alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Håkon Särnblom

Håkon Särnblom (født 3. mars 1966 i Oslo) er en norsk tidligere basketballspiller og friidrettsutøver (høydehopp) som representerte klubbene IK Tjalve og Minerva.

Särnblom var med på en rekke internasjonale stevner og mesterskap. Han ble nummer ti i EM innendørs i 1988 i Budapest, nummer fjorten i innendørs-EM i Glasgow i 1990 og nummer seks i innendørs-EM i Paris i 1994. Karrierens beste plassering i et internasjonalt mesterskap kom i EM i Helsingfors, utendørs i 1994. Her ble han nummer fire med karrierens beste hopp på 2,31 meter, men kom i skyggen av treningskamerat Steinar Hoen som vant, og ble europamester. Särnbloms hopp plasserer han på andreplass på statistikken over norges beste høydehoppere gjennom tidene.

Han ble også nummer ti i innendørs-VM i Barcelona i 1995. Särnblom deltok i flere mesterskap, deriblant Sommer-OL 1992, VM i friidrett 1991 og VM i friidrett 1995, men nådde ikke finalene i disse mesterskapene.

Han ble norsk mester fem ganger, i 1986, 1988–1990 og 1992.

Han spilte også basketball for eliteserieklubben Ullern Basket som han vant Norgesmesterskapet med i 1996.

Han var gift med tidligere høydehopper, verdensmester og norsk rekordholder, Hanne Haugland frem til 2015.

Medaljer i norske mesterskap

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Oslo
Norgesmestere i friidrett
Norske basketballspillere
Norske høydehoppere
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Norge under EM i friidrett 1994
Friidrettsutøvere for IK Tjalve
Friidrettsutøvere for Minerva Friidrett
Per Oskar Andersen (1930–2020)

Per Oskar Andersen (1930–2020) var en norsk lege og hjerneforsker som ble regnet som en pioner innen sitt fagfelt. Han var professor ved fysiologisk institutt ved Universitetet i Oslo. 

Andersen ble cand.med. i 1954 og tok en medisinsk doktorgrad 1960. Etter endt turnustjeneste ble han i 1958 ansatt som prosektor ved Anatomisk institutt, Universitetet i Oslo. I 1968 ble han førsteamanuensis og 1972 professor i nevrofysiologi ved fysiologisk institutt, en stilling han hadde til han gikk av med pensjon i 2000.

Han ble internasjonalt kjent for sine fysiologiske undersøkelser av nerveceller i hjernebarken hos pattedyr og de forbindelsene disse cellene har med hverandre. Hans forskning har særlig vært fokusert på nerveforbindelsene i de delene av sentralnervesystemet som er involvert i læring og hukommelse.

Andersen var blant annet veileder for de to nobelprisvinnerne i medisin May-Britt og Edvard Moser.  

I 1991 ble han innvalgt som medlem av den svenske Kungliga Vetenskapsakademien. I 1994 ble han valgt inn som Foreign Associate i National Academy of Sciences i USA og i 2002 ble han tatt opp som medlem av The Royal Society i London. Han var også medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab.

I 1997 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden for sin innsats for medisinsk forskning.

Referanser 
 Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1998/1999, ISSN 0302-6558, sid. 38.

Eksterne lenker 
 tv.nrk.no Din fantastiske hjerne TV-serie med fire episoder fra 1980 med Per Andersen i samtale med Per Øyvind Heradstveit.

Personer fra Oslo
Norske medisinprofessorer
Norske nevrovitenskapsforskere
Kommandører av St. Olavs Orden
Medlemmer av Royal Society
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Medlemmer av Kungliga Vetenskapsakademien
Medlemmer av Academia Europaea
Operasjon Omega

Operasjon Omega (originaltittel: The Osterman Weekend) er en amerikansk action-thriller fra 1983 regissert av Sam Peckinpah. Filmen handler om en samfunnskritisk TV-reporter som blir overtalt til å delta på et plot mot noen av sine gamle venner som CIA mener er spioner for Sovjet. Avsløringen skal finne sted på reporterens eget landsted. Men i kulissene driver noen et dobbeltspill. Hovedrollen spilles av Rutger Hauer, mens sentrale biroller spilles av John Hurt, Burt Lancaster, Meg Foster, Dennis Hopper og Craig T. Nelson. Filmen er basert på Robert Ludlums roman The Osterman Weekend fra 1972.

