alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
DniproHES

DniproHES, eller DneproGES (ukrainsk: Дніпровська ГідроЕлектроСтанція / Dniprovska HidroElektroStanzija,  DneproGES, også kjent som DnjeproGES I-II), er et vannkraftverk i Ukraina. Det er et av Europas største, og var verdensdelens kraftigste vannkraftverk da det ble opprettet i 1932. Demningen ligger ved elven Dnipro i byen Zaporizjzja. Det får også noe vann fra Krementsjuk-reservoaret lengre oppe i elven. Installert effekt er 1 569 MW.

Vannkraftverket ble bygget i forbindelse med den sovjetiske GOELRO-planen på 1920-tallet. Dette var en periode der Sovjetunionen gjennomgikk en hurtig industrialisering, og Dneproges ble bygget med det formål å levere strøm til aluminiums- og stålverk i nærheten. Dneproges ble derfor svært viktig i utviklingen av industribyer som Zaporizjzja og Dnipro.

Dneproges ble påbegynt i 1927 og var klart til bruk i oktober 1932. Den hadde da 560 MW effekt fordelt på ti turbiner. Under andre verdenskrig ble kraftverket forsøkt sprengt både av sovjetrusserne og tyskerne, og etterhvert totalt ødelagt. Produksjonen kunne ikke gjenopptas før i 1950. Kraftverket ble videre utvidet i perioden 1969-80, med installasjon av dagens hovedkapasitet i 1972: 9 turbiner à 72 MW, og 6 turbiner à 105 MW.

Dammen er i dag over 800 meter lang og 61 meter høy, og produserer 3,6 TWh (milliarder kilowattimer) årlig. Da den ble bygget økte den Dnipros vannstand med 37 meter, og gjorde hele elven seilbar. Prosjektet ble i sovjettiden brukt som propagandaeksempel på hvilke fremskritt sovjetmakten brakte med seg. Etter Sovjetunionens fall ble anlegget privatisert.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Dneproges, oversiktsartikkel – The Free Dictionary.
 Dnieper Hydroelectric Station – Encyclopedia of Ukraine
 Hydroelectric power stations in Ukraine – Industcards.
 Informasjon ved 85-årsdagen for GOERLO
 Offisiell hjemmeside for Ukrhydroenergy
 Dniprohes - The Columbia Encyclopedia, 6th ed. 
 Eksplosjon av vannkraftstasjonen Dnieper

Dnipro (elv)
Vannkraftverk i Ukraina
Demninger i Ukraina
Zaporizjzja
Demninger fullført i 1932
Hedvig av Herford

Den hellige Hedvig, Hadwiga eller Haduwy av Herford (født ca. 811 i Sachsen, død 887 tradisjonelt dag satt til 4. september, Herford) var én av de første abbedissene i klosteret Herford i Westfalen; fra før år 858 og til sin død i 887 var hun forstanderinne for hertugdømmet Sachsens eldste nonnekloster, i Herford. 

Middelalderen var rik på kvinnelige klosterforstandere med stor verdslig og kirkelig makt; Hedvig var én av disse. Herford-klosteret var et mektig rikskloster ikke underlagt den lokale biskopen, men direkte underlagt paven i Rom.

Liv og virke

Bakgrunn
Forholdsvis lite er kjent om Hedvigs liv. Hun var av adelig byrd, datter av grev Asig og barnebarn av den hellige Ida av Herzfeld og hertug Ekbert I av Sachsen på morssiden. Hennes onkel, Warin I av Sachsen, ble abbed i Ansgars kloster Corvey. Dette var det første og mest betydningsfulle saksiske munkeklosteret, som også Hedvigs Herford var nært knyttet til.

Fra familieliv til klosterleder
Hedvig ble gift med Amelung II og fikk to sønner, Amelung III og Bennid II. Da hun tidlig ble enke og mistet begge barna, gav hun bort store deler av eiendommen deres til Corvey-klosteret som sælebot og for å stifte sjelemesser for familien. Selv gikk hun i kloster en gang på 850-tallet. Da hennes tante, abbedissen Addila av Herford, døde på midten av 850-tallet, overtok Hedvig som abbedisse. 

Den hl. Pusinna var Herfords skytshelgen. En viktig begivenhet i Hedvigs liv og Herfords historie var det da Hedvig i år 860 greide å få hl. Pusinnas relikvier overført til Herford.    

Den hl. Hedvigs egne relikvier befant seg frem til reformasjonen i Herford.

