alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bakke bru (Flekkefjord)

Bakke bru er ei bru over Siraelva, mellom Sirdalsvannet og Lundevatnet i Flekkefjord kommune i Agder, og er Norges eldste hengebro for veitrafikk. Ingeniør og veimester i Agder, Georg Daniel Barth Johnson konstruerte brua etter en studiereise til England i 1838.

Brua ble åpnet i 1844 og var en del av Vestlandske hovedvei mellom hovedstaden og Stavanger, fram til 1948. Veien videre delte seg, slik at en enten kunne reise til gårdene på vestsiden av Sirdalsvannet (Virakveien går nå hele strekningen til Tonstad), eller dra over Tronåsen for å komme til Moi og lengre vestover. Traséen var en del av indre postvei til Stavanger.

Bakke bru er ei kjedehengebru med kjeder av smidd jern og leddbolter, produsert på Næs Jernverk, og den første av sitt slag i Norden. Den har en spennvidde på 53,5 meter og kjørebredde 2,7 meter. Landkarene og tårnene er i murt tilhugd stein, og brudekket er av tre. På brua er det påmontert skilt som forteller største tillatte aksellast.

Monogrammet til kong Oscar I står over den vestre bruporten.

I 1946 ble hovedveien lagt om til den gamle jernbanetraséen langs Lundevatnet, og fra 1950-årene måtte busspassasjerer gå over brua i stedet for å bli kjørt.

Brua ble fredet etter kulturminneloven i 1959 og er nå markert som severdighet ved E39 sammen med veien over Tronåsen.

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser

Litteratur 
Georg Daniel Barth Johnson: Haandbog for veiofficianter. 1839.
Hans Seland og Georg Daniel Barth Johnson: Haandbog for veiofficianter – en norsk veimesters rundreise til Storbritannia og enda lenger anno 1838. 2013.

Eksterne lenker
 Om veimester Johnson på http://www.commentum.no
 Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner 
 Om veimester Johnson på http://www.commentum.no
 Bilde av brua sett fra sør.
 Bilde av brua sett fra nord.

Hengebroer
Veibroer i Agder
Veier i Flekkefjord
Siravassdraget
1844 i Norge
Gamle veier i Norge
Broer åpnet på 1800-tallet
Byggverk fullført i 1844
Kulturminner i Flekkefjord
Vest-Agders samferdselshistorie
Anders Jahres medisinske pris

pAnders Jahres medisinske pris er den største prisen i biomedisinsk forskning i Norden og hovedprisen har blitt tildelt årlig fra 1960. Fra 1965 har det også blitt delt ut en pris til yngre forskere. Hovedprisen er for tiden på en million kroner og prisen til yngre forskere er på  kroner. Flere av vinnerne, Sune Bergström og May-Britt og Edvard Moser, har siden fått Nobelprisen i medisin.

Prismedalje
I tillegg til prispengene tildeles vinnere en prismedalje og et diplom. Medaljen er i gull og viser på advers et venstrevendt portrett av Anders Jahre med omskriften «ANDERS JAHRES MEDISINSKE PRIS». Reversen viser Midtbygningen (Domus Media) fra Universitetsbygningene ved Karl Johans gate i Oslo fulgt av teksten «DE LITTERIS PRAECLARE MERITO» fordelt på fire linjer over og teksten «UNIVERSITAS OSLOENSIS» fordelt på to linjer under. Medaljen har en diameter på 55 mm. Den er modellert av Nic Schiøll og gravert av Halfdan Rui. Medaljen finnes også i bronse.

