alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Dannemann

Dannemann eller dannemand (dannekvinne om en kvinne) er en gammel betegnelse som blant annet fantes i norsk lovverk, som beskrivelse av en aktverdig og pålitelig (dannet) person.

På 1600-tallet omtalte folk hverandre som «dannemenn» og «dannekvinner», av norrønt dándi (= dugende). Ved ekteskapsinngåelsen skulle mannen foran presten love å oppføre seg som en «dannemann» mot sin kone. 

Da fogden på Bergenhus fengslet en kvinne for trolldom i 1576, «gjorde hun sin døl», dvs. skaffet medsvergere som avla ed på at hun var troverdig. Med 11 «uberyktede dannekvinner» og selv tolvte «gjorde hun sin døl» etter Norges lov og ble da frifunnet, stadfestet av herredagen i 1578. 

Da Magdalena Gestdatter stevnet sin ektemann inn for kapittelretten i Stavanger i 1598, viste hun til hans dårlige oppførsel mot henne og barna, «som ingen dannemann sømmer».

Andre benevnelser
 Gammelnorsk og gammeldansk: donde, dondemand, dandaman.
 Islandsk: dándismaður.

Bruk
I Christian Vs lovbok (1. bok, kap. 19 – «Om Arrest og beslag» , pkt. 1 ) står for eksempel:
«Arrest skal giøres ved Rettens Betiente og Kongens Foged, eller om de ikke ere tilstæde, ved tvende Dannemænd».

Referanser

Ord og uttrykk
Askvoll kirke

Askvoll kirke (Askvoll kyrkje) er en langkirke fra 1863 i Askvoll kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tømmer, har 450 plasser og er i basilikastil. Arkitekt for kirken var kunstneren Anders Askevold. Han har også malt altertavlen som viser Jesus i bønn i Getsemane. Altertavlen ble opprinnelig malt til den forrige kirken og ble berget ut da denne brant ned i 1862.

Den nåværende kirken er den fjerde kjente i bygden. Den første var en stavkirke som trolig sto på stedet som nå kalles Kyrkjebakken og som først er nevnt i kildene i 1306. Den andre kirken ble bygd i 1604, og var en tømret kirke som sto til 1859, da den ble erstattet av en korskirke som bare fikk stå tre år før den brant ned etter lynnedslag.

Se også 
Askvoll gamle kirke

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 
 Arkivverket: Prestegjeld og sogn i Sogn og Fjordane
 Kart fra 1979 som viser sognegrenser Digitalarkivet

Kirker i Askvoll
Kulturminner i Askvoll
Kirker i Sunnfjord prosti
Religiøse byggverk fra 1863
1863 i Norge
Kvammen kapell

Kvammen kapell er en kirke konstruert i en kvadratisk form fra 1977 i Kvammen, Askvoll kommune, Vestland fylke.

Byggverket er i tegl og har 300 sitteplasser. Arkitekt for kapellet var Alf Apelseth.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
 Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
 

Kirker i Askvoll
Kulturminner i Askvoll
Kirker i Sunnfjord prosti
Norske kirker fra 1977
Skeiane stasjon

Skeiane stasjon, tidligere Sandnes stasjon (1996–2009 kalt Sandnes holdeplass av NSB) er en jernbanestasjon på Jærbanen, 15,36 kilometer sør for Stavanger. Stasjonen ligger på Skeiene i Sandnes sentrum og var byens hovedstasjon fra åpningen i 1955 til oppgraderingen av holdeplassen Sandnes sentrum i 1996. Den har deretter vært ubetjent stoppested bare for lokaltog. Dagens stasjonsbygning skal rives i forbindelse med opparbeidelse av hele området, inkludert stasjonsområdet ved Brueland. Bygget brukes i dag til kommunale bydekkende helsetjenester og lokal helsestasjon hovedsakelig for Austrått bydel og deler av sentrum.

Den 12. august 2017 endret stasjonen navn fra Sandnes stasjon til Skeiane stasjon for å unngå forveksling med Sandnes sentrum holdeplass.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Jernbanestasjoner på Jærbanen
Jernbanebyggverk i Sandnes
Jernbanestasjoner åpnet i 1955
1955 i Norge
Sæle kirke

Sæle kirke er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1903 i Balestrand kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tømmer og har 170 plasser.

