Prajñāpāramitāsūtraen i 25 000 vers

Prajñāpāramitāsūtraen i 25 000 vers (devanagari: पचविअतिस्हस्रिक्प्रज्प्रमित्स्त्र, sanskrit: pañcaviṃśatisāhasrikāprajñāpāramitāsūtra, tibetansk: ཤེར་ཕྱིན་སྟོང་ཕྲག་ཉི་ཤུ་ལྔ་པ། ,  wylie: shes rab kyi pha rol tu phyin pa stoq phrag nyi shu lnga pa, dum bu dang po, mongolsk: bilig-ün cinadu kijaγar-a kürügsen qorin tabun mingγ-a-tu, tradisjonell kinesisk: 摩訶般若波羅蜜經, pinyin: móhê bânruò bôluó mì jíng) er en mahāyānasūtra. Den er en del av prajñāpāramitālitteraturen, og er en av de største mahāyānatekstene.

Prajñāpāramitā er sanskrit og oversettes gjerne med «visdommens perfeksjon». En mer ordrett oversettelse er «visdommen (prajñā) som har trengt hinsides eller transcendert (pāramitā) verdens lidelse». Dette er et teknisk begrep som står sentralt i buddhismens ontologiske lære om «tomheten» (shūnyāta). Det er også den sjette av de seks pāramitās i mahāyānabuddhismen.

Prajñāpāramitā er også navnet på en bodhisattva eller «kommende Buddha», som personifiserer denne visdommen. I Kina er hun kjent som Guānyīn. Som en kvinnelig frelseskikkelse eller symbol på moderlighet, spiller hun en sentral rolle i retningen Det rene land.

Den store prajñāpāramitāsūtraen er en fellesbetegnelse på seks forskjellige tekster som varierer i lengde fra 8 000 til 100 000 vers, der hvert enkelt vers består av 32 stavelser. På grunn av emnets kompleksitet, er disse tekstene blitt tildelt hver sin artikkel.

Utgaven på 25 000 vers er bevart på sanskrit, og i oversettelser til tibetansk, kinesisk og mongolsk, hvorav den eldste er fra 291 e.Kr. Dens eksegetiske tradisjon omfatter kommentarer, skrevet av indiske, tibetanske og kinesiske forfattere.

Manuskripter på sanskrit
Teksten finnes på sanskrit i form av flere manuskripter som stammer fra buddhistiske klostere i Nepal og Kashmir. De fem første manuskriptene som er nevnt nedenfor (i Cambridge, Tokyo, Paris og Kolkata) ble oversatt og utgitt av Nalikanasha Dutt i 1934. I 1975 påviste Edward Conze at disse senere nepalske manuskriptene fra 1800-tallet inneholdt feil.

Manuskripter i Cambridge University
To papirmanuskripter på sanskrit med tittelen Ārya pañcavimshātisāhashrika bhagavatī prajñāpāramitā abhisamayālañkāra-annusārena sambodhitā, er oppbevarte i universitetsbiblioteket til Cambridge University. De er skrevet med rañjanā (en form for nepālākṣarā eller nepalsk skrift).

 Ms. Add 1628 Dette er et manuskript på papir bestående av de tre tekstene abhisamayālankāra, prajñāpāramitāstotra og pañcavimśatisāhasrikā prajñāpāramitā. Kjernen av manuskriptet (folioene 412–559) er fra 1600-tallet eller begynnelsen av 1700-tallet. Resten er fra 1800-tallet. Manuskriptet består av 594 blader, med 9-linjers tekst.
 Ms. Add 1629 Dette er et manuskript på papir fra 1845, bestående av de tre tekstene abhisamayālankāra, prajñāpāramitāstotra og pañcavimśatisāhashrikā prajñāpāramitā. Manuskriptet består av 386 blader, med 12-linjers tekst.

