alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Det Kongelige Danske Musikkonservatorium

Det Kongelige Danske Musikkonservatorium (DKDM) (engelsk: The Royal Danish Academy of Music) er et dansk musikkonservatorium som ble grunnlagt i 1867. Inntil 1902 het det Københavns Musikkonservatorium. Fra 1949 har den danske stat stått for driften. 

Institusjonen har tidligere holdt til i eldre bygninger på H.C. Andersens Boulevard i  København, og overtok i august 2008 Danmarks Radios lokaler på Rosenørns Allé (Radiohuset).

Direktører/rektorer 
 1867–1890 Niels W. Gade
 1890–1899 J.P.E. Hartmann
 1899–1915 Otto Malling
 1915–1930 Anton Svendsen
 1930–1931 Carl Nielsen
 1931–1947 Rudolph Simonsen
 1947–1954 Christian Christiansen
 1954–1955 Finn Høffding
 1956–1967 Knudåge Riisager
 1967–1971 Svend Westergaard
 1971–1975 Poul Birkelund
 1976–1979 Friedrich Gürtler
 1979–1986 Anne-Karin Høgenhaven
 1986–1989 Anker Blyme
 1989–1992 Merete Westergaard
 1992–2007 Steen Pade
 2007–2019 Bertel Krarup
 2019– Uffe Savery

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1867
1867 i Danmark
Høyskoler i Danmark
Emil Henriques

Emil Henriques (født 19. desember 1883, død 19. november 1957) var en svensk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. 
 
Henriques vant en olympisk sølvmedalje under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den svenske båten «Sans Atout» som kom på andreplass bak den norske båten «Taifun» i 8-meter-klassen. Mannskapet på båten besto av Edmund Thormählen, Bengt Heymann, Herbert Westmark, Alvar Thiel, Emil Henriques og Nils Westermark.

Det var sju båter i 8 meter-klassen, to finske, to russiske, to svenske og en norsk. Den norske båten «Taifun» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn.
«Sans Atout» og den finske båten «Lucky Girl» hadde tre poeng hver etter to seilaser. «Sans Atout» vant skilleracet som ble avholdt 22. juli.

OL-medaljer 
 OL 1912  Stockholm -  Sølv i seiling, 8 meter-klassen (Sverige)

Eksterne lenker 
 

Svenske seilere
Personer fra Norrköping
Medaljevinnere under Sommer-OL 1912
Fødsler i 1883
Dødsfall i 1957
Olympiske medaljevinnere i seiling
Arthur Ahnger

Arthur Ahnger (født 28. februar 1886, død 7. desember 1940) var en finsk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. 
 
Ahnger vant en olympisk bronsemedalje under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den finske båten «Lucky Girl» som kom på tredjeplass, bak den norske båten «Taifun» og «Sans Atout» fra Sverige, i 8-metersklassen. Mannskapet på båten besto av Gunnar Tallberg, Emil Lindh, Bertil Tallberg, Arthur Ahnger og Georg Westling.

Det var sju båter i 8-metersklassen, to finske, to russiske, to svenske og en norsk. Den norske båten «Taifun» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 22. juli utenfor kysten ved Nynäshamn.
«Lucky Girl» og den svenske båten «Sans Atout» hadde tre poeng hver etter to seilaser. «Lucky Girl» tapte skilleracet som ble avholdt 22. juli.

OL-medaljer 
  1912  Stockholm -  Bronse i seiling, 8-metersklassen  Finland

Eksterne lenker 
 

Finske seilere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Finland
Medaljevinnere under Sommer-OL 1912
Deltakere for Finland under Sommer-OL 1912
Seilere under Sommer-OL 1912
Fødsler i 1886
Dødsfall i 1940
Olympiske medaljevinnere i seiling
Scarba

Scarba (skotsk-gælisk: Sgarba) er en øy på vestkysten av Skottland. Administrativt er den del av regionen Argyll and Bute. Scarba ligger i Indre Hebridene, like nord for Jura. Øst for Scarba ligger Slate Islands og det skotske fastlandet, og nord og vest for øya ligger Firth of Lorn.

