alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sylvia Syms

Sylvia Syms (født 6. januar 1934 i London i England) er en britisk skuespillerinne. Hun er mest husket for å ha spilt i flere filmer i 1950- og 1960-årene, men hun er fremdeles aktiv innen film, TV og teater.

Biografi

Privat 
Syms ble født i London. Foreldrene var Daisy (Hale) og Edwin Syms, som var henholdsvis et fagforeningsmedlem og en embetsmann. Hun ble utdannet ved Royal Academy of Dramatic Art. Datteren Beatie Edney er også en skuespillerinne.

Karriere 
Syms begynte å spille i filmer i andre halvdel av 1950-årene. I My Teenager Daughter spilte hun Anna Neagles vanskelige datter og i disse årene jobbet hun også med Flora Robson, Orson Welles, Stanley Holloway, Lilli Palmer og William Holden. I 1958 spilte hun i filmen Ice-Cold in Alex, som i de siste årene har blitt en kultklassiker fordi et klipp fra filmen ble brukt i en ølreklame.

I 1958 spilte hun også i den engelske borgerkigshistorien The Moonraker med George Baker. Noen få år senere spilte hun Tony Hancocks kone i komedien The Punch and Judy Man. Etter denne fulgte flere komedier, som The Big Job, men hun fikk mest hyldest for dramaene hun var med i, slik som The Tamarind Seed. For denne filmen ble hun nominert til en British Film Academy-pris. I 1970-årene spilte hun blant annet i komiserien My Good Woman (1972–74). Hun har også spilt Margaret Thatcher i både TV og på teater og i 1989 spilte hun i TV-serien Doctor Who i historien Ghost Light.

I 2002 var hun med i miniserien The Jury og i 2006 spilte hun Elizabeth Bowes-Lyon i filmen The Queen med Helen Mirren. Syms ble i juni 2007 utnevnt til offiser av Order of the British Empire.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Engelske skuespillere
Personer fra London
Order of the British Empire (OBE)
Kattemynte

Kattemynte (Nepeta cataria) er en urt i slekten kattemynter, som tilhører leppeblomstfamilien og stammer fra Mellomeuropa, Vest- og Sentral-Asia. Blomstene er enten helt blå, eller hvit-rosa. Planten er nok best kjent for sin opphissende egenskaper overfor katter, derav også navnet.

Kattemynte er en flerårig urt som blir omkring 40–100 cm høy og trives på kalkholdig grunn. Blomsterkronen er normalt hvit med røde prikker på underleppen. Krona danner tallrike, tette kranser på en akslignende blomsterstand i toppen av hovedstengelen. Kultiverte planter kan variere i vekstform og blomsterfarger. Den blomstrer normalt i juli-august.

Effekt på katter 
Kattemynte inneholder 0,2-0,7 prosent eteriske oljer. Kommersielle produkter, som framstilles fra oljen av Nepeta cataria, canariabus og noen andre arter i slekten kattemynter, som retter seg mot tamkatter (og katteeiere) selges gjerne i zoobutikker og hos veterinærer under navn som catnip og katteparfyme med mer. Kattenes reaksjon på virkestoffet i planten har også gitt den tilnavnet kattehasj.

Den aktive komponenten i kattemynte er nepetalakton (C10H14O2). Den allmenne oppfatningen er at denne komponenten trigger kattens feromoner og gir en slags parings- eller lystfølelse, noe som får den til å oppføre seg unormalt. Effekten varer vanligvis i 5–15 minutter.

Kattunger under tre måneder viser vanligvis ingen spesielle reaksjoner eller interesse for kattemynte. Eldre katter kan derimot bli svært oppspilte og rulle seg, gni seg, hoppe, sprette og male av ubegrenset glede og velbehag. Noen hannkatter kan bli aggressivt opphisset (helst ukastrerte).

