alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Mats Johansen Beldo

Mats Johansen Beldo (født 30. juli 1993 fra Alta) er norsk studentpolitiker. I 2017 ble han valgt til leder av Norsk studentorganisasjon.

Beldo studerte på UiT Norges arktiske universitet hvor han har bachelor i statsvitenskap og master i organisasjon og ledelse. Han har vært universitetsstyremedlem to perioder fra 2015-2017 og sentralstyremedlem for Norsk studentorganisasjon i to perioder fra 2015-2017. Våren 2017 ble Beldo valgt til leder av Norsk Studentorganisasjon hvor han representerte 230 000 studenter fra 2017-2018. Han har stått på Høyres liste til kommunestyrevalget i 2015. Han jobber i dag som rådgiver i Seksjon for økonomiforvaltning og studentvelferd i Kunnskapsdepartementet.

Referanser  

Fødsler i 1993
Norske politikere
Hüseyin Göçek

Hüseyin Göçek (født 30. november 1976 i Istanbul) er en tyrkisk fotballdommer som til daglig dømmer i landets øverste divisjon Süper Lig. I tillegg har han dømt flere internasjonale kamper på aldersbestemt nivå både i regi av FIFA og UEFA.

Göçek begynte sin dommerkarriere i TFF 3. Lig (fjerde nivå) i 1998 og dømte for første gang i Süper Lig under 2004/2005-sesongen i kampen mellom Kayserispor og MKE Ankaragücü den 22. august 2004. Hans første europacupkamp kom den 17. juli 2008, da han dømte første kvalifiseringsrunde av UEFA Europa League 2008/09 mellom FC Shakhter Karaganda og Debreceni VSC (1–1).

Han har dømt flere landskamper på U-21-nivå, blant annet flere kamper under kvalifisering til europamesterskap for EM U-21. Göçek debuterte internasjonalt som hoveddommer på øverste nivå den 11. februar 2009, da han dømte vennskapskampen mellom  og  (0–2). Hüseyin Göçek fungerte som assistentdommer under både EM i fotball 2012 og EM i fotball 2016.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Dommerprofil hos Worldreferee.com
 Dommerprofil hos Soccerway.com
 Dommerprofil hos Transfermarkt.com

Tyrkiske fotballdommere
Personer fra Istanbul
Fødsler i 1976
Carl Emil Kåshagen

Carl Emil Kåshagen (født 9. februar 1991) er en norsk friidrettsutøver som representerer Moelven IL. Han løper hovedsakelig 200 meter og vant NM gull på distansen i 2014 på 21.39 som er hans personlige rekord.

Medaljer i norske mesterskap

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske sprintere
Norgesmestere i friidrett
Personer fra Ringsaker kommune
Fødsler i 1991
Juniornorgesmestere i friidrett
Liste over statsledere i 1977



Afrika

Asia

Europa

Nord-Amerika

Oseania

Sør-Amerika

Referanser

Eksterne lenker
 http://www.portalestoria.net/rulers%20countryby.htm 
 Herskere
 CIDOB Foundation

1977
Internasjonale relasjoner i 1977
Aphodoharmogaster

se systematisk inndeling

Aphodoharmogaster er en underslekt eller slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utbredelse 
Arten er utbredt i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
 slekten Aphodoharmogaster Endrödi, 1983 
 Aphodoharmogaster costata Endrödi, 1983

Kilder 
 Liste over artene (med noen synonymer)

Eksterne lenker 
 

Gjødselbiller
Biller formelt beskrevet i 1983
Hemicorythoderus

Hemicorythoderus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En liten, avlang, brunsvart bille. Hodet er stort, snuten litt framskutt. Pronotum er kraftig uthulet på sidene, også bakover, i midten med en dyp midtfure som ikke når fram til forkanten. Dekkvingene er korte og hvelvede, ved roten med korte, høye lengdekjøler, også med opphøyde ribber.

