alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
L.S. Lowry

Laurence Stephen Lowry (født 1. november 1887 i Manchester, død  23. februar 1976), også kjent som L.S. Lowry, var en engelsk kunstner. Hovedmengden av hans bilder skildrer liv og landskaper fra byen og distriktet hvor han bodde i 30 år av sitt liv.

Lowry er kjent for sine scener fra det industrialiserte miljøet som fantes i Nord-England på begynnelsen av 1900-tallet. Han hadde en karakteristisk malemåte med gråaktige bylandskaper befolket med en mengde menneskefigurer, malt nærmest som «fyrstikkmenn». Han malte også mystiske avfolkede landskaper og portretter av mennesker hensunket i egne tanker. 

Lowry laget over 1 000 malerier og 8000 tegninger, deriblant en samling som kalles «marionett-verk» (Marionette Works) som først ble funnet etter hans død. The Lowry Centre i Salford har de fleste av hans etterlatte bilder, mens Tate Gallery i London har 23.

L.S. Lowry ble tildelt mange æresbevisninger, og har blant annet rekorden når det gjelder å ha avslått å motta kongelige sådanne, Han avslo to ganger Order of the British Empire: som offiser (OBE) i 1955, og som Commander (CBE) i 1961. I tillegg avslo han knighthood of the United Kingdom i 1988 og  Order of the Companions of Honour både i 1972 og 1976. En av titlene innebar å bli adlet.

I 1999 var et av Lowrys bilder: Going To The Match til salgs. Det kjente auksjonsfirmaet Sotheby's i London sto for budrunden som endte på , som var rekord for et moderne kunstverk til da.

Verk (utvalg) 
 Coming from the Mill (1917)
 An Accident (1926)
 A Street Scene (1928)
 The Fever Van (1935)
 Head of a Man (1938)
 Britain at Play (1943)
 A Young Man (1955)
 The Sea (1963)

Referanser 

Engelske malere
Krigskunstnere
Personer fra Manchester
Fødsler i 1887
Dødsfall i 1976
Skistua

Skistua er ei skihytte rett ved Gråkallen i Bymarka ved Trondheim.  

Skistua eies av Stiftelsen Skistua, som er et samarbeid mellom Trondhjems Skiklub og Trondheim kommune.

Historie

Den gamle Skistua 
Byggingen av den første Skistua startet i 1895, og da skihytta åpnet dørene for første gang i 1896 hadde den plass til 100 gjester. Arkitekt for bygningen var Solberg & Christensen.  

Etter påbygg i 1904 hadde hytta fått 72 sengeplasser i tillegg til bevertningsstedet. Skistua brant ned til grunnen nyttårsaften 1946. I en mellomperiode fungerte en tyskerbrakke som tilholdssted for turgåere.

Den nye Skistua 
I 1950 sto den nye Skistua ferdig. Arkitekt var denne gangen Roar Tønseth. Hytta hadde sin storhetstid gjennom 50- og 60-tallet. I 1997 ble Skistua stengt for bruk etter år med forfall og manglende vedlikehold. I 2002 ble hytta igjen åpnet for gjester i helgene, men etter hvert stengt for rehabilitering. 

Skistua ble åpnet etter rehabilitering høsten 2007. I juni 2009 stengte hytta igjen på grunn av dårlig økonomi, men fra januar 2010 er den åpen for servering daglig. Svein Skibnes Arkitektkontor AS sto for den omfattende rehabiliteringen. Prima AS, som eies 60% av Trondheim kommune og 40% av Røde Kors, står for serveringen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Skistuas hjemmeside
 Trondhjems Skiklub
 Skistua gjennom tidene(Adressa(2003))

Bevertningssteder i Norge
Byggverk i Trondheim
Bymarka
Byggverk tegnet av Roar Tønseth
Byggverk fullført i 1896
1896 i Norge
Byggverk fullført i 1950
De Musikalske Dvergene

De Musikalske Dvergene er en rockegruppe fra Bergen som ble startet 1980 av Bo Grønningsæter og Helge Grønhaug. 