Medisinsk bruk 
Kattemynte kan også ha en medisinsk virkning på mennesker og har tradisjonelt blitt brukt for en rekke lidelser. Bruk inkluderer sovemiddel, muskelavslappende og i noen grad som beroligende middel. Bruken av kattemynte som medisin er i dag svært uvanlig og er erstattet av farmasøytiske produkter.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Erowid – Catnip
 Rolv.no - Bilder av kattemynte

Leppeblomstfamilien
Urter
Hvite blomster
Blå blomster
Stauder
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Planter formelt beskrevet i 1753
Kari Storækre

Kari Storækre (født 22. juni 1950) er en norsk fjernsynsjournalist, som ble omtalt som TV-kjendis gjennom 1980-årene. Hun har utgitt to bøker om Treholt-saken.

Bakgrunn og virke 
Storækre var tidligere gift med Arne Treholt, men benyttet seg av adgangen til å kreve skilsmisse etter at han hadde blitt dømt til 20 års fengsel for landssvik og spionasje i det som ble kjent som Treholt-saken. Hun arbeidet i flere år i NRK, opprinnelig i Dagsnytt. I 1983 ledet hun informasjonsserien Datahverdag. Da Treholt ble arrestert var hun programleder for programmet «Unnskyld at jeg spør» i NRK fjernsynet. NRK-ledelsen valgte da å ta henne av luften, med den begrunnelse at hun ville skade programmet på grunn av sin tilknytning til Treholt-saken. Etter mye offentlig diskusjon ble beslutningen omgjort.

Hun flyttet senere til Sverige, der hun giftet seg med TV-programlederen og -produsenten Åke Wilhelmsson. Sammen startet de Nordic Channel, nåværende TV5, og produserte på slutten av 1980-årene et frokost-TV-program. De driver nå selskapet TV-skolan i Sverige, som bl.a. arrangerer kurs for folk som skal på TV.

I 1985 utga hun boken God tur til Paris om Treholt-saken. Tittelen er en henspilling på at Treholt hadde fortalt henne at han skulle til Paris, da han egentlig skulle reise til Wien for å møte KGB-agenten Gennadij Titov i 1984. I boken beskriver hun Treholt-saken slik hun oppfattet den, og gjengir også private brev fra Arne Treholt. Boken har blant annet blitt oversatt til svensk og dansk.

Hun utgav en ny bok om Treholt-saken i 1993.

Litteratur 
 1993: I søkelyset, Curious, Stockholm, ISBN 91-630-2241-9, ISBN 91-630-2201-x (svensk «Spionhustrun» skärskådad, oversatt av Åke Wilhelmsson, Curious, Stockholm, ISBN 91-630-2248-6)
 1985: God tur til Paris, Gyldendal, Oslo, ISBN 82-05-16307-3 (svensk Min historia, oversatt av Åke Wilhelmsson, Viva, Stockholm, ISBN 91-614-0071-8)

Referanser 

NRK-journalister
Norske forfattere
Fødsler i 1950
Trikloretylen

Trikloretylen er en klorinert hydrokarbon vanlig brukt som et industrielt løsningsmiddel.  Det er en klar ikke-brennbar væske med en søtlig lukt.

Dets IUPAC navn er trikloreten.  I industrien er det referert til ved forkortelsene TCE, Trike og tri, og det er solgt under flere handelsnavn. I tillegg til dets industrielle anvendelser, ble trikloroetylen brukt fra omkring 1930 som et volatilt anestetika og analgesi i millioner av pasienter, før dets toksiske egenskaper ble påvist.

Organiske forbindelser
Petsjenga (by)

Petsjenga (russisk: Пече́нга, finsk: Petsamo, nordsamisk: Beahcán, skoltesamisk: Peäccam) er en mindre bymessig bosetning i Petsjenga rajon i Murmansk oblast i Russland. Bosetningen ligger ved utløpet av Petsjengaelva i Petsjengafjorden. Ved folketellingen i 2002 hadde stedet 2 959 innbyggere, som utgjorde 6,4% av Petsjenga rajons totale befolkning. Dette var en økning fra 1989, da det ble registrert 2 671 innbyggere.

