerte han Smederevo som den nye serbiske hovedstaden. Smederevo var residensen til Branković og hovedstad i Serbia fra 1430 til 1439, da den ble erobret av Det osmanske riket etter en to måneder lang beleiring. 

I 1444, etter Szeged-traktaten mellom Kongedømmet Ungarn og Det osmanske riket, ga sultanen Smederevo tilbake til Đurađ Branković, som var alliert med János Hunyadi. Den 22. august 1444 overtok den serbiske fyrsten byen.

Da Hunyadi brøt fredsavtalen med tyrkerne, forholdt Đurađ Branković seg fortsatt nøytral. Serbia ble deretter en slagmark mellom ungarerne og osmanene. Branković tok Hunyadi til fange og holdt ham en kort periode i Smederevo etter hans nederlag i slaget ved Kosovo Polje (Kosovosletta) i 1448. Dette slaget hadde etterfulgt det tidligere og mer kjente slaget ved Kosovosletta i 1389 og det senere slaget samme sted i 1402. 

I 1454 beleiret sultan Mehmed II Smederevo og ødela Serbia. Byen ble imidlertid befridd av Hunyadi. I 1459 ble Smederevo igjen erobret av osmanene etter at Branković døde. Byen ble en tyrkisk grensefestning og spilte en viktig rolle i de osmansk-ungarske krigene frem til 1526. På grunn av den strategiske plasseringen ble Smederevo gradvis ombygd og gjort større. I en lang periode var den hovedstad i provinsen (tyrkisk: sancak) Smederevo.

Høsten 1476 prøvde en samlet hær av ungarere og serbere å gjenerobre festningen fra osmanene. De bygde en festning av tre like ved, men etter måneder med beleiring klarte sultan Mehmed II selv å drive dem bort. Etter harde kamper valgte ungarerne å trekke seg tilbake.

I 1494 prøvde Pál Kinizsi å erobre Smederevo fra osmanene, men døde under forsøket. I 1512 mislyktes også den ungarske kong János Szapolyai i et forsøk på å ta byen.

Under det første serbiske opprøret ble byen i 1806 midlertidig hovedstad i Serbia, og sete for Praviteljstvujušči sovjet, en regjering ledet av Dositej Obradović. Den første grunnskolen i byen ble grunnlagt i 1806.

Under andre verdenskrig ble byen okkupert av tyske styrker, som plasserte et arsenal i festningen. Den 5. juni 1941 førte en katastrofal eksplosjon til at festningen ble ødelagt og at tusenvis av innbyggerne i byen mistet livet.

Næringsliv 
Industrien er viktig for Smederevo. U.S. Steel Serbia og selskapet Milan Blagojević, som produserer peiser og komfyrer, er noen av virksomhetene. 

Det har vært dyrket vin i området rundt Smederevo helt siden romerne brakte vindruene hit. Vindruen Smederevka er oppkalt etter byen.

Eksterne lenker 
 

Byer i Serbia
Tidligere hovedsteder
Byer ved Donau
Bosetninger etablert i 1430
Arild Østin Ommundsen

Arild Østin Ommundsen (født 5. august 1969) er en norsk filmregissør og manusforfatter fra Stavanger. 

I 1999 vant Østin Ommundsen Gullstolen på Kortfilmfestivalen i Grimstad med filmen Før solen står opp (1999). Han debuterte med spillefilmen Mongoland i 2001, hvor manuset ble skrevet sammen med Gro Elin Hjelle. Filmen vant Amandakomiteens gullklapper under Amandaprisen 2001. Mongoland var med på å starte Stavangerbølgen i norsk film, og flere av skuespillerne som var medvirkende har i ettertid hatt stor suksess. Han har siden regissert og skrevet manuset til Hjemsøkt (2003), Monstertorsdag (2004), Rottenetter (2009), Eventyrland (2013), Now It’s Dark (2018) og Tottori! Sommeren vi var alene (2020). For Eventyrland vant han en Amandapris og to Kanonpriser. Han mottok også både Aamot-statuetten og Rogaland fylkeskommunes kulturpris i 2013. I 2011 regisserte Østin Ommundsen den tredje filmen i filmtrilogien om Lillebror og Knerten, Knerten i knipe. Dette var hans debut som regissør for barnefilm.

Arild Østin Ommundsen er utdannet ved regilinjen på Høgskolen i Stavanger. Han er gift med skuespilleren Silje Salomonsen. Paret er bosatt i Stavanger.

