alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Den internasjonale transpersonminnedagen

Den internasjonale transpersonminnedagen (International Transgender Day of Remembrance) markeres hvert år 20. november for å minnes de som har dødd som ofre for transfobisk hatkriminalitet. Den ble opprettet av Gwendolyn Ann Smith til minne om transkvinnen Rita Hester som ble drept 28. november 1998. Etterhvert har markeringen spredt seg fra USA til Europa og andre deler av verden.

Referanser

Eksterne lenker 
 International Transgender Day of Remembrance, offisielt nettsted
 Remembering Rita Hester, Ethan Jacobs, Edge Boston, 15. november 2008

Transpersonminnedagen, den internasjonale
Transpersonminnedagen, den internasjonale
Transpersonminnedagen, den internasjonale
Rødfotdroneflue

Rødfotdroneflue (Eristalis cryptarum) er en middelsstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er utbredt langs kysten i Norge.

Utseende 
En middelsstor (9–13 mm), bred og kraftig, oransje og svart blomsterflue. Den kjennes ganske lett på at beina, scutellum og bakkroppens sideflekker er rødoransje. Ansiktet har en bred, blank, svart midtstripe. Fasettøynene er kledt med korte, fine hår. Antennene er oransje, antennebørsten med svært korte hår. Thorax er temmelig blank, nesten kvadratisk sett ovenfra. på sidene tett kledt med gule hår. Bakkroppens andre ledd har et par rødoransje, trekantede sideflekker, de øvrige leddene er svarte bortsett fra gul søm langs bakkanten av hvert ledd. Beina er for det meste oransje, men den indre delen av lårene mørke. Vingene er klare med et stort, brunt område i den indre og fremre delen.

Levevis 
Arten finnes helst på litt fattige til middels rike myrer. Larven er ukjent, men utvikler seg trolig i torvmyrer. De voksne fluene flyr i mai-juli og besøker mange slags blomster, men har kanskje er særlig preferanse for blomstene til myrhatt (Comarum palustre).

Utbredelse 
Arten er utbredt i det meste av Europa og i Asia øst til Mongolia og Amur-området. I Norge er den utbredt langs kysten over nesten hele landet. Den er ganske vanlig på Vestlandet, men ellers i utbredelsesområdet er den gjerne regnet som en sjelden art.
I mange land har arten gått mye tilbake, trolig på grunn av drenering av myrer.

Systematisk inndeling 

 Fluer (Brachycera)  
 Muscomorpha 
 høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
 Aschiza
 familien blomsterfluer (Syrphidae)
 underfamilien Eristalinae
 gruppen Eristalini 
 slekten dronefluer, Eristalis Latreille, 1804
 rødfotdroneflue, Eristalis cryptarum (Fabricius, 1794)

Kilder og litteratur 
 Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
 Nielsen, Tore R. 1999. Check-list and distribution maps of Norwegian hoverflies with description of Platycheirus laskai nov. sp. (Diptera, Syrphidae). NINA Fagrapport 035. Norsk institutt for naturforskning.

Eksterne lenker 
 
 Tiltaksplan for vern av Eristalis cryptarum i Storbritannia, med bilde av arten

Blomsterfluer
Dyr formelt beskrevet av Johann Christian Fabricius
Tovinger formelt beskrevet i 1794
Engdroneflue

Engdroneflue (Eristalis nemorum) er en middelsstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er utbredt i hele Norge bortsett fra høyfjellet. Arten var for en tid kjent under navnet Eristalis interrupta (Poda, 1761).

Utseende 

En middelsstor (10–14 mm), kraftig, sparsomt hårete blomsterflue. Den kjennes på at vingemerket er ganske lite, ikke lengre enn bredt. Ansiktet har en tydelig, svart midtstripe. Fasettøynene er tett kledt med korte hår. Antennene er brunlige, antennebørsten med lange hår. Thorax er litt lengre enn bred sett ovenfra, ganske matt med antydede grå lengdestriper på ryggen, på sidene med tett, lys behåring. Bakkroppen har lysgule sideflekker på det andre og tredje leddet. Beina er ganske korte, svarte og gule. Vingene er glassklare, med et lite, svart vingemerke som ikke er lengre enn bredt, og antydning til et gråsvart tverrbånd bak dette.

