alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ahmad Shukeiri

Ahmad Shukeiri (født 1. januar 1908, død 26. februar 1980 i Amman) (arabisk: أحمد الشقيري, andre transkripsjoner: al-Shuqayri, Shuqeiri, Shukeiry m.fl.) var den første lederen for Palestinas frigjøringsorganisasjon (PLO).

Shukeiri blei født i Tibnin i Sør-Libanon, men vokste opp i Acre. Faren, sjeik As'ad Shuqeiri (1860–1940), var medlem av Nashashibi-partiet og blei i 1908 og 1912 valgt inn i det ottomanske parlamentet for Acre.

Shukeiri studerte jus i Jerusalem og Beirut. Han hadde på 1930- og 1940-tallet flere politiske verv i Palestina. I 1945 leda han det palestinske propagandakontoret i USA. Fra 1949 var han med i den syriske FN-delegasjonen. Han var assisterende generalsekretær for Den arabiske liga 1951–57 med ansvar for palestinske spørsmål og Saudi-Arabias FN-ambassadør fra 1957. Denne siste posten mista han i august 1963, da han nekta å følge ordrer fra den sausiske regjeringa. I september 1963 blei han utnevnt til palestinernes representant i Den arabiske liga.

Det var i egenskap av dette at han i januar 1964 – på det første arabiske toppmøtet – fikk i oppdrag å etablere et grunnlag for at det palestinske folket skulle kunne frigjøre hjemlandet sitt og oppnå sjølråderett.

Fra 28. mai til 2. juni 1964 blei det så avholdt en stor konferanse i Øst-Jerusalem med undt 400 deltakere fra Jordan, Syria, Libanon, Gazastripa, Qatar, Kuwait og Irak. Dette var det første møtet i Det palestinske nasjonalrådet av frigjøringsorganisasjoner. Symbolet for konferansen var et Palestina-kart med teksten «Vi vil vende tilbake». I sin tale sa Shukeiri at palestinerne nå etter 16 års elendighet måtte stole på seg sjøl og frigjøre Palestina fra israelerne. Denne konferansen erklærte at PLO var det palestinske folkets offisielle representant. Shukeiri blei utnevnt til organisasjonens første leder. På et møte samme høst blei PLOs væpna fløy, Den palestinske frigjøringshæren (PLA), oppretta.

I forkant av seksdagerskrigen i 1967 benytta Shukeiri svært skarp retorikk mot Israel. Dette blei kritisert også i den arabiske verden, særlig etter det arabiske nederlaget, da en del av hans motstandere gav ham noe av skylda for tapet i krigen. Argumentet var at han hadde bidratt til å skape et bilde av palestinerne som hatefulle mot jødene som folk, noe som gav Israel stor sympati i Vesten. Shukeiri hevda på si side at de mest kontroversielle utsagnene var mistolkinger skapt av et sionistisk propagandaapparat.

Shukeiri var leder av PLO til 1967, da han blei avløst av Yahya Hammuda.

Referanser

Kilder 
 «Arab Move To Free Palestine: "16 Years Of Misery"» (From Our Correspondent), The Times 30. mai 1964, side 7.
 Connell, Dan (2001): Rethinking Revolution: New Strategies for Democracy & Social Justice. The Red Sea Press. ISBN 1-56902-145-7.
 Nekrolog over Ahmed Shukeiri, The Times, 27. februar 1980, side 16.
 Arieh Avneri (2002): The Claim of Dispossession: Jewish Land-Settlement and the Arabs 1878-1948. London: Transaction Books, side 233.

Eksterne lenker 
 Ahmad Shukeiris biografi

Palestinske politikere
Personer fra guvernementet Nabatiye
Fødsler i 1908
Dødsfall i 1980
Larer

Larer, i entall lar og på latin lares, laris og lar, var i den romerske religionen skytsånder. Larene ble tenkt å være avdødes ånder som var blitt guddommelige, og hver familie hadde sin egen lar familiaris. I tillegg fantes lares compitales som overvåket veikryss og nabolag, og ble æret i en høytid kjent som compitalia, mens lares praestites overvåket byen Roma. Om kong Servius Tullius ble det sagt at han var sønn av en lar som bodde på kongsgården, og han skal derfor ha innstiftet lar-kulten i byer og landsbyer. Dette i motsetning til lares praestites, som skal ha vært resultatet av Merkurs overfall på nymfen Lara.