Eksterne lenker
 Hedvig i middelaldergenealogi (på tysk)
 Hedvig i tysk helgenleksikon på nett
 Hedvig i tysk helgenleksikon på nett
 Hedvig på bloggen Pilgrim

Tyske helgener
Tyske benediktinere
Personer fra Nordrhein-Westfalen
Abbedisser
Kuzma Minin

Kuzma Minitsj Minin (russisk Кузьма Минич Минин; fødselsår ukjent, død 1616) var en kjøpmann fra Nizjnij Novgorod som sammen med fyrst Dimitrij Pozjarskij ledet en russisk styrke i Den polsk-russiske krig (1605–1618). Han har siden fått status som folkehelt i Russland.

Minin kom egentlig fra Balakhna, og var slakter i Nizjnij Novgorod. Under krigen var Moskva og andre viktige byer blitt besatt i polakkene, og Minin fikk ansvaret for å organisere en folkehær med det formål å befri de besatte områdene.

I 1612 greide Minins og Pozjarskijs frivillige hær å drive polakkene ut av Moskva. Minin utmerket seg under felttoget, og ble etterpå adlet av den nye tsaren, Mikhail Romanov. Da Minin døde i 1616 ble han gravlagt i katedralen i Nizjnij Novgorod. Et torg i byen har senere fått navn etter Minin og Pozjarskij.

Pozjarskij- og Minin-monumentet 
På begynnelsen av 1800-tallet ble det bestemt at det skulle lages et monument til ære for Pozjarskij og Minin. Monumentet skulle avdukes i 1812, som markering av at det var 200 år siden seieren over de polske styrkene i Moskva. På grunn av Napoleons felttog i Russland i 1812 kunne avdukingen først skje i 1816. 

Monumentet står i dag på Den røde plass i Moskva.

Bildegalleri 

Russiske offiserer
Personer fra Nizjnij Novgorod
Fødsler på 1500-tallet
Rubén Baraja

Rubén Baraja Vegas (født 11. juli 1975) er en spansk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Baraja spilte også for Spanias herrelandslag i fotball og fikk tilsammen 43 kamper og syv mål for Spania i perioden 2000 til 2005. Han var også en del av den spanske troppen som spilte under VM i fotball 2002.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Spanske fotballspillere
Spanske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 2002
Spillere i Fotball-EM 2004
Fotballspillere for Real Valladolid
Fotballspillere for Atlético Madrid
Fotballspillere for Valencia CF
Fotballtrenere for Elche CF
Fotballtrenere for Rayo Vallecano
Fotballtrenere for Sporting de Gijón
Fotballtrenere for CD Tenerife
Fotballtrenere for Real Zaragoza
Personer fra Valladolid
Web Magasin

Web Magasin (Web Magasin AS) var et norsk fagblad for nettredaktører, som ble lansert høsten 2007. Selskapet var heleid av Webgruppen. Bladet hadde som fokus å ta opp fagsaker for webkommunikatører i både privat og offentlig sektor. Bladet var i hovedsak et abonnementsblad, men var å finne i utvalgte Narvesen kiosker i hele Norge.

Bladet ble avviklet i januar 2010.

Redaktører
 Redaktør: Lise Andresen 2007 – 2010
 Ansvarlig redaktør: Nina Furu 2007 – 2010

Eksterne lenker
 

Norske fagblader
Publikasjoner etablert i 2007
Publikasjoner nedlagt i 2010
Svetlogorsk

Svetlogorsk kan vise til:

Svetlogorsk (Kaliningrad oblast) – en by i Kaliningrad oblast i Russland
Svetlogorsk (Krasnojarsk kraj) – en bymessig bosetning i Krasnojarsk kraj i Russland
Śvietłahorsk (russisk: Svetlogorsk) – en by i Hviterussland
University of Southern Indiana

University of Southern Indiana er et delstatseid universitet i Evansville i delstaten Indiana, USA. Det ble opprettet i 1965, som en lokal avdeling av Indiana State University. Etter lang tautrekking ble USI uavhengig i 1985. Indiana University School of Medicine har fortsatt en avdeling på campus i Evansville.

Ved universitetet var det 10 021 studenter og 629 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 4 520 for studenter folkeregistrert i Indiana. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.

David L. Rice Library åpnet i 2006.

Eksterne lenker
 

Universiteter i Indiana
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1965
1965 i USA
University of Southern Maine

University of Southern Maine er et delstatseid universitet i Portland i delstaten Maine, USA. Det har også campuser i Lewiston og Gorham, og er en del av University of Maine System.

