alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans Scheele

Hans Scheele (født 18. desember 1908 i Hamburg, død 23. juli 1941 i Mahiljoŭ) var en tysk hekkeløper.

Karriere 
Scheele fikk to gullmedaljer ved EM i friidrett 1934 i Torino. Individuelt fikk han gull på 400 meter hekk, med tiden 53,2 sekunder. Han var også med på det tyske stafettlaget som fikk gull på 400 meter stafett, med tiden 3.14,1. De andre på laget var Helmut Hamann, Harry Voigt og Adolf Metzner. 

Han deltok også i 400 meter hekk ved sommer-OL 1936 i Berlin, men gikk ikke videre fra kvalifiseringsheatet der. Tiden hans var 54,6.

På nasjonalt nivå fikk han flere medaljer ved det tyske mesterskapet i friidrett. Han fikk gull i 1934, 1935 og 1936, sølv i 1933 og 1937 og bronse i 1932.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil hos European Athletics

Tyske hekkeløpere
Europamestere i friidrett for Tyskland
Tyske mestere i friidrett
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 1936
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Tyskland under EM i friidrett 1934
Fødsler i 1908
Dødsfall i 1941
Knapstad skole

Knapstad skole var en offentlig barneskole som lå i Skoleveien 17 på Knapstad i Indre Østfold kommune. Den hadde 143 elever høsten 2011, fordelt på 1. til 7. trinn og mottaksklasse. Rektor ved skolen i skoleåret 2011/2012 var Grethe Oliver Vogt.

Skolen ble tatt i bruk i 1975 og ble siden utvidet. Den avløste den nå nedlagte Foss skole ved E18. Skolen hadde i skoleåret 2011/2012 15 lærere, hvorav 9 hadde kontaktlærerfunksjon.

Skolen er erstattet av Knapstad barne- og ungdomsskole.

Eksterne lenker 
 Knapstad skole

Skoler i Indre Østfold
Barneskoler i Viken
Tidligere utdanningsinstitusjoner i Viken
Eirik Schrøder Amundsen

Eirik S. Amundsen (født 28. januar 1949) er en norsk professor i økonomi. Han avla fransk doktorgrad, dr. ès-sc.-économique (dr.philos.) med utmerkelse: très honorable et Prix de l’Université, ved Université Panthéon-Assas i Paris i 1988 med avhandlingen Les rentes dans la théorie des ressources épuisables: Le cas du pétrole. Amundsen har også avlagt DEA-graden i Economie de l’Energie, fra Ecole Nationale Supèrieure du Pétrole et des Moteurs, IFP, Paris, Frankrike (1984). Han har videre eksamener fra Stanford University, USA (1979/80); og er cand. polit. (sosialøkonomi) fra Universitetet i Bergen fra 1976.

Amundsen er professor i sosialøkonomi ved Institutt for økonomi, Universitetet i Bergen (1992 - ) og ved Department of Resource Economics, Faculty of Science Københavns Universitet (2006 - ). Han er Danmarks første professor i miljø- og naturressursøkonomi og var formann («økonomisk vismand») for De Økonomiske Råd, Danmark (2007 -15 ), (se omtale i Kraks Blå Bog, Danmark) Han er forfatter av en lang rekke artikler innenfor teoretisk og anvendt økonomi på områdene energi,- miljø,-naturressurs- by-, og offentlig økonomi. Han var nestleder for forskningsprogrammet NORKLIMA, Norges forskningsråd (2008 -16) 

Amundsen har hatt lengre forskningsopphold ved CEPREMAP (Paris), Stanford University, UC Berkeley, Universitetet i München, Universitetet i Köln, Universitetet i Mannheim, Humboldt Universitet, European University Institute (Firenze), Handelshögskolan i Stockholm. Han er alumnus ved The Salzburg Seminar; Scancor, Stanford University; École nationale supérieure du pétrole et des moteurs, Paris. Videre er han Fellow ved Energy Modelling Forum, Stanford University; Studieförbundet Näringsliv och Samhälle (SNS),  CESifo, og innvalgt medlem av Academia Europaea.