Manuskript i Tokyo University Library
Et nepalesisk manuskript i Tokyo University Library fra 1800-tallet med tittelen pañcaviṃśatisāhasrikā bhagavatī prajñāpāramitā. Manuskriptet har fire kapitler: Sarv’-akara-jnata-’dhikarah subhuti-parivartah prathama (folioene 147b5 -176a6), Anta-dvaya-visuddhi-parivarto nama dvitiya (folioene 225a4 -257bl), Sarvajnata-’dhikara-carya-visesa-parivartas trtiya (folioene 236al -268b7) og Sarv’-akarabhisambodhadhikaras tathata-parivartas caturtha (folioene 325b4 -361b5) og 476 folioer (Kawagucchi Ekai Nepalese Mss, vol. XXIX).

Bibliotheque Nationale de Paris
Et nepalsk manuskript fra 1800-tallet finnes i Bibliothèque nationale de France i Paris (Bibl. Nat. sanscrit 68-70, 71-73).

Asiatic society of Bengal
Et femte fragmentarisk manuskript fra Nepal, som befinner seg i Asiatic Society (tidligere kalt Asiatic Society of Bengal) i Kolkata i Vest-Bengal. Manuskriptet ble utgitt av Kōun Kajiyoshi (光運梶芳, 1904-1984) i 1944.

Gilgit manuskriptene (5. eller 6. århundre e.Kr.): I New Delhi samlingen av Gilgit manuskriptene, finnes teksten i folioene 1-187. Bladenes størrelse endres ved folio 56. Ved folio 150, avbrytes teksten i midten av kapittel 21, og fortsetter igjen i kapittel 30. Nesten 30 folioer er således gått tapt. Ved folio 188, begynner Prajñāpāramitā i 18 000 vers.
Fragmenter fra Indikutasaya (8. eller 9. århundre): 91 fragmenter av teksten på kobbertavler fra Indikutasaya, er skrevet med singalesisk skrift i det 8. århundre eller 9. århundre.

Tibetanske oversettelser
Det finnes to oversettelser av teksten fra sanskrit til tibetansk, som befinner seg i henholdsvis Kangyur og Tengyur.

Versjonen i Kangyur
I Tōhoku-katalogene over tibetanske buddhistiske skrifter fra universitetet i Tōhoku, som ble publisert av Hukuju Ui (1934) og Yensho Kanakura (1953), har utgaven i Kangyur katalognummeret «Tōh. 9». I Dergé Kangyur (སྡེ་དགེའི་བསྟན་འགྱུར, sde dge‘i bstan 'gyur) har den katalognummeret D.10, og befinner seg i seksjonen sher phyin (ཤེར་ཕྱིན, prajñāpāramitā), som igjen er en underseksjon av mdo sde/ (མདོ་སྡེ) eller [mahāyāna]sūtraer. Der består teksten av 2304.714 sider, fordelt på bindene 26 (ཀ, 1b.1-382a.4), 27 (ཁ, 1b.1-393a.6) og 28 (, 1b.1-381a.5). Teksten kategoriseres også som nyi khri/ (ཉི་ཁྲི།). Den har 76 kapitler fordelt på 78 bampoer.

I Narthang Kangyur (སྣར་ཐང བཀའ་འགྱུར) fra 1732 har den katalognummer N.11 og befinner seg i bindene 29 (ཀ, 1b.1-547a.3), 30 (1b.1-545a.3) og 31 (ག, 1b.1-543a.7). I Narthang Kangyur består teksten av 83 bampoer, som fordeler seg slik på de tre bindene: 29 (1-33), 30 (34-73) og 31 (74-83).

Utgaven i Kangyur bærer tittelen ཤེར་ཕྱིན་སྟོང་ཕྲག་ཉི་ཤུ་ལྔ་པ། (ཉི་ཁྲི།) · sher phyin stong phrag nyi shu lnga pa/ (nyi khri) som er en oversettelse av sanskrit pañcaviṃśatisāhasrikā­prajñāpāramitā, «prañāpāramitā i 25.000 vers». Den normaliserte tittelen er shes rab kyi pha rol tu phyin pa stong phrag nyi shu lnga pa/ (ཤེས་​རབ་​ཀྱི་​ཕ་​རོལ་​ཏུ་​ཕྱིན་​པ་​སྟོང་​ཕྲག་​ཉི་​ཤུ་​ལྔ་​པ།) eller «prañāpāramitāsūtraen i 25.000 vers». En annen tittelvariant, som finnes i tittel-linjen (26, 1b.1) i Degé Kangyur (སྡེ་དགེ བཀའ་འགྱུར) fra 1733, er shes rab kyi pha rol tu phyin pa stong phrag nyi shu lnga pa/ (ཤེས་​རབ་​ཀྱི་​ཕ་​རོལ་​ཏུ་​ཕྱིན་​པ་​སྟོང་​ཕྲག་​ཉི་​ཤུ་​ལྔ་​པ།). Den siste tittelen finnes også inne i flere av tekstens kapitler, mens tittelen shes rab kyi pha rol tu phyin pa/ (ཤེས་​རབ་​ཀྱི་​ཕ་​རོལ་​ཏུ་​ཕྱིན་​པ།) er å finne i kapittel 78, bampo 74.

