alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ønologi

Ønologi (kommer fra gresk οἶνος (oinos), «vin» og -logi) er læren om vindyrking og vinfremstilling. Dette innbefatter blant annet vinplantens biologiske egenskaper, jordsmonn, geokjemiske forhold, vindyrkingens miljøaspekter, verdens viktigste vindistrikter, deres geologi og klima, spesielt med hensyn til sammenhengen mellom jordsmonn, lokalt klima og vinens egenskaper. En ekspert innen feltet kalles en ønolog, men kan også kalles vinmaker.

I noen land (for eksempel Frankrike, Tyskland og Georgia) er ønologi et høyskolestudium som leder til tittelen diplomingeniør vindyrking og ønologi (i dag også B.Sc. og master of science).

Se også 
 Ampelografi

Eksterne lenker 
  http://www.forschungsanstalt-geisenheim.de - Studium i vindyrking, ønologi og vinvitenskap
  https://web.archive.org/web/20070202191524/http://www.boku.ac.at/1343.html - Studium i vindyrking, ønologi og vinvitenskap ved universitetet for jordkultur i Wien

Vinterminologi
Reidar Hjermstad

Reidar Hjermstad (født 10. oktober 1937 i Elverum) er en norsk tidligere langrennsløper som konkurrerte i 1960- og 1970-årene. Han var medlem av Hernes IL i Elverum. Gift med Liv Aslaug Iversen, datter av langrennsløper Bjarne Iversen.

Karriere 
I 1963 vant Hjermstad både 15- og 50-kilometeren under Lahtisspelen, femmila vant han med over tre minutter foran landsmannen Sverre Stensheim. Takket være disse prestasjonene ble han tildelt Morgenbladets gullmedalje og Lahtis-medaljen. Han ble i tillegg kåret til «Årets idrettsnavn» av Norske sportsjournalister, – og fikk utdelt Sportsjournalistenes statuett. 

Hjermstads beste OL-resultat kom på femmila under OL i 1972 i Sapporo, der han kom på fjerdeplass. Pål Tyldum og Magne Myrmo sikret norsk dobbeltseier på distansen. Foruten OL i Sapporo 1972, deltok han i OL i Grenoble i 1968 der han ble nr. 8 på femmila. Under OL i Innsbruck i 1964 var han også uttatt, men ble dessverre syk og fikk ikke gått noen distanser.

I 1971 ble han tildelt norsk skisports høyeste utmerkelse, Holmenkollmedaljen.

Norgesmesterskap 
Han har vunnet 5 Norgesmesterskap i langrenn:
 1963 Lørenskog, 15 kilometer
 1964 Furnes, 50 kilometer (der han også ble tildelt Kongepokalen av Kong Olav V)
 1968 Fossum, 15 kilometer
 1967 Skorovatn, 3 x 10 kilometer stafett for Hernes IL
 1969 Alvdal, 50 kilometer

Reidar Hjermstad ble også Norgesmester i skiskyting i Sørkedalen, Oslo 1960.

Han var også en meget god friidrettsutøver, og fikk blant annet bronse i NM på 10 000 m i 1962 med tida 30.22,6. Han løp for IK Tjalve i perioden 1963–1968. Hans personlige rekorder er 14.15,8 på 5 000 m (1964), og 30.02,0 på 10 000 m da han representerte Norge i landskamp mot Danmark på Bislett i 1962.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske langrennsløpere
Vinnere av Holmenkollmedaljen
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1968
Langrennsløpere under Vinter-OL 1968
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1972
Langrennsløpere under Vinter-OL 1972
Norgesmestere i langrenn
Norgesmestere i skiskyting
Kongepokalvinnere i skiidrett
Fødsler i 1937
Petäjävesi gamle kirke

Petäjävesi gamle kirke er en trekirke som ble bygd 1763–1764 av Petäjävesi bedehusmenighet i Jämsä sogn i Tavastland, Finland. Den gamle kirken ligger 1 km fra byen, og er et typisk eksempel på en arkitektonisk tradisjon som er unik for det østlige Nord-Europa. Kirkens byggmester var Jacob Clementsson Leppänen.