Filmen er også kjent under den norske tittelen Blodig Weekend.

Handling
John Tanner er en kjent TV-reporter med et eget aktualitetsprogram, kjent for sin konfronterende stil overfor sine intervjuobjekter. En dag oppsøkes han av sjefen for CIA som ber ham om hjelp til å avsløre en spionliga som tilfeldigvis viser seg å være hans nærmeste venner. CIA forbereder avsløringen av gruppen under en helg på Tanners landsted. Ved hjelp av moderne overvåkningsutstyr og skjulte kamera skal de forsøke å fremprovosere avslørende handlinger. Men underveis viser det seg at etterforskningen er basert på motiver av langt mer personlig art. Etterhvert oppstår det konflikter mellom gjestene. En av dem, Osterman, følger etter Tanner da han nattestid sniker seg ut i skogen for å snakke med sjefen for overvåkningen. Ostermann blir utsatt for et drapsforsøk av en agent, men klarer å utmanøvrere ham. Senere på natten leder dette til en voldsom konflikt mellom Osterman og Tanner. Etterhvert får de begge vite at de bare er brikker i et spill og at årsaken til samlingen er en helt annen en det Tanner ble fortalt.

Om filmen

Anmelderne 
Operasjon Omega har fått 44 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 1 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.

VG gav den terningkast tre.

Økonomi og popularitet 
Filmen ble ingen stor suksess i USA hvor den innbragte nærmere $6,5 millioner. Produksjonskostnadene var ca $6,5 millioner.

Priser 
Peckinpah ble tildelt to priser ved Festival du film policier de Cognac.

Roller
Rutger Hauer ... John Tanner
John Hurt ... Lawrence Fassett
Dennis Hopper ... Richard Tremayne
Craig T. Nelson ... Bernie Osterman
Meg Foster ... Ali Tanner
Chris Sarandon ... Joseph Cardone
Helen Shaver ... Virginia Tremayne
Cassie Yates ... Betty Cardone
Sandy McPeak ... Walter Stennings
Burt Lancaster ... Maxwell Danforth, sjefen for CIA

Referanser

Eksterne lenker 
 

Actionthrillere fra USA
Actiondrama fra USA
Spionfilmer
Filmer om den kalde krigen
Filmer fra 1983
Engelskspråklige filmer
Filmer om hevn
Filmer lagt til USA
Borg videregående skole

Borg videregående skole er en videregående skole som ligger i Sarpsborg kommune, Viken. Skolen tilbyr utdanningsprogrammene helse- og sosialfag, elektrofag, teknologi og industrifag og tekniske byggfag. I tillegg kan man ta allmenn påbygging på skolen.

Borg videregående skole ble startet opp i 1936, den gang som Sarpsborg yrkesskole. I 1976, en god del år senere, ble navnet forandret til Borg videregående skole.

Skolens utdanningstilbud
Bygg- og anleggsteknikk
 Bygg og anleggsfag (VG1)
 Klima-, energi- og miljøteknikk (VG2)
 Overflateteknikk (VG2)
 Rørlegger (VG2)
 Taktekker (VG2)
 Ventilasjon- og blikkenslagerfaget (VG2)

Elektrofag
 Elektrofag (VG1)
 Elenergi (VG2)
 Automatisering (VG2)
 Automatiseringsfaget (VG3)
 Data og elektronikk (VG2)
 Dataelektronikerfaget (VG3)

Helse- og oppvekstfag
 Helsefag (VG1)
 Barne- og ungdomsarbeider (VG2)
 Helsefagarbeider (VG2)
 Hudpleie (VG2)
 Hudpleier (VG3)

Teknologi og industrifag
 TIP (VG1)
 Bilskade, lakk og karosseri (VG2)
 Kjemi- og prosessfag (VG2)
 Kjøretøy (VG2)
 Industriteknologi (VG2)

Studiespesialisering
 Studiespesialisering (VG1)
 Språk, samfunnsfag og økonomi (VG2)
 Språk, samfunnsfag og økonomi (VG3)
 Påbygging til generell studiekompetanse (VG3)

Eksterne lenker
 Skolens offisielle side
 Borg videregående skole på vilbli.no

Videregående skoler i Viken
Otte Bjelland

Otte Bjelland (født 11. oktober 1969) er en norsk volleyballspiller. I tillegg til å ha spilt på Nyborg Volleyballklubb sitt herrelag i Eliteserien i en årrekke, med 156 kamper per 2001, hadde han på samme tidspunkt spilt 14 landskamper.