Levevis 
Larven utvikler seg i bløt gjødsel og andre svært næringsrike eller forurensede, våte miljøer. De voksne fluene er utholdende flygere og kan påtreffes nesten hvor som helst. De besøker mange slags blomster. Hannene forsvarer territorier over blomstene, og kan gi fra seg en pipende lyd når de henger på svirrende vinger i luften. De flyr i mai-september.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det meste av Europa og videre østover til Stillehavet, trolig også i Japan, og i deler av Nord-Amerika. I Norge er den utbredt over hele landet, men ikke i høyfjellet.

Systematisk inndeling 

 Fluer (Brachycera)  
 Muscomorpha 
 Høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
 Aschiza
 familien blomsterfluer (Syrphidae)
 underfamilien Eristalinae
 gruppen Eristalini 
 slekten dronefluer, Eristalis Latreille, 1804
 engdroneflue, Eristalis nemorum (Linnaeus, 1758) (junior synonym Eristalis interrupta (Poda, 1761))

Referanser

Kilder og litteratur 
 Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
 Nielsen, Tore R. 1999. Check-list and distribution maps of Norwegian hoverflies with description of Platycheirus laskai nov. sp. (Diptera, Syrphidae). NINA Fagrapport 035. Norsk institutt for naturforskning.

Eksterne lenker 
 

Blomsterfluer
Tovinger formelt beskrevet i 1761
Yani Tseng

Yani Tseng (født 23. januar 1989) er en profesjonell golfspiller fra Taiwan som spiller på LPGA-touren.  

Etter en kort amatørkarriere, ble Tseng profesjonell i januar 2007.  Hun vant en turnering på damenes Asia-tour, og en turnering på den mindre, kanadiske profesjonelle touren.  For å få innpass på den mer lukrative LPGA-touren, måtte hun gjennom en kvalifiseringsturnering, også kalt qualifying school.  Hun endte på sjetteplass, som var bra nok for å få spillerettigheter på LPGA-touren sesongen 2008.

Allerede den første sesongen vant hun en major-turnering, LPGA Championship, i omspill med svenske Maria Hjorth.  Hun var da den yngste som hadde vunnet denne turneringen.  Hun hadde i alt ti topp-ti-plasseringer denne sesongen, hvorav fem andreplasser, og endte sammenlagt på tredjeplass på touren i inntjente penger, i tillegg til at hun ble kåret til årets nykommer.  Allerede i mars 2009 passerte Tseng $2 000 000 i inntjente penger etter bare et drøyt år og 32 turneringer på LPGA-touren.  I mai vant hun LPGA Corning Classic, hennes andre seier på LPGA-touren.

I 2010 vant hun sin tredje LPGA-seier, og sin andre major-turnering, da hun slo Suzann Pettersen med ett slag for å vinne Kraft Nabisco Championship. Tseng vant syv turneringer på LPGA-touren i 2011.

Tseng har også flere seire på Ladies European Tour, den første var Women's Australian Open, en turnering der både LET og den australske kvinnetouren står som arrangører.  I tillegg har hun flere seire både på den asiatiske og den taiwanske kvinnetouren.

Meritter

Seire på LPGA-touren
2012: Honda LPGA Thailand, RR Donnelley LPGA Founders Cup, Honda LPGA Thailand
2011: Honda LPGA Thailand, LPGA State Farm Classic, Wegman's LPGA Championship, Ricoh Women's British Open, Walmart NW Arkansas Championship, LPGA Hana Bank Championship, LPGA Taiwan Championship
2010: Kraft Nabisco Championship, Ricoh Women's British Open, P&G NW Arkansas Championship
2009: LPGA Corning Classic
2008: McDonald's LPGA Championship,

Utmerkelser
Årets spiller, LPGA-touren: 2010, 2011

Eksterne lenker
 
 

Taiwanske golfspillere
Fødsler i 1989
Os gymnas

Os gymnas er en fylkeskommunal videregående skole på Osøyro i Bjørnafjorden kommune i Midthordland, ca. 28 km sør for Bergen sentrum. Skolen ble grunnlagt i 1966, og tilbyr utdanningsprogrammet studiespesialisering med programområde for realfag og språk, samfunnsfag og økonomi.

