alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
1. divisjon fotball for menn 1984

1. divisjon 1984 startet 29. april og sluttet 14. oktober.

Det ble spilt 22 runder. De to nederste lagene rykket ned, mens laget som endte på 10.-plass spilte kvalifisering mot de to lagene som kom på andreplass i hver sin avdeling i 2. divisjon. Det ble gitt to poeng for seier og ett poeng for uavgjort.

Tabell

Toppscorere
 13 mål:
  Sverre Brandhaug, Rosenborg
 11 mål:
  Erik Nystuen, Kongsvinger
  Arve Seland, Start
 10 mål:
  Stig Norheim, Bryne
  Gary Goodchild, Viking
  André Krogsæter, Lillestrøm
  Joar Vaadal, Lillestrøm
 9 mål:
  Vidar Davidsen, Vålerengen
  Tom Antonsen, Eik
  Olav Nysæter, Kongsvinger
 8 mål:
  Paul Folkvord, Bryne
  Gøran Sørloth, Strindheim
 7 mål:
  Stein Kollshaugen, Moss
  Vidar Hansen, Fredrikstad

Kvalifisering
 Vidar –  2–2
 Moss – Vidar 4–1
  – Moss 0–0

Se også
Kvalifisering til Eliteserien i fotball

Kilder
rsssf.no

1. divisjon fotball for menn (1963-1990)
Fotball i Norge i 1984
Reykjavík lufthavn

Reykjavík lufthavn  (Reykjavíkurflugvöllur på islandsk) er en flyplass for det innenlandske rutenettet. Flyplassen har tre rullebaner og den betjener også trafikken til Grønland og Færøyene. Per 2020 er Reykjavik lufthavn en av fire internasjonale lufthavner på Island. Lufthavnen ligger på Vatnsmýri nær Reykjavik sentrum.

Historie
Flyplassen ble under andre verdenskrig bygget av de britiske militære på sydkysten av Reykjavíkhalvøya, mens byen ennå var liten. På begynnelsen av 2000-tallet begynte man å diskutere flytting av flyplassen. De som støttet flytting fremholdt at flyplassen lå for nær byens senter og la beslag på verdifulle arealer. Det ble utarbeidet planer om å flytte lufthavnen innen 2012.

Statistikk

Ruter og selskaper

Referanser 

Flyplasser på Island
Reykjavík
Hesiod

Hesiod (gresk: Ἡσίοδος Hesiodos) var en tidlig gresk poet, rhapsod og bonde fra Boiotia, som kan ha levd omkring 700 f.Kr.-600 f.Kr.. Han regnes som forfatter av to verk som er blant de viktigste kildene til gresk mytologi og det gamle greske samfunnet: Arbeid og dager og Theogonien.

Det er uenighet hvorvidt Hesiod faktisk har levd; muligens er han det oppfunne og mytiske opphavet til en samling tekster skapt og overbrakt på folkemunne, tilskrevet «Hesiod» etter at de hadde blitt samlet og nedtegnet i det syvende eller åttende århundre f.Kr., på samme måte som Homers verker. Hesiod og Homer, som Hesiod ofte blir sammenlignet med, er ansett for å være de tidligste greske poetene hvis verker har overlevd siden Herodots tid (Historier, 2.53).

Tidlige historikere diskuterte hvem som levde først, og noen utgivere har til og med brakt dem sammen i en innbilt poetisk konkurranse. Aristarkus hevdet Homers forrang, en påstand som generelt ble akseptert senere i antikken. Dagens forskere er uenige om hvem som levde tidligst, om noen av dem i det hele tatt har levd; i alle fall skal begge ha levd i århundret før bokført historie og noen nøyaktig tidfestelse blir dermed spekulativ. Herodot innrømmer at hans dato for de to er hans egen oppfattelse.

Hesiods verk tjener som en viktig kilde for kunnskap om gresk mytologi, landbruksteknikker, arkaisk gresk astronomi og den antikke kalenderen. Hans viktigste diktsamling heter Arbeid og Dager. Dette verket inneholder også en del biografiske opplysninger om Hesiod selv, noe som styrker teorien om at han var en faktisk person. Et annet styrkende indisium er navnet Hesiod; det er ikke et vanlig gresk navn (det var for øvrig heller ikke Homer) og dets betydning er høyst usikker (det kan bety «den som kaster stemmen»).

