alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Den Katolsk-Apostoliske Kirke (København)

Den Katolsk-Apostoliske Kirke på hjørnet av Gyldenløvesgade (da kirken ble bygget Ladegårdsvejen) og Nørre Søgade i København, tilhører den Katolsk-Apostoliske menighet. 

Den 14. desember 1869 ble grunnen til den nåværende bygningen kjøpt for 7 285 rigsbanksdaler, og grunnstenen ble nedlagt den 12. oktober 1870. Kirken sto ferdig i juli 1871 og ble innviet 1. august samme år. Den er tegnet av John Belcher & Son, London, og byggingen kostet ca. 17 000 rigsbankdaler. Ansvarlig for arbeidet var arkitekten Emanuel Christel Fleischer som selv var en del av det innadrettede trossamfunnet som stammet fra England.

Bygningen 
Kirken er bygget av mursten på en granittsokkel, i engelsk, nygotisk stil. Den består av et langskip og et smalere kor (i alt 116 fot langt) samt et høyt skifertekket tak med et lite tårn med spir ved gavlfasaden ut mot Gyldenløvesgade. I tårnet finnes en portnerbolig.  

Foran fasaden er en liten forhall plassert, mens den innvendig har en spissbuet tønnehvelving. En gammel granittdøpefont stammer fra Torup kirke. Over inngangen er et orgelpulpitur, med et orgel fra 1921 fra Marcussen & Søn, Aabenraa. Det er pneumatisk og har 22 stemmer etter utvidelse i 1931.  

Opprinnelig var kirkebygningen gul med røde bånd, men under en oppussing i 1894, ble den helt rød. Etter 20 år, ble den tilbakeført til originalfarvene. Ved senere nymalinger er den blitt helt gul. 

I 1924 ble det innlagt sentralvarme med koksfyring som i 1943 ble endret til fjernvarme.

Reparasjoner 
Pga. beliggenheten tett på Søerne, var grunnen bløt og etter tidens skikk bygget man på et fundament av risknipper og ekebjelker, et såkalt slyngverk. Så lenge dette fundamentet holdes fuktig av grunnvannet fungerer det upåklagelig, men dessverre sank både grunnvannstanden og kirken. På 1960-tallet ble det derfor nødvendig å foreta en fullstendig understøpning av hele bygningen.  

Det store rosettvinduet ut mot Gyldenløvesgade ble pga. forvitring tatt ut i årene 1984-85. Den opprinnelige innfatningen viste seg å være en del av det tidligst kjente sement-/betongarbeidet i Danmark, og den ble derfor undersøkt av Teknologisk Institut. Rosetten er siden satt inn igjen. 

Kirkens fremtid er uviss. Den skal stå der taus og må kun brukes til forberedelse av Kristi gjenkomst – ellers skal den, ifølge trossamfunnet rives ned og innventaret brennes.

Kilder 
 V.A. Falbe-Hansen, Harald Westergaard og Harald Weitemeyer, J.P. Trap: Kongeriget Danmark, bd. I. Indledende beskrivelse af Danmark, Kjøbenhavn og Frederiksberg, København: G.E.C. Gad 1906, s. 98. Online
 Poul Pilgaard Johnsen, «Mens vi venter på Jesus», Weekendavisen, 23. desember 2010.
 Om kirken på nansengaden.dk

Kirker i København
Religiøse byggverk fra 1871
1871 i Danmark
Daniel Sørvik

Daniel Sørvik (født 11. mars 1990 i Oslo) er en norsk ishockeyspiller.Han spiller for Vålerenga. Han spilte back for HC Verva Litvínov i Extraliga i Tsjekkia. Han har tidligere spilt for GCK Lions i sveitsiske Zürich og i norske Vålerenga. Moderklubben er Furuset Ishockey.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske ishockeyspillere
Ishockeyspillere for Vålerenga
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2014
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2014
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2018
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2018
Personer fra Oslo
«Tjusningen»

«Tjusningen» (fransk: «Le Charme») er en skulptur av en stående gutt, opprinnelig utført i gips av Per Hasselberg i 1880.

