alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Joan Benoit

Joan Benoit Samuelson (født 16. mai 1957 i Cape Elizabeth, Maine) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver. Hun ble tidenes første vinner av et olympisk maratonløp for kvinner.

Benoit begynte å løpe for å trene seg opp etter et beinbrudd. I 1979 vant hun som fullstendig ukjent Boston Marathon, og satte samtidig ny løyperekord. Selv om hun røk akillessenen og ble operert for dette, gjentok hun bedriften i 1983.

Under OL 1984 i Los Angeles vant hun det første maratonløpet for kvinner. Sølvmedaljen gikk til Grete Waitz, som var over ett minutt etter Benoit i mål.

OL-medaljer 
  1984  Los Angeles -  Gull i friidrett, maraton damer  USA

Referanser

Eksterne lenker 
 

Langdistanseløpere fra USA
Maratonløpere fra USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1984
Deltakere for USA under Sommer-OL 1984
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1984
Olympiske mestere for USA
Personer fra Cumberland County i Maine
Fødsler i 1957
Mozilla Thunderbird

Mozilla Thunderbird er en åpen og fri (også gratis) e-postleser med utspring i Mozillas originale e-postleser. Thunderbird støtter IMAP og POP3, samt NNTP for nyhetsgrupper. Thunderbird har innebygd spamfilter og støtter utvidelser. Thunderbird har en flere standardfunksjoner, som stavekontroll og PGP-kryptering.

Se også 
 Fri programvare
 Fri programvare til Windows
 Fri programvare til Mac OS X

Referanser

Eksterne lenker
 
 Thunderbirds prosjektside (engelsk)
 

Fri kryssplattform programvare
E-post
Kevin Young

Kevin Young (født 16. september 1966 i Los Angeles) er en tidligere, amerikansk friidrettsutøver. Han hadde verdenskorden på 400 meter hekk fra 1992 til 2021.

Kevin Young debuterte internasjonalt i de panamerikanske lekene i 1987, der han kom på andreplass. I 1988 kvalifiserte han seg til OL i Seoul, der han kom på fjerdeplass bak sitt store forbilde, Edwin Moses, som i dette løpet vant sitt siste, store mesterskap. I VM i friidrett 1991 kom han igjen på fjerdeplass, og de to beste årene i karrieren fulgte. I 1992 vant han gull i OL i Barcelona på tiden 46,78.

Etter 25 løpsseire på rad, ble han i 1993, to uker før VM, slått av Samuel Matete fra Zambia. I selve verdensmesterskapet fikk han imidlertid revansj, og ble verdensmester.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Los Angeles
Hekkeløpere fra USA
Olympiske mestere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1992
Verdensmestere i friidrett
Deltakere for USA under Sommer-OL 1988
Deltakere for USA under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Deltakere for USA under VM i friidrett 1993
Verdensrekordsettere i friidrett
Edwin Moses

Edwin Moses (født 31. august 1955 i Dayton, Ohio) er en amerikansk friidrettsutøver. Han dominerte øvelsen 400 meter hekk i store deler av 1970- og 80-årene, og var ubeseiret på distansen i 122 løp mellom 1977 og 1987.

Meritter 
 Olympisk mester i 1976 og 1984
 Olympisk bronse i Sommer-OL 1988
 Verdensmester i 1983 og 1987
 Fire verdensrekorder:
 47,64 (1976)
 47,45 (1977)
 47,13 (1980)
 47,02 (1983)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Hekkeløpere fra USA
Olympiske mestere for USA
Verdensmestere i friidrett
Olympiske bronsemedaljevinnere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1976
Deltakere for USA under Sommer-OL 1976
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1976
Medaljevinnere under Sommer-OL 1984
Deltakere for USA under Sommer-OL 1984
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1984
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for USA under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Personer fra Dayton
Deltakere for USA under VM i friidrett 1983
Deltakere for USA under VM i friidrett 1987
Pedagoger fra USA
Verdensrekordsettere i friidrett
Hierarki

Hierarki betyr «rangordning». (gr. hierarkhia «høyere presteskap», nøye gradert system av geistlige embedsmenn). Hierarki finnes både i dyreverden og blant mennesker.