Historie 
Omkring 1720 fikk folk i området tillatelse til å sette opp et gravkapell. Siden det var et meget tynt befolket område, og folk vanligvis reiste langs vannveiene (om sommeren i båt og om vinteren med slede på isen) ble det plassert mellom innsjøene Jämsä og Petäjävesi. Kapellet ble erstattet av en trekirke på samme sted i 1764 etter tegninger av snekkermester Jacob Clementsson Leppänen.

Kirken ble erstattet av en ny kirke i 1879 inne i byen Petäjävesi, men i 1994 ble den gamle kirken tatt med på UNESCOs verdensarvliste.

Eksterne lenker 
 
 Museiverket om världsarven i Finland (på svensk)
 UNESCO World Heritage Centre - Petäjävesi Old Church

Litteratur 
 Vår nordiske verdensarv av Leif Anker og Ingalill Snitt, ISBN 82-90823-35-5

Bilder 

Verdensarven i Finland
Lutherske kirker i Finland
Religiøse byggverk fra 1764
1760-årene i Finland
Byggverk i Mellersta Finland
Erlend Smalås

Erlend Smalås (født i 10. august 1977 i Trondheim) er en norsk musiker (bass og tuba) og skuespiller kjent i Trondheims musikkmiljø. 
Siden  2002 har han vært fast medlem av countryrockbandet Bigton Gulch Town Orchestra, hvor han har i tillegg til å traktere el-bass, kontrabass og tuba har bidratt som vokalist og trekkspiller.

I popjazz-duoen «Useless Beauty» spilte han med Are Lothe Kolbeinsen (1998).  I «Trønderhøns» spiller han med Ola Kvernberg fiolin, Siri Gjære vokal og Andreas Aase gitar.  Smalås har samarbeidet med Kirsti Huke vokal, og spiller i Lisa Dillans «Lisa & the Marias».  På Trøndelag Teater er han komponist og musiker; for teatergruppa Sjøkua har han komponert musikk (Tur-retur ragnarok, 2006).
Han er også i roller ved Det Norske Teater (Verdas mest forelska par, 2005).  
Han spiller med Rasmus og Verdens Beste Band som fikk Spellemannprisen for 2007.
Våren 2008 er Erlend Smalås aktuell i Populærmusikk fra Vittula ved Christiania Teater.

Diskografi
Singler
Talking In Your Sleep (2016), med Arne Johansen

Rasmus og Verdens Beste Band 
Album
 Kyssing e hæsli… (2007)
 Puppan te pappa (2010)
 Gul snø (2012)
 Verdens beste musikal (2014)
 Banjo på badet (2017)
Singler/EP-er
Under et tre (2012)
Kosinus på sjekker'n (2013)

The Hærmætti Tysland Band
Album
 Ørli mornings (2006)
 Radio Tyslandsvika (2011)
Singler
Øl over heile mæ (2006)

Bigton Gulch Town Orchestra
Album
Regret Every Kiss (2004)

Børeks Firo
EP-er
Trondskapens hotell (2013)
Deltar på
 The 3rd and the Mortal: Memoirs (2002)
 Trøndelag Teater: Norge Midt-Norge "Norge 1905" – Fra Trøndelag Teaters revy (2005)
 Dadafon: Lost Love Chords (2005)
 Are & Odin: Haiglaigts:Farvel og på Gjensyn (2005)
 Siv-Anita Strickert: Kom sol (2008)
 Anne-Lise Berntsen & Trygve Brøske Ensemble: Ohne Sentimentalität – Songs by Hanns Eisler and Bertolt Brecht (2008)
 Prince-hyllest: Shockadelica – 50th Anniversary Tribute to the Artist Known as Prince (2008)
 Rosenborg: Rosenborg Undergrunn (2009)
 Anne-Lise Berntsen & Eisler Ensemble: Death (2010)
 Ingvild Olsen Olaussen: Vi kan! – Skapende arbeid i barnehagen (2011)
 Chronicles: De la Buvette (2012)
 Marte Hallem: Fimbulnatta (2012)
 Gode Ord Dør Sist: Kroa (2012)
 Tore André Helgemo: På kne (2012)
 Anders Jektvik: Aill kjeinne aill (2013)
 Das Kriegsensemble: Die Verloren Gegangenen Aufnahmen Zwischen 1929–1933 (2013)
 Øyvind Smidt: Felefunk (2014)
 Sorgenfri: The Last Waltz (2015)
 Ann-Helen Moen, Odd Johan Overøye og fl.. : I forsommarens fang (2016)
 Per Solem: Album (2016)
 Rasmus Rohde & Ida Jenshus: Har du glemt (2018)
 Rasmus Rohde: Rasmus Rohde (2018)

