alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Taurablepton

Taurablepton er en gruppe av små biller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd. Mange av artene kan ligne på små maur.

Utseende 
Små (1,1-1,5 millimeter), slanke, rødbrune perlebiller.

Levevis 
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer. Denne gruppen har et underjordisk levesett, men lite er kjent om dem.

Utbredelse 
Slekten er bare kjent fra det sørlige og sentrale Tyrkia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
 Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
 Gruppe Mastigitae Fleming, 1821
 Stammen Leptomastacini Casey, 1897
 Slekten Taurablepton Franz, 1988
 Taurablepton asitawandas (Besuchet, 1969)
 Taurablepton rutash (Besuchet, 1969)
 Taurablepton subterraneus  Franz, 1988

Referanser

Eksterne lenker 
 

Perlebiller
Biller formelt beskrevet i 1988
Tyrkias insekter
Palaeostigus

Palaeostigus er en slekt av perlebiller som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små biller, som oftest forholdsvis slanke og blanke, nakne eller med oppstående hår. Disse artene er litt større enn mange andre perlebiller, gjerne svarte på farge. Hodet er lite og mer eller mindre rundt, og skilt fra brystet med en tydelig "hals". Fasettøynene er små og utstående med ganske få fasetter, noen arter mangler fasettøyne. Antennene er ganske lange og kraftige, trådformede eller svakt kølleformede, og består av 11 ledd. Palpene er ofte forholdsvis lange og kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis omtrent så langt som bredt og mye smalere enn dekkvingene. Ofte har det en tverr-rekke av dype groper nær roten. Dekkvingene dekker vanligvis hele bakkroppen. De er ofte ovale på form og bredest omkring midten. Hos mange arter har de noen dype groper ved roten. Beina er forholdsvis lange med fortykkede lår, ellers slanke. Fremlåret er ofte kledt med "sugekopper" som hjelper dem holde fast på byttet. Føttene er fem-leddete.

Levevis 
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall. Billene er ganske vanlige på litt fuktige steder, som i løvstrø, under steiner og i råtten, død ved. En god del arter lever i maur- eller termitt-tuer.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Middelhavsområdet og i det sørlige Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
 Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
 Gruppe Mastigitae Fleming, 1821
 Stammen Mastigini Fleming, 1821
 Slekten Palaeostigus Newton, 1998  - 12 arter
 Palaeostigus bifoveolatus (Boheman, 1851)
 Palaeostigus ericeti (Leleup, 1968)
 Palaeostigus fuscus (Klug, 1824)
 Palaeostigus heydenii (Rottenberg, 1871)
 Palaeostigus micans (Leleup, 1968)
 Palaeostigus palpalis (Latreille, 1804)
 Palaeostigus pilifer (Kraatz, 1879)
 Palaeostigus procerus (Péringuey, 1908)
 Palaeostigus prolongatus (Gory, 1839)
 Palaeostigus ruficornis (Motschulsky, 1860)
 Palaeostigus tenuis (Leleup, 1968)
 Palaeostigus transvaalensis (Leleup, 1968)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Perlebiller
Biller formelt beskrevet i 1998
Scydmaenilla

Scydmaenilla er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.

Utseende 
Små (1-2 millimeter), blanke, fint hårete, mørke biller. Antennene er omtrent så lange som hode + thorax, gradvis tykkere mot spissen uten noen markert klubbe. Pronotum er omtrent så langt som bredt, parallellsidig i de bakerste to tredjedelene, rundet foran. Det har markerte, rettvinklede bakhjørner og groper ved roten. Dekkvingene er ovale og dekker hele bakkroppen. Hver dekkvinge har en kort, skarp lengdefure ved roten. Beina er nokså slanke, middels lange.