Historie
I likhet med mange andre steder, for eksempel Bygstad i nabokommunen Gaular, lå det lang strid bak byggingen av Sæle kirke. Fram til den nye kirken ble bygd, var det den gamle steinkirken fra ca. 1200 på Kvamsøy som var sognekirken. Denne var både gammel, liten og lite tilgjengelig, og mange i sognet jobbet derfor for å bygge ny kirke, enten på Sæle eller på Lindane.

Øst i sognet (I retning Balestrand) ville mange beholde den eksisterende kirken på Kvamsøy, men i de vesttlige delene av sognet jobbet mange for å bygge ny kirke. I 1890 samlet disse inn underskriftene til 61 husfedre på en søknad om å bygge ny kirke lenger mot vest. Denne søknaden ble avslått av sognestyret og kirkedepartementet. Noen år senere ble det satt i gang pengeinnsamling til ny kirke. Dette gjorde at departementet snudde, og i 1896 ble bygging av ny kirke godkjent.

Byggmester Korsvold som stod for byggingen hadde samtidig ansvaret for Gaupne kirke i Luster. Disse to kirkene er slående like. Arkitekten, Hans Jacob Sparre hentet inspirasjon fra Borgund stavkirke i Lærdal, og man kan også finne trekk fra denne kirken igjen i Sæle kirke.

Inventar

Altertavle
Altertavlen er fra 1935. Fram til dette stod det bare et enkelt kors på alteret.

Messehagel
Kirken har en gammel, udatert messehagel fra Kvamsøy kirke.

Litteratur
 Aaraas,Margrethe Henden; Djupedal, Torkjell; Vengen, Sigurd; Forsund, Finn Borgen, På kyrkjeferd i Sogn og Fjordande – 2. Sogn, Selja Forlag, Førde, 2000. ISBN 82-91722-14-5

Eksterne lenker
 Norges kirker
 Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
 Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
 
 

Kirker i Sogndal
Kirker i Sogn prosti
Kulturminner i Sogndal
Norske kirker fra 1903
Hans Jacob Sparre
Balestrand
Davik kirke

Davik kirke (Davik kyrkje) er en langkirke fra 1886 i Bremanger kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tømmer og har 500 plasser.

Kirken ble satt opp etter tegninger utarbeidet av arkitekt Georg Andreas Bull, dette var samme tegninger som ble benyttet til bygging av Vanylven kirke.
Før det ble satt inn orgel på galleriet i 1933 var det plass til rundt 700 personer i kirken, og den er en av de største i fylket.

Altertavlen er fra 1885 og viser nattverden. Den er laga av Anders Ohrem og Ole Marius Holmøe. Prekestolen er rikt utskåret og er fra 1600-tallet.

Davik kirke er sognekirke for Davik sogn i Nordfjord prosti. 
Området tilhørte Eid prestegjeld frem til 1740. 
Da ble sognene Davik, Rugsund og Ålfoten skilt ut som et eget prestegjeld som fikk navnet Davik.

Det har vært kirke på Davik siden middelalderen. 
Man finner Davik-kirken nevnt første gang i kildene i 1306. 
Kirken som da stod var trolig en stavkirke fra 1200-tallet.
Det neste kirkebygget ble reist i 1655 og var en tømret langkirke. 
Denne ble i sin tur erstattet av en korskirke i 1750 
Korskirken stod til etter at den nåværende kirken stod ferdig i 1886, da ble den revet. 
Grunnen til at kirken fra 1750 ble erstattet var at den var blitt for liten.

Litteratur 
 Davik kyrkje 100 år (Davik sokneråd, 1986)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
 Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane

Kirker i Bremanger
Kulturminner i Bremanger
Kirker i Nordfjord prosti
Religiøse byggverk fra 1886
1886 i Norge
Bygninger tegnet av Georg Andreas Bull
RKC Waalwijk

RKC Waalwijk er en nederlandsk fotballklubb grunnlagt i 1940. RKC står for Rooms Katholieke Combinatie (nederlandsk: Romersk-katolsk kombinasjon). De spiller kampene sine på Mandemakers Stadion som ligger i Waalwijk.

Spillerstall 
Oppdatert 4. november 2022.

Utlånte spillere

Resultater

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Nederland
Fotballag etablert i 1940
1940 i Nederland
Ludvig Nielsen

Ludvig Nielsen (født 3. februar 1906 i Borge i Østfold, død 22. april 2001 i Trondheim) var komponist, kor-dirigent, og domorganist i Nidarosdomen i 41 år.