Skolene og fakultetene er:
Muskie School of Public Service (Portland)
Bio Sciences Research Institute (Portland)
University of Maine School of Law (Portland)
College of Education (Gorham)
School of Music (Gorham)
College of Arts and Humanities(Lewiston)
College of Leadership and Organizational Studies (Lewiston)

Gorham Normal School ble opprettet i 1878, og dagens universitet ble dannet på 1980- og 1990-tallet gjennom sammenslåing av Gorham Normal School, University of Maine at Portland, og Lewiston-Auburn College.

Ved universitetet var det 10 478 studenter og 704 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 6 327 for studenter folkeregistrert i Maine. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.

Eksterne lenker
 

Universiteter i Maine
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1878
1878 i USA
1870-årene i Maine
Cumberland County (Maine)
University of Maine

University of Maine  er et delstatseid universitet opprettet i Farmington, men med flaggskipcampus i Orono i delstaten Maine, USA. 
Det ble opprettet i 1863 som Maine College of Agriculture and the Mechanic Arts, under Morrill Act. Universitetssystemet har seks læresteder. Fagretninger innen landbruk, skogbruk og fiskeri er fortsatt de viktigste faglig fokusområdene.

Lærestedene i universitetssystemet er:
 University of Maine at Farmington (1863) – 2 424 studenter
 University of Maine at Orono (1865) – 11 435 studenter
 University of Maine at Fort Kent (1878) – 1 076 studenter
 University of Maine at Presque Isle (1903) – 1 548 studenter
 University of Maine at Machias (1909) – 1 259 studenter
 University of Maine at Augusta (1965) – 5 257 studenter

Ved universitetet var det 22 999 studenter og 1 583 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene i snitt ca. US$ 5 500 for studenter folkeregistrert i Maine. Studiene gis opp til doktorgradsnivå ved campusen i Orono.

Den offisielle kampsangen til universitetet er «Stein Song». Det er den eneste collegekampsangen som har nådd førsteplassen på poplisten, noe den gjorde i 1930.

Eksterne lenker 
 

Universiteter i Maine
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1863
1863 i USA
1860-årene i Maine
Penobscot County
Sean Yates

Sean Yates (født 18. mai 1960 i Ewell, Surrey, England), er en tidligere engelsk proffsyklist og sportsdirektør.

Yates ble profesjonell i 1982 for sykkellaget Peugeot. I 1988 syklet han for laget Fagor, før han i 1989 signerte for 7-Eleven (senere Motorola). I 1996 la han opp som aktiv syklist. Han ble sportsdirektør for Discovery Channel Pro Cycling Team i 2005, og var i 2008 i Astana. I 2009 ble han sportsdirektør for britiske Team Sky, men sluttet etter 2012-sesongen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Britiske syklister
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1980
Syklister under Sommer-OL 1980
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1996
Syklister under Sommer-OL 1996
Personer fra distriktet Epsom and Ewell
Fødsler i 1960
Etappevinnere i Tour de France
Bildjevler

Bildjevler (originaltittel: Thunder in Carolina) er en amerikansk action-drama fra 1960 regissert av Paul Helmick. Filmen er lagt til NASCAR-miljø i USA der vennskap og rivalisering er sentralt for handlingen. Hovedrollene spilles av Rory Calhoun, Alan Hale Jr. og Race Gentry.

Handling
NASCAR-Racerkjøreren Mitch Cooper lærer opp mekanikeren Les York i faget. Det blir rivalisering og vennskapet ryker for en tid, men da Cooper ofrer sin egen sjanse i et billøp og setter livet på spill for York, går alt i orden igjen.

Om filmen
Bildjevler ble innspilt i Darlington, Sør-Carolina.

Den amerikanske anmelderen Leonard Maltin har gitt den 2 av 4 stjerner.

