alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Byttinger

Byttinger er en norsk dramafilm fra 1991, regissert av Sigve Endresen. Filmen handler om syv storbyungdommer som blir fraktet opp på fjellet og isolert på en seter sammen med flere sosialarbeidere. Disse ungdommene har vært mye borti narkotika, prostitusjon og vold. I fjellheimen skal disse unge menneskene få tilbake troen på seg selv og finne styrke i naturen. Men isolasjonen i fjellet byr på uventede overraskelser som de ikke hadde regnet med.

Eksterne lenker 
 
 Byttinger hos Filmweb
Filmer fra 1991
Norske filmer fra 1990-årene
Norskspråklige filmer
Norske dramafilmer
Norske ungdomsfilmer
Peder Paulsen Balke

Peder Paulsen Balke (født 4. mai 1779, død 6. september 1840) var en norsk soldat, bonde og eidsvollsmann fra Østre Toten.

Balke var dragon i Søndenfjeldske Dragonregiment i 1801, korporal fra 1808 til 1814. I 1808 ble han utkommandert til Kongsberg og deltok i felttoget mot den svenske invasjonsstyrken i 1814.

I 1814 var han utsending fra regimentet sitt til Riksforsamlingen på Eidsvoll sammen med rittmester Eilert Waldemar Preben Ramm. Balke stemte med Selvstendighetspartiet, men tok aldri ordet selv.

Balke overtok farsgården Østre Balke (Kirke-Balke) på Østre Toten i 1813 og drev denne til sin død. Gården ble i 1923 fredet av Riksantikvaren.

Han var gift med Mari Andersdatter fra gården Øvre Balke. Niels Fredriksen Dyhren, også eidsvollsmann, var hans svoger, gårdbruker og nabo. 
Ole Larsen Hammerstad var Balkes brorsønn og ble stortingsmann i perioden 1851–1869.

I dag ligger Balke begravet i familiegraven ved Balke Kirke.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Peder Paulsen Balke hos Eidsvoll 1814

Eidsvollsmenn
Norske bønder
Personer fra Østre Toten kommune
Geir Schau

Geir Schau (født 5. mai 1960) er en norsk programleder fra Manglerud i Oslo. Han jobber i Radio Norges morgenshow Morgenklubben med Loven & Co. Han har også en podkasten Langkjøring med Geir Schau, sammen med Bo-André Hagen.

Geir Schau vokste opp på Manglerud i Oslo. Schau er utdannet biloppretter og gikk i lære hos  Møller på Lørenskog på 1970/80-tallet. Utover 1990-tallet ble Schau kjent som bileksperten "Glenn Rodney Skog" og jobbet da i NRK, der han spilte diverse roller i Søsterens verden og Direkte lykke. Han spilte også den håpløse kjæresten til Anne-Kat. Hærland i Bla, bla, bla. Han har tidligere vært med i Herreavdelingen med figuren Glenn Rodney Skog, og Palme ved reisens slutt i NRK. Han var skuespiller i filmene Fridtjofs jul, Børning 2 og Børning 3.  

Schau er også forfatter av humorbøkene Geirs juleevangelium, Geirs groviser, Geir hyttegroviser og Geirs folkeeventyr.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske programledere
Skal vi danse-deltakere
Personer fra Oslo
FiksGataMi

FiksGataMi er et nettsted for å hjelpe folk til å rapportere problemer, vise, eller diskutere lokale problemer de har funnet i sitt område ved ganske enkelt å finne dem på et kart. Du kan melde problemer uten å tenke på hvilken offentlig myndighet som er ansvarlig for å løse det, det finner FiksGataMi ut for deg.

Flere kommuner har benyttet seg av løsningen for sine innbyggere, mens andre har egne løsninger og mottar allikevel innmeldinger fra FiksGataMi.