De Musikalske Dvergene har opp gjennom årene hatt en fast kjerne, men bestetningen har variert noe. Fra starten Bo Grønningsæther (slagverk), Allert Bøkenes (gitar), Erling Hjertnes (bass),  Helge Grønhaug (vokal og gitar), Arne Grønhaug (gitar). Perkusjonisten Bo Grønningsæter ble erstattet av Per Helge Hansen. 

Det var denne besetningen, forsterket av Karsten Olsen (slagverk) som spilte inn gruppens første LP En klase bananer & en enkel seng. Platen ble spilt inn Sigma Lydstudio i 1988. Karsten Olsen overtar på slagverk for Per Helge Hansen og denne besetningen forblir uforandret inntil Allert Bøkenes slutter etter utgivelsen av bok/singel Ned Abels Allé i 1991. Etter enkelte midlertidige løsninger blir han erstattet av pianist Yngve «Fluebinder» Jacobsen. Denne besetningen var uforandreet frem til 2008. Da overtok Thor Inge Stokke for Karsten Olsen på slagverk. I 2010 kom ny endring; Willy Korneliussen inn¨på trommer og Tom Harry Halvorsen på tangenter. Enda en endring skjedde sommenen 2019 da Øyvind Lunde erstattet Erling Hjertnes på bass.

Bandmedlemmer
Besetningen i 2020:

Helge Grønhaug (gitar)
Arne Grønhaug (gitar)
Øivind Lunde (bass)
Willy Korneliussen (slagverk)
Tom Harry Halvorsen (tangenter, trekkspill)

Diskografi

«Marianne (Tempo Corvette)» – 7" Singel – 1985 
En klase bananer & en enkel seng – LP – MC – CD – 1989
Dvergenes andre – LP, MC, CD – 1990 
Ned Abels Alle – 7" Singel/Bok – 1991
Arbeid for trygd – CD – 1993
Veldig respektable menn – Sanger av Ray Davies og The Kinks – (i samarbeid med Frode Alnæs) – CD – 2004 
«25 år med slark i strengene» CDSingel – 2005
Om poteter får du snakke med min far – CD (Samleplate) – 2006
(.. uten store ord..) – CD – 2008
Tunge steiner - LP, CD - 2012
Goe' busser - CD - 2015
Om poteter får du sankke med mein far 2 - CD (Samleplate) – 2016
Rolig Rock'n Roll - LP, CD - 2017

Eksterne lenker 
 
 De Musikalske Dvergene hos Norsk Musikkinformasjon
 

Band etablert i 1980
Norske rockegrupper
Grymyr

Grymyr er et lite tettsted i Vestre Gran ved Randsfjorden i Gran kommune. Fra gammelt av da den viktigste trafikkåren var med dampskip langs Randsfjorden, var Grymyr et viktig handelssentrum. Det inneholdt da en rekke butikker, smeder, bakeri, poståpneri med mer. Senere, da veien mellom Brandbu og Jevnaker kom, ble tilbudet ved bygda mindre, og på midten av 1990-tallet forsvant både postkontoret, bensinstasjonen og butikkene. Det eneste servicetilbudet som er igjen er den lokale kroen Rojankrysset, som er en kombinert kiosk, gatekjøkken og pub. 

Tettstedet er imidlertid kjent for sitt aktive foreningsliv og sin sterke dugnadsånd. Sentrale i så måte er Vestre Gran Idrettslag, Vestre Gran blandede kor, Grymyrgjengen og revygruppen Grymyr Theaterselskab. I 2012 ble det etablert en egen lokal organisasjon, Fokus Vestre Gran, som har som mål å arbeide med langsiktig utvikling av tettstedet. 

I tillegg til gårdsbruk og spredt husbebyggelse ligger det et boligfelt på Grymyr. Det ligger også en barneskole i tettstedet. Grymyr skole har ca. 80 elever fra 1. - 7. trinn. Skolens første del ble bygget i 1964 etter sammenslåing av to mindre skoler (Vestheim og Leikvoll skoler). Neste store påbygging ble ferdigstilt i 1988, et tilbygg med gymsal og påtenkt svømmebasseng. Bassenget ble imidlertid aldri ferdigstilt. Etter lang tids lokalt arbeid vedtok kommunestyret i Gran på slutten av 2010 at bassengrommet skulle ombygges til auditorium, nytt skolebibliotek samt spinning- og styrkerom. Det nye anlegget ble offisielt åpnet den 17. februar 2012.