Det finnes to typer hierarki; makthierarki og systemhierarki.

Makthierarki

Makthierarki er et system som bygger på «den sterkestes rett».

I dyreverden
Etter Darwins utviklingslære er makthierarkiet et viktig element i utvelgelsen av dyr, for at de som  best tilpasset skal bringe rasen videre (oftes på norsk referert til "den sterkestes overlever", noe som er en misvisende oversettelse av originalen "survival of the fittest", dvs "den best egnede overlever"). De dyr som står nederst på rangstigen kommer sist til matfatet, og hannene får gjerne ikke anledning til å pare seg og derved bringe sine gener videre.
Slik rangordning er vanlig hos de fleste dyreslag – «hakkeorden».

I menneskeverden
Makthierarki er også velkjent blant mennesker. I et slikt menneskelig hierarki vil de som står lavest på rangstigen ha minst innflytelse på avgjørelsene. Mest utviklet er hierarkiet i offentlig forvaltning. Det aller klareste og mest omfattende finnes i forsvaret, der hver enkelt rang har en betegnelse og et helt klart definert ansvarsområde. Hver forsvarsgren er inndelt i 14 militære grader.

Systemhierarki
Systemhierarki er en klassifisering basert på likhetstrekk og/eller utviklingstrekk. Hensikten er å systematisere data. Det finnes flere former for systemhierarki, for eksempel innen geografi, astronomi, språk, kjemi, varehandel, industri o.a. Her på Wikipedia er kategoriene bygget opp etter et hierarkisk mønster. Et par andre eksempler:

Innen informasjonsteknologi
Hierarkimodellen brukes for eks. innen lagring av data.
Datastrukturer blir i stadig større grad lagret som XML som følger en streng hierarkisk modell.
De fleste moderne programmeringsspråk har også en innebygget hierarkisk oppbygning av et hovedprogram som består av mange underliggende funksjoner eller subrutiner.

Innen dyre- og planteverden
Carl von Linné er kjent som den moderne taksonomiens far. Han delte planter og dyr inn i grupper og undergrupper etter et hierarkisk mønster. Hvert ledd i hierarkiet, helt ned til arter og underarter, fikk en latinsk betegnelse. 

Styreformer
Informatikk
Programmering
Struktur
Per Dybvig

Per Dybvig (født 27. januar 1964 i Stavanger) er en norsk tegner, illustratør og billedkunstner. 

Dybvig har utdannelse fra grafisk formgivningslinje ved Bergeland videregående skole 1983-1985. Han har siden tegnet for Rogalands Avis fra 1987 og for Stavanger Aftenblad på 1990-tallet,, illustrert en lang rekke bøker og arbeidet med fri tegnekunst. Dybvig regnes som en av de fremste barneboktegnerne i Norge, og har samarbeidet blant annet med forfatterne Marit Nicolaysen om den populære serien om Svein og rotta, Bjørn F. Rørvik om bildebøkene om Reven og grisungen, Ingvar Ambjørnsen, Trond Brænne, Klaus Hagerup og Jo Nesbø. Han har også illustrert flere av bøkene til humoristen Per Inge Torkildsen.

Dybvig har en karakteristisk sikker, fri og energisk tegnestil, både i blyant og penn, med mange streker, mye hvitt papir og ofte ville, humoristiske figurer.  