Hesiod skrev den greske mytologiske skapelsesberetning i diktet Theogonien, som betyr Gudenes fødsel. I begynnelsen var Kaos – det store intet. Deretter kom Gaia og Eros, jorden og lengselen.

Noter

Nordiske oversettelser av Hesiod
 Hesiod, Theogonien; Arbeid og Dager; Skjoldet, gjendiktet av Aslak Rostad. Gyldendal Norsk Forlag 2014. ISBN 978-82-05-44660-1
 Hesiodos, Theogonin; och Verk och dagar; tolkade av Ingvar Björkeson; inledning och kommentar av Sture Linnér. [Parallell gresk og svensk tekst]. Stockholm 2003: Natur och Kultur. ISBN 91-27-09678-5
 Hesiod, Theogonien; Værker og dage; Skjoldet; ved Lene Andersen. Klassikerforeningens kildehæfter 1999. ISBN 87-89504-31-3

Eksterne lenker

Greske poeter fra oldtiden
Personer fra Viotia
Religiøse lærere og filosofer representert i bokserien Verdens hellige skrifter
Hekatonkheirer

Hekatonkheirer (gresk Ἑκατόγχειρες, «hundrearmede», latin Centimani) var vesener fra et opphavelig tid i gresk mytologi; tre uhyrer av ufattelig styrke og grusomhet, overlegen selv titanene. Deres navn er avledet fra greske ἑκατόν (hekaton; «hundre») og χείρ (kheir; «hånd»/«arm»), «hver av dem hadde hundre armer og femti hoder».

I kildene 
Hesiods dikt Theogonien forteller at de tre hekatonkheirer ble voktere av portene til Tartaros, en del av den greske underverden. Hekatonkheirerne var tre brødre ved navn Briareios, Gyges og Kottos. De var sønner av Uranos og Gaia og brødre til kyklopene og titanerne.

I Vergils Æneiden,
hvor helten Aineias blir likt av en av dem, Briareios, de kjempet på titanenes side enn med de olympiske gudene. Her fulgte Vergil et tapt korintisk epos framfor den mer kjente fortellingen til Hesiod.

Andre redegjørelser, som Kallimakhos, Hymne til Delos (141), har gjort Briareios til en av angriperne av Olympen, og etter at han var blitt beseiret, ble han gravlagt under fjellet og vulkanen Etna på Sicilia.

Myten 
Et sammendrag av myten er som følgende: 

Hekatonkheirenes størrelse og deres grusomhet skremte deres far Uranos så mye at han kastet dem ned i Tartaros, den dypeste delen av underjorden. Dette ga stor smerte til Gaia, deres mor, og hun fødte enda flere gigantiske barn som var like stygge, kyklopene (de enøyde), som også ble kastet ned i Tartaros. Bare titanene klarte å unngå å bli forvist da de ikke var like stygge å se på. Da Kronos, den yngste av titanene, tok tronen fra sin far, etter å ha kastrert og drept ham, og ble den neste herskeren av universet, håpet hans mor Gaia at Kronos ville befri sin brødre fra Tartaros. Han verget seg å gjøre det og Gaia spådde da at han ville møte en lignende skjebne som sin far. Med sin hustru Rhea fikk Kronos de første olympiske gudene, og de gjorde snart opprør mot ham

Zevs drepte fangevokteren Campe og befridde de hundrearmede fra Tartaros. Med deres hjelp, og hjelp fra sine andre brødre lyktes Zevs å velte Kronos og styrte titanene. De ble stengt inn i Tartaros. Bare noen få mannlige titaner slapp unna ettersom de hadde stilt seg på gudenes side. Zevs, den nye herskeren i universet, satte de hundrearmede til å vokte titanene i Tartaros.

