alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
V film

V Film Premiere (tidligere TV1000 og Viasat Film Premiere) er en betal-TV-kanal som er eid av Viasat og som sender spillefilmer. Kanalen ble startet i 1989, under navnet TV1000. I 2012 endret den navn til Viasat Film, i 2016 endret den navn til Viasat Film Premiere. 1 juni 2020 byttet kanalen navn til V Film Premiere Kanalen består per 2020 av fem kanaler, og ved siden av hovedkanalen (hvor filmpremierene sendes) er disse V Film Family (en miks av tegnefilmer, komedier og romantikk), V Film Action (her sendes action, thrillere og krim), V Film Hits og V Series.

Kanalene blir distribuert i Viasats Filmpakke. Tidligere var kanalene kun distribuert i den dyreste kanalpakken, Viasat Gull.

Utbredelse
Kanalen ble først lansert i Sverige, og senere videre til Danmark, Norge og Finland. I begynnelsen av 2004 ble den lansert i Litauen, Latvia, Estland, Russland, Ukraina, Kasakhstan, Moldova og Hviterussland.

Historie og kanalutvalg
Kanalen ble etablert i 1989 under navnet TV1000 som en slags søsterkanal til skandinaviske TV3.

Søsterkanalen FilmMax dukket opp i 1992. FilmMax ble erstattet med TV1000 Cinema i 1995. TV1000 Cinema ble nedlagt i 2004 og erstattet av fire sjangerkanaler, som ved siden av hovedkanalen besto av: TV1000 Nordic, TV1000 Action, TV1000 Family og TV1000 Classic.

Viasat Nordic ble nedlagt i 2014 grunnet lave seertall og erstattet av Viasat Comedy.

Viasat Drama og Viasat Classic ble nedlagt i 2015, og erstattet med Viasat Film Hits og Viasat Series.

I 2017 ble Viasat Film Comedy slått sammen med Viasat Film Family.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 V film

Viasat
TV-kanaler etablert i 1989
Film
Norske TV-kanaler
Wilhelm Friedrich Ernst Bach

Wilhelm Friedrich Ernst Bach (1759–1845) var en tysk komponist i musikerfamilien Bach og  den eneste av Johann Sebastian Bachs barnebarn som oppnådde berømmelse som komponist.

Liv og virke 
Wilhelm Friedrich fikk den første musikkundervisningen av sin far, Johann Christoph Friedrich Bach. Fra 1778 av underviste onkelen Johann Christian Bach i London ham og snart opparbeidet han seg et ry som solist og klaverlærer i byen. Etter onkelens død i 1782, reiste Wilhelm til Paris og Nederland og ble i 1787 Musikdirektor i Minden. 

Til kong Fredrik Vilhelm III av Preussens besøk i byen i 1788 skrev Wilhelm Friedrich Bach kantaten Westphalens Freude. Verket gjorde et slikt inntrykk på kongen at han utnevnte Bach til kapellmester  og cembalist i hoffet til dronning . Hun døde i 1805, og Bach fikk samme stilling hos dronning Louise av Mecklenburg-Strelitz og var i tillegg musikklærer for den prøyssiske prinsen.

Etter at dronning Luise døde i 1811, trakk Bach seg fra alle sine embeter. Prins Heinrich, bror av kong Fredrik Vilhelm III av Preussen, bevilget ham en livslang pensjon på 300 Reichstaler.

Da det gamle Bach-minnesmerket i Leipzig ble avduket 23. april 1843, var WFE Bach til stede som  Johann Sebastian Bachs siste mannlige etterkommer. Under denne tilstelningen ble han kjent med Robert Schumann og Felix Mendelssohn Bartholdy. 

Om møtet skrev Schumann i sitt tidsskrift Neue Zeitschrift für Musik:
«I tillegg til [J.S.] Bach feiret man den eneste av hans barnebarn som er i live, en fremdeles sprek 84-åring med snøhvitt hår og uttrykksfulle trekk, som var kommet fra Berlin sammen med hustru og to døtre. Ingen kjente til ham på forhånd, selv ikke Mendelssohn, som hadde bodd lenge i Berlin og befattet seg så mye med J.S. Bach.»

