alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Slaget ved Valmy

Slaget ved Valmy den 20. september 1792 markerte vendepunktet i den første koalisjonskrigen, og kalles i Frankrike ofte seieren ved Valmy fordi de allierte østerrikske og prøyssiske hærene trakk seg tilbake, eller kanonaden ved Valmy fordi det egentlig aldri kom til noen kamphandlinger.<ref>[https://classic.samvirke.dk/magasin-artikel/hemmeligheden-om-kanonaden-ved-valmy Lis og Ole Fenger: «Hemmeligheden om kanonaden ved Valmy», Samvirke.dk]</ref> Valmy er likevel ett av verdenshistoriens helt avgjørende slag. Hadde ikke de to allierte hærene trukket seg uforklarlig tilbake, ville veien til Paris ligget åpen for dem, og den franske revolusjon trolig blitt avbrutt fra starten av.  og skal ha sagt: «Fra og med her og nå begynner en ny æra i verdens historie, og dere kan alle si at dere var til stede ved fødselen.''» Alt dagen etter trådte nasjonalforsamlingen sammen i Paris, avskaffet monarkiet og innførte republikk.

En uforklarlig seier 
27. august 1791 utstedet Fredrik Vilhelm 2. og keiser Leopold av Østerrike en felles erklæring til støtte for det franske kongeparet, kong Ludvig 16. og dronning Marie-Antoinette, som fremdeles satt på tronen i Frankrike. Marie Antoinette var søster til den østerrikske keiseren. Da de alliertes hærfører, hertug Karl Wilhelm Ferdinand av Braunschweig, 25. juli 1792 erklærte at han ville rasere Paris om Ludvig 16. led overlast, gikk folkemengden i Paris amok. Den franske kongen ble avsatt, og hele kongefamilien internert. Festningen Verdun som var ment å beskytte veien mot Paris, overga seg til de allierte hærene, som deretter rykket frem til Valmy. 

Den franske generalen, Dumouriez, oppfattet Valmy som franskmennenes Thermopylene, for Valmy var alt som stod mellom de fremrykkende allierte og Paris. 

Sammenstøtet åpnet med en enorm kanonade. Jorden ristet mens bortimot 40.000 skudd ble avfyrt som innledning til et prøyssisk-østerriksk stormløp mot den franske revolusjonsarméen som hadde forskanset seg på møllebakken. Men i stedet trakk de allierte seg tilbake, straks kanonaden var over. De hadde 88 falne, mens det franske tapet var på rundt 300 falne. Revolusjonshæren fulgte etter og erobret de tyske byene Speyer, Mainz og Frankfurt am Main; senere underla de seg også Belgia. I januar 1793 ble Ludvig 16. dømt til døden for landssvik og ført til giljotinen. Men så kom andre land på banen med en allianse av England i spissen for Portugal, Nederlandene, Spania, Preussen og Østerrike. Frankrike måtte gi tapt overfor en slik overmakt. Dette snudde igjen med Napoleon Bonaparte, som sa om seieren ved Valmy at han anså den som en gåte.

Referanser 

Den franske revolusjon
Revolusjonskrigene
Konflikter i 1792
Valmy, slaget ved
1792 i Frankrike
Opplysningsplikt

Opplysningsplikt kan være både borgernes plikt til å gi opplysninger til myndighetene, offentlig ansattes plikt til å gi opplysninger til den enkelte borger eller plikt til å gi opplysninger i andre sammenhenger. 

Offentleglova (lov av 19. mai 2006 nr. 16 om rett til innsyn i dokument i offentleg verksemd) regulerer forvaltningens generelle plikt til å gi informasjon til borgerne. Offentleglova trådte i kraft 1. januar 2009. Offentleglova utvidet og presiserte forvaltningens opplysnings- og informasjonsplikt. Når offentleglova trådte i kraft ble offentlighetsloven (lov av 19. juni 1970 nr. 69 om offentlighet i forvaltningen) opphevet. 

