alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Douglass North

Douglass Cecil North (født 5. november 1920 i Cambridge i Massachusetts, død 23. november 2015 i Benzonia i Michigan) var en amerikansk økonom som er mest kjent for sitt arbeid innen historien til økonomisk tenkning. I 1993 fikk han sammen med Robert Fogel Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel. North og Fogel ble tildelt prisen for å ha fornyet forskningen i økonomisk historie ved å anvende økonomisk teori og kvantitative metoder for å forklare økonomisk og institusjonell endring.

Liv og virke

Bakgrunn
Douglass C. North var sønn av en livsforsikringsmanager og vokste opp i Ottawa, Lausanne, New York og Connecticut. Etter at familien flyttet til San Francisco, studerte han politologi, filosofi og økonomifag han ved University of California (Berkeley). I 1942 avsluttet han med en Bachelor of Arts.

North jobbet i sivil tjeneste i den amerikanske handelsflåte under den andre verdenskrig. Han var krigsmotstander og ønsket ikke å drepe noen og ble derfor navigatør og reiste mellom San Francisco og Australia. Skipene transporterte også tropper og militærutrustning.  I løpet av denne tiden studerte han økonomi og tok opp igjen sin barndomshobby, nemlig fotografering. Han underviste i navigasjon ved Maritime Service Officers School i Alameda det siste året av krigen og han slet med beslutningen om han skulle bli fotograf eller økonom.

Økonom
North ble lærer ved Washington University i St. Louis og ved Stanford University. Hans forskningsområde omfattet eiendomsrett, transaksjonskostnader, og økonomisk organisering i historien så vel som økonomisk utvikling i utviklingsland.

Referanser

Eksterne lenker 

Økonomer fra USA
Nobelprisvinnere fra USA
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Vitenskapelig ansatte ved Stanford University
Personer fra Cambridge i Massachusetts
Lawrence Klein

Lawrence Robert Klein (født 14. september 1920 i Omaha i Nebraska, død 20. oktober 2013 i Gladwyne i Pennsylvania) var en amerikansk økonom. Han er mest berømt for sitt arbeid med å lage datamodeller som skulle kunne forutsi økonomiske trender innen økonometri.

Han ble tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel «for etableringen av økonomiske modeller og deres søknad til analyse av økonomiske svingninger og økonomisk politikk». I 1959 ble Klein tildelt John Bates Clark Medal som er en av de to mest prestisjefylte priser innen økonomi.

Da han ble tildelt Nobelprisen i økonomi konkluderte de med at «få, om noen, forskere i det empiriske feltet av økonomisk vitenskap, har hatt så mange etterfølgere og hatt så stor innflytelse som Lawrence Klein».

Mens han jobbet ved University of Michigan utviklet Klein en forbedret modell som skal brukes til makroøkonomi som var basert på grunnlaget som ble lagd av professor Jan Tinbergen i Nederland som  senere ble den første vinneren av Prisen i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1980. Kleins modell var annerledes fra Tinbergens fordi Klein brukte annen alternativ økonomisk teori og en annen statistisk teknikk.

Referanser

Eksterne lenker 

Økonomer fra USA
Nobelprisvinnere fra USA
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Personer fra Omaha
Arthur Lewis

William Arthur Lewis (født 23. januar 1915 i Castries i St. Lucia, død 15. juni 1991 på Barbados) var en sanktlusiansk-britisk økonom som er mest kjent for sine bidrag til utviklingsøkonomien. I 1979 fikk han Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel sammen med Theodore Schultz. Lewis ble dermed den første svarte personen til å vinne Nobelprisen i en annen kategori enn fred.

Ifølge Lewis har utviklingslandenes industrielle lønn begynt å stige så raskt at det er nådd et punkt da tilførselen av arbeidskraft fra landsbygda forsvinner. Dette punktet som er oppkalt etter ham og har nylig fått en stor utbredelse i sammenheng med den økonomiske utviklingen i Kina.

Han ble utnevnt til visekansler ved University of West Indies i 1959. I 1963 ble han utnevnt til universitetsprofessor som han forble inntil han pensjonerte seg i 1983. I 1970 ble han direktør for The Caribbean Development Bank. I 1978 ble han adlet og fikk Nobelprisen året etter det. Mellom 1964 og 1991 var han professor ved Institutt for økonomi ved Princeton University.