Liv og virke

Utdannelse 
Nielsen var utdannet ved musikkonservatoriet i Oslo under Arild Sandvold i orgelspill, Dagmar Walle-Hansen i klaver og Gustav Fr. Lange i teori. Han dro videre til Leipzig, og studerte under Karl Straube og Günther Raphael.

Karriere 
Han var organist i Høvik kirke i perioden 1924-32, og i Ris kirke 1932-35. I årene 1935-76 var han organist og kantor i Nidarosdomen. Han regnes som initiativtager til Olavsfestdagene i 1963. 

Han utga to plater med egne verker, og komponerte mye kirkemusikk: fem helaftens verker (kor, soli og orkester) og tallrike orgelverker, kantater og motetter. Blant bestillingsverkene var Konsert for orgel og orkester til Norges musikkhøgskoles 100-årsjubileum i 1983. Han underviste ved Trondhjems Musikkskole, i noen år også ved musikklinjen på Norges lærerhøgskole.

Nielsen var Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden, ridder av Dannebrogordenen, og mottok Norsk kulturråds musikkpris i 1976, Lindemanprisen i 1979 og Trondheim kommunes kulturpris i 1983.

Musikk 
Liste over Ludvig Nielsens verker

Diskografi 
 Harald Rise: Organ Works on Gregorian Themes (1992)
 Trondheimsolistene: Jul i Nidarosdomen (1992)
 New Church Music from the Nidaros Cathedral (1992)
 Nidarosdomens Guttekor: Laudate (1994)
 Nidarosdomens Guttekor: Våre vakreste salmer og sanger (1996)
 Arve Tellefsen og Nidarosdomens Guttekor: Stille natt (1997)
 Voci Nobili: Kontraster (1998)
 Kåre Nordstoga: Lovsang under kirkehvelv (1999)
 Oslo Domkor: Det hellige kors - Salmer for Faste og Pasjon (2000)
 Stein Røe: Frygdesong (2002)
 Den beste julemusikken (2002)
 Ludvig Nielsen - Works for Organ (2005)
 Sondre Bratland: Jul i en stall (2006)
 Harald Rise: Ludvig Nielsen Organ Works (2006)

Referanser

Eksterne lenker 
 Ludvig Nielsen er død. Artikkel hos ballade.no

Norske dirigenter
Norske organister
St. Olavs Orden
Dannebrogordenen
Personer fra Fredrikstad kommune
Fødsler i 1906
Dødsfall i 2001
Dennis van der Ree

Dennis van der Ree (født i Rotterdam 19. april 1979) er en nederlandsk fotballspiller. Han er forsvarsspiller i Cambuur.
Van der Ree startet å spille fotball for FC Utrecht i 1997, og han spilte 29 kamper fordelt over to sesonger for klubben før han ble lånt ut til NAC Breda sesongen 1999-2000.

Da han vendte tilbake til FC Utrecht var han ute i kulden og spilte bare 8 kamper i løpet av de to neste sesongene. Sommeren 2003 gikk han til AGOVV Apeldoorn, og han har var fast på førstelaget fram til sommeren 07, da han gikk til Cambuur.

Eksterne lenker 
 

Nederlandske fotballspillere
Fotballspillere for FC Utrecht
Fotballspillere for NAC Breda
Fotballspillere for AGOVV Apeldoorn
Personer fra Rotterdam
Fødsler i 1979
Gamle Aker kirkegård

Gamle Aker kirkegård omkranser Oslos eldste bygning, Gamle Aker kirke fra 1100-tallet. Kirken og kirkegården har adresse Akersbakken 26, og danner et grøntareal som strekker seg mellom Telthusbakken og Akersbakken i Oslos nordlige sentrumsområde. Like sørvest for gravlunden ligger den større og mer kjente Vår Frelsers gravlund. I berget under kirken og kirkegården finnes det fortsatt spor etter gruvedrift fra middelalderen. Også kirkegårdens historie strekker seg tilbake til middelalderen, mens de yngste delene er anlagt på 1940-tallet. Kirkegården ble også utvidet i 1918 og 1929. I dag benyttes gravplassen kun ved urnenedsettelse for personer med tilknytning til menigheten.

Under andre verdenskrig ble dronning Mauds sarkofag i all hemmelighet oppbevart i Gamle Aker kirke.