Historie 
Petsjenga ble en del av Russland i 1533. Befolkningen i området på den tid var skoltesamer. Selve den første bosetningen her ble grunnlagt i 1533; det var Petsjengaklosteret, av munken Trifon fra Novgorod, på stedet hvor elva Petsjenga løper ut i Barentshavet, 135 km vest for nåtidens Murmansk. Inspirert av eksempelet fra Solovki ønsket Trifon å omvende de lokale skoltesamene til kristendommen, og å vise hvordan troen kunne blomstre i de mest ugjestmilde land. En annen grunn til klosterets plassering var dessuten å markere russisk nærvær.

I 1572 hadde Petsjengaklosteret rundt 50 munker og 200 legbrødre. Seks år etter St. Trifons død i 1583 ble treklosteret plyndret og brent ned av svenskene. Det sies at 51 munker og 65 legbrødre omkom i raidet, som endte historien om Trifons kloster i Petsjenga. Men et nytt kloster tilkom, da det gamle ble gjenoppbygd i 1886. 

Ved freden i Tartu i 1920 ble Petsjenga avstått til Finland, og ble da kalt Petsamo. Under den finske vinterkrigen stod slaget om Petsamo, som ble avsluttet 11. februar 1940. Sovjetunionen besatte Petsamo under vinterkrigen, men gav tilbake området etter krigen. 

Etter angrepet på Norge, i perioden 1940-41, pågikk den såkalte Petsamotrafikken mellom Haparanda/Rovaniemi og Linhammar ved Petsamo, som da var den eneste importhavnen for sjøtrafikk utenfor Østersjøen for Sverige og Finland. 

Området tilhørte Finland til 1944. Etter den finske fortsettelseskrigen ble klosteret her evakuert til Nya Valamo kloster i Savolax. Petsamo ble okkupert av sovjetiske styrker under Lapplandskrigen og ble formelt avtrådt til Sovjetunionen med freden i Paris i 1947.

Referanser

Eksterne lenker
 Skoltesamisk historie 
 Petsjengskij distrikts nettsted

Byer i Murmansk oblast
Eketorp

Eketorp er et rundt borganlegg fra folkevandringstiden (ca. 400 e.Kr) på Stora alvaret på sørlige Öland i Mörbylånga kommun i Kalmar län, Sverige. Borganlegget var en stor bygdeborg og var befestet i tre perioder (Eketorp I-III) til og med 1300 e.Kr, med ett opphold omkring 700-1000 e.Kr. 

De tre byggefasene var:
 Eketorp I (300–400 e Kr) 
 Eketorp II (400–700 e Kr) 
 Eketorp III (1000–1300 e Kr). 

Det første anlegget hadde en omkrets på om lag 57 meter, som på 500-tallet ble utvidet til 80 meter og med om lag 50 bygninger eller rom innenfor murene. På 1000-tallet ble det reist en ny forsvarsmur og hus i tre. Anlegget hadde brønn og dette var trolig en viktig årsak til at det ble bygget. 

Borgen er meget godt gjenoppbygget på 1970-tallet og har rekonstruerte hus fra både folkevandringstiden og høymiddelalderen, for å gjenskape et autentiske miljø. Eketorp har også et meget godt museum inne i borgen og en omfattende litteraturbutikk.

Eksterne lenker
 Artikkel om rekonstruksjonen av Eketorp

Festninger i Sverige
Mörbylånga kommune
Erik Solbakken

Erik Solbakken (født 17. november 1984 i Hemsedal) er en norsk programleder i TV 2. Han jobbet i NRK fra 2004 til 2017. Fra desember 2007 var han sentral i den nye barnekanalen til NRK, NRK Super, og medvirket i barneprogrammene Barne-TV, Julemorgen, Liga og Superkviss. Høsten 2009 ble han programleder for programmet Utfordringen og Krem Nasjonal på NRK Super. 