Wilhelm Friedrich Ernst Bach er gravlagt på II. Sophien-Friedhof i Berlin-Mitte.

Musikk 
Av WFE Bach er det bevart klavermusikk, blant annet tre klaverkonserter, én konsert for to klaver og annet. Dessuten to symfonier, to orkestersuiter, én divertimento, én sekstett, én triosonate for to fløyter og cello, lieder og kantater. Dreyblatt i F-dur er et spesielt seks-hendig stykke der ytterstemmene spilles av en utøver som sitter i midten, flankert av to kvinnelige ledsagere som spiller midt på klaviaturet.

Bachs komposisjoner er relativt konvensjonelle og stilen gjennomgående overflatisk.

Referanser

Kilder 
   (artikkelen omhandler faren; sønnen nevnes.)
[84.htm Wilhelm Friedrich Ernst Bach [84] (Composer)], bach-cantatas.com

Eksterne lenker 
 

Klassisistiske komponister
Tyske komponister
Tyske cembalister
Personer fra Landkreis Schaumburg
Utvikfjellet

Utvikfjellet (også skrevet Utvikefjellet) er en fjellovergang på grensen mellom Gloppen kommune og Stryn kommune i Sogn og Fjordane.

På fjellet ligger Breimsbygda Skisenter. Senteret har to skitrekk for alpin med flere nedfartstraseer og to barneskitrekk. I tillegg er området tilrettelagt med lysløype og et omfattende løypenett for langrenn, og er arena for Rypeskarrennet. 

Fjellet krysses av fylkesvei 60 med 630 meter som veiens høyeste punkt.

Referanser

Eksterne lenker 
 naturogferie.no om Utvikfjellet
 Statens vegvesen sitt webkamera på Utvikfjellet

Fjell i Gloppen
Fjell i Stryn
Breim
Fjell under 1000 meter
Salemkirken Lørenskog

Salemkirken Lørenskog er en kristen frikirkelig menighet på Lørenskog, tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Salemkirken Lørenskog ble stiftet 1949.

Menigheten hadde 152 tilskuddstellende medlemmer i 2019.

For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.

Misjon 
Salemkirken Lørenskog er engasjert i misjonsarbeid i Sibir, Ukraina Usbekistan, Israel, Paraguay og Hviterussland, og er utsendermenighet for misjonær Helge Bjørklund.  De støtter IBRA media og K.A.B.A. sitt arbeide.  I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 220 700,- kr..

Referanser

Kilder 
 Brox, Torill F. (redaktør). 2007. Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge. Korsets Seier Publikasjoner AS

Eksterne lenker 
 Salemkirken Lørenskog – hjemmeside

Norske pinsemenigheter
Kultur i Lørenskog
Religion i Viken
Etableringer i 1949
Sylviane Berthod

Sylviane Berthod (født 25. april 1977 i Salins) er en tidligere sveitsisk alpinist. Hun firedobbelt sveitsisk mester i utfor (1997, 1998 og 1999) og storslalåm (1998).

Berthod innledet sin internasjonale karriere ved å vinne junior-VM i utfor i 1995 og Super-G i 1996. Hun debuterte i verdenscupen i januar 1996. Hennes beste resultat var seieren i utfor i St. Moritz i desember 2001, hennes eneste verdenscupseier.

Hun deltok fire ganger i VM (Vail 1999, St. Anton am Arlberg, St. Moritz 2003 og Bormio 2005). Hennes beste plassering var en 7.-plass i utfor i 1999. Den samme plassen kom hun på tre år senere under OL 2002. Hun la opp i mai 2008, da hun ikke ble tatt ut på det sveitsiske landslaget.

