alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Syrmocerus

Syrmocerus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
Små, avlange, blanke, brunrøde køllebiller. Hode, pronotum og dekkvinger er rundede, bakkroppen forholdsvis lang.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Batrisitae
 Gruppen Batrisini Reitter, 1882
 Understammen Batrisina Reitter, 1882
 Slekten Syrmocerus Raffray, 1898
 Syrmocerus cervus (Raffray, 1898)
 Syrmocerus dama (Raffray, 1898)
 Syrmocerus gazella (Raffray, 1898)
 Syrmocerus guarinus O. Park, 1942
 Syrmocerus rugiceps (Raffray, 1898)
 Syrmocerus termitophilus Borgmeier, 1954

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1898
Brasils insekter
Braunsiella

Braunsiella er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller, der mange av artene er knyttet til maur.

Levevis 
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). På bakkroppen har billen noen hårtufser som skiller ut et stoff som maurene er svært glade i – det har neppe noen næringsverdi, men kan kanskje fungere som et rusmiddel. Maurene slikker i seg stoffet fra hårtufsene. Skulle maurkolonien bli forstyrret, for eksempel hvis man løfter opp steinen de lever under, bærer maurarbeiderne billene i sikkerhet sammen med koloniens larver og pupper.

Utbredelse 
Arten lever i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Clavigeritae
 Gruppen Clavigerini Leach, 1815
 Understammen Thysdariina Fairmaire, 1904
 Slekten Braunsiella Raffray, 1901 - én art
 Braunsiella pubiventris Raffray, 1901

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller. Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1901
Sør-Afrikas insekter
Microzethinus

Microzethinus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Euplectitae
 Gruppen Bythinoplectini Schaufuss, 1890
 Understammen Bythinoplectina  Schaufuss, 1890
 Slekten Microzethinus Jeannel, 1954
 Microzethinus endogaeus Jeannel, 1954

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1954
Madagaskars insekter
Plectophloeus

Plectophloeus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Bittesmå (ca. 1,5 millimeter), avlange, gulbrune eller rødbrune køllebiller. Hodet er rundet med velutviklede fasettøyne. Antennene er middels lange, 11-leddete med en en-leddet klubbe. Pronotum er bredere enn langt, ovalt. Dekkvingene er omtrent så lange som den frie delen av bakkroppen bak dem, som er nokså jevnbred.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Europa nord til det sørlige Sverige.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
 Stammen Trichonychini 
 Understammern Panaphantina Jeannel, 1950
 Slekten Plectophloeus Reitter, 1891
 Plectophloeus binaghii Besuchet, 1964
 Plectophloeus carpathicus (Reitter, 1882)
 Plectophloeus corniculatus (Reitter, 1902)
 Plectophloeus erichsoni (Aubé, 1844)
 Plectophloeus fischeri (Aubé, 1833)
 Plectophloeus fleischeri Machulka, 1929
 Plectophloeus jureceki (Rambousek, 1905)
 Plectophloeus lusciosus Kurbatov, 2006
 Plectophloeus nitidus (Fairmaire, 1858)
 Plectophloeus nubigena (Reitter, 1877)
 Plectophloeus pellax Kurbatov, 2006
 Plectophloeus pharax (Reitter, 1909)
 Plectophloeus rhenanus (Reitter, 1882)
 Plectophloeus zoufali Machulka, 1927

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1891
Pseudoexeirarthra

Pseudoexeirarthra er en slekt av små, rødlige eller brunlige biller.