Kjente personer gravlagt på Gamle Aker kirkegård 
 Georg von Bertouch, offiser
 Ole Georg Gjøsteen, leder for Arbeiderpartiet
 Enevold de Falsen, embetsmann
 Hans Nielsen Hauge, lekpredikant, folkeopplyser og selvstendig næringsdrivende
 Christopher Hansteen, astronom
 Lars Holst, leder for Venstre og redaktør i Dagbladet
 Christian C.A. Lange, historiker
 Adolf Schirmer, arkitekt
 Herman Major Schirmer, arkitekt
 Jørgen Herman Vogt, førstestatsråd
 Benjamin Wegner, industrimann
 Henriette Wegner, forretningskvinne, filantrop og medeier i Berenberg Bank
Anne Nyutstumo, skuespiller og musiker

Se også 
 Liste over gravlunder i Oslo

Kilder 
 Gamle Aker kirkegård. Oslo kommunes hjemmeside. (besøkt 18. desember 2015)

Eksterne lenker 
 
 


Bydel St. Hanshaugen
Gamle Aker
Gravlunder i Oslo
Kulturminner i bydel St. Hanshaugen
Nils Holgerssons forunderlige reise gjennom Sverige

Nils Holgerssons forunderlige reise gjennom Sverige, svensk originaltittel Nils Holgerssons underbara resa genom Sverige, er ei barnebok av Selma Lagerlöf, utgitt i to bind i 1906 og 1907.

Se også
Århundrets 100 bøker ifølge Le Monde

Eksterne lenker
 fulltekstversjon fra Prosjekt Runeberg

Bøker fra 1906
Bøker fra 1907
Svenske barnebøker
Athboy

Athboy er en liten by i Meath i Irland, nær grensen til Westmeath. 

I middelalderen var Athboy et befestet punkt i the Pale. Owen Roe O'Neill tok den i 1643, og seks år senere slo Oliver Cromwell leir på Hill of Ward rett ved. På denne åsen, som også er kjent som Tlachtga, ble det holdt spesielle feiringer på den før-kristne festdagen samhain.

Tårnet til byens protestantiske kirke er en rest av et karmelittkloster fra det 14. århundre. Rett ved denne kirken kan man se rester av bymuren. 

Vest for byen ligger Caucestown, som var klanen O'Bracains område. Cacestown Castle tilhørte denne klanen, som var kjent for sine bragder i krig.

Eksterne lenker 
 

Byer i Meath
Clonard (Meath)

Clonard er en liten landsby i Meath i Irland. Den ligger ved hovedveien N4 mellom Kinnegad og Ballynadrumny. 

Stedet hadde i middelalderen et stort kloster, kjent som Clonard abbedi. Det ble grunnlagt i det 6. århundre av St. Finnian, og var en periode sete for bispedømmet Meath. 

Det er bevart ruiner av en normannisk festning.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Landsbyer i Meath
Bellewstown

Bellewstown er en landsby i Meath i Irland. Den ligger ved høyden Crockafotha, med utsikt mot Mournefjellene i nord og Irskesjøen i øst. 

Det har blitt arrangert hesteveddeløp i landsbyen i flere århundrer; det første dokumenterte løpet er nevnt i Dublin Gazette fra august 1726. I 1780 klarte George Tandy, en tidligere borgermester i Bellewstown, å overtale Georg III til å sponse et løp. Det fikk navnet «His Majesty's Plate» med en verdi på hundre pund, noe som var en svært stor sum dengang.

Eksterne lenker 
 Bellewstown Race Course
 Bellewstown Golf Course

Landsbyer i Meath
Gormanston (Meath)

Gormanston er en landsby i Meath i Irland. 

Gormanston Castle var fra det 14. århundre sete for Prestonslekten, som klarte å holde fast på sine eiendommer gjennom flere århundrer selv om de var katolikker og dermed egentlig ikke hadde rett til å eie fast eiendom. Slektens overhode har tittelen vicomte Gormanston, og er den høyest rangerte irske vicomte. Slekten solgte slottet i 1950-årene; det ble kjøpt av fransiskanerordenen, som opprettet Gormanston College, en internatskole for gutter. 

En av det irske flyvåpenets baser ligger utenfor byen.

Eksterne lenker 
 

Landsbyer i Meath
Turid Balke

Turid Balke (født 25. juli 1921 i Kirkenes, død 5. januar 2000 i Oslo) var en norsk skuespiller, regissør, barnebokforfatter og scenograf. 

Turid Balke filmdebuterte 1953 i den norske filmen Brudebuketten. Sist kjent som den plagsomme naboen fru Smith i TV2s Karl & Co.