Norske rockemusikere
Norske multi-instrumentalister
Norske bassister
Personer fra Trondheim kommune
Fødsler i 1977
Kanebogen skole

Kanebogen skole er en barneskole i bydelen Kanebogen i Harstad. Per 2022 har skolen rundt 330 elever fra 1. til 7. klassetrinn og omkring 50 ansatte. Rektor (per 2022) er Christian Møller Olsen. Inntil skolegården, på nordsiden, ligger Kanebogen Stadion, som ble åpnet i 1979.

I skolebygningens nordlige del finner man også Edderkoppen Ungdomssenter, som i tillegg brukes som skolefritidsordning, og lokalene til det som tidligere var Kanebogen svømmehall.

Den nåværende skolebygningen ble oppført i 1963, og et tilbygg ble oppført i 1975. Den første skolen i Kanebogen ble oppført i 1893.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skoler i Harstad
Barneskoler i Troms og Finnmark
Storm Thorgerson

Storm Elvin Thorgerson (født 28. februar 1944 i Potters Bar, Middlesex, død 18. april 2013) var en engelsk grafiker. Han var et sentralt medlem av den engelske grafiske kunstgruppen Hipgnosis, og skapte mange av deres mest berømte plateomslag. Hans arbeider for Pink Floyd er blant mest kjente. Hans design på The Dark Side of the Moon har blitt kalt et av tidenes beste plateomslag. Han fortsatte som designer av plateomslag under eget navn etter tiden i Hipgnosis. Storm Thorgerson, som har norske aner, var barndomsvenn med gitaristen i Pink Floyd, David Gilmour og var forlover da Gilmour giftet seg med Polly Samson.

Storm Thorgerson gikk på Cambridge High School et klassetrinn over Syd Barrett. I november 1965 ved et privat arrangement hjemme i Cambridge (i anledning at Thorgersons kjæreste Libby fylte 21 år) spilte Pink Floyd (da under navnet «The T-Set»). David Gilmours band Jokers Wild og den unge, nokså ukjente Paul Simon opptrådte også, til dels sammen med Gilmour. Arrangementet ble en kulturkollisjon mellom Libbys velstående foreldre, som hadde betalte for tilstelningen og stilte i selskapskjole og dress, og hippieaktige studenter som spilte høy musikk. Libbys far tilbød Thorgerson en sjekk for å holde seg unna datteren.

Arbeider

Plateomslag 
 10cc:
 How Dare You? (1975)
 Greatest Hits (1979)
 AC/DC:
 Dirty Deeds Done Dirt Cheap (1981)
 Alan Parsons:
 Try Anything Once (1993)
 On Air (1996)
 The Time Machine (1999)
 Anthrax – Stomp 442 (1995)
 Audioslave – Audioslave (2002)
 Barclay James Harvest – Welcome to the Show (1990)
 Blinker The Star – August Everywhere (1999)
 Brand X – Moroccan Roll (1975)
 Bruce Dickinson – Skunkworks (1996)
 Catherine Wheel – Chrome (1993)
 The Cranberries – Bury the Hatchet (1999)
 Dream Theater:
 Falling into Infinity (1997)
 Once in a LIVEtime (1998)
 5 Years in a LIVEtime (1998)
 Ellis Beggs & Howard – Homelands (1989)
 Ethnix – Home is Where the Head Is (2002)
 Europe – Secret Society (2006)
 Gentlemen Without Weapons – Transmissions (1988)
 Ian Dury and The Blockheads – Mr Love Pants (1998)
 Led Zeppelin:
 Houses of the Holy (1973)
 Presence (1977)
 In Through the Out Door (1979)
 The Mars Volta:
 De-Loused in the Comatorium (2003)
 Frances the Mute (2005)
 Muse:
 Absolution (2003)
 Black Holes and Revelations (2006)
 The Nice – Elegy (1971)
 Peter Gabriel:
 Peter Gabriel (I) (1977)
 Peter Gabriel (II) (1978)
 Peter Gabriel (III) (1979)
 Phish – Slip Stitch and Pass (1997)
 Pink Floyd:
 A Saucerful of Secrets (1968)
 More (1969)
 Ummagumma (1969)
 Atom Heart Mother (1970)
 Meddle (1971)
 Obscured by Clouds (1972)
 The Dark Side of the Moon (1973)
 Wish You Were Here (1975)
 Animals (1977)
 A Momentary Lapse of Reason (1987)
 The Division Bell (1994)
 Echoes: The Best of Pink Floyd (2001)
 Ragga & The Jack Magic Orchestra – Ragga (1997)
 Styx – Pieces of Eight (1978)
 Thornley:
 Come Again (2004)
 Trees – On the Shore (1971)
 Umphrey's Mcgee – Safety in Numbers (2006)
 Ween – The Mollusk (1997)
 Yourcodenameis:milo:
 Rapt. Dept. (2005)
 17 (2005)
 Ignoto (2005)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Grafiske designere
Pink Floyd
Personer fra distriktet Hertsmere
Whopper