Referanser

Eksterne lenker 

Økonomer fra USA
Nobelprisvinnere fra USA
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Professorer ved Princeton
Sanktlucianere
Personer fra Castries
Fødsler i 1915
Dødsfall i 1991
Theodore Schultz

Theodore Schultz (født 30. april 1902 i Arlington i Sør-Dakota, død 26. februar 1998 i Evanston i Illinois) var en amerikansk økonom. Han ble tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1979, sammen med Arthur Lewis. Schultz ble tildelt Nobelprisen for sitt arbeid innen utviklingen av økonomien med fokus på økonomi innen landbruket. Han analyserte rollen som landbruket hadde i økonomien. Hans arbeid har hatt vidtrekkende konsekvenser på industrialisering og politikk i utviklingsland så vel som i industriland. 

Schultz forsket på hvordan Tyskland og Japan kom seg på beina igjen etter andre verdenskrig. Utviklingen i Tyskland og Japan skjedde med en nesten mirakuløs hastighet fra den omfattende ødeleggelsen. Dette var i sterk kontrast til Storbritannia som fortsatte med rasjoneringer på maten til lenge etter krigen. Hans konklusjon var at hastigheten på utviklingen mest skyldtes en sunn og høyt utdannet befolkning, en utdanning som gjør folk mer produktive og gode helsetjenester.

Bibliografi (utvalg) 
 1943. Redirecting Farm Policy, New York: Macmillan Company. 
 1945. Agriculture in an Unstable Economy, New York: McGraw-Hill.
 1953. The Economic Organization of Agriculture, McGraw-Hill.
 1963. The Economic Value of Education, New York: Columbia University Press. 
 1964. Transforming Traditional Agriculture, New Haven: Yale University Press.
 1968.Economic Growth and Agriculture, New York: MacGraw-Hill. 
 1971. Investment in Human Capital: The Role of Education and of Research, New York: Free Press. 
 1972. Human Resources (Human Capital: Policy Issues and Research Opportunities), New York: National Bureau of Economic Research, 
 1981. Investing in People, University of California Press. Description and chapter-preview links.
 1993. The Economics of Being Poor, Cambridge, Massachusetts, Blackwell Publishers

Referanser

Eksterne lenker 

Økonomer fra USA
Nobelprisvinnere fra USA
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Personer fra Brookings County i Sør-Dakota
Personer fra Kingsbury County i Sør-Dakota
Fødsler i 1902
Dødsfall i 1998
Robert C. Merton

Robert Merton (født 31. juli 1944 i New York City i USA) er en amerikansk økonom, universitetsprofessor og nobelprisvinner i økonomi. 

I 1993 ble Merton medlem av det amerikanske United States National Academy of Sciences. I 1997 ble han tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel sammen med Myron Scholes for deres arbeid med aksjeopsjoner. I 1999 ble Merton tildelt en Lifetime Achievement Award i matematisk finans.

Utgivelser

Priser (utvalg) 
 1993 – Medlem av The National Academy of Sciences
 1997 – Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel, sammen med Myron Scholes for deres arbeid med aksjeopsjoner
 1999 – Lifetime Achievement Award i matematisk finans

Referanser

Eksterne lenker 

Økonomer fra USA
Nobelprisvinnere fra USA
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Personer fra New York City
Fødsler i 1944
Robert Lucas jr.

Robert Emerson Lucas jr. (født 15. september 1937 i Yakima i Washington i USA) er en amerikansk økonom som jobber ved University of Chicago. Han ble tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 1995 «for å ha utviklet og anvendt hypotesen om rasjonelle  forventninger, og dermed forvandlet makroøkonomisk analyse og utdypet forståelsen av den økonomiske politikken». Han har vært en av de mest innflytelsesrike økonomene i USA siden 1970-tallet. Han har lagt mye av grunnlaget for den makroøkonomiske teorien.

Han har vært gift to ganger og da han skilte seg med sin første kone Rita Lucas i 1988 hadde de en klausul plassert i skilsmisseoppgjøret som sa at hun skulle få halvparten av alle Nobelprispengene som ble vunnet av Lucas i de neste syv årene. Da Lucas vant Nobelprisen i 1995 (fallende akkurat innen fristen) måtte Lucas gi sin ekskone halvparten av premiepengene.