Levevis 
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
 Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
 Gruppe Scydmaenitae Leach, 1815
 Stammen Cyrtoscydmini Schaufuss, 1889
 Slekten Scydmaenilla King, 1864
 Underslekten Scydmaenilla (i snever forstand)
 Scydmaenilla (Scydmaenilla) brisbanensis (Franz, 1975)  
 Scydmaenilla (Scydmaenilla) constricta Lea, 1910  
 Scydmaenilla (Scydmaenilla) pusilla (King, 1864)  
 Scydmaenilla (Scydmaenilla) queenslandicus (Franz, 1975)  
 Scydmaenilla (Scydmaenilla) sydneyana (Franz, 1975)  
 Scydmaenilla (Scydmaenilla) thompsoniana (Franz, 1975)  
 Underslekten Scydmaenillunia Jałoszyński, 2013
 Scydmaenilla (Scydmaenillunia) adelaidensis (Franz, 1975)

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Scydmaenilla 
 

Perlebiller
Dyr formelt beskrevet i 1864
Australias insekter
Gjensidige Cup 2021

Gjensidige Cup 2021 var den fjerde utgaven av Gjensidige Cup, en firenasjoners håndballturnering for menn. Turneringen ble arrangert i Trondheim Spektrum fra 4. til 7. november 2021, og inngikk i sesongens Golden League.

Kamper

Referanser

Eksterne lenker
 

21
Sport i Trondheim
Sport i Norge i 2021
Håndball i 2021
Øya (Trondheim)
Wilgefortis

Wilgefortis er en katolsk helgen. I følge legenden var hun datter av en hedensk portugisisk konge. Hun bad til Gud om å få slippe å giftet seg med kongen av Sicilia, som faren hadde utsett til henne. Gud velsignet henne da med et skjegg og bart, og bryllupet ble avlyst.
Faren spurte til hvordan dette var gått til, hvorpå Wilgefortis svarte at det var hennes gud som hadde reddet henne. Faren ble rasende og svarte at hun så ogå skulle få dø som den gud hun dyrker, hvoretter han lot henne korsfeste.
  
Wilgefortis tiltrekkes av mennesker som søker lindring fra trengsler, spesielt av kvinner som ønsker å frigjøre seg fra voldelige ektemenn. Hun feires den 20. juli. I 1969 ble hun fjernet fra den offisielle generalkalender i 1969, men opptrer stadig i standard, katolske oppslagsverk.

Navnet 
Navnet Wilgefortis kommer formentlig enten fra latin Virgo-Fortis (sterk kvinne), eller fra gammeltysk Hilge Vartz (det hellige ansikt). Hun bærer  lokale navn på flere forskjellige språk, og i Danmark ble hun i 1405 i et brev fra Margrethe I, omtalt som Hjælper eller Skt. Hjælp .

Referanser 

Portugisiske helgener
Bund Deutscher Frauenvereine

Bund Deutscher Frauenvereine, BDF (norsk: Forbundet for tyske kvinneforeninger) ble stiftet i 1894 som en paraplyorganisasjon for den borgerlige kvinnebevegelsen i Tyskland. Den ble nedlagt ved nasjonalsosialistenes maktovertakelse i 1933. BDF omfattet på det meste en million medlemmer.

Ved stiftelsen avslo BDF å inkludere sosialdemokratiske kvinneforeninger, da de ikke delte sosialdemokratenes samfunnspolitiske syn.

Se også 

 Helene Lange
 Bertha Pappenheim
 Anita Augspurg
 Anna von Gierke

Referanser 

Tyske organisasjoner
Etableringer i 1894
1894 i Tyskland
Opphør i 1933
Laura Bueno

Laura Bueno Ferńandez (født 25. mai 1993) er en spansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.

I 2021 representerte hun Spania på 4 × 400 meter blandet stafett under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget deltok i forsøksheatet, men kvalifiserte seg ikke til finalen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Granada
Spanske sprintere
Deltakere for Spania under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Spania under EM i friidrett innendørs 2019
Bernat Erta

Bernat Erta Majo (født 15. februar 2001) er en spansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.

2021
Ham representerte Spania på 4 × 400 meter blandet stafett under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget deltok i forsøksheatet, men kvalifiserte seg ikke til finalen.

2022
Erta representerte Spania under VM i friidrett innendørs 2022, der han deltok på laget som vant sølv på 4x400 stafett.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Lleida
Spanske sprintere
VM-sølvmedaljevinnere i friidrett innendørs for Spania
Deltakere for Spania under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Spania under VM i friidrett innendørs 2022
Enevold Skaktavl

Enevold Torbensen Skaktavl, til Nordvie i Stange (1627-1702) var en norsk adelsmann. 

Han tjente Norges stattholder Hannibal Sehested, reiste utenlands med fenriks gasje og var i 1657 fenrik ved Det oplandske regiment. I 1661 underskrev han suverenitetsakten for Norge. I 1664 var han løytnant. 

