alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Meldedvergmåler

Meldedvergmåler (Eupithecia simpliciata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia). Den er funnet spredt nord til Hordaland i Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 21 – 23 mm), slank, blekt brungrå måler uten påfallende fargetegninger. Forvingen har en oval, mørk flekk i midten og to lyse og fire mørke tverrbånd, men disse er vanligvis noe utydelige, dessuten en smal, hvit, siksak-stripe langs ytterkanten som fortsetter på bakvingen. Larven er lyst gråbrun med tallrike små, hvite vorter og en del ganske korte, hvite børster. Langs ryggen har den en rekke av Y-formede, mørkebrune flekker.

Levevis 
Arten finnes ved kysten, på strandenger og marskland. Larvene utvikler seg på frøemnene til ulike melder (slektene Atriplex og Chenopodium). De voksne målerne flyr i juli – august.

Utbredelse 
Arten finnes i det meste av Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet her og der langs kysten nord til Hordaland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia simpliciata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1809
Dyr formelt beskrevet av Adrian Hardy Haworth
Bånddvergmåler

Bånddvergmåler (Eupithecia sinuosaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia). Den er funnet nord til Hordaland i Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 18 – 23 mm), slank, lysgrå måler. Den kjennes forholdsvis lett på forvingens brune tverrbånd, og er en av de mer kontrastrikt fargede dvergmålerne (Eupithecia spp.). Forvingen er lyst brungrå, nær roten med et hvitkantet, grått tverrbånd. Utenfor dette er det et svartkantet, rødbrunt tverrbånd som er omtrent dobbelt så bredt ved vingens forkant som ved bakkanten. Nær vingespissen er det en firkantet, mørk flekk og ved bakhjørnet en liten, rund, mørk flekk. Bakvingen er silkeaktig gråhvit. Larven er lang og tynn, grønn med tallrike små, hvite vorter.

Levevis 
Larvene lever på frøemnene til ulike melder (Atriplex spp. og Chenopodium spp.).

Utbredelse 
Arten finnes i Europa og Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til de nordlige delene av Hedmark, Oppland og Hordaland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia sinuosaria
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1848
Dyr formelt beskrevet av Eduard Friedrich Eversmann
Lyngdvergmåler

Lyngdvergmåler (Eupithecia nanata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og finnes langs kysten nord til Nordland i Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 13 – 20 mm), spinkel, lysgrå måler. Den er ganske variabel i størrelse og vingetegninger, men kan vanligvis kjennes på de påfallende smale vingene. Forvingen har vanligvis et ganske markert, bredt, mørkere tverrbånd i midten, dette er kantet på begge sider med doble, hvite striper. Bakvingen er litt blekere enn forvingen. Larven er lang og slank, blekt gulbrun med tegninger som er rosa til mørkt rosabrune. På ryggen har den en rekke av pileformede flekker, øverst oppe på sidene en oppbrutt, mørk sidestripe. Lenger nede på sidene har den en rekke av hvite, Y-formede flekker som ikke er bundet sammen til en sidestripe.

Levevis 
Larvene lever på røsslyng (Calluna vulgaris), og arten finnes på heier der denne vokser. Voksne målere kan påtreffes fra mars til september, arten har gjerne to, litt uregelmessige, generasjoner hver sommer.

Utbredelse 
Arten finnes over det meste av Europa, unntatt lengst i sørøst, og i det nordlige Asia. I Norge forekommer den nord til den sørlige delen av Nordland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia nanata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Dyr formelt beskrevet av Jacob Hübner
Sommerfugler formelt beskrevet i 1813
Eikedvergmåler

Eikedvergmåler (Eupithecia dodoneata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og finnes langs kysten til Rogaland i Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 16 – 19 mm), slank, gråspraglete måler. Forvingen er forholdsvis kontrastrikt tegnet med mørke tverrbånd og en smal, svart flekk. Larven er blekbrun (brun-beige) med en rekke av mørkebrune, pilformede flekker langs ryggen og hvite tegninger på sidene. Den har en del korte børster og kroppen er overstrødd med små, hvite vorter.

Levevis 
Arten lever i løvskog, skogkanter, hager og parker. De voksne målerne flyr fra kveldingen og utover i mai – juni, og kommer gjerne til lys. Larvene lever på blomstene av eik (Quercus spp.) og hagtorn (Crataegus spp.).