Forskjellige typer innrapporteringer 

FiksGataMi er et verktøy for å rapportere om ting som er feil med infrastrukturen i det offentlige rom, det være seg ødelagt, skadet, dumpet eller trenger å bli reparert, rengjort eller ryddet. Dette kan for eksempel være:

 Forlatte kjøretøy
 Gatelys som ikke virker
 Plakater eller graffiti
 Søppel
 Behov for rengjøring
 Behov for brøyting
 Glatt vei eller gangsti

Drift og løsning 

FiksGataMi drives av Foreningen Norwegian Unix User Group (NUUG). Nasjonalt kompetansesenter for fri programvare og Departementenes Servicesenter bidro med finansiering av utviklingen av prosjektet i starten, mens foreningen NUUG har drevet den alene de siste årene. Fornyingsmininster Rigmor Aasrud har uttalt at hun ønsker flere tjenester som fiksgatami.

Løsningen benytter seg av kartet OpenStreetMap som også er brukergenerert. På denne måten vil detaljene på kartet og innrapporteringene bli bedre ettersom kartet også utvikler seg.

Historie
Organisasjonen MySociety i England har drevet og utviklet nettstedet FixMyStreet siden 2007.

Programvaren for FiksGataMi drives idag basert på den samme programvaren og utvikling foregår som et samarbeid mellom NUUG i Norge og MySociety i England.

På 4 måneder var det kommet inn over 6000 innrapporteringer fra 3600 innbyggere i 273 av landets kommuner, og 51 kommuner lenket til løsningen på sine nettsider i mars 2012.  Ved utgangen av 2014, da tjenesten ble oppgradert til en mer mobilvennlig versjon, var det videresendt 25 000 rapporter til det offentlige, og 67 kommuner lenket til løsningen fra sine nettsider.

Referanser

Eksterne lenker
 FiksGataMi
 Kildekoden til Android appen på GitHub

Mediaomtale
 Et åpnere samfunn med nye karttjenester
 Fix my street på norsk
 «Fiks gata mi» fikser gata di
 Stor suksess for FiksGataMi

Gruppevare
Kart
Reidar Lyseth

Reidar Andreas Lyseth (født 14. juli 1904 i Trondhjem, død 1. mars 1987) var en norsk pressemann, tjenestemann og politiker (Ap).

Han var ansatt ved et trelastkontor 1921–1929, sportsjournalist i Ny Tid 1929–1936 og fra 1936 journalist i Arbeider-Avisa, hvor han var idrettsredaktør 1945–1950. Han hadde ellers et engasjement som reisesekretær i Arbeidernes Idrettsforbund 1937–1940. Under andre verdenskrig satt han i tysk fangenskap. Han var videre redaktør i Norsk idrett 1952–1957 og sosialrådmann i Trondheim kommune 1957–1974.

Lysbeth var medlem av Trondheim bystyre 1931–1934 og 1945–1954, herav formannskapet 1945–1954. Han var også styremedlem i Arbeidernes Idrettsforbund 1938–1939, styremedlem i Norges Idrettsforbund 1946–1957 og president i Norges Handicapidrettsforbund 1960–1962. Blant Lyseths offentlige verv kan regnes styreformann i Trondheim Sporvei 1948–1951, styreformann ved Trondhjems Hospital 1957–1976, medlem av Det Norske Luftfartselskaps representantskap 1958–1963 og styreformann ved Sentralsykehuset i Trondheim 1963–1972. Han var innvalgt på Stortinget fra Trondheim og Levanger 1950–1953 og Sør-Trøndelag 1954–1957.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter for Sør-Trøndelag
Stortingsrepresentanter for Trondheim og Levanger
Stortingsrepresentanter 1954–1957
Stortingsrepresentanter 1950–1953
Lokalpolitikere i Trondheim
Ap-politikere i Sør-Trøndelag
Rådmenn
Norske redaktører
Norske sportsjournalister
Journalister i norske lokalaviser
Norske idrettsledere
Personer fra Trondheim kommune
Blue Velvet

Blue Velvet er en amerikansk mysteriefilm og thriller fra 1986, skrevet og regissert av David Lynch. Filmen har elementer av både film noir og surrealisme. Hovedrollene spilles av Kyle MacLachlan, Isabella Rossellini, Dennis Hopper og Laura Dern. Tittelen er fra en sang av Bobby Vinton fra 1963 med samme tittel. Selv om mange filmanmeldere var svært negative til filmen den første tiden etter premieren, ansees filmen flere tiår senere som en kultfilm. 