Kolofonen nevner ingen oversetter, men i sin katalog antyder Hukuju Ui at oversetteren mest sannsynlig var Yeshé Dé (སྣ་ནམ་ཞང་ཡེ་ཤེས་སྡེ་) i det 8. århundre.

Denne teksten er blitt oversatt til  engelsk av Padmakara Translation Group. Den er imidlertid ennå ikke publisert pr 26. august 2022.

Versjonen i Tengyur

I Tōhoku-katalogene har denne teksten katalognummeret «Tōh. 3790». I Dergé Tengyur (སྡེ་དགེའི་བསྟན་འགྱུར, sde dge‘i bstan 'gyur) har den katalognummeret D.3817, og befinner seg i seksjonen sher phyin (ཤེར་ཕྱིན, prajñāpāramitā). Der består teksten av 1921.571 sider, og er fordelt på bind 184 (ག, ga, folio 1b.1-315a.7), bind 185 (ང, nga) folio 1b.1-307a.7 og bind 186 (ཅ, ca) folio 1b.1-342a.7. Den har 8 kapitler fordelt på 74 bampoer.

I Narthang Tengyur (སྣར་ཐང་བསྟན་འགྱུར་, snar thang bstan 'gyur) befinner teksten seg i seksjonen «dreiningen av prajñāpāramitā» (ཤེར་ཕྱིན་གྱི་སྐོར, sher phyin gyi skor) som igjen er en underseksjon av «tredje seksjon: Dreining av hjulet av karakteristikker (lakṣaṇayāna)» (སྐབས་གསུམ་པ།་རྒྱུ་མཚན་ཉིད་ཐེག་པའི་སྐོར།,  skabs gsum pa/ rgyu mtshan nyid theg pa'i skor/). Den er tekst nummer N.3985, og består av 2198.85714 sider fordelt fordelt på bind 191 (ག, ga) folio 1b.1-347b, bind 192 (ང, nga) folio 1b-447b og bind 193 (ཅ, ca) folio 1b-388a.5.

I Otani Kangyur, som er et fotografisk nytrykk av Peking Tengyur (པེ་ཅིང་བསྟན་འགྱུར།, pe cing bstan 'gyur) fra 1724 har teksten katalognummeret O.5188, og i «den gyldne Tengyur» (བསྟན་འགྱུར་གསེར་བྲིས་མ, bstan 'gyur gser bris ma), som ble satt sammen i gelug-klosteret Ganden mellom 1731 og 1741, har den katalognummeret G.3192.

Den 26. august 2022 hadde Padmakara Translation Group ennå ikke begynt oversettelsen av denne teksten.

Kolofon
Dette var opprinnelig et omarbeidet nepalesisk sanskritmanuskript og ingen oversettelse. Omarbeidingen ble foretatt av den buddhistiske misjonæren og kommentatoren Haribhadra (730–795, སེང་གེ་བཟང་པོ, seng ge bzang po) ca. 750 e.Kr. Mens utgaven i Kangyur har 76 kapitler (en «urevidert» versjon), er dette en revidert og omstrukturert utgave som følger inndelingen i åtte kapitler i Abhisamayālaṃkāra eller «ornamentet av erkjennelser» av Maitreyanātha (ca 270-350 e.Kr.). Kapittelinndelingen bryter helt med manuskriptene fra Nepal som er nevnt ovenfor.