Referanser

Eksterne lenker 

Økonomer fra USA
Nobelprisvinnere fra USA
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Personer fra Yakima
Fødsler i 1937
Bjørgatunnelen (Sørreisa)

Bjørgatunnelen er en 1180 meter lang veitunnel i Sørreisa kommune i Troms, og ble åpnet i 1984.

Den er en del av fylkesvei 7840. Tunnelen er smal, og det er skiltet at moderne lastebiler må kjøre midt i åpningen. Tidligere hadde tunnelen en kuldeport ved nordøstinnslaget hvor man måtte stoppe og vente på grønt lys slik at porten kunne åpne.

Fra 15. august 2017 til 16. mars 2018 ble tunnelen stengt som følge av vedlikeholdsarbeid, og ble oppgradert for å tilfredsstille EUs tunnelsikkerhetsdirektiv.

Se også 
Veitunneler i Norge

Eksterne lenker 
Bjørgatunnelen i Google Street View

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Dyrøy
Veier i Sørreisa
1984 i Norge
Tunneler åpnet i 1984
Einstein–Szilárds brev

Einstein–Szilárds brev var et brev som ble sendt til USAs president Franklin D. Roosevelt den 2. august 1939. Brevet var signert av Albert Einstein, men var hovedsakelig skrevet av Leó Szilárd i samråd med de ungarske fysikerene Edward Teller og Eugene Wigner. I brevet ga råd til Roosevelt om at det nasjonalsosialistiske Tyskland muligens kunne forske på bruk av kjernefysisk fisjon for å skape en atombombe og antydet at USA burde begynne å studere muligheten selv.

Innhold 

Brevet advarte om at: 

Brevet var undertegnet av Einstein den 2. august og levert til Roosevelt ved økonom Alexander Sachs. Men Sachs be forsinket til 11. oktober på grunn av presidentens opptatthet av Adolf Hitlers invasjon av Polen, som hadde startet andre verdenskrig. Etter å ha hørt Sachs' sammendrag av brevet, autoriserte Roosevelt etableringen av en rådgivende komité for uran. Komiteen møttes første gang 21. oktober og ble ledet av Lyman James Briggs, direktør for National Bureau of Standards. Seks tusen dollar var budsjettert for nøytroneksperimenter utført av Fermi ved University of Chicago. 

Brevet har ofte blitt sett på som opprinnelsen til Manhattanprosjektet, en vellykket militært forskningsprosjekt, som utviklet atomvåpen som ble sluppet over Hiroshima og Nagasaki i 1945, under andre verdenskrig. Veien, fra brevet til bombene, er atskillig lengre enn bare dette: den rådgivende komité for uran forfulgte ikke utviklingen av et våpen kraftig, og minst to andre organisasjoner erstattet den (National Defense Research Committee og Office of Research and Development) før arbeidet med fisjonsforskning til slutt ble erstattet av Manhattan Engineering District i 1942 og ble et fullskala bombeutviklingsprogramm. 

Einstein arbeid ikke selv på bombeprosjektet. Imidlertid, og i henhold til Linus Pauling, angret han senere på at han hadde undertegnet brevet.

Se også 
Manhattanprosjektet

Referanser

Eksterne lenker 

 Albert Einsteins brev til president Franklin Delano Roosevelt
 Reproduksjon av det originale Einstein-Szilards brevet fra 1939
 President Roosevelts svar på Dr. Einsteins brev
 Roosevelts korrespondanse med Einstein og Szilard
 W. Isaacson, Albert Einstein and the Atomic Bomb, American HistoryTV, video (2010)

Kjerneteknologi
Masseødeleggelsesvåpen
Albert Einstein
Kaperskartunnelen

Kaperskartunnelen er en veitunnel i Senja kommune i Troms og Finnmark. Den er 630 meter lang og en del av fylkesvei 7862.

Se også 
Grunnfarnestunnelen
Sifjordura tunnel
Veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Introduksjonsår ikke oppgitt
Sifjordura tunnel

Sifjordura tunnel er en veitunnel i Senja kommune i Troms og Finnmark. Den er  meter lang og en del av fylkesvei 7862. Tunnelen ble åpnet i 1993 og erstattet en rasfarlig veistrekning langs fjorden. Tunnelen ble oppgradert i 2018 for å tilfredsstille EUs tunnelsikkerhetsdirektiv.