Han har deltatt på en rekke utstillinger i Norge og utlandet. I 2016 åpnet han sin første separate museumsutstilling Per Dybvig - Look What the Bird Found på Stavanger kunstmuseum. Utstillingen viste bredden og utviklingen i Dybvigs kunstnerskap og inkluderte arbeider fra 2002 til 2016, i tillegg til eldre illustrasjoner. I forbindelse med utstillingen ble det utgitt en katalog med tekster av Hanne Beate Ueland og Thomas Miessgang samt et intervju av Jimmie Durham og Maria Thereza Alves. Per Dybvig bor og arbeider i Stavanger.

Priser (utvalg) 
 2005: Kulturdepartementets billedbokpris for barnebøker for bøkene om Reven og grisungen (2001–2005) (sammen med Bjørn Rørvik)
 2010: Kulturdepartementets illustrasjonspris for barnebøker for illustrasjoner til Jo Nesbøs bok Doktor Proktor og verdens undergang. Kanskje
 2013: Bokkunstprisen
 2014 Stavanger kommunes kulturpris.

Referanser

Eksterne lenker 

 
 Cappelen Damms presentasjon av Per Dybvig
 Per Dybvig om bildeboka Gnu
 Om Dybviks sepraratutstilling i Tegnerforbundet 2004
 Norsk barnebokinstitutts minipresentasjon med bildeeksempler
 TV-intervju (tysk)

Norske tegnere
Norske avistegnere
Norske illustratører
Vinnere av kulturdepartementets barnebokpriser
Personer fra Stavanger kommune
Akin Duzakin

Akin Duzakin (født 21. mai 1961 i Gaziantep i Tyrkia) er en illustratør og barnebokforfatter bosatt i Norge siden 1987. Han har utdannelse i industridesign og arkitektur fra Ankara og fra Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo der han studerte fra 1987 til 1994.

Akin Duzakin har illustrert ei lang rekke barnebøker, blant annet bøkene om Tvillingbror og Tvillingsøster av Liv Marie Austrem, som han fikk Brageprisen for i henholdvsis 1995 og 1997. Sammen med Oddmund Hagen ble han tildelt Unni Sands bildebokpris for 1998 for bildeboka Over jordet. Han har hatt mottatt flere internasjonale utmerkelser og i 2006 Bokkunstprisen for sitt virke som nyskapende illustratør.

Akin Duzakin er kjent for akrylmalerier i fargenyanser med poetiske, lett naivistiske motiver og tydelige figurer.

Eksterne lenker 

 Egenpresentasjon
 Presentasjon og bibliografi på Samlagets nettsider
 Bokkunstprisen til Akin Düzakin

Digitale bokkopier i Nasjonalbiblioteket 
 Liv Marie Austrem: Tvillingbror – illustrert av Akin Düzakin (1995)
 Liv Marie Austrem: Tvillingsøster  – illustrert av Akin Düzakin (1997)
 Oddmund Hagen: Over jordet – illustrert av Akin Düzakin (1998)
 Hans Sande: Elefantevangeliet – illustrert av Akin Düzakin (1999)

Tyrkiske tegnere
Tyrkiske illustratører
Norske illustratører
Barnebokforfattere
Vinnere av bokkunstprisen
Vinnere av kulturdepartementets barnebokpriser
Vinnere av Brageprisen
Personer fra Gaziantep
Nordmenn født i Tyrkia
Anførselstegn

Anførselstegn eller sitattegn (kalles også gåseøyne) er tegn som brukes for å uttrykke tale eller sitater eller for å vise noe som blir omtalt på en spesiell måte.

Utseendet på tegnene varierer, og hvilken form som er den vanligste i trykt skrift er forskjellig fra land til land.

Norsk 
Anførselstegn brukes for å markere og sitere utdrag fra andre tekster og utenlandske ord i norsk tekst, samt ved uttrykk som ikke følger normen, bryter med skrivestilen eller som brukes på en uvanlig måte (alternativt til kursiv). Ved sitat kan også anførselstegn brukes alternativt til tankestrek.