Kolofonen forteller at teksten ble oversatt fra sanskrit til tibetansk i det 11. århundre av den nepalesiske paṇḍita Śāntibhadra (død ca 1050, ཞི་བ་བཟང་པོ, zhi ba bzang po) og tibetaneren tshul khrims rgyal ba (ཚུལ་ཁྲིམས་རྒྱལ་བ), også kalt Naktso Lotsāwa Tsultrim Gyalwa (1011–1064, ནག་འཚོ་ལོ་ཙཱ་བ་ཚུལ་ཁྲིམས་རྒྱལ་བ་):

Tittelen
Den normaliserte tittelen i Dergé Kangyur (bind 184, folio 1b.1) er shes rab kyi pha rol tu phyin pa stong phrag nyi shu lnga pa/ (ཤེས་​རབ་​ཀྱི་​ཕ་​རོལ་​ཏུ་​ཕྱིན་​པ་​སྟོང་​ཕྲག་​ཉི་​ཤུ་​ལྔ་​པ།), fra sanskrit pañchavimshātisāhashrika prajñāpāramitā (पण्चविम्शातिकाहश्रिक प्रज्ञा पारमिता) eller «prajñāpāramitā i 25.000 vers».

Dergé Kangyur har flere varianter av tittelen.

 I bampo 1 (kapittel 1) brukes tittelen  'phags pa bcom ldan 'das ma shes rab kyi pha rol tu phyin pa stong phrag nyi shu lnga pa mngon par rtogs pa'i rgyun dang rjes su mthun par dag par gtugs/ (འཕགས་​པ་​བཅོམ་​ལྡན་​འདས་​མ་​ཤེས་​རབ་​ཀྱི་​ཕ་​རོལ་​ཏུ་​ཕྱིན་​པ་​སྟོང་​ཕྲག་​ཉི་​ཤུ་​ལྔ་​པ་​མངོན་​པར་​རྟོགས་​པའི་​རྒྱུན་​དང་​རྗེས་​སུ་​མཐུན་​པར་​དག་​པར་​གཏུགས།) eller «den noble Bhagavat,  prajñāpāramitā i 25.000 vers i henhold til renheten i Abhisamayālaṃkāra»
 I bampo 2,6,7 og 8 (kapittel 1) brukes tittelen phags pa bcom ldan 'das ma shes rab kyi pha rol tu phyin pa stong phrag nyi shu lnga pa mngon par rtogs pa'i rgyan gyi rjes su 'brangs nas dag par gtugs pa/ (འཕགས་​པ་​བཅོམ་​ལྡན་​འདས་​མ་​ཤེས་​རབ་​ཀྱི་​ཕ་​རོལ་​ཏུ་​ཕྱིན་​པ་​སྟོང་​ཕྲག་​ཉི་​ཤུ་​ལྔ་​པ་​མངོན་​པར་​རྟོགས་​པའི་​རྒྱན་​གྱི་​རྗེས་​སུ་​འབྲངས་​ནས་​དག་​པར་​གཏུགས་​པ།)
 I bampo 4 (kapittel 1) brukes tittelen bcom ldan 'das ma shes rab kyi pha rol tu phyin pa stong phrag nyi shu lnga pa mngon par rtogs pa rgyan gyi rjes su 'brangs nas dag par gtugs pa/ (བཅོམ་​ལྡན་​འདས་​མ་​ཤེས་​རབ་​ཀྱི་​ཕ་​རོལ་​ཏུ་​ཕྱིན་​པ་​སྟོང་​ཕྲག་​ཉི་​ཤུ་​ལྔ་​པ་​མངོན་​པར་​རྟོགས་​པ་​རྒྱན་​གྱི་​རྗེས་​སུ་​འབྲངས་​ནས་​དག་​པར་​གཏུགས་​པ།)
 I bampo 5 (kapittel 1) brukes tittelen  'phags pa shes rab kyi pha rol tu phyin pa stong phrag nyi shu lnga pa mngon par rtogs pa'i mngon par rtogs pa'i rgyan gyi rjes su 'brangs nas yang dag par gtugs pa/ (འཕགས་​པ་​ཤེས་​རབ་​ཀྱི་​ཕ་​རོལ་​ཏུ་​ཕྱིན་​པ་​སྟོང་​ཕྲག་​ཉི་​ཤུ་​ལྔ་​པ་​མངོན་​པར་​རྟོགས་​པའི་​མངོན་​པར་​རྟོགས་​པའི་​རྒྱན་​གྱི་​རྗེས་​སུ་​འབྲངས་​ནས་​ཡང་​དག་​པར་​གཏུགས་​པ།)
 I den avsluttende seksjon i bampo 74 brukes tittelen  'phags pa bcom ldan 'das ma shes rab kyi pha rol tu phyin pa stong phrag nyi shu lnga pa mngon par rtogs pa'i rgyan gyi rjes su 'brangs nas dag par gtugs pa/ (འཕགས་​པ་​བཅོམ་​ལྡན་​འདས་​མ་​ཤེས་​རབ་​ཀྱི་​ཕ་​རོལ་​ཏུ་​ཕྱིན་​པ་​སྟོང་​ཕྲག་​ཉི་​ཤུ་​ལྔ་​པ་​མངོན་​པར་​རྟོགས་​པའི་​རྒྱན་​གྱི་​རྗེས་​སུ་​འབྲངས་​ནས་​དག་​པར་​གཏུགས་​པ།)