Prisvinnere fra 1960-årene

Prisvinnere fra 1970-årene

Prisvinnere fra 1980-årene

Prisvinnere fra 1990-årene

Prisvinnere fra 2000-årene

Prisvinnere fra 2010-årene

Litteratur
 «Ny norsk universitetsmedalje», Nordisk Numismatisk Unions medlemsblad, nr. 9, 1962, s. 174–175

Referanser

Eksterne lenker
 
 Anders Jahres fond til vitenskapens fremme, UNIFOR - Forvaltningsstiftelsen for fond og legater ved Universitetet i Oslo
 Kjetil Kvist: Anders Jahres medisinske priser, fra Museum for universitets- og vitenskapshistorie, Universitetet i Oslo 

Norske priser
Forskningspriser
Utmerkelser etablert i 1960
Vitenskap i 1960
Medisinsk forskning
Almeslekta

alm (U. glabra)
 dvergalm (U. pumila)
 kinesisk alm (U. parvifolia)
 kvitalm (U. americana)
 lundalm (U. minor)
 rødalm (U. rubra)
 vrangalm (U. laevis)

Almeslekta (Ulmus) er ei slekt i almefamilien.

Slekta omfatter løvfellende eller eviggrønne trær og busker. Kvistene har aldri torner, men har hos noen arter et tykt korklag eller to korklister. Bladene er asymmetriske ved basis og er enkelt- eller dobbelttannede. Blomstene er tvekjønnede, og pollineringen skjer ved hjelp av vinden. Det er 3–9 pollenbærere. Frukten er en flat nøtt med vinger. 

Almeslekta har en vid utbredelse på den nordlige halvkule, og én art krysser ekvator på Sumatra og Sulawesi. Mange av artene er svært variable, og hybrider forekommer også. På grunn av dette varierer antall arter i slekta mellom 20 og 40 i ulike oversikter. 

I Norge finnes bare én art, alm (Ulmus glabra), mens lundalm (Ulmus minor) går nordover til østlige Danmark, Bornholm, Öland og Gotland, og vrangalm (Ulmus laevis) vokser i sørøstlige Danmark, på Öland og i Sør-Finland.

Alm er nyttige og vakre trær. Veden er hard og meget bestandig under vann eller nedgravd i jord; den er blitt brukt blant annet til redskapsskaft, geværkolber, hjulnav, møbler, båtbygging, kaikonstruksjoner og damluker. Flere arter plantes i hager, parker og langs gater, blant annet hybriden storalm (Ulmus × hollandica). Engelsk alm, som var typisk for det engelske kulturlandskapet, ble tidligere regnet som en egen art, Ulmus procera, men regnes nå som kultivaren Ulmus minor 'Atinia'.

En stor del av almetrærne i Europa og Nord-Amerika ble i siste halvdel av det tyvende århundre drept av en soppsykdom, almesyken. Den spres av barkbiller.

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Almefamilien
Nedre Bakklandet

Nedre Bakklandet er både navnet på den delen av Bakklandet i Trondheim som er nedenfor Gamle Bybro, og på gaten som strekker seg fra gatekrysset mellom Gamle Bybro, Øvre Bakklandet og Brubakken til Innherredsveien. Nygata er en parallell veg som både starter og slutter i Nedre Bakklandet. Andre tilstøtende veier er Asykbakken og Verftstomta.

Bygninger langs Nedre Bakklandet 
 1: Kolberggården
 2: Bakklandsbrygga, tidligere Tollkammeret på Bakklandet
 17: Kokhuset, byens minste bolighus
 21: Bergstrømgården
 22: Koengården, tidligere eiendom for konserveringsbedriften Konserv (1914–1972)
 23: Nidaros Metalvarefabrikk
 58c: Fischebrygga
 60: Bakke P-hus
 75–79: Leiegårder i jugendstil oppført mellom 1904–1908 og tegnet av arkitektene Johan Osness og Helge Blix

Se også 
 Øvre Bakklandet

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Veier i Trondheim
Bakklandet
Bremnes (Bømlo)

Bremnes er sentrum i Bømlo kommune, hvor det bor ca. 4500 mennesker. Bremnes er også kjent for sitt idrettslag Bremnes IL. Det har over 1000 medlemmer, med Kjell Økland og Sigve Jarle (Jalle) Braathen i spissen. Bremnes IL er kjent for talentutvikling og har fostra talenter som Geirmund Brændesæther, Martin Hollund, Joakim Våge Nilsen, Eirik Mæland, Are Meling og Arne Larsen Økland. 