Utbredelse 
Arten forekommer i Nord-Afrika, og i Europa bortsett fra lengst i nordøst.
I Norge finnes den bare langs kysten vest til Rogaland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia dodoneata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1857
Dyr formelt beskrevet av Achille Guenée
Augustdvergmåler

Augustdvergmåler (Eupithecia pusillata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og finnes over hele Norge bortsett fra Finnmark.

Utseende 
En liten (vingespenn 17 – 21 mm), slank, grå måler. Forvingen er forholdsvis kontrastrikt farget, med markerte, lyse og mørke tverrbånd og korte, svarte lengdestreker. Den mangler ofte en svart flekk midt i vingen. Larven har en del korte børster og tallrike små, hvite vorter. Kroppen er grønn, langs ryggen har den enten en enkel, mørk ryggstripe eller en rekke av klokkeformede, mørkbrune flekker.

Levevis 
Artens norske navn er litt misvisende da man kan treffe på de voksne målerne like fra juli til begynnelsen av oktober. Larvene lever på einer (Juniperus communis) og en del plantede bartrær.

Utbredelse 
Arten finnes i hele Europa og i det nordlige Asia. Den finnes over alt i Norge nord til Troms.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia pusillata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1775
Dyr formelt beskrevet av Michael Denis
Dyr formelt beskrevet av Johann Ignaz Schiffermüller
Grandvergmåler

Grandvergmåler (Eupithecia tantillaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (Eupithecia) og finnes nord til Nord-Trøndelag i Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 16 – 19 mm), slank, grå måler. Forvingen er lyst grå, litt mørkere i et avgrenset felt ved roten og i et bredt, mørk-kantet tverrbånd rundt midten. Midt i dette båndet sitter en kommaformet, svart flekk. Larven er naken, lang og slank, ensfarget gulbrun.

Levevis 
Larvene lever på gran (Picea abies), av og til også på andre bartrær. De voksne målerne flyr i mai – juli.

Utbredelse 
Arten finnes over hele Europa og i de nordlige delene av Asia.
I Norge er den funnet nord til Nord-Trøndelag, men den er sjelden på Vestlandet, utenfor granas naturlige utbredelse.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia tantillaria
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1840
Dyr formelt beskrevet av Jean Baptiste Boisduval
Hundhammeren

Hundhammeren er et område i tettstedet Malvik i Malvik kommune i Trøndelag. Området strekker seg fra kommunegrensen til Trondheim og til Saksvik. Hundhammeren ligger ned mot Trondheimsfjorden, ca. 1,5 km vest for Vikhammer og omtrent 4 km øst for Ranheim. Hundhammeren, Saksvik, Vikhammer og Malvik danner tilsammen ett felles tettsted og har tilsammen  innbyggere ().

Området består av en del skog og noe landbruk, men for det meste boligbebyggelse i form av eneboliger, rekkehus og blokker.

Offentlig kommunikasjon 
Hundhammeren har bussforbindelde til Trondheim, fra flere steder langs Malvikveien (Gamle E6). I tillegg går det lokalbuss fra Væretrøa til Trondheim.

Den nærmeste stoppestedet for lokaltog er Vikhammer stasjon, ca. 3 kilometer østover, og det nærmeste stoppested for Nordlandsbanen og Meråkerbanen er Trondheim sentralstasjon, ca. 10 kilometer vestover. Den nedlagte jernbanestasjonen  Hundhammeren stasjon, ligger på Hundhammeren.

Nærmeste flyplass er Trondheim lufthavn Værnes på Stjørdal, ca. 20 km østover.

Europavei 6 går i tunnel gjennom Øvre Hundhammeren.

Referanser

Bosetninger i Malvik
Bygder og grender i Trøndelag
Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige på Samoa

Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige på Samoa er en av de største kirkene av Siste Dagers Hellige (sett i forhold til den lokale befolkningen), med  medlemmer (2008), omtrent 30 %  av den samoanske befolkningen. Samoa har 134 mormonmenigheter. I 1843 begynte kirken sin misjonsvirksomhet på de forskjellige øygruppene i Stillehavet, og i 1863 kom de første mormonermisjonærene til Samoa. Før århundreskiftet hadde Samoa 11 mormonske menigheter, og i 1903 var Mormons bok blitt oversatt til samoansk.