Kapitler og seksjoner i Dergé Tengyur
Nedenfor vises kapitler og seksjoner, fordelt på bampoer, bind og folioer i Dergé Kangyur.

Eksegeser i Tengyur
Det finnes flere indiske eksegeser til prajñāpāramitasūtraen i 25.000 vers i Tengyur. I Degé Tengyur finnes de i seksjonen sher phyin (ཤེར་ཕྱིན, prajñāpāramitā). I Narthang Tengyur, såvel som i Peking- og Ganden Tengyur heter denne seksjonen sher phyin gyi skor (ཤེར་ཕྱིན་གྱི་སྐོར, dreiningen av  prajñāpāramitā), og er igjen en underseksjon av «Tredje seksjon: Dreining av hjulet av karakteristikker (lakṣaṇayāna)» (སྐབས་གསུམ་པ།་རྒྱུ་མཚན་ཉིད་ཐེག་པའི་སྐོར། · skabs gsum pa/ rgyu mtshan nyid theg pa'i skor/).

Abhisamayālaṃkāra av Maitreyanātha

Abhisamayālaṃkāra eller «[juvelen eller] ornamentet av erkjennelser» tilskrives Maitreyanātha (omkring 270–350 e.Kr.) i det nordvestlige India. Den er en kommentar til hele «den store prajñāpāramitāsūtraen», dvs alle utgavene på henholdsvis 100.000, 25.000, 18.000, 10.000 og 8.000 vers.

Teksten er organisert i åtte kapitler og 273 vers, og oppsummerer den store prajñāpāramitāsūtraen i form av en serie av åtte progressive erkjennelser (alaṃkāras) og 70 emner:

 Erkjennelse av alle aspekter (sarvākārajñatā)
 Erkjennelse av veiene (mārgākārajñatā)
 Erkjennelse av det altomfattende (sarvajñatā)
 Full praktisering av alle aspekter (sarvākārābhisambodha)
 Kulminerende klar forståelse (murdhābhisamaya)
 Seriell klar forståelse (anupurvābhisamaya)
 Klar forståelse i et enkelt øyeblikk (ekaksanābhisamaya)
 Den resulterende dharmakāya (dharmakāyābhisambodha)

I Tōhoku-katalogene over tibetanske tekster har den katalognummeret «Tōh. 3786». I Degé Tengyur er den tekst nr 3813, består av 26 sider, og befinner seg i 182 (ཀ: folio 1b.1-13b.7). Den har 8 kapitler og består av en bampo.

Dens fulle tittel på sanskrit er Abhisamayālaṃkara­nāma­prajñā­pāramitopadeśa­śāstra­kārikā. På tibetansk er det shes rab kyi pha rol tu phyin pa'i man ngag gi bstan bcos mngon par rtogs pa'i rgyan zhes bya ba'i tshig le'ur byas pa/ (ཤེས་རབ་ཀྱི་ཕ་རོལ་ཏུ་ཕྱིན་པའི་མན་ངག་གི་བསྟན་བཅོས་མངོན་པར་རྟོགས་པའི་རྒྱན་ཞེས་བྱ་བའི་ཚིག་ལེའུར་བྱས་པ།). I norsk oversettelse er den fulle tittelen En avhandling i vers om Abhisamayālaṃkāra, marginstruksjon til prajñāpāramita.