I norsk typografi brukes fortrinnsvis sjevroner og de betraktes vanligvis som «den riktige siteringsmåten» av utdannede typografer og de fleste lesere (doble vinkler: « og »), selv om det ikke er noen regel som er blitt påbudt av de norske «språkmyndighetene». På skrivemaskiner var bare varianten "sitat" (med symbolet for tomme/inch) tilgjengelig.

I tidligere versjoner av Microsoft Office-programmene, der norsk stavekontroll var valgt, ble tegnene " og ' byttet ut med avrundede tegn, henholdsvis ” og ’. I nyere utgaver blir tegnet " byttet ut med sjevroner (« og »).

Andre språk 
På andre språk brukes andre siteringsmåter. Lengre sitater på andre språk brukt i norsk tekst skal følge norsk praksis.

Ved siden av dette brukes anførselstegn for å markere titler på dikt, noveller, essay, musikkstykker, sanger, kunstverk, fartøy og artikler (men boktitler, avistitler, tidsskriftstitler, filmtitler og teaterstykketitler skrives i kursiv).

Tastekombinasjoner

Se også 
Kolon
Tankestrek

Noter

Referanser

Eksterne lenker 
  Sitattegn, anførselstegn, gåseøyne, hermetegn – hodepine i norsk typografi
  Korrekturavdelingen: Anførselstegn (sitattegn, gåseøyne, hermetegn)
  «Sitat-i-sitat» og «sitat-i-sitat-i-sitat» fra Norsk på trykk

Typografi
Tegn
Fårikål

Fårikål er en matrett av sauekjøtt (får) eller lammekjøtt, hodekål og hel sort pepper som er kokt sammen i en gryte. Noen ganger brukes det hvetemel for å jevne kraften litt. Retten serveres med kokte poteter.

Totalforbruket av lam var i 2009 5,7 kilo per person i Norge. Mye av lammekjøttet går sannsynligvis i fårikålgryten. 

Lyttere til radioprogrammet Nitimen kåret på 1970-tallet fårikål til nasjonalrett. I Norge spises fårikål tradisjonelt om høsten. 

For å promotere fårikal innstiftet Opplysningskontoret for kjøtt fårikålens dag i 1997. Kontorets reklame- og informasjonsvirksomhet omfatter også den fiktive foreningen «Fårikålens venner».

Historie 
Selv om det å koke kjøtt sammen med grønnsaker kan sees som en gammel norsk skikk var det først mot slutten av 1800-tallet «faar i kaal» ble innskrevet i kokebøkene. Kokebokhistorikeren Henry Notaker mener at fårikålen oppstod i bymiljøer der både språk og skikker var sterkt påvirket av dansk.

Den kokeboken som muligens inneholder de eldste oppskriftene, er Fuldstændig Norsk Kogebog av Karen Dorothea Bang fra 1835, hvor oppskriften «Nedlagt Gaas i Hvidkaal» er som til fårikål. Det interessante er at den antyder at fårekjøtt kan brukes istedenfor gås. Årsaken til at man skiftet fra gås til får ligger nok i tilgangen på råvarer.

Referanser

Eksterne lenker
 farikal.no
 Artikkel om fårikål fra MatPrat
 Artikkel om fårikål fra dinmat.no

Norske kjøttretter
Fåre- og lammekjøttretter
Norsk tradisjonsmat
Illustratør

En illustratør er en person, ofte en tegner, som lager illustrasjoner, det vil si bilder med et klart formål eller budskap, for eksempel til en tekst.

Arbeidsoppgaver 
En illustratør arbeider med visuell kommunikasjon. Det betyr at han eller hun lager et visuelt uttrykk som skal formidle en idé til en mottaker eller målgruppe. Illustratøren er bundet av et konkret oppdrag fra en oppdragsgiver, for eksempel en avis, et reklamebyrå eller et forlag. Han eller hun står altså ikke like fritt som en selvstendig billedkunstner. På den annen side vil illustratørens personlige stil være helt avgjørende for hvordan bildene utformes, og illustratøren er dermed mye friere enn den reproduserende håndverkeren. Ikke sjelden er illustratøren også grafisk formgiver og jobber med den totale visuelle utforminga av en trykksak.