Referanser

Se også 
Grunnfarnestunnelen
Kaperskartunnelen
Sifjordskaret tunnel
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
1993 i Norge
Tunneler åpnet i 1993
Grunnfarnestunnelen

Grunnfarnestunnelen  er en veitunnel i Senja kommune i Troms og Finnmark. Den er 570 meter lang og en del av fylkesvei 7862. Tunnelen åpnet i 1977.

Se også 
Kaperskartunnelen
Sifjordura tunnel
Veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Tunneler åpnet i 1977
Flakstadskarettunnelen

Flakstadskarettunnelen er en veitunnel i Senja kommune i Troms og Finnmark. Den er 900 meter lang og en del av fylkesvei 7864.

Se også 
Sifjordura tunnel
Veitunneler i Norge

Eksterne lenker
 Sifjordskaret tunnel – Kartverket: Faktaark

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
1990 i Norge
Tunneler åpnet i 1990
Mølnåstunnelen

Mølnåstunnelen er en 415 meter lang veitunnel i Harstad kommune i Troms. Den er en del av riksvei 83.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Harstad
1985 i Norge
Tunneler åpnet i 1985
Lokket tunnel

Lokket tunnel er en 115 meter lang tunnel mellom Botn og Harstad sentrum i Harstad kommune i Troms. Den er en del av riksvei 83.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Harstad
1985 i Norge
Tunneler åpnet i 1985
Den tyske store landslosje

Den tyske store landslosje (tysk: Die Große Landesloge der Freimaurer von Deutschland) er en storlosje innenfor tysk frimureri med hovedsete i Frankfurt am Main, som ble grunnlagt den 27. desember 1770 i Berlin av Johann Wilhelm Kellner von Zinnendorf som var en generalmedikus i den prøyssiske hær. Storlosjen er en av de tre såkalte «gammelprøyssiske storlosjene».

Storlosjen praktiserer høygradgradsystemet det svenske Frimurersystem, som også praktiseres av Den Norske Frimurerorden og av frimurerordener i Sverige, Danmark, Finland og Island. Medlemskap i ordenen krever kristen tro, og ordenen betrakter Jesus Kristus som deres øverste stormester.

Den 19. juni 1949 ble fire av dens St. Johanneslosjer tilsluttet den tyske storlosje av gamle, frie og anerkjente murere. I 1958 inngikk ordenen i et storlosjeforbund sammen med sistnevnte og den store nasjonale moderlosjen Til de tre glober. Dette forbundet har siden 1970 hatt navnet Tysklands forente storlosjer, da det ble utvidet med ytterligere to storlosjer.

Litteratur 
 Helmut Neuberger: Winkelmaß und Hakenkreuz. Herbig Verlag, München 2001, ISBN 3-7766-2222-9
 Ferdinand Runkel: Geschichte der Freimaurerei. Edition Lempertz, Bonn 2006, ISBN 3-933070-96-1
 GLLFvD (Hrsg.): Handbuch der GLLFvD 2007, Verlag Rudolf Stade

Eksterne lenker
 Storlosjens hjemmeside

Tysklands forente storlosjer
Det svenske system
Etableringer i 1770
Arkeologiåret 1904

Arkeologiåret 1904 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1904.

Ekspedisjoner

Utgravinger
.
 Edward Herbert Thompson fisker opp kulturgjenstander fra Sacred Cenote i Chichen Itza.
 Utgravninger i haugen der Osebergskipet ble funnet, begynner under ledelse av arkeologene Gabriel Gustafson og Haakon Shetelig.

Funn
 Geologen Andreas M. Hansen studerer en del steingjenstander fra gården Nøstvet i Ås. Han postulerer at de stammer fra en egen tidlig periode av steinalderen, kalt nøstvetkulturen.
 Graven til Nefertari oppdages av Ernesto Schiaparelli
 En tempelkrønike fra 99 f.Kr. blir funnet av Christian Blinkenberg og Karl Frederik Kinch ved Lindos, Rhodos.