Skaktavl giftet seg i 1672 med Dorte Joachimsdatter Budde (d. 1696). Paret fikk i alt 11 barn, og Skaktavl var ødsel med pengene. I 1686 pantsatte han gården Samsal, og han klaget senere over fattigdom og at han ikke hadde råd til tjenere og såkorn. I 1701 overgav han gården Nordvie til svigersønnen Stockmann, mot at gården ble holdt i stand og at denne ville fravike ved eventuelle krav fra odelsberettiget arving. Datteren Anna Elisabeth pleiet ham i hans langvarige sykdom. 

Skaktavl døde i 1702, og ble bisatt i Stange kirke.

Referanser 

Adelige nordmenn
Imaobong Nse Uko

Imaobong Nse Uko (født 20. februar 2004) er en nigeriansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.

I 2021 representerte hun Nigeria på 4 × 400 meter blandet stafett under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget deltok i forsøksheatet, men kvalifiserte seg ikke til finalen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nigerianske sprintere
Deltakere for Nigeria under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Nigeria under VM i friidrett 2022
Ifeanyi Emmanuel Ojeli

Ifeanyi Emmanuel Ojeli (født 10. oktober 1998) er en nigeriansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.

I 2021 representerte han Nigeria på 4 × 400 meter blandet stafett under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget deltok i forsøksheatet, men kvalifiserte seg ikke til finalen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nigerianske sprintere
Deltakere for Nigeria under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Nigeria under Samveldelekene 2022
Friidrettsutøvere under Samveldelekene 2022
Deltakere for Nigeria under Afrikamesterskapet i friidrett 2022
Samson Oghenewegba Nathaniel

Samson Oghenewegba Nathaniel (født 29. august 1997) er en nigeriansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.

I 2021 representerte han Nigeria på 4 × 400 meter blandet stafett under Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo der laget deltok i forsøksheatet, men kvalifiserte seg ikke til finalen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nigerianske sprintere
Deltakere for Nigeria under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Rosalía de Castro

María Rosalía Rita de Castro (galisisk uttale: [rosaˈli.ɐ ðɪ ˈkastɾʊ]; født 23. februar 1837 i Santiago de Compostela, død 15. juli 1885 i Padrón, Spania) var en poet og romanforfatter fra den autonome regionen Galicia i den nordøstlige delen av Spania. Hennes identitet var sterkt knyttet til Galicia og det galisiske språket. Hennes lyriske verker kjennetegnes av sinnsstemingen som kalles «saudade»; en kombinasjon av nostalgi, lengsel og melankoli.

Selv om hennes eget liv var preget av pengemangel og en rekke sørgelige hendelser, viet hun mye tid og innsats på å hjelpe fattige og vergeløse. Hun stod opp mot maktmisbruk fra myndighetenes side, og var en flammende talskvinne for kvinners rettigheter.

Hun ble rammet av livmorkreft, og døde i Padrón i provinsen A Coruña den 15. juli 1885. Hun er gravlagt i mausoleet Panteón de Galegos Ilustres, som er tilknyttet klosteret San Domingos de Bonaval i Santiago de Compostela.

Minnesmerker 
I dag er Rosalía de Castro anerkjent som en av de fremste poetene fra Galicia. Hun hadde høy utdannelse og var forventet å bruke både spansk og galisisk som både tale- og skriftspråk. I stedet tok hun det ukonvensjonelle valget å skrive sine første dikt på galisisk. Dette utløste forakt fra alle dem som anså galisisk for å være en spansk dialekt til bruk «kun for analfabeter og vulgære individer». Men samtidig førte det til at vanlige folk fra Galicia så opp til henne og trykket henne til sitt bryst; endelig var det noen som skrev dikt på språket de selv brukte i hjemmet eller til hverdags.

Det finnes skoler i Galicia, andre spanske regioner og i Uruguay som er oppkalt etter henne. Også en rekke biblioteker, kulturorganisasjoner, kor, priser, parker og restauranter bærer hennes navn. Mange komponister har tonsatt dikt skrevet av Rosalía de Castro. Det finnes flere statuer over henne både i Galicia og i andre deler av verden. En vinprodusent har kalt opp en hvitvin etter henne, og flyselskapet Iberia lot en Airbus A340 bli utstyrt med hennes navn og bilde. I 2017 gjorde Norwegian henne til en av sine «halehelter». Det har blitt utgitt frimerker til minne om henne, og tidligere var det en pengeseddel som bar hennes portrett. En rekke gater har også blitt oppkalt etter Rosalía de Castro.