Scarba er formet er formet som en rund og forholdsvis bratt haug. Den har et areal på 14,74 km², og øyas høyeste punkt er Cruach Scarba som er 449 meter over havet. I klassifiseringssystemet for fjell på De britiske øyer er Cruach Scarba en marilyn. Scarba har ikke hatt fast bosetting siden 1960-tallet, men det ligger noe bebyggelse ved Kilmory Lodge på østsiden av øya.

Øya var eid av Richard Hill, 7.baron Sandys, og den har ikke vært fast bebodd siden 1960-tallet.

Etymologi  
Stesnavnet Scarba er avledet fra norrønt, men betydningen adskiller blant forskerne: det kan enten bety «skarpt, steinete, kupert terreng» eller «Skarvøy».

Natur 

Øya er dekket av lyng-vegetasjon, og brukes til beitemark. Det er en stor bestand av hjort på øya. Kilmory Lodge brukes sesongmessig som en jakthytte. Scarba betjenes ikke av noen offentlige ferger, men besøkende kan få tilgang fra Craobh Haven eller Crinan Harbor etter avtale med lokale båtførere. 

Sundet mellom Scarba og Jura kalles Corryvreckan, her danner sterk tidevannsstrøm den tredje sterkeste malstrømmen i verden. Scarba, den mindre naboøya Lunga og holmene kjent som Garvellachs utgjør tilsammen verneområdet Scarba, Lunga and the Garvellachs National Scenic Area.

Den grove toppryggen kan nås fra havnen i nordenden, hvorfra et kjøretøyspor fører opp forbi Kilmory Lodge til en høyde på omtrent 200 meter. Etter det er det ingen stier eller godt definerte ruter, og terrenget blir ulendt og myrete. Øya stiger bratt til en topp (Cruach Scarba) på 449 meter. Et sylindrisk trianguleringspunkt markerer den høyeste av flere topper, som er omgitt av flere små innsjøer.

Referanser

Litteratur 
 Haswell-Smith, Hamish (2004): The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate. ISBN 978-1-84195-454-7.
 Monro, Donald (1549): Description of the Western Isles of Scotland. William Auld. Edinburgh - utgave fra 1774.
 Mac an Tàilleir, Iain (2003): Ainmean-àite/Placenames. (PDF) Pàrlamaid na h-Alba.

Eksterne lenker 

Øyer i Skottland
Indre Hebridene
National Scenic Area
Ivar Ramvi

Ivar Ramvi (født 10. august 1925 i Skien, død 9. februar 2015 i Sandnes) var kirkerådsdirektør fra 1974 til 1978. Han var deretter prost i Sandnes og Jæren prosti til han gikk av med pensjon i 1992.

Referanser 

Norske lutherske prester
Bembidion bruxellense

Bembidion bruxellense er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere  (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten Bembidion er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse  
Bembidion bruxellense finnes i nesten hele Europa, østover i Asia, til Kirgisistan og vest i Sibir. Den er også registrert fra Norge.

Utseende 
Bembidion bruxellense er en liten løpebille, 4-5,2 mm lang. Den har en ganske slank og litt flat kroppsform. Den er svart, men har fire diffuse brun-orange flekker på dekkvingene, to foran og to bak. Den kan skilles fra alle andre nordiske arter med fire flekker på dekkvingene, ved at den på brystskjoldet (pronotum) har en svært fin nettmønstret overflate. (Krever god forstørrelse). Hodet har noen svake panne fårer som ikke konvergerer i framkanten. Antenneleddene har  lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se).  Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten Bembidion er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis 
Bembidion bruxellense lever der det er leireholdig grunn, i kulturlandskapet, der det er sparsom vegetasjon. Men helst nær vann, som langs elvebredder. Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bembidion bruxellense (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
 Bembidion bruxellense (Ground Beetles of Ireland) - engelskspråklig
 Bembidion bruxellense (Fauna Europaea) - engelskspråklig
 Norsk entomologisk forening

Skyggeløpere
Bembidion dauricum

Bembidion dauricum er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere  (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten Bembidion er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse  
Bembidion dauricum finnes i nord Europa, østover til Mongolia i Asia. Den er også registrert fra Norge.