Utseende 
Små til middelsstore, brunlige køllebiller. Kroppsformen er nokså smal. Antennene er knapt fortykkede mot spissen, nokså lange. Hodet er bredt med små fasettøyne. Pronotum er rundet, bredest foran midten. Dekkvingene er rundede, omtrent så brede som pronotum. Bakkroppen er noe bredere enn dekkvingene, fire ledd er synlige bak disse, gjerne tett hårete. Beina er kraftige, særlig lårene på forbeina er fortykkede.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på New Zealand.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Faronitae - bare én undergruppe:
 Gruppen Faronini Raffray, 1890
 Slekten Pseudoexeirarthra Park & Carlton, 2015
 Pseudoexeirarthra colorata (Broun, 1914)
 Pseudoexeirarthra hlavaci Park & Carlton, 2015
 Pseudoexeirarthra kwangguki Park & Carlton, 2015
 Pseudoexeirarthra nomurai Park & Carlton, 2015
 Pseudoexeirarthra parkeri Park & Carlton, 2015
 Pseudoexeirarthra puncticollis (Broun, 1911)
 Pseudoexeirarthra seiwoongi Park & Carlton, 2015
 Pseudoexeirarthra spinifer (Broun, 1895)
 Pseudoexeirarthra sungmini Park & Carlton, 2015
 Pseudoexeirarthra youngboki Park & Carlton, 2015

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 2015
New Zealands insekter
Arachis (bille)

Arachis er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
 Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
 Slekten Arachis Raffray, 1890
 Arachis crassicornis (Raffray, 1882)

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1890
Gotytom Gebreslase

Gotytom Gebreslase (født 15. januar 1995) er en etiopisk friidrettsutøver som konkurrerer i langdistanseløp, både på bane og gateløp. Hun vant maraton under VM i friidrett 2022.

Idrettskarriere 
Gebreslase kom på andreplass på 5000 meter under det etiopiske mesterskapet i friidrett 2011. Under Ungdoms-VM i friidrett 2011 (U18) vant hun 3000 meter. Hun deltok i Afrikalekene 2011, og kom der på sjetteplass på 5000 meter. Hun kom på tredjeplass på 5000 meter under Afrikamesterskapet i friidrett 2012, og hun kom på 12.-plass i U20-klassen under VM i terrengløp 2013.

I 2015 kom hun på andreplass på 5000 meter under KBC Night of Athletics i Belgia, og hun kom på fjerdeplass på 5000 meter under Afrikalekene 2015. Hun vant 10 km-løpet 10 km la Provence i Marseille i 2016, og i 2017 vant hun Shelter Island 10K i New York, Philadelphia 8 km i Philadelphia og San José 5 km i San José. Hun ble nummer to på Boston halvmaraton 2018 og på Pittsburgh 10M 2018, og i 2019 ble hun igjen nummer to på Boston halvmaraton, og hun vant Richmond Half Marathon.  

Hun løp to løp i 2021, og vant begge; Berlin Marathon i september og Bahrain Night Half Marathon i desember. Hun kom på tredjeplass i Tokyo maraton og i Lisboa halvmaraton i 2022. Under VM i friidrett 2022 vant hun maraton, foran Judith Korir og Lonah Salpeter, med ny mesterskapsrekord på 2:18,11.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Etiopiske langdistanseløpere
Verdensmestere i friidrett
Ungdomsverdensmestere i friidrett
Deltakere for Etiopia under VM i friidrett 2022
Ectoparyphidius

Ectoparyphidius er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Goniaceritae
 Gruppen Proterini Jeannel, 1949
 Slekten Ectoparyphidius Jeannel, 1964
 Ectoparyphidius globosus Jeannel, 1964

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1964
Peckiella

Peckiella er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
Små (ca. 2 millimeter), spinkle, blanke, gjerne brunlige køllebiller. Hodet er lengre enn bredt. Antennene er lange og kraftige, palpene lange og tynne, hvert ledd bortsett fra det ytterste klubbeformet.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr. I alle fall noen av artene er knyttet til maur (myrmekofiler).

Utbredelse 
Arten er utbredt i det nordlige Australia (Northern Territory).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae Latreille, 1802
 Overstammen Pselaphitae
 Gruppen Pselaphini Latreille, 1802
 Slekten Peckiella Chandler, 2001
 Peckiella podocarpus Chandler, 2001

Referanser

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Peckiella 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 2001
Australias insekter
Brinckidiella

Brinckidiella er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
Små, langbeinte, brunlige køllebiller. Slekten utmerker seg ved at antennenes ytre ledd har påfallende groper eller andre modifikasjoner.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Pselaphitae
 Gruppen Tmesiphorini Jeannel, 1949
 Slekten Brinckidiella Leleup, 1974
 Brinckidiella abnormipalpa Leleup, 1974

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1974
Sør-Afrikas insekter
Upoluna

Upoluna er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.