Bildegalleri

Referanser 

Lyrikere
Personer fra Galicia
Romanforfattere
Spanske forfattere
Brostrup Giedde

Brostrup Giedde til Tommerup (1628-1668) var en dansk-norsk oberhauptmann og leder av Kongsberg Sølvverk.

Han var sønn av Ove Giedde til Tommerup i Skåne og Dorte Knudsdatter Urne 1600-1667. Han studerte i 1646 i Leiden og ble hoffjunker samme år. I 1649 ledsaget han Corfitz Ulfeldt til Holland, mens han i 1651 studerte bergvesen i Sachsen og Böhmen. I 1652 ble han sendt som kongelige kommissarius til Norge, hvor han i fra det følgende år og frem til 1665 fungerte som oberberghauptmann. To år senere var han bestyrer av Kongsberg Sølvverk. 

Han var blant underskriverne ved Arvehyllingen i 1661, og ble amtmann i Nummedalen.

Ekteskap 
Giedde var gift med Anna Sabina von Gersdorff. Da hun døde, fikk han tillatelse til å ekte Fru Mette Grubbe, Ebbe Ulfeldts enke. Ekteskapet ble aldri til noe. 

Han døde i forarmede kår i Christiania i 1668.

Referanser 

Slekten Giedde
Norske amtmenn
Hundstad skole

Hundstad skole var en skole på Bønsnes i Hole kommune.

Da man gikk over fra omgangsskoler til fastskoler i Norge ble det først holdt skole i leide lokaler, men i 1892 stod Hundstad skole ferdig, på Hundstad på Bønsnes. Skolen hadde to klasserom, sløydsal og en leilighet til læreren. Skolen ble lagt ned i 1959, og bygningen brant ned i 1981.

Elevene fra Hundstad skole og Stadum skole ble overført til Røyse skole i 1959, da denne stod ferdig.

Referanser 

Skoler i Hole
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1892
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 1959
Stadum skole

Stadum skole var en skole på Stadum ved Onsaker i Hole kommune.

Da man gikk over fra omgangsskoler til fastskoler i Norge ble det først holdt skole i leide lokaler, men i 1865 stod Stadum skole ferdig, på Stadum. Skolen hadde ett klasserom og en leilighet til læreren. I 1902 fikk skolen en større bygning, med to klasserom. Skolen ble lagt ned i 1959, og bygningen er i dag revet.

Elevene fra Stadum skole og Hundstad skole ble overført til Røyse skole i 1959, da denne stod ferdig.

Referanser 

Skoler i Hole
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1865
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 1959
Mexico Citys Grand Prix 2021

Mexico Citys Grand Prix 2021 (offisielt navn: Formula 1 Gran Premio de la Ciudad de México 2021) var et Formel 1-løp som ble arrangert 7. november 2021 på Autódromo Hermanos Rodríguez i Mexico by, Mexico. Det var det 18 løpet i Formel 1-sesongen 2021 og første gang Mexico Citys Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Løpet ble vunnet av Max Verstappen i Red Bull Racing-Honda. Mercedes-fører Lewis Hamilton og Red Bull Racing-Honda-fører Sergio Pérez tok andre- og tredjeplassen.

Klassifisering

Kvalifisering 

Noter:

 - Yūki Tsunoda måtte starte bakerst på gridden for å overskride sin kvote med kraftenhetselementer.

 - Lando Norris måtte starte bakerst på gridden for å overskride sin kvote med kraftenhetselementer.

 - George Russel fikk en fem-plassers gridstraff for et girkasse skifte.

 - Esteban Ocon måtte starte bakerst på gridden for å overskride sin kvote med kraftenhetselementer.

 - Lance Stroll måtte starte bakerst på gridden for å overskride sin kvote med kraftenhetselementer. Han fikk også en fem-plassers gridstraff for et girkasse skifte. Straffen gjorde ingen forskjell da han allerede skulle starte fra siste posisjon.

Løpet

Mesterskapsplassering etter løpet

Førermesterskap

Konstruktørmesterskap

 Note: Bare de fem beste plasseringene er inkludert for begge settene.