Lynch ble for andre gang i sin karriere nominert til en Oscar for beste regi etter denne filmen. Den er et eksempel på en regissør som gjør uventede valg i rollebesettelsen, og i tillegg til at Blue Velvet ga Dennis Hoppers karriere en ny giv, merket man seg at Lynch ga en hovedrolle til Isabella Rossellini, som til da hovedsakelig var kjent som frontfigur for kosmetikk og som modell for store motehus.

Det amerikanske filminstituttet har kåret Hoppers rollefigur Frank Booth til filmhistoriens 36. beste skurkeskikkelse.

Handling 
I sentrum for handlingen finner vi studenten Jeffrey Beaumont (spilt av Kyle MacLachlan). Filmen starter i det Jeffrey, som er kommet hjem til den lille byen Lumberton for å besøke sin alvorlig syke far, finner et menneskeøre i gresset på vei hjem fra sykehuset. Han tar øret med seg til politimannen Williams, og slik treffer han politimannens datter Sandy (spilt av Laura Dern), som han kjente i gamle dager. Sandy forteller Jeffrey at øret på en eller annen måte kan knyttes til nattklubbsangeren Dorothy Vallens (spilt av Isabella Rossellini). Steg for steg blir Jeffrey trukket stadig dypere inn i hjembyens skitne underverden. Han innleder et seksuelt forhold til Dorothy Vallens, og avdekker den psykotiske, kriminelle Frank Booth (spilt av Dennis Hopper), som selger narkotika, er skyldig i kidnapping og begår seksuelle overgrep.

Referanser

Litteratur 
 Atkinson, Michael (1997): Blue Velvet. Long Island, New York.: British Film Institute. ISBN 0-85170-559-6.
 Drazin, Charles (2001): Blue Velvet: Bloomsbury Pocket Movie Guide 3. Britain. Bloomsbury Publishing. ISBN 0-7475-5176-6.

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 1986
Thrillerfilmer fra USA
Engelskspråklige filmer
Filmer regissert av David Lynch
Kvinnerettigheter

Kvinnerettigheter er friheter og hva kvinner og jenter i alle aldre har krav på i mange samfunn. I en del steder er disse rettighetene støttet av lov eller sedvane, men andre steder blir de oversett eller undertrykket. Kvinners rettigheter skiller seg fra den generelle oppfatningen av menneskerettigheter ved å peke på nedarvete historiske og tradisjonelle fordommer mot at kvinner og jenter utøver sine rettigheter til fordel for menn og gutter.

Problemstillinger eller emner som vanligvis knyttes til forestillinger om kvinners rettigheter omfatter, men er ikke begrenset til, retten til: kroppslig integritet og selvbestemmelse over egen kropp, avgi stemme ved politiske valg, til arbeid, inneha offentlige stillinger, rettferdige lønninger eller likelønn, egen eiendom, utdanning, tjenestegjøre i militæret, inngå juridiske avtaler, ha rettigheter i ekteskapet, overfor ektefelle, foreldre og i religion.

Undersøkelse fra 2011 

I det amerikanske magasinet Newsweek for den 26. september 2011 er det en undersøkelse om kvinners status i land verden over under tittelen The Best and Worst Places for Women («De beste og verste steder å være for kvinner»). 