«Tjusningen» var Hasselbergs første offentlige verk, og det forestiller en ung gutt med vinger som leker med to fugler som sitter i hans oppstrakte hånd. Verket har fått oppmerksomhet på grunn av den fine bevegelsesstudien.

Eksemplarer (utvalg) 
 Original i gips 1880, Göteborgs konstmuseum.
 Støpt i bronse 1917, Rådhusparken i Ronneby.
 Støpt i bronse 1917, Mariatorget i Stockholm.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bilde av «Tjusningen» i Rådhusparken, Ronneby.

Stockholm
Svenske skulpturer
HockeyAllsvenskan

]]
}}
HockeyAllsvenskan er den nest høyeste nivået av hockeyligaer for menn i Sverige. Serien består fra sesongen 2019/2020 av 14 lag som spiller 52 runder. Lagene møtes to ganger hjemme og to ganger borte.

TV-sendinger 
Hockeyallsvenskan har blitt vist på fjernsyn på 2010-tallet på TV4 Plus, Viasat Sport, Sport Express, TV4 Sport, og fra sesongen 2009/2010, vil det vises på Viasat Hockey, TV8, Viasat i OnDemand og Sportbladets web kanal S24. 2010/11 kom sendingen på TV10. Fra 2016/2017 kom sendingen på CMore.

Sluttspillmestere 

 2015 – 
 2016 – 
 2017 – 
 2018 – 
 2019 – 
 2020 – Avlyst
 2021 – 
 2022 –

Eksterne lenker 
 

Ishockeyligaer i Sverige
Deutsche Eishockey Liga

|DEL {{#ifexpr:<8|/|/}}]]
}}
Deutsche Eishockey-Liga (DEL), også DEL – Die 1. Bundesliga, er den høyeste ishockeyligaen i Tyskland. Ligaen startet sesongen 1994/95 og har det høyeste antall amerikanske og kanadiske spillere utenfor Nord-Amerika. DEL erstattet Bundesliga.

DEL en uavhengig forening som eies og drives av de deltakende klubbene. Siden 2006/2007-sesongen, har ingen klubber rykket ned fra DEL på grunn av dårlig tabellplassering.

Fra sesongen 2008/09 kunne hver klubb ha maks ti spillere med ikke-tysk nasjonalitet.

Lagene (2020–21)

Sluttspillmestere

 1995 Kölner Haie 
 1996 Düsseldorfer EG 
 1997 Adler Mannheim 
 1998 Adler Mannheim 
 1999 Adler Mannheim 
 2000 München Barons 
 2001 Adler Mannheim 
 2002 Kölner Haie 
 2003 Krefeld Pinguine 
 2004 Frankfurt Lions
 2005 Eisbären Berlin 
 2006 Eisbären Berlin 
 2007 Adler Mannheim 
 2008 Eisbären Berlin 
 2009 Eisbären Berlin
 2010 Hannover Scorpions
 2011 Eisbären Berlin 
 2012 Eisbären Berlin 
 2013 Eisbären Berlin 
 2014 ERC Ingolstadt
 2015 
 2016 
 2017 
 2018 
 2019 
 2020 Avlyst
 2021 
 2022

Eksterne lenker 
 

 Deutsche Eishockey Liga
 ProHockey – English news source on German Elite League (DEL) hockey: game recaps, interviews, columns

Deutsche Eishockey Liga
Sport i Tyskland i 1994
Repeterende arrangementer etablert i 1994
Helsefilm

Helsefilm var et filmarkiv på Internett med filmer med tema om helse, medisinsk behandling og mestringskunst. Ansvarlig for filmarkivet er Sørlandet Sykehus HF.

Filmene kan ses, men ikke kopieres. Helsefilm kan trekke tilbake eller forandre filmer som har blitt utdatert grunnet medisinsk utvikling. 
Helsefilm er et tilbud til pasienter, pårørende og helsepersonell som søker kvalitetssikret informasjon om helse. 

Helsefilm ble lagt ned i april 2017 på grunn av manglende finansiering.

Eksterne lenker
 

Nettsteder
Helse i Norge
Gustaf Nordahl

Gustav Edvin Nordahl (født 1903 i Helsingborg, død 1992) var en svensk billedhugger.