Bremnes var egen herredskommune i tidsrommet 1916–1963. Opprettet ved delingen av Finnås kommune 1. juli 1916, med et folketall på 3411. Kommunen lå nord på øya Bømlo. Opphørte som egen kommune 1. januar 1963 og gikk inn i Bømlo kommune. Bremnes hadde ved kommunesammenslutningen et folketall på 4829.

Tettstedet Bremnes omtales nå som Svortland.

Bosetninger i Bømlo
Tidligere kommuner i Hordaland
Norske kommuner etablert i 1916
Kommuner opphørt i 1963
Jonas Gardell

Lars Jonas Holger Gardell (født 2. november 1963 i Enebyberg nord for Stockholm) er en svensk forfatter, stand-up-komiker, sanger og artist. 

Han er profilert homofil, og har blant annet med utgangspunkt i dette, skrevet flere teaterstykker, show samt TV-stykker. I 2008 var Gardell aktiv med en ny runde av  showet «En tilfeldig gjest i ditt liv».

Jonas Gardell har ved flere anledninger gjestet Norge, har her fremført noen av sine skuespill og har flere ganger tatt stilling til det spesielle nabolandsforholdet mellom Sverige og Norge. 

Hans bror er Mattias Gardell.

Bibliografi 
 1979 – Den tigande talar (dikt)
 1985 – Passionsspelet (roman)
 1986 – Odjurets tid (roman)
 1987 – Präriehundarna (roman)
 1988 – Vill gå hem (roman)
 1990 – Fru Björks öden och äventyr (roman)
 1992 – En komikers uppväxt (roman)
 1993 – Mormor gråter och andra texter
 1995 – Frestelsernas berg (roman)
 1997 – Isbjörnarna. Cheek to cheek. Människor i solen (tre skuespill)
 1998 – Så går en dag ifrån vårt liv och kommer aldrig åter (roman)
 2000 – Oskuld och andra texter
 2001 – Ett ufo gör entré (roman)
 2003 – Om Gud (essays, religionshistorie)
 2006 – Jenny (roman)
 2009 – Om Jesus (essays)
 2011 – Har man inget liv får man köpa ett som alla andra: Samlade visdomsord 2010-2011 (sitatsamling)
 2012 – Jesus sista ord på korset var INTE "Härifrån ser man hela Mariannelund!" (sitatsamling)
 2012-13 – Torka aldrig tårar utan handskar (romantrilogi)
 2012 – 1. Kärleken
 2013 – 2. Sjukdomen
 2013 – 3. Döden

Skuespill  
 1989 – Lena och Percy Präriehund
 1989 – Ömheten
 1989 – En fulings bekännelser
 1990 – Isbjörnarna
 1991 – Mormor gråter
 1992 – Cheek to cheek
 1992 – En komikers uppväxt
 1997 – Människor i solen
 1999 – Scheherzad
 2005 – Helvetet är minnet utan makt att förändra

Filmer 
 Pensionat Oskar (manus, 1995)
 Livet är en schlager (manus, 2000)

Priser og utmerkelser 
 BMF-plaketten - forfatterplaketten 2012 for Torka aldrig tårar utan handskar: 1. Kärleken 
 Æresdoktor i teologi ved Lund 2008
 Gaygalans hederspris 2008
 Siriprisen 2006
 Årets uppstickare 2001
 Nøffs Ærespris 2000
 Stora svenska talarprisen 1998
 Tage Danielsson-prisen 1996
 Guldbagge 1995 (Beste manuskript)
 Frödingstipendiet 1993
 Prix Futura 1992

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Svenske forfattere
Svenske komikere
Æresdoktorer ved Lunds universitet
Personer fra Danderyds kommun
Éowyn

Éowyn er en litterær figur fra J.R.R. Tolkiens Ringenes herre. Éowyn er mest kjent for å ha drept Stornazgûlen (Heksekongen), og for å ha giftet seg med Faramir. Éowyn er gammelengelsk for hestevenn (Éowyns navn på "ekte vestrønt" er derimot ikke kjent).