De faktorene som ble vurdert var lovfestete rettigheter, helse og helsetjenester, utdanning, økonomiske muligheter, og politisk makt. Rangeringen ble bestemt av Lauren Streib ved ensartede kriterier og tilgjengelig statistikk i henold til det beste og verste:

Referanser

Se også  
 Kjønnslikestilling
 Kvinnebevegelsen
 Likestilling
 Menneskerettigheter
 FNs kvinnekonvensjon

Menneskerettigheter
Feminisme
Robert Boateng

Robert Boateng (født 3. juli 1974) er en tidligere fotballspiller fra Ghana.

Han ble født i Obuasi. Han spilte for Asante Kotoko i Ghana før han kom til Rosenborg i 1997. Han spilte for Rosenborg i Tippeligaen og Champions League. Han spilte også landskamper for .

Han ble aldri noen suksess i Rosenborg, og forlot klubben i 2000. Men han var innbytter i 1997 da Rosenborg slo Real Madrid 2-1. Han spilte deretter for King Faisal Babes i Ghana til 2003.

Boateng er onkel til Eintracht Frankfurts midtbanespiller Kevin-Prince Boateng og Bayern Münchens forsvarsspiller Jérôme Boateng.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub Robert Boateng

Ghanesiske fotballspillere
Fotballspillere for Rosenborg BK
Personer fra Obuasi
Fødsler i 1974
Another World (videospill)

Another World er et videospill skapt og utviklet av franskmannen Éric Chahi i 1991. Spillet solgte rundt en million eksemplarer på 1990-tallet og fikk mange lovord fra ulike bransjeorganisasjoner, både i sin samtid og i ettertid. Det ble utgitt av Delphine Software International.

Spillet ble opprinnelig utviklet for Amiga, Atari ST, Apple IIGS og DOS-plattformene, men hadde også stor utbredelser på Super Nintendo (fra 1992).

Spillet ble i 1994 etterfulgt av Heart of the Alien. Det må også nevnes at det populære franske spillet Flashback har hentet mye av sin inspirasjon fra Another World og mange regner det som en uoffisiell oppfølger (begge er forøvrig utgitt av Delphine Software International).

Handling 
Hovedpersonen i spillet heter Lester Knight Chaykin, en ung genial fysiker. I begynnelsen av spillet ankommer Lester sitt høyteknologiske underjordiske laboratorium i sin Ferrari 288 GTO, og begynner med et eksperiment ved hjelp av en partikkelakselerator, og forsøker å rekonstruere det som skjedde når universet ble født. Umiddelbart før partiklene når den tiltenkte destinasjonen, slår et lyn ned i laboratoriet og forstyrrer hele forsøket. Dette forårsaker en uforutsett partikkelfusjon, og en eksplosjon. Lynet åpner et hull i tid og rom, og teleporterer Lester til en karrig, fremmed planet.

Etter å ha unngått en rekke farlige urfolk, blir Lester oppdaget og fanget av en gruppe humanoide romvesen, og ført til en underjordisk fangeleir. Lester stikker av sammen med en ukjent fange kjent som "Buddy" og de to må unngå sine fangevoktere, samtidig som de reiser gjennom en rekke farlige omgivelser. Karakterene må også slåss mot fremmede soldater og andre skapninger, samtidig som de løser forskjellige gåter for å overleve og komme seg unna.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Videospill fra 1991
Videospill utviklet i Storbritannia
Videospill utviklet i Frankrike
Solvang hotell

Solvang hotell var et hotell på Eydehavn, bygget i 1917 og drevet av Karl Johan og Kari Anna Søderstedt. 

Hotellet var det første og eneste som har vært på Eydehavn, tidligere var det kun noen gjestgiverier rundt Neskilen i forbindelse med gruvedriften og seilskutebyggingen der på 1800-tallet. Solvang hotell ble bygget grunnet industrieventyret på Eydehavn med opprettelsen av Nitriden og Arendal Smelteverk i 1912, da det var behov for innlosjering. Hotellet ble bygget i tre etasjer med kvister og kjeller.

