Psykopati

Psykopati er en personlighetsforstyrrelse som er kjennetegnet av affektive, mellommenneskelige og atferdsmessige symptomer.
Symptomene inkluderer egosentrert tankegang, manipulerende atferd, overfladisk følelsesliv, manglende empati og ansvarsfølelse og dårlig atferdskontroll.
Psykopati er i dag ikke en egen diagnose i diagnosesystemene ICD-10 eller DSM-IV, men brukes bredt i retts-psykiatriske/psykologiske sammenhenger.

Historie
Psykopati som begrep har en lang historie. Ordet ”psykopati” er satt sammen av de greske ordene psyche (ψυχή), som betyr “sjel”, ”liv”, og pathos (πάθος) som betyr ”lidelse”, ”følelse”. En av de store pionérene i den moderne psykiatrien, Philippe Pinel (1754 – 1826), bidro til konseptualiseringen av psykopatibegrepet med sin beskrivelse av lidelsen som ”manie sans delir” (galskap uten delir) .
Den moderne forståelsen av psykopati er sterkt preget av utgivelsen av Harvey Cleckleys berømte bok ”Mask of sanity”, som først kom ut i 1941 .
Han lister opp 16 atferdsmessige symptomer som karakteriserer psykopatisk personlighet. 

Disse 16 er: 
 Overflatisk sjarm og gode intellektuelle evner 
 Fravær av vrangforestillinger og andre tegn på irrasjonell tenkning
 Fravær av nervøsitet eller psyko-nevrotiske tegn
 Upålitelig
 Løgnaktig og falsk
 Mangler anger- og skamfølelse
 Mangelfullt motivert antisosial atferd
 Dårlig dømmekraft, og manglende evne til å lære av erfaring
 Patologisk egosentrisitet og manglende evne til kjærlighet
 Flatt og tynt følelsesliv
 Manglende innsikt
 Lite responsiv i mellommenneskelige relasjoner 
 Underlig og frastøtende oppførsel, både edru og i beruset tilstand
 Gjennomfører sjelden trusler om selvmord
 Upersonlig seksualliv
 Manglende livsplanlegging

Diagnostisering/vurderingsinstrumenter

PCL-R
Basert på Cleckleys beskrivelse av psykopati utviklet Robert D. Hare en symptomsjekkliste for måling og diagnostisering av psykopati. ”Hare Psychopathy Checklist - Revised” (PCL-R) er et valid og pålitelig kartleggingsinstrument for psykopatisk personlighet som ofte omtales som ”gullstandarden” innen feltet.
Instrumentet består av en 20-punkts sjekkliste for å beregne en poengscore på bakgrunn av et semi-strukturert intervju, observasjon, og gjennomgang av alle tilgjengelige arkivdata.
Hvert punkt i sjekklisten evalueres på en trepunkts skala fra 0 til 2  hvor 0 = trekket er ikke tilstede, 1 = trekket er kanskje/i noen grad til stede, 2 = trekket er definitivt til stede. Maksimum score blir da 40 og minimum 0. For å kunne kategorisere individer som  psykopat–ikke psykopat benyttes ofte en ”cut-off” score. Denne blir ofte satt til 30 i USA og til 25 i Europa .
Bruken av en slik ”cut-off” er dog ikke uproblematisk, og nyere forskning viser at en dimensjonal tilnærming til psykopatibegrepet kan være mer hensiktsmessig .
En to-faktor modell for PCL-R har fått mye støtte i forskningen ,
men også tre- 
og fire- fasett 
modeller er blitt foreslått. Faktor 1 blir ofte kalt ”primær psykopati”, da denne faktoren innbefatter de mellommenneskelige og affektive kjernesymptomene. Faktor 2 inneholder de impulsive og atferdsmessige symptomene, og denne faktoren blir ofte kalt ”sekundær psykopati” 

De 20 punktene i PCL-R er :
 Glatthet/overflatisk sjarm
 Storhetsideer om egne evner og betydning
 Behov for stimulering/lett for å kjede seg
 Patologisk lyving
 Bedragersk/manipulerende
 Manglende anger eller skyldfølelse
 Grunne affekter
 Ufølsom/manglende empati
 Parasittisk livsstil
 Dårlig atferdskontroll
 Promiskuøs seksuell atferd
 Tidlig atferdsproblemer
 Mangel på realistiske fremtidsplaner
 Impulsivitet
 Uansvarlig atferd
 Tar ikke ansvar for egne handlinger
 Mange kortvarige ekteskaps- eller samboerforhold
 Ungdomskriminalitet
 Vilkårsbrudd
 Kriminell karriere med flere typer lovbrudd