Filmografi 
 1999: Før solen står opp (Kortfilm)
 2001: Mongoland
 2003: Hjemsøkt
 2004: Monstertorsdag
 2009: Rottenetter
 2011: Knerten i knipe
 2013: Eventyrland
 2018: Now It’s Dark
 2020: Tottori! Sommeren vi var alene

Priser og nominasjoner 
 Nominert til Amandaprisen 2010 i klassen beste regi for Rottenetter
 Amandaprisen 2013:
 Beste foto for Eventyrland
 Nominert i klassen beste regi for Eventyrland
 Nominert i klassen beste lyddesign foto for Eventyrland (sammen med Gisle Tveito)
 Kanonprisen 2013:
 Beste regi for Eventyrland
 Beste produsent for  Eventyrland (sammen med )
 Nominert i klassen beste manus for Eventyrland
 Nominert i klassen beste foto for  Eventyrland
 Aamot-statuetten 2013
 Rogaland fylkeskommunes kulturpris 2013
 Nominert til Amandaprisen 2021 i klassen beste regi for Tottori! Sommeren vi var alene (sammen med Silje Salomonsen)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske filmregissører
Amanda for beste foto
Amandaprisen 2013
Vinnere av Kanonprisen
Fødsler i 1969
Stefano Battistelli

Stefano «Bibi» Battistelli (født 6. mars 1970 i Roma) er en tidligere rygg- og medleysvømmer fra Italia. Battistelli konkurrerte i to etterfølgende olympiske leker (1988 og 1992) og tok en bronse begge gangene. OL-medaljen fra Seoul i 1988 er den første noen gang tatt av italiensk svømmer.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Italienske svømmere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Italia under Sommer-OL 1988
Svømmere under Sommer-OL 1988
Medaljevinnere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Italia under Sommer-OL 1992
Svømmere under Sommer-OL 1992
Personer fra Roma
Olympiske medaljevinnere i svømming
Chaltenia patagonica

Chaltenia patagonica er en bille og den eneste i slekten Chaltenia, i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.  Systematikken følger Carabidae of the World. Den er ikke registrert i Norge.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de  voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Chaltenia patagonica – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Norsk entomologisk forening 

Skyggeløpere
Askeladden som kappåt med trollet

Askeladden, som kappåt med trollet er et folkeeventyr utgitt av Asbjørnsen og Moe allerede i første hefte av Norske Folkeeventyr (1841). Eventyret ble skrevet ned av Jørgen Moe, etter en innsamling han gjorde på Ringerike og trykket første gang i Norske Folkeeventyr i 1843.

Askeladden som kappåt med trollet er et internasjonalt kjent eventyr (AT 1088). Det er kjent i 27 varianter i Norge, men finnes også belagt i finsk, svensk, samisk, dansk, irsk, skotsk, engelsk, fransk, tysk, tsjekkisk, slovensk, katalansk, spansk, italiensk, gresk, georgisk, russisk, ukrainsk og indisk språkdrakt, foruten å ha blitt spredd til Amerika med spanske og britiske emigranter.

Handling 
Per og Pål blir skremt bort av et troll fra skogen, hvor de holder på med vedhogst. Askeladden ber om å få med seg en stor nistepakke, og drar ut i skogen for forsøke det samme som brødrene. Han treffer på trollet, og svarer trollets trusler med å klemme mysen ut av en hvitost som han later som er en stein. Trollet blir skremt, og hjelper Askeladden med å hugge. I kveldinga blir Askeladden invitert hjem til trollet, og Askeladden utfordrer han i kappeting. Askeladden tar sekken sin på magen, og heller mer grøt i sekken enn han putter i munnen. Når den er full, skjærer han opp «magen» og oppfordrer trollet til å gjøre det samme når han blir mett. Trollet dør, og Askeladden bringer hjem trollskatten til familien sin.

Tolkning
Etter en strukturalistisk forklaringsmodell uttrykker dette eventyret de grunnleggende motsetningene mellom natur og kultur: «Trollet forvalter skattene mens mennesket høster ressursene».
Motiv 1: Eierskap til skogen: Askeladden hugger ved og erobrer eller kultiverer urørt, jomfruelig mark, som trollet ønsker å bevare urørt, som tett, selvgrodd urskog. Gjennom verbale overdrivelser og skinnhandlinger klarer Askeladden å lure utysket. Det vil si, han klemmer vannet ut av en fersk, ny hvitost, som han påstår å være en hvit stein.
Motiv 2: Styrkeprøven: Gutten blir bedt om å hente vann i en diger bøtte som han ikke engang klarer å rikke på, men sier han like gjerne går og henter hele brønnen, noe trollet i frykt for følgene av å miste vannkilden sin blir nødt til å avslå.
Motiv 3: Spisekonkurransen: Mens trollets altetende glupskhet representerer de nedbrytende kreftene i naturen, står Askeladdens snartenkte påfunn å stappe grøten ned i en sekk han har plassert på magen, for deretter å snitte den opp og få trollet til å gjøre det samme med magen. Dermed setter det «dumme trollet» livet til i konkurransen.