Heia som hotellet ble bygget på ble fort kalt for Hotellheia, og 100 år etter brukes fremdeles navnet, i tillegg til Hotellbakken, for bakken opp til der hotellet lå. Bakken/veien heter idag Elly Eides vei, oppklalt etter kona til Sam Eyde som sto bak opprettelsen av både Nitriden og smelteverket. 

Hotellet brant 20. mai 1933 og ble ikke reist igjen, men restene av grunnmuren står enda.

Eksterne lenker 
 Bilde av Solvang hotell hos Nasjonalbiblioteket

Hoteller i Agder
Byggverk i Arendal
Næringsliv i Arendal
Arendals historie
Samferdsel i Arendal
Byggverk fullført i 1917
Lokalhistorie
Aust-Agders samferdselshistorie
Troas

Troas (gresk: Τρωας) er det historiske navnet på Bigahalvøya i det nordvestlige hjørnet av Tyrkia. I dag er det den tyrkiske provinsen Çanakkale som har sitt moderne navn fra provinshovedstaden Çanakkale. Den er omgitt av ved Dardanellene i nordvest, Egeerhavet i vest og adskilt fra resten av Anatolia av fjellpartiet som utgjør fjellet Ida. Troas har to hovedelver, Skamandros (dagens Karamenderes) og Simois, som går sammen i det området som inneholder ruinene av Troja. Grenikos, Kebren, Simoeis, Rhesos, Rhodios, Heptaporos og Aisepos var syv andre elver i Troas, og navnene på elvegudene som oppholder seg i hver sin respektive elv.

Historie 
Regionen som senere ble kjent som Troas ble kalt for Wilusa av hettittene. Denne identifikasjonen ble først fremmet av Emil Forrer, men ble i stor utstrekning bestridt av de fleste forskere på hettittene fram til 1983 da Houwink ten Cate viste at to fragmenter var fra den samme opprinnelige leirtavlen med kileskrift og i hans analyse av det gjenopprettede brevet fra oldtiden viste at Wilusa var korrekt plassert i nordvestlige Anatolia. I henhold til Trevor Bryce viste de hettittiske tekstene til et antall angrep fra ahhiyawanere, det vil si akajere, mot Wilusa i løpet av 1200-tallet f.Kr., hvilket kan ha medført at kong Walmu ble veltet.

Bryce har også rapportert at de arkeologiske undersøkelsene som ble gjort av John Bintliff på 1970-tallet har vist at et mektig kongedømme som hersket over nordvestlige Anatolia var basert i Troja. 

Kongene av Pergamum (i dag Bergama) avga senere området Troas til den romerske republikk. Romerriket under keiserdømmet ble området Troas en del av den romerske provinsen Asia. Under Det bysantinske riket ble det inkludert i thema (bysantinsk provins) av de egeeriske øyer. Etter at muslimene erobret Bysants ble Troas en del av sandsjaket Biga.

I Det nye testamente 
Apostelen Paulus besøkte Troas på sin reise i Lilleasia. Han refererte også til Troas da han ba sin medarbeider Timoteus om å dra fra Efesos: "Når du kommer, må du ta med deg kappen som jeg lot bli igjen i Troas hos Troas, og bøkene, framfor alt pergamentrullene." Det var en reise på rundt 500 km. Paulus ble fulgt av Lukas.

Referanser

Litteratur 
 Bryce, Trevor R. (1998): «The Trojan War: Myth or Reality», kapittel 14  i: The Kingdom of the Hittites. Oxford: Clarendon Press. ISBN 0-19-924010-8

Lilleasia
Vaksdal (tettsted)

Vaksdal er et tettsted i Vaksdal kommune i Vestland. Stedet ligger ved Sørfjorden sørvest i kommunen, og  hadde  innbyggere per 1. januar . Vaksdal er på samme måte som kommunesenteret Dale et gammelt industri sted. På slutten av 1800-tallet (årstall) etablerte Vaksdal Mølle seg på Vaksdal på grunn av tilgang på kraft fra nærliggende fossefall. Fossefallet ble først utnyttet med mekanisk overføring av kraft til møllemaskinene, siden ble det etablert kraftverk på tradisjonell måte. Vaksdal Mølle var i sin tid det største mølleanlegget i Nord-Europa.