Utdanningstilbud
Vedtatt utdanningstilbud for skoleåret 2021-2022:

Se også
Kongshaug Musikkgymnas
Os videregående skole

Referanser

Videregående skoler i Vestland
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1966
Utdanning i Bjørnafjorden
Etne vidaregåande skule

Etne vidaregåande skule var en fylkeskommunal videregående skole i Etne kommune i Vestland fylke. Skolen flyttet inn i nybygget i Skakke senter for skole, idrett og kultur 1. januar 2012. I tillegg hadde skolen en avdeling på Tesdal.

Etter at den ble gjort om fra jordbruksskole til videregående skole med mekaniske fag, ble den i 1985 lagt inn som en filial av Ølen vidaregåande skule. Da Ølen kommune ble overført til Rogaland fylke i 2002, gjenopprettet Hordaland fylkeskommune Etne vidaregåande skule.

Hordaland og Rogaland hadde en samarbeidsavtale som innebærer at fagtilbudet ved de to skolene skulle utfylle hverandre, og at elever fra Etne og Vindafjord kommuner kunne søke på utdanningsprogrammer både på Etne vidaregåande skule og på Ølen vidaregåande skule.

Fra skoleåret 2017-2018 er skolen gjeninnlemmet i Ølen vidaregåande skule som nå eies og drives av Rogaland fylkeskommune.

Undervisningstilbud
Skolen tilbød følgende utdanninger i skoleåret 2016-2017:

Vg1 Idrettsfag
Vg2 Idrettsfag
Vg3 Idrettsfag
Vg1 Design og håndverk
Vg2 Interiør og utstilling
Vg1 Teknikk og industriell produksjon
Vg2 Arbeidsmaskiner
Vg2 Kjøretøy
Vg3 Påbygning til generell studiekompetanse
Vg3 Påbygning til generell studiekompetanse etter yrkeskompetanse

Referanser

Videregående skoler i Vestland
Etne
Utdanningsinstitusjoner nedlagt i 2017
Río Celeste

Río Celeste er ei elv i kantonen Guatuso nord i Costa Rica. Den befinner seg i Volcán Tenorio nasjonalpark. Elva er et populært turistmål på grunn av sin flotte blå-turkise farge, som kommer av en kjemisk reaksjon mellom svovel og kalsiumkarbonat. Det er flere varme kilder i området rundt elva.

Eksterne lenker
 Bilder av Río Celeste

Elver i Costa Rica
Alajuelas geografi
Ottar Gravås

Ottar Gravås (født 2. august 1922 i Leksvik, død 17. oktober 1985) var en norsk offiser, disponent og politiker (KrF).

Han hadde kurs i materiellregnskap, eksamen fra Trondheim Tekniske Skole fra 1942, bilskole i Eschwege i Tyskland fra 1951, Hærens bilskole fra 1953 og en rekke andre militære og tekniske kurs. Gravås var periodevis bilmekaniker 1939–1946, i tysk fangenskap i 1944, korporal ved Distriktskommando Trøndelags transportkompani i 1946, sersjant og bilkontrollør 1947–1952 (tjeneste i England 1948–1949) samt løytnant og teknisk kvartermester ved 3. dragonregiment på Rinnleiret 1952–1967. Gravås var disponent i eget bilverksted med bensinstasjon fra 1967.