Utvalgte publikasjoner  
 Se https://www.uib.no/personer/Eirik.Schr%C3%B8der.Amundsen
Amundsen, E.S. and Bergman (2012), ”Green Certificates and Market Power in the Nordic Power Market”, The Energy Journal, 3 (2), 101- 117.
 Amundsen, E.S. , P. Andersen, F. Jensen (2011), ”Testing for cross-subsidisation in the combined heat and power generation sector: A comparison of three tests”, Energy Economics, 33, 750-757. 
 Von der Fehr, N.H.M, E.S. Amundsen and L. Bergman (2005) ”The Nordic Market: Signs of stress?”, The Energy Journal, Special Issue, 71-98.
 Amundsen, E.S. and J. Birk Mortensen, (2001) “The Danish Green Certificate System: Some simple analytical results”, Energy Economics, 23, 489-509.
 Amundsen, E.S. and R. Schöb (1999) «Environmental Taxes on Exhaustible Resources», European Journal of Political Economy, Vol. 15, 311 – 329
 Amundsen, E.S. and T. Bjørndal (1999) «Optimal Exploitation of a Biomass Confronted with the Threat of Collapse», Land Economics, Vol. 75 (2), 185 –202. 
 Amundsen, E.S., T. Bjørndal and J. M. Conrad: "Open access harvesting of the Northeast Atlantic minke whale". Environmental and Resource Economics 6, 167-185, 1995.
 Amundsen, E. (1992) «Théorie des ressources épuisables et rente petrolière», Economica, Paris

Referanser 

Norske økonomer
Professorer ved Universitetet i Bergen
Fødsler i 1949
Kelsey Chow

Kelsey Asbill Chow (født  i Columbia i Sør-Carolina) er en amerikansk skuespiller. Hun er kjent fra TV-serien «To konger» (Pair of Kings) hvor hun spiller Mikayla Makohla.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Columbia i Sør-Carolina
Sørlenangsbotn naturreservat

Sørlenangsbotn naturreservat er et naturreservat i Lyngen kommune i Troms. Reservatet ble opprettet 8. desember 1995, og omfatter innerste del av fjorden Sørlenangen, fra en linje mellom Blokkøra i øst og Engneset i vest og sørover til Sørlenangsbotn, samt tilstøtende områder på land. Området ble fredet for å bevare et stort fjæreområde med brede strandenger, hvor vegetasjonen er svært variert og en rekke vannfuglarter finnes i stort antall, spesielt i trekkperiodene. Reservatet har et areal på 3240 dekar, hvorav 860 dekar på land, 2360 dekar sjøareal og 20 dekar ferskvann.

Det vernede området består av ei stor mudderfjære som tørrlegges ved fjære sjø. På land finnes ett av de største og mest uberørte strandengområdene i Troms, med strandengkanter og myrarealer av varierende bredde, omgitt av bjørkeskog. Lengst sør i området munner Botnelva (Strupskarelva) ut. Blokkøra, lengst nordøst i området, er en endemorene fra slutten av siste istid, og er svært viktig for vurderingen av forløpet av isavsmeltingen i denne delen av landet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Naturreservater i Troms og Finnmark
Lyngens geografi
Verneområder opprettet i 1995
Emanuel Winge

Emanuel Fredrik Hagbarth Winge (født 20. desember 1827 i Fredriksvern (Stavern), død 18. november 1894 i Kristiania) var en norsk lege og professor i medisin.