Gustav Nordahl studerte ved Tekniska skolan i Stockholm fra 1923 til 1925 og senere ved Konstakademien i Stockholm
1928-34 med Carl Milles og Nils Sjögren som lærere.

Nordahl fikk sitt gjennombrudd på slutten av 1930-årene / begynnelsen av 1940-årene. Han ble berømt da han vant gullmedalje i skulptur ved kunstkonkurransen under OL i London 1948. Han vant prisen for Homage to Ling (Hyllest til Ling), nå plassert utenfor Gymnastik- och idrottshögskolan (GIH) på Östermalm i Stockholm.

Litteratur og lydopptak 
 Peter Schantz: Homage to Ling i Idrott, historia och samhälle, 1991, s. 112-115, ISSN 0280-2775
 Carlo Derkert intervjuer Gustav Nordahl 1984-05-25, fonogram på Statens ljud- och bildarkiv

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske billedhuggere
Personer fra Helsingborg
Maria Magdalena kyrka (Stockholm)

Maria Magdalena kyrka ligger sentralt i Stockholm på Södermalm. Den er plassert der Bellmansgatan ender i Hornsgatan, mellom Mariatorget og Slussen. Navnet kommer av St. Maria Magdalena, og kirken tilhører i dag Maria Magdalena församling.

Kirkebygget 
Det nåværende kirkebygget ble påbegynt i 1588 og stod ferdig i 1634, og er Södermalms eldste kirke. Den ble tegnet og oppført under ledelse av Nicodemus Tessin den eldre sammen med Nicodemus Tessin den yngre. Etter en stor brann 19. juli 1759 ble kirken restaurert fra 1760 til 1763 til sitt nåværende utseende under ledelse av Carl Johan Cronstedt. Det var han som tegnet dagens innredning i rokokko.

Tårnet i nyklassisisme stod ferdig først i 1825.

Altertavlen er av tre og maleriet i midten er av Louis Masreliez (1748–1810).
Den gamle orgelfasaden er gråmarmorert og forgyllet og er tegnet av C.F. Adelcrantz (1717–96) i 1774. Døpefonten er fra 1680-tallet. I kirkerommet finnes åtte epitafier utført i marmor, den eldste er fra 1765. De fleste av disse er utført av Jean Eric Rehn (1717–93).

Kirkegården 
På kirkegården ligger Erik Johan Stagnelius, Evert Taube, Johan Runius, Carl August Nicander og Lasse Lucidor begravet. Evert Taubes grav er smykket med en byste utført av ektefellen Astri Taube. I kirken finnes en minnestavle over Carl Michael Bellman.

Eksterne lenker 
 

Kirker i Stockholm
Svenska kyrkans kirkebygninger i Sverige
Södermalm (bydelsområde)
Religiøse byggverk fra 1300-tallet
Religiøse byggverk fra 1634
1300-tallet i Sverige
1630-årene i Sverige
Jiang’an (Yibin)

Jiang'an (kinesisk: 江安县; pinyin: Jiāng'ān Xiàn) er et fylke i byprefekturet Yibin i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. 

Det har et area på 910 km² og teller 540 000 innbyggere.

Kulturminner
De tradisjonelle bygninger i Xijiashan (Xijiashan minju, 夕佳山民居) ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Eksterne lenker 
 Offisielle nettsider 
 Infoside 
 Yibin Xijiashan Folk Former Residence (Xijiashan Minzu Guju)
 Sichuan Yibin Xijiashan gu minju tupian

Fylker i Sichuan
Rögle BK

Rögle BK, Rögle bandyklubb, er opprinnelig en bandyklubb fra Tånga och Rögle utenfor Ängelholm i Sverige. Senere har klubben likevel blitt kjent for sin suksess i ishockey. Klubben spiller i Svenska hockeyligaen per 2019/20.

Rögles første styre ble valgt den 18. desember 1932, men den ble dannet i 1921. Laget var skånske vinnere i bandy i 1948, men allerede i midten av 1950 ble det besluttet å begynne med hockey. Rögle BK spilte sin første kamp mot Fagerhults IS der de tapte, med hvor mye vet man ikke helt sikkert. I debutsesongen 1950/1951 ble det spilt hjemmekamper i landsbyen Rögle mellom Ängelholm og Helsingborg.