Whopper var et norsk rockeband med røtter fra Ålesund og Bergen. Bandet ble stiftet av Anders Bortne i 1996 og var aktive til rundt 2003.

Bandet debuterte med EP-en A Girl Who Loved a Boy i 1997 og fulgte opp med debutalbumet Let's Make Sounds i 1999. For sitt andre album, Takes & Mistakes, ble de nominert til Spellemannprisen 2001 i klassen rock.

Diskografi  
 A Girl Who Loved a Boy (1997) EP
 Let's Make Sounds (1999)
 Takes & Mistakes (2001)
 W (2002) EP
 No Music Here (2003)

Medlemmer 
 Anders Bortne: vokal, gitar
 : trommer, kor
 : gitar
 : bass

Referanser 

Norske rockegrupper
Garonne

Garonne (katalansk og oksitansk: Garona/Garunɵ) er en elv i Sydvest-Frankrike og Nord-Spania med en lengde på 575 kilometer. Elven har sin kilde i Val d'Aran i de spanske Pyreneene, og flyter via Toulouse mot Bordeaux. Rett etter Bordeaux møter Garonne elven Dordogne i byen Ambès, og disse to elvene danner så estuaret Gironde, som etter bortimot 97 kilometer munner ut i Biscayabukta i Atlanterhavet. I sitt løp forenes Garonne med tre andre store elver, Ariège, Tarn og Lot. Andre viktige sideelver er Save og Gers.

Garonne er en av få elver i verden som har tidevannsbølger. Surfere og andre vannsportsutøvere kan ri på tidevannsbølgen fra Atlanterhavet og inn forbi landsbyen Cambes, som ligger rundt 112 km fra kysten.

Ferdsel 

Garonne spiller en viktig rolle i innlandstransport med skip. Via elven kan større havgående skip nå helt til havnen i Bordeaux, til Pont de Pierre (steinbroen). Elven er også en del av Canal des Deux Mers, kanalen som forbinder Middelhavet med Atlanterhavet. Denne kanalen er en kortere og sikrere vei for godstransport fra jordbruksområdene i Syd-Frankrike til Atlanterhavet. Elvebåter kan seile oppstrøms til Castets-en-Dorthe, hvor elven møter Garonnekanalen (Canal Latéral à la Garonne). På kanalen kan båtene gå gjennom 53 sluser til byen Toulouse, der den møter Canal du Midi. Disse to kanalene danner sammen Canal des Deux Mers.

Garonnekanalen utgjorde et av de største infrastrukturprosjektene i Europa i forrige århundre, da den ble tilrettelagt for standard lekterstørrelse på 38 × 5 meter. Den franske ministeren Freycinet beordret at alle kanaler med viktig langtransport skulle tilpasses disse standarddimensjonene. Alle de tidligere 30 meter lange slusene ble forlenget for å følge standarden. Den andre halvdelen av Canal des Deux Mers, Canal du Midi, slapp delvis unna omleggingen, siden kommersiell transport på kanalene var sterkt redusert da byggearbeidene nådde områdene hvor de fleste slusene ligger. Omleggingsarbeidet ble stoppet, noe som førte til at de rundt 300 år gamle strukturene i Canal du Midi ble bevart, og kanalen kom i 1996 på UNESCOs liste over verdensarvsteder.