I mai 2010 ledet han den internasjonale sangkonkurransen Eurovision Song Contest 2010 i Telenor Arena sammen med Nadia Hasnaoui og Haddy Njie. I januar 2011 ledet han Idrettsgallaen, igjen sammen med N'jie. Solbakken ble våren 2011 knyttet til underholdningsavdelingen i NRK og ble en del av gullrekka med programmet Popstokk. Fra 2012 til 2015 var han sammen med Hasse Hope programleder for NRKs humortalkshow Karl Johan. For programmet vant han Gullruten 2014 i klassen beste mannlige programleder. I februar 2013 var han programleder i Melodi Grand Prix i Oslo spektrum.  I 2013 forlot Solbakken NRK og startet produksjonsselskapet Norsk fjernsyn AS, som senere ble kjøpt opp av danske Monday Media. Han fortsatte som programleder på NRK gjennom selskapet. I mai 2017 sluttet han å jobbe for NRK, og gikk over til TV 2, for å jobbe med et prosjekt sammen med Morten Ramm.

TV-programmer 
TV-programmer Solbakken har vært programleder for:

2007: BarneTV, Julemorgen, Liga og Superkviss (NRK Super)
2009-2010: Krem Nasjonal (NRK)
2010: Eurovision Song Contest (NRK)
2011: Idrettsgallaen (NRK)
2011: Popstokk (NRK)
2012-2015: Karl Johan (NRK)
2013-2014: Melodi Grand Prix (NRK)
2020: Lystløgner (TV 2)
2021: Norges nye megahit (TV 2)
2021:  Lego Masters (TV 2)

Annet 
Solbakken var også stemmen til Tintin i den norske utgaven av Steven Spielbergs filmversjon, og er medvirkende i boken Sånn ca. alt om sex og kjærlighet. Han har også en podcast med Mads Hansen, som heter «Topp 3».

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Omtale av Erik Solbakken hos Plan B (management)
 Karl Johan på NRK
 
 
 
 

Programledere for NRK
 Programledere for TV 2
NRK Barne-TV
Vinnere av Gullruten for beste programleder
Personer fra Hemsedal kommune
Alumni fra Høgskulen i Volda
Programledere for Melodi Grand Prix
Programledere for Eurovision Song Contest
Tsypnavolok

Tsypnavolok (russisk: Цыпнаволок, skoltesamisk: Caappinjargg, nordsamisk: Sabbenjárga, finsk: Tsipniemi) er en landsby i Petsjenga rajon i Murmansk oblast. Den ligger nordøst på Fiskerhalvøya, helt ytterst mot Barentshavet. 

Tsypnavolok er kjent som den største og viktigste bosetningen for de såkalte kolanordmenn. I 1867 begynte norske fiskere å bosette seg i Tsypnavolok. I 1929 var det bosatt 114 nordmenn i bygda.

Nordmennene i Tsypnavolok ble i 1939–40 fordrevet til Karelen og Arkhangelsk oblast, og mange ble henrettet eller døde av sult og nød. Ingen nordmenn fikk vende tilbake til bygda etter krigen.

I Tsypnavolok er det i dag en militær enhet, en meteorologisk stasjon og et fyr.

Kilder
Kolanordmennene - et stykke norsk utvandrerhistorie Artikkel av Morten Jentoft hos nrk.no

Referanser 

Murmansk oblast
Tidligere byer i Russland
Bosetninger etablert i 1867
Korjazjma

Korjazjma (russisk: Коря́жма) er en by i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger på venstre bredd av elva Vytsjegda, 30 km øst for Kotlas. Byen ble grunnlagt i 1535.

Demografi 
Befolkningsutvikling:
{| class="wikitable"
|-
! År || Folketall || Kilde
|-
| 1959 || align=right |  || Folketelling 1959
|-
| 1970 || align=right |  || Folketelling 1970
|-
| 1979 || align=right |  || Folketelling 1979
|-
| 1989 || align=right |  || Folketelling 1989
|-
| 2002 || align=right |  || Folketelling 2002
|-
| 2010 || align=right |  || Folketelling 2010
|}

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Arkhangelsk oblast
Bosetninger etablert i 1535
1535 i Europa
Njandoma

Njandoma (russisk: Няндома) er en by i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger 347 km sør for Arkhangelsk.