Referanser 

Vesener i gresk mytologi
Mnemosyne

Mnemosyne (gresk: Mνημοσύνη), fra gresk mneme, «minne, hukommelse», og kilde til en rekke ord som blant annet mnemoteknikk, var personifiseringen av begrepet hukommelse i gresk mytologi. Hun tilhørte titanene og var datter av de opphavelige guddommene Gaia (Jorden) og Uranos (Himmelen). Hun ble betraktet som den som hadde skapt språket og ordene. Som titan var hun også gudinne for tid. Hun representerte minnet som var påkrevd, før alfabetet og skriftkunsten ble innført, som var nødvendig for å bevare og gjengi historier og fortellinger. Se muntlig litteratur.

Musene 
Med Zevs ble hun mor til de ni musene, gudinner som beskyttet kunstartene og inspirerte kunstnerne. Zevs og Mnemosyne sov sammen med Zevs i ni påfølgende netter for å avle de ni musene:

 Kalliope (episk diktning)
 Kleio (historieskrivning)
 Erato (lyrisk diktning eller kjærlighetspoesi)
 Evterpe (elegisk diktning)
 Melpomene (tragedie)
 Polyhymnia (mimisk kunst, hymner)
 Terpsikhore (dans)
 Thalia (komedie)
 Urania (astronomi)

I Hesiods Theogonien mottok konger og poeter deres kraft i form av autoritativ tale fra deres besettelse av Mnemosyne og deres særlige forhold til musene.

Hukommelsens basseng 
Mnemosyne hadde også herredømme over et basseng i Hades, motpart til elven Lethe, i henhold til en rekke av greske gravinskripsjoner fra 300-tallet f.Kr. som ble skrevet i daktylisk heksameter. Døde sjeler drakk fra Lethe slik at de ikke skulle glemme sine tidligere liv når de ble reinkarnert. Innvidde ble oppmuntret til å drikke fra elven Mnemosyne når de døde framfor Lethe. Disse inskripsjonene kan ha vært forbundet med orfisk poesi.

Tilsvarende, de som ønsket å konsultere undergrunnsorakelet til Trofonios i Boiotia ble oppfordret til å drikke vekselvis fra to kilder som ble kalt for «Lethe» og «Mnemosyne». Hun var således en mindre orkelgudinne. Et tilsvarende opplegg er beskrevet i Myten om Er på slutten av Platons dialog Staten, ca 380 f.Kr.. Teksten gir en redegjørelse for kosmos og for livet etter døden som i stor grad har preget ettertiden.

Mnemosyne er tidvis forvekslet med gudinnen Mneme eller sammenlignet med Memoria.

Referanser 

Titansk guddom
Tids- og skjebnegudinner
Kunnskapsgudinner
Junko Iwao

Junko Iwao (岩男 潤子 Iwao Junko, født 18. februar, 1970) er en seiyū og sanger fra Beppu, Oita i Japan.

Roller 
 Ayashi no Ceres – Ceres
 Blue Seed 2 – Valencia Tachibana 
 Card Captor Sakura – Tomoyo Daidouji 
 Devilman Lady – Devilman Lady 
 Devilman Lady – Jun Fudou 
 Evangelion: Death & Rebirth – Horaki Hikari 
 Evangelion: End of Evangelion – Horaki Hikari 
 Hyper Speed Grandoll – Hikaru Amagi
 Key The Metal Idol – Key (Tokiko Mima) 
 Mahou Tsukai Tai OVA – Akane Aikawa 
 Mahou Tsukai Tai TV – Akane Aikawa 
 Mai HiME – Akane Higurashi 
 Mai Otome – Akane Soir 
 Neon Genesis Evangelion – Horaki Hikari 
 New Cutey Honey – Natsuko 
 Tales of Phantasia THE ANIMATION – Mint Adnade 
 To Heart – Serika Kurisugawa 
 To Heart ~ Remember my Memories ~ – Serika Kurusugawa

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Japanske sangere
Iwao, Junko
Personer fra prefekturet Oita
Atlas (mytologi)

Atlas (gresk: Ἄτλας, «den som holder ut») er en  titan i gresk mytologi. Han er sønn av titanen Iapetos og deltok i titanenes kamp mot gudene. Zevs straffet ham ved å la ham bære himmelhvelvingen på sine skuldre. I motsetning til broren Prometeus og Epimeteus, kjempet Atlas på Kronos sin side mot Zevs, og det er grunnen til at han ble straffet med å måtte bære himmelhvelvingen på skuldrene sine. Hesperidene og Atlantis var Atlas' døtre. I annen mytologi er Atlas også sønnen til titanen Gaia.