Éowyn er søster til Éomer – som senere blir Rohans 18. konge. Hun er datter av Éomund, men foreldrene ble drept av orker, så hun og broren bodde (i tidsrommet Ringenes herre forteller om) hos deres onkel kong Théoden av Rohan i Meduseld, Gullhallen. 

Rohirrim
Personer i Ringenes herre
Ballykellybomben

Ballykellybomben var en terroraksjon i den nordirske byen Ballykelly i Derry den 6. desember 1982. Målet for aksjonen var et diskotek, Droppin Well, hvor mange britiske soldater fra Shackleton Barracks pleide å gå. 

Royal Ulster Constabulary (RUC) kom frem til at bomben hadde vært liten nok til å få plass i en veske, men fordi støttepillarene for det tunge betongtaket på bygningen var for svake kollapset bygningen. Det tok flere timer å få ut de overlevende. Av de omkring 150 gjestene ble sytten drept og mer enn tredve alvorlig såret. Elleve av de drepte var britiske soldater, mens seks var sivile. De aller fleste av gjestene var protestanter, men minst en katolikk ble drept. Under rettssaken mot bombemennene kom det frem at INLA hadde utført flere rekognoseringer på diskoteket «for å se om det var nok soldater til å rettferdiggjøre muligheten for sivile ofre»

Mistanken falt straks på Den provisoriske IRA, som nektet for å ha vært involvert. Kort tid etter tok Irish National Liberation Army på seg ansvaret, og uttalte: «Vi tror at bare angrep av denne typen kan få budskapet hjem til folket i Storbritannia og det britiske etablissementet. Å skyte en individuell soldat har for folket i Storbritannia svært liten effekt i forhold til media eller den britiske administrasjonen».

Angrepet ble sterkt kritisert fra begge sider i konflikten. Ingen av de seks sivile som ble drept var eldre enn 26. Åtte av de drepte soldatene var fra 1. bataljon, Cheshire Regiment, to fra Army Catering Corps og en fra The Light Infantry. 

Fire år etter angrepet ble fem personer dømt. Fire fikk livstids fengsel for flere mord, mens den femte, datter av en av de medtiltalte og kjæreste av en annen, fikk ti års fengsel for uaktsomt drap ettersom retten kom til at hun hadde blitt presset til å være med på aksjonen.

Eksterne lenker
 Sutton CAIN Chronological Index
 Irish News om Ballykellybomben

Terroraksjoner i Nord-Irland
Hendelser i 1982
Lovex

Lovex er et rockeband fra Tammerfors, Finland. Bandet startet i 2001-2002, etter at alle bandmedlemmene hadde spilt i mange forskjellige band, og nå bestemte seg for å starte et rockeband sammen for å ha det gøy. Alle bandmedlemmene bruker artistnavn, istedenfor sine ekte navn. Lovex består av Theon McInsane(vokal), Vivian Sin'Amor (gitar), Sammy Black (gitar), Christian (Keyboard), Julian Drain (trommer) og Jason (bass). I 2004 fikk de platekontrakt, og i august 2005 ble deres første hit "Bleeding" utgitt. Januar 2006 utga de sin andre singel "Guardian Angel". Både "Bleeding" og "Guardian Angel" fikk mye oppmerksomhet og nådde toppen på de finske hitlistene. Senere ble musikkvideoer laget til sangene "Guardian Angel" og "Bullet for the Pain". Lovex sier at hovedgrunnen til at de laget musikkvideoen "Bullet for the Pain", var at de iblant følte at noen av fansene deres trodde at de støttet ting som død, selvmord, selvskading, etc. "Bullet for the Pain" ble laget for å bevise for folk at Lovex absolutt ikke støtter sånt, ettersom videoen ber folk om å hjelpe folk med depresjoner før det er for sent, samme hva grunnen til depresjonene skulle være. Lovex' første album, Divine Insanity, ble sluppet i mars, 2006. I 2007 deltok Lovex i finske Eurovision med sangen "Anyone Anymore". De vant ikke, men kom på tredjeplass etter "Thunderstone" og "Hanna Pakarinen". Senere ble det laget en musikkvideo også til "Anyone Anymore". Lovex er aller mest populære i Finland og Tyskland, men har også mange fans andre steder.