Compitalia ble feiret gjennom tusen år, i det romerske keiserdømmes tid på de tre dagene 3.-5. januar. Høytiden skal ha blitt innstiftet av Tarquinius Superbus, Romas siste konge, etter at et orakel påbød ham å ofre menneskehoder til larene.<ref>[https://encyclopedia2.thefreedictionary.com/Compitalia Høytiden compitalia]</ref> Han ofret da guttebarn til Mania, som i denne versjonen er mor til larene, men praksisen ble avskaffet etter at kong Tarquinius var fordrevet. I stedet ofret man hvitløk og valmue til larene.

Dette kan ha falt sammen med at den romerske skikken med å gravlegge familiens døde i hjemmene etter hvert ble forbudt av de tolv tavlers lov. I stedet fikk hvert hjem sin lar familiaris, en «hoved-lar» for familien, som skulle sørge for at familien ikke døde ut. En fremstilling av ham, kledd i toga, stod mellom hjemmets to penater, i larenes helligdom lararium ved siden av hjemmets ildsted, som i eldre tid befant seg i husets atrium. Den romerske familien hilste daglig denne gruppen med en morgenbønn og en ofring av mat og drikke. Når dagens hovedmåltid var unnagjort, ble tilsvarende noe av dette lagt i arnens ild. Hvis ikke arnen eller larene befant seg i spisestuen, ble offeret lagt på et bord oppstilt foran lararium''.

Referanser

Se også
Genius
Tusse
Nisse
Penater
Lemurer
Fakse-Brokke

Romersk mytologi
Rock Around the Clock

«Rock Around the Clock» er en sang av Max C. Freedman og James E. Myers under psevdonymet Jimmy De Knight, som ble innspilt av Bill Haley and His Comets i Pythian Temple Studio i New York den 12. april 1954. Produsent var Milt Gabler.

En måned senere ble sangen utgitt på Decca. Den er omtalt som den første rockabilly-sangen, og mange artister har hatt den på repertoaret.

Norsk versjon
Oslo Harmonikvartett med Sølvi Wang, Kari Diesen og Wenche Myhre ga ut en singel med låten i 1967.

Jan Ø. Nielsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «Rock Around the Clock». Sangen ble utgitt av Småfolk på LP-platen Småfolk (Talent TLS 2042) i 1981

Referanser

Bill Haley-sanger
Sanger fra 1954
Fredrikstaderklæringen

Fredrikstaderklæringen er en avtale inngått mellom kommuner, fylkeskommuner og organisasjoner og lokalsamfunnet for å bidra til en bærekraftig samfunnsutvikling. Avtalen ble utformet på landskonferansen 9. – 11. februar 1998 i Fredrikstad om lokalsamfunnets innsats for en bærekraftig samfunnsutvikling.

Erklæringen er en oppfølging av FNs miljø- og utviklingskonferanse i Rio i 1992 (Riokonferansen) til lokale myndigheter om:

å mobilisere egne innbyggere i organisasjoner og næringsliv gjennom lokale handlingsplaner for en bærekraftig utvikling (Lokal Agenda 21)
at lokale myndigheter må ta ansvar for å engasjere innbyggerne i dette arbeidet og sikre aktiv deltakelse, medansvar og medbestemmelse
at lokalsamfunn har en nøkkelrolle i å virkeliggjøre en bærekraftig utvikling og at miljø- og utviklingsspørsmål håndteres best ved deltakelse fra de som blir direkte berørt
at utfordringen fra Rio også kan bidra til å fornye lokaldemokratiet i Norge.

Miljøvern i Norge
Politikk i 1998
Kiselgur

Kiselgur eller diatoméjord (diatomitt) er en porøs jordart som ligner på leire. Kiselgur er dannet ved at skallene av kiselalger (diatomeer) og annet kiselholdig materiale avleires som sediment.  Opprinnelig dynamitt ble fremstilt som gurdynamitt ved absorpsjon av nitroglyserin i kiselgur. På grunn av sin porøsitet og letthet anvendes kiselgur både som isolasjonsmateriale, fyllmateriale og filter. Kiselgur blir også brukt som mekanisk insektsdreper. På grunn av sin porøsitet dreper kiselgur lopper og andre insekter ved at insektene tørker ut og dør når de får kiselgur på seg.

Kiselgurfabrikken på Ims i Sandnes produserte kiselgur fra 1890-årene frem til første verdenskrig.