Da andre verdenskrig startet, reiste de amerikanske misjonærene fra Samoa, noe som åpnet opp for at lokale medlemmer kunne ta på seg mer og større lederroller innenfor kirken. Etter krigen økte kirkens medlemskap raskt: fra  i 1950 til  i 1971 og  i 1983. I 1977, ble det bestemt at det skulle bygges et tempel i Samoa, og det ble innviet 5. august 1983. Dette tempelet brant ned i 2003, og det ble bestemt at det skulle gjenoppbygges; templet ble gjeninnviet 4. september 2005.

Referanser

Eksterne lenker 
 Hjemmesiden til Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige på New Zealand og stillehavsøyene

Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige
Kristendom på Samoa
Mari Kjetun

Mari Kjetun (født 20. februar 1966 i Bodø)  er en norsk forfatter og skribent fra Asker. Kjetun er medlem av Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere  og er utdannet økonom.

Hun debuterte på Gyldendal med barneboka Tyver, trøbbel og en lysende komet i 2009, som vant Gyldendal og Norlis konkurranse om beste barnebokmanus i 2008. Oppfølgeren Røre, rabalder og en sulten sjiraff kom i august 2010 på Gyldendal. Begge er også utgitt som lydbok på Lydbokforlaget, innlest av Cici Henriksen.

I 2011 kom boka Helt Max i dyreparken beregnet på barn som akkurat har lært å lese. Oppfølgerne er Helt Max i Afrika (2012),  Helt Max fyrtårnflaks (2013) og Helt Max fallskjermsjiraff (2014) - samtlige illustrert av Johan Egerkrans.  

I 2014 kom ungdomsromanen I sjuende himmel – NOT! på Gyldendal.

Kjetun har også skrevet for Saltos bokhylle på Gyldendal Undervisning, hvor hun i 2014 kom med titlene Pilotpiratene og Kattekameratene, i 2015 med Sara Sol og i 2016 med Hulesteinens hemmelighet.

I 2017 skrev hun manus til musikkdramaet "Gru, glam & glitter!" for Den kulturelle skolesekken i Akershus. Stykket ble vist 35 ganger for over 6500 elever.

I 2019 ble hennes første faktabok "Svaret er sjiraff" utgitt på Cappelen Damm. Boka er ei lettlestbok i serien "Løveunge". I 2022 kom "Søt og farlig" i samme serie.

Hun er utgitt på svensk og dansk: I 2012 kom Mera Max: Max i djurparken og i 2013 Mera Max : Max i Afrika på Rabén & Sjögren. I 2014 kom Helt Max i Afrika som e-bok i den danske skoleportalen Villeby og i 2015 utga Forlaget Carlsen  Max i zoo og Max i Afrika.

Kjetun skriver også interiørreportasjer og reiselivsartikler i norske ukeblader og magasiner.

Bibliografi
 Tyver, trøbbel og en lysende komet, barnebok, Gyldendal (2009)
 Røre, rabalder og en sulten sjiraff, barnebok, Gyldendal (2010)
 Helt Max i dyreparken, barnebok, Gyldendal (2011)
 Helt Max fyrtårnflaks, barnebok, Gyldendal (2013)
 Helt Max i Afrika, barnebok, Gyldendal (2012)
 I sjuende himmet. NOT, ungdomsbok, Gyldendal (2014)
 Helt Max fallskjemsjiraff, barnebok, Gyldendal (2014)
 Pilotpiratene, Salto bokhylle-bok, Gyldendal (2014)
 Kattekameratene, Salto bokhylle-bok, Gyldendal (2014)
 Sara Sol, Salto bokhylle-bok, Gyldendal (2015)
 Hulesteinens hemmelighet, Salto bokhylle-bok, Gyldendal (2016)
Gru, glam & glitter, musikkdrama, Den kulturelle skolesekken i Akershus (2017)
Svaret er sjiraff, lettlest faktabok, Cappelen Damm (2019)
Søt og farlig, lettlest faktabok, Cappelen Damm (2022)

Referanser

Kilder
Presentasjon av Mari Kjetun i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 Artikkel om Kjetun i Asker og Bærums Budstikke (2008-12-15)
 Kjetun på Gyldendal Norsk Forlag
 Kjetun hos Lydbokforlaget
 Rabén & Sjögren - Max i Djurparken
 Rabén & Sjögren - Max i Afrika
 Mari Kjetuns hjemmeside

Norske barnebokforfattere
Norske forfattere av ungdomsbøker
Personer fra Bodø kommune
Personer fra Asker kommune
Bjørn Heyerdahl

Bjørn Tore «Bøllo» Heyerdahl (født 22. juni 1978) er en norsk black metal-musiker best kjent under navnet Tormentor, gitarist i Gorgoroth.