Gravås var medlem av Frol kommunestyre 1956–1961, medlem av Levanger kommunestyre 1962–1967 og 1972–1974 samt fylkessekretær i Nord-Trøndelag KrF 1977–1983. Gravås var innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag 1973–1977, valgt på felleslisten for Kristelig Folkeparti og Høyre, deretter 1. vararepresentant 1977–1981, da Høyre fikk representanten. Gravås var også 1. vararepresentant til Stortinget 1981–1985, valgt på felleslisten for Kristelig Folkeparti og Senterpartiet, og møtte fast for statsråd Johan J. Jakobsen 1983–1985. I hele sin tid på Stortinget satt Gravås i Stortingets forsvarskomité.

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra KrF
Stortingsrepresentanter for Nord-Trøndelag
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Stortingsrepresentanter 1981–1985
Lokalpolitikere i Frol
Lokalpolitikere i Levanger
KrF-politikere i Nord-Trøndelag
Norske bedriftsledere
Norske offiserer
Personer fra tidligere Leksvik kommune
Personer fra Indre Fosen kommune
Bilmekanikere
KK-67

Kraftsportklubben av 1967 (KK-67) er en styrkeløftklubb på Lademoen i Trondheim. Den er blant de eldste styrkeløftklubbene i Norge.

Klubbens løftere har en rekke gode resultater i en rekke stevner. Den har fostret flere landslagsutøvere, norgesrekordholdere, europarekordholdere og verdensrekordholdere.

Blant klubbens mest fremtredende utøvere har vært Reidar Steen, Sturla Davidsen, Olaf Dahl og Hans Magne Bårtvedt.

Klubbrekorder

Herrer, gamle vektklasser (f.o.m. 1974 - t.o.m. 2010)

Eksterne lenker
 KK-67 sin hjemmeside

Styrkeløftklubber i Norge
Idrettslag i Trondheim
Idrettslag etablert i 1967
Østbyen (Trondheim)
GNU C Library

GNU C Library, også kjent som glibc, var opprinnelig GNU-prosjektets  implementasjon av C-standardbiblioteket. Idag er det også en implementasjon av C++ standardbiblioteket.

Arbeidet med biblioteket startet i 1987 og en alfaversjon ble lansert den 1. januar 1988 for C-kompilatoren GNU C. Den første offisielle versjonen ble lansert 18. februar 1992. Den 18. juni 2001 ble GNU C slått sammen med C++-kompilatoren GNU G++. Samtidig ble libg++ (standardbiblioteket for GNU G++) innlemmet i GNU C Library.

Glibc er fri og åpen programvare og er lisensiert under GNU Lesser General Public License (LGPL) versjon 2.1.

Siste versjon er 2.34 og ble lansert 2. august 2021.

Historie
Utviklingen av GNU C Library ble startet i 1987 av Roland McGrath ved Free Software Foundation (FSF). Hans hensikt var å lage et C-standardbibliotek for GNU-operativsystemet GNU Hurd. Første offisielle versjon ble lansert i februar 1992. I 2001 overtok en komitė under ledelse av Ulrich Drepper fra Red Hat, som ble en ledende bidragsyter og vedlikeholder. I mars 2012 besluttet styringskomitėen at utviklingen av biblioteket skulle foretas av et brukernettverk.

Den 31. juli 1999 ble GNU Compiler Collection (GCC) lansert av GNU. I denne samlingen av kompilatorer inngår GNU C. Den 18. juni 2001 ble GCC 3.0 lansert. Samtidig ble GNU C slått sammen med C++-kompilatoren GNU G++. GNU C er derfor idag en kombinert kompilator for C/C++. Samtidig ble også GNU C Library slått sammen med libg++, standardbiblioteket for GNU G++.

Funksjonalitet
GNU C Library støtter alle relevante C-standarder: K&R C, ANSI C, ISO C99, ISO C11, ISO C18, ISO C23, Single UNIX Specification (UNIX 93, UNIX 95, UNIX 98, UNIX 03, UNIX V7), POSIX.1c, POSIX.1d, POSIX.1j, POSIX.2, POSIX.1-2001, POSIX-2004, POSIX-2008, POSIX.1-2017, BSD-grensesnitt, System V Interface Definition (SVID), X/Open Portability Guide 4.2 og utvidelser av C-syntaksen som er spesifikke for Linuxkjernen. Biblioteket støtter også alle standarder for C++: C++98, C++03, C++11, C++14, C++17, C++20 og den kommende C++23.