Kiselgur selges i dag i Norge som økologisk produkt for bekjempelse og forebygging av utøy på fjærfe.

Se også 
Liste over bergarter

Referanser

Kilder 
 Sandnes.kommune.no:Kiselgurfabrikken på Ims

Materialer
Sedimenter
Urs Meier

Urs Meier (født 22. januar 1959 i Würenlos) er en tidligere fotballdommer fra Sveits. 
Han dømte internasjonalt fra 1994 til 2004. Han dømte i denne perioden b.l.a VM i Frankrike 1998, EM i Belgia og Nederland 2000, VM i Sør-Korea og Japan 2002 og EM i Portugal 2004. Han dømte også finalen i Mesterligaen i 2002 mellom Real Madrid og Bayer Leverkusen.

Kamper i VM 1998 
 – (gruppespill)
 – (åttendedelsfinale)

Kamper i EM 2000 
 – (gruppespill)
 – (gruppespill)

Kamper i VM 2002 
 – (gruppespill)
 – (semifinale)

Kamper i EM 2004 
 – (gruppespill)
 – (gruppespill)
 – (kvartfinale)

Referanser 

Sveitsiske fotballdommere
Dommere i Fotball-VM 1998
Dommere i Fotball-EM 2000
Dommere i Fotball-VM 2002
Dommere i Fotball-EM 2004
Personer fra kanton Aargau
Fødsler i 1959
Penza

For stedet i Polen med samme navn, se: Penza (Polen)
Penza (russisk: Пе́нза) er en by i Russland, og er det administrative senteret i Penza oblast. Byen ligger ved elva Sura, 625 km sørøst for Moskva. Innbyggertall: 518 025 (folketelling 2002).

Historie
Penza ble grunnlagt i 1663 som en grensepost på det som da var Russlands grense mot sørøst. Byen er oppkalt etter elva den opprinnelig ble bygget ved. Ettersom byen opprinnelig lå i et grenseland ble de fleste husene bygget av tre og byen utviklet uten noen overliggende plan. På 1700-tallet ble Penza et viktig handelssenter.

I 1774 ble Penza tatt av opprørshæren til Jemeljan Pugatsjov, etter at byens borgere slapp kosakkene inn i byen. De første husene i stein begynte å dukke opp etter 1801, og i 1809 var Penzas befolkning vokst til over 13 000 mennesker. 

Under den russiske borgerkrigen startet de tsjekkoslovakiske legioner et anti-bolsjevikisk opprør i Penza. I sovjetperioden utviklet byen seg som et regionalt industrielt senter.

Dagens by
I dag anses Penza som et regional senter for høyere utdanning. Byen har seks universiteter, 13 høyskoler og 77 offentlige skoler. Penza er også vertsby for tre teatere, fire muséer og tre kunstgallerier.

Topografisk sett skiller Penza seg betydelig fra de omkringliggende byene, med sitt bølgende bakkelandskap og omkringliggende skoger.

Vennskapsbyer
  Mahiljoŭ, Hviterussland

Eksterne lenker
 
  Penza Online

Byer i Penza oblast
Bosetninger etablert i 1663
Dyrenes parti

Dyrenes parti (nederlandsk: Partij voor de Dieren) er et politisk parti i Nederland med fem seter i det nederlandske underhuset og to seter i overhuset.

Partilederen er Marianne Thieme. Flere nederlandske kjendiser, som Maarten 't Hart og Jan Wolkers, støttet Dyrenes parti i parlamentsvalget i Nederland i 2006.

Dyrenes parti er verdens første politiske parti med fokus på dyrs rettigheter med seter i et parlament. Partietes politikk er basert på fire grunnprinsipper: Medfølelse, bærekraft, personlig frihet, og personlig ansvar.

I 2014 fikk partiet ett sete i Europaparlamentet og deltar der i gruppen European United Left–Nordic Green Left.

Referanser

Eksterne lenker
 

Politiske partier i Nederland
Politiske partier etablert i 2002
2002 i Nederland
GTK+

GTK+, eller GIMP Toolkit, er et fritt og åpent multiplattform widget verktøy for å lage grafiske brukergrensesnitt. Det er skrevet i programmeringsspråket C, er lisensisert under GNU Lesser General Public License 2.1, og er en del av GNU-prosjektet. GTK+ er et av de mest populære verktøyene for vindussystemet X og  Wayland. Det har blitt brukt til å utvikle blant annet skrivebordsmiljøene GNOME, Xfce, LXDE, MATE, Cinnamon, ROX Desktop og Sugar.