Dukkefilm
Eventyret er også blitt filmatisert av Ivo Caprino i dukkefilmen Gutten som kappåt med trollet. Der er imidlertid Peter Christen Asbjørnsen som i den filmatiske rammefortellingen gjort til ansvarlig for eventyret, til tross for at varianten egentlig ble samlet og gjenfortalt av Jørgen Moe for Norske Folkeeventyr 1.1 (1841).

Se også
 Askeladden
 Gutten som kappåt med trollet (dukkefilm)
 Aladdin

Referanser

Eksterne lenker

Norske folkeeventyr
Sinozolus yuae

Sinozolus yuae er en bille og representerer den eneste i slekten Sinozolina, i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller. Den er ikke registrert i Norge. Systematikken følger Carabidae of the World.  Den finnes i Kina. 

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Sinozolus yuae – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Norsk entomologisk forening 

Skyggeløpere
Vest (klesplagg)

Vest er  et ermeløst klesplagg som brukes på overkroppen. Det finnes forskjellige typer vester, og vester brukes ved både finere og mer hverdagslige anledninger.

Navn 
Ordet vest skal komme fra fransk veste som har det fra italiensk vesta, et ord som er dannet av det latinske vestis, det vil si «kledning“ eller «drakt». På britisk-engelsk betyr vest «undertrøye», mens waistcoat («midjefrakk») brukes om «vest» eller «ermeløs jakke». På amerikansk og australsk betyr vest «vest».

Historikk og typer

Se også 
 Livstykke

Eksterne lenker 
 
 

Klesplagg
Broscus

Broscus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandgravere (Broscinae) i familiegruppen løpebiller. 
Bare én art, Broscus cephalotes, er registret fra Norge. 

Artene i slekten Broscus er minst 16 mm lange. med matt svart farge. Antennens tredje ledd er dobbelt så langt som andre leddet. Brystskoldet (pronotum) er avskilt fra dekkvingene av en tydelig innsnøring (hals).  

Biller tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie sandgravere Broscinae Broscinae Hope, 1838 [=Broscini]  - to arter i Norge
 stammen Broscini Hope, 1838 
 slekten Broscus Panzer, 1813 
 Broscus aberti Jedlicka, 1965
 Broscus asiaticus Ballion, 1871
 Broscus augustulus Semenov, 1891
 Broscus bipilifer Andrewes, 1927 
 Broscus canaliculatus Fischer von Waldheim, 1829 
 Broscus cephalotes (Linnaeus, 1758) – vidt utbredt og den vanligste av artene 
 Broscus costatus Morvan, 1980
 Broscus crassimargo Wollaston, 1865 
 Broscus declivis Semenov, 1889 
 Broscus glaber Brulle, 1836
 Broscus insularis Piochard de la Brulerie, 1868
 Broscus jaegeri J. Schmidt, 1996
 Broscus karelini Zoubkoff, 1837 
 Broscus kozlovi Kryzhanovskij, 1995
 Broscus laevigatus Dejean, 1828
 Broscus nobilis Dejean, 1828
 Broscus politus Dejean, 1828 
 Broscus potanini Semenov, 1889 
 Broscus przewalskii Semenov, 1889
 Broscus punctatostriatus Fischer von Waldheim, 1829
 Broscus punctatus Dejean, 1828
 Broscus rutilans Wollaston, 1862
 Broscus semistriatus Dejean, 1828
 Broscus taurulus Andrewes, 1927
 Broscus uhagoni Bolivar y Pieltain, 1912

Referanser

Litteratur 
 Bertram G. Rye. 1908. Biller I. Løpebiller. Danmarks Fauna Bind 3. G.E.C. GAD, København.

Eksterne lenker 
 
 Broscus – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Broscus - Fauna Europaea - engelskspråklig
 Broscus - bilder
 Norsk Entomologisk forening 

sandgravere
Biller formelt beskrevet i 1813
Harestua holdeplass

Harestua holdeplass (tidligere Furumo holdeplass) er en holdeplass på Gjøvikbanen i Lunner i Viken fylke. Holdeplassen ble åpnet i 1984 på grunn av stor boligbygging i området.