Klæstad mølle (bygget 1896) ligger nær tettstedet. Mølla er under restaurering av lokale krefter og ble gjenåpnet av riksantikvar Jørn Holme den 16. september 2012. Ved samme anledning ble den erklært som kulturminne av nasjonal betydning.

Grymyr har egen kirke. Den gamle var fra 1899, men brant ned i 1999. Grymyr kirke ble gjenreist i 2003.

Se også 
Personer med tilhørighet til Grymyr og Vestre Gran:

Rigmor Aasrud
Øyvind Myhre

Eksterne lenker 
 Informasjonssider om Grymyr og Vestre Gran fra stedsutviklingsprosjektet Fokus Vestre Gran
 Grymyr skole
 Hjemmeside for Vestre Gran Idrettslag
 Hjemmeside for Vestre Gran blandede kor
 Hjemmeside for Grymyrgjengen
 Hjemmeside for Rojankrysset

Bosetninger i Gran
Bjørk (andre betydninger)

Bjørk kan vise til:

 Bjørkeslekten (Betula)
 Vanlig bjørk (Betula pubescens)
 Bjørk Audio, norsk plateselskap
 Bjørke, bygd i Møre og Romsdal

Personer
 Björk, islandsk musiker
 Bjørk Olsen, færøysk journalist og ungdomspolitiker
 Robert Bjørk, norsk politiker
 Jarl Flaaten Bjørk, norsk skuespiller
 Anne-Brit Bjørk, norsk journalist og forfatter

Se også
 Bjerk (pekerside)
 Bjerke (pekerside)
Betel Trondheim

Betel Trondheim er en pinsemenighet i Trondheim i Trøndelag. Menigheten hadde 1001 tilskuddstellende medlemmer i 2019.

Historie 
Menigheten ble stiftet 18. januar 1920 og Olaf Rogde blir valgt til menighetens første pastor.

Tidligere forstandere (pastorer) 
 Olaf Rogde (1920)
 Hans Svartdahl
 Morgan Kornmo (1968–1971)
 David Østby
 Tom Erlandsen
 Odd Ravndal
 Jon Martin Øverby
 Thor-Einar Krogh
 Karl-Axel Mentzoni
 Frank Benjamin Grave Erlandsen

Visjon 
Misjonsbefalingen er sentral menighetens visjon

Vi vil koble mennesker sammen med Jesus

Gjennom koblingen til Jesus
vil vi utvikle oss til …
en hel menighet
med hele mennesker
for hele Trondheim
med hele evangeliet
til hele verden.

For å realisere helhet
vil vi framelske holdninger og
handlinger som er preget av følgende verdier::
 

troverdighet:: 
sjenerøsitet:: 
likeverd::

Ledelse 
 Erlend Indergaard, Hovedpastor
 Jean Alidor Mbuebue, Internasjonal pastor
 Trond Inge Midling, Administrativ leder
 Christian Adelsten Tangvik, Ungdomspastor

Utdanning 
Pinsemenigheten Betel eier og driver en grunnskole og en bibelskole. Menigheten har også kurs om kristen tro, familie og samliv.

For ungdom i konfirmasjonsalder arrangeres Tentro, en frikirkelig konfirmasjonsundervisning.

Tomasskolen 
Tomasskolen Trondheim Kristne Grunnskole har omtrent 90 elever fra 1. til 10. klasse (tall fra 2006). Tomasskolen drives i samsvar med læreplanene i Kunnskapsløftet, er godkjent av departementet og mottar statsstøtte. Skolen ble grunnlagt i 2000.

Bibelskolen i Trondheim 
 Bibelskolen i Trondheim er en to-årig bibelsskole. Undervisningen legger vekt på personlig utvikling, bibelstudie, ledelse og misjon.