GTK+ ble opprinnelig laget for GIMP i 1997 av Spencer Kimball og Peter Mattis, medlemmer av eXperimental Computing Facility ved University of California, Berkeley. 

GTK+ benytter det objekt-orienterte program-biblioteket GObject. GObject var en del av GTK+, før lanseringen av GTK+ 2.0 den 27. februar 1999.

Plattformer
GTK+ ble opprinnelig laget for vindussystemet X, og dette er fortsatt verktøyets viktigste plattform. GTK+ kan brukes på UNIX (operativsystemene Solaris, HP-UX, Irix, AIX) og det Unix-liknende operativsystemet Linux.

Etterhvert som årene har gått, har GTK+ blitt portert til vindussystemer for andre operativsystemer. Den nåværende versjonen er tilgjengelig for DirectFB, Windows 2000, Windows XP, Windows Vista, Windows 7, Mac OS X v10.4, Mac OS X v10.5, Mac OS X v10.6 og Mac OS X v10.7.

Tidligere versjoner av GTK+ har også vært tilgjengelige for Windows 95, Windows 98 og Windows NT 4.0.

 Microsoft Windows XP, støtten opphørte i GTK+ 3.17.1

Grafisk utseende
Brukere kan også endre det grafiske utseendet til GTK+. Det finnes en rekke programmer (display engines) som emulerer GTK+ til å benytte utseendet til andre populære verktøy og plattformer, deriblant Motif, Q Toolkit og NeXTSTEP.

Se også
 Q Toolkit
 GNOME

Eksterne lenker 
 

GNOME
Brigham Young University

Brigham Young University  er et universitet i Provo i delstaten Utah i USA. Det er knyttet til Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige (mormonene). Det ble grunnlagt i 1875 av den tyske gymnaslæreren Karl G. Mäser, og fikk da navnet Brigham Young Academy. Brigham Young var annen president av mormonkirken. 

Ettersom BYU er et konfesjonelt universitet, er de fleste av studentene medlemmer av Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige. Men prinsipielt er universitetet åpent for alle. 

Ved siden av sin største campus i Provo har BYU også studiesentra i Jerusalem, London, Paris og andre steder, og den har to affilierte søsterinstitusjoner i USA – BYU Hawaii og BYU Idaho.

Referanser

Eksterne lenker
 

Brigham Young University
Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1875
1875 i Nord-Amerika
Utah County
Lou Lim Ieoc-haven

Lou Lim Ieoc-haven er et haveanlegg omtrent midt på Macaohalvøya. Den er et av de fremste eksempler på sen neoklassisisme i Macao. Den er en kinesisk have med en paviljong med korintiske søyler.

Haven tilhørte embedsmannfamilien Lou fra Guangzhou. Haven, som går tilbake til 1800-tallet, har sitt navn fra Lou Lim-yeoc (eller Ieoc), en handelsmann og diplomat som mottok Kristusordenen av Portugals regjering i 1925. Haven ble restaurert og åpnet for publikum etter hans død.

Macaohalvøya
Parker i Kina
Kinesiske hager
Obersalzberg

Obersalzberg er en fjellskråning nær Berchtesgaden i Bayern, Tyskland. Området er mest kjent for Adolf Hitlers feriested og embetsbolig Berghof.

Allerede på 1800-tallet ble stedet populært som feriested for vanlige mennesker. Området er svært naturskjønt. I 1923 var Hitler for første gang på ferie i Obersalzberg og han ble så glad i stedet, at han i første omgang i 1928 leide Haus Wachenfeld og siden i 1933 kjøpte eiendommen og startet ombyggingen til det som ble Berghof. Andre nasjonalsosialistiske-ledere som Hermann Göring og Martin Bormann kjøpte senere eiendommer i området, og i løpet av årene 1935–36 ble alle andre beboere enten kjøpt ut eller kastet ut av Obersalzberg, og området ble sperret av i en såkalt Führersperrgebiet («Førersperresone»). Området ble voldsomt utbygget med kaserner, hoteller og underjordiske bunkersystemer. Hitler og Eva Braun tilbrakte mye tid i Berghof på Obersalzberg i 1930-årene. Hitlers siste kjente besøk på stedet var i juli 1944.