Fjellkjeden Atlas har fått navn etter ham og det samme har dagens geografiske kartbøker ettersom det var vanlig å tegne inn Atlas som dekorasjon på tidlige kart. Også den arkitektoniske søyleskulpturen 
atlant er oppkalt etter Atlas.

Etymologi 

Etymologien på navnet Atlas er usikker og fortsatt diskutert blant filologer. Vergil hadde glede i å oversette etymologier av greske navn ved å kombinere dem med adjektiver som tilsynelatende forklarte dem. For Atlas var hans adjektiv durus, «hard», «vedvarende»,
noe som ga et forslag for George Doig
at Vergil var klar over det greske τλήναι, «å holde ut»; Doig foreslår den mulighet at Vergil også var klar over Strabons bemerkning at det innfødte, stedegne nordafrikanske navnet for Atlasfjellene var Douris.

En del moderne lingvister har avledet det og dets greske rot fra urindoeuropeiske rot *tel, «å bære», «holde oppe», «støtte».

Straffen 
Atlas hadde gått med sin bror Menoitios stilt seg på titanenes side i deres krig mot de olympiske gudene. Hans brødre Prometheus og Epimetheus veide fordeler og ulemper og forrådte de andre titanene ved å gå inn i en allianse med de olympiske gudene. Da titanene ble beseiret ble mange av dem, blant annet Menoitios, holdt fange i Tartaros, en del av underverden, men Zevs fordømte Atlas til å stå på den vestlige delen av verden (Gaia) og holde oppe himmelen (Uranos) på sine skuldre og således forhindre at de to gjenopptok deres opprinnelige omfavnelse.

Således var han Atlas Telamon, «den vedvarende Atlas» og ble en dublett av Koios, personliggjøringen av himmelaksen som himlene roterte rundt. En vanlig fortolkning i dag er at Atlas ble tvunget til å holde Jorden på sine skuldre, men klassisk kunst viser at Atlas holder himmelsfærene, ikke jordkloden; volumet av marmorkloden som ble fremmet av den berømte skulpturen Farnese Atlas, en romersk kopi av en hellenistisk statue hvor Atlas holder en solid klode på skuldre som tvinger ham til å støtte det ene kneet mot bakken, har nok bidratt til forvirringen. Det ble styrket på 1500-tallet da det utgitt kartverk som ble kalt for atlas.

Referanser

Litteratur 
 Origin of «Atlas» for a collection of maps, opprinnelsen av «Atlas» for en samling med kart
 Graves, Robert (1955): The Greek Myths, London: Penguin; Baltimore: Penguin. ISBN 0-14-001026-2

Eksterne lenker 
 

Titansk guddom
Świętochłowice

Świętochłowice (tysk Schwientochlowitz) er en by i Øvre Schlesien i sørlige Polen med omtrent 50 600 innbyggere (2016). Świętochłowice har etter 1999 tilhørt det schlesiske voivodskap. Fra 1975 til 1998 tilhørte det voivodskapet Katowice.

Historie
Byens historie går tilbake til det 12. århundre, og byens navn nevnes første gang i 1313. Den fikk Magdeburg-rettigheter i løpet av overgangen mellom det 13. og 14. århundre. Byen var forholdvis ubetydelig frem til industrialiseringen i Øvre Schlesien begynte på slutten av 1700-tallet. I 1920 ble byen avstått fra Tyskland til Polen, selv om folkeavstemningen i byen hadde gitt et flertall på 51,9 % for å forbli i Tyskland. I 1939 ble byen reannektert av Tyskland og i 1945 igjen av Polen.