Verdenscupseire

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Sylviane Berthods hjemmeside

Sveitsiske alpinister
Sveitsiske mestere i alpint
Juniorverdensmestre i alpint
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 2002
Alpinister under Vinter-OL 2002
Deltakere for Sveits under Vinter-OL 2006
Alpinister under Vinter-OL 2006
Personer fra kanton Wallis
Kvinen

Kvinen kan referere til flere steder i Norge:
 – Kvina (Lurøy)
 – Kvinen i Sirdalsheiene
 – Kvinen Turiststasjon
Kvinen er også etternavn fra indre Agder
Liste over innsjøer på Island

Dette er ei liste over innsjøer på Island.

Merk at hovedsakelig bare innsjøer større enn 2,5 km² er nevnt. Størrelsen til de større innsjøene kan av og til variere, blant annet som følge av at noen av dem er reservoarer. Island har om lag 67 innsjøer.

Innsjøene er lista opp med navn, størrelse og dybde.

Større innsjøer (>10 km²) 

 Þórisvatn 83-88 km², 114 m
 Þingvallavatn 84 km², 114 m
 Blöndulón 57 km², 39 m
 Lagarfljót (Lögurinn) 53 km², 112 m
 Mývatn 37 km², 4.5 m
 Hóp 29-44 km² (avhengig av tidevann), 8,5 m
 Hvítárvatn 30 km², 84 m
 Langisjór, 26 km², 75 m
 Kvíslavatn, 20 km²
 Sultartangalón, 19 km²
 Jökulsárlón, 18 km², 190 m (estimat fra 1999 – størrelsen og dybden øker fordi isbreen smelter)
 Grænalón, 18 km²
 Skorradalsvatn, 15 km², 48 m
 Sigöldulón, 14 km² (også kalt Krókslón)
 Apavatn, 13-14 km²
 Svínavatn, 12 km², 39 m
 Öskjuvatn, 11 km², 220 m (Islands dypeste)
 Vesturhópsvatn, 10 km², 28 m
 Höfðavatn, 10 km², 6 m
 Grímsvötn
 Hestvatn

Mindre innsjøer (<10 km²) 

 Litlisjór, 9,2 km², 17 m
 Kleifarvatn, 9,0 km², >90 m 
 Breiðárlón, 8 km² 
 Reyðarvatn, 8,3 km²
 Hítarvatn, 7,6 km², 24 m
 Miklavatn, 6,6 km², 23 m
 Sigríðarstaðavatn, 6,2 km²
 Laxárvatn, 6,0 km²
 Íshólsvatn, 5,2 km², 39 m
 Úlfljótsvatn, 60 m
 Langavatn, 5,1 km², 36 m
 Ánavatn, 4,9 km², 24 m
 Hlíðarvatn, 4,4 km², 21 m
 Arnarvatn hið stóra, 4,3 km²
 Þríhyrningsvatn, 4,3 km², 33 m
 Hvalvatn, 4,1 km², 160-180 m
 Másvatn, 4,0 km², 17 m
 Fjallsárlón, 4,0 km² ?
 Skjálftavatn, 4,0 km², 2,5 m
 Stífluvatn, 3,9 km², 23 m
 Fljótavatn, 3,9 km²
 Úlfsvatn, 3,9 km²
 Kálfborgarárvatn, 3,5 km²
 Langavatn, 3,5 km²
 Hraunhafnarvatn, 3,4 km², 3 m
 Haukadalsvatn, 3,3 km², 41 m
 Grænavatn, 3,3 km², 14 m
 Eskihlíðarvatn, 3,3 km², 5 m
 Ljósavatn, 3,2 km², 35 m
 Sandvatn, 3,0 km², 4 m
 Ölvesvatn, 2,8 km²
 Kýlingavötn (Kýlingar), 2,5-3,0 km² 
 Sandvatn, 2,6 km²
 Kvíslavatn nyrðra, 2,6 km²
 Hraunsfjarðarvatn, 2,5 km², 80 m
 Stóra-Viðarvatn, 2,5 km², 20 m
 Oddastaðavatn, 2,5 km², 18 m
 Frostastaðavatn, 2,3 km², >6 m
 Laugarvatn, 2,1 km²
 Meðalfellsvatn, 2,0 km², 19 m
 Elliðavatn, 1,8 km², 7 m
 Hreðavatn, 1,1 km², 20 m
 Skyggnisvatn
 Hvítavatn
 Tjörnin

Eksterne lenker 
 
 Vísindavefurinn
 Veiði í vötnum 

 
Island
Innsjøer
Lorne Carr-Harris

Lorne Howland Carr-Harris (født 15. desember 1899 i Ontario i Canada, død 7. april 1981) var en britisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1924 i Chamonix.