Konkret vil det si at en illustratør kan få i oppgave å illustrere en gitt tekst, for eksempel en boktittel, et begrep, en artikkel og liknende. Som illustratør kan en arbeide med bedriftsprofilering, bokillustrasjon og -design, emballasje, identitetsbygging, redaksjonell illustrasjon og design, medisinsk eller vitenskapelig sakillustrasjon, plakater, skriftdesign og kalligrafi, reklame, skilting, strategisk design, animasjon, tegneserier, webdesign, multimedia, film, TV og mer.

Teknikker 
Illustratøren benytter forskjellige bildeteknikker, alt fra tegning og maleri til kollasj, fotografi og digitale tegne- og bilderedigeringsprogram.

Arbeidssituasjon og organisering 
Illustratører kan være tilknyttet dags- eller ukepresse (avis- og vitsetegnere), forlag, reklamebyråer, fjernsynsselskaper eller andre mediainstitusjoner. De fleste illustratørene arbeider som frilansere, aleine eller i større fellesskap. 

Mange norske illustratører er medlemmer av interesseorganisasjonene Grafill eller Tegnerforbundet. Utdannelse gis i Norge blant annet ved Kunsthøgskolen i Oslo, Kunsthøgskolen i Bergen, Westerdals School of Communication og Norges Kreative Fagskole. De fleste norske illustratører er selvstendige næringsdrivende og jobber frilans.

Se også 
 Liste over illustratører på Wikipedia
 Liste over norske illustratører på Wikipedia
 Tegner
 Billedkunstner
 Grafisk designer
 Illustrasjon
 Grafill
 Skiltmaler

Eksterne lenker 
 
 Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av illustratør
 Jobbfeber.no om iIllustratøryrket
 Norske bokillustrasjoner og -illustratører (eksempler fra Tegnerforbundets bibliotek)
 Europeisk illustratørforum (på engelsk)
 Tysk illustratørorganisasjon
 Flamske illustratører (gallerier)

Visuell kommunikasjon
Billedkunst
Tegnekunst
Bokkunst
Medieyrker
Håndverksyrker
Illustrasjon

En illustrasjon er et bilde som skal visualisere eller anskueliggjøre et budskap eller en idé. Vanligvis vil det si en tegning eller et fotografi som skal forklare, pynte eller tolke et tekstinnhold. Illustrasjoner er viktige virkemidler i visuell kommunikasjon. I motsetning til fri billedkunst har illustrasjoner en bestemt hensikt, og verket skal fortelle eller formidle noe konkret utover seg selv. Det er vanlig å skille mellom beskrivende, altså saklig eller poengtert, illustrasjon og tolkende, det vil si personlig og friere, illustrasjon. Illustrasjoner blir laget av en illustratør, en håndverker som oftest er en tegner.

I overført mening kan ordet illustrasjon også bety et forklarende eller talende eksempel i noe man sier eller skriver. Ordet kommer fra tysk og fransk illustration som igjen stammer fra det latinske illustratio eller illustrare, det vil si «opplyse».

Typer, teknikker og virkemidler

Se også 
 Illustratør
 Bilde – piktogram
 Tegnekunst (tegning) – skisse – kart
 Bokkunst – billedbok
 Plakat – plansje 
 Avistegning – karikatur – vitsetegning – tegneserie
 Motetegning
 Grafisk design
 Reklametegning

Eksterne lenker 
 
 Norsk bokillustrasjon (eksempler fra Tegnerforbundets bibliotek)

Visuell kommunikasjon
Tegnekunst
Billedkunst
Bokkunst
Grafisk design
BRDM-2

BRDM-2 (, Boyevaya Razvedyvatelnaya Dosornaya Maschina, ordrett «rekognoserings-/patruljekampkjøretøy») er et pansret oppklaringskjøretøy fra Sovjetunionen.  Det er fremdeles i bruk i Russland og minst 45 andre land.  Det er etterfølgeren til BRDM-1, og var tenkt å ha bedre amfibiske egenskaper og bevæpning. BRDM-2 har en vannjet for framdrift i vannet. BRDM-2 drives av en bakmontert motor på 140 hk, som også er kraftkilden til vannjeten.