Utseende 
Små, rødaktige, blanke, fint hårete køllebiller.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det sørøstlige USA

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Pselaphitae
 Stammen Tyrini Reitter, 1882
 Understammen Somatipionina
 Slekten Upoluna Schaufuss, 1886
 Upoluna batrisioides (Mostchulsky, 1857)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1857
USAs insekter
Afroscaphium

Afroscaphium er en slekt av biller som lever av og på sopp. De hører til underfamilien dråpebiller (Scaphidiinae) i den artsrike familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små (1,5 – 2 mm), ovale, svært blanke biller, brune eller svarte.

Levevis 
Disse billene er knyttet til sopp.

Utbredelse 
Artene er kjent fra den Demokratiske republikken Kongo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien dråpebiller, Scaphidiinae Latreille, 1807
 Stamme Scaphisomatini Casey, 1893
 Slekten Afroscaphium Löbl, 1989
 Afroscaphium palpale Löbl, 1989
 Afroscaphium striatulum Löbl, 1989

Referanser

Eksterne lenker 
 

Dråpebiller
Biller formelt beskrevet i 1989
Den demokratiske republikken Kongos insekter
Gnatholotrochus

Gnatholotrochus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små (ca. 2 millimeter), slanke, rødbrune til svarte kortvinger med reduserte fasettøyne. De minner overflatisk om medlemmene i underfamilien Leptotyphlinae.

Levevis 
Artene har et underjordisk levesett.

Utbredelse 
Gruppen forekommer i Afrika (den Demokratiske republikken Kongo).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Osoriinae Erichson, 1839
 Stammen Osoriini Erichson, 1839
 Slekten Gnatholotrochus Fagel, 1955
 Gnatholotrochus striolipennis Fagel, 1955

Referanser

Eksterne lenker 
 

Osoriinae
Biller formelt beskrevet i 1955
Den demokratiske republikken Kongos insekter
Maika Marie Godal Dam

Maika Marie Godal Dam (født 1997 fra Oslo) er leder av Norsk studentorganisasjon. Hun er tidligere leder av 
Velferdstinget i Oslo og Akershus og av Sentralt ungdomsråd i Oslo.

Godal Dam er barn av redaktør Anne Marit Godal, og barnebarn av tidligere statsråder, Bjørn Tore Godal og Sissel Rønbeck, begge for Arbeiderpartiet. Hun var selv folkevalgt for Arbeiderpartiet fra 2015 til 2019 i Bydel Bjerke i Oslo. , og var i ledelsen av Venstrealliansen ved Universitetet i Bergen fra 2019 til 2021.

Referanser 

Norske foreningspersoner
Deroderus

Deroderus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små, slanke, gjerne rødbrunlige kortvinger. Hodet er stort og avsnørt fra kroppen ved en smal «hals». Dette er imidlertid ikke så utpreget som hos mange andre smalkortvinger.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt fra Arizona i nord til Panama i sør.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
 Slekten Deroderus Sharp, 1886
 Deroderus latipes Sharp, 1886
 Deroderus punctipennis Sharp, 1886
 Deroderus tabacinus (Casey, 1884)
 Deroderus vestitusSharp, 1886

Referanser

Eksterne lenker 
 

Smalkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1886
Diplopaederus

Diplopaederus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små (gjerne 3-4 millimeter), slanke kortvinger. De er livlig farget i skarpt rødt og metallisk blått. Hodet er avsnørt fra kroppen ved en smal "hals". Kroppsformen er omtrent sylindrisk. I motsetning til en del andre smalkortvinger har de velutviklede fasettøyne og flygevinger.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Indonesia.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
 Stammen Paederini
 Slekten Diplopaederus Scheerpeltz, 1957
 Diplopaederus handschini (Scheerpeltz, 1935)
 Diplopaederus sutteri Scheerpeltz, 1957

Kilder

Eksterne lenker 
 

Kursiv tittel

Smalkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1957
Aalesunds FK i europeisk fotball

Aalesunds FK i europeisk fotball inneholder samtlige resultater som Aalesunds FK har oppnådd i UEFAs klubbturneringer. Den første gangen Aalesunds FK kvalifiserte seg til en av UEFAs klubbturneringer var i 2010, etter å ha vunnet Norgesmesterskapet i fotball i 2009.