Carr-Harris vant en olympisk bronsemedalje i ishockey under vinter-OL 1924 i Chamonix. Han spilte på det britiske laget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Canada og USA. Storbritannias resultat i finalerunden, som besto av fire lag, var 0-11 mot USA, 2-19 mot Canada og vinner over Sverige med 4-3. OL-turneringen i ishockey 1924 var også det andre verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Storbritannias OL- og VM-lag 1924 var; William Anderson, Lorne Carr-Harris, Colin Carruthers, Eric Carruthers, Guy Clarkson, Ross Cuthbert, Geoffrey Holmes, Hamilton Jukes, Edward Pitblado og Blaine Sexton.

OL- og VM-medaljer 
 OL 1924  Chamonix -  Bronse  i ishockey (Storbritannia) 
 VM 1924  Chamonix -  Bronse i ishockey (Storbritannia)

Eksterne lenker 
 

Britiske ishockeyspillere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Storbritannia
Medaljevinnere under Vinter-OL 1924
Deltakere for Storbritannia under Vinter-OL 1924
Ishockeyspillere under Vinter-OL 1924
Personer fra Kingston i Ontario
Fødsler i 1899
Dødsfall i 1981
Olympiske medaljevinnere i ishockey
Traudl Hecher

Denne artikkelen omhandler den østerrikske alpinisten, og må ikke forveksles med den tyske alpinisten Traudl Hächer.

Waltraud «Traudl» Hecher-Görgl (født 28. september 1943 i Schwaz) er en tidligere østerriksk alpinist. Hun er gift med Anton Görgl, og er mor til toppalpinistene Elisabeth Görgl og Stephan Görgl.

Resultater

OL 
Under OL 1960 i Squaw Valley tok hun bronsemedaljen bak Heidi Biebl og Penny Pitou i utfor. Hun tok også bronse under OL 1964 i Innsbruck, der hun sammen med Christl Haas og Edith Zimmermann sørget for tredobbelt østerriksk seier i utforrennet.

Verdenscupen 
I verdenscupen, som ble innført i 1967, oppnådde hun to tredjeplasser (slalåm i Monte Bondone i februar 1967 og storslalåm i Jackson Hole måneden etter.

Nasjonale mesterskap 
Traudl Hecher ble østerrksk mester i alpint ti ganger:
 Østerriksk mester i utfor: 1965 og 1967
 Østerriksk mester i slalåm: 1960, 1961 og 1962
 Østerriksk mester i storslalåm: 1963
 Østerriksk mester i kombinasjonsøvelsen: 1960, 1961, 1962 og 1963

Referanser

Eksterne lenker 
 

Østerrikske alpinister
Olympiske bronsemedaljevinnere for Østerrike
Medaljevinnere under Vinter-OL 1960
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 1960
Alpinister under Vinter-OL 1960
Medaljevinnere under Vinter-OL 1964
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 1964
Alpinister under Vinter-OL 1964
Personer fra Schwaz
Fødsler i 1943
Olympiske medaljevinnere i alpint
Østerrikske mestere i alpint
Skrimmel Skrammel

Skrimmel Skrammel er en norsk musikalsk eventyrserie for barn på åtte episoder som gikk på NRK1 i 2007. Den er laget og funnet på av musikkgruppen Cheezy Keys i samarbeid med regissør Johan Osuldsen. Det handler om fem gutter (Kim Arne Hagen, Morten Bergheim, Hans Petter Moen, Anders Kjepperud og Kjærand Moe) som kommer til det hemmelige og fantastiske stedet som kalles for Skrimmel-Skrammel. Skrimmel-Skrammel er en magisk lekeverden, og her finnes blant annet det mystiske orakelet Mr. Mysterioso. Orakelet kan ofte hjelpe gutta, men da må de synge og det kan ikke være en hvilken som helst låt framført på hvilket som helst vis. I hvert program ser de nærmere på forskjellige musikktyper; rap, country, rock, folkemusikk, opera, reggae og korpsmusikk. Det ble produsert av Monster Media.