Diskografi 
 Divine Insanity (2006)
 Pretend or Surrender (2008)
 Watch Out! (2011)
 State of Mind (2013)
 Dust Into Diamonds (10th Anniversary Album) (2016)

Finske rockegrupper
Gammeldansmusikk

Gammeldansmusikk er et samlebegrep for flere former av tradisjonell dansemusikk med røtter i nordisk folkemusikk. Musikkformen bærer i seg toner fra både tradisjonell folkemusikk og populær countrymusikk.

De mest tradisjonelle stilartene innen gammeldansmusikk er reinlender, polka, masurka, ril og vals, men begrepet gammeldansmusikk favner et mye videre musikalsk begrep enn kun disse musikkformene. Til musikkformen brukes også gjerne mer moderne musikkinstrumenter enn i tradisjonell folkemusikk, selv om akustiske instrumenter som trekkspill og fele må kunne sies å være svært sentrale også innen gammeldansmusikken.

Gjennom hele 1980- og 1990-tallet betydde Titanofestivalen mye for gammeldansmiljøet i hele Norden, men spesielt i Norge der festivalen hvert år arrangerte NM i gammeldansmusikk.

Gammeldansmusikk
Giovanni Stanetti

Johann (Giovanni) Stanetti (født 1663 i Oberglogau i Schlesien, død 19. juli 1726) var en østerriksk billedhugger. Han var født i Oberschlesien, som fram til 1742 var en del av Østerrike.  

Han har bl.a. bistått Johann Lukas von Hildebrandt med utsmykkingen av Belvedere. 

Personer fra Prudnik fylke
Østerrikske billedhuggere
Force Protection Cougar

Cougar er en serie middelstunge minebeskyttede kjøretøyer fra amerikanske Force Protection.  De leveres i 4×4- og 6×6-utgaver.  Cougar er i tjeneste med Irak, Storbritannia og USA.

Varianter 
Hardened Engineer Vehicle [HEV] Fåes i 4×4 og 6×6.
Joint Explosive Ordnance Disposal Rapid Response Vehicles (JERRV) Fåes i 4×4 og 6×6.
Tempest MPV Britisk versjon med firehjulstrekk.
Mastiff PPV Britisk versjon med sekshjulstrekk.

Eksterne lenker 
 

MRAP-kjøretøyer
Kjøretøymodeller introdusert i 2002
Ingvild

Ingvild er en form av kvinnenavnet Yngvild, som er en sammensetning av gudenavnet «Yngve» som kommer fra det norrøne ordet ing som betyr «stamfar» eller «stammor», og hildr, som betyr «strid».

Utbredelse

|}

Ingvild var et populært navn på jentebarn i Norge på 1980- og 1990-tallet.