Biografi

Teater 
Turid Balke scenedebuterte i 1952 og har vært ansatt ved Trøndelag Teater, Folketeateret og Chat Noir. Hun har også hatt frilansoppdrag ved flere scener, blant andre Södra Teatern i Malmø i 1959. Blant hennes tidlige teaterroller kan en nevne Petrea i Det lykkelige valg, Hilde i Fruen fra havet og Kvitugla i Olav Duuns Medmenneske. Hun har utover sin skuespillerkarriere skrevet og iscenesatt en rekke stykker for barn, blant annet En modig mygg som hun blant annet satte opp på Nationaltheatret i 1972. Fra 1972 var hun sammen med Pernille Anker med på å starte opp barneteatervirksomheten ved Scene 7, og de to startet i 1975 frilansgruppen Filiokusteatret, der Balke var en drivende kraft frem til 1982.

Film og TV 
Turid Balke har også gjort seg bemerket i flere barnefilmer, blant annet i Ivo Caprinos Ugler i mosen fra 1959 og de to Kamilla og tyven-filmene.

I 1963, 1964 og 1965 var hun programleder for noen av NRK TVs barneprogrammer i serien I kosekroken; der fremstod hun som «Trollmor» med forskjellige huslige sysler som å koke soppbrygg og stoppe sokkene til trollet «Storfot».

Hun har utover det hatt biroller i en rekke norske filmkomedier slik som Lån meg din kone (1958), Sønner av Norge (1961), Alle tiders kupp (1964) og Noe helt annet (1985). Hun hadde også en liten birolle i den amerikanske action-eventyr-filmen Den 13. krigeren fra 1999.

Billedkunstner, forfatter og skaper av «Balkeby» 
Turid Balke hadde også utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole og både malte og laget fargerike treleker, som gnavbrikker og små hus og figurer i det hun kalte «Balkeby», inspirert av hennes barndoms Kirkenes.

Hun fikk Kulturdepartementets illustrasjonspris for tegningene i Det begynte en fredag i Finvik.

Turid Balke var oldebarn av maleren Peder Balke.

Filmroller (utvalg) 
 1953 – Brudebuketten
 1958 – Lån meg din kone
 1959 – Støv på hjernen
 1959 – Ugler i mosen
 1961 – Sønner av Norge
 1962 – Sønner av Norge kjøper bil
 1963 – Stompa Selvfølgelig
 1976 – Olsenbanden for full musikk
 1988 – Kamilla og tyven
 1989 – Kamilla og tyven II
 1989 – Tidlös kärlek  
 1999 – Den 13. krigeren

TV-roller 
 1975 – Benoni og Rosa (mini-serie)
 1982 – Brødrene Dal og spektralsteinene (TV-serie)
 1984 –  Lykkeland (mini-serie)
 1989 – Marerittet (mini-serie)
 1998-99 – Karl & Co (TV-serie)
 1994 – Bi- rolle som «damen i nr.14»  i Mot i brøstet (TV-serie)

 Barnebøker 
 1974: Det begynte en fredag i Finvik  
 1980: En modig mygg: et myggestikkstykke – oppført på Nationaltheatrets amfiscene 1971 
 1997: Hilsen fra Dirut''

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Om Turid Balke, presentasjon på Kulturnett

Norske skuespillere
Norske barnebokforfattere
Norske scenografer
Personer fra Sør-Varanger kommune
Vinnere av kulturdepartementets barnebokpriser
SC Heerenveen

SC Heerenveen er en nederlandsk (frisisk) fotballklubb fra Heerenveen. Klubben spiller til daglig i Eredivisie, og spiller sine hjemmekamper på Abe Lenstra Stadion.

Historie 
Sportclub Heerenveen ble stiftet 20. juli 1920 i byen Heerenveen, Friesland som Athleta. De byttet senere navn flere ganger, til Spartaan, og deretter til vv Heerenveen i 1922.

Mens Nederland var okkupert av Tyskland, vant klubben mesterskapet i Nord-Nederland tre ganger, og etter slutten av andre verdenskrig vant de den samme tittelen seks ganger på rad. Klubbens dominans skyldes mye datidens trener, Abe Lenstra, en legende i klubben som har fått arenaen oppkalt etter seg. I denne perioden førte Lenstra klubben til en historisk seier over Ajax. De lå under 1–5 med 25 minutter igjen å spille, men snudde kampen og vant 6–5.

Det gikk nedover med klubbens dominans i 1950-årene, og etter at nederlandsk fotball ble profesjonell forlot Lenstra klubben til fordel for Sportclub Enschede. I 1974 var klubben nær konkurs, men for å sikre fortsatt eksistens, ble den profesjonelle delen av klubben omdøpt til SC Heerenveen.