Serien gikk på NRK fra 2007.

Referanser

NRK Barne-TV
Norske TV-serier fra 2000-årene
Norske musikkprogrammer på TV
Norske barneserier
TV-produksjoner på NRK
Johann Philipp Bach

Johann Philipp Bach (1752–1846) var en tysk musiker og maler i musikerfamilien Bach.

Bachs far, Gottlieb Friedrich Bach, var hofforganist og hoffmaler i Sachsen-Meiningen. Som ung mann i Erlangen ble Johann Philipp kjent med maleren Konrad Geiger (1751–1808), og etter dennes tidlige død fant Bach etter hvert fram til sin egen malestil. I 1790 arvet han sin fars stilling som hoffmaler, hofforganist og hoffcembalist. Johann Philipp var flere ganger i London i årene 1794–1796 for å studere.

Etter Thomas Gainsborough og Joshua Reynolds' forbilder skapte Bach over 100 portretter (malerier og pasteller) av Meiningens borgere, som hans samtidige sammenlignet med verkene til Johann Heinrich Wilhelm Tischbein.

En samling av Bachs bilder befinner seg i Schloss Elisabethenburg i Meiningen. Ytterlige verk er utstilt i Kunstsammlung NRW, Düsseldorf og i Pinakothek, München.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 * 

Tyske malere
Tyske organister
Helt av Ukraina

Helt av Ukraina (ukrainsk: Герой України) er en ukrainsk orden. Utmerkelsen ble innstiftet 23. august 1998 av Ukrainas president. Den som hedres med ærestittelen mottar samtidig ett av to ordenstegn, enten Ordenen den gylne stjerne eller Statsmaktens orden. Æresbevisningen tildeles av Ukrainas president. Den er Ukrainas fremste utmerkelse.

Æresbevisningen Helt av Ukraina har utmerkelsen Helt av Sovjetunionen som forbilde.

Insignier

Den som hedres med æresbevisningen Helt av Ukraina tildeles som synlig tegn enten et ordenstegn bestående av en femtagget stjerne lagt på en eikekrans eller en trefork, merket i Ukrainas riksvåpen, også denne lagt på en eikekrans. Dette er Ordenen den gylne stjerne og Statsmaktens orden. 

Begge ordenstegn er laget av gull og er opphengt i et bånd i fargene blått og gult. Dette er Ukrainas flaggfarger.

Tildeling 
Vanligvis tildeles ordenstegnet for Ordenen den gylne stjerne til den som utpekes til Helt av Ukraina på grunnlag av heltedåd, mens Statsmaktens orden gis til dem som blir utnevnt på grunnlag av annen fortjenstfull innsats. I henhold til statuttene som opprettet ærestittelen, kan den aldri trekkes tilbake.

Blant dem som er hedret med æresbevisningen Helt av Ukraina finner vi Ukrainas første president etter selvstendigheten, Leonid Kravtsjuk, popstjernen Sofia Rotaru, fotballspilleren Andrij Sjevtsjenko, bokseren Vitalij Klitsjko, stavhopperen Serhij Bubka. og tenorsangeren Anatoli Soloviabenko. Den myrdede journalisten Heorgij Gongadze ble tildelt utmerkelsen posthumt. 

Noen tildelinger har vært kontroversielle. President Viktor Jusjtsjenko ga i januar 2010 Stepan Bandera, som ledet en fraksjon i Organisasjonen av ukrainske nasjonalister, og Roman Sjukhevitsj, leder for UPA-geriljaen, tittel av Helt av Ukraina. De to ble framstilt som tilhengere av et selvstendig Ukraina som kjempet både mot Tyskland og Sovjetunionen under andre verdenskrig. Polen og Russland fordømte utnevnelsen av Bandera. I en resolusjon om situasjonen i Ukraina fordømte også Europaparlamentet tildelingen av tittelen til Bandera. Utnevnelsene av Bandera og Sjukhevitsj ble i april 2010 kjent ugyldige av en forvaltningsdomstol i Donetsk i Øst-Ukraina.