Kjente personer med navnet 
 Ingvild Bryn – programleder i NRK
 Ingvild Burkey – norsk forfatter
 Ingvild Engesland – norsk langrennsløper
 Ingvild Vaggen Malvik – norsk politiker
 Ingvill Måkestad – Løper
 Ingvild Snildal – norsk svømmer
 Ingvild Flugstad Østberg – norsk langrennsløper
 Ingvild Tennfjord – vinskribent
 Ingvild H. Rishøi – norsk forfatter

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kvinnenavn
Meat Loaf

Meat Loaf (1947–2022) var en amerikansk sanger og skuespiller, kjent for sin teatralske stil på musikkscenen. Han fikk sitt gjennombrudd i 1977 med albumet Bat Out of Hell. Det har solgt over 43 millioner eksemplarer på verdensbasis og er ett av de mestselgende album i musikkhistorien. I 1993 kom oppfølgeren Bat Out of Hell II: Back into Hell og i 2006 kom det tredje, Bat Out of Hell III: The Monster Is Loose. På 1990-tallet hadde han en stor hit med powerballaden «I Would Do Anything for Love (But I Won’t Do That)» fra albumet Bat Out of Hell II: Back into Hell. Sangen havnet på førsteplass i 28 land inkludert Norge.

Meat Loaf hadde også en filmkarriere og spilte blant annet i filmene The Rocky Horror Picture Show (1975) og Fight Club (1999).  

Han ble født Marvin Lee Aday, men endret senere navn til Michael Lee Aday.

Diskografi

Album 
 1971 Stoney & Meatloaf
 1977 Bat Out of Hell
 1981 Dead Ringer
 1983 Midnight at the Lost and Found
 1984 Bad Attitude
 1986 Blind Before I Stop
 1993 Bat Out of Hell II: Back into Hell
 1995 Welcome to the Neighborhood
 2003 Couldn't Have Said It Better
 2006 Bat Out of Hell III: The Monster Is Loose
 2010 Hang Cool Teddy Bear
 2011 Hell in a Handbasket 
 2016 Braver Than We Are

Konsertalbum 
 1977 Live at the Bottom Line
 1978 Live in Cleveland – Egentlig live i London
 1987 Live at Wembley
 1992 Hot as Hell
 1996 Live Around the World
 1999 VH1: Storytellers
 2004 Bat Out Of Hell: Live with the Melbourne Symphony Orchestra
 2007 3 Bats Live fra Seize the Night Tour

Singler 
 1971 «What You See Is What You Get» (med Shaun Murphy)
 1978 «You Took the Words Right out of My Mouth»
 1978 «Two out of Three Ain't Bad»
 1979 «Bat Out of Hell»
 1981 «Dead Ringer for Love»
 1983 «Midnight at the Lost and Found»
 1984 «Modern Girl»
 1986 «Rock 'N' Roll Mercenaries» (med John Parr)
 1993 «I'd Do Anything for Love (But I Won't Do That)»
 1993 «Bat Out of Hell» (gjenutgivelse)
 1994 «Rock and Roll Dreams Come Through»
 1994 «Objects in the Rear View Mirror May Appear Closer Than They Are»
 1995 «I'd Lie for You (And That's the Truth)»
 1996 «Not a Dry Eye in the House»
 1996 «Runnin' for the Red Light (I Gotta Life)»
 1999 «Is Nothing Sacred» (med Patti Russo)
 2003 «Couldn't Have Said It Better»
 2003 «Man of Steel»
 2006 «It's All Coming Back to Me Now» (med Marion Ravn)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Dallas
Sangere fra USA
Skuespillere fra USA
Dødsfall relatert til covid-19 i USA
Adenosintrifosfat

Adenosin-5'-trifosfat (ATP, etter det engelske navnet Adenosine triphosphate) er et multifunksjonelt nukleotid som brukes i celler som et koenzym. ATP blir ofte kalt «molekylær valutaenhet» for intracellulær energioverføring. ATP frakter kjemisk energi i cellene for metabolismen. ATP dannes under fotofosforylering og cellulær respirasjon, og brukes av enzymer og strukturelle proteiner i mange cellulære prosesser, herunder biosyntetiske reaksjoner, motilitet og celledeling. Ett ATP-molekyl inneholder tre fosfatgrupper, og det blir produsert fra uorganisk fosfat og adenosindifosfat (ADP) eller adenosinmonofosfat (AMP) ved hjelp av enzymet ATP-syntase. 