Referanser

Kilder 
 www.beteltrondheim.no

Eksterne lenker 
 Hjemmeside

Norske pinsemenigheter
Kultur i Trondheim
Religion i Trøndelag
Etableringer i 1920
Midtbyen (Trondheim)
Rundfunk Berlin-Brandenburg

Rundfunk Berlin-Brandenburg (RBB) er det offentlige kringkastingsselskapet i de tyske delstatene Berlin og Brandenburg. Det har sete i Berlin og Potsdam. Selskapet ble dannet i 2003 ved sammenslåing av Sender Freies Berlin (etablert 1953) og Ostdeutscher Rundfunk Brandenburg (etablert 1991). RBB er medlem av ARD.

Eksterne lenker 
 

Tyske kringkastingsselskaper
Medier i Berlin
Brandenburg
Selskaper etablert i 2003
Den europeiske kringkastingsunion
2003 i Tyskland
Südwestrundfunk

Südwestrundfunk (SWR) er det offentlige kringkastingsselskapet i de tyske delstatene Baden-Württemberg og Rheinland-Pfalz. Det har hovedkontorer i Stuttgart, Baden-Baden og Mainz.

Selskapet ble dannet i 1998 ved fusjon av Süddeutscher Rundfunk (SDR) i Stuttgart og Südwestfunk i Baden-Baden. Det er medlem av ARD. Südwestrundfunk er etter Westdeutscher Rundfunk det nest største kringkastingsselskapet i ARD, og betjener et område med ca. 14,7 millioner mennesker.

Eksterne lenker 
 

Tyske kringkastingsselskaper
Baden-Württemberg
Rheinland-Pfalz
Selskaper etablert i 1998
Den europeiske kringkastingsunion
1998 i Tyskland
Akershus barne- og ungdomsråd

Viken barne- og ungdomsråd (VIKENBUR) er en paraplyorganisasjon for ca. 50 frivillige barne- og ungdomsorganisasjoner i Viken med tilsammen ca. 17 000 medlemmer. VIKENBUR forvalter fylkeskommunal offentlig støtte til frivillige barne- og ungdomsorganisasjoner i fylket. Organisasjonen fungerer også som kontaktledd mellom organisasjonene, fylkespolitikerne og fylkesadministrasjonen. Styreleder er Sigurd Vestrheim og nestleder er Thea Madicken Eugenie Bildsten.

Eksterne lenker
 http://www.abur.no/

Organisasjoner i Viken
Norsk barnekultur
Norske ungdomsorganisasjoner
Wilhelm Wedel-Jarlsberg

Wilhelm Christian Wedel-Jarlsberg (født 20. februar 1852 på Vækerø gård, død 6. september 1909 i Einsiedeln, Sveits) var en norsk offiser og pavelig kammerherre.

Oppvekst 
Han var sønn av baron Herman Wedel-Jarlsberg (1818–1888) og oppvokst på Vækerø gård, et underbruk av familiens Bogstad gård.

Karriere i Norge 
Wilhelm ble i 1875 sekondløytnant i den 2. Akershusiske Infanteribrigade.  Fire år efter ble han av kong Oscar II (1829–1907) utnevnt til kammerherre ved det norske hoff. Samme år giftet han seg med den danske adelsdamen Edle Frederikke Rosenørn-Lehn (1860–1921).

Konvertering og emigrasjon 
Under en reise ble Wilhelm og Edle presentert for den sveitsiske kardinal Gaspard Mermillod (1824–1892) i Genève; etter å blitt kjent med ham bestemte de seg for å gå over til katolisismen. Wilhelm måtte da søke avskjed fra det lutherske norske hoff, men ble i 1882 utnevnt til pavelig kammerherre (Cameriere di spada e cappa, med sverd og kappe) hos pave Leo XIII (1830–1903).  Familien etablerte seg ved Piazza Farnese og der ble han  kontaktperson for norske katolikker som besøkte byen, såvel som en støtte for de studerende i Propagandakollegiet. Han  var i 1893 med på innvielsen av Olavsalteret, og i 1905 måtte han bringe italienerne den nyhet at Haakon VII hadde trådt opp på tronen.  Han  døde i 1909 under en ferietur til Einsiedeln, Sveits, men ble begravet i Roma.