Referanser

Kilder 
Katchanovski, Ivan, Zenon E. Kohut, Bohdan Y. Nebesio og Myroslav Yurkevich: Historical Dictionary of Ukraine, 2. utgave, Lanham: Scarecrow Press, 2013
Sainty, Guy Stair og Rafal Heydel-Mankoo: «Ukraine» i World Orders of Knighthood and Merit, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1685–1691.

Eksterne lenker
 Государственные награды Украины, Ukrainas president.

Ukrainsk samfunn
Ordener
Utmerkelser etablert i 1998
The Johanssons

The Johanssons er en dansk musikkgruppe. I 2008 var de med i MGP DK, Danmarks svar på Melodi Grand Prix Junior. Der vant de, og kom da videre til MGP Nordic. Der møtte de The BlackSheeps, The Battery, Jonna og Footboys. The Johanssons kom på andreplass i finalen, mens The BlackSheeps vant MGP Nordic 2008.

Danske musikkgrupper
Deltakere i Melodi Grand Prix junior
Den aktverdige morderen

Den aktverdige morderen er skrevet av Jan Guillou. Den ble først lansert på norsk i 1991 av Cappelen, utgitt på nytt i 2007 av Piratforlaget. Det er bok nummer fem om Carl Hamilton. Boken ble utgitt i Sverige i 1990 med tittelen Den Hedervärde Mördaren.

Handlingen
To pensjonerte militære blir myrdet på samme tidspunkt, en av dem har et hakekors risset inn på brystet. Carl Hamilton blir trukket inn for å renvaske denne generalen, altså fjerne ryktene om at han støttet nazistene. I tillegg til at han skal finne ut hvorfor disse to offiserene ble drept. Åke Stålhandske og Joar Lundwall leter i gamle arkiver og finner etterhvert ut at svensk borgere overleverte en hel del mennesker til stasis avdeling i Norge. Dette fører dem til to personer som er sønner av noen som ble overlevert. Disse sønnene har hevnet seg, men på feil personer noe som senere kommer fram. I den avsluttende fasen drar de tre spesialutdannede etterretningsoffiserene til Nord-Norge for å avhøre de to norske morderne. De tilstår alt, en av dem gir inntrykk av at han angrer sterkt. Carl gjør det han kan for at den aktverdige morderen skal gå fri, da han ikke er noen fare for samfunnet lenger. Via tysk korrespondanse som blir oversatt litt sent får man vite at de to myrdede svenske offiserene ikke var tyske spioner.

Referanser 

Romaner av Jan Guillou
Bøker fra 1990
Presidentvalget i USA 1856

Presidentvalget i USA i 1856 var det 18. presidentvalget i USAs historie, og det var et valg hvor det gikk uvanlig hett for seg i valgkampen. Republikanernes kandidat John Frémont fordømte Kansas-Nebraska-loven og førte hard kamp mot slaveriet. Demokraten James Buchanan advarte mot Republikanernes ekstremisme og mente at en republikansk seier ville føre til borgerkrig. Tidligere president Millard Fillmore representerte et tredje parti, det relativt nye Know-Nothingpartiet, som i stedet for å snakke om slaveriet fokuserte på anti-immigrasjon i valgkampen, noe som ga dem nesten en fjerdedel av stemmene i valget.

Den sittende presidenten, Franklin Pierce, måtte se seg slått i kampen for å bli renominert av Demokratene, som i stedet valgte James Buchanan fra Pennsylvania. Dette skyltes delvis den splittelsen Kansas-Nebraska-loven hadde ført til i Det demokratiske partiet. Whigpartiet hadde gått i oppløsning over slaverispørsmålet, og nye grupper, som Det republikanske parti og Know-Nothingpartiet konkurrerte om å erstatte dem. 