Referanser 

Norske volleyballspillere
Willy-Brandt-Haus

Willy-Brandt-Haus er oppført på hjørnet av Stresemannstraße og Wilhelmstraße i Kreuzberg i bydelen Friedrichshain-Kreuzberg i Berlin. Bygningen huser hovedkontoret til det tyske sosialdemokratiske partiet, SPD.

Byggeplanene ble aktuelle i 1991 da Berlin skulle overta som hovedstad etter den tyske gjenforeningen. SPD hadde sammen øvrige vesttyske partier sitt hovedkontor i Bonn. Utgangspunktet var et ønske å en adresse nær Lindenstraße 3 i Berlin-Kreuzberg, som var SPDs hovedkontor mellom 1914 og 1933. Bygningen på stedet ble revet i 1962.

Willy-Brandt-Haus har en golvflate på 3 225 m², ble åpnet i 1996 etter to års byggearbeid. Helge Bofinger var arkitekten bak bygningen.

Eksterne lenker 
 

 Nettsted
 Turistinformasjon

Byggverk i Berlin
Friedrichshain-Kreuzberg
Cimeliidae

Axia
 Epicimelia

Cimeliidae er en liten familie av fargerike sommerfugler som bare forekommer i Sør-Europa ved Middelhavet. De kan ligne på målere (Geometridae), men er trolig ikke i nær slekt med disse. Deres systematiske plassering innen gruppen storsommerfugler er usikker. Familien var tidligere kjent som Axiidae, men dette navnet har også blitt brukt på en familie av krepsdyr, og for å unngå forvirring måtte sommerfuglgruppen skifte navn, da dette navnet var det yngste ().

Utseende 
Middelsstore til ganske store, slanke sommerfugler, minner mye om målere (Geometridae). Kroppen er nokså slank, hodet middels stort. Antennene er fjærformede og ca. 1/3 så lange som forvingene. Forvingene er røde, gule eller brunlige med gule og/eller metalliske flekker og/eller tverrbånd. De er brede og trekantede med middels lange hårfrynser (lange til storsommerfugler å være) langs ytterkanten. Bakvingene er avrundede, ensfargede eller mørkere langs ytterkanten, bleke, brunlige eller røde. Et unikt anatomisk trekk er at de har et lommeaktig organ knyttet til spirakelen (åndehullet) på sjuende bakkroppsledd. Funksjonen til dette er ukjent, men det kan være en lydreseptor. Larvene er slanke, nakne og grønne og kan minne om larvene til ringsommerfugler (Satyrinae).

Levevis 
Larvene lever på planter i slekten vortemelk (Euphorbia). De voksne sommerfuglene flyr om dagen.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Overfamilien Cimelioidea (=Axioidea) - bare én familie
 Familien Cimeliidae Chrétien, 1916 (=Axiidae Rebel, 1919)
 Slekten Axia Hübner, 1821
 Axia margarita (Hübner, 1813)
 Axia napoleona Schawenda, 1926
 Axia nesiola Reisser, 1962
 Axia olga (Staudinger, 1899)
 Axia vaulogeri Staudinger, 1892
 Slekten Epicimelia Korb, 1900
 Epicimelia theresiae Korb, 1900
Det finnes en god del synonyme navn innen denne familien.

Kilder 
 Yen,S.-H. & Minet, J. (2007) Cimelioidea: a new superfamily name for the gold moths (Lepidoptera, Glossata). Zoological Studies 46 (3): 262-271 (med fargeplansje over de fleste artene)

Eksterne lenker 
 

Sommerfugler
Sommerfugler formelt beskrevet i 1916
Republikanisme

Republikanisme (latin: res publica, «folkets sak» ved republikk + suffikset -isme) er en politisk ideologi med holdningen om at en stats overhode bør representere folket. Et slikt overhode kalles ofte for en president, mens staten kalles for en republikk, som er motsetningen til et monarki, hvor overhodet som regel kvalifiserer seg ved sin familiemessige nedstamming — og kun representerer seg selv og/eller familien.

Referanser 

Politiske ideologier
St. John’s University (New York)

St. John's University, ofte forkortet SJU, er et privat katolsk i universitet i New York. Dets hovedcampus ligger i Jamaica i Queens i delstaten New York i USA. 