Levevis 
Artene er knyttet til termitter, muligens bare i slekten Odontotermes. De eter trolig på soppen som termittene dyrker i tuene sine.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Den demokratiske republikken Kongo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
 Stammen Corythoderini Schmidt, 1910 – ikke i Europa
 Slekten Hemicorythoderus  Tangelder & Krikken, 1982
 Hemicorythoderus vaneyeni (Paulian, 1947)

Kilder 
 I.R.M. Tangelder og J. Krikken (1982) Termitophilous Scarabs of the Tribe Corythoderini: A taxonomic review (Coleoptera: Aphodiidae). Zoologische Verhandelingen Leiden 194: 1-114. 
 biolib.cz - Oversikt over stammer og slekter

Eksterne lenker 
 

Gjødselbiller
Biller formelt beskrevet i 1947
Batesiana

Se systematisk inndeling

Batesiana er en artsrik slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).  Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor (5,5 - 6,5 millimeter), bred, blank, svart gjødselbille. Hode og pronotum er tett og kraftig punkterte. Hodet er skovlformet, ikke innbuktet i midten foran, kraftig innsnevret foran fasettøynene. Pronotum er mye bredere enn langt, avrundet firkantet, bakkanten er sterkt utbuktet. Dekkvingene er litt pæreformede med kraftige punktstriper, mellomrommene mellom disse er høyt hvelvede og blanke.

Levevis 
Ingenting er kjent om biologien til denne arten, men den har blitt funnet mellom løvstrø og sammen med termitter.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Mellom-Amerika og også fra Bolivia, så den er trolig vidt utbredt.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
 Stammen Eupariini Schmidt, 1910 
 Slekten Batesiana Chalumeau, 1983
 Batesiana tuberculata (Bates, 1887)

Kilder 
 Generic Guide to New World Scarab Beetles - Batesiana 
 biolib.cz - Oversikt over stammer og slekter

Eksterne lenker 

 

Gjødselbiller
Dyr formelt beskrevet i 1887
Pseudomothon

Pseudomothon er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utbredelse 
Arten lever i Saudi-Arabia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselbiller, Aphodiinae Leach, 1815
 Stammen Aphodiini Leach, 1815
 Understammen Didactyliina Pittino, 1984
 Slekten Pseudomothon Pittino, 1984
 Pseudomothon arabicus Pittino, 1984

Kilder 
 biolib.cz - Oversikt over stammer og slekter

Eksterne lenker 

 

Gjødselbiller
Biller formelt beskrevet i 1984
Saudi-Arabias insekter
Macrolinus

Macrolinus er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede, blanke biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne som er delt i to av en list. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke.

Levevis 
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Passalidae - totalt 70 slekter
 Underfamilien Macrolininae
 Slekten Macrolinus Kaup, 1868
 Macrolinus andamanensis (Stoliczka, 1873)
 Macrolinus batesi  Kuwert, 1898
 Macrolinus cartereti  Boucher 1996
 Macrolinus crenatipennis  Kuwert, 1898
 Macrolinus depressus  Gravely, 1918
 Macrolinus duivenbodei  Kaup 1868
 Macrolinus foveolatus  Ma, 1988
 Macrolinus johkii  Boucher & Kon, 1998
 Macrolinus latipennis  Percheron, 1841
 Macrolinus medogensis  Zang, 1981
 Macrolinus mineti  Boucher 1996
 Macrolinus nicobaricus  Gravely, 1914
 Macrolinus obesus  Gravely, 1918
 Macrolinus puncticollis  Hincks, 1938
 Macrolinus punctipectus  Hincks, 1838
 Macrolinus rotundifrons  Kaup, 1871
 Macrolinus salibabuensis  Boucher, 1996
 Macrolinus sikkimensis  Stoliczka, 1873
 Macrolinus sulciperfectus  Kuwert, 1891
 Macrolinus urus  Heller, 1898
 Macrolinus waterhousei  Kaup 1871
 Macrolinus weberi  Kaup, 1868

Eksterne lenker 

 

Passalidae
Dyr formelt beskrevet i 1868
Mastochilus

Mastochilus er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede, blanke biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne som er delt i to av en list. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem eller seks leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke.

Levevis 
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia og Ny-Guinea.

Systematisk inndeling 
Navnet blir av og til stavet Mastachilus.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Passalidae - totalt 70 slekter
 Underfamilien Macrolininae
 Slekten Mastochilus Kaup, 1868
 Mastochilus australasicus (Percheron, 1841)
 Mastochilus lottinii (Boisduval, 1835)
 Mastochilus parvifrons (Kuwert, 1891)
 Mastochilus pectiniger Heller, 1910 - Ny-Guinea
 Mastochilus polyphyllus (MacLeay, 1826)
 Mastochilus quaestionis (Kuwert, 1891)
 Mastochilus subobliquus Tyron, 1892 - Ny-Guinea

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Mastachilus 
 

Passalidae
Dyr formelt beskrevet i 1868
Carl Zuckmayer

Carl Zuckmayer (født 27. desember 1896 i Nackenheim i Tyskland, død 18. januar 1977 i Visp i Sveits) var en tysk forfatter.