Forvaltningsloven inneholder også bestemmelser om forvaltningens informasjons- og opplysningsplikt. 

Grunnlovens § 82 bestemmer: «Regjeringen skal meddele Storthinget alle de Oplysninger, der ere nødvendige for Behandlingen af de Sager, den fremlægger. Intet Medlem af Statsraadet maa fremlægge urigtige eller vildledende Oplysninger for Storthinget eller dets Organer.» Bestemmelsen ble vedtatt 20. februar 2007. Bestemmelsen endret ikke rettstilstanden for statsrådenes plikter til å gi Stortinget opplysninger.

Referanser  

Norsk forvaltningsrett
Nina Grünfeld

Nina Frederikke Grünfeld (født 27. juli 1966) er en norsk filmregissør, forfatter og tidligere leder i fagforbundet Norske Filmregissører (NFR). 

Grünfeld studerte massekommunikasjon, øststatskunnskap, film og TV i Oslo og har en bachelorgrad i filmregi fra Dramatiske Institutet i Stockholm. Hun er professor ved Høgskolen i Innlandet. 

Hun var tidligere forsknings- og utviklingssjef ved Westerdals School of Communication. Grünfeld har hatt styreverv i en rekke kunst- og kulturinstitusjoner. Hun eier og driver filmproduksjonsselskapet Gründer Film i Oslo.

To av filmene i Nina Grünfelds filmografi er dokumentarer om hennes far, psykiateren Berthold Grünfeld. Den første handler om hans barndom og bakgrunnshistorie. Den andre om hans siste leveår. 

I 2015 lanserte hun det veldedige smykkeprosjektet Coexista på Nobels Fredssenter i Oslo. Overskuddet av salget gikk til bekjempelse av islamofobi, antisemittisme og ekstremisme. 12. januar 2019 mottok Nina Grünfeld Blanche Majors forsoningspris for sitt arbeid.

Hennes dokumentarfilm Ninas barn, som også er utgitt i bokform, handler om det jødiske barnehjemmet i Oslo under andre verdenskrig. Faren hennes, Berthold Grünfeld, var et av barna der. Nina Grünfeld er oppkalt etter bestyrerinnen Nina Hasvoll Meyer som ble som en mor for barnehjemsbarna.

I dokumentarserien Alexia vs. verden fulgte hun den omstridte forfatteren Alexia Bohwim. Filmprosjektet startet i 2014 og hadde premiere på TV3 11. juni 2018. Prosjektet ble støttet av Norsk filminstitutt. Grünfeld har uttalt til media at hun tar sikte på å følge Bohwim i ytterligere 10–15 år.

I 2019 arbeidet hun med en kort-dokumentar om en jødisk bønnebok som forsvant under krigen og ble funnet av en kristen prest og overlevert i 2015 til Det mosaiske trossamfunn i Oslo.

I 2020 utga hun boken Frida - Min ukjente farmors krig. Boken handler om hennes farmor som var en fattig jødinne og prostituert i Tsjekkoslovakia og som ble deportert til Auschwitz og drept i konsentrasjonsleiren Ravensbrück i april 1945.

Bøker 
Frida - Min ukjente farmors krig (Aschehoug 2020) ISBN 9788203266058
Ninas barn (Kagge Forlag 2015) ISBN 9788248916499
Hvor går dokumentaren? Nye tendenser i film, fjernsyn og på nett (2014)

Filmer og TV-produksjoner 
 1993 – Lang og tro tjeneste, kortfilm
 1996 – Syndig sommer, novellefilm
 1996–2000: Familiesagaen de syv søstre, TV-dramaserie (som en av flere episoderegissører)
 1998 – Mellom min mors ben, kortfilm
 2002 – Mens du står utenfor, kortfilm
 2005 – Grünfeld – ukjent opphav, dokumentar (TV2)
 2008 – Den døende doktoren, dokumentar (TV2)
 2015 – Ninas barn (2015) - dokumentar (NRK)
2018 – Alexia vs. verden, TV- og nettserie (TV3/Viafree)
2021 - Cheiderboken - en animert kortdokumentarfilm

Referanser

Eksterne lenker
  

Norske filmregissører
Jan-Henrik Børslid

Jan-Henrik Børslid (født 20. januar 1976) er en sportsanker på TV 2.