Universitetet har over 20 000 studenter (2007), og er dermed et av de største katolske universiteter i USA. Ordenen ble grunnlagt av prester tilhørende vincentinerne i 1870. Skolepengene i 2006 var på US$ 24 970.

Eksterne lenker 
 

Universiteter i New York City
Vincentinerne
Katolske utdanningsinstitusjoner i USA
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1870
1870 i New York (delstat)
Halvor Nordhaug

Halvor Nordhaug  (født 26. februar 1953) er biskop i Bjørgvin. Før han ble dette, var han praktikumsrektor ved Menighetsfakultetet i Oslo.

Han ble uteksaminert fra Menighetsfakultetet i 1978 og ble ordinert til prest i Fredrikstad domkirke 1979. I 1980 var han feltprest på Heistadmoen, og ble deretter prest for norske studenter i utlandet 1981-1986. Han var teologisk konsulent i Mellomkirkelig Råd 1986-1991 og kapellan i Ås menighet 1991-1995 og ble rektor på Menighetsfakultetets praktisk-teologiske seminar fra 1995-2009. Han ble innsatt som biskop i Bjørgvin 8. mars 2009.

Han var fra 1993 til 2009 redaktør av Luthersk Kirketidende.

Han er sønn av biskop Ole Nordhaug (1925-2021) og salmedikteren Liv Nordhaug (1926-2002).

Utvalgt bibliografi 
 Nordhaug, Halvor (1953-) (2020) Men hva med de andre? Om kristendommen og religionene. Vårt Land forlag.
Nordhaug, Halvor (1953-) og Syse, Henrik (2016) Hvor kristent skal Norge være? Vårt Land forlag. ISBN 978-82-93368-21-2
 Nordhaug, Halvor (1953-) (2010) Kjærligheten hus. Oslo. Verbum. ISBN 978-82-543-1174-5
 Nordhaug, Halvor (1953-) (2006) En kirke for folket. Oslo. Luther. ISBN 82-531-3328-6

Eksterne lenker 
 «Nordhaug vigslet til biskop», Vårt Land 8. mars 2009
 Halvor Nordhaugs CV på regjeringen.no

Norske lutherske biskoper
Biskoper i Bjørgvin bispedømme
Magmakammer

Magmakammer er en isolert smeltemasse under en vulkan. Et magmakammer kan variere i størrelse og ligge i 
både den øvre og den nedre delen av jordskorpen.

Vulkaner
Geologi
Arbeidshus

Arbeidshus (fra engelsk: workhouse) var fra gammel tid et anstalt der fattige ble forsørget og satt i arbeid.

Arbeidshus i Storbritannia
England var opprinnelsesstedet for denne typen sosialtjeneste. Dette ble kalt indoor relief, i motsetning til underhold utenom arbeidshusene, såkalt outdoor relief, slik det ble gjort i en mengde andre land. Allerede på 1500-tallet omtales arbeidshus i England, og i 1723 ble tilsyn et vilkår for underhold (en viktig bestemmelse, som kalles workhouse test). Men ved den industrielle revolusjonen ble dette lempet på (1783 og spesielt fra 1795); outdoor relief ble vanligere, og lønnstilskudd ble innvilget til arbeidsføre personer (det såkalte allowance system). 

Fattigdommen økte, lønnene sank, verdighet og sedelighet forsvant. Den store fattighjelpsreformen i 1834 brøt fullstendig med dette system gjennom å gjeninnføre workhouse test og gjøre arbeidshusene til hjørnestenen i Englands fattighjelpsvesen. Som følge av de da fastlagte prinsipper, at de fattigunderholdtes stilling skulle være dårligere enn vanlige arbeideres, avskrekket alle, som ikke var i virkelig behov av hjelp, og de fattiges opphold i arbeidshusene utelukket alle farer for konkurranse med ikke understøttede arbeidere.

Arbeidshus i Sverige
I tidigere gjeldende svensk fattighjelpsforordning ble det anbefalt at: «fattigvårdssamhälle låta sig angeläget vara att bilda arbetsanstalt för dem, som stå under fattigvårdsstyrelses husbondevälde». En sånn anstalt var Stockholms stads arbetsinrättning, som ble opprettet i 1773 som Södra frivilliga arbetshuset og ble ombygget i 1844 til Stockholms stads allmänna arbetshus og 1855 tok tilbake førstnevnte navn. Der inntok dels personer som stod under Stockholms fattighjelpsstyrelses husbondevelde med arbeidskraft som styret ville utnytte på institusjonen, dels nødstilte personer, som tilhørte Stockholms fattighjelpssamfunn og i mangel av fast bosted ønsket å bli innskrevne som beboer på institusjonen. De fleste som inntok var forkomne familieforsørgere (menn eller kvinner).