Biografi 
Zuckmayer flyttet i 1938 til USA og vendte tilbake til Europa 1946 etter andre verdenskrigs slutt. Han ble sveitsisk statsborger i 1966.

Zuckmayer var først og fremst virksom som dramatiker, men han skrev også noen romaner og en del kortprosa. Hans komedie Der Hauptmann von Köpenick (1931), som bygde på en virkelig hendelse om den arbeidsløse skomaker Wilhelm Voigt som lurte til seg 4 000 tyske mark, var en satire over troen på autoriteter i det tyske samfunnet. Dramaet Ulla Winblad (1953) er en fri tolkning av Carl Michael Bellmans liv og diktning.

Zuckmayer var medarbeider på Die Weltbühne.

Bibliografi (norsk) 
 Domherrens herlighet (1960)

Priser og utmerkelser 
 Georg Büchners pris (1929)
 Goetheprisen (1952)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Tyske dramatikere
Tyskspråklige forfattere
Pharochilus

Pharochilus er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede, blanke biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne som er delt i to av en list. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem eller seks leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke.

Levevis 
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Passalidae - totalt 70 slekter
 Underfamilien Macrolininae
 Slekten Pharochilus Kaup, 1868
 Pharochilus dilatatus (Dalman, 1817)
 Pharochilus nitidulus (MacLeay, 1871)
 Pharochilus puncticollis (MacLeay, 1871)
 Pharochilus punctiger (Gravely, 1918)
 Pharochilus rugiceps (Hope & Westwood, 1845)
 Pharochilus scutellonotus Kuwert, 1898

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Pharochilus 
 

Passalidae
Dyr formelt beskrevet i 1868
Queen Mary

Mary Thomas bedre kjent som Queen Mary (– død 1905) var en av opprørslederne under Den store ildebrand i Frederiksted, eller på engelsk Fireburn i Dansk Vestindien i 1878. Hun ble født på Antigua og kom til Sankt Croix en gang på 1860-tallet for å søke arbeide.

Fireburn 
Den 1. oktober 1878 møtte St. Croix' plantasjearbejdere som sedvanlig opp i de to største byene Frederiksted og Christiansted til den årlige skiftedag. Slaveriet var blitt opphevet 30 år tidligere, men den frigjorte befolkningen ble underlagt et nytt arbeidsreglement, som skulle hjelpe plantasjeeierne med tap av eiendom. Skiftedagen ble derfor innført hvor arbeiderne ble tvunget til å binde seg til en plantasje for minst et år av gangen, fra 1. oktober til 1. oktober. Lønnen var lav og i årene frem mot oppstanden var barnedødeligheten stor. Demonstrasjonene begynte fredelig, men utviklet seg etterhvert til at hus, sukkermarker og lagerhaller på 50 plantasjer ble herjet og brent ned. Over halvdelen av Frederiksted gikk også med i flammene.

Opprøret var blitt anført av fire kvinner, hvorav Queen Mary var den ene. Tilnavnet queen var en hedersbetegnelse for de maktfulle kvinnene på plantasjene, som sto for organiseringen av fester, brylluper og ritualer.

Til kvinnefengselet på Christianshavn 
Myndighetene på Sankt Croix slo hardt ned på oppstanden, som endte med å koste omkring 100 arbeidere livet. 12 opprørere fikk dødsdom, mange ble idømt hardt arbeide mens Queen Mary og tre andre queens ble sendt til kvinnefengselet på Christianshavn i Danmark. Queen Mary hadde vært blant dem som brøt inn i husene og slo ting i stykker, og på plantasjen Punch hadde hun ropt at de som ville slukke ilden burde halshugges. Hun fikk livstidsdom for «Delagtighed i Plyndring og Ildspaasættelse under Opstanden paa St. Croix i 1878». Da hun ankom kvinnefengslet i 1882 medbrakte hun kun en ring og et par øreringer. Mary Thomas var her omkring 40 år gammel, hadde tre barn og var ugift. Hun var tidligere straffet for å ha mishandlet et av sine barn, en anklage som ofte ramte kvinner som ikke adlød ordre. I 1887 ble hun sammen med de andre opprørere sendt tilbake til Christiansted, hvor kvinnene utsto resten av livstidsdommene. Queen Mary døde i 1905.