Byer langs elven 
 Val d'Aran (Spania): Vielha
 Haute-Garonne: Saint-Gaudens, Muret, Toulouse
 Tarn-et-Garonne: Castelsarrasin
 Lot-et-Garonne: Agen, Marmande
 Gironde: Langon, Bordeaux, Blaye, Le Verdon-sur-Mer
 Charente-Maritime: Royan

Største sideelver 
Regnet fra munningen ved Bordeaux til utspringet i Pyreneene:
 Dordogne
 Isle
 Dronne
 Vézère
 Corrèze
 Cère
 Dropt
 Lot
 Truyère
 Baïse
 Gers
 Arrats
 Tarn
 Aveyron
 Viaur
 Agout
 Gimone
 Save
 Ariège
 Hers-Vif 
 Salat
 Neste

Eksterne lenker
Tankestrek

Tankestrek  (– eller —) er et skilletegn som hovedsakelig brukes for å symbolisere en tankepause i en setning. Tegnet brukes også for å markere direkte tale eller sitat, samt i forbindelse med tallord. En tankestrek er lengre enn en bindestrek (-), og på skrivemaskiner som manglet tankestrek, ble tegnet gjerne uttrykt gjennom to påfølgende bindestreker (--). På moderne datamaskiner er tankestreken tilgjengelig gjennom tastaturkombinasjoner, men i mange tastaturoppsett er tankestreken vanskelig tilgjengelig, noe som kan være grunnen til at mange skriver bindestrek der det skulle vært tankestrek.

Tankestrek finnes i to utgaver, en kort (–) og en lang (—).  Den korte kalles divis, eller på engelsk også n-dash eller en-dash, fordi den typografisk er like lang som bokstaven «N». Den lange utgaven kalles tilsvarende m-dash eller em-dash. På norsk brukes som oftest den korte tankestreken, som er en halv gefirt lang. Typografer og grafiske designere vil dog tidvis finne det hensiktsmessig å også bruke den lange tankestreken.

Bruk i norsk
Tankestrek kan brukes for å skille ut et innskudd eller et tillegg. I slike tilfeller kan tankestreken erstattes med komma. Det skal være ett mellomrom før og etter tankestreken.

 Jeg gjorde ingenting med saken – og det burde det ikke være så vanskelig å forstå.

Tankestrek kan markere en kunstpause eller et avbrudd i tanke eller tale.

 Nå falt du og slo deg – igjen.
 Han er en elendig – 

En tankestrek eller en replikkstrek kan brukes for å markere direkte tale eller sitat.  Dette er vanlig i avisoverskrifter.

 –  Jeg gir meg aldri!

Tankestrek brukes også i «fra … til …»- og i «mellom … og …»-oppstillinger, og da skal det ikke være mellomrom rundt tegnet.

 Fotballkampen endte 2–4.
 Det skjedde for sytti–åtti år siden.
Tony Blair var statsminister i perioden 1997–2007.

Hele kronebeløp kan markeres med tankestrek.

 Kr 100,–

Komma kan stå etter, men vanligvis ikke foran en tankestrek.  Et unntak er dersom et sitat deles i to av et utsagnsverb, men i dette tilfellet kan en også utelate den siste tankestreken.

 –  Jeg gir meg aldri, ropte hun, – aldri i livet!
 –  Jeg gir meg aldri, ropte hun, aldri i livet!

Fremstilling på datamaskiner 
I Unicode finnes tankestrekene under «Generelle skilletegn» (2000–206F); den korte på posisjon U+2013, og den lange på U+2014. Tankestrek kan fremstilles på ulike måter i ulike systemer. Eksempler er gitt i tabellen under.

Skriveprogrammer som Microsoft Word har autokorrekturfunksjonalitet som erstatter bindestrek med tankestrek automatisk hvis den er omgitt av mellomrom.