Norra frivilliga arbetshuset i Stockholm (for kvinner) tilkom 1797. Også andre svenske steder, som Göteborg, Malmö, Norrköping, Gävle, Sundsvall, Helsingborg og Eskilstuna, har hatt arbeidshus.

Arbeidshus i Norge
Nils Jensen Ytteborg var forstander ved Prinds Christian Augusts Minde, Mangelsgården, som var arbeidshus for fattiglemmer. Herfra sendte han folk for å arbeide i blant annet sitt eget brenneri.

Litteratur
Michel Foucault: Madness and Civilization: A History of Insanity in the Age of Reason trans. by R. Howard, (London: Tavistock, 1965) – abridged; History of Madness ed. Jean Khalfa, trans. Jonathan Murphy and Jean Khalfa, (London: Routledge, 2006) – unabridged. Oversatt til norsk av Fredrik Engelstad og Erik Falkum: Galskapens historie i opplysningens tidsalder. Gyldendal 2. utg. 1991. ISBN 82-05-19344-4

Se også
Tukthus
Dollhus
Fattighuset

Fattigdom
Jeff Goldblum

Jeffrey Lynn Goldblum (født 22. oktober 1952 i West Homestead i Pennsylvania) er en amerikansk skuespiller og jazzpianist. Han er kjent for å ofte spille eksentriske eller intense rollefigurer.

Bakgrunn
Goldblum ble født i West Homestead nær Pittsburgh i Pennsylvania. Han var sønnen til Shirley, som var programleder for et radioprogram, og Harold Goldblum, som var lege. Han har en søster, Pamela, og en eldre bror, Lee. En annen bror, Rick, levde bare til han ble 23. Familien var jødisk og tilhørte en ortodoks synagoge. Goldblum flyttet til New York City i en alder av sytten år for å bli skuespiller.

Skuespiller
Goldblum begynte sin karriere som skuespiller i filmen Death Wish fra 1974. En tidlig og liten rolle som han er likevel er godt kjent for er en person som snakker i telefonen under en fest i filmen Annie Hall fra 1977. Han har hatt hovedroller i filmer som Fluen, Independence Day, Den tapte verden, Earth Girls Are Easy, The Tall Guy, Vibes og Into the Night. 

Han er 193 cm høy og kjent for sin lange og hengslete figur.

Musiker

Goldblum spiller piano og som tenåring fikk han små spillejobber i Pittsburgh. Etter oppfordring fra Peter Weller og Woody Allen begynte han på 1990-tallet å spille standard jazzmelodier på klubber i Los Angeles. Senere har han hatt faste, ukentlige konserter i Los Angeles. I 2018 ga han ut sitt første album The Capitol Studios Sessions (på Decca). Vokalistene Haley Reinhart, Imelda May og Sarah Silverman medvirket. Albumet gikk til topps på Billboards jazzliste.

Hans andre album I Shouldn’t Be Telling You This er ventet i november 2019 og der skal blant andre Miley Cyrus og Sharon Van Etten medvirker.

Han synger selv i tillegg til å spille piano i bandet kalt Mildred Snitzer Orchestra. Peter Weller spilt en tid sammen med Goldblum.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Skuespillere i Friends
Personer fra Philadelphia
Personer fra Allegheny County i Pennsylvania
Pianister fra USA
Jazzmusikere fra USA
Danny DeVito

Daniel Michael «Danny» DeVito jr. (født 17. november 1944 i Neptune i New Jersey i USA) er en amerikansk skuespiller, regissør og Oscar-nominert produsent. 

Han ble kjent for rollen som Louie De Palma i TV-serien Taxi, som han har vunnet både en Golden Globe og Emmy for. I 2006 begynte å spille rollen som Frank Reynolds i situasjonskomedien It's Always Sunny in Philadelphia. Han er stemmeskuespiller i The Simpsons som Herb Powell.

Han er også medeier i produksjonsselskapet «Jersey Films» som blant annet står bak «Pulp Fiction», samt «Jersey Television» som blant annet står bak serien «Reno 911!».