Han startet sin TV-karriere som programleder for BTV-programmet Triplett og ble så programleder for Adeccoligamagasinet på TV 2 Sport. Han har figurert som anker på sportsnyhetene på TV 2 Nyhetskanalen og som anker på kortsporten på TV 2. 

I 2012 ble han programleder i TV2 sine Premier League-sendinger.

I tillegg har Børslid vært spillende assistenttrener for Fyllingen Fotball i andredivisjon.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Jan Henrik Børslid på AltOmFotball.no

Norske sportsjournalister
Norske fotballspillere
Fotballspillere for Fyllingen Fotball
Personer fra Bergen kommune
National Stonewall Democrats

National Stonewall Democrats er en amerikansk homofili-rettighetsgruppe med sete i Washington D.C., tilknyttet Det demokratiske parti. «Stonewall» refererer til Stonewall-opprøret i 1969.

National Stonewall Democrats ble stiftet i 1998 av Barney Frank, et homofilt demokratisk medlem av representantenes hus, hvor han representerte Massachusetts' fjerde kongressdistrikt og brakte sammen tidligere utilknyttede homofile demokratiske klubber over hele landet.

Organisasjonen beskriver seg selv som «en grassrotkraft for sosial forandring innenfor vår bevegelse og innenfor vårt parti». Formålet er å utfordre politikere i Det demokratiske parti i spørsmål om homofili. Kandidater, som har fremstått som motstandere i homosaker, blir utfordret i nominasjonsvalgene. De viktigste sakene er homoekteskap samt lovforslag mot diskriminering.

370 av 4.400 utsendinger til landsmøtet i Det demokratiske partiet har erklært at de er homofile, lesbiske, bifile eller transpersoner.

Organisasjonen har på det nåværende tidspunkt mer enn nitti lag. Jon Hoadley er den nåværende eksekutive direktør. Forhenværende ledere av organisasjonen innbefatter Jo Wyrick, Eric Stern, Michael Perez, Paul Yandura, Michael Colby samt Chad S. Johnson.

I 2003 ble laget til National Stonewall Democrats på University of Michigan det første av sitt slag på en collegecampus.

USAs politikk
LHBT
Etableringer i 1998
1998 i USA
Maltas riksvåpen

Maltas riksvåpen ble innført 19. oktober 1988, etter at Nasjonalistpartiet var kommet til makten. Det bygger på riksvåpenet fra 1964, og avløste et våpen innført i 1975, med en maltesisk båt under Middelhavssolen. 

Riksvåpenet er et skjold kløvd i to felt; heraldisk venstre felt sølv, heraldisk høyre felt rødt. Øverst i høyre felt et likearmet ordenskors fra en militær orden som ble tildelt hele Maltas befolkning 15. april 1942 av britiske kong Georg VI for mot og tapperhet ved luftangrepene under andre verdenskrig.

På øvre skjoldkant er det en murkrone. Skjoldet er omgitt av en olivengren og en palmegren som symbol for fred. Grenene er bundet sammen av et bånd med påskriften Repubblika Ta' Malta, maltesisk for Republikken Malta.

Riksvåpen
Malta
Anton Cathinco Stub Holmboe

Anton Cathinco Stub Holmboe (født 31. januar 1892 i Oslo, død 15. mars 1980) var en norsk jurist og dommer i Norges Høyesterett. Han var stormester i Den Norske Frimurerorden fra 1962 til 1969.