RAF bombet området den 25. april 1945, og det meste ble lagt i ruiner. Siden har de tyske myndigheter også fjernet de fleste spor av boligene etter de nasjonalsosialistiske lederne, og i dag er stedet atter et turiststed med blant annet et 5-stjernes hotell som er bygget på tomten hvor Göring hadde sitt hus.

Se også 
 Berghof

Det tredje rike
Fjell i de tyske Alpene
Fjell over 1000 meter
Emi Koussi

Emi Koussi er en skjoldvulkan i den sørlige delen av fjellkjeden Tibesti i den sentrale delen av Sahara, og i det nordlige Tsjad. Det er det høyeste fjellet i Tsjad, og det høyeste i Sahara. Vulkanen er en av mange i Tibesti-fjellene, og har en høyde på 3445 meter over havet, og det rager om lag 2300 meter over de omkringliggende sandsteinslettene. Vulkanen er 80 ganger 60 kilometer.

Vulkanen har to krater, det ene er 12 ganger 15 kilometer, det andre er omtrent 2-3 kilometer bredt og har en dybde på 350 meter.

Kilder
NASA Earth Explorer page
Gourgaud A. and P. M. Vincent. 2004. Petrology of two continental alkaline intraplate series at Emi Koussi volcano, Tibesti, Chad. Journal of Volcanology and Geothermal Research 129(4): 261-290.
 Global Volcanism Program: Emi Koussi
 Peakware: Emi Koussi 

Fjell i Tsjad
Fjell over 3000 meter
Pippi Langstrømpe (bok)

Pippi Langstrømpe (originaltittel på svensk Pippi Långstrump) er en roman av Astrid Lindgren som ble publisert i slutten av november 1945. Den handler om Pippi Langstrømpe, hennes husdyr og hennes venner.

Handling 

Boken fokuserer på opplevelsene til Pippi Langstrømpe, en ni år gammel rødhåret jente hvis mor døde da hun var baby. Faren hennes, en sjøkaptein, har tilsynelatende har forsvunnet på sjøen. Så Pippi flytter inn i et stort hus kjent som Villa Villekulla, som ligger i en liten svensk landsby, med kjæledyr-apen Mr. Nilsson. Hun har også en koffert fylt med gullmynter, og en hest som ikke navngis i bøkene (i filmatiseringen av bøkene får hesten navnet Lilla Gubben).

Pippi er begavet med overmenneskelig styrke, og utallige andre eksentrisiteter. Pippi blir snart venn med to søsken i nabo-huset, ved navn Annika og Tommy Settergren - som beundrer Pippis frie livsstil, og nyter hennes morsomme selskap. Etter å ha tilbrakt hele livet på sjøen uten andre barn i nærheten, har Pippi heller begrenset kunnskap om vanlig høflighet eller hvordan andre barn vanligvis oppfører seg.

I løpet av historien forsøker Pippi blant annet å melde seg på samme barneskole som Tommy og Annika allerede går ved. Hun ser på en forestilling ved et sirkus, og deltar i et kaffe-selskap arrangert av fru Settergren - moren til Tommy og Annika.

Oversettinger

Referanser

Eksterne lenker

Astrid Lindgrens bøker
Pippi Langstrømpe
Bøker fra 1945
Eirik Hoseth

Eirik Hoseth (født 26. mai 1977 i Kristiansund) er en norsk fotballeder og tidligere fotballspiller som er sportslig leder for .

Idrettskarriere

Fotballspiller 
Hoseth startet karrièren i Kristiansund FK, før veien gikk til byrival Clausenengen. Ble i 2001 hentet til Aalesund hvor han fikk mange førstedivisjonskamper og eliteseriekamper. Sommeren 2006 gikk han over til Hødd, og i 2008 gikk han til Sportsklubben Herd.

Idrettsleder 
Etter spillerkarrieren har han vært sportslig og daglig leder i Herd. I 2019 ble han daglig leder i Fortuna Ålesund. Den 4. april 2022 ble han ansatt som sportslig leder for  fra 1. juli 2022.