I rollene
(utvalg)
 Rory Calhoun ....  Mitch Cooper 
 Alan Hale Jr. ....  Buddy Schaeffer 
 Connie Hines ....  Rene York 
 Race Gentry ....  Les York (as John Gentry) 
 Ed McGrath ....  Reichert 
 Troyanne Ross ....  Kay Hill 
 Helen Downey ....  Eve Mason 
 Van Casey ....  Stoogie

Referanser

Eksterne lenker
 

Actiondrama fra USA
Filmer fra 1960
Engelskspråklige filmer
Filmer om sport
Nascar
Filmer lagt til Sør-Carolina
Joachim Thomassen

Joachim Thomassen (født 4. mai 1988) er en norsk fotballspiller som spiller for Sarpsborg 08. Han har tidligere spilt for Yven IF, Sarpsborg Fotballklubb, FK Sparta Sarpsborg, Fredrikstad og Vålerenga.
Joachim ble i tidlig alder sammen med sin bror sett på som et fotballtalent, og har etablert seg som fotballspiller. Den 21. februar 2012 skrev han under en fireårskontrakt med Vålerenga. Joachim Thomassen er sønn av Morten Thomassen som spilte fotball for Greåker IF, Sarpsborg FK og Fredrikstad FK.

Eksterne lenker 
 
 Joachim Thomassens spillerprofil på ffksupporter.net

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Sarpsborg FK
Fotballspillere for FK Sparta Sarpsborg
Fotballspillere for Fredrikstad FK
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for Sarpsborg 08 FF
Fødsler i 1988
AR-15

AR-15 (ArmaLite-15) er et gevær fra USA som er basert på 7,62 mm AR-10, designet rundt 1957 av Eugene Stoner hos Armalite. 

AR-15 er en videreutvikling av AR-10, og ble i utgangspunktet laget for å bruke 5,56 × 45 mm NATO-ammunisjon. men i dag finnes det versjoner i mange forskjellige kaliber, og nedre låsekasse vil ofte være merket ¨CAL. MULTI¨ og kan anses som et systemvåpen. Våpenet bruker i de fleste versjoner STANAG magasiner. Den originale AR-15 var i utgangspunktet et automatgevær. Colt kjøpte rettighetene i 1959. En modifisert utgave av AR-15 ble godkjent og 85 000 stk bestilt til US Army i november 1963, under modellnavnet XM16E1. USAs forsvar tok etter hvert modifiserte varianter av AR-15 designet i bruk som sitt standard automatgevær under flere navn, det mest kjente er M16. Colt fortsatte å bruke navnet AR-15, men da som halvautomatisk rifle for sivil bruk i salg fra 1964.  

AR-15 benytter direkte støtgasssystem som er en type gassoperasjon for et skytevåpen som leder gass fra en avfyrt patron indirekte (gjennom løpet, gjennom en gassblokk og deretter gjennom et gassrør) inn i boltholderen eller glideenheten for å automatisk kaste ut tomhylse og sette ny patron i kammeret. Skytevåpen som bruker direkte støt er teoretisk lettere, mer nøyaktige og rimeligere enn skytevåpen som bruker renere og kjøligere gassstempelsystemer. som man eksempelvis finner i HK416, som også er basert på AR-15 designet.  

AR-15 er i dag en moderne sportsrifle. AR-15-kloner produseres av flere produsenter og brukes av sivile til skytesport og jakt samt politi i noen land. Navnet AR-15 er opphavsbeskyttet og tilhører Colt, derfor har kloner laget av andre fabrikanter andre navn. I Norge kan man erverve AR 15 til sport hvis man er medlem i forbundene DSSN eller NROF. Våpenet er ikke godkjent til jakt som halvautomatisk, men det finnes både pumpe og rett trekker utgaver som er lovlige til jakt, et eksempel på disse er Schmeisser SP15.

Eksterne lenker 
 
 Modern Firearms article 
 Eugene Stoner AR15
 Terminal Ballistics of AR15
 Comparison of internal AR15 and M16 parts

Halvautomatgeværer
Skytevåpen i kaliber 5,56 mm
Skytevåpen fra USA
Gliacelle

Gliaceller er celler som danner gliavevet, også kalt nevroglia, sammen med nervecellene. Dette er et støttevev som bare finnes både i sentralnervesystemet og i det perifere nervesystemet.  Målt i volum fyller gliacellene over halvparten av menneskehjernen, med 9-10 gliaceller for hver nervecelle. Jo mer kompleks en art er, jo flere gliaceller er det for hver nervecelle. Mennesket er den art som har forholdsvis flest.  

Gliacellene kan deles inn i fire typer: 

Astrocyttene er de største, og omgir synapsene (= kontaktpunktene mellom nervecellene).  Astrocyttene regulerer dermed kommunikasjonen mellom nervecellene og sørger for å fjerne overskytende signalstoffer. Erindringer lagres i hukommelsen ved at synapsene styrkes i bestemte nervebaner.  I cellekulturer med både nerveceller og astrocytter, dannes syv ganger flere synapser enn i kulturer med bare nerveceller. Astrocyttene produserer nemlig en gruppe proteiner kalt trombospondiner som stimulerer både dannelse og vekst i synapsene. Forskeren Marian Diamond fant en uvanlig tetthet av gliaceller i hjernebarken hos Albert Einstein. Imidlertid er det ikke kjent om dette kan ha vært grunnen til hans genialitet. Obduksjoner av pasienter som led av dyp depresjon da de døde, har påvist tap av et stort antall astrocytter i deler av pannelappen, som regulerer humøret. 