Rögle BK ble sju år senere skånsk mester i ishockey etter finaleseier mot Malmö FF, fremtidige og nåværende Malmö IF Redhawks Malmo. Laget kvalifiserte seg til å spille i divisjon I 1966/1967 ble laget i toppdivisjonen divisjon 1, men falt ut igjen da sesongen 1968/1969 var sluttspilt. På begynnelsen av 2000-tallet var Rögle BK tilbake i Allsvenskan. 

Ulf Sterner spilte i klubben fra 1965 til 1968. Rögle BK har hatt to spillere som har spilt på Tre Kronor, Jørgen Jonsson og Jonas Bergqvist.

Eksterne lenker 
 
 https://web.archive.org/web/20110908024853/http://www.roglebk.se/page/html/styrelsen.htm

Ishockeyklubber i Sverige
Helsingborg kommune
Idrettslag etablert i 1921
Décima Víctima

Décima Víctima var en spansk post-punk gruppe fra Madrid, som var aktiv i perioden fra 1981 til 1984. Gruppa besto av Carlos Entrena (vokal) og José Brena (trommer), samt de to svenske diplomatsønnene Lars Mertanen (gitar, synth) og Per Mertanen (bass). Décima Víctima var en del av La Movida-bevegelsen på 1980-tallet, som var en betegnelse på den alternative kunstneriske oppblomstringa etter Francisco Francos død.

Gruppa ble starta av Lars og Per Mertanen i 1981, som sammen med en trommemaskin utgjorde instrumentalgruppa Cláusula Tenebrosa. Etter en konsert kom de i snakk med vennen Carlos Entrera, som hadde vært vokalist punkbandet Ejecutivos Agresivos. De begynte å diskutere muligheten for å få med Entrera på vokal, og han ble med i gruppa kort tid etter. Høsten 1981 tok gruppa navnet Décima Víctima (Det tiende offeret), etter en roman av Robert Sheckley.

I 1982 ble trommemaskina erstattet med den helt ferske trommeslageren José Brena, og kvartetten var komplett. Entreras distinkte melankoliske vokal, tok på denne tiden en stadig mer sentral rolle i gruppas dystre uttrykk. Gruppa starta plateselskapet GASA (Grabaciones Accidentales) sammen med bandet Esclarecidos, og Décima Víctima gikk til platestudioet for å spille inn sitt debutalbum.

Diskografi 
Studioalbum
 Décima Víctima (1982)
 Un Hombre Solo (1984)

EP-er og maxisingler
 El Vacío (singel, 1982)
 Tan Lejos (singel, 1982)
 Algo en Común (maxisingel, 1983)

Singler 
 Detrás de la Mirada (1982)
 Un lugar en el Pasado (1982)
 Un Hombre Solo (1984

Samlealbum
 Resumen (1994)
 Caja de recopilación (2010)

Eksterne lenker 
 

Alternative rockegrupper
Band etablert i 1981
Hjalmar Helgesen

Hjalmar Helgesen (født 14. januar 1906, død 19. oktober 1984) var en norsk skolemann, mest kjent som rektor på Sørmarka og mangeårig leder for landets brevskoler. Hans visjoner om brevskolen i en pamflett fra 1945 var at det var «den store nyskapinga i skolestellet i moderne tid». 

Helgesen ble i 1945 rektor for Sørmarka Folkehøgskole, som var en såkalt «arbeiderhøgskole», drevet av Arbeidernes Faglige Landsorganisasjon med Halvard Lange som rektor frem til krigsutbruddet i 1945. Grunnet lave elevtall ble den i 1951 nedlagt til fordel for en arbeider- og fiskarhøgskole på Sandtorg. Helgesen  kåserte også i NRK radio med serien Studielederen og arbeidet hans. 

Han var formann i Brevskolerådet, som fantes 1948–92. Han ledet det frem til 1968, utnevnt av Kirkedepartementet og kunne i 1962 konkludere at brevskolene var landets største, men at bare 40 prosent av de 142 000 påbegynte, faktisk fullførte. 

Han var også redaktør for konversasjons-leksikonet Skattkista sammen med Nic. Stang. 