Referanser 

Bosetninger i Vaksdal
Tettsteder i Vestland
Talleiv Olsson Huvestad

Talleiv Olavsson Huvestad (født 1761, død 13. juli 1847) var en gårdbruker, eidsvollsmann og stortingsmann fra Skafså i Telemark.

Huvestad ble født på gården Storåsli i Skafså. I ungdommen var han omgangsskolelærer, og fra 1794 var han gårdbruker på Huvestad i Eidsborg sogn i Lårdal. Han var fra 1809 til 1830 medhjelper til sognepresten.

I 1814 var Huvestad delegat fra Bratsberg amt til Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814 hvor han tilhørte Unionspartiet. 

Han ble valgt til stortingsrepresentant i 1818, hvor han var medlem av syv komiteer. Blant disse var komiteen utviding av Holmestrand, og om utlevering av tyver mellom Norge og Sverige. Han skal ha arbeidet målbevisst for å fremme bøndenes interesser.

I 1826 tok han kår, og døde på Huvestad i 1847. Fortsatt finnes det hus på Huvestad fra eidsvollsmannens liv.

Referanser

Litteratur 
 Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814-1914. Kristiania, 1914 digital utgave, side 418
 Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med aner og andre slektsopplysninger, samt bilde med beskrivelse av seglet på Grunnloven 17. mai 1814
 Ivar Kokkersvold: "Eidsvollsmennene fra Telemark", Ætt og Annet, utgave 93, Grenland Ættehistorielag, Skien 2014, side 27-30 med bl.a. Huvestad
 Hans Cappelen: "Seglene på Grunnloven 17. mai 1814", Ætt og Annet, utgave 93, Grenland Ættehistorielag, Skien 2014, side 31-32, med bl.a. Huvestads segl
 Øystein Morten: Tallev Olavsson Huvestad og gården Huvestad i Dalen, i Jørn Holme (redaktør): De kom fra alle kanter – Eidsvollsmennene og deres hus, Oslo 2014, s. 277-280. ISBN 978-82-02-44564-5

Eksterne lenker 
 
 
   Talleiv Huvestad i Norsk biografisk leksikon

Eidsvollsmenn
Stortingsrepresentanter 1818–1820
Norske bønder
Omgangsskolelærere
Personer fra Tokke kommune
Henrik Frederik Arild Sibbern

Henrik Frederik Arild Sibbern (født 27. juni 1785, død 11. april 1863) var en norsk offiser og eidsvollsmann.

Sibbern ble født på Værne Kloster i Rygge i Østfold, og var en yngre bror av Valentin Sibbern. Han tatt opp ved landkadettakademiet i København i 1800, og ble offiser i 1803. Året etter ble han beordret til pasjetjeneste ved kongens hoff, i 1805 var han underoffiser og underviste ved landkadettskolen. År 1807 ble han sekondløytnant ved kongens regiment stasjonert i Helsingør. Fra 1808 til 1810 tok han i København høyskolekurset for personer som skulle utdanne seg til ingeniøroffiserer. I 1811 var han på befaring ved Spangereid med tanke på kanalbygging. Perioden fra 1811 til 1814 tjenestegjorde han i Trondhjem. Hans faste bopel i 1814 knyttes til morens hjem på Ramberg gård på Jeløy.

I 1814 gikk Sibbern inn i den norske ingeniørbrigaden og bosatte seg i Kristiansand. I årene etter ledet han oppføring av mange offentlige bygg i byen, og anlegging av veier. Han avanserte til major i armeen i 1832, i 1834 i brigaden. 1853-56 var han oberstløytnant i brigadestaben i Kristiania.

Sibbern var representant fra ingeniørbrigaden til Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Han kan regnes for å ha tilhørt selvstendighetspartiet. Ved en rekke stortingsvalg i perioden 1827-48 var han på varamannsplass, men kom aldri inn på Stortinget.