Utseende 
Bembidion dauricum er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har  lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se),  Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten Bembidion er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis 
Bembidion dauricum tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bembidion dauricum (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
 Bembidion dauricum (Fauna Europaea) - engelskspråklig
 Norsk entomologisk forening

Skyggeløpere
Bembidion difficile

Bembidion difficile er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere  (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten Bembidion er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

Utbredelse  
Bembidion difficile finnes nord i Europa, den har en oppdelt utbredelse og finnes i «Korea» og Kirgisistan i Asia. Den er også registrert fra Norge 
.

Utseende 
Bembidion difficile er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har  lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se),  Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten Bembidion er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

Levevis 
Bembidion difficile tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bembidion difficile (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
 Bembidion difficile (Fauna Europaea) - engelskspråklig
 Norsk entomologisk forening

Skyggeløpere
Johan Silén

Johan Fredrik Silén (født 19. juni 1869, død 3. oktober 1949) var en finsk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. 
 
Silén vant en olympisk bronsemedalje i seiling under OL 1912 i Stockholm. Han var med på den finske båten «Heatherbell» som kom på tredje og siste plass i 12-metersklassen bak den norske båten «Magda IX» og «Erna Signe» fra Sverige. Mannskapet på «Heatherbell» var; Max Alfthan, Erik Hartvall, Jarl Hulldén, Sigurd Juslén, Ernst Krogius, Eino Sandelin og Johan Silén.

Det var tre båter i 12-metersklassen, en svensk, en finsk og en norsk. Den norske båten «Magda IX» vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 21. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Den svenske båten «Erna Signe» kom på andreplass og den finske «Heatherbell» kom på tredje og siste plass etter å ha kommet sist i begge seilasene.

OL-medaljer 
 1912  Stockholm -  Bronse i seiling, 12-metersklassen

Eksterne lenker 
 

Finske seilere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1912
Deltakere for Finland under Sommer-OL 1912
Seilere under Sommer-OL 1912
Personer fra Helsingfors
Fødsler i 1869
Dødsfall i 1949
Olympiske medaljevinnere i seiling
Paul Lorck Eidem

Paul Lorck Eidem (født 22. oktober 1909, død 24. september 1992) var en norsk forfatter og journalist, tegner og friluftsmann, kjent fra flere utgivelser.

Han var oppvokst på Bastø guttehjem der stefaren var daglig leder.  Hans tegnetalent brakte ham inn til byen (1921) der han etterhvert med  Harald Damsleth drev  plakat-tegnerskole med elever som Knut Yran.  Blant reklameplakatene nevnes «Solo!» (1935) og «Norsk jernbane».
Han var ivrig sportsfisker, med i Oslo Sportsfiskeklubb, samt ølorientert amatørkokk som forfattet kokebok og ledet kokkeprogram om norsk fjellmat med Odd Grythe (1961).
Han drev også reklamebyrået BryhnEidem AS, som forfattet flere reklametekster for øl.