Familie 
Han var sønn av baron Herman Wedel-Jarlsberg (1818–1888), som var sønn av Herman Wedel-Jarlsberg (1779–1840), og Catharine (Nini) Conradine Wilhelmine Heftye (1827–1897); foreldrene giftet seg i 1849 i Oslo domkirke. Wilhelm var bror av Caroline (1840–1905), Elise (1844–1923), Harriet (1846–1926), Johan Caspar Herman Nicolaus (1851–1914) til Bogstad gård og Carl Gustav (1854–1924) til Atlungstad. 

Wilhelm ble gift i 1879 med den danske adelige Edle Frederikke Rosenørn-Lehn (1860–1921), som var datter av Erik Christian Hartvig Rosenørn-Lehn (1825–1904) og Polyxene Adelheid Louise Elise Rigsfriherreinde Pechlin von Löwenbach (1834–1910).  Wilhelm og Edle Fredrikke Wedel-Jarlsbergs datter Carmen Anna Louise Petra Josephine Agnes Genevieve Nini Polyxene Sigrid Marie Wedel Jarlsberg (1885–1957) ble i 1909 gift i Roma med professor, politiker og høyesterettsadvokat Antonio Enrico Luigi Carlo Raimondo Boggiano Pico (1873–1965), og fikk sju barn med ham.

Referanser 

Personer fra Oslo
Norske offiserer
Pavelige kammerherrer
Wilhelm
Personer tilknyttet Det kongelige hoff
Norske kammerherrer
Belgisk franc

Belgisk franc var myntenheten i Belgia mellom 1832 og 2002. I det flerspråklige Belgia, var en belgisk franc inndelt i 100 centiem (nederlandsk), centimes (fransk) eller Centime (tysk).

Belgisk franc ble erstattet av euro den 1. januar 2002.

Eksterne lenker 
 Historiske sedler av Belgia (tysk, engelsk, fransk)

Belgias økonomi
Historisk valuta
Portugisisk escudo

Portugisisk escudo var myntenheten i Portugal fra 1911 til 2002. Escudo er portugisisk og betyr «skjold». En escudo var inndelt i 100 centavos.

Portugisisk escudo ble erstattet av euro den 1. januar 2002.

Escudo
Historisk valuta
Pleistocen

Pleistocen (2 588 000–11 700 år siden) følger pliocen (5 333 000–2 588 000 år siden) og er den første epoken i kvartær. Epoken omfatter de store istidene. Kvartær består av pleistocen og holocen (fra 11 700 år siden til i dag).

Bakgrunn 
I 2009 bestemte Den internasjonale stratigrafiske kommisjon at grensa mellom neogen (pliocen) og kvartær (pleistocen) skulle settes ved 2,588 millioner år siden og ikke ved 1,805 millioner år, som tidligere ble brukt. Den tidligere grensa var satt ut fra tidspunktet da kaldtvannsmuslinger første gang dukket opp i Middelhavet, mens den nye grensa stemmer bedre med tidspunktet for de første omfattende isdannelsene på den nordlige halvkule.

Pleistocen ble tidligere delt  i tre aldere: undre, midtre og øvre pleistocen. Etter endringene i 2009 deles epoken i fire: gelasium (2,588–1,806 mil. år siden), calabrium (1,806–0,781 mil. år siden), midtre pleistocen (781 000–126 000 år siden) og yngre pleistocen (126 000–11 700 år siden).

I moderne arkeologisk forskning hvor fokuset på klimatiske variasjoner er mer framtredende enn det tidligere fokuset på kulturelle «typer» og «perioder», går et viktig skille i den aktuelle perioden mellom istiden pleistocen og varmeperioden holocen, hvor jordbruket er den kulturelle hovedskillelinjen og yngre dryas er den ytre klimatiske. Begreper som mesolitikum om overgangsperioden mellom steinalderen (paleolitikum) og jordbruksteinalderen (neolitikum), samt annen «fininndeling» av epokene (PPNA, PPNB), er omstridt i moderne arkeologi og fokuset på kulturelle «perioder» er i økende grad i ferd med å utgå fra faglitteraturen.