Teksten ble oversatt av en indisk pandit omtalt som go mi 'chi med (གོ་མི་འཆི་མེད།) i samarbeid med den tibetanske oversetteren Ngok Loden Sherab (1059–1109).

Kommentar av Ārya Vimuktasena
Tengyur inneholder en kommentar av Ārya Vimuktasena, en indisk disippel av Vasubandhu som virket på begynnelsen av 500-tallet e.Kr. Dette er en kombinert eksegese til Abhisamayālaṃkāra og prajñāpāramitasūtraen i 25.000 vers.

I Tōhoku-katalogene over tibetanske tekster har den katalognummeret «Tōh. 3787». I Degé Tengyur er den tekst nr 3814, består av 395.857 sider, og befinner seg i 182 (ཀ, folio 14a.1-212a.7). Den har 76 kapitler fordelt på 77 bampoer.

Tekstens tittel er den edle kommentar til avhandlingen Abhisamayālaṃkāra, marginstruksjon [eller råd] til prajñāpāramitasūtraen i 25.000 vers, på sanskrit Ārya-pañcaviṃśatisāhasrikā-prajñāpāramitopadeśa-śāstra-abhisamayālaṃkāra-vṛtti. Den tibetanske tittelen er  'phags pa shes rab kyi pha rol tu phyin pa stong phrag nyi shu lnga pa'i tshul gyi mngon par rtogs pa'i rgyan gyi 'grel pa/ (འཕགས་པ་ཤེས་རབ་ཀྱི་ཕ་རོལ་ཏུ་ཕྱིན་པ་སྟོང་ཕྲག་ཉི་ཤུ་ལྔ་པའི་ཚུལ་གྱི་མངོན་པར་རྟོགས་པའི་རྒྱན་གྱི་འགྲེལ་པ།). Kortformen av tittelen på sanskrit er Abhisamayālaṃkāravṛtti («kommentar til Abhisamayālaṃkāra»). På tibetansk brukes kortformene nyi khri snang ba/ (ཉི་ཁྲི་སྣང་བ།) eller nyi snang/ (ཉི་སྣང།), som betyr «spredning av lyset på 25.000 vers».

Teksten ble oversatt av en indisk pandit omtalt som go mi 'chi med (གོ་མི་འཆི་མེད།) i samarbeid med den tibetanske oversetteren Ngok Loden Sherab (1059–1109).

Tilleggskommentar av Bhadanta Vimuktisena
Bhadanta Vimuktisena (བཙུན་པ་རྣམ་གྲོལ་སྡེ་, btsun pa rnam grol sde), en elev av Ārya Vimuktasena, skrev en tilleggskommentar til ovennevnte eksegese. I Tōhoku-katalogene over tibetanske tekster har den katalognummeret «Tōh. 3788». I Degé Tengyur er den tekst nr 3815, består av 362 sider, og befinner seg i bind 183 (ཁ, folio 1b.1-181b.1). Den har 49 kapitler fordelt på 50 bampoer.

Tekstens tittel er den edle supplementære kommentar til avhandlingen Abhisamayālaṃkāra, marginstruksjon [eller råd] til prajñāpāramitasūtraen i 25.000 vers, på sanskrit Ārya­pañca­viṃśati­sāhasrikā­prajñā­pāramitopadeśa­śāstrābhi­samayālaṃkāra­kārikā­vārttikā. Den tibetanske tittelen er  'phags pa shes rab kyi pha rol tu phyin pa stong phrag nyi shu lnga pa'i man ngag gi bstan bcos mngon par rtogs pa'i rgyan gyi tshig le'ur byas pa'i rnam par 'grel pa/ (འཕགས་པ་ཤེས་རབ་ཀྱི་ཕ་རོལ་ཏུ་ཕྱིན་པ་སྟོང་ཕྲག་ཉི་ཤུ་ལྔ་པའི་མན་ངག་གི་བསྟན་བཅོས་མངོན་པར་རྟོགས་པའི་རྒྱན་གྱི་ཚིག་ལེའུར་བྱས་པའི་རྣམ་པར་འགྲེལ་པ།).