Etter examen artium 1845 og cand.med. 1851 virket han som lege under koleraepidemien 1853 og på fregatten «Freya» 1854.  I 1858 ble  han landets første prosektor i patologi ved Rikshospitalet og foreleste, såvel som fikk møte spedalskhetens mester Rudolf Virchow i 1857 under dennes besøk hos spedalskforskerne ved Det Kongelige Frederiks Universitet og Bergens Museum.  Samme året møtte han også Felix Hoppe-Seyler.  Winge ble i 1866 landets første professor i patologi (sykdomslære) og patologisk medisin.  Han gikk over til et nytt professorat i indremedisin i 1869, patologi-professoratet overtatt av Hjalmar Heiberg. De to (Heiberg og Winge) hadde i 1869 oppdaget Den Winge-Heibergske infektiøse endokarditt (sammenhengen mellom betennelse og endokarditt, altså en feil på hjerteklaffen).   Fra 1873 var han i redaksjonen for Norsk magasin for lægevidenskaben.  Han ble æresdoktor i 1877 ved Universitetet i Uppsala.  Etter hans død i 1894 ble professoratet i patologi overtatt av Søren Bloch Laache (1854–1941).

Winge giftet seg i 1864 med Hulda Sophie Hübert (1835–1913). Blant deres barn var legen 
Gerhard Johan Winge (1867–1945) som var far til møbeldesigneren Bendt Winge (1907–1983).

Referanser 

Norske leger
Patologer
Norske medisinprofessorer
Professorer ved Universitetet i Oslo
Alumni fra Universitetet i Oslo
Personer fra Larvik kommune
Karl Ingvaldsen

Karl Johan Kvinlog Ingvaldsen (født 3. juli 1915 i Trondheim,
død 22. januar 1995)
var en norsk geolog, mellom 1962 til 1973 administrerende direktør ved Norges geologiske undersøkelse (NGU).

Fra 1937 til 1957 arbeidet han ved Røros Kobberverk, hvor han mellom 1956 og 1957 også ledet Statens undersøkelser av Kautokeino kobberfelter, som var underlagt Industridepartementet. Han var direktør for Institusjonsgruppen NGU, Geofysisk Malmleting og Statens Råstofflaboratorium. Mellom 1955 og 1957 satt han som formann i fellesstyret for de tre institusjonene. Han var rådsmedlem i Norges teknisk-naturvitenskapelige forskningsråd fra 1959 til 1967.

Referanser 

Norske geologer
Norske geologiprofessorer
Norske bergingeniører
Personer fra Trondheim kommune
Skjellbreia (Trondheim)

Skjellbreia (av norrønt Skjaldbreið, bredt som et skjold) er det største vannet i Bymarka i Trondheim, og ligger i øvre del av Leirsjøvassdraget. Vatnet får tilsig fra Vintervatnet nær foten av fjellet Gråkallen og fra Kvistingen nær fjellet Storheia. Utløpet i sørenden renner ned til Litl-Leirsjøen og derfra videre til Store Leirsjøen. Det største dypet er om lag 41 meter. Vannet har stor bestand av småfallen ørret og røye.

Det går bilveg (bomveg) fram til sørenden av vannet fra Våddan. Like nord for vannet ligger utfartstedet Grønlia, som har servering. I nordvest utgjør vannet grense for Bymarka naturreservat.

Historie 
Skjellbreia var i likhet med Leirsjøvassdraget tidligere en del av Trondheim og Strindas drikkevannsforsyning fra 1922 og frem til 1993, da den ble satt i reserve for Jonsvatnet. Etter at innsjøen Benna i Melhus ble koblet sammen med Jonsvatnet i 2016 ble vannene i Leirsjøvassdraget frigitt til friluftsformål. Skjellbreia ble oppdemt for første gang rundt 1730 i forbindelse med mølledriften. I 1868 ble denne dammen påbygd og vannstanden hevet i innsjøen. Dagens dam er en betongdam som ble oppført rundt 1930 og som gjør at Skjellbreia er oppdemt med rundt fire meter.