Se også

 Bindestrek
 Orddeling
 Gefirt

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Korrekturavdelingen – tankestrek

Typografi
Tegn
2001 Einstein

2001 Einstein er en asteroide som ble oppdaget 5. mars 1973. Den er et medlem av asteroidefamilien Hungaria. 
Asteroiden er oppkalt etter den tysk-amerikanske fysikeren og nobelprisvinneren Albert Einstein.

Arthur C. Clarke spøkte i etterordet til novellen 3001: The Final Odyssey med at han håpet han fikk asteroide 2001 oppkalt etter seg, og at han var skuffet over at Einstein fikk den før ham.

Referanser

Hungaria-asteroider
Artikler i astronomiprosjektet
Asteroider oppkalt etter personer
Himmellegemer oppdaget i 1973
Astronomiske oppdagelser av Paul Wild
Albert Einstein
Nebulaprisen

Nebulaprisen er en litteraturpris som deles ut av det amerikanske forfatterforbundet Science Fiction and Fantasy Writers of America (SFWA).

Prisen er delt ut hver år siden 1966. Prisen deles ut til de beste science fiction- eller fantasy-publikasjonene innen det siste nomineringsåret, utgitt innen de siste to foregående år. Prisen deles ut i seks klasser: fire ulike kategorier basert på publikasjonenes lengde, og to kategorier for manus til film, teater, radio, TV, multimedia eller lignende.

Kategorier 
Best Novel (mer enn 406 000 ord)
Best Novella (17 500 til 406 000 ord)
Best Novelette (7 500 til 17 500 ord)
Best Short story (mindre enn 7 500 ord)
Best Script (for film, tv, skuespill eller radiohørespill)
Best Dramatic Script (utdelt siden 1999)

Eksterne lenker 
 

Litteraturpriser
Fantasylitteratur
Science fiction
Utmerkelser etablert i 1966
Mana

Mana (魔名 / マナ, født 19. mars 1969 i Hiroshima), tidligere kjent som Serina, er en japansk musiker og motedesigner, kjent for sin tidligere rolle som gitarist i visual kei-gruppen Malice Mizer. Før stiftelsen av Malice Mizer, var han med i Girl'e og Matenrou (hvor han spilte bass).

I dag jobber Mana med soloprosjektet Moi dix Mois. Han har også sitt eget Gothic Lolita/Aristocrat-klesmerke: Moi-même-Moitié.

Selv om Mana var kjent for crossdressing i Malice Mizer, så crossdresser han i dag bare når han modellerer for klærne fra klesmerket hans (Moi-même-Moitié) for Gothic & Lolita Bible.

Eksterne lenker 
 
 
 
 Monologue Theater – Manas offisielle side
 Mon+amour – Manas fanklubb
 Fanside på Engelsk med mye informasjon

Japanske gitarister
Japanske moteskapere
Personer fra Hiroshima
Sarasenere

Sarasenere var i antikken en benevning på innbyggerne i en del av Sinaihalvøya og den syrisk-arabiske ørkenen, men senere, spesielt under korstogene, ble navnet brukt om muslimer generelt, også tyrkere.

Se også
Serkland

Folkeslag
Laget for folkemusikk

Laget for folkemusikk ble etablert i 1903 og er hovedstadens egen interesseorganisasjon for norsk folkemusikk. Laget har vært drevet på ulik måte gjennom 100 år, i dag er hovedvirksomheten å arrangere fester og konserter og Oslokappleiken. Laget driver også noe arbeid rettet mot barn og unge.

Den første kappleiken Laget arrangerte fant sted i 1904, og ble vunnet av Torkjell Haugerud og Olav Moe på en delt førsteplass. Laget fikk opprettet et eget spelemannslag, Tiurleiken, alt i 1920-årene, med spelemenn som kom flyttende til byen, og har drevet lagsarbeidet sitt tett knyttet til Bygdelagssamskipnadens virksomhet i Nordahl Bruns gate i Oslo, også i samarbeid med Noregs Ungdomslag og Bondeungdomslaget. 

Laget for folkemusikk regner gullalderen sin til etterkrigstida, da spelemennene Kjetil Løndal, Torleiv Bolstad og Ola Bøe ledet spelgruppa i laget, og var sentrale dansespelemenn på øvingskvelder og fester. Senere kom Odd Bakkerud og Magne Myhren til. I alle år har Laget for folkemusikk arbeidet for å ta vare på folkemusikk og bygdekultur i Oslo. 