Njandoma ble grunnlagt i 1896 som en bosetning rundt jernbanestasjonen Njandoma. Bosetningen har hatt bystatus siden 1939.

Demografi 
Befolkningsutvikling:
{| class="wikitable"
|-
! År || Folketall || Kilde
|-
| 1959 || align=right |  || Folketelling 1959
|-
| 1970 || align=right |  || Folketelling 1970
|-
| 1979 || align=right |  || Folketelling 1979
|-
| 1989 || align=right |  || Folketelling 1989
|-
| 2002 || align=right |  || Folketelling 2002
|-
| 2010 || align=right |  || Folketelling 2010
|}

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Arkhangelsk oblast
Bosetninger etablert i 1896
1896 i Russland
Det niende korstog

Det niende korstog ble holdt i 1271–1272.

Den framtidige Edward I av England startet det siste av hovedkorstogene i 1271, etter å ha vært med på det åttende under Ludvig IX. Han oppnådde svært lite i Syria, og trakk seg tilbake etter å ha inngått en våpenhvile i 1272. 

Antiokia hadde falt i 1268, Tripoli falt i 1289, og med Acres fall i 1291 forsvant den siste rest av korsfarerstatene.

9
Konflikter i 1271
Konflikter i 1272
Lisa-Mari Moen Jünge

Lisa-Mari Moen Jünge (født 21. april 1988) fra Molde er en norsk jurist og tidligere journalist og modell. 

9. april 2007 fikk hun tittelen Frøken Norge. Samme år representerte hun Norge i verdens største og mest prestisjetunge missekonkurranse, Miss World i Kina (Hainan, Sanya). Hun ble ikke plassert blant de 16 semifinalistene til tross for at hun fikk stor oppmerksomhet blant bookmakerne og ble spådd en 7.-plass av de totalt 106 deltagerne av Centrebet. 

Hun har jobbet som modell/vertinne, og har vært avbildet i flere norske blader.

Grunnet blant annet en omlegging av Frøken Norge konseptet, skulle hun også være Norges representant i Miss Universe 2008. Nesten et halvt år etter at det ble kjent at hun skulle reise til Miss Universe, kom det en pressemelding om at hun ikke ble  godkjent av Miss Universe-organisasjonen på grunn av at hun allerede hadde "abdisert" som Frøken Norge noen måneder før den internasjonale finalen. Det ble dermed bestemt at hun skulle representere Norge i verdens 3. største missekåring, Miss International, som ble holdt 10. november 2008 i Macao i Kina. Under konkurransen ble hun rangert som nr. 2 på listen over favorittene til å vinne Miss International-tittelen. Verdens største nettsted for internasjonale missekonkurranser, globalbeauties.com, stod for rangeringen. Men til tross for mye oppmerksomhet og favorittstempel, ble hun ikke plassert blant de ti finalistene.   

Hun har blant annet jobbet som sportsanker og reporter for TV 2 Sporten. Hun fullførte en bachelor i journalistikk sommeren 2012 ved Høgskolen i Oslo. Deretter begynte hun å studere jus, og fullførte sin mastergrad i rettsvitenskap sommeren 2017. Per 8. april 2021 jobber hun som advokat hos Regjeringsadvokaten.

Referanser 

Norske modeller
Vinnere av Frøken Norge
Miss World
Per Nyström (historiker)

Per Nyström, (født 21. november 1903, død 3. oktober 1993 i Göteborg) var en svensk historiker, skribent, socialdemokratisk politiker og embetsmann. 