Bydeler 
 Centrum (Schwientochlowitz-Zentrum)
 Zgoda (Eintrachthütte)
 Chropaczów (Schlesiengrube)
 Lipiny (Lipine)
 Piaśniki (Piasniki)

Konsentrasjonsleirene Eintrachthütte og Zgoda
I Eintrachthütte lå det en underleir av konsentrasjonsleiren Auschwitz fra 1943 til 1945. Fra januar 1945 til november samme år ble leiren gjort til sovjetisk konsentrasjonsleir. Leiren i Zgoda var en av de mest beryktede av de 1 255 konsentrasjonsleirene for tyskere som det stalinistiske kommunistregimet opprettet i Polen. Fangene var hovedsakelig sivile schlesiere, mest av tysk nasjonalitet, men også polsk. Leiren ble ledet av Salomon Morel, som er ettersøkt av polske myndigheter for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten, og bodde i Israel fra 90-tallet til sin død.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i det schlesiske voivodskap
Swietochlowice
Inghill Johansen

Inghill Johansen (født 9. juni 1958) er en norsk forfatter og lærer. Hun er utdannet adjunkt. I 1990 fikk hun sin første tekst på trykk i tidsskriftet Vinduet, og i 1991 debuterte hun med romanen Hjertehvitt. 

Johansen mottok Tanums kvinnestipend for 2002.

Bibliografi 
 Hjertehvitt –  roman (1991)
 Suge –  prosa (1996)
 Klage – prosa (2001)
 Forsvinne – prosa (2009)
 Bungalow – prosa (2016)
 Dette er G –  roman (2022)

Priser og utmerkelser 
 Tanums kvinnestipend 2002
 Doblougprisen 2016
 Amalie Skram-prisen 2019

Referanser

Kilder 
 Presentasjon av Inghill Johansen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 Inghill Johansen i NRK Forfatter
 Inghill Johansen i Dagbladet Forfatter
 Inghill Johansen i Aftenposten Alex

 

Norske romanforfattere
Vinnere av Doblougprisen
Vinnere av Tanums kvinnestipend
Vinnere av Amalie Skram-prisen
Marita Fossum

Marita Fossum (født 14. mars 1965) er en norsk forfatter. Hun vokste opp i Byåsen og utdannet seg til sykepleier. Hun flyttet tidlig til Oslo og arbeidet i mange år innen helsevesenet. I en periode bodde hun i Aix-en-Provence i Frankrike og der begynte hun å skrive. Hun arbeidet i åtte år på en roman som siden fikk tredjeplass i en konkurranse Cappelen forlag arrangerte, men hun ga den ikke ut.

Fossum debuterte i 2002 med romanen Verden utenfor, og har senere utgitt ytterligere seks romaner, alle på Oktober forlag. Hun ble tildelt Tanums kvinnestipend for 2005 og Brageprisen samme år i konkurranse med Linn Ullmann og Tore Renberg.

Forfatterskapet 
Marita Fossums forfatterskap viser slektskap med Kjell Askildsens. Hennes bøker er ikke lange, og språket hennes gjør at hun omtales som «en kresen språkkunstner som rører ved dype lag av tilværelsens mysterier» (Fredrik Wandrup, Dagbladet). Askildsen, Albert Camus og Marguerite Duras er forfattere hun setter stor pris på, og Omgivelser av Kjell Askildsen er omtalt som hennes favorittbok. Som Askildsen bruker Fossum få litterære bilder i sine tekster.

Tematikken i bøkene til Fossum er mørk. Likevel er det glimt av humor i hennes bøker, og hennes kjærlighetsfortelling er «sensuell uten dyneløfting» (Cathrine Krøger, Dagbladet). Hennes første bok, Verden utenfor, handler om den aids-syke Chis og Liza, hennes andre bok, Å drepe en drage, om frøken Hammer, som får vite at hennes rusmiddelavhengige sønn er funnet død, og som selv blir syk av påkjenningen og innlagt på en psykiatrisk institusjon. Forestill deg handler om Søs som nettopp har mistet sin mor. I Kjære gjetergutt strekker handlingen seg over noen dager rundt en midtsommer tidlig i 1970-årene. Mille er åtte år, og vil helst være gutt. En morgen er hun vitne til at faren dreper hunden hennes. «Marita Fossum har en presisjon i språket sitt som mange forfattere bør misunne henne, der setningene slutter seg stramt og smidig om innholdet.» (Marie Aubert, Bergens Tidende)