Resultater

Statistikk

Forkortelser

 K = Kamper spilt
 V = Vunnet
 U = Uavgjort
 T = Tap
 + = Scorede mål
 − = Innslupne mål
 ± = Målforskjell
Seier % = Seiersprosent

Turnering-statistikk
Den følgende listen er en liste over de samlede resultatene fra Aalesund FKs kamper i de UEFA-turneringene den har deltatt i, så vel som den totale statistikken. Listen inneholder hvilken turnering, antall kamper spilt (K), vunnet (V), uavgjort (U) og tap (T). Samt antall scorede mål (+), innslupne mål (−), målforskjellen (±) og seiersprosenten (Seier %). Statistikken inkluderer kvalifiseringskamper og er oppdatert til og med kampen spilt 9. august 2012. Statistikken inkluderer også mål scoret i ekstraomganger hvor det er aktuelt. I disse kampene, er også det oppgitte resultatet, resultat etter ekstraomganger.

Motstandere
Den følgende listen viser statistikk mot motstandere som Aalesund FK har spilt kamper mot i UEFA-turneringer. Den viser hvilken klubb og dens nasjonalitet, antall kamper spilt (K), vunnet (V), uavgjort (U) og tap (T). Samt antall scorede mål (+), innslupne mål (−), målforskjellen (±) og seiersprosenten (Seier %). Statistikken inkluderer kvalifiseringskamper og er oppdatert til og med kampen spilt 9. august 2012. Statistikken inkluderer også mål scoret i ekstraomganger hvor det er aktuelt. I disse kampene, er også det oppgitte resultatet, resultat etter ekstraomganger.

Eksterne lenker 
 Europacuphistorie på AaFK.no

Aalesunds Fotballklubb
Norske fotballklubber i europeisk fotball
Brighton & Hove Albion WFC

Brighton & Hove Albion Women Football Club er et engelsk kvinnefotballag tilknyttet Brighton & Hove Albion FC. Klubben spiller i FA Women's Super League, det øverste nivået i engelsk kvinnefotball.

I september 2017 ble den tidligere engelske landslagssjefen Hope Powell ansatt som hovedtrener. Klubben spilte sin første sesong i FA WSL 1, det øverste nivået for kvinnefotball i England, i 2018–19-sesongen.

Spillerstall 
Oppdatert 28. september 2022.

Norske spillere 

 Cecilie Fiskerstrand (2020–2021)

 Elisabeth Terland (2022–)

Referanser

Eksterne lenker 

 

Kvinnefotballag
Fotballag i England
Flatklokkehatt

Flatklokkehatt (Galerina marginata) er en skivesopp, kjent som en giftig dobbeltgjenger av stubbeskjellsopp. Inntak av små biter av denne soppen kan gi alvorlige forgiftninger. Den vokser på stubber, ofte i tette knipper. Hatten er brun, hygrofan og under hatten er det brune skiver. Stilken er brun, ofte med hvite langsgående fibre.

Beskrivelse 
Flatklokkehatt er hygrofan, det vil si at hatten endrer farge og utseende avhengig av om den er fuktig eller tørr. Det sporebærende laget er formet som lameller, eller skiver under hatten. Skivene er tilvokste til noe nedløpende på stilken. Sporefargen er brun, i nyanser som kan minne om kanel. Skivene og deler av stilken tar farge av sporene. Stilken varierer i farge fra gulbrun til grå og har i utgangspunktet ring, selv om den kan bli borte i løpet av sesongen. Under ringen er stilken fibret, den har ikke skjell. Hattens form er halvkuleformet til og begynne med, men kan rette seg ut og blir flat etterhvert.

