alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Talk (album)

Talk er det fjortende studioalbumet fra progressiv rock-bandet Yes, utgitt i mars 1994. Dette er deres første albumutgivelse på et uavhengig plateselskap, etter en lang karriere hos de store selskapene Atlantic Records og Arista Records. Talk er også det siste Yes-albumet der Trevor Rabin og Tony Kaye medvirker.

Albumet kom på 33.-plass på Billboard 200 i USA og på 20.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia.

Bakgrunn
Etter den suksessrike Union-turneen i 1991 håpet mange at åttebands-versjonen av Yes skulle spille inn musikk sammen, men dette viste seg å være svært vanskelig. Både personlige motsetninger og innblanding fra de enkelte medlemmenes management forhindret dette. Bill Bruford, Steve Howe og Rick Wakeman ble av plateselskapet ofret til fordel for mulighetene for en hit i stil med «Owner of a Lonely Heart». Derfor ønsket de at medlemmene som medvirket på albumet 90125 skulle fortsette som Yes.

Rabin tok kontrollen over såvel musikken som produksjonen, og forsøkte å oppdatere lydbildet til Yes for at det skulle passe 1990-tallets musikk. I tillegg til å ha en hånd med på hver eneste låt på albumet, tok han seg den frihet å spille de fleste instrumentene selv, inkludert en del overdubbinger av Chris Squires bass-spill. Dette irriterte Squire, og Anderson var fra før skeptisk til Rabins arbeidsmetoder.

Talk fikk gode kritikker av musikkjournalistene, paradoksalt nok på grunn av at det minnet en del om lydbildet fra 1970-tallet, mens publikum generelt ignorerte albumet. Dette var det første Yes-albumet som ikke nådde gullplate-salg verken i Storbritannia eller USA. Albumet er et av de første som ble innspilt 100% digitalt, noe som var banebrytende. Men på grunn av barnesykdommer med teknikken og problemer med minnekapasitet tok det uforholdsmessig lang tid for Rabin å ferdigstille albumet.

Etter den påfølgende turneen valgte Trevor Rabin og Tony Kaye å forlate bandet for godt. Dette «utnyttet» Anderson, Squire og White til å invitere Steve Howe og Rick Wakeman med i bandet igjen.

Sporliste
Alle titler skrevet av Jon Anderson og Trevor Rabin, unntatt hvor annet er notert.

 «The Calling» (Jon Anderson/Trevor Rabin/Chris Squire) – 6:56
 «I Am Waiting» – 7:25
 «Real Love» (Trevor Rabin/Chris Squire/Jon Anderson) – 8:49
 «State of Play» – 5:00
 «Walls» (Jon Anderson/Trevor Rabin/Roger Hodgson) – 4:57
 «Where Will You Be» – 6:09
 «Endless Dream: I. Silent Spring» – 1:55
 «Endless Dream: II. Talk» – 11:55
 «Endless Dream: III. Endless Dream» – 1:53

Bonusspor på ny-utgivelse fra 2002 
10. «The Calling» (spesialversjon) – 8:08

Personell 
Jon Anderson – vokal
Trevor Rabin – gitarer, keyboard, dataprogrammering, vokal
Tony Kaye – Hammondorgel
Chris Squire – bass, vokal
Alan White – trommer

Referanser

Eksterne lenker   
 

Yes-album
Musikkalbum fra 1994
Progressiv rock-album
Keys to Ascension

Keys to Ascension er et dobbelalbum og en konsertfilm fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i oktober 1996. Albumet er hovedsakelig et konsertalbum, men inneholder to nye studioinnspillinger. For første gang siden 1978 med albumet Tormato, ga Jon Anderson, Chris Squire, Steve Howe, Rick Wakeman og Alan White offisielt ut nye studioinnspillinger sammen.

Albumet kom på 99.-plass på Billboard 200 i USA og på 48.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia.

Bakgrunn

De syv første sporene på albumet er konsertopptak fra Edward's Fremont Theatre i San Luis Obispo i California, der bandet spilte tre konserter 4., 5. og 6. mars 1996. Hensikten med dette var at de ville spille inn live men under kontrollerte former for best mulig resultat. Flere opptak fra de samme konsertene ble utgitt på dobbelalbumet Keys to Ascension 2 i 1997. Albumets to siste spor er nye studioinnspillinger, innspilt mellom høsten 1995 og våren 1996.