I 1856 flyttet Sibbern tilbake til Kristiansand, der han døde i 1863.

Utmerkelser 
Sibbern var innehaver av St. Olavs Orden, Nordstjerneordenen og Sverdordenen.

Referanser

Kilder 
 Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814-1914, Kristiania, 1914, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 786
 Henrik Frederik Arild Sibbern fra Eidsvoll 1814
 Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med hans aner og andre slektsopplysninger, samt bilde med beskrivelse av seglet hans med slektsvåpenet på Grunnloven 17. mai 1814
 Hans Cappelen: «Hva seglene på Grunnloven av 17. mai 1814 kan vise oss», Heraldisk Tidsskrift, bind 11, nr. 110, København oktober 2014, side 452-467, med fotografi og omtale av hans og brorens segl på side 463
 
 Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014

Eksterne lenker 
 
 

Eidsvollsmenn
St. Olavs Orden
Nordstjerneordenen
Sverdordenen
Norske oberstløytnanter
Personer fra Rygge kommune
Peter Blankenborg Prydz

Peter Blankenborg Prydz (født 21. september  1776, død 6. mars 1827) var en norsk offiser og eidsvollsmann.

Prydz ble født i på Abildsø i Østre Aker som sønn av offiseren Hans Prydz og sønnesønn av offiseren Peter Blankenborg Prydz. Han ble selv offiser i nordenfjeldske infanteriregiment i 1792. I 1809 ble han kaptein og sjef for skedsmoske kompani. I 1818 ble han overført til 2. akershusiske brigade, med majors grad fra 1825.

I 1814 var Prydz utsending fra regimentet sitt til Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Han tilhørte selvstendighetspartiet.

Han bodde på gården Nitsund i Skedsmo fra 1811 og døde i Skedsmo i 1827.

Referanser

Litteratur 
 Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814

Eksterne lenker 
 
 

Eidsvollsmenn
Norske offiserer
Personer fra Oslo
Forbannelsen

Forbannelsen er amerikansk/japansk skrekkfilm fra 2004.


Handlingen 
Karen er en amerikansk utvekslingsstudent som bor i Tokyo. Hun får i oppdrag å pleie en gammel syk kvinne i hennes hjem etter som den tidligere pleieren til kvinnen er forsvunnet. Det viser seg at pleieren ligger død på loftet og ingen har funnet henne. Når Karen kommer hjem til kvinnen, som bor i et gammelt hus i utkanten av byen, finner hun henne i en uforklarlig transe, og Karen kan høre at noe romstere i husets øverste etasje. Den forferdelige forbannelsen som har vært skjult i de gamle veggene i huset er vekket til live. En kvinne og et barn som ble myrdet av ektemannen for lenge siden spøker i huset, og om man besøker huset hviler forbannelsen over den personen. Det viser seg å ha blitt Karen og de skåner ingen...

Om filmen 
Filmen er en nyinnspilling av den japanske grøsseren Ju-on fra 2002.
I 2006 kom en oppfølger, Forbannelsen 2.

Sitatlinje: Once you see it, you can never forget. Once it sees you, you can never escape.

Rolleliste (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker
 
 
 Forbannelsen – The Grudge hos filmweb

Skrekkfilmer fra USA
Filmer fra 2004
Engelskspråklige filmer
Japanskspråklige filmer
Filmer lagt til Tokyo
Heinrich von Schultheiß

Heinrich von Schultheiß (født 1580 i Scharmede ved Salzkotten i Fyrstbispedømmet Paderborn, død 1646 trolig i Arnsberg i hertugdømmet Westfalen) var en heksekommisær i hertugdømmet Westfalen. Han er kjent som en hekseteoretiker fremfor alt gjennom pamfletter som forsvarte hekseprosessene.

Referanser 

Hertugdømmet Westfalen
Hekseprosesser
Tyske forfattere
Fødsler i 1580
Dødsfall i 1646