I løpet av 2012 ble holdeplassen oppgradert. Siden desember 2012 erstatter den gamle Harestua stasjon og den gamle holdeplassen, som var stengt i anleggstiden. Den er nå blant annet utstyrt med venterom og er tilrettelagt for blinde. Stasjonen er tilknyttet .

Referanser

Eksterne lenker 
 Bane NOR om Harestua holdeplass 
 NSB om Harestua holdeplass
 Norsk Jernbaneklubb om Furumo holdeplass
 Norsk Jernbaneklubb om Gjøvikbanen

Jernbanestasjoner på Gjøvikbanen
Jernbanestasjoner i Viken
Jernbanestasjoner åpnet i 1984
1984 i Norge
Jernbanebyggverk i Lunner
Axonyina

Axonya 
 Broscodes 
 Rawlinsius 

Axonyina er en gruppe av biller i delgruppen (underfamilien) sandgravere (Broscinae) i familiegruppen løpebiller. Ingen arter er registret fra Norge.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilien Sandgravere, Broscinae, [=Broscini] 
 delgruppe Axonyina Roig-Junient, 2000
 slekten Axonya Andrewes, 1923
 slekten Broscodes Bolivar y Pieltain, 1914
 slekten Rawlinsius  Davidson and Ball, 1998

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Axonyina – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Norsk entomologisk forening

Sandgravere
Biller formelt beskrevet i 2000
Barypina

Barypus 
 Microbarypus 

Barypina er en gruppe av billene i delgruppen (underfamilien) sandgravere (Broscinae) i familiegruppen løpebiller. Ingen arter er registret fra Norge.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilien Sandgravere, Broscinae, [=Broscini] 
 delgruppe Barypina Jeannel, 1941 [=Barypini] 
 slekten Barypus Dejean, 1828 
 slekten Microbarypus Roig-Junient, 2000

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Barypina – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Barypus clivinoide - bilde
 Barypus sp. - bilde
 Norsk entomologisk forening

Sandgravere
Biller formelt beskrevet i 1941
Creobiina

Acallistus 
 Adotela 
 Anheterus 
 Bountya 
 Brithysternus 
 Cascellius 
 Cerotalis 
 Creobius 
 Gnathoxys 
 Nothocascellius 
 Promecoderus 
 

Creobiina er en gruppe av biller i delgruppen (underfamilien) sandgravere (Broscinae) i familiegruppen løpebiller. Ingen arter er registret fra Norge.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilien Sandgravere, Broscinae, [=Broscini] 
 delgruppe Creobiina Jeannel, 1941 [=Creobiini]  
 slekten Acallistus Sharp, 1886 
 slekten Adotela Castelnau, 1867 
 slekten Anheterus Putzeys, 1868
 slekten Bountya Townsend, 1971 
 Bountya insularis Townsend, 1971  – bare kjent fra Bountyøyene og New Zealand.
 slekten Brithysternus MacLeay, 1873 
 slekten Cascellius Curtis, 1839 
 slekten Cerotalis Castelnau, 1867 
 slekten Creobius Guerin-Meneville, 1838 
 slekten Gnathoxys Westwood, 1839 
 slekten Nothocascellius Roig-Junent, 1995 
 slekten Promecoderus Dejean, 1829

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Creobiina – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Creobius (Creobius) eudouxii - bilde
 Norsk entomologisk forening 

Sandgravere
Biller formelt beskrevet i 1941
Nothobroscina

Brullea 
 Chylnus 
 Diglymma 
 Eurylychnus 
 Mecodema 
 Metaglymma 
 Nothobroscus 
 Oregus 
 Percolestus 
 Percosoma 

Nothobroscina  er en gruppe av biller i delgruppen (underfamilien) sandgravere (Broscinae) i familiegruppen løpebiller. Ingen arter er registret fra Norge.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilien Sandgravere, Broscinae, [=Broscini] 
 delgruppe Nothobroscina Roig-Junient, 2000 
 slekten Brullea Castelnau, 1867 
 slekten Chylnus Sloane, 1920 
 slekten Diglymma Sharp, 1886 
 slekten Eurylychnus Bates, 1891 
 slekten Mecodema Blanchard, 1853 
 slekten Metaglymma Bates, 1867
 slekten Nothobroscus Roig-Junent & Ball, 1995 
 slekten Oregus Putzeys, 1868 
 slekten Percolestus Sloane, 1892 
 slekten Percosoma Schaum, 1858

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Nothobroscina – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
 Norsk entomologisk forening

Sandgravere
Biller formelt beskrevet i 2000