Han vokste opp på Notodden og var senere bosatt i Tønsberg.

Premier
Kongens fortjenstmedalje i gull 1970

Bibliografi

Referanser

Norske skoleledere
Norske sakprosaforfattere
Ernst G. Mortensen

Ernst Gustav Mortensen (født 17. september 1887 i Christiania, død 13. oktober 1966 i Oslo) var en norsk forlagsmann, kjent for å ha startet mange kjente ukeblader.

Etter å ha studert brevskoler i USA i 1911 startet han i 1914 Norsk Korrespondanseskole (NKS) der han var direktør frem til 1961. Etter iherdig egeninnsats ga dette gode resultater, og ved 50-årsjubileet uttalte han at over 1 million hadde vært innom som elev.

Mortensen grunnla også Nasjonalforlaget i 1928 og utga en del billigbøker der såvel som 6-binderen Kringla Heimsins redigert av Wollert Keilhau 1931–1934. Det var Mortensen som startet Norsk Ukeblad i 1933 med moderne dyptrykk, Norsk Dameblad i 1938, Vi Menn i 1951, Det Nye i 1957. Han startet Ernst G. Mortensens Forlag i 1941, bedrifter som i 1958 ble samlet i ett stort forlag.  Fra 1992 har det vært Hjemmet Mortensen.

Hobbyen var musikk, aktiv på kontrabass i Oslo Handelsstands Forenings orkester i over 47 år, og ledet dette i 20 år. På 1920-tallet var han tilknyttet Norsk balalaikaorkester.

Komponisten Finn Mortensen (1922–1983) var hans sønn. Tre andre sønner overtok i driften av forlaget på 50- og 60-tallet. En av dem het Ernst Kjell Mortensen (1924–1998).

Verv og premier 
 Den norske forleggerforening, medlem 1947
 Bladcentralen, leder 1945–1951
 Forsikringsselskapet Trygd, sjef for representantene  1944–1951
 Oslo Handelsstands Forening, i styre og stell og leder (kontrabass) for dets orkester
 St. Olavs Orden, ridder i første klasse 1939

Referanser 

Norske forleggere
Personer fra Oslo
St. Olavs Orden
Personer tilknyttet Høyskolen Kristiania
Dona Torr

Dona Ruth Anne Torr (født 28. april 1883, død 8. januar 1957) var en britisk marxistisk historiker, og en av de fremste innenfor det britiske kommunistpartiets historikergruppe. Foruten hennes oversettelser av mange marxistiske klassikere til engelsk, er hun kanskje best kjent for sin ufullførte biografi over den betydningsfull arbeideraktivisten Tom Mann.

Liv og virke 
Hennes far var presten William Torr, sogneprest av Eastham og til sist kannik av Chesterkatedralen. Hun hadde tre søstre og to brødre. Hennes bestefar var John Torr, en rik forretningsmann i Liverpool og medlem av parlamentet for det konservative partiet.

Før det britiske kommunistpartiet ble opprettet arbeidet Torr som bibliotekar i avisen The Daily Herald, ledet av George Lansbury, hvor hun møtte sin framtidige ektefelle Walter Holmes. Som en mindre figur var hun uansett med på å opprette det britiske kommunistpartiet i 1920, deretter arbeidet hun i bakgrunnen, blant annet med utgivelsen av partipublikasjoner. Hun reiste til Moskva som oversetter for den femte kongressen i Den kommunistiske internasjonale hvor forhandlingene i stor grad ble gjort på tysk, hvilket var hennes fremst lingvistiske fag. Hun arbeidet også for Marx-Engels-instituttet hvor hun oversatte til engelsk de sovjetgodkjente tyske språkutgavene av Correspondence of Marx and Engels (London, 1934). Det gjorde hennes navn kjent og respektert innenfor marxistisk sirkler i Storbritannia, og deretter ledet hun forberedelsene av en særskilt faksimileutgave av Karl Marx' Kapitalen. Hennes ektefelle Walter Holmes arbeidet som journalist først for Daily Herald og på 1920-tallet for kommunistpartiet i partiavisen Sunday Worker.