Holmboe tok juridisk embetseksamen i 1914 og ble høyesterettsadvokat i 1925. Han arbeidet i ulike offentlige etater og private bedrifter (bl.a Justisdepartementet, Vinmonopolet og Den norske Creditbank), inntil han ble utnevnt til høyesterettsdommer i 1945. Dette embetet hadde han inntil oppnådd pensjonsalder i 1962. Hans spesialfelt innen jusen var veksel- og sjekkrett, og om dette har han skrevet flere artikler og lovkommentarer.

Han var formann i Den Konservative Studenterforening i 1918.

Holmboe ble i 1955 slått til kommandør av St. Olavs Orden. Han var også kommandør av den finske Hvite Roses orden og den svenske Nordstjerneordenen.

Kilder 

 Biografi i Einar Hoffstad: Merkantilt biografisk leksikon – hvem er hvem i næringslivet? (1935), reprodusert hos Prosjekt Runeberg.
 Biografi i Bjørn Steenstrup: Hvem er Hvem? 1973, reprodusert hos Prosjekt Runeberg. 

Norske frimurere
Norske høyesterettsdommere
Kommandører av St. Olavs Orden
Finlands hvite roses orden
Nordstjerneordenen
Personer fra Oslo
Personer tilknyttet Vinmonopolet
NorBits

NorBits er en lukket norsk BitTorrent-tracker og fildelingssamfunn som ble startet opp i september 2005, angivelig som en oppfølger til nedlagte TorrentPunks.

Om trackeren
Trackeren er privat, og det trengs derfor en invitasjon fra et allerede registrert medlem for å få tilgang. Bare brukere som har fått tildelt invitasjoner fra en administrator har anledning til å invitere nye medlemmer. I praksis vil det si at inaktive og nye brukere ikke blir tildelt invitasjoner. Nettsiden ligger under domenenavnet norbits.net.

I et forsøk på å redusere medieomtale, ble forsiden til NorBits i en periode endret til å se ut som et forretningsselskap.

Trackeren hadde i 2006 i underkant av 10 000 medlemmer, og i 2008 hadde brukertallet steget til over 14 000 registrerte brukere. I 2011 hadde medlemstallet steget til over 18 000, og i 2013 over 20 000. IT-avisen omtalte NorBits som Norges største fildelingsnettverk i 2007. 

Ifølge Internettselskapet Alexa er norbits.net blant de 1 700 mest besøkte nettsidene i Norge. I 2008 var nettsiden blant de 600 mest besøkte i Norge.

Medieomtale
Trackeren ble nevnt i landsdekkende media i 2006 da det ble kjent at filmen Uro ble lastet opp og gjort tilgjengelig før den var blitt vist på kino. Kripos ble koblet inn i jakten etter den personen som la ut Uro på NorBits.
Filmen Lange flate ballær II ble filmet med et kamera i kinosalen og lagt ut på NorBits kort tid etter premieren. Den lekkede versjonen var opprinnelig delt av gruppen KAMERA på warezscenen.
Den norske skrekkfilmen Rovdyr var tilgjengelig på NorBits over to uker før filmen var til salgs på DVD.
En såkalt cam-versjon av den norske filmen Varg Veum – Falne engler fra 2008 var også vært tilgjengelig på NorBits. Den lekkede versjonen var opprinnelig delt av gruppen KAMERA på warezscenen.
I desember 2008 ble en cam-versjon av Max Manus, opprinnelig delt av gruppen KAMERA på warezscenen, distribuert gjennom NorBits få dager etter at filmen hadde premiere.
I oktober 2010 var NorBits igjen i medias søkelys etter at filmen om nokasranet ble delt på trackeren. Filmen ble lagt ut på The Pirate Bay dagen før den havnet på NorBits, men media gav likevel NorBits mye oppmerksomhet for lekkasjen.

Grunnleggeren av NorBits skal ha deltatt i dokumentarfilmen Urospredere.