Klubben ble fra 1983 til 2006 ledet av president Riemer van der Velde, den lengste perioden en president i en nederlandsk klubb har hatt stillingen sammenhengende. Heerenveen har hatt flere gode spillere i stallen som har gitt klubben store overgangssummer ved salg. Salg av spillere som Klaas-Jan Huntelaar, Afonso Alves, Danijel Pranjić, Ruud van Nistelrooy og Jon Dahl Tomasson har ført til at klubben har en solid økonomi.

Trond Sollied ledet Heerenveen i sesongen 2008/09, og vant KNVB-cupen med klubben, før han kort tid etter fikk sparken. Dette ble klubbens første store tittel, da de 17. mai 2009 slo Twente på straffekonkurranse i den nederlandske cupfinalen, etter at stillingen var 2–2 ved full tid.

Spillerstall 
Oppdatert 4. november 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere

Norske spillere

Meritter 

 Deltok i gruppespillet i Mesterligaen 2000/2001.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Nederland
Fotballag etablert i 1920
Friesland (Nederland)
1920 i Nederland
SBV Excelsior

Excelsior (Excelsior Rotterdam) er en nederlandsk fotballklubb fra Rotterdam. Klubben ble stiftet 23. juli 1902 og var tidligere kjent som 'Rotterdamse Voetbal en Atletiek Vereniging Excelsior' (Rotterdam Fotball of friidrettsunion Excelsior). Klubben rykket ned tre ganger fra den nederlandske toppserien, Eredivisie, mellom 2003 og 2012.

Spillerstall 
Oppdatert 2. november 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere som har spilt for SBV Excelsior 
Michel Bastos
Mario Been
Peter Houtman
Graeme Rutjes 
Andwelé Slory

Referanser

Eksterne lenker 
 

Excelsior, SBV
Fotballag etablert i 1902
Excelsior
1902 i Nederland
Egon (restaurantkjede)

Egon restaurant er et spisestedskonsept som åpnet på Nordstrand i 1984. Egon er et registrert varemerke som eies av Norrein AS i Trondheim. I Trondheim finnes også Egons hovedkontor. 

Navnet kommer fra filmfiguren Egon Olsen fra Olsenbanden. Olsens bowlerhatt er valgt som en del av restaurantens logo. Konseptet er basert på at gjestene selv går til bardisken og bestiller/betaler mat og drikke. Drikke hentes selv, men maten serveres ved bordene. Menyen omfatter 13 frokost- og lunchretter, 18 hovedretter, 14 pizzavarianter, småretter, salater, sandwicher og hamburgere samt 10 desserter. Interiøret er røft, med murstein og grove låveplanker som dekorelementer.

Åpningstidene er hver dag utenom julaften og 1. juledag. I 2015 hadde selskapet en omsetning på 1,3 milliarder kroner noe som ga en økning på 15 prosent. 

Det første Egon-stedet ble åpnet i Oslo (Ekebergveien 228, Nordstrand) i 1984 som "Egon Steaks & Pizza" og Arve Opsahl som hadde rollen som Egon Olsen i de norske filmene om Olsenbanden var blant gjestene under åpningen.
Den første restauranten eksisterer fortsatt.

Konseptet er etableret 40 steder i Norge (juni 2019), det finnes 5 i Oslo, 11 i Viken, 5 i Trondheim, 5 i Vestland, 2 i Innlandet, 2 i Troms og Finnmark, 2 i Møre og Romsdal, 1 i Nordland, 6 i Trøndelag, 3 i Rogaland, 3 i Agder. Flere hoteller, som Scandic Hotel i Oslo og Thon Hotel Prinsen i Trondheim, har byttet ut den tradisjonelle hotellrestauranten med Egonkonseptet.

I Trondheim har Egon en roterende restaurant i toppen av Tyholttårnet, som roterer 360° i løpet av en time.

Den første Egon-restaurant utenfor Norge ble åpnet 12. november 2015 i Mall of Scandinavia ved Solna i Stockholm. Kjeden hadde per juni 2019 tre restauranter i Sverige.

Referanser

Eksterne lenker 
 Restaurantkjedens nettsted
 Besøksrapport (Bergen)
 «Kantine» Egon Paleet (Oslo) 
 Egon - Byporten, 15. november 2012 

Norske restaurantkjeder
Varemerker