Oligodendrocyttene danner myelin, kjeder av fett.  Uten dem oppstår sklerose.  Tap av oligodendrocytter i amygdala har vært påvist ved obduksjon av deprimerte pasienter. 

Mikrogliaceller er immunceller.  Blir de overaktivisert, oppstår kroniske nervesmerter, slik kreftpasienter kan oppleve etter kjemoterapi. Slike smerter kan ikke engang lindres med morfin, siden morfinen bare påvirker selve nervecellene, mens årsaken sitter i mikrogliacellene.

Ependymceller er celler som kler ventrikkelsystemet i hjernen og spinalkanalen.

Referanser

Nevroanatomi
Per Egil Swift

Per Egil Swift (født 22. januar 1972) er en tidligere norsk fotballspiller fra Tønsberg, og senere fotballtrener.

I oppveksten drev han også med langrenn for klubben Oseberg skilag, blant annet sammen med landslagsløperen Anders Aukland. Han har spilt midtbane og forsvar for Eik-Tønsberg (frem til 1992),  (1993, 18 kamper og ingen mål), Tromsø Idrettslag (1994-97, 100 kamper og 16 mål) der han vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1996, Lyn FC (1998-2003, 166 kamper og 32 mål) der han fikk bronse i Tippeligaen 2002, og avsluttet sin eliteseriekarriere i Vålerenga Fotball (2004-05). Han forlot klubben til fordel for FK Tønsberg og fikk dermed ikke være med på å vinne Tippeligaen 2005 med Vålerenga. Han er tidligere trener for Tønsberg i 2. divisjon fotball for herrer (2005-2008).  Av utdanning er han diplommarkedsfører fra Oslo Merkantile Høyskole. 

Han er lærer og trener ved Wang Toppidrett i Tønsberg avd. fotball (sportssjef). 

Per Egil har tre sønner med sin tidligere samboer.

Referanser 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Eik-Tønsberg
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Fotballspillere for Tromsø IL
Fotballspillere for Lyn Fotball
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for FK Tønsberg
Norgesmestere i fotball
Norske fotballtrenere
Personer fra Tønsberg kommune
Lie-gruppe

I matematikk er en liegruppe er en gruppe som også er en deriverbar mangfoldighet, slik at gruppeoperasjonen og inversen er glatte avbildninger.

Alternativt kan man definere en liegruppe som at mangfoldighetsstrukturen og avbildningene skal være glatte. Hilberts 5. problem handler om hvorvidt disse to definisjonene er ekvivalente, og svaret er ja. Dette ble bevist av blant andre Gleason, Montgomery og Zippin på 50-tallet.

Et eksempel er de reelle tallene  med gruppeoperasjon  og standardtopologien: Her er gruppeoperasjonen 

 

kontinuerlig, og det samme gjelder inversfunksjonen 

. 

Et annet eksempel er den generelle lineære gruppen  og alle dens lukkede delmengder.

Navnet liegruppe kommer fra den norske matematikeren Sophus Lie, som arbeidet med differensialligninger, og oppdaget at løsningene han fant hadde symmetrier. Hans arbeide med disse symmetriene la grunnen for den moderne geometrien, der liegrupper og deres operasjoner på topologiske rom spiller mange av hovedrollene.

Formell definisjon

En liegruppe består av en trippel 

der  er en mengde,  er en binær operasjon på mengden og  er en topologi på mengden, slik at  er en gruppe,  er en deriverbar mangfoldighet, og avbildningene  og  gitt av , og , er glatte.

Symmetri
Mangfoldigheter
Lie-grupper
Kontraktsproduksjon

En kontraktsprodusent driver med kontraktsproduksjon, produksjon av komponenter eller produkter for et annet, betalende firma. Mange industrier benytter seg av denne metoden, spesielt innenfor grenene  fly, forsvar, datamaskiner, halvleder, energi, medisinsk, and bilindustri. Noen former for kontraktproduksjon inkluderer CNC-arbeid. komplekse sammensetninger, aluminiumstøping, sliping, uthulling, tannhjul eller smiing.