Konsertene ble også filmet og ble i 2001 utgitt på DVD under samme tittel.

Sporliste - CD

CD 1 
 «Siberian Khatru» (Jon Anderson/Steve Howe/Rick Wakeman) – 10:16
 «The Revealing Science of God (Dance of the Dawn)» (Jon Anderson/Chris Squire/Steve Howe/Rick Wakeman/Alan White) – 20:31
 «America» (Paul Simon) – 10:28
 «Onward» (Steve Howe/Chris Squire) – 5:40
 Med en ny intro kalt «Unity», skrevet av Steve Howe
 «Awaken» (Jon Anderson/Steve Howe) – 18:29

CD 2 
 «Roundabout» (Jon Anderson/Steve Howe) – 8:30
 «Starship Trooper»  – 13:06
 «Life Seeker» (Jon Anderson)
 «Disillusion» (Chris Squire)
 «Würm» (Steve Howe)
 «Be the One»* (Jon Anderson/Chris Squire/Steve Howe) – 9:50
 «The One»
 «Humankind»
 «Skates»
 «That, That Is»* (Jon Anderson/Chris Squire/Steve Howe/Alan White) – 19:15
 «Togetherness»
 «Crossfire»
 «The Giving Things»
 «That Is»
 «All in All»
 «How Did Heaven Begin?»
 «Agree to Agree»
* Ny studioinnspilling

Sporliste - DVD
 «Siberian Khatru»
 «Close to the Edge»
 «I've Seen All Good People»
 «Time and a Word»
 «And You And I»
 «The Revealing Science of God»
 «Going for the One»
 «Turn of the Century»
 «America»
 «Onward»
 «Awaken»
 «Roundabout»
 «Starship Trooper»

Personell 
Jon Anderson – vokal, harpe, gitar
Chris Squire – bass (pikkolobass på «Be the One»), vokal
Steve Howe – gitarer, vokal (6-strengers bass på «Be the One»)
Rick Wakeman – keyboard
Alan White – trommer

Referanser

Kilder 
 Allmusic.com
 Top Pop Albums 1955-2001, Joel Whitburn, 2002

Eksterne lenker   
 

Yes-album
Konsertalbum fra 1996
Musikkalbum fra 1996
Musikkvideoer og DVD-er
Progressiv rock-album
Nicolas Hotman

Nicolas Hotman (ca. 1610 – 1663) var en fransk komponist, luttspiller og gambist av belgisk avstamming.

Biografi 
Hotman ble antakelig født i Brussel og stammet fra en fiolinbyggerfamilie fra Antwerpen og en familie av jernstøpere fra Dinant. Etter farens død i 1620 flyttet Hotman med sin mor Jeanne de Saint-Hubert til Paris. Han fikk sannsynligvis undervisning av André Maugars. I 1629 giftet Hotman seg med Anne Paris, datter til en kanselliskriver. Hun viste liten interesse for musikk og sannsynligvis derfor startet han også med børs- og eiendomsforretninger.

Likevel betegnet Marin Mersenne i 1636 ham som en av tidens beste gambister og teorbister. I 1661 ble Hotman Louis Couperins etterølger som musicien ordinaire de La Chambre du Roy (musiker ved det kongelige kapell), en stilling han hadde til sin død få år etter.

Hotman grunnla den franske gambeskolen. Han var antakeligvis lærer for Monsieur Demachy og Monsieur de Sainte-Colombe, og øvet innflytelse på betydelige franske gambevirtuoser som Marin Marais, Louis de Caix d'Hervelois og Antoine Forqueray. Hotman må ha vært en virtuos musiker, for  komposisjonene for viola da gamba og teorbe er spillteknisk vanskelige og fikk liten utbredelse til tross for at de var godt kjent.

Verk 
 Samlingen Airs à boire à trois parties, publisert et år etter hans død
 En suite kalt Suitte de Monsieur Otteman

Eksterne lenker 
 
  Kort om Hotman

Referanser 

Barokkomponister
Franske komponister
Belgiske komponister
Gambister
Personer fra Paris
Radiosender

Radiosender, også kjent under begrepet transmitter (gjennom-sender, formidler)  er en elektronisk innretning som sender (simpleks) og eventuelt også mottar (dupleks) elektromagnetisk signal som formidler innhold i form av radio, television, eller telekommunikasjon. 