Så tidlig som i 1936 satt Torr det mål å fremme historiske studier av partiet og hun begynte å forberede sin arbeid på sin biografi over Tom Mann, utgitt som foreløpig pamflett i 1936. Grunnet sykdom ble det stort anlagte verket aldri fullført, men et første bind utkom i 1956, ferdigstilt av Christopher Hill og A. L. Morton, som Tom Mann and his Times, vol. 1. Hun var også hovedredaktør på et firebindsverk, History in the making (1948) hvor hun selv skrev første bind, mens de øvrige ble gjort av blant annet Christopher Hill og Eric Hobsbawm. Under krigen skrev hun boken Marxism and War (1943). Allerede i 1954 ble det satt sammen en essaysamling til hennes ære, Democracy and the Labour Movement, redigert av John Saville og andre.

Referanser

Eksterne lenker 
 Renton, Dave: The history woman 
 

Britiske kommunister
Britiske historikere
Britiske forfattere
Beth Willis

Beth Willis (født 1978) er en britisk TV-produsent som også har jobbet som manusforfatter på Agatha Christie's Poirot og The Amazing Mrs Pritchard.

Hun er produsent for BBCs dramaserie Ashes to Ashes og er ansvarlig produsent (sammen med Steven Moffat og Piers Wenger) av den femte sesongen av Doctor Who (sendt 2010).

Hun er barnebarnet til den avdøde Lord Ted Willis, Baron Willis.

Hun ble utdannet i Blackheath, på Blackheath High Junior School og siden ved Dulwich, Sør-London på James Allen's Girls' School.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Doctor Who
Briter
Coorg

Coorg eller Kodago er en tidligere stat i det sørvestlige India. Området lå under Vijayanagarariket og kom under kontroll av Mysore, men fra 1600-tallet utgjorde Coorg et eget kongedømme under et dynasti av hinduistiske herskere. Dynastiet styrte staten fram til 1834, da rajaen ble styrtet av britiske Ostindiakompaniet. Kompaniet overtok styret av området og da det ble avviklet av britiske myndigheter i 1858, ble Coorg en provins i Britisk India. Provinsen hadde i 1901 en befolkning på . Arealet var på  km2.

Coorg ble i 1950 en delstat i India. Den hadde en befolkning på  i folketellingen i 1951. Coorg ble slått sammen med delstaten Mysore som følge av States Reorganisation Act i 1956. Området er nå en del av delstaten Karnataka, der det utgjør distriktet Kodagu.

Referanser

Eksterne lenker
 «Coorg», Imperial Gazetteer of India, bd. 11, Oxford: Clarendon Press,  1908, s. 3
 

Indias tidligere delstater og territorier
Indias historie
Britisk India
Historiske stater
Stater og territorier etablert i 1950
Stater og territorier opphørt i 1956
0
1956 i India
Olayinka Koso-Thomas

Olayinka Koso-Thomas (født i 1937 i Abeokuta, Nigeria) er en nigeriansk-født lege som arbeider i Sierra Leone. Hun er kjent på internasjonalt nivå for sin innsats for å avskaffe omskjæring av jenter og kvinner.

Hun studerte medisin ved University of Leeds og University of California, Berkeley og har siden hatt praksis i Sierra Leone.

I 1987 ga hun ut boken The Circumcision of Women: A Strategy for Eradication på det britiske forlaget Zed Books.

Utmerkelser 
I 1998 ble hun tildelt den spanske utmerkelsen Fyrstinnen av Asturias' pris for internasjonalt samarbeid for sin kamp for å forhindre omskjæring av kvinner/jenter og for sitt mangeårige arbeid for menneskerettighetene for kvinnene som bor i fattige land.

I 2015 ble hun æresdoktor ved Universidad Nacional Autónoma de México.

Familie 
Koso-Thomas er gift. Hennes eneste datter døde av kreft i 2020.

Referanser 

Nigerianske leger
Fødsler i 1937
Cameron Daddo

Cameron Daddo (født 7. mars 1965) er en australsk skuespiller, musiker og programleder.