Eksterne lenker 
 

C-standardbiblioteket
GNU
Free Software Foundation
Programvare fra 1992
1992 i USA
Korsnes

Korsnes, (lulesamisk: Hierggenjárgga), er ei lita bygd i Hamarøy kommune i Nordland. Det er i dag ca. 50 innbyggere der, for det meste eldre folk. I bygda ligger Korsnes kirke. For å komme til bygda må man ta av E6 like sør for Bognes fergeleie.

Museum 
En avdeling av Museum Nord ligger i Korsnes, i bygningene der det tidligere ble drevet handelsvirksomhet.

Historie 
Fra skattemanntallene vet man at de fleste innbyggerne i Tysfjord på 1600-tallet var sjøsamer. Av egnens 98 «skattemenn» i 1609 var kun én nordmann. Men ut mot midten av 1660-tallet ble fisket stadig dårligere, og kystbefolkningen begynte i stadig økende grad å livnære seg ved jordbruk. Dette falt sammen med at stadig flere nordmenn etablerte seg i Tysfjord. I 1665 var det 16 nordmenn i egnen, bosatt på gårdene Forså, Botn, Skogvoll, Sommerset, Leiknesbø, Leiknes og Korsnes. Det bodde 94 sjøsamiske familier i Tysfjord i 1665. Ved folketellingen («matrikuleringen») i 1723 var det bare 57 sjøsamiske familier i Tysfjord, men antallet norske familier var steget til 18. Sjøsamene i Tysfjord på begynnelsen av 1700-tallet skal ha livnært seg av fiske og skogbruk, ifølge datidige kilder. Omkring 1720 nevner en kilde at sjøsamene i Tysfjord er driftige og dyktige båtbyggere og tømmermenn. På 1740-tallet var det kommet borgere og gjestgivere både på Korsnes og i Kjøpsvik like ved.

Til langt opp på 1900-tallet var Korsnes et handelssted med telegrafstasjon, postkontor og faste dampskipsanløp. Knut Hamsun var ansatt som handelsbetjent på Korsnes en periode. Fotografen Magdalena Norman (1877-1979) vokste opp på Korsnes. Hun fikk bygget et fotoatelier på Korsnes i 1911, og Museum Nord har en rekke bilder fra hennes atelier. Hovedsakelig virket hun imidlertid som fotograf i andre deler av landet. Men i 1940 dro hun tilbake til Korsnes og arbeidet som dampskipsekspeditør og poståpner der frem til 1970. Fotoarkivet hennes ble gjenoppdaget i Harstad i 1985; det består av 6500 glassplater.

Referanser

Eksterne lenker 
 Korsnes (Hamarøy) – på nettstedet Turliv på Yttersia:   Hav og himmel - og litt til (www.turliv.no), besøkt 21. april 2017

Bosetninger i Hamarøy
Tidligere fergesteder i Nordland
Artikler i sjøfart-prosjektet
Pakistan under Sommer-OL 1972

Pakistan under Sommer-OL 1972. Tjueåtte sportsutøvere fra Pakistan deltok i fem sporter under Sommer-OL 1972 i München. Det var sjuende gangen som Pakistan deltok i et sommer-OL. De kom på delt 33.-plass med en sølvmedalje.

Medaljer

Medaljevinnerne

Eksterne lenker
 OL-resultater på Sports-reference.com 

Nasjoner under Sommer-OL 1972
Pakistan under de olympiske leker
New Zealand under Sommer-OL 1972

New Zealand under Sommer-OL 1972. Nittisju sportsutøvere fra New Zealand deltok i fjorten sporter under Sommer-OL 1972 i München. New Zealand kom 27.-plass med en gull-, en sølv- og en bronsemedalje. Bryteren David Aspin var New Zealands flaggbærer under åpningsseremonien.