Også denne tilleggskommentaren ble oversatt av en indisk pandit omtalt som go mi 'chi med (གོ་མི་འཆི་མེད།) i samarbeid med den tibetanske oversetteren Ngok Loden Sherab (1059–1109).

Kommentar av Smṛtijñānakīrti
Tengyur inneholder også en liten kommentar av Smṛtijñānakīrti. Dette var en indisk pandita som reiste til den historiske regionen Kham før 1100 e.Kr., og oversatte flere tekster fra sanskrit til tibetansk. Denne teksten er en eksegese til Abhisamayālaṃkāra og prajñāpāramitasūtraene i 100.000, 25.000 og 18.000 vers.

I Tōhoku-katalogene over tibetanske tekster har den katalognummeret «Tōh. 3789». I Degé Tengyur er den tekst nr 3816, består av 121.857 sider, og befinner seg i bind 183 (ཁ, folio 182a.1-243a.7). Den er uten kapitler og består av en bampo.

Tittelen på tibetansk er  'bum dang nyi khri lnga stong pa dang khri brgyad stong pa gsum don mthun par mngon rtogs brgyad du bstan pa/ (འབུམ་དང་ཉི་ཁྲི་ལྔ་སྟོང་པ་དང་ཁྲི་བརྒྱད་སྟོང་པ་གསུམ་དོན་མཐུན་པར་མངོན་རྟོགས་བརྒྱད་དུ་བསྟན་པ།), oversatt fra et sanskritmanuskript med tittelen Śata­sāhasrikā­pañca­viṃśati­sāhasrikāṣṭā­daśa­sāhasrikā­trayasamānārthāṣṭābhisamaya­śāsana. På norsk blir det «en undervisning om foreneligheten av de åtte stadier av Ābhisamaya­śāsana med prajñāpāramitasūtraene i 100.000, 25.000 og 18.000 vers».

Kommentar av Dharmakīrtishrī
Dharmakīrtishrī (ཆོས་ཀྱི་གྲགས་པ་དཔལ།, chos kyi grags pa dpal) skrev en kommentar til teksten. I Tōhoku-katalogene over tibetanske tekster har den katalognummeret «Tōh. 3794». I Degé Tengyur er den tekst nr 3821, og består av 229 sider.

Tittelen på tibetansk er shes rab kyi pha rol tu phyin pa'i man ngag gi bstan bcos mngon par rtogs pa'i rgyan zhes bya ba'i 'grel pa rtogs par dka' ba'i snang ba zhes bya ba'i 'grel bshad (ཤེས་རབ་ཀྱི་ཕ་རོལ་ཏུ་ཕྱིན་པའི་མན་ངག་གི་བསྟན་བཅོས་མངོན་པར་རྟོགས་པའི་རྒྱན་ཞེས་བྱ་བའི་འགྲེལ་པ་རྟོགས་པར་དཀའ་བའི་སྣང་བ་ཞེས་བྱ་བའི་འགྲེལ་བཤད་), Det originale sanskritmanuskriptet hadde tittelen abhisamayālaṃkāra-nāma-prajñāpāramitopadeśaśāstravṛtti-duravabodhāloka-nāmatikā.

Den norske tittelen er Illuminasjonen av vanskelige punkter: En kommentar til (Maitreya’s) "avhandling om kvintessensens instruksjoner om prajñāpāramitā", en kommentar til abhisamayālaṃkāra.

Mongolske utgaver
Prajñāpāramitā i 25 000 vers ble oversatt fra tibetansk til mongolsk av Siregetu guusi chorji omkring 1600.

Kinesiske oversettelser

Fire oversettelser til kinesisk er bevart. Ifølge «etterord til Fàngguâng Jíng», i «en samling notater om oversettelsen av Tripitaka», ervervet Chu Shih-hsing et sanskrit-manuskript, skrevet på bjørkebark, i Khotan i året 260 e.Kr. Denne teksten eksisterte i Kina frem til 500-årene.