Noter

Referanser 

Formel 1-sesongen 2021
Mexico Citys Grand Prix
Sport i Mexico i 2021
Jørgen Olsen Øveraas

Jørgen Olsen Øveraas (født 3. desember 1989) er en norsk fotballspiller som spiller for Sandnes Ulf.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Strindheim Fotball‎
Fotballspillere for Ranheim Fotball‎
Fotballspillere for Sandnes Ulf
Fotballspillere for Egersunds IK‎
Fotballspillere for Stabæk Fotball‎
Personer fra Trondheim kommune
Sooni Taraporevala

Sooni Taraporevala (født i 1957) er en indisk manusforfatter, fotograf og filmskaper. Hun har blant annet skrevet manues til filmene Mississippi Masala, The Namesake og den Oscar-nominerte Salaam Bombay! (1988), som alle tre ble regissert av Mira Nair. Hun har også skrevet filmmanus basert på Rohinton Mistrys roman Such A Long Journey (2000), og manuset til filmene Dr. Babasaheb Ambedkar og Little Zizou; den sistnevnte filmen var også den første hun regisserte. I 2020 hadde hun premiere med filmen Yeh Ballet, som var en Netflix-produksjon som hun både skrev manuset til og regisserte.

Filmkarrieren

Dr. Babasaheb Ambedkar (2000) 
I 2000 hadde filmen om nasjonalhelten Dr. Babasaheb Ambedkar premiere. Den var regissert av Jabbar Patel, og manuset var skrevet av Taraporevala, Daya Pawar og Arun Sadhu.Filmen ble finansiert av det føderale indiske Ministry of Social Justice and Empowerment og delstatsregjeringen i Maharashtra, og produsert av det statlige produksjonsselskapet National Film Development Corporation of India. Den vant flere priser.

Regidebuten (2009) 
Den første spillefilmen hun regisserte var filmkomedien Little Zizou, som hun selv hadde skrevet manuset til. Handlingen foregår i Mumbai, og rollefigurene tilhører parsi-miljøet som hun selv har bakgrunn fra.

I 2010 vant Little Zizou en nasjonal pris som «Beste film om familielivets verdier».

Filmografi 

 1988: Salaam Bombay! – manus
 1991: Mississippi Masala – manus
 1998: Such a Long Journey – manus
 1998: My Own Country – manus
 2000: Dr. Babasaheb Ambedkar – manus
 2006: The Namesake – manus
 2009: Little Zizou – manus og regi
 2020: Yeh Ballet – manus og regi

Æresbevisninger 
I 2014 mottok hun ærestittelen Padma Shri fra den indiske regjeringen. Hun er medlem av den amerikanske foreningen Academy of Motion Picture Arts and Sciences, Flere av hennes fotografiske verker er innkjøpt til de faste samlingene til National Gallery of Modern Art (NGMA) i Delhi og av Metropolitan Museum of Art i New York.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Indiske regissører
Indiske manusforfattere
Indiske fotografer
Vanity Fair

Vanity Fair kan ha flere betydninger:

Vanity Fair (roman) – en roman fra 1848 av den engelske forfatteren William Makepeace Thackeray
Vanity Fair (spillefilm) – en spillefilm fra 2004 regissert av Mira Nair, med Reese Witherspoon i hovedrollen
Vanity Fair (tidsskrift) – et amerikansk tidsskrift 

Pekere
Hovsherad

Hovsherad er ei bygd i Lund kommune i Rogaland. Bygda grenser til Sirdal kommune mot nordøst og Eigersund kommune mot nord.

Bygda har fostra artist og radiosjef Ingjerd Østrem Omland ("MOI") og forfatter Torbjørn Kjørmo.

En av landets få gjenlevende skofabrikker, Eik treskofabrikk, ligger i bygda. 

Næringslivforøvrig et i bygig er innen satellittkommunikasjon og landbruk og varehandel.

Bygda har også småskole (barneskole) og barnehage

Lund i Rogaland
Claude Mouton

Claude Mouton (født 5. januar 1955 i Soissons i Frankrike, død 9. oktober 2021 i Brou-sur-Chantereine i département Seine-et-Marne) var en fransk jazz- og manouchemusiker (kontrabass).