Nedenfor utløpet av innsjøen mot sør ved Hallsetaunvegen finnes det ruiner av to kornmøller som lå strategisk til på hovedvegen mellom Byneset og Trondheim gjennom Bymarka. Møllebruket ble benyttet av bønder fra både Byneset, Leinstrand og Byåsen. Driften av disse møllene var i perioden fra 1732 til rundt 1900.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Wikioppføring av «Skjelbreia» hos Strinda historielag
 «Skjellbreia» Hos Trondheim og omland fiskeadministrasjon (TOFA)
 Trondheim.no – Skjellbreia

Innsjøer i Trondheim
Bymarka
Yu Minzhong

Yu Minzhong (kinesisk: 于敏中, pinyin: Yú Mǐnzhōng; født 1714 fra fylket Jintan i provinsen Jiangsu i Kina, død 1779) var en kinesisk embedsmann og politiker under Qing-dynastiet. Han var Qianlong-keiserens viktigste minister under den midtre del av Qianlong-eraen, ansett som hederlig av mange i samtiden, men ble rett etter sin død avslørt for stor korrupsjon. 

Han hadde ikke så stor innflytelse på keiseren som forgjengerne hadde hatt, eller som den senere keiserlige yndling Heshen skulle få.

Han er også kjent for sitt forfatterskap og sin kinesiske kalligrafi.

Personer fra Changzhou
Mandariner
Kinesiske politikere
Kinesiske kalligrafer
Kinesiske forfattere
Hållö fyr

Hållö fyr er et fyr beliggende på Hållö i Bohuslän. Fyret ble bygget i 1842, som et rundt hvitt steintårn. Det ble forhøyet med en rød ståltopp i 1868, er nå 20 meter høyt og har totalt 40 meter høyde over havet.

Fra det ble opprettet kom fyrlyset fra ni oljelamper plassert i parabolske speil montert på en roterende stålring. Idag er disse erstattet med et elektrisk system.

Fyret eies av den svenske statlige myndigheten Sjöfartsverket.

Hållö fyr har en fremtredende plass i Evert Taubes vise Balladen om briggen 'Blue Bird' av Hull. Blue Bird går på grunn ved Hållö fyr «själva julafton '72» med katastrofalt resultat.

Litteratur 
Resehandbok XVIII - Västkusten och Göteborg, red. Anders Pallin, Svenska Turistföreningen, Wahlström & Widstrand, Stockholm 1918 s. 50f

Fyr i Sverige
Sotenäs kommune
Artikler i sjøfart-prosjektet
Magnus Nome

Magnus Nome (født 1980) er en norsk skribent og redaktør med bakgrunn fra TV, radio og skrivende journalistikk. Han har levert innhold til blant annet NRK1, Kanal24, RadioNorge, Dagbladet og Ny Tid, og jobbet fram til 2012 som redaktør i Teddy TV.

Nome er en av skaperne av TV-seriene Folkeopplysningen og Siffer som begge gikk på NRK1, og forfatter av boken som kom i forlengelsen av sistnevnte. Han ble i 2012 ansatt som redaktør i det Londonbaserte nettmagasinet openDemocracy.

Referanser

Eksterne lenker 
 openDemocracy
 

Norske forfattere
Norske regissører
Norske manusforfattere
Norske redaktører
Personer fra Oslo
Fødsler i 1980
Skien isstadion

Skien isstadion er en kunstfrossen skøytebane i Skien i Telemark. Stadionet åpnet i 1987 og er en del av Skien fritidspark på Klosterskogen.

Isflaten er 70 ganger 184 meter stor og blir brukt av skøytegruppa i Herkules Idrettsforening, tidligere også av Skien Bandyklubb.

Arrangementer 
På stadionet er det blitt arrangert flere mesterskap:
Internasjonale mesterskap på skøyter
 Allround-VM på skøyter 1988, kvinner
Norske mesterskap i hurtigløp på skøyter
 Sprint-NM på skøyter 1990
 Stafett-NM på skøyter 1990
 Allround-NM på skøyter 2002
 Junior Enkeltdistanse-NM på skøyter 1990
 Junior Allround på skøyter 1998
 Junior Enkeltdistanse-NM på skøyter 2003
 Junior Allround-NM på skøyter 2004

I tillegg har det også vært to verdenscupløp i hurtigløp på skøyter her.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 

Sport i Skien
Byggverk i Skien
Idrettsanlegg i Vestfold og Telemark
Bandybaner i Norge
Skøytearenaer i Norge
Artikler i skøytesportprosjektet
Cofidis (bank)

Cofidis er et fransk finansselskap i Otto GmbH-konsernet.