Metabolske prosesser som bruker ATP som en energikilde omdanner det tilbake til dets forløpere. ATP er derfor i kontinuerlig resirkulasjon i levende organismer. Menneskekroppen inneholder i gjennomsnitt 250 gram ATP. 

ATP blir brukt som et substrat i signaltransduksjonsveiene av kinaser som fosforylerer proteiner og lipider, samt av adenylat syklase, som bruker ATP til å produsere det sekundære budbringermolekylet syklisk AMP. Forholdet mellom ATP og AMP brukes av en celle til å oppfatte hvor mye energi som er tilgjengelig og kontrollere de metabolske veiene som produserer og forbruker ATP etter behov. I tillegg til sin rolle i energimetabolismen og signalisering, blir også ATP inkorporert i nukleinsyrer av polymeraser under DNA-replikasjon -og transkripsjon. 

Strukturelt sett består dette molekylet av en purinbase (adenin) festet til et 1'-karbonatom i et pentosesukker (ribose). Tre fosfatgrupper er festet på 5'-karbonatomet i pentosesukkeret. Det er påhekting og avhekting av disse fosfatgruppene som hele tiden står for interkonvertering av ATP, ADP og AMP. Når ATP brukes i DNA-syntese, blir monosakkaridet ribose først omdannet til deoksyribose av ribonukleotid reduktase.

ATP ble oppdaget av Karl Lohmann i 1929, men dets korrekte struktur ble ikke bestemt før noen år senere. Det ble i 1941 foreslått av Fritz Albert Lipmann at ATP var det viktigste energioverføringsmolekylet i cellen. ATP ble kunstig syntetisert for første gang av Alexander Todd i 1948.

Referanser

Eksterne lenker 
 Artikkel på SNL
  Oppføring på PubChem
  Oppføring på KEGG
  Adenosintrifosfat på HyperPhysics
  ATP: The Perfect Energy Currency for the Cell

Stoffskiftet
Enzymer
Nukleinsyrer
Programvarefeil

En programvarefeil (populært kalt bug, fra engelsk, eller programlus på norsk) er en tilstand eller feil i et dataprogram som trenger korreksjon. Disse feilene eller tilstandene gir et resultat eller oppførsel som enten ikke var tiltenkt eller som opprinnelig var ønsket, men som nå skal endres.

Når en bug opptrer som en programvarefeil er de syntaktisk korrekt, men medfører en kjøretidsfeil. Dette fører til at det som oftest ikke finnes verktøy som automatisk finner feilene, slik som ved syntaksfeil hvor feil påvises under kompilering av program.

Når en bug opptrer som en uønsket tilstand i et program vil det ofte finnes et tilsvarende endringsforslag. Under programvareutvikling blir gjerne endringsforslag sporet som om de var programvarefeil i feilrapporteringssystem slik som Bugzilla og Jira, mens de i større driftsmiljøer blir sporet som endringsforslag i egne configuration management databases (CMDB).

Det var en bug som var skyld i at Ariane 5s flight 501 ble mislykket. I dette tilfellet medførte en kjøretidsfeil en feiltilstand på grunn av en integer overflow og en større feilrapport ble lagd og sendt over en intern databuss. Det igjen gjorde at andre viktige data ikke ble overført og raketten kom ut av kontroll. Som resultat av det ble rakettens selvødeleggelsessystem utløst. Feilen er kjent som en av historiens dyreste programvarefeil.

Etymology

Det engelske ordet «bug» kommer fra den elektriske datamaskinens barndom, da lyset fra radiorørene som drev maskinene tiltrakk seg insekter («bugs») som kunne kortslutte kretser i maskinen og måtte fjernes manuelt.

Referanser 

Programvareutvikling
Feil