Nyström studerte historie ved Lund under professor Lauritz Weibull, men brøt med dennes historisk-kritiske metode og utviklet et historie-materialistisk syn influert av Marx i en rad artikler i de akademiske tidsskriftene Scandia og Ateneum. Redaktør for Lundagård. Etablerte under Lundaårene et nært vennskap med Tage Erlander. 

Nyström forlot en lovende akademisk karriere for først å bli ombudsmann i Svenska Bankmannaförbundet og senere Gustav Möllers statssekretær i socialdepartementet 1945-1950, der han spilte en viktig rolle for utformingen av den sosialdemokratiske velferdspolitikken.  

I 1950 ble han utnevnt til landshövding i Göteborgs och Bohus län, der han blant annet drev gjennom etableringen av et petrokjemisk kompleks i Stenungsund.

I 1955 fullførte han sin doktoravhandling om den svenske manufakturindustriens utvikling under 1600- og 1700-tallet, der han viste statens betydning for industrialiseringens første fase. Nyström ble utnevnt til professor av regjeringen i 1986.

Nyström sto for en reformistisk tolkning av marxismen innen det svenske sosialdemokratiet.

Bibliografi 
 Stadsindustriens arbetare före 1800-talet: bidrag till kännedom om den svenska manufakturindustrien och dess sociala förhållanden, doktorgradsavhandling, Stockholm 1955 
 Pargas Kalkbergs aktiebolag 1898-1948: en allmogenärings utveckling till storindustri, Pargas 1951 
 Sammen med Fabian Månsson: Vikingatidens historia : från stammarna till de nordiska riksbildningarna, Stockholm 1939
 I folkets tjänst: artiklar 1927-83 (Redaktør Anders Björnsson) Ordfront: Stockholm 1983

Litteratur 
 Jag har speglat århundradet. En bok om Per Nyström, Forser, T., Rabén Prisma: Stockholm 1996

Svenske sosialdemokrater
Svenske historikere
Personer fra Göteborg
Åfoss

Åfoss er en bydel i Skien med ca 2100 innbyggere.
Åfoss ligger 5 km fra Skien sentrum, like ved Skien lufthavn, Geiteryggen. 

Før var Åfoss en del av Solum kommune, som i 1964 ble slått sammen med Gjerpen og Gulset til storkommunen Skien.

Referanser

Bydeler i Skien
Glenn Andersen

Glenn Brevik Andersen (født 5. april 1980 i Arendal) er en norsk fotballeder og tidligere fotballspiller som er sportslig leder for Fotballklubben Jerv.

Han har tidligere spilt for , , Start og . Andersen er en anvendelig spiller som kan bekle alle roller i forsvaret. Han var med på å vinne cupen for Strømsgodset i 2010 og scoret ett mål i finalen mot .

Fra 1. januar 2012 er Andersen igjen tilbake i . Han spiller i 2012-sesongen som kaptein på laget i Adeccoligaen, med Jesper Mathisen som visekaptein.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Spillerprofil på godset.no

Norske fotballspillere
Fotballspillere for FK Jerv
Fotballspillere for Eik-Tønsberg
Fotballspillere for FK Ørn-Horten
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Personer fra Arendal kommune
Norgesmestere i fotball
Fødsler i 1980
Innskuddsmetall

Et overgangsmetall (transisjonsmetall, overgangsgrunnstoff, innskuddsmetall) er definert på flere måter.

Begrepet omfatter oftest grunnstoffene i gruppene 3-12 i periodesystemet. Dette er de samme gruppene som utgjør d-blokken. For disse grunnstoffene blir d-skallene fylt med elektroner etter hvert som en går mot høyre i periodene.

Ifølge definisjonen fra IUPAC omfatter det grunnstoffene der d-underskallet er bare delvis fylt, eller som kan danne kationer med et delvis fylt d-underskall.  Denne definisjonen samsvarer med gruppene 3-11 i periodesystemet.

Enkelte kjemikere ekskluderer også gruppe 3 fra overgangsgrunnstoffene pga. deres d0-elektronkonfigurasjon.