Eksempler på radiosendere er WLAN-sender (og -mottaker) i bærbar PC, mobil basestasjon, senderen i en mobiltelefon, eller store installasjoner som radisenderne på Tryvann i Oslo.

De første radiosenderne var gnistsendere, oppfunnet og patentert av Nikola Tesla. Gnistsenderne kunne bare brukes for telegrafi, og de beslagla så stort frekvensområde at de ble forbudt. De ble efterfulgt av rørsendere som kan moduleres med lyd og andre signaler. Rørsendere og transistor består av en oscillator som er en forsterker med positiv tilbakekobling slik at den oscillerer, og et frekvensbestemmende ledd som kan være et krystall. Oscillatoren blir gjerne efterfulgt av ett eller flere forsterkertrinn. Det siste trinnet kobles til antennen. Amplitudemodulering kan skje i det siste trinnet. Frekvensmodulering kan skje i oscillatoren.                                                                                     

Det trådløse dataoverføringssystemet inkluderer vanligvis to komponenter - en sender som avgir et signal (lyd, video eller digitale data) og en mottaker som lar mottakeren få de tiltenkte dataene. Lyd-, video- eller tekstinformasjonen overføres via et radiosignal på en forhåndsdefinert radiobølge av en bestemt lengde. Hver stat har spesifikke lovbestemmelser angående styrken til et radiosignal du kan bruke. Så sendere ment for individuell eller kommersiell bruk varierer vanligvis fra 100 til 1000 fot når det gjelder signalets reiseavstand.

Referanser

Eksterne lenker
 International Telecommunication Union
 Jim Hawkins' Radio and Broadcast Technology Page
 WCOV-TV's Transmitter Technical Website

Telekommunikasjon
Radioteknikk
Ytterøen gruver

Ytterøen gruver på Ytterøya i Trondheimsfjorden var i drift i 1840- og 50-årene for produksjon av svovelkis ved Leren Kromfabrikk i Trondheim.

Eksterne lenker 
 ytteroy.no, Bergverk

Tidligere bergverk i Norge
Levangers historie
ABC-statene

ABC-statene er en benevning for landene Argentina, Chile og Brasil i Sør-Amerika. Disse tre landene er sett på som de rikeste i Sør-Amerika.

Politisk terminologi
Argentinsk politikk
Brasils historie
Sør-Amerikas geografi
Banankrigene
Chile
S&P 500

S&P 500 (Standard & Poor's 500) er en aksjeindeks over 500 største amerikanske virksomheter. Indeksen ble opprettet i 1957. Ti av virksomhetene er dog teknisk sett ikke hjemmehørende i USA. Aksjene utvelges av en komité, som representerer et bredt utsnitt av alle amerikanske industrier, og altså ikke bare de 500 største virksomhetene.

Indeksen er markedsvektet på samme måte som den danske OMXC20 indeksen, men er siden 2005 en float-justert indeks, som den danske OMXCB. At den er float-justert vil si, at kun aksjer tilgjengelige i fri handel inngår i indeksen, altså for eksempel ikke aksjer eiet av kapitalfond eller lignende.

Aksjeindeksen styres av virksomheten Standard & Poors (S&P), som er en divisjon av virksomheten S&P Global som blant annet utgir finansielle publikasjoner og analyser. S&P har i likhet med Københavns Fondsbørs en rekke andre indekser, som følger forskjellige segmenter av aksjemarkedene, både i USA og internasjonalt.

Eksterne lenker 
 

Aksjeindekser
USAs økonomi
Politiets Efterretningstjeneste

Politiets Efterretningstjeneste  (forkortet PET) er Danmarks sikkerhetstjeneste. Den ble opprettet i 1939 under Rigspolitichefen. En forløper til PET var Det sønderjyske Politiadjudantur, som ble opprettet i 1933.

Siden 2007 har tjenestens sjef vært politimester Jakob Scharf.