Mannskapet på fire består av: Vognfører, kartleser, vognkommandør og skytter. Bevæpningen er den samme 14,5 mm mitraljøse som på BTR-60 pansret personellkjøretøy, med en 7,62 mm mitraljøse som sekundærvåpen. Pansringen beskytter mot håndvåpen og artillerisplinter.

Teknisk 

Kjøretøyer har to ekstra par nedsenkbare hjul under buken, og et sentralstyrt reguleringssystem for lufttrykket i dekkene. Det har også en enkel vannjet for framdrift i vann. I forhold til BRDM-1 så er den større og mer firkantet. Mannskapet sitter lenger framover i skroget, og motoren er montert bak. Den enkleste modellen har et lite tårn montert midt på kjøretøyet. Det er to luker framme. Begge lukene har periskop. Motoren er noe større enn BRDM-1. Kjøretøyet har en infrarød lyskaster og kjørelys, samt et ABC-beskyttelsessystem.

Varianter 

Som BRDM har BRDM-2 flere varianter. De første fire har samme roller som BRDM-1-variantene.

BRDM-2 Den enkleste varianten, beregnet for oppklaring. Den har også et navigasjonssystem som mannskapet kan lese av kartkoordinater på.
BRDM-2RKhb Oppklaringskjøretøy for atom- og biologiske trusler. Det har en dispenser for å sette ut varselflagg rundt farlige områder. Det har bare en 7,62 mm mitraljøse som bevæpning.  
BRDM-2U Kommandovogn, og har ikke tårn. Den er utstyrt med et aggregat og ekstra radioer.  Den har vært brukt i bataljonshovedkvarter og regimentshovedkvarter og artilleriavdelinger.
9P122 BRDM-2 Panservernvariant utstyrt med 1x 9K11 Malutka (AT-3) panservernmissillsystem.
9P133 BRDM-2 Panservernvariant tilsvarende 9P122 med oppgradert Malutka panservernmissillsystem.
9P148 BRDM-2 Panservernvariant som kan benytte både 9M111 Fagot (AT-4 Spiral) og 9M113 Konkurs (AT-5 Spandrel).

Andre kjøretøyer på samme chassis 
SA-9 Gaskin Luftvernkjøretøy bruker drivverket fra BRDM-2.

Merknader 

BRDM-2 er ganske lik det ungarske oppklaringskjøretøyet OT-65 og det pansrede personellkjøretøyet FUG-70, som har bakmonterte motorer, men doble vannjeter.

Eksterne lenker 
 
 Beskrivelse på fas.org (engelsk)

Panserbiler
BTR-70

BTR-70 () er et sovjetisk pansret personellkjøretøy.  Det har åtte hjul og et lite, konisk tårn foran på vogna.  Mellom andre og tredje settet med hjul er det litt større mellomrom, og der sitter en dør.

BTR-70 er en videreutvikling av BTR-60.  Den ble først vist offentlig på en militærparade i Moskva i 1980.  Hovedforskjellene til forgjengeren er at BTR-70 har kraftigere motorer, bedre utsyn innenfra og luke på siden i stedet for oppå for infanteriet.

BTR-70 ble utviklet ved designbyrået Dedkov i Gorkij-Arzamaz under navnet Obiekt 60.  Den kom i produksjon i 1972.  Selv om produsenten vanligvis oppgis til å være bilfabrikken Gorkij, så ble produksjonen av denne og etterfølgende BTR-80 gjort på nabofabrikken Arzamas.