Publikasjoner
 Brünnow and Domaszewski, Die Provincia Arabia, med detaljerte beskrivelse av Petra

Fødsler
 1. januar Henri Fleisch, fransk arkeolog, misjonær og orientalist (død 1985)
 5. mars – Pei Wenzhong, kinesisk paleontolog, antropolog og arkeolog, grunnleggeren av kinesisk antropologi (død 1982)
 6. mai – Max Mallowan, britisk arkeolog (død 1978)
 24. juli - Benedetto Lonza, italiensk arkeolog og kunsthistoriker (død 1971)
 8. september – Holger Arbman, svensk arkeolog (død 1968)
 İsmail Kılıç Kökten, tyrkisk arkeolog (død 1974)

Dødsfall
5. januar – Felix Philipp Kanitz, østerriksk naturforsker, arkeolog og etnolog (født 1829) 
10. januar – Gangolf von Kieseritzky, baltertysk klassisk arkeolog (født 1847)
31. mars – Nils Gabriel Djurklou, svensk friherre og arkeolog (født )
15. juni - Giustiniano Nicolucci, italiensk antropolog, etnolog og arkeolog (født 1819)
27. juni – Anatole Jean-Baptiste Antoine de Barthélemy, fransk arkeolog og numismatiker (født 1821)
2. august – Gustav Sixt, tysk gymnaslærer og arkeolog (født 1856) 
15. august – Carle Wescher, fransk klassisk filolog, epigrafiker, arkeolog og bibliotekar (født 1832)
20. november – Luigi Palma di Cesnola, italiensk-amerikansk arkeolog (født 1832)
19. desember – J.B. Løffler, dansk arkitekt og arkeolog (født 1843)

Se også
Arkeologiåret 1906

Arkeologiåret 1906 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1906.

Utforskninger

Utgravninger
 Hugo Winckler begynner utgravninger i Boğazköy i Tyrkia for Deutsche Orient-Gesellschaft (fortsetter til 1911).
 T. May starter utgravninger i Principia av det romerske fortet i Bremetennacum (Ribchester), Lancashire, England (fortsetter til 1907).

Funn

Publikasjoner
Utgivelsen av Fornvännen starter.

Hendelser
8. juni – En oldtidsbevaringslov vedtas av Kongressen i USA
29. juni – Mesa Verde, et Anasazi-funnsted blir gjort til nasjonalpark
5 eksemplarer av Zimbabwefuglen av kleberstein som tidligere var funnet i Store Zimbabwe ble fraktet av Cecil Rhodes til Sør-Afrika
Det svenske tidsskriftet Fornvännen etableres.

Fødsler
 5. januar – Kathleen Kenyon, britisk arkeolog (død 1978)
 27. januar – Alberto Ruz Lhuillier, meksikansk arkeolog (død 1979)
 20. mars – Johann Friedrich Crome, tysk klassisk arkeolog (død 1962)
 14. april – Gutorm Gjessing, norsk professor i etnografi og konservator i arkeologi ved Oldsaksamlingen til Universitetet i Oslo (død 1979)
 18. april - Labib Habachi, egyptisk egyptolog og arkeolog (død 1984)
 26. juni – Joan Du Plat Taylor, britisk maritim arkeolog (død 1983)
 3. august – Pierre Benoit, fransk katolsk prest, vitenskapelig fortolker av bibelen, teolog og arkeolog (død 1987)
 22. oktober – Maurice Tallon, fransk katolsk misjonær og arkeolog (død 1982)
 2. november – Paolo Graziosi, italiensk arkeolog og antropolog (død 1988)
 27. november – Hans Sylvius von Aulock, tysk bankier og numismatiker (død 1980)
 Lucy Taxis Shoe Meritt, klassisk arkeolog fra USA (død 2003)

Dødsfall
7. februar – Karl Bomansson, finsk historiker, statsarkivar og arkeolog (født 1827)
14. mars – Cecil Bendall, britisk indolog, epigrafiker og arkeolog (født 1856)
27. april – Edwin Smith, handelsmann, antikksamler og egyptolog fra USA (født 1822)
5. juni – Édouard Piette, fransk paleontolog og arkeolog (født 1827)
27. september – Solone Ambrosoli, italiensk numismatiker (født 1851)
7. november – Peter Brock, dansk numismatiker (født 1842)

Eksterne lenker
 BBC News World Edition artikkel Zimbabwe fugl "flyr" hjem, på onsdag, 14. mai 2003
Arkitekturåret 1910

Arkitekturåret 1910 er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1910.