Egenskaper

Overgangsmetallene har oftest høye smeltepunkt og er oftest harde. Det finnes unntak, slik som grunnstoffet Kvikksølv (Hg), som har grunnstoffnummer 80. Smeltepunktene er høyest i gruppe 6. De kan ha mange oksidasjonstrinn. Høye trinn er stabile, særlig nede i gruppene. Grunnstoffene kan være sentralatom i ulike komplekser.

Overgangsmetallenes spesielle egenskaper skyldes det delvis fylte elektronskallet. Dette forårsaker bl.a. at forbindelser og ioner av overgangsmetaller er fargede og tiltrekkes av magnetfelt (paramagnetiske), i motsetning til hovedgruppemetallene som gjerne danner fargeløse forbindelser og ioner som frastøtes av magnetfelt (diamagnetiske).

Anvendelse 

Flertallet av industrielle katalysatorer har et overgangsmetall som aktiv substans, ofte platinametaller. Årsaken ligger bl.a. i at overgangsmetaller har evne til å skifte oksidasjonstall i trinn på ± 1 (hovedgruppegrunnstoffer skifter ikke så lett oksidasjonstall, og da gjerne i trinn på ± 2), og at de danner svært mange forskjellige komplekser hvor antall bindinger til metallatomet kan variere. Tilstedeværelse av overgangsmetaller i forbrenningsprosesser kan katalysere dannelse av giftige stoffer eller miljøgifter, f.eks. fosgen på kobberoverflater.

I laboratorier brukes det, da det har magnetfelt (paramagnetiske).

Overgangsgrunnstoffer inngår også i en rekke av kroppens katalysatorer, enzymer. Disse enzymene kalles metalloenzymer og er blant de mest aktive enzymene i kroppen.

Periodesystemet
Periodesystemets grupper
Oksykodon

Oksykodon (C18H21NO4) er et opioid nært i slekt med morfin og heroin. Det er sterkt avhengighetsskapende og brukes derfor gjerne når tilstanden ikke lar seg behandle med annet enn opioidanalgetika. Virkestoffet oksykodonhydroklorid (som tilsvarer oksykodon) brukes i legemidlene OxyContin (Mundipharma), OxyNorm (Mundipharma), Oxycodone (Actavis, Hameln og Vitabalans), Reltebon Depot (Actavis), Targin (Orifarm) og Targiniq (Mundipharma).

Dersom legemidlet brukes mer enn ni dager i måneden i over ni måneder, øker risikoen for å utvikle medikamentoverforbrukshodepine (MOH) betydelig. Legemidlet står på WADAs dopingliste og krever Schengen-attest ved utenlandsreiser.

I USA har utstrakt bruk av medikamentet ført til rundt en halv million dødsfall siden slutten av 1990-årene.

Norge
Det er godkjent for blå resept ved forhåndsgodkjent refusjon fra HELFO.

I Norge har forbruket av medikamentet har gått fra rundt 6 tusen som fikk det foreskrevet av lege i 2004, til over 60 tusen i 2020. Oksykodon er det dødeligste av lovlige opioder, og i 2019 bidro det (sammen med kodein og morfin) til en tredjedel av overdosedødsfall i Norge, mens heroin kun sto for en femtedel. Medikamentet er primært beregnet på kortvarig bruk. En norsk undersøkelse viste imidlertid at av en gruppe pasienter som begynte å bruke det i 2009, brukte nesten halvparten dem ni år senere, da undersøkelsen ble avsluttet.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker
 Oksykodon i Felleskatalogen

Opioider
ATC N02A
Cavallucci

Cavallucci er en italiensk kaketype som lar seg spore tilbake til 1500-tallet. Ordet betyr omtrent små hester. 

Denne dessertretten ble popularisert i Siena og er særlig populær til jul mange steder i Italia. Ingrediensene er mandler, tørkede frukter, koriander, mel og toskansk millefiorihonning.

Eksterne lenker 
 

Italiensk mat
Kjeks
Julekaker
Jul i Italia