Cofidis ble grunnlagt i 1982 av 3 Suisses International i samarbeid med Cetelem, og spesialiserer seg i forbrukerlån.

Selskapet sponser sykkellaget Cofidis, Le Crédit en Ligne.

Cofidis' forretningskonsept med å tilby tilpassede forbrukerlån via telefon eller over Internettet har blitt eksportert til andre land. I 2003 dannet Cofidis og Crédit Mutuel Nord Europe et samarbeid, Créfidis. I 2004 kjøpte Cofidis en 66-prosent andel i C2C, finansavdelingen i Camif Group.

Eksterne lenker
 

Franske selskaper
Finansselskaper
Martín Montoya

Martín Montoya Torralbo (født 14. april 1991) er en spansk fotballspiller som spiller for Real Betis.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Spanske fotballspillere
Deltakere for Spania under Sommer-OL 2012
Fotballspillere under Sommer-OL 2012
Fotballspillere for FC Barcelona B
Fotballspillere for FC Barcelona
Fotballspillere for FC Internazionale Milano
Fotballspillere for Real Betis Balompié
Fotballspillere for Valencia CF
Fotballspillere for Brighton & Hove Albion FC
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Fødsler i 1991
Satyendra Nath Bose

Satyendra Nath Bose (bengali: সত্যেন্দ্রনাথ বসু, Satyendranāth Basu; født 1. januar 1894 i Calcutta i Britisk India, død 4. februar 1974) var en indisk fysiker og matematiker som gjorde viktig arbeid innen teoretisk fysikk.

Han er mest kjent for sine arbeider i kvantemekanikk på tidlig 1920-tall, da han la grunnlaget for Bose-Einstein-statistikk og teorien for Bose-Einstein-kondensat. Han er blitt hedret med å få partikkelbetegnelsen boson oppkalt etter seg.

Referanser

Litteratur 
 S. N. Bose. "Plancks Gesetz und Lichtquantenhypothese", Zeitschrift für Physik 26:178-181 (1924). (The German translation of Bose's paper on Planck's law)
 Abraham Pais. Subtle is the Lord...: The Science and Life of Albert Einstein. Oxford and New York: Oxford University Press, 1982. (pp. 423–434). ISBN 0-19-853907-X.
 "Heat and thermodynamics" Saha and Srivasthava.
 Lev Pitaevskii and Sandro Stringari. "Bose-Einstein Condensation". Clarendon Press, 2003, Oxford.

Eksterne lenker 
 Biografi over Bose
   On S. N. Bose, his works and related themes. A blog
 Hindu School, Kolkata
 Scienceworld's biography of Satyendra Nath Bose
 The Indian Particle Man (audio biography at BBC Radio 4)
 Bosons - The Birds That Flock and Sing Together  (biography of Bose and Bose-Einstein Condensation)
 https://web.archive.org/web/20120625045358/http://www.itbhuglobal.org/chronicle/archives/2007/04/#001646 - Satyendra Nath Bose and Bose-Einstein Condensation Principle.
 University of Dhaka

Indiske fysikere
Indiske matematikere
Personer fra Kolkata
Medlemmer av Royal Society
Fysikere på 1900-tallet
Matematikere på 1900-tallet
Smetana

Smetana er et melkeprodukt fra Sentral- og Øst-Europa som fremstilles av uhomogenisert syrnet fløte. Det har blitt hevdet at smetana er et produkt av russisk opprinnelse. Smetana minner om crème fraîche (28 % fett), men siden det ikke har blitt homogenisert, skiller det seg ikke når det kokes eller brukes i varme retter. De mest anvendte smetana-variantene har 15–30 % fettinnhold og er mer syrlig enn crème fraîche.