Laget har arrangert Landskappleik to ganger, i 1953 og i 1981. 

Norske kulturorganisasjoner
Etableringer i 1903
Kampkunst

Kampkunst har tilnærmet samme betydning som kampsport. Mange utøvere av ulike kampformer mener det er misvisende å betegne kamputøvelsen som en sport, og foretrekker å se på det som kunst (jf. den engelske betegnelsen martial arts og den opprinnelig betydning av kunst som ferdighet). Dette gjelder nok spesielt innen de kampkunstene hvor man har sterkt fokus på meditasjon, filosofi og kata (inntrente teknikker), og der det ikke konkurreres. Eksempler på slike kampkunster er aikido, bujinkan budo taijutsu, katori shinto ryu, Sipalki og tai ch'i. 

Kampkunster kan også ha fokus på effektivt selvforsvar i kontekster uten gitte regler eller sportsmessige rammeverk. Eksempler på dette er tradisjonell karate, slik det opprinnelig ble praktisert i Okinawa, og moderne krav maga. Flere hapkido-stilarter faller også under kategorien kampkunst da mange stilarter ikke konkurrerer, mens andre igjen gjør det.

Stilarter
Begrepet «stilarter» er mye brukt innenfor kampkunst og kampsport for å forklare forskjeller innenfor b.l.a. filosofi, teknikker og utførelsen av disse.

Kampsport
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha
Durham Castle

Durham Castle er et slott fra normannertiden i Durham i England. Det står på en høyde ved elven Wear, rett ovenfor Durhamkatedralen. Slottet og katedralen er begge med på UNESCOs verdensarvliste.

Historie 

Slottet ble reist i det 11. århundre for å beskytte biskopen av Durham mot angrep, ettersom befolkningen i den nordlige delen av England var «vill og utilregnelig» etter normannernes erobring i 1066. Det er et godt eksempel på motte and bailey-konstruksjonen som normannerne foretrakk. 

Storhallen ble reist av biskop Antony Bek i begynnelsen av det 14. århundre. Det var den største storhall i landet inntil biskop Richard Fox fikk den kortet ned mot slutten av det 15. århundre. Selv etter forminskningen er den 14 meter høy og 30 meter lang. 

 Kapeller 

Det er to kapeller i slottet: Norman Chapel fra omkring 1078 og Tunstall's Chapel fra 1540. 

Normannerkapellet er den eldste delen av slottet som er tilgjengelig. Arkitekturen er i angelsaksisk stil, muligens på grunn av at det ble brukt saksiske arbeider. I det 15. århundre ble de tre vinduene praktisk talt avstengt fordi den indre borgen ble utvidet. Det ble dermed tatt ut av bruk inntil 1841, da man begynte å bruke det som korridor til den indre borgen. Under andre verdenskrig ble det brukt som kommando- og observasjonspost for Royal Air Force, og man fant da ut hva bygningen opprinnelig hadde vært brukt til. Kort tid etter krigens slutt ble kapellet rekonsekret, og det har siden blitt brukt til ukentlige gudstjenester. 

Tunstallkapellet er noe større, og er derfor det mest brukte av kapellene i slottet. Biskopene Cosin og Crewe utvidet det mot slutten av det 17. århundre. Bakerst finner man misericordiae'' fra det 16. århundre.

University College 

I 1837 ble slottet gitt til det nyopprettede University of Durham av biskop Edward Maltby, og brukt til studentboliger. Arkitekten Anthony Salvin bygde opp den forfalne indre borgen fra de originale planene. Det ble åpnet i 1840, og fortsatt bor over hundre studenter der. 

Studentene spiser i storhallen, og har også en bar i slottet. Kapellene brukes både til gudstjenester og teaterforestillinger. Det er også et bibliotek der. Utenfor studieterminene brukes boligene som et billig hotell, og det arrangeres også konferanser der. 

Ansatte og studenter ved universitetet samt hotellgjester kan besøke slottet fritt, mens andre har mulighet til å se det i guidede turer.

Eksterne lenker 
 

Slott i England
Byggverk i Durham
Verdensarven i Storbritannia
Vernede byggverk i England