Bibliografi 
 Verden utenfor – roman (2002) Oslo : Oktober – 92 sider ISBN 82-495-0123-3
 Å drepe en drage – roman (2004) Oslo : Oktober – 165 sider ISBN 82-495-0231-0
 Forestill deg – roman (2005) Oslo : Oktober – 93 sider ISBN 82-495-0375-9
Denne boka ble også utgitt som Sommerbok i Dagbladet 23. juli 2006.
 Kjære gjetergutt – roman (2006) Oslo: Oktober
 Lykksalighet – roman (2011) Oslo: Oktober
 Et siste kyss – roman (2012) Oslo: Oktober ISBN 978-82-495-1065-8
 Singularitet – roman (2018) Oslo: Oktober ISBN 978 82 495 1978 1

Priser og utmerkelser 
 Tanums kvinnestipend 2005
 Brageprisen 2005 for Forestill deg.
 Bokhandelens forfatterstipend 2007

Referanser

Eksterne lenker 
 Anmeldelse av Verden utenfor i Dagbladet
 Anmeldelse av Å drepe en drage i Dagbladet
 Marita Fossum i NRK Forfatter
 Marita Fossums forfatterside, Forlaget Oktober

Norske romanforfattere
Vinnere av Tanums kvinnestipend
Vinnere av Brageprisen
Personer fra Trondheim kommune
Den gammelkatolske kirke

Den gammelkatolske kirke eller Den kristeligkatolske kirke er navnet på en gruppe biskoppelig styrte kirker som har skilt lag med Den romersk-katolske kirke og er i stor grad, men ikke fullstendig, overlappende med  Utrechtunionen grunnlagt i 1889. Den eldste av kirkene oppstod i 1723 i Nederland i forbindelse med striden om den såkalte jansenismen, da erkebispedømmet Utrecht og dets suffraganer Haarlem og Deventer ble ekskommunisert av paven og dermed uavhengige. 

I 1870 fikk den gammelkatolske kirke en viss internasjonal utbredelse, etter at de kristne som ikke ville akseptere beslutningene fattet under det første Vatikankonsil, bl.a. dogmet om pavens ufeilbarlighet og jurisdiksjonsprimatet, også ble ekskommunisert. Et større antall prester og legmenn grunnla dermed egne menigheter og kirker, hovedsakelig i Tyskland, Østerrike og Sveits, senere også i USA, Polen og Kroatia. Disse kirkene knyttet seg til den gammelkatolske kirke i Nederland, og deres biskoper mottok bispevielsens sakrament av erkebiskopen av Utrecht. Den gammelkatolske kirke har dermed beholdt sin apostoliske suksesjon, og dens bispevigsler blir derfor ansett som gyldige av Den katolske kirke, selv om kirken fra pavens synspunkt er skismatisk.

Det finnes idag omkring en halv million gammelkatolikker, halvparten i USA. I Norge finnes den nordisk-katolske kirke som regner seg som gammelkatolsk kirke.

Gammelkatolske kirke
1. divisjon fotball for menn 1983

1. divisjon 1983 startet 24. april og sluttet 9. oktober.

Det ble spilt 22 runder. De to nederste lagene rykket ned, mens laget som endte på 10.-plass spilte kvalifisering mot de to lagene som kom på andreplass i hver sin avdeling i 2. divisjon. Det ble gitt to poeng for seier og ett poeng for uavgjort.