Teknisk informasjon
Nettsiden ligger fysisk i Tyskland hos internettfirmaet netdirekt e.K. Fram til sommeren 2007 var siden hos firmaet Van Tilborg ICT i Nederland, og fram til slutten av august 2008 hos We Dare B.V. i Nederland, og brukte da Linux som operativsystem.

Referanser

Eksterne lenker
 norbits.blogspot.com – NorBits' offisielle blogg som brukes for å gi informasjon når siden er nede.

Norske nettsteder
Fildeling
Rutebilene Farmand


Rutebilene Farmand A/L var et rutebilselskap som trafikkerte Tønsberg-distriktet fram til 1996 da selskapet ble kjøpt opp av Norgesbuss.

Historikk 

I 1939 ble bussrutene i Tønsbergdistriktet, bortsett fra Nøtterøy og Tjøme, slått sammen til Rutebilene Farmand A/L. Selskapet hadde base på Stoltenberggatens rutebilstasjon som hadde blitt tatt i bruk i 1926. Rutebilene Farmand omfattet 30 rutekonsesjoner med 36 vogner og 40 sjåfører og ble nå et av de største rutebilselskapene i landet.

Mange av bussene til Rutebilene Farmand var levert av Vestfold Bil & Karosseri (VBK) i Horten.

Rutebilene Farmand var på 1990-tallet aktivt med i omstruktureringen av norsk busstrafikk. I 1993 ble selskapet medeier i Norgesbuss sammen med flere større busselskaper. I mars 1996 overtok Norgesbuss alle aksjene i Farmand, og selskapet opphørte etter hvert som egen selskap. Det inngikk etter hvert i det som ble kalt Norgesbuss Vestfold.

Se også 
 Norsk rutebilhistorie
 Øybuss som trafikkerte Nøtterøy og Tjøme

Referanser 

Samferdsel i Tønsberg
Kollektivtransport i Vestfold og Telemark
Tidligere norske busselskaper
Selskaper etablert i 1939
Selskaper opphørt i 1996
Vestfolds samferdselshistorie
Barysj (elv)

Barysj (russisk: Бары́ш) er ei elv i Uljanovsk oblast i Russland. Den er ei høyre sideelv til Sura (i Volgas nedbørfelt). Den er 247 kilometer lang, med et nedbørfelt på . Elva renner gjennom de nordlige delene av Volgahøydene, og den er islagt fra november til april. Ved elva ligger byen Barysj.

Referanser 

Elver i Uljanovsk oblast
Svetlana Feofanova

Svetlana Jevgenjevna Feofanova (russisk Светлана Евгеньевна Феофанова, født 16. juli 1980 i Moskva) er en russisk stavhopper. 
Før Jelena Isinbajeva startet sin fullstendige dominans av stavsprang-øvelsen, forbedret Feofanova verdensrekorden hele åtte ganger. Hun ble verdensmester i Paris i 2003.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fødsler i 1980
Personer fra Moskva
Russiske stavhoppere
Verdensmestere i friidrett for Russland
Verdensmestere i friidrett innendørs
Europamestere i friidrett for Russland
Europamestere i friidrett innendørs
Deltakere for Russland under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Russland under EM i friidrett 2002
Deltakere for Russland under EM i friidrett innendørs 2002
Deltakere for Russland under VM i friidrett 2003
Deltakere for Russland under VM i friidrett innendørs 2003
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Russland under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Russland under EM i friidrett innendørs 2007
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Russland under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Russland under EM i friidrett 2010
Deltakere for Russland under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Det humanistiske fakultet (UiB)

Det humanistiske fakultet er det største fakultetet ved Universitetet i Bergen. Fakultetet er blant de beste innen sitt felt i Norden.

Fagtilbud

Fakultetet har ca. 3700 studenter og 460 ansatte. Det er 450 bachelor- og masterkandidater i året og der er registrert 127 på doktorgradsprogram i 2008. Det tilbys 12 årsstudium, 19 bachelorprogram, 27 masterprogram og 3 integrerte masterprogram. Leder for fakultetet er dekana Margareth Hagen.