Buchanan vant valget sammen med sin visepresidentkandidat John C. Breckinridge. Med rundt 45 % av stemmene kunne han trå inn i embedet som USAs 15. president.

Se også 
 Liste over Amerikas forente staters presidenter

Eksterne lenker 
 
 Valgresultat i fylkene (counties)
 Valgresultat stat for stat
 How close was the 1856 election? – Michael Sheppard, Michigan State University
 Nativism in the 1856 Presidential Election

Presidentvalg i USA
Valg i 1856
1856 i USA
Renault Mégane

Renault Mégane er en mindre mellomklassebil fra den franske bilprodusenten Renault. Den første generasjonen ble presentert i 1995 og erstattet da Renault 19. Til å begynne med var Mégane tilgjengelig som femdørs kombi, firedørs sedan (kalt Classic), cabriolet og tredørs coupé. Tre bensinmotorer var tilgjengelige, på mellom 1,4 og 1,8 liter, samt to dieselmotorer på henholdsvis 1,8 og 2,0 liter.

I 1999 gjennomgikk modellserien en mild ansiktsløftning, mens andre generasjon Mégane (Mégane II) ble introdusert i 2002. Denne fikk langt mer oppmerksomhet enn forgjengeren grunnet sitt annerledes design, og var fra introduksjonen tilgjengelig som kombibil med tre eller fem dører, og senere som sedan, stasjonsvogn og cabriolet med ståltak. I 2005 fikk Mégane II en lett ansiktsløftning, som for det meste berørte interiør samt front. 

Renault Mégane ble kåret til Årets Bil i Europa i 2003.

Renault-modeller
Bilmodeller introdusert i 1995
Ledley King

Ledley Brenton King (født 12. oktober 1980 i Bow, London) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistenttrener for Tottenham Hotspur FC. 

I sin karriere spilte han kun for Tottenham Hotspur FC. Her var han førstevalget på midtstopperplassen samt innehaver av kapteinsbindet. Han er den spilleren som har spilt lengst for London-klubben, og har høy status hjemme på White Hart Lane. Han debuterte for Tottenhams førstelag i 1999 mot Liverpool FC på Anfield, og for Englands herrelandslag mot  i mars 2002.

King slet de siste fem årene av sin karriere med problemer i kneet, og de siste sesongene trente han knapt – bare spilt kamper – fordi kneet hans ikke tålte mer. Dessuten kunne han bare spille en kamp i uka. Etter 2011/2012-sesongen la han opp som fotballspiller.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske fotballspillere
Engelske fotballtrenere
Spillere i Fotball-EM 2004
Spillere i Fotball-VM 2010
Fotballspillere for Tottenham Hotspur FC
Personer fra London
Fødsler i 1980
Harold Annison

Harold Edward Annison (født 27. desember 1895 i Croydon, død 27. november 1957) var en britisk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Annison vant en olympisk bronsemedalje i svømming under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det britiske laget som kom på tredjeplass på 4 x 200 meter fri, bak USA som satte ny verdensrekord med tiden 10.04,4 og Australasia. De andre svømmerne på det britiske laget var; Edward Peter, Leslie Savage, Henry Taylor.

OL-medaljer 
  1920  Antwerpen - Bronse i svømming, 4 x 200 meter fri  Storbritannia

Eksterne lenker 
 

Britiske svømmere
Britiske vannpolospillere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1920
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1920
Svømmere under Sommer-OL 1920
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1924
Svømmere under Sommer-OL 1924
Vannpolospillere under Sommer-OL 1924
Personer fra Croydon
Olympiske medaljevinnere i svømming
Roa stasjon

Roa stasjon er en stasjon på Gjøvikbanen, opprettet i 1909 da Roa–Hønefosslinjen ble bygget, og er derfor noe nyere enn nabostasjonene.

Stasjonen er fortsatt betjent av trafikkstyrer.

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Gjøvikbanen
Jernbanestasjoner i Viken
Jernbanestasjoner åpnet i 1909
1909 i Norge
Paul Armin Due
Jernbanebyggverk i Lunner