Tabell

Toppscorere
 14 mål
  Olav Nysæter, Kongsvinger
 13 mål
  André Krogsæter, Lillestrøm
 12 mål
  Steinar Aase, Start
 11 mål
  Svein Mathisen, Start
  Anders Giske, Brann
 10 mål
  Pål Jacobsen, Vålerengen
 9 mål
  Stein Kollshaugen, Moss
  Geir Henæs, Moss
  Erik Nystuen, Kongsvinger
 8 mål
  Geir Johansen, Eik
  Sven Holm, Eik
  Håvard Moen, Rosenborg
  Tom Antonsen, Eik
 7 mål
  Bernt Mæland, Bryne
  Ingvar Dalhaug, Brann
  Arne Erlandsen, Lillestrøm
  Sverre Brandhaug, Rosenborg
  Nils Ove Hellvik, Viking

Kvalifisering
Strindheim – Brann 0–0
Pors – Strindheim 1–2
Brann – Pors 1–1

Se også
Kvalifisering til Eliteserien i fotball

Kilder
rsssf.no

1. divisjon fotball for menn (1963-1990)
Fotball i Norge i 1983
Myspace

Myspace (stilisert som myspace og MySpace) er et sosialt nettsamfunn, med over 100 millioner registrerte brukere. Nettstedet ble opprettet i 2003 og vokste i løpet av de neste fem årene til å bli et av de mest populære nettsamfunn på internett. Fra 2008 fikk de stor konkurranse av Facebook, noe som førte til at Myspace mistet mye av sin popularitet. Myspace ble opprinnelig opprettet for å gi usignerte band muligheten til å vise seg frem og dele informasjon om fremtidige konserter. Siden ble raskt for flere enn bare musikere, og utviklet seg til å bli en ren communityside for folk som vil diskutere, blogge og vise frem bilder. I 2006 ble nettsamfunnet kjøpt opp av Rupert Murdochs medieselskap News Corporation for 580 millioner dollar.

Opprinnelig var nettstedet kun engelskspråklig, men fikk etter hvert støtte for flere språk, blant annet spansk og norsk.
 
Myspace var lenge verdens største nettsamfunn, inntil de i 2008 ble forbigått av Facebook.

I 2011 ble Myspace solgt til Specific Media Group og Justin Timberlake for 35 millioner dollar.

I 2013 gjennomgikk Myspace en fullstendig redesign og fikk mer fokus på musikkstrømming.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nettsteder
Nettsamfunn
News Corporation
Bloggtjenester
Etableringer i 2003
Hellighet

Hellighet er en egenskap ved personer, gjenstander, steder, handlinger, ord eller forestillinger som er knyttet til en guddom og som er religiøst opphøyde og ikke hverdagslige. 

Adjektivet hellig kan i overført betydning også betegne noe ikke-religiøst som er ukrenkelig, dyrebart og umistelig, noe som ikke må vanæres men behandles med ærefrykt og dyp respekt. Hellig kan dessuten bety rettferdig i uttrykk som «hellig vrede» og «hellig krig».

Både en gud og alt som er i nær kontakt med guden eller tilbedelsen, kan være hellig, for eksempel hellige skrifter, ritualer og helgener.

Etymologi
Ordet hellig kommer fra norrønt heilagr som stammer fra germansk haila, det vil si «lykke» eller «det som bringer lykke». Ordet er beslektet med hel, det vil si uskadd eller fullstendig, jamfør engelsk holy («hellig») og whole («hel»).

Teorier
I religionsforskninga fra slutten av 1800-tallet og framover har det vært forskjellige teorier omkring det hellige. Det hellige har blitt forklart både som en ubestemmelig makt eller uvanlig utstråling, såkalt mana, som et guddommelig nærvær som fornemmes som et fryktinngytende og fascinerende mysterium, som en religiøs idé til forskjell fra den konkrete, profane dagligdagen, som en religiøs virkelighet i naturen og menneskelivet og som en psykologisk eller samfunnsmessig konstruksjon. Enkelte anser opplevelsen og forståelsen av det hellige som religionens innerste vesen og grunnlaget for all religion.

Litteratur

Se også
Den hellige treenighet
Den hellige ånd
Helgen
Den hellige familie
Det aller helligste
Hans hellighet
Hellig krig
De hellige tre konger
Helligdom
Hellige skrifter
Helliggjørelse
Tabu
Mana
Relikvie
Idol (avgudsbilde)

Eksterne lenker
 Søk på ordet «hellighed» i Ordbog over det danske sprog
 Søk på ordet «hellighet» i norske ordbøker: 

Religion