Biografi 
Tormentor ble med Infernus i Gorgoroth i 1996, og deltok som gitarist og låtskriver på de to Gorgoroth-studioalbumene Destroyer (1998) og Incipit Satan (2000).

Etter å ha turnert med bandet i Europa og Sør-Amerika valgte han å forlate bandet i 2002. Han gjorde dog en avskjedsopptreden som live-gitarist på bandets konsert i Bergen i april 2003. I slutten av 2007 oppstod det interne konflikter i Gorgoroth, noe som førte til at Infernus måtte bygge opp igjen bandet fra grunnen av. Tormentor ble i 2008 igjen fast medlem av Gorgoroth.

Tormentor var også en av grunnleggerne av det norske bandet Orcustus. Det selvtitulerte debutalbumet ble gitt ut i 2009.

Videre har han også deltatt i sideprosjektene Desekrator (1998) og Norwegian Evil (2005) – begge prosjekter hvor Infernus også har deltatt. Tormentor spilte også bass på Gaahlskaggs Erotic Funeral.

Diskografi 
Gorgoroth
 Darkthrone Holy Darkthrone (Hyllestalbum til Darkthrone) (Låten «Slottet i det fjerne») (1998)
 Destroyer (1998)
 Incipit Satan (2000)
 Originators of the Northern Darkness - A Tribute til Mayhem (Hyllestalbum til Mayhem) (Låten «Life Eternal») (2001)

Orcustus
 Demo 2002 (2002)
 World Dirtnap 7" (2003)
 Wrathrash 7" (2005)
 Orcustus (2009)

Desekrator
 Demo (1997)
 Metal for Demons (1998)
 Hot in the City/Overdose/Take Us to the Pub (3 x 7" picture-disc vinyl) (1999)

Gaahlskagg
 Erotic Funeral Party I (Splitt med Stormfront) (1999)
 Erotic Funeral (2000)

Norwegian Evil
 A Norwegian Hail to VON – gatefold dobbel 7" med Amok, Taake og Urgehal) (2005)

Referanser

Eksterne lenker 
 Tormentor hos MySpace

Heavy metal-vokalister
Heavy metal-gitarister
Norske bassister
Norske black metal-musikere
Norske thrash metal-musikere
Gorgoroth-medlemmer
Fødsler i 1978
Universitetet i Cape Town

Universitetet i Cape Town (engelsk: University of Cape Town), forkortet UCT er et universitet i byen Cape Town i Sør-Afrika. Det regnes som Afrikas beste universitet, og rangerer som nummer én på kontinentet på to av verdens ledende rangeringer. Som Afrikas eneste universitet befinner deg seg blant verdens 200 beste universiteter.

Grunnleggelsen skjedde som en gutteskole –  South African College – i 1829. Under apartheid var universitetet i årene 1969–1990 en bastion i motstanden mot raseskillet, og trosset landets hvite ledelse ved å støtte opp om svartes studier og forskning. Politiet rykket flere ganger inn på campus og arresterte aktivistiske studenter.

UCT består av seks fakulteter og et interdisiplinært senter:
Faculty of Commerce
UCT Graduate School of Busniess
Faculty of Engineering and the Built Environment
Faculty of Health Sciences
Faculty of Humanities
Faculty of Law
Faculty of Science
The Centre for Higher Education Development

Blant tidligere studenter finner vi nobelprisvinneren i litteratur, John Maxwell Coetzee.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Cape Town
Cape Town
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1829
1829 i Afrika
Kjærlighetsbarn

Kjærlighetsbarn er et uttrykk som betegner et barn som er unnfanget utenfor ekteskap; barn som er resultat av et kjærlighetsforhold. Det henviser også barn av en ugift mor og er en eufemisme for uttrykket «uektefødt barn» eller bare uekte barn. Et eldre begrep for det samme er bastard, (norrønt bastarðr), «frillesønn», som nå ikke benyttes om mennesker. I tidligere tider var det mindre belastende; hertug Vilhelm av Normandie, ble kalt for «Vilhelm bastarden» før han ble kalt for «Vilhelm erobreren» etter å ha erobret England i 1066.