Betegnelsen 
Navnet pleistocen ble gitt av den skotske geologen Charles Lyell. Han innførte denne betegnelsen i 1839 for å beskrive et geologisk lag på Sicilia som hadde fortsatt minst 70 prosent av deres fauna av bløtdyr som fortsatt levde i dag. Det adskilte det fra den eldre epoken pliocen, som Lyell opprinnelig hadde antatt hadde den yngste laget med fossiler. Han konstruerte navnet «Pleistocen» («mest ny» eller «nyest») fra greske πλεῖστος, pleīstos, «mest», og καινός, kainós (latinisert som cænus), «ny»; det sto i kontrast til den umiddelbart foregående pliocen («mer ny» eller nyere», fra πλείων, pleíōn, «mer», og kainós), og umiddelbart påfølgende holocen («helt ny» eller «fullstendig ny», fra ὅλος, hólos, «hele», og kainós) epoke som strekker seg fram til i dag.

Referanser

Litteratur 
Vorren, Tore O. og Mangerud, Jan (2006): «Istider kommer og går» i: Ramberg, I.B.; Bryhni, I. og Nøttvedt, A.: Landet blir til: Norges geologi. Trondheim: Norsk Geologisk Forening. ISBN 978-82-92344-31-6, s. 478–531

Eksterne lenker 

Stratigrafi
Sissel Benneche Osvold

Sissel Benneche Osvold (født 4. april 1945 i Stavanger) var journalist i Dagbladet fra 1973 til 2007. Før hun ble ansatt i Dagbladet jobbet hun i NRK. I 1989 ble hun rekruttert av ansvarlig redaktør i Dagbladet Arve Solstad til å skrive kommentarer i avisens lederavdeling. Benneche Osvold ble etter hvert mest kjent for sin faste spalte, «Sidesprang», som hun skrev fra 1990 til 2007. Der viste hun et stort engasjement for samfunnets svakere stilte grupper.

Benneche Osvold er datter av Gerd Benneche.  Hun er gift med NRK-radiomannen Totto Osvold. Deres datter Katja Benneche Osvold gjorde seg bemerket i Blitz-miljøet på slutten av 1980-tallet som vokalist i punkbandet Life... But How To Live It?.

Priser  
 2003 Kirkens Bymisjons Brosteinpris 
 1996 Norsk riksmålsforbunds Gullpennen. 
 1994 Norsk språkråds pris for fremragende bruk av norsk språk 
 1992 Den store journalistprisen

Referanser 
 

 

Journalister i Dagbladet
Personer fra Stavanger kommune
Fødsler i 1945
Fylkesvei 6202

Fylkesveg 6202 går mellom Fuglvågen og Nordvika i Smøla. Veiens lengde er 12,2 km.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv384.

Kommuner og knutepunkter

 Fuglvågen
 Frostaheia
 Nordvika

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Møre og Romsdal
Veier i Smøla
Fylkesvei 533

Fylkesvei 533 går mellom Sætran og Nerdvika i Smøla. Veiens lengde er 14,2 km.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv383.

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Møre og Romsdal
Veier i Smøla
Bickley

Bickley er et forstadsområde og valgkrets i distriktet Bromley i sørøstlige London, omkring 16,7 km sørøst for Charing Cross. Det er kjent for sine store og kostbare hus. Stedet er attraktiv for boligkjøpere for dets frodige arkitektur.

Stedsnavnet Bickley ble første gang dokumentert i 1279 og kan da ha referert til en rydning i skogen som tilhøre en mann ved navn Bicca, eller en rydning ved eller nær en spiss åsrygg. Stedet var bortimot ubebodd fram til 1700-tallet, bortsett fra en grend som hadde spesielle navnet Cross in Hand, og som lå på stedet for dagens Chislehurst Road.

Bickley stasjon tilhører kollektivsone 5, og betjener tog til London Victoria, London Blackfriars, Orpington og Sevenoaks.

Referanser

Eksterne lenker 
Chislehurst, Petts Wood & Bickley Village News
Bromley Councillors

Steder i Bromley
Panservern

Panservern er metoder, våpen og annet utstyr som brukes mot fiendtlige pansrede kampkjøretøy, særlig stridsvogner. Den vanligste tradisjonelle formen for panservern er frontalbekjemping med artilleri som har høy utgangshastighet, ustyrte raketter, styrte missiler og passive trykkfølsomme stridsvognminer.