Utgivelser 
 Juridisk billedbok (1937).  Med Albert Wiesener
 En herre på byen. Nøkkel til Oslo (Aschehoug, 1941).  En herremanns erindringer fra 30-tallets Oslo og Hankø.
 En herre på nye veier (Aschehoug, 1942)
 Av nød til seir. Norge gjennom krigsårene 1940-1945 (F. Bruns Bokhandel, 1945).  Minnehefte (red.)
 Endelig! : 30 jubeldøgn av Norges historie (Dybwads, 1945).  Fotobok.
 Skjære-Per og Kråke-Lars (Dybwads, 1945).  Barnebok.
 Skjære-Per, en liten fabel for dem som ikke er for store (Jacob Dybwads forlag, 1946).  Barnebok.
 Da freden brøt løs (1945).  Med Einar Sissener.
 Tomm Murstad, Se og lær (Dybwads, 1947).  Skiveiledning.  Illustratør, med Olav Lorck Eidem fotografi.
 En annen verden: Gylne Florida (1950).  Reise.
 Hanehaler (1950)
 Øl i glass og gryte (Bryggeriforeningen, 1959).  Kokehefte.
 Eva, den store suksex (Gyldendal, 1958).  Humorbok, tekst og ill. av Eidem.
 Klar til fiske!  Sportsfiskere gir råd (1960).  Red. med Olav Kvalheim
 Robert C. Rurak, Storvilt på kornet (1960), oversettelse.
 Per Hohle, Knut Rom, Ragnar Frislid, Per Søilen, Jakt og fiske i Norge (tre bind, 1960-61).  Illustrert, med Omar Andréen, Kjell Aukrust og P. L. Eidem
 Norsk Reklame.  Med Thor Bjørn Schyberg
 Gode venner – øl og mat.  Utg. Bryggeriforeningen, 1970).  Kokebok.  Redaktør.
 Per Øyvind Heradstveit, På skjermen – råd og vink for TV-opptredende  (Cappelen, 1971).  Illustratør.
 Fiskerens kokebok – ute og hjemme (1975).  Med foto av Per Christoffersen, Stein Nielsen, Olaf Heitkøtter.  Oversatt til flere sprog.

Premier 
 Årets Ølhund 1973

Referanser 

Norske tegnere
Norske illustratører
Norske sakprosaforfattere
Norske matskribenter
Norske barnebokforfattere
Norske forfattere av erindringsbøker
Programledere for NRK
Personer fra Horten kommune
Fruitcake

Fruitcake AS er et norsk medieselskap som ble startet i 2001. Selskapet produserer digitale historier og har blant annet produsert performance-stuntet Forfall med Kristopher Schau for NRK. I dag er firmaet er rent designbyrå. I 2006 Flyttet Fruitcake til Galleberg Godshus i Sande i Vestfold. I 2010 skiftet Fruitcake navn til Handverk.

Eksterne lenker
Hjemmeside

Norske medieselskaper
Selskaper etablert i 2001
Næringsliv i Vestfold og Telemark
Per Søilen

Per Søilen (født 27. mai 1936) er en norsk friluftsmann, mest kjent som mangeårig leder for Norges Jeger- og Fiskerforbund og for flere bøker om friluftsliv.

Han ble tilsatt som reisesekretær i forbundet (1959), ble omskolert til viltkonsulent før han ble generalsekretær (1972), senere informasjonssjef (1988) og vikarierende generalsekretær inntil sin pensjonering (2000).

Utgivelser 
 Jakt og fiske i Norge, bind 1-3 (1960).  Redaktør med bl.a. Per Hohle
 Jegerboka : Handbok om jakt, vilt og våpen (Helge Erichsens forlag, 1962)
 Jakt og jaktmuligheter i Norge (Gyldendal, 1967)
 Gode råd til storvilt-jegere (1969).  Med Audun Sylten
 Jegerens oppslagsbok (1970).  Red. sammen med Karl Henning Søilen.  Ill. Harald Wiberg og Lindorm Liljefors
 Jakt på storfugl (Naturforlaget, 1999)

Referanser 

Norske forretningsfolk
Norske sakprosaforfattere
Fødsler i 1936
Liten kongledvergmåler