Et firma (vanligvis en OEM) fremviser et design eller en formel til kontrakprodusenten, som returnerer et prisforslag basert på arbeidsbehov, toll, materialkostnader og nødvendige prosesser. Firmaet vil vanligvis motta prisforslag fra flere kontraktsprodusenter i en budrunde.Vinneren vil produsere varen for OEMen til en avtalt pris, og tar på seg ansvaret for produksjon og transport av produkter på vegne av OEM.

Mange velkjente firmaer bruker kontraktsprodusenter som et alternativ til å drifte og vedlikeholde egne fabrikker. Kontraksptodusenter kan brukes til produksjon av alt fra enkle komponenter til ferdige prdukt. Printere, datamaskiner og mobildetelefoner er eksempler på produkter som ofte produseres på denne måten.

I en internasjonal sammenheng kan bruken av kontrakprodusenter gi skattefordeler for hovedfirmaet.

Næringsliv
Beijing metro

Beijings metro, Beijing subway (北京地铁), går gjennom det sentrale Beijing og forstedene rundt. Metroen består av åtte linjer, men en samlet lengde på 199,3 km med skinner. En niende linje, linje 4, vil bli åpnet i 2009. Den har 123 stasjoner og 3,51 millioner daglige reisende. Det er det nest lengste metro-systemet i Fastlands-Kina, etter Shanghai Metro og har flest daglige reisende. Det finnes planer om å utvide metroen til 19 linjer og 561 km med skinner fram mot 2015, men allerede til sommer-OL i 2008 ble metroen utvidet med flere linjer.

Airport Express 
Airport Express-linjen (28,5 km) forbinder de sentrale delene av Beijing med den internasjonale flyplassen nordøst for Beijing. Airport Express-linjen er helautomatisk og har førerløse tog. Fra denne linjen kan man bytte til tunnelbanens linje 2, 10 og 13. Airport Express har en spesiell billett.

Rutenett 

Batonglinjen er en forlengning av Linje 1 som overlapper på to stasjoner før den fortsetter ut i de østre delene av Beijing.

Kilder 
 ABB Group om Beijings metro.

Eksterne lenker 
 

Metro
Undergrunnsbane i Folkerepublikken Kina
Jernbanestrekninger åpnet i 1969
1969 i Kina
Framstegspartiet (Finland)

Framstegspartiet (Kansallinen Edistyspuolue, bokstavelig «Nasjonalt Fremskrittsparti») var et finsk liberalistisk parti mellom 1918 og 1951. Partiet stod for omfattende sosiale reformer og en moderat linje i språkspørsmålet mellom finsk og svensk. Kjente medlemmer av partiet var Kaarlo Juho Ståhlberg og Risto Ryti, den første og femte presidenten i Finland, og Sakari Tuomioja, A. K. Cajander og Eero Erkko.

Partiet opphørte i våren 1951, etter at de fleste av partiets medlemmer hadde hoppet over til partier som Suomen Kansanpuolue. Andre medlemmer under ledelse av Sakari Tuomioja opprettet partiet Vapaamielisten Liitto.

politiske partier i Finland
Politiske partier etablert i 1918
Opphør i 1951
1918 i Finland
Fylkesvei 7772

Fylkesvei 7772 går mellom Nygård og Nordre Breivika i Tromsø. Veien er 1,9 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 59 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Tromsø
Fylkesvei 7748

Fylkesvei 7748 går mellom Åsegarden og Sørli i Harstad kommune. Veien er 8,8 km lang og har grusdekke.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 10 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Endepunkt Sørli

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Harstad
Fylkesvei 7746

Fylkesvei 7746 går mellom Hjellneset og Sama i Harstad kommune. Veien er 3,3 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 6 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Harstad
Fylkesvei 7750

Fylkesvei 7750 går mellom Ytre Gangsås og Harstadbotn i Harstad kommune. Veien er 2,4 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 12 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Harstad
Fylkesvei 7744

Fylkesvei 7744 går mellom Kilamyra og Ivarlian i Harstad kommune. Veien er 5,2 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 4 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Harstad
Fylkesvei 832

Fylkesvei 832 går mellom Djuphamn og Løsletta i Tjeldsund kommune. Veien er 5,9 km lang. Veien var en del av daværende riksvei 19 (nå europavei 10) fram til det ble bygd ny vei forbi Evenskjer i 1980-årene.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 115 (Troms).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Tjeldsund