Han er bror til Andrew Daddo og Lochie Daddo som også er kjente australske skuespillere. Cameron Daddo kom i oppmerksomhetens søkelys for australske TV-seere som vert på Barne-TV. Hans første store gjennombrudd som skuespiller kom da han fikk en fast rolle som fotograf i Melrose Place sin spin-off serie Models Inc. Cameron har en rolle i TV-serien The Mentalist i sesong tre i episode 17 som ble sendt på amerikansk TV i mars 2011. Daddo giftet seg med den australske modellen Alison Brahe i 1991, og de fikk tre barn sammen Lotus, River Tru og Bodhi Faith.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Australske musikere
Australske skuespillere
Megan Burns

Megan Burns (født 25. juni 1986 i Liverpool, England) også under navnet Betty Curse, er en britisk musiker og prisvinnende skuespiller. 

Da hun var tre år gammel, forlot faren både Megan og moren hennes. Da hun var elleve år gammel sendte hennes bestemor henne til en teater-kurs. Derfra fikk hun en rolle i filmen Liam fra 2000. Burns ble tildelt Marcello Mastroianni-prisen under Filmfestivalen i Venezia for hennes prestasjoner i denne filmen. Burns hadde også en rolle i filmen 28 Days Later i 2002, der hun spilte karakteren Hannah, en av de overlevende etter katastrofen. Burns begynte som musiker og hennes første singel ble utgitt 29. mai 2006. Hennes første album Her Lies ble utgitt 31. oktober 2006 via iTunes. CD-versjonen, Here Lies ble utgitt i april 2007.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Engelske musikere
Wasyl Cykwas

Wasyl Cykwas senere William Campbell (født 1914, død juli 2004 i Glasgow) var en polsk-ukrainsk soldat under andre verdenskrig. Han utmerket seg i slaget om Narvik og ble tildelt det norske Krigskorset med sverd for sin innsats.

Bakgrunn 
Cykwas ble født av ukrainske foreldre i en landsby sørvest for Lviv. Området var en del av Det habsburgske imperium og tilfalt Polen etter at dette gikk i oppløsning. I 1937 søkte han til Frankrike for å finne arbeid. Da andre verdenskrig brøt ut med Tysklands og Sovjetunionens okkupasjon av Polen i september 1939 meldte han seg til tjeneste for den polske regjeringen, som var i eksil i Angers i Frankrike. Han fikk militær opplæring i Coëtquidan i Bretagne og ble overført til Den selvstendige Podhalebrigaden.

Slaget om Narvik 
Etter det tyske angrepet på Norge 9. april 1940 ble det bestemt å sende Cykwas' avdeling nordover, som en del av det allierte forsøket på å motstå invasjonen. Avdelingen ble, som det av det fransk-polske ekspedisjonskorps, skipet ut fra Brest og sendt via Skottland til Norge, der den 9. mai ble landsatt ved Harstad. Etter få dager ble den sendt til Narvik. Under slaget om Narvik gjorde Cykwas seg bemerket i kampene på Ankenesfjellet. Patruljen han deltok i falt i bakhold, men Cykwas reddet situasjonen ved å kaste håndgranater mot de tyske angriperne. I kampen ble Cykwas skadet i foten. Han ble evakuert til Storbritannia og fortsatte, tross skaden, sin tjeneste i de polske avdelingene i Skottland.

Landgangen i Normandie 
Under den allierte landgangen i Normandie i juni 1944 tjenestegjorde Cykwas i 3. Infanteribrigade i 1. polske panserdivisjon. Han deltok i frigjøringen av Frankrike, deretter av  Belgia og Nederland, for så å delta i erobringen av Tyskland. I april 1945 ble han overført til stabseskadronen i 1. Polske Korps. Han forble i tjeneste i Tyskland til han i april 1947 vendte tilbake til Storbritannia. I desember samme år ble han dimittert.

Etter verdenskrigen 
De politiske omveltningene etter verdenskrigen gjorde det umulig for Cykwas å vende tilbake til sitt hjemsted i Ukraina, som nå var blitt en del av Sovjetunionen. Han bosatte seg i Skottland og skiftet navn til William Campbell.

Han ble også tildelt Deltagermedaljen.

Referanser 

Polakker fra andre verdenskrig
Krigskorset
Deltagermedaljen
Fødsler i 1914
Dødsfall i 2004