Bygninger
 Casa Milà i Barcelona, tegnet av Antoni Gaudí blir fullført.
 Renauld Bank i Nancy, tegnet av Émile André og Paul Charbonnier, blir fullført.
 André og Charbonnier fullfører også Ducret Apartment Building i Nancy.
 Centennial Hall i Breslau (nå Wrocław, Polen), tegnet av Max Berg –  fullført 1913.
 Pennsylvania Station i New York, tegnet av McKim, Mead and White blir åpnet.
 Steiner House i Wien, tegnet av Adolf Loos.
 Flinders Street Station i Melbourne, Australia fullføres.
 Birmingham Oratory i Birmingham, England fullføres.
 Hovedbygningen til Norges tekniske høgskole fullføres.

Priser
 Eckersbergmedaljen – Axel Berg, arkitektur
 Royal Gold Medal – Thomas Graham Jackson.
 Prix de Rome, arkitektur: (ukjent).
 Sundts premie – Christian Fürst for Thomas Heftyes gate 21

Fødsler
 25. januar - Viljo Revell, finsk arkitekt (død 1964)
 27. januar - Félix Candela, spansk arkitekt (død 1997) 
 8. mars - Carl-Axel Acking, svensk arkitekt og designer (død 2001)
 23. mai – Hugh Casson, britisk arkitekt (død 1999)
 4. juli - Erling Viksjø, norsk arkitekt (død 1971)
 20. august – Eero Saarinen, finskamerikansk arkitekt, sønn av Eliel Saarinen (død 1961)

Dødsfall
 8. januar - Christian Fürst, norsk arkitekt (født 1860)
 12. januar - Bror Viktor Adler, svensk arkitekt (født 1848)
 6. mars – Hermann Wilhelm Albert Blankenstein, tysk arkitekt (født 1829)
 10. mai - Gaetano Koch, italiensk arkitekt (født 1849)
 11. september - Eugen Jørgensen, dansk arkitekt (født 1858)
 29. desember - Henrik Thrap-Meyer, norsk arkitekt (født 1833)

Se også
Kleists gate

Kleists gate (1–10) er en gate ved bydelen Ila i Trondheim som strekker seg fra Abelsborg gate til Skolegata, og som en delvis parallellgate til Koefoedgeilan og Hans Nissens gate. Gaten fikk sitt navn i 1878 etter den danskfødte magisteren Søren Peter Kleist, som ble rektor ved Trondheim katedralskole i 1765.

Litteratur

Eksterne lenker 
 Adressa.no – Byens gater, Kleists gate (Av Ingrid J. Brissach – Publisert 1. mars 2005, besøkt 25. oktober 2009)

Veier i Trondheim
Ila (Trondheim)
Hans Nissens gate

Hans Nissens gate (2–14) er en gate ved bydelen Ila i Trondheim som strekker seg fra Ilevollen til Mellomila, og som en delvis parallellgate til Kleists gate og O. J. Høyems gate. Gaten fikk sitt navn i 1878 etter kjøpmannen Hans Nissen, som blant annet eide store eiendommer på Kalvskinnet og som sammen med sin kone Maren Boysen testamenterte sin formue til Nissens Stiftelse.

Bygninger langs Hans Nissens gate 
 3: St. Elisabeths hospital

Litteratur

Eksterne lenker 
 Adressa.no – Byens gater, Hans Nissens gate (Publisert 9. mars 2002, besøkt 25. oktober 2009)

Veier i Trondheim
Ila (Trondheim)
O.J. Høyems gate

O.J. Høyems gate er en gate ved bydelen Ila i Trondheim som strekker seg fra Ilevollen til Skolegata, og som en delvis parallellgate til Hans Nissens gate. Gaten fikk sitt navn i 1938 etter læreren, telegrafisten, målmannen og bygdebokforfatteren Olav Jakobsen Høyem (1830–1899) fra Byneset, som var seddelkontrollør ved Norges Bank fra 1864. Høyem blir regnet som en av initiativtakerne og pådriverne bak framveksten av bydelen. O.J. Høyems gate var opprinnelig en del av Ilens Nygate, som fra 1877 skiftet navn til Skolegata, en gate Høyem selv bodde i.

Litteratur

Eksterne lenker 
 Adressa.no – Byens gater, O. J. Høyems gate (Av Ingrid J. Brissach – Publisert 21. juli 2004, besøkt 25. oktober 2009)

Veier i Trondheim
Ila (Trondheim)