Instituttene

Fakultetet er delt inn i fem institutt og to senter:

Institutt for arkeologi, historie, kultur- og religionsvitskap
Institutt for lingvistiske, litterære, og estetiske studium
Institutt for framandspråk
Institutt for filosofi og førstesemesterstudium
Griegakademiet, institutt for musikk
Senter for vitenskapsteori
Senter for kvinne- og kjønnsforskning

Bygget

HF-bygget ligger ved Sydnesplassen på Sydneshaugen ved Universitetsbiblioteket i Bergen og Johanneskirken. Det benyttes auditorium og grupperom ved Sydneshaugen skole.

Studentengasjement

Det eksisterer studentdemokratiske organ på alle nivå ved HF. Det høyeste organet er Humanistisk studentutvalg (HSU) som er bindeleddet mellom alle studentene ved fakultetet og fakultetsledelsen. I tillegg eksisterer det flere instituttutvalg, og studenter er representert i alle viktige råd og utvalg ved fakultetet.

Eksterne lenker
 Fakultetets hjemmeside
 Humanistisk studentutvalg (HSU) si heimeside

Humanistiske
Brun båndmåler

Brun båndmåler (Xanthorhoe quadrifasiata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne arten er funnet nord til Møre og Romsdal i Norge.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 25 – 32 mm), slank, mest brungul måler. Den er større enn de fleste andre artene i slekten Xanthorhoe og kan kjennes på at forvingenes grunnfarge vanligvis er markert brunlig, ikke nøytralt grå som hos de fleste andre. Hannen har smalt fjærformede antenner, hunnen trådformede. Forvingen er vanligvis lyst brunlig (kanelbrun), med et bredt, lyst til mørkt grått, tverrbånd rundt midten. Dette båndet er kantet med hvitt på begge sider, innerkanten er fint bølgete mens ytterkanten i midten er trukket ut til en skarp tann. Utenfor ytterkanten har forvingene vanligvis bare utydelige flekker og striper, men de kan ha en markert, smal, hvit tverrstripe. Bakvingen er gråhvit med utydelige, grå tverrbånd. Larven er brun på ryggen, gulhvit på buken. Den har korte, men kraftige, oppstående børster og virker derfor mer "piggete" enn de fleste andre målerlarver.

Levevis 
Brun båndmåler lever hovedsakelig i skog. Larven kan leve på mange ulike lave urter, blant andre maurer (Galium spp.). De voksne målerne flyr i juni – juli, fra skumringen og utover natten. De kommer av og til til lys.

Utbredelse 
Arten finnes i nesten hele den palearktiske sone, men synes å mangle i Nord-Afrika og deler av Sør-Europa. I Norge er den påtruffet nord til Møre og Romsdal, men den ser ut til å være mindre vanlig enn mange av de andre Xanthorhoe-artene.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Xanthorhoe quadrifasiata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1759
Dyr formelt beskrevet av Carl Alexander Clerck
Interkommunalt arkiv

Interkommunalt arkiv er selvstendige interkommunale selskaper som yter ulike arkivrelaterte tjenester for sine eiere. Navnene blir vanligvis forkortet IKA og som oftest etterfulgt av navnet på fylket institusjonen dekker (eks. IKA Rogaland, IKA Vest-Agder) Interkommunale arkiver er som regel organisert etter lov om interkommunale selskaper eller etter kommuneloven. Et IKA kan dekke et eller flere fylker, og bortsett fra Akershus fins det IKA-er som dekker alle landets fylker.