Ettermæle 

Selv om Danmarks største arbeideroppstand ikke er særlig kjent i Danmark, hedres Queen Mary og de andre queens på Jomfruøyene som kvinner som tok kampen opp mot den undertrykkende overmakt. Queen Mary er blitt en identitetsmarkør for befolkningen hovedsakelig viderelevert gjennom oral tradisjon, sang og fortellinger, da ingen av de fire ilddronninger har nedskrevet deres egen historie. Den tidligere Kongevejen på St. Croix ble i 1972 omdøpt til Qeen Mary Highway som en hyllest til Mary Thomas. Selve begivenheten The Fireburn markeres årlig i Frederiksted med marsj, opptredener og taler.

31. mars 2018 ble en skulptur av kunstnerne Jeanette Ehlers og La Vaughn Belle forestillende Queen Mary oppstillet foran Vestindisk Pakhus i København, som det første egentlige minne om kolonitiden på Jomfruøyene. Det var her varene fra Vestindien kom inn til København.

Referanser 

Dødsfall i 1905
Dansk Vestindia
Martin Hellman

Martin Edward Hellman (født 2. oktober 1945) er en amerikansk kryptolog, best kjent for sitt arbeid med offentlig nøkkel kryptografi i samarbeid med Whitfield Diffie og Ralph Merkle. Hellman er en langvarig bidragsyter til personvernsdebatten, og per juli 2016 skriver Hellman en bok sammen med hans kone som handler om at å stoppe krangler i hjemmet kan linkes til verdensfred.

Tidlig liv 
Hellman ble uteksaminert fra Bronx High School of Science. Han tok sin bachelorgrad i elektroteknikk fra New York University i 1966, og ved Stanford University fikk han en mastergrad og en Ph. D. i elektroteknikk i 1967 og 1969.

Fra 1968 til 1969 han jobbet ved IBMs Thomas J. Watson Research Center i Yorktown Heights, New York, hvor han møtte Horst Feistel. Fra 1969 til 1971, var han assisterende professor i elektroteknikk ved Massachusetts Institute of Technology. Han sluttet seg til Stanfords elektrotekniske institutt i 1971 som assisterende professor og jobbet fulltid ved fakultet i 25 år før han gikk av som professor i 1996 med emeritus-status.

Offentlig nøkkel kryptografi 
Hellman og Whitfield Diffies forskningsartikkel «New Directions in Cryptography» ble utgitt i 1976. Der introduserte de en ny, radikal, metode for å distribuere krypteringsnøkler, som i stor grad bidro til å løse en av de fundamentale problemene innen kryptografi; nøkkeldistribusjon (engelsk: key exchange). Fremgangsmåten har blitt kjent som «Diffie–Hellman key exchange», selv om Hellman har argumentert for at det burde bli kalt «Diffie-Hellman-Merkle key exchange» på grunn av Ralph Merkles separate bidrag. Artikkelen stimulerte til utviklingen av en type krypteringsalgoritmer, kjent blant annet som offentlig nøkkel kryptering og asymmetrisk kryptering. Hellman og Diffie ble i 2000 tildelt Marconis fellesskapspris for sitt arbeid med offentlig-nøkkel kryptografi, og for å bidra til å gjøre kryptografi til et legitimt område for vitenskapelig forskning. I 2015 ble de tildelt Turing-prisen, som ofte omtales som «Nobelprisen i informatikk», for samme arbeid.

Personvernsdebatten 
Hellman har vært en langvarig bidragsyter til personvernsdebatten knyttet til bruk av datamskiner. Han og Diffie var de mest fremtredende kritikerne av den korte nøkkelstørrelsen til Data Encryption Standard (DES) i 1975 (DES anvender en 56 bits nøkkel). Dette kan vi blant annet høre i et lydopptak av en gjennomgang av DES ved Stanford i 1976 med Dennis Branstad av NBS og representanter for National Security Agency. Deres bekymring for den korte størrelsen på nøkkelen viste seg å være godt grunnlagt - allerede i 1998 bygget EFF en maskin til 250 000 amerikanske dollar som klarte å knekke DES-krypteringen på tre dager, ved «brute forcing», altså å prøve alle potensielle nøkkelkombinasjoner.