Medaljer

Medaljevinnerne

Eksterne lenker 
 Resultater og profilside  på sports-reference.com

Nasjoner under Sommer-OL 1972
New Zealand under de olympiske leker
1970-årene på New Zealand
Hârșova

Hârșova (bulgarsk: Harsovo/Хърсово, tysk: Hirsova) er en by langs Donaus høyre bredd, vest i landskapet Dobrudsja, Constanța (fylke) i Romania.

Historie 

 
Det har vært bosetting på stedet siden neolittisk tid. Arkeologiske funn stammer fra istiden og bronsealderen. I det siste århundret før Kristus bosatte grekerne seg i området. Romerne erobret området i det første århundret etter Kristus. Som følge av stedets strategisk viktige beliggenhet ved en overgang over Donau bygde romerne festningen Carsium på en høyde over elven. Etter delingen av det romerske riket i 395 ble Carsium del av Østromerriket. I det sjuende århundret trengte bulgarerne seg inn; 300 år senere kom bysantinerne tilbake og gjenopprettet festningsanleggene langs Donau, herunder Carsium. I det trettende århundret tapte de igjen Dobrudsja til bulgarerne, inntil regionen i 1410 ble innlemmet i Det osmanske riket. Tyrkerne overtok festningsanleggene og utvidet dem. I den etterfølgende tid opplevde byen en oppgang. Etter den russisk tyrkiske krig (1828–1829) ødela russerne festningen og store deler av byen. Hârșova mistet betydning og ble under berlinerkongressen i 1878 lagt til Romania. Etter den andre verdenskrigen begynte riktignok i beskjedent omfang, etableringen av industrivirksomheter på stedet. Mot slutten av kommunisttiden forfalt noen av den gamle bebyggelsen eller ble ødelagt.

Etymologi
Navnets opprinnelse er uklart. Suffiksen ova er av slavisk opprinnelse. Ordstammen kan være et rudiment av det antikke navnet Carsium, men en tyrkisk opprinnelse blir også diskutert.

Næringsliv
De viktigste næringsveier er landbruk, næringsmiddelindustri og turisme.

Befolkning
I 1930 var de ca 3 500 innbyggerne fordelt på ca 600 tyrkere og de øvrige rumenere. Etter avslutningen av den andre verdenskrigen steg innbyggertallet fra 3 726 i 1948 til 10 394 i 1992. I 2002 bodde det i Harsova 10 097 personer, herunder 8 987 rumenere, 983 tyrkere, 76 sigøynere, 31 russere eller lippovanere og 12 ungarere Av disse bodde 9 674 i den egentlige byen og 423 i landsbyen Vadu Oii.

Kommunikasjoner 
Hârșova er uten jernbaneforbindelse. Gjennom byen løper Europavei 60 som går over Giurgeni-Vadu Oiibroen over Donau, reist mellom 1968 og 1971. Det er bussforbindelse til Constanța.

Severdigheter

I byen finnes ruiner av den romerske borgen Carsium og den osmanske festningen. Det er gjort arkeologiske utgravninger fra romersk, bysantinsk og osmansk tid og som kan ses i museet inne i byen. Den ortodokse kirken er knyttet til lippovanerne. Det er oppført flere større bolighus i sinti- og roma-arkitektur sørvest i byen.

Fotnoter

Eksterne lenker 
 
 Tegninger av festningen fra 1826 få år før den ble ødelagt

Byer ved Donau
Byer i Dobrudsja
Byavisa Drammen

Byavisa Drammen var en gratisavis som ble gitt ut i Drammen i Buskerud. Den kom ut første gang 18. november 2009 etter initiativ fra Christer Lundquist. Siste ansvarlige redaktør var Geir A. Arneberg. Avisa kom ut hver onsdag og trykkes i 40 000 eksemplarer og foruten Drammen, distribueres den til husstander i Nedre Eiker og i deler av Lier. Byavisa Drammen meldte oppbud i oktober 2020.