IKA har vanligvis to hovedoppgaver: rådgivning innen moderne arkivdanning for eiere, og depotoppgaver. Rådgivningstjenesten dekker de fleste aspekter ved moderne arkivdanning, så som arkivplanlegging og innkjøp og konfigurering av sak/arkivsystemer. Arkivplanlegging omfatter blant annet utarbeidelse av lokalt regelverk, rutiner, registrering av arkivenes innhold og oppbygging og dokumentering av elektroniske arkivsystemer. Depotoppgaver innebærer blant annet mottak, kontroll og oppbevaring av eldre/avsluttede arkiver, tilgjengeliggjøring og formidling fra arkivene. De fleste IKA'er tilbyr depottjenester både for arkiver produsert i papirformat og arkiver produsert i elektronisk form. Etter hvert som fullelektroniske saksarkiver innføres i kommunene vil det bli større behov for spesialkompetanse for å ta vare på og tilgjengeliggjøre digitalt arkivmateriale, og slik kompetanse kan ikke bygges opp i alle små kommuner i landet. Interkommunale arkiv har en sentral rolle i oppbygging av slik kompetanse.

IKA sin økonomi er i hovedsak bygget opp rundt årlige bidrag fra samtlige eiere, ofte beregnet ut fra innbyggertall i kommunene. Representantskapet er etter lov om interkommunale selskaper IKAs høyeste myndighet. Her deltar alle eierkommunene. Representantskapet velger et styre som har ansvaret for den daglige driften i selskapet.

Selv om IKA er selvstendige selskaper er de kjent for sitt faglige samarbeid på alle fagområder. Helt siden opprettelsen av de første IKA'en har de gjennom formelt og uformelt samarbeid utviklet høy kompetanse innen sine fagfelt. Formelle samarbeid inkluderer arkivplan.no, tidsskriftet Arkheion og tyngre faglige prosjektsamarbeid.

Se også 
 Interkommunalt arkiv for Buskerud, Vestfold og Telemark IKS 
 Interkommunalt arkiv i Finnmark IKS
Interkommunalt arkiv i Hordaland IKS
 Interkommunalt arkiv for Møre og Romsdal IKS
 Interkommunalt Arkiv i Rogaland IKS
 Interkommunalt arkiv i Vest-Agder IKS
 Østfold interkommunale arkivselskap IKS

Eksterne lenker

 Interkommunalt arkiv i Møre og Romsdal
 Interkommunalt arkiv i Troms
 Interkommunalt arkiv for Buskerud, Vestfold og Telemark IKS (IKA Kongsberg)
 Interkommunalt arkiv i Vest-Agder (IKAVA)
 Interkommunalt arkiv i Finnmark
 Interkommunalt arkiv i Trøndelag
 Interkommunalt arkiv i Hordaland
 Interkommunalt arkiv i Rogaland
 Interkommunalt arkiv for Opplandene (IKAO)
 Østfold interkommunale arkivselskap[
 Aust-Agder kulturhistoriske senter
 Interkommunalt arkiv i Nordland

Norske interkommunale selskaper
Arkiver i Norge
Ajer videregående skole

Ajer videregående skole var en skole i Hamar, som ble grunnlagt i 1938 under navnet Hamar handelsgymnasium. Den ble slått sammen med Hamar katedralskole i 2004. Skolen lå i bydelen med samme navn – Ajer – og ble bygget om da storskolen ble bygget i 2007/2008. I dag ligger "teknologibygget" der Ajer videregående lå før. Bygningen er lærested for yrkesfagene Teknikk og industriell produksjon og Elektrofag.

Elevene i teknologibygget deler kantine og bibliotek med de andre studieretningene, men har i stor grad sine fag i sitt bygg. Nybygget og Teknologibygget er knyttet sammen av en gang over bakken. Ikke langt fra Ajer, og i andre enden av det lange Nybygget, lå skolebygningen som Katedralskolen brukte mellom 1968 til 2007.

Ajer videregående tok i sin tid over bygningen etter Hamar Handelsskole.

Referanser 

Tidligere skoler på Hedmark
Skoler i Hamar
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1938
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 2004