Familie
Eirik Hoseth er sønn av den tidligere storscoreren Ralf Hoseth, som spilte i Kristiansund FK i en årrekke. Han er fetter av Christian Michelsen, Kristiansund Ballklubbs hovedtrener.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Personer fra Kristiansund kommune
Fotballspillere for Kristiansund FK
Fotballspillere for Clausenengen FK
Fotballspillere for Aalesunds FK
Fotballspillere for IL Hødd
Fotballspillere for Sportsklubben Herd
Fødsler i 1977
Antheraea yamamai

Japansk eikepåfuglspinner (Antheraea yamamai) er en sommerfugl som tilhører familien påfuglspinnere (Saturniidae). Denne store arten hører opprinnelig hjemme i Japan, men er i dag i tillegg forvillet flere steder i Mellom-Europa.

Utseende 
En meget stor (vingespenn opptil 150 mm), brungul spinner med stor vinger. Kroppen er forholdsvis liten. Forvingene er litt sigdformede. Alle vingeparene har en rund, rosa øyeflekk, utenfor denne to mørke tverrlinjer.

Levevis 
Larvene lever på eik (Quercus spp.). Som hos andre påfuglspinnere har de voksne sommerfuglene reduserte munndeler, og de tar ikke næring til seg. Hunnene sitter mest i ro og sender ut feromoner, som gjør at hannene med sine fjærformede antenner kan finne dem på lang avstand.

Innført for silkeproduksjon 
Når larven er utvokst, spinner den seg inn i en kokong av silke for å forvandle seg til en puppe. Denne arten har, som flere andre arter i slekten Antheraea, blitt brukt i produksjon av såkalt tussah-silke. Rundt midten av 1800-tallet ble arten innført fra Japan til Europa med tanke på silkeproduksjon. Den har siden forvillet seg og finnes i dag i vill tilstand i Østerrike, nordøst-Italia og flere steder på Balkan.

Eksterne lenker 
 

Påfuglspinnere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1861
Dyr formelt beskrevet av Félix Édouard Guérin-Méneville
Arvidsjaur kommune

Arvidsjaur kommune (umesamisk: Árviesjávrrie, pitesamisk: Árvesjávvre) er en kommune i Norrbottens län i landskapet Lappland i Sverige. Kommunen har grenser mot nabokommunene Arjeplog, Jokkmokk, Älvsbyn, Piteå, Skellefteå, Norsjö, Malå og Sorsele. Kommunens administrasjonssenter ligger i Arvidsjaur.

Etymologi 
Navnet «Arvidsjaur» har ingenting med mannsnavnet Arvid å gjøre, men kommer fra det umesamiske ordet árviesjávrrie, avleda fra árvies («gavmild» eller «den som gir mye») og jávrrie («sjø»), og henspiller på fisket i den nærliggende innsjøen med samme navn. Aruens jäff var i 1607 navnet på den samebyen der Arvidsjaur kirke ble bygd.

Samisk språk 
Samisk har status som offisielt minoritetsspråk i kommunen og Arvidsjaur inngår i forvaltningsområdet for samisk språk i Sverige.

Administrativ historikk 
Sogndanninga i nordlige deler av Sveriga var sein; Arvidsjaur sogn ble danna i 1606 ved oppdeling av Piteå sogn. Deretter var det noen flere oppdelinger fram til kommunalreformen i 1863, og landskommunen Arvidsjaur ble danna. Kommunen har ikke blitt slått sammen med andre kommuner, men har samme grenser som sognet hadde i 1863. Mellom 1895 og 1962 utgjorde Arvidsjaur et municipalsamhälle.

Geografi 

Arvidsjaur kommune ligger ved Inlandsbanan midt i landskapet Lappland, ca. 110 km sør for Polarsirkelen.

Tettsteder 
Arvidsjaur kommune hadde tre tettsteder i 2010. I tabellen oppgis antall innbyggere pr. 31. desember 2010.

Småsteder 
Arvidsjaur hadde fire småsteder (tätorter) i 2005. I tabellen oppgis antall innbyggere pr. 31. desember 2005.

Næringsliv 
Næringslivet i kommunen domineres av skogsindustrien, turistnæring og av offentlig sektor ved blant annet Arméns jägerbataljon. Det er 420 bedrifter som opererer i kommunen.

Dessuten prøves franske, italienske og tyske biler ut i kommunen for å teste vinterklimaet på bilene.

Samferdsel 

Fra Arvidsjaur lufthavn går det daglige fly til Stockholm. Inlandsbanan går også gjennom Arvidsjaur. E45 går gjennom kommunen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Informasjonsportal for Arvidsjaur