28. januar 1982 giftet han seg med skuespillerinne Rhea Perlman, kjent fra «Cheers».

Filmografi i utvalg 
 Gjøkeredet (1975)
 Gay (1987)
Kampen om den grønne diamant (1984)
Nilens juvel (1985)
 Tvilling (1988)
 Batman Returns (1992)
 Hoffa (1992), også instruktør og produsent
 Pulp Fiction (1994), ledende produsent
 Junior (1994)
 Get Shorty (1995) også producer
 Matilda (1996), også instruktør og produsent
 Herkules (1997) stemme
 L.A. Confidential (1997)
 Gattaca (1997), produsent
 Man on the Moon (1999), også produsent
 Big Fish (2003)
 Be Cool (2005)
 It’s Always Sunny in Philadelphia (2005)
 Deck the Halls (2006)
 Freedom Writers (2007)
 Reno 911!: Miami (2007), også produsent
 Solitary Man  (2009)
 Animal Crackers  (2017)
 Smallfoot (2018)
 Discord (2021)

Referanser

Eksterne lenker   
 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Filmprodusenter fra USA
Regissører fra USA
Personer fra USA av italiensk opphav
Personer fra Monmouth County i New Jersey
Collège de France

Collège de France er en fransk eliteinstitusjon innenfor matematisk, naturvitenskapelig, samfunnsvitenskaplig og humanistisk forskning. De ansatte holder bare en forelesningsrekke per år og står ellers helt fritt til å forfølge egne interesser. Institusjonen ble grunnlagt i 1530. Det har i dag 52 professorater innen forskjellige fagområder. Den er ikke et vanlig universitet, men snarere en institusjon hvor man kan vie seg helt til egen forskning. Det er også et spesielt trekk at professorene må holde åpne forelesningsrekker, som hvem som helst kan gå på. Det betyr at det hvert år holdes helt nye forelesningsrekker, noe som sikrer at det alltid er innovativ undervisning. 

Jon Elster er professor der. Han overtok stillingen som sosiologen Pierre Bourdieu hadde hatt inntil han døde. Andre kjente forskere som har vært ansatt, er for eksempel sinologen og oppdagelsesreiseren Paul Pelliot, filosofene Henri Bergson, Maurice Merleau-Ponty og Michel Foucault, sosiologen Raymond Aron, antropologen Claude Lévi-Strauss, historikerne Ferdinand Braudel og Georges Duby, matematikerne Jean-Pierre Serre og Oronce Finé, og naturviterne Alfred Jost og Henri Victor Regnault.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Grand établissement
Universiteter i Frankrike
Etableringer i 1530
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1530-årene
1530-årene i Frankrike
Stoczek Łukowski

Stoczek Łukowski er en by i det sentrale Polen i powiaten Łuków i Lublin voivodskap. Byen ligger ved elva Świder, rund 88 kilometer fra Warszawa.
 Areal: 9,15 km²
 Befolkning: 2 744 (300/km²)

Eksterne lenker 
 Byen offisielle webside (pl.)

Byer i Lublin voivodskap
Panaque

Panaque aureatus
 Panaque albomaculatus Panaque changae Panaque cochliodon Panaque dentex Panaque gnomus Panaque maccus Panaque nigrolineatus Panaque nocturnus Panaque pariolispos Panaque purusiensis Panaque suttonorumPanaque er en gruppe harniskmaller. De er blant de få virveldyrene som i stor grad lever av tre. I tillegg er alger organisk film en viktig del av dietten.
De er også populære akvariefisk.Panaque finnes i Rio Magdalena, Orinoco, Amazonas, Essequibo og utløp fra Maracaibosjøen.
Til tross for at de holder til i hurtigstrømmende vann, er de svake svømmere. De har imidlertid kraftige sugemunner som de kan forankre seg i steiner og ved med.

I likhet med andre harniskmaller, har alle artene i Panaque'' kraftige, pansrede kropper. De har også kraftige pigger i rygg- og brystfinnene. Disse brukes som forsvar, enten for å klemme seg fast i sprekker slik at predatorer ikke kan trekke dem ut, eller for å hindre store predatorer i å sluke dem.

Eksterne lenker 
 

Ancistrini
Fisker formelt beskrevet i 1889
Dyr formelt beskrevet av Carl Eigenmann
Dyr formelt beskrevet av Rosa Smith Eigenmann