Begrepet «kjærlighetsbarn» har i årenes løp skiftet betydning, noe som kan skyldes utviklingen av hvordan uttrykket kjærlighet blir oppfattet og forstått. Både renessansens og romantikkens litteratur har bidradd til å trekke begrepet fra nesten utelukkende det fysiske aspekt (jfr. Moselovens regler for førekteskapelig omgang) og til å omfatte uimotståelig tiltrekning også på det åndelige plan.

Som litterær oppskrift har konseptet vært i bruk i dameromaner. Det bygger på en forestilling om at stor kjærlighet vil gå i arv til barnet, slik at det klarer å bevare sin integritet, tross motgang fra barnsben av, og nå fram til sitt livs store kjærlighet. Grunnen til at faren er ute av bildet er da vanligvis at han forsvinner eller dør før han får vite om barnet - eller ekteskap er umulig på grunn av sosiale skillelinjer og hans forpliktelser til slekt eller samfunn.

Uttrykket brukes i dag både om et barn av foreldre som ikke lever sammen, og om barn av foreldre litt oppe i årene.

Referanser

Eksterne lenker

Ord og uttrykk
Universitetet i Witwatersrand

Universitetet i Witwatersrand (engelsk: University of the Witwatersrand), forkortet Wits er et universitet i byen Johannesburg i Sør-Afrika. Det har bakgrunn fra gruvevirksomheten og et historisk fokus på teknologiske fag. 

Grunnleggelsen skjedde som en gruveskole i Kimberley –  South African School of Mines – i 1896. Universitetsstatusen og dagens navn ble tildelt i 1922. Studenter og lærere ved Wits teller noen av de mest sentrale motstanderne av apartheid. Skolen har også ledet de arkeologiske utgravningene av tidlige hominine fossiler fra Sterkfontein og Swartkrans.

Wits består av fem fakulteter:
Faculty of Commerce, Law, and Management 
Faculty of Engineering and Built Environment
Faculty of  Health Sciences 
Faculty of  Humanities 
Faculty of Science

Blant tidligere studenter finner vi nobelprisvinnerne  Aaron Klug (1982 kjemi), Nadine Gordimer (1991 litteratur), Nelson Mandela (1993 fred), Sydney Brenner (2002 medisin).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Johannesburg
Universiteter i Sør-Afrika
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1896
Sør-Afrika
Dimitrios Golemis

Dimitrios P. Golemis (gresk: Δημήτριος Γολέμης; født 15. november 1874 i Lefkada, død 9. januar 1941) var en gresk friidrettsutøver som deltok i de første moderne olympiske leker 1896 i Athen.

Golemis kom på tredjeplass på 800 meter under OL 1896 i Athen, bak Teddy Flack fra Australia og Nándor Dáni fra Ungarn.

Golemis deltok også på 1500 meter hvor hans plassering er ukjent, men han var ikke blant de fire beste av de åtte løperne som deltok, sannsynligvis kom han på sjetteplass.

OL-medaljer 
 1896  Athen -  Bronse i friidrett, 800 meter  Hellas

Referanser

Eksterne lenker 
 

Greske mellomdistanseløpere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Hellas
Deltakere for Hellas under Sommer-OL 1896
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1896
Medaljevinnere under Sommer-OL 1896
Personer fra Lefkada
Arthur Blake

Charles Arthur Blake (født 26. januar 1872 i Boston, død 22. oktober 1944 i Boston) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de første moderne olympiske leker i 1896 i Athen.
 
Blake kom på andreplass i finalen på 1500 meter med tiden 4.34,0 under OL i 1896 i Athen, bak australske Teddy Flack som vant med 4.33,2.

Blake deltok også i lekenes finalenummer, maraton. Han lå på tredjeplass, bak Albin Lermusiaux og Teddy Flack, halvveis i løpet, men etter 23 kilometer brøt han.

OL-medaljer 
 1896  Athen -  Sølv i friidrett, 1500 meter

Eksterne lenker 
 

Mellomdistanseløpere fra USA
Langdistanseløpere fra USA
Olympiske sølvmedaljevinnere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1896
Deltakere for USA under Sommer-OL 1896
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1896
Personer fra Boston
Fødsler i 1872
Dødsfall i 1944