CAPP
”Comprehensive Assessment of Psychopathic Personality” (CAPP)  er et nytt kartleggingsinstrument for psykopati. I likhet med PCL-R skåres CAPP på bakgrunn av et semi-strukturert intervju, observasjon, pluss all tilgjengelig arkiv-informasjon. CAPP-modellen består av 6 domener som er ment å gi et mer helhetlig bilde av psykopatiske trekk. Disse 6 domenene er:

 Tilknytningsdomenet
 Atferdsdomenet
 Kognitivt domene
 Selvdomenet
 Følelelsesdomenet
 Dominansedomenet
Et av målene for utvikleren av CAPP var å minske vektleggingen av antisosial atferd. Et annet mål med instrumentet er å kunne fange opp endringer i personligheten, enten som følge av behandling, eller som følge av andre livshendelser. CAPP er et relativt nytt instrument og utprøving og valideringsstudier pågår, for mer informasjon se http://www.gcu.ac.uk/capp/index.html .

Selvrapporteringsinstrumenter
Bruken av selvrapporteringsinstrumenter kan være svært tidsbesparende, og det er utviklet mange slike instrumenter som er ment å måle psykopatiske trekk. Eksempler på slike er: Levenson’s self-report psychopathy scale (LSRP),
Self-report psychopathy scale (SRP) , og Psychopathic personality inventory (PPI).
Studier har vist at flere av selvrapportene korrelerer med PCL-R, men de viser også at ikke alle dimensjoner av psykopatibegrepet blir like godt fanget opp.
Spesielt ser det ut til at de mellommenneskelige og affektive symptomene er vanskeligere å måle ved hjelp av selvrapportering.

Kriminalitet
Selv om ikke alle personer med psykopatiske trekk kommer i kontakt med rettsvesenet, er størstedelen av forskningen på psykopati blitt gjort på kriminelle, og man vet derfor mindre om psykopatiske trekk hos ikke-kriminelle enn hos kriminelle. Amerikanske og internasjonale studier har vist at ca. 15 -20 % av fengselsinnsatte oppfyller kriteriene for psykopati.
Høy PCL-R score er også forbundet med høy gjentagelsesfare,
og da spesielt for voldelig kriminalitet. Selv om psykopati er blitt knyttet til høy grad av voldelig kriminalitet, er dette først og fremst snakk om instrumentell vold, altså sjeldnere vold begått i affekt.

Nevrobiologi
Studier har vist at individer med psykopatiske trekk lærer dårligere av straff og at de har en lavere aktivering av det autonome nervesystemet mens de venter på smertefulle støt . Hjernebildestudier (fMRI) har vist forskjeller mellom høyt- og lavtskårende på PCL-R i hjerneområdene amygdala, hippocampus, cingulate cortex, insula og temporale og frontale cortex . Dette er områder som også er kjent for å være involvert i emosjonell prosessering .

Genetikk
Der er økende støtte for at genetiske faktorer spiller en rolle i utviklingen av psykopatiske trekk. Spesielt emosjonell avflatning og antisosiale tendenser ser ut til være sterkt genetisk influert .

Behandling
Individer med psykopatiske trekk er tradisjonelt sett på som resistente mot behandling. Noen har også hevdet at psykopater kan bli flinkere til å manipulere og bedra som følge av tradisjonell terapi, men den eneste studien som har vist en slik forverring har flere store metodologiske svakheter, og omhandlet en meget spesiell terapiform som blant annet inkluderte administrering av LSD.
Andre studier har vist relativt optimistiske resultater .
Selv om forskning kan tyde på at kjernetrekkene forbundet med primær psykopati kan være vanskelige å behandle, kan det se ut som trekkene forbundet med sekundær psykopati kan være mer mottakelige for behandling.

Referanser

Se også
 Antisosial personlighetsforstyrrelse
 Dyssosial personlighetsforstyrrelse
 Narsissistisk personlighetsforstyrrelse

Psykiatri
Psykologi
Personlighetsforstyrrelser
Den mørke triaden