Liten kongledvergmåler (Eupithecia analoga) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er funnet spredt over hele Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 17 – 21 mm), slank, gråbrun måler. Den er svært lik på stor kongledvergmåler (Eupithecia abietaria), men er litt mindre og vingenes mørke tegninger er mørkbrune, ikke svarte, særleg er dette tydelig med forvingens mørke flekk. Forvingen har et ganske bredt, brunt, halvsirkelformet tverrbånd ved roten. Litt innenfor midten av vingen har den en oval, sjokoladebrun flekk. Forvingens tverrbånd i midten er mindre markert enn hos stor kongledvergmåler. Forvingens ytterkant er brun med en hvit siksak-tverrstripe. Larven er rosaaktig grå, med spredte, små, svarte flekker.

Levevis 
Arten finnes i barskog. Larvene lever på gran og furu, i alle fall av og til i galler danner av bartrelus (Adelgidae).

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Europa. I Norge er den funnet spredt over hele landet nord til Finnmark, men det er få funn på Vestlandet.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1926
Boersvineblom

Boersvineblom (Senecio inaequidens) er en plante i kurvplantefamilien.

Den er en flerårig urt som blir 20–80 cm høy. Stengelen er ofte forvedet nederst og rikt forgreinet. Bladene er linjeformede, 6–7 cm lange, 1–5 mm brede, nesten helrandede med nedbøyd kant og stengelomfattende grunn. Blomsterkurvene er 20–25 mm brede og har 10–15 gule, 5–8 mm lange tungekroner.

Boersvineblom hører hjemme i Sør-Afrika. Den kom til Europa gjennom import av saueull og ble første gang oppdaget i Belgia i 1922. Den har siden 1980 spredt seg massivt på industriområder og langs veikanter og jernbanespor i Tyskland og andre steder i Nord- og Mellom-Europa. Boersvineblomen er giftig for dyr og mennesker, og beitedyr unngår den til vanlig. Likevel er det meldt om at beitedyr har dødd etter å ha spist planten.

I 1995 ble planten funnet på et jernbanespor i Oslo. Siden er den påvist i flere kommuner, blant annet på industriområdet Lundevågen i Farsund kommune, hvor botaniker Oddvar Pedersen oppdaget en forekomst på flere dekar i september 2008. Nærmere seks tonn ble luket bort og destruert ved brenning i oktober.

Den norske utbredelsen omfattet i 2019 kyststrøkene fra Østfold til Bømlo i Sunnhordland med to enkeltforekomster i henholdsvis Giske og Kristiansund i Møre og Romsdal. På Østlandet finnes den nordover til Mjøsa. I Fremmedartslista 2018 er boersvineblom kategorisert som svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kurvplantefamilien
Gule blomster
Sør-Afrikas flora
Giftige planter
Arter formelt beskrevet i 1837
Høyrisikoarter på fremmedartslista
Planter som inneholder pyrrolizidinalkaloider
Torskemunndvergmåler

Torskemunndvergmåler (Eupithecia linariata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er funnet nord til Møre og Romsdal i Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 16 – 18 mm), slank, brokete farget måler. Den kan kjennes fra andre arter, bortsett fra revebjelledvergmåler (Eupithecia pulchellata), på fargen. Fra revebjelledvergmåleren kjennes den på at den er noe mindre, mørkere, og at forvingens mørke tverrbånd mangler en markert knekk, men er nokså jevnt buet. Forvingen er ved roten grå i den fremste del, hvit bakerst. Deretter følger et oker-brunt (virker mer brunt enn gult) tverrbånd, et bredt, hvitkantet, mørkegrått tverrbånd som er nokså jevnt buet, et nytt okerbrunt tverrbånd, en smal, hvit tverrstripe, og ytterst er vingen grå. Bakvingen er farget omtrent som forvingen. Larven er grønngul med brune tverrflekker på ryggen.

Levevis 
Denne arten har larver som utvikler seg i blomster og frøkapsler på lintorskemunn (Linaria vulgaris) og løvemunn (Antirrhinum spp.). De voksne målerne flyr i juli – august.