 «Prajñāpāramitāsūtraen som utstråler lyset» (放光般若經, fàngguâng bōrĕ [bânruò] jíng'') i 90 kapitler i 20 bokruller, oversatt av Moksala i året 291.e.Kr.
 «Prajñāpāramitāsūtraen som lovpriser lyset» (Guàngzàn Jing, 光讃經)  i 27 kapitler og 10 bokruller, oversatt av Dharmaraksha i året 286 e.Kr.
 «Den store prajñāpāramitāsūtraen» (Móhê bânruò bôluó mì Jíng, 摩訶般若波羅蜜經) i 33 kapitler og 27 bokruller, oversatt av Kumārajīva i året 403 e.Kr.
 «Den andre forsamlingens leksjon, den andre forsamlingens sekvens» (Èrhuì dì èrhuì xù, ㆓會第㆓會序) i 85 kapitler, oversatt av Xuán Zăng i årene 660–663 e.Kr.

Kommentarer til 25 000 vers
India

Nāgārjuna (perioden 50–280 e.Kr.): Mahāprajñāpāramitâ Upadesha'''. Denne eksegese til Prajñāpāramitā i 25 000 vers, er den mest berømte av alle. Den er bare bevart i en oversettelse til kinesisk, i 100 bokruller – Dà zhì dù lùn (大智度論), foretatt av Kumārajīva i årene 402–405 e. Kr. Nāgārjunas kommentar har 90 kapitler, den første med 51 underkapitler. Kommentaren har vært til uvurderlig hjelp for å forstå de andre kinesiske oversettelsene.
 Prajñākaramati (ca. 950–1030): «En oppsummering av kommentaren til "Erkjennelsens Juvel"» (sanskrit: Abhisamayālañkāravritti pindhārta, tibetansk: Mqon par rtogs pavi rgyan kyi vgrel pavi badus don)
 Dharmamitra, Abbot av Nalanda: «Vers med Perfekt Klarhet, en forklaring av "Erkjennelsens Juvel", en kommentar til Prajñāpāramitā» (sanskrit: Abhisamayālañkāra kārika Prajñāpāramitā Upadeshashāstrathika prasnnapada nāma, tibetansk: Shes rab kyi pha rol tu phyin pavi man qag gi bstan bcos mqon par rtogs pavi rgyan gyi tsig levur byas pavi vgrel bshad tsig rab tu gsal ba zhes bya ba).
 Ratnakīrti: «Den delen kjent som kommentaren til "Erkjennelsens Juvel"» (sanskrit: Abhisamayālañkāra vrītti kīrtikala nāma, tibetansk: Mqon par rtogs pavi rgyan gyi vgrel pa grags pavi cha zhes bya ba).
 Buddha Shrī Jñāna: «En blomsterkrans av visdommens blomsterkrans. En kommentar av "Erkjennelsens Juvel", en kommentar om råd om Overvinneren Prajñāpāramitā». (sanskrit: Abhisamayâlañkārābhagavati Prajñāpâramitā Upadeshashāstra vrītti Prajñapradīpâvalī nāma, tibetansk: Bcom ldan vdas ma shes rab kyi pha rol tu phyin pavi man qag gi bstan bcos mqon par rtogs pavi rgyan gyi vgrel pa shes rab sgron mavi phreq ba zhes bya ba)
 Ratnākarashānti: «En perfekt kommentar til "Erkjennelsens Juvel", ordnet i vers» (sanskrit: Abhisamayālañkāra kārika vrītti shuddhamatī nâma, tibetansk: Mqon par rtogs pavi rgyan gyi tsig levur byas pavi vgrel pa dag ldan zhes bya ba)

Kina
 Jí Záng (吉藏, (549–623): Dà pìn yóu yì (大品遊意). Jí Záng var en nøkkelfigur i fornyelsen av den kinesiske Madhyamika-skolen.
 Yuán xiăo (元曉): Dà huì dù jing zông yào (大慧度經㊪要).

Referanser

Litteratur

Se også
 Prajñāpāramitā
 Paramita
 Mahâyâna

 
Prajñāpāramitābiblioteket til Xuánzàng
Kangyur
Tengyur
Tripițaka Koreana
Taishō Tripiṭaka
Zhonghua Dazangjing