Produktet 
Fettinnholdet i smetana varierer fra 10 til 70 %. De mest alminnelige smetana-variantene som er til salgs i supermarkedene har 10–40 % fettinnhold. Tilsetning av fortykningsmidler som gelatin er ikke forbudt, men betraktes ikke som autentisk. Smetana-produkter tilsatt gelatin og lignende anses av forbrukere flest for å være av lavere kvalitet og uegnet til matlagning, ettersom noen retter vil bli mislykket dersom man anvender smetana tilsatt fortykningsmiddel.

Bruksområde

Generelt 
I mange østeuropeiske kjøkken brukes smetana i forretter, hovedretter, supper og desserter. For eksempel kan det være blandet i supper, grønnsaks- og kjøttretter, servert med pelmeni eller piroger, eller brukes som fyll i krydrede pannekaker. Produktet kan også blandes med hytteost, løk, paprika og andre krydderier til en pikant smøreost som spises på brød. Ettersom smetana i motsetning til crème fraîche ikke skiller seg ved høye temperaturer, anvendes det blant annet til kjøtt- eller grønnsaksgryteretter og andre retter som krever en lang tilberedningstid i ovnen.

Ungarn 
Ungarske kokker bruker smetana (ungarsk tejföl eller tejfel) i sauser som paprikas og i oppskrifter som skinke-fylte pannekaker (palacsinta). I de seneste tiårene har mange forbrukere i stadig større grad etterspurt meieriprodukter med lavere fettinnhold. Derfor har smaken og konsistensen til mange meieriprodukter blitt endret. Noen ungarske kokebøker anbefaler nå å erstatte smetana med crème fraîche blandet med fløte (38–40 % melkefett).

Finland 
Smetana er meget utbredt i det finske kjøkken, ikke minst i Karelen og Ingermanland. I ukrainsk og russisk kjøkken bruker man ofte smetana som tilsetning (garnityr) i borsjtsj og andre supper, samt som ingrediens i vareniki og pelmeni.

Tyskland 
Schmand er typisk for noen lokale tyske kjøkken, især i Hessen og Thüringen. Bemerkelsesverdig er at det ikke kun anvendes i krydrede retter, men også i kaker som Schmandkuchen og desserter.

Referanser 

Russisk mat
Meieriprodukter
Ungarsk kultur
Finsk mat og drikke
Tysk mat
Tuorla observatorium

Tuorla observatorium (finsk: Tuorlan observatorio) er Åbo universitets
astronomiske observatorium. Det ligger i Sankt Karins kommune, ca 10 km øst for Åbo.
 
Observatoriet inneholder et 1 m Dall-Kirkham-speilteleskop og et 70 cm Schmidt-kamera. Speilteleskopet er Finlands største. Videre har observatoriet et 2 m radioteleskop.
 
Observatoriet ble grunnlagt i 1952 av Yrjö Väisälä. Han var også observatoriets første direktør.
I 2008 ble det bygget et planetarium i tilknytning til observatoriet.

Eksterne lenker 
  History of Tuorla Observatory

Astronomiske observatorier
Åbo
Byggverk i Finland
Byggverk i Egentliga Finland
Erik Boheman

Erik Carlsson Boheman (født 19. januar 1895 i Stockholm, død 18. september 1979 i Gränna) var en svensk diplomat og politiker (Folkpartiet). 

Boheman studerte i Stockholm der han ble juris kandidat i 1918. Samme år ble han ansatt som attaché ved den svenske ambassaden i Paris og året derpå i London. I 1921 fikk han fast stilling ved Utrikesdepartementet og var i begynnelsen av 1930-tallet envoyé i Istanbul, Sofia, Aten, Warszawa og București. 

I 1938 ble han kabinettssekreterare, en stilling han hadde under hele andre verdenskrig, frem til 1945. I krigens sluttfase var han samtidig svensk envoyé i Paris og den stedfortredende kabinettssekreteraren Vilhelm Assarsson var i perioder fungerende kabinettssekreterare. Boheman var ambassadør i først i London i årene 1947-1948, og deretter i Washington 1948-1958. Derpå ble han riksdagsledamot i (första kammaren) for Folkpartiet i årene 1959-1970 for Göteborgs stads valkrets, og han var talman i första kammaren i årene 1965-1970.