Utbredelse 
Torskemunndvergmåleren lever over hele Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til Møre og Romsdal, men er uvanlig på Vestlandet, der den lignende arten revebjelledvergmåler er vanligst.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia linariata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1775
Dyr formelt beskrevet av Michael Denis
Dyr formelt beskrevet av Johann Ignaz Schiffermüller
Jupiter (litteraturmagasin)

Jupiter er et norsk litteraturmagasin som fokuserer på upubliserte tekster av både etablerte og ukjente forfattere. Første utgave kom i oktober 2008, og magasinet utgis annenhver måned. Ansvarlig utgiver er Thor Lanesskog. Redaktører er Harald Kjøge Rønning og forfatteren Øystein Wingaard Wolf.

Eksterne lenker 
 Litteraturmagasinet Jupiter

Norske tidsskrifter
Publikasjoner etablert i 2008
Kunst og kultur i 2008
U. Pihl videregående skole

U. Pihl videregående skole var en fylkeskommunal videregående skole på Ulset i Åsane bydel i Bergen. Skolen ble lagt ned høsten 2018. Virksomheten flyttet da til Tertnes videregående skole som var blitt utvidet.

Historie
Skolen ble grunnlagt av Madame Henriette Thrap-Meyer i 1848 som en pikeskole hvor unge jenter kunne lære huslige sysler, lesing, skriving og regning. I 1865 ble skolen overtatt av niesen Ulrike Eleonora Pihl, og skolen har siden hatt navn etter henne. Kommunen overtok driften i 1921, fylkeskommunen i 1972. Fra 1954 har skolen vært gymnas for både gutter og jenter. Skolen holdt først til på Nykirkeallmenningen, fra 1875 på hjørnet Torggaten/Ole Bulls plass, og fra 1906 i Fosswinckels gate 5. I 1988 ble skolen flyttet til en ny skolebygning i Åsane, tegnet av arkitektene Jørgen Aall, Harald Løkeland og Øyvind Ragde.

Undervisningstilbud
Skolen tilbød følgende utdanninger i skoleåret 2017/2018:

Vg1 Idrettsfag
Vg2 Idrettsfag
Vg3 Idrettsfag
Vg1 Studiespesialisering
Vg2 Studiespesialisering
Vg3 Studiespesialisering

Skolen hadde også en gruppe for tilrettelagt opplæring med arbeidstrening tilknyttet utdanningsprogrammet studiespesialisering.

Referanser

Eksterne lenker 
 Bergen byleksikon på nett, om U. Pihls videregående skole
 
 Skolens Historie

Videregående skoler i Vestland
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1848
Åsane
1848 i Norge
Skoler i Norge navngitt etter personer
Norges Sosiale Forum

Norges Sosiale Forum er en del av en internasjonal antikapitalistisk bevegelse som arbeider for en rettferdig verden og mot en nyliberal verdensøkonomi.

Norges Sosiale Forum organiserer Globaliseringskonferansen og er en norsk avlegger av Verdens Sosiale Forum og Europas Sosiale Forum. Norges Sosiale Forum ble offisielt konstituert i mai 2002.

Globaliseringskonferansen

Globaliseringskonferansen ble for første gang arrangert i Norge i 2001. Omkring  personer deltok på den tre dager lange konferansen som ble holdt i Folkets hus i Oslo under mottoet «En annen verden er mulig».

Globaliseringskonferansen er et møtested og et samarbeidsforum for aktivister, tillitsvalgte og andre engasjerte i de miljøene i Norge som arbeider for en verden der hensynet til mennesker, samfunn og miljø settes foran hensynet til økonomisk vekst.

Kjente talere på Globaliseringskonferansen:
 Naomi Klein
 Vandana Shiva
 Malalai Joya
 Beverly Skeggs
 Susan George

Eksterne lenker 
 Norges Sosiale Forum

Norske politiske organisasjoner