Liv og virke 
Etter musikkstudier arbeidet med Jean-François Jenny-Clark fra 1980-årene med musikere som Jackie McLean, Mal Waldron, Michel Graillier og René Urtreger (Serena). De første opptakene tilble i 1984, da han spilte i Jean-Luc Vignauds Triptyque Orchestra. Så ble det en rekke andre album som sideman, som Tribute to Django av Raphaël Faÿs og Volutes av Pierre Blanchard, med Christian Sauvage Quartet, Claude Neau i Jazz à Cordes Quintet med Charles Wizen og Patrick Saussois såvel som i Serge Forté Trio; dessuten med Rodolphe Raffalli, Line Kruse, Susanna Bartilla, Kamlo Barré og Pascal Coulon. Innen jazzen var han ifølge Tom Lord fra 1984 og 2018 med i tolv opptakssesjoner, som Raphael Faÿs’ album Paris Seville. 

Mouton døde 9. oktober 2021 som følge av covid-19.

Diskografireferanser 
 Yorgui Loeffler, Steeve Laffont, Raphaël Fays: Django et Rien d'autre! (Live at Les Nuits Manouches) (Le Chant du Monde, 2010)
 Raphaël Faÿs: Paris Séville. Bois de guitare – Madera de Guitarra (Frémeaux & Associés, 2018)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Jazzbassister
Franske musikere
Personer fra departementet Aisne
Dødsfall relatert til covid-19 i Frankrike
Severiano Mário Porto

Severiano Mário Vieira de Magalhães Porto (født 19. februar 1930 i Uberlândia i Minas Gerais i Brasil, død 10. desember 2020 i Niterói) var en brasiliansk arkitekt og professor som stod bak en rekke viktige byggverk i Brasil.

Liv og virke 
Hans familie flyttet til Rio de Janeiro da han var fem år gammel. Der studerte han arkitektur ved Faculdade Nacional de Arquitetura (FNA) på Universidade do Brasil med eksamen i 1954. I 1963 kom han til Manaus, og ble der i 36 år. I Manaus oppstod hans mest kjente byggverk, som også gav ham tilnavnene «Amazonas' arkitekt» og «skogenes arkitekt». Han satset på å benytte materialer og former som stammet fra regionen, som slike utviklet av ribeirinhos og cablocos, skjønt med noen unntak. 

Som høyskolelærer for arkitektur og byplanlegging virket han fra 1972 til 1998 ved Universidade Federal do Amazonas. Så trakk han seg tilbake til Rio de Janeiro, og noe senere til pensjonisttilværelse i Niterói like ved. Han hadde da stått bak om lag 300 prosjekter, som har satt et preg på Brasils og Amazonas' arkitektur.
 
Den 10. desember 2020 døde Severiano Mário Porto i en alder av 90 år som følge av covid-19 i Niterói, og ble gravlagt der.

Bygningsverker i utvalg 
 Estadio Vivaldo Lima, Manaus, 1965, (ødelagt).
 Campus for Universidade da Amazônia, Manaus, 1973.
 Hus for Robert Schuster (født 1930 i Wien, som flyktet fra nazistene til Brasil), Manaus, 1978.
 Pousada dos Guanavena, Ilha de Silves, 1979.
 Parque Urbanização de Ponta Negra, Manaus, 1992. 
 SOS-barneby i Manaus, 1994.

Utmerkelser i utvalg 
 Pris fra arkitekturbiennalen 1985 i Buenos Aires
 Årets mann i det franske arkitekturmagasinet L’Architecture d’Aujourd’hui, 1987.
 Æresdoktor i 2003 ved Universidade Federal do Rio de Janeiro.

Litteratur
 NEVES, Letícia de Oliveira: Arquitetura bioclimática e a obra de Severiano Porto: estrategias de ventilação natural. São Carlos, 2006.

Referanser

Kilder 
 CAU/MG: Severiano Mário Porto, o “arquiteto da floresta”, falece aos 90 anos, gov.br, 2020-12-14, lest 2021-08-10
 Escritório de Arte: Severiano Mário Porto – Obras, biografia e vida, escritoriodearte.com, lest 2021-08-10

Eksterne lenker
 Instituto Itaú Cultural: Enciclopédia Itaú Cultural, Severiano Porto, org.br, lest 2021-08-10

Brasilianske professorer
Brasilianske arkitekter
Personer fra Uberlândia
Personer fra Rio de Janeiro
Dødsfall relatert til covid-19 i Brasil