Ved siden av de politiske vervene var Boheman også styrerepresentant i SAAB fra 1958, Stockholms Enskilda Bank og ved flere andre foretak innen industrien.

Han var også hedersdoktor ved Gustavus Adolphus College, Saint Peter og Augustana College, Tufts College og ved Uppsala universitet samt ridder av Serafimerordenen.

Boheman var sønn av kanslisekreteraren Carl Boheman og Ellen Abramson samt bror til Maud Boheman (1888–1957) som var gift med bokhandler Gunnar Josephson, foreldre til skuespilleren Erland Josephson. Erik Bohemans farfar var entomologen Carl Henrik Boheman.

Erik Boheman var gift første gang (1919–1927) med grevinne Gunilla Wachtmeister, datter av universitetskansler greve Fredrik Wachtmeister og friherrinnan Louise af Ugglas, andre gang i 1932 med Margaret Mattsson, datter til grosshandler Allan Mattsson og Karin Danielsson. Erik Boheman var mormors far til skuespilleren Richard Ulfsäter.

Litteratur 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), bind 4, s. 66

Svenske ambassadører
Ambassadører til Storbritannia
Ambassadører til USA
Svenske statssekretærer
Personer fra Stockholm
Serafimerordenen
Kabinettssekreterare
Riksfjord skole

Riksfjord skole er en kombinert barne- og ungdomsskole i Aukra kommune, og den eneste på øya Gossen. Skolen har også en avdeling på den tidligere Solem skole.

Barne- og ungdomsskoler i Møre og Romsdal
Aukra
Helseetaten i Oslo

Helseetaten i Oslo (Helseetaten) er en etat i Oslo kommune under Byrådsavdeling for eldre og sosiale tjenester. Helseetaten ble opprettet i 2012 gjennom en sammenslåing av Legevakten og Tannhelsetjenesten Oslo KF samt deler av Helse- og velferdsetaten og deler av Storbyavdelingen. Etaten ledes av direktør Hilde Therese Hamre.

Helseetaten driver Oslos offentlige legevakt og tannhelsetjeneste. Etaten har oppgaver knyttet til folkehelse, smittevern, miljørettet helsevern, migrasjonshelse og omsorgsrelaterte tjenester. Etaten ivaretar Oslos kommunelegefunksjon og har også ansvar for tilsyns-, revisjons- og kontrolloppgaver. Etaten ivaretar Byrådsavdeling for eldre og sosiale tjenesters operative systemeieransvar for sektorens fagsystemer. Etaten har bred helsefaglig kompetanse innenfor folkehelse, samfunnsmedisin og klinisk helsearbeid.

Organisering
Helseetaten ledes av direktøren og hans lederteam med medlemmer fra hver av de sju avdelingene:

 Adminstrasjonsavdelingen
 Fagsystemavdelingen
 Tannhelsetjenesten
 Allmennlegevakten
 Folkehelse- og omsorgsavdelingen
 Avdeling for psykososiale tjenester
 Avdeling Aker

Eksterne lenker
 

Kommunale myndigheter i Oslo
Helse- og sosialtjenester i Oslo
Helsemyndigheter
Etableringer i 2012
Leksaksmuseet

Leksaksmuseet («Leketøymuseumet») er et museum i Fisksätra i Nacka kommune i Stockholms län i Sverige. Leksaksmuseet åpnet 30. august 1980 ved Mariatorget i Stockholm, og fra 2005 til 2017 lå det på Tegelviksgatan 22 i Södermalm, i anslutning til Spårvägsmuseet. I 2018 åpnet museet i Nacka.

I museumet finnes blant annet Järnvägssällskapet's modelljernbaner.

Eksterne lenker 
 

Museer i Stockholm
Nacka kommune
Museer etablert i 1980
Leketøy
1980 i Sverige