Referanser

Eksterne lenker
 Byavisa Drammen

Nedlagte aviser i Viken
Aviser etablert i 2009
Gratisaviser i Viken
Kultur i Drammen
2009 i Norge
Nuorttanaste

Nuorttanaste er det eneste nordsamiske kristelige blad og den eldste publikasjon på samisk som fremdeles kommer ut. Bladet ble etablert i 1898 og er det samiske bladet som har lengst historie. Bladet eies av en stiftelse etablert av Samisk kirkeråd, Norges Samemisjon og Indre Finnmark prosti. Bladet kommer ut i Karasjok med 11 nummer i året og har abonnenter både i Sverige, Finland og Norge.

Historikk

Etablering 
Bladet ble startet av kjelkepresten Gustav Fridjof Lund. Han fikk navnet «kjelkepresten» fordi han på sine prekenturer i Finnmark dro på en kjelke hvor han hadde traktater og annen kristelig litteratur på samisk til salgs. Det var i denne forbindelse han kom på tanken om å få et kristent blad på samisk. Ettersom han reiste som forkynner i Den Evangelisk Lutherske Frikirke, var det naturlig at bladet var knyttet til Frikirken. I 1992 kom også Norges Samemisjon med som utgiver. Fra 2000 har så bladet vært gitt ut av en egen stiftelse.

Det aller første nummeret av Nuorttanaste ble trykt av Lund selv i et gammelt uthus i Bodø i 1898. Pressen hadde han kjøpt for 90 kroner, og han fraktet den med seg i to kofferter når han var ute på reisene sine. Bladet var på 8 sider, kom ut en gang i måneden og kostet én krone i årsabonnement.

Skriftnorm 
Med unntak av tiåret 1948-1958 (da det brukte Bergsland-Ruong-rettskrivinga), brukte Nuorttanaste rettskrivningen til Jens Andreas Friis helt til 2004. Det er samme skriftform som det er i den samiske Bibelen. Etter 2004 har man brukt gjeldende rettskriving.

Redaktører gjennom tidene
1898 – 1912: Gustav Fridtjof Lund 
1912 – 1916: Ole A. Andersen 
1916 – 1948: Henrik Olsen Heika 
1948 – 1960: Anders Guttormsen 
1960 – 1992: John Ole Nilsen 
1992 – 2003: Ann Solveig Nystad 
2003 – 2013: Olaug Balto Larsson 
2013 – 2016: Liv Tone Boine 
2016 – d.d.: Ann Solveig Nystad

Utgivelsessteder
Nuorttanaste har kommet ut på disse stedene:
Bodø 
Sigerfjord hvor det første trykkeriet lå.
Skjoldehamn 
Korsfjord 
Kåfjord, hvor man fikk permanent trykkeri.
Oslo 
Kåfjord igjen 
Oslo igjen 
Sarpsborg 
Kåfjord 3. gang 
Nesseby 
Fra 1960 Gornitak, Nyborg og Varangerbotn. 
Fra 1992 Karasjok.

Litteratur 
 Somby, Katri 2010: Nuorttanaste – vuoiŋŋalaš bláđđi vai sámi servvodatguoddi? Sámi dieđalaš áigečála 2:59-75.

Eksterne lenker
 Nuorttanastes hjemmeside
 Nuorttanaste ved Finlands nasjonalbiblioteket

Samiske aviser
Aviser etablert i 1898
Hardtrance

Hardtrance er en undergruppe av musikksjangeren trance, en type elektronisk musikk. Sjangeren oppstod i Tyskland på 90-tallet.

Eksempler på Hardtrance artister 

 DJ Scot Project
 Dark By Design
 Megara vs. DJ Lee
 Erik Vee
 Deepforces
 Russenmafia
 Derb
 Axel Coon
 Bas & Ram
 F8th

Elektronisk musikk
Musikksjangere

de:Trance (Musik)#Hard Trance