Spesialiserte våpen for å bekjempe panser blir gjerne omtalt som panservernvåpen, men også kun som «panservern».

Panservernvåpen
Spansk rytter

Spansk rytter, eller spanskerytter, er flyttbare hindre som består av to eller flere kryss av spisse jern eller stokker, beregnet på å hindre panser og/eller infanteri. En spansk rytter er vanligvis 1-2 meter høy og 2-3 meter bred. Spanske ryttere ble anvendt i middelalderen og frem til 1800-tallet som hinder mot kavaleri, og ble igjen populært som våpen mot infanteri og stridsvogner under første- og andre verdenskrig.

Begrepet blir også brukt om spikerfeller, som egentlig har navnet fotangel. Slike spikerfeller ble for eksempel brukt under NOKAS-ranet i Stavanger.

I 2022 er spanske ryttere og lignende hjemmelaget utstyr  mye brukt i krigen i Ukraina.

Se også
 Tsjekkisk pinnsvin
 Fotangel

Referanser

Eksterne lenker
 

Våpensystemer
Simon Kuznets

Simon Smith Kuznets (født  i Pinsk, død 8. juli 1985 i Cambridge i Massachusetts) var en hviterussiskfødt økonom, som levde store deler av sitt liv i USA. Kuznets var født i byen Pinsk, som i dag ligger i Hviterussland, og emigrerte til USA i 1922 for å møte sin far, som hadde emigrert før første verdenskrig.

I løpet av sin akademiske karriere var han professor ved Wharton School ved University of Pennsylvania, Harvard University og ved Johns Hopkins University.

Han vant Sveriges Riksbanks økonomipris i 1971 for sin empiriske forskning på økonomisk vekst. 

Han har gitt navn til Kuznetskurven, som beskriver økonomisk ulikhet som en funksjon av det generelle velstandsnivået. Teorien som ligger bak kurven sier at økonomisk liket er høy ved lavt velstandsnivå, lav ved middels velstandsnivå, og høy ved høyt velstandsnivå. Grunnen til denne utviklingen, er at velstanden er likt fordelt i jordbrukssamfunn. Når et land utvikles er det særlig industrisektoren som vokser. I denne sektoren er det langt større forskjeller. Jo mer utviklet et land blir, jo større politisk makt for den fattigste delen av befolkningen. Dermed reduseres ulikheten igjen.

Han har også gitt navn til de såkalte Kuznets-syklusene, som er 15-20-årige konjunkturbevegelser.

Hans viktigste arbeid var ved utvikling av et nasjonalregnskap. Han publiserte et regnskap for USA i 1934, 1941 og 1946.

Referanser

Eksterne lenker 

Belarusere
Personer fra USA født i Belarus
Økonomer fra USA
Nobelprisvinnere fra USA
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Professorer ved Harvard University
Professorer ved Johns Hopkins University
Personer fra Pinsk
Fødsler i 1901
Dødsfall i 1985
Gary Becker

Gary Stanley Becker (født 2. desember 1930 i Pottsville, død 3. mai 2014 i Chicago) var en amerikansk økonom. Han var professor i samfunnsøkonomi og sosiologi ved University of Chicago, hvor han hadde det meste av sin forskerkarriere.

Becker var mest berømt for å ha anvendt økonomisk teori for å analysere områder som tidligere var ansett å høre til sosiologi eller psykologi, som familiens organisering, narkotikamisbruk, kriminalitet og rasediskrimering. Hans forskningsperspektiv var ofte å avdekke hvordan atferd som tilsynelatende var uegennyttig egentlig var rasjonell og nyttemaksimerende. Han var også opptatt av analyse av humankapital.

Mesteparten av sin akademiske karriere tilbrakte Becker ved University of Chicago, hvor han også avla doktorgraden i 1955.

Becker ble tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1992 og Presidentens frihetsmedalje i 2007.

Sammen med juristen Richard Posner skrev han bloggen «The Becker-Posner Blog» fra 2004 til 2014.

Referanser

Eksterne lenker 

 The Becker-Posner Blog

Økonomer fra USA
Nobelprisvinnere fra USA
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Personer fra Schuylkill County i Pennsylvania