Voksested 
Soppen er sapotrof, det vil si at den vokser på døende organisk materiale, for eksempel stubber ellet råtnende trestokker. Som en følge av dette er det ikke uvanlig å finne den i tilrettelagte blomsterbed som er belagt med bark.

Giftig 
Giftvirkningen skyldes stoffet amanitin i gruppen av amatoksiner, det samme giftstoffet som er kjent fra fluesoppene (Amanita), spesielt fra grønn- og hvit fluesopp. Giftstoffet forstyrrer proteinsyntesen i kroppens celler og virker først på slimhinner i mage og tarm. Deretter skader det leveren, og forgiftningsforløpet avhenger av skaden stoffene forårsaker på leveren. Ubehandlet kan forgiftningen ende med døden. Symptomene kan vise seg en god stund etter inntak av soppen, etter omtrent 8–24 timer.

Historie 
I 1912 døde en mor og hennes to barn etter å ha spist flatklokkehatt. Obduksjonen viste at dødsfallet skyldtes en forgiftning lik den som oppstår ved inntak av grønn fluesopp. Det var først i 1963 man fant ut at klokkehatter inneholdt amatoksiner. Til tross for at denne kunnskapen var tilgjengelig kunne man helt inntil 1974 lese i en populær engelsk soppbok at den var en «ufarlig» dobbeltgjenger til stubbeskjellsopp. På 80-tallet begynte man å advare sopplukkere i Skandinavia om faren ved forveksling.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 

Skivesoppordenen
Giftige sopper
Anisolinus

Anisolinus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Nokså store (ca. 15 millimeter), slanke, brunlige kortvinger. Hodet er stort og bredt. Fasettøynene er middelsstore. Kjevene (mandiblene) er nokså store og sigdformede. Antennene er jevntykke uten en tydelig avsatt kølle, ganske tynne, de ytterste leddene gjerne gulhvite. Brystskjoldet (pronotum) er rundet, omtrent så bredt som hodet. Dekkvingene er litt bredere (til sammen) enn brystskjoldet, rundede. Bakkroppen er lang og spoleformet.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst og Øst-Asia, særlig Japan.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien storkortvinger, Staphylininae Latreille, 1802
 Stammen Staphylinini Latreille, 1802
 Understammen Anisolinina
 Slekten Anisolinus Sharp, 1889
 Anisolinus birmanus Schillhammer, 1999
 Anisolinus caeruleipennis (Cameron, 1932)
 Anisolinus elegans Sharp, 1889
 Anisolinus hayashii Sawada, 1961
 Anisolinus malaisei (Scheerpeltz, 1965)
 Anisolinus masumotoi Ito, 2011
 Anisolinus nitidus (Scheerpeltz, 1965)
 Anisolinus picticornis Sharp, 1889
 Anisolinus rougemonti Naomi, 1993
 Anisolinus satoi Hayashi, 2003
 Anisolinus silvestris Naomi & Nomura, 2015
 Anisolinus taoi Naomi, 1981
 Anisolinus tsurugiensis Sawada, 1961
 Anisolinus wittmeri (Coiffait, 1982)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Storkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1889
Dibothroglyptus

Dibothroglyptus er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende  
Små til middelsstore, smale, blanke, rødbrunlige kortvinger. Hodet er ovalt med små fasettøyne. Det er markert, avsatt "hals", pronotum er avrundet firkantet, nokså smalt, lengre enn bredt. Dekkvingene er forholdsvis korte, bakkroppen lang og sylindrisk. Beina er korte og kraftige.

Levevis 
Artene er nattaktive rovdyr.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Indonesia (Sumba).

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
 Stammen Xantholinini
 Slekten Dibothroglyptus Scheerpeltz, 1957
 Dibothroglyptus sutteri Scheerpeltz, 1957

Referanser

Eksterne lenker 
 

Storkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1957