Referanser 

Fødsler i 1945
Vitenskapelig ansatte ved MIT
Mottagere av Turing-prisen
Liste over statsledere i 1976



Afrika

Asia

Europa

Nord-Amerika

Oseania

Sør-Amerika

Referanser

Eksterne lenker
 http://www.portalestoria.net/rulers%20countryby.htm 
 Herskere
 CIDOB Foundation

1976
Internasjonale relasjoner i 1976
Rørturbin

En rørturbin (kalles også bulbturbin) er i prinsippet en horisontal kaplanturbin. Rørturbiner passer best i elvekraftverk, hvor det er stor vannmengde og lav fallhøyde. De blir ofte plassert rett i dammen, å tar på denne måten liten plass. 

Rørturbinen ligger (som en ubåt) nedsenket i vannveien, vannveien er et større støpt "rør" hvor vannet som går rundt rørturbinen. Foran (oppstrøms) i rørturbinen ligger generatoren som har egen tilkomst gjennom en vertikalt sjakt, bakerst nedstrøms for generator rotoren er turbinen som også har tilkomst gjennom en sjakt og helt bakerst (nedstrøms) turbinbladene. Typisk størrelse på en rørturbin kan være fra 6 -20 meter i diameter.

For små bulbturbiner hvor det ikke er mulig å gå inn i, kan det være et bend på røret hvor akslingen kommer ut til en generator plassert på utsiden (S-turbin).

I Norge finnes det rørturbiner i flere elver, først og fremst Glomma, men også i Namsen, Drammenselva, Numedalslågen osv. De fleste av disse har generatordelen produsert av National Industri (ABB - Alstom) og turbindelen av Kværner, National og Kværner har også leverte mange rørturbiner til Sverige hvor det er mange elver som einer seg for rørturbiner.

Turbiner
Vannkraft
Helle Tuxen

Helle Tuxen (født 4. september 2001 i Tananger) er en norsk stuper. Sammen med søsteren sin Anne Vilde Tuxen stuper hun synkron. Hun har vært aktiv siden 2010.

Hun konkurrerer i 3 meter synkron. Hun tok sølv på FINA 2016 Diving Grand Prix i Madrid.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske stupere
Personer fra Sola kommune
Deltakere under Sommer-OL for ungdom 2018
Deltakere for Norge under VM i svømmesport 2019
The Chainsmokers

The Chainsmokers er en amerikansk edm-duo fra New York. De slo gjennom med singelen «#Selfie» i 2014.

Referanser 

Band etablert i 2012
Liste over statsledere i 1975



Afrika

Asia

Europa

Nord-Amerika

Oseania

Sør-Amerika

Referanser

Eksterne lenker
 http://www.portalestoria.net/rulers%20countryby.htm 
 Herskere
 CIDOB Foundation

1975
Internasjonale relasjoner i 1975
Johan Arnstad

Ole Johan Arnstad (født 18. mai 1902 i Stjørdal, død 23. april 1967 i Stjørdal) var en norsk avisredaktør og motstandsmann.

Han var sønn av gårdbruker Olaf Arnstad og hustru Gudrun Hembre på Nordre Venna i Stjørdal. Faren var nevø av ordfører John O. Arnstad og fetter av Olav og John Arnstad. Johan Arnstad giftet seg i 1946 med Gunbjørg Bakken, som han fikk barn med. De bodde på Stjørdalshalsen; gården ble solgt ut av slekten i 1948.

Han gikk folkehøyskole og Mære landbruksskole før han i 1929 ble journalist og forretningsfører i Stjørdalingen. Ved angrepet på Norge i 1940 kjempet Arnstad i slaget ved Hegra festning, som han etter krigen utgav bok om. Etter frigjøringen overtok han også som redaktør i Stjørdalingen, som hadde blitt et NS-organ under krigen, og styrte avisen frem til sin død i 1967. Arnstad gjenreiste avisen som et organ for Senterpartiet, men gav den også en bredere borgerlig profil. Han var styremedlem i Nord-Trøndelag bladeierforening og Nord-Trøndelag presselag.

Referanser 

Norske redaktører
Journalister i norske lokalaviser
Norske motstandsfolk under andre verdenskrig
Personer fra Stjørdal kommune