Varianter 
BTR-70MS Er en kommandovogn uten tårn.
BTR-70ShM Er kovogn/stabskjøretøy.
BREM Bergningsvogn uten tårn, men med kran.
BTR-70Kh For ABC-bekjempning.
SPR-2 «Rtut-B» (stantsija pomekh radiovzryvateljam) egnet for elektronisk krigføring mot artillerigranater med nærhetsbrannrør. Varianten har en jammer som kan få granaten til å eksplodere før den kommer til målet.  
SPR-2M Modernisert utgave av SPR-2 med mer kompakt utstyr. Bruker også BTR-80 som plattform.
Noen BTR-70 har blitt påmontert tårnet fra den senere BTR-80.  Romania har lisensprodusert BTR-70 som TAB-77.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Beskrivelse på fas.org

Pansrede personellkjøretøyer fra Sovjetunionen
GAZ
Kjøretøymodeller introdusert i 1972
Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
NM142

NM142 rakettpanserjager var en norsk modifikasjon av den USA-produserte panservognen M113A2. Modifikasjonen inkluderte et tårn produsert av Kværner Eureka, med to TOW-launchere, og innvendige stativ for 6 TOW-missiler. 97 vogner ble modifisert på 1980-tallet, forsvaret hadde på dette tidspunktet allerede NM116 panserjagere, men disse begynte å bli utdaterte og ble fjernet fra tjeneste i 1993. Forsvaret hadde per 2005 solgt et betydelig antall NM142 for opphugging.

Vognen var i tjeneste i Kampeskadronen under betegnelsen PV-rak (panservern-rakett). I den tidligere strukturen var vognen brukt både av infanteri og kavaleri avdelinger, i henholdsvis infanteribataljonenes støttekp, som en av to panservern tropper. Herav var den troppen som var oppsatt med NM 142, benevnt som en PVP tropp (panservern-pansret). I det tidligere oppsettet for kavaleribataljoner, var NM 142 en del av PV ESK (panservern eskadron). Kampeskadronen hadde fire vogner i tropp 7 underlagt rittmester A. Omsted. Per 2008 hadde de kun en gruppe (2 vogner) i aktiv tjeneste. PV-raks oppgave var å bekjempe tungt pansrede mål på lang avstand (opp til 3 750 m).

Den første norske KFOR-styrken høsten 1999 omfattet en tropp oppsatt på NM142.

Se også
 M901

Rakettpanserjagere
Panserkjøretøyer brukt av Norges forsvar
M113
Egil Torin Næsheim

Egil Torin Næsheim (født 9. mars 1939 i Stavanger) er en norsk tegner og illustratør. 

Egil Torin Næsheim har hatt illustrasjonsoppdrag for norske og utenlandske forlag, aviser, tidsskrifter og TV. Han har hatt et stort antall utstillinger og blitt innkjøpt av flere institusjoner. Mange av tegningene er utført i blyant og akvarell med motiv fra norsk natur i en lett karikert stil. Egil Torin Næsheim har også tegnet mye for barn, blant annet eventyrmotiver, og har mottatt Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur tre ganger.

Egil Torin Næsheim bor og arbeider i Fredrikstad.  Han er bror til tegneren Alf Næsheim (1926–2014). Deres far var maleren Sverre Næsheim (1900–76).

Referanser

Eksterne lenker 
 Egil Torin Næsheim i Galleri BBB (Fredrikstad biblioteks nettgalleri av barnebokillustrasjoner)
 Presentasjon på Kulturnett.no
 Anmeldelse av biografien om Egil Torin Næsheim

Norske tegnere
Norske illustratører
Vinnere av kulturdepartementets barnebokpriser
Personer fra Stavanger kommune
Fødsler i 1939