PETs oppgaver 
PETs formål er først og fremst å forebygge og motvirke de forbrytelser som er nevnt i den danske straffelovens kapitel 12 og 13. Kapitel 12 handler om «Forbrydelser mod statens selvstændighed og sikkerhed» (fritt oversatt «Forbrytelser mot statens selvstendighet og sikkerhet»). Kapitel 13 handler om «Forbrydelser mod statsforfatningen og de øverste statsmyndigheder m.v.» (fritt oversatt «Forbrytelser mot Grunnloven, staten og øverstkommanderende statlige myndigheter osv.». 
  
PETs hovedoppgaver kan skrives med følgende overskrifter
 Kontraspionasje
 Kontraterrorisme
 Kontraekstremisme
 
PET har også en rekke oppgaver som utgjør forebyggende sikkerhet, f.eks. sikkerhetskoordinering, personbeskyttelse, dokumentsikkerhet og lignende.

Organisasjon og personale 
PET har hatt flere navn gjennom tidene. Det hele startet i 1939, da den første landsdekkende etterretningstjeneste ble grunnlagt, nemlig «Sikkerhedspolitiet» (SIPO). Etter 2. verdenskrig ble etterretningstjenesten gjenopprettet, dog nå under navnet «Rigspolitichefens Efterretningsafdeling» (REA). I 1951 ble det foretatt enda et navneskifte som ledd i en omlegging, og etterretningstjenesten kom fra nå av til å hete «Politiets Efterretningstjeneste» eller PET. I 1958 ble PET lagt inn under Rigspolitiet med direkte referat til justisministeren, og i 1966 ble PET landsdekkende, og slik har PET fungert siden den gang.

PET har hovedkontor i Søborg, og har mindre kontorer i Århus og Odense, men har også kontaktpersoner i andre politikretser.

Personalet utgjør ca. 650 personer, og består av politifolk, kontorpersonale, jurister og andre akademikere, kommunikasjonsfolk, oversettere og teknikere. PET ledes av en politimester, som bistås af to visepolitimestere og en sjefskriminalinspektør.

Sjefen for PET refererer som noe spesielt direkte til justisministeren konkret representert ved sjefen for departementets politikontor.

To utvalg, Wamberg-udvalget og Folketingets utvalg vedrørende Efterretningstjenesterne, kontrollerer PET.

Kritikk 
I 1999 ble det av Folketinget nedsatt en kommisjon (PET-kommissionen) som skulle undersøke PETs etterretningsvirksomhet i forhold til politiske partier og ideologiske bevegelser i Danmark i perioden 1945-1989.

Se også 
 Rigspolitiet
 Justitsministeriet
 Hans Jørgen Bonnichsen – leder av PET i perioden 1997-2006
 Politiets aktionsstyrke

Referanser

Eksterne lenker 
 

Dansk politi
Statlige sikkerhetstjenester
Etterretningsorganisasjoner
Oslo Mikrobryggeri

Oslo Mikrobryggeri er et bryggeri og en pub (brewpub) i Oslo. Bedriften var ved etableringen i 1989 blant de første nyetablerte bryggeriet på 1900-tallet i landet, bare slått av det kortlivede Jæren bryggeri. Det var det første pubbryggeriet i Norden. I 2009 var Oslo Mikrobryggeri det eneste bryggeriet i Oslo.

Bryggeriet og puben ligger i tilknytning til hverandre med inngang i Holtegata på Hegdehaugen (adresse Bogstadveien 6), og bryggekjelene kan ses gjennom glassvegg fra puben. Alt øl som selges er brygget på stedet i småskala, såkalt mikrobryggeri i motsetning til industribryggeriene. 

Bryggeriet bruker fersk aromahumle, som bryggeriet mener gir bedre smak enn det ølet industribryggeriene leverer. Ølet lagres i 2-3 uker, som er mye kortere enn vanlig i industribryggeriene. Øltypene i 2009 er pils (Oslo pils), steamer, bitter, porter, India Pale Ale, stout og amber.

Referanser

Eksterne lenker
 

Bryggerier i Oslo
Serveringssteder i Oslo
Ølkultur
Selskaper etablert i 1989
Crash Bandicoot 2: Cortex Strikes Back

Crash Bandicoot 2: Cortex Strikes Back er et plattformspill utviklet av Naughty Dog og utgitt i 1997 av Sony Computer Entertainment til PlayStationplattformen. Spillet ble det tiende mest solgte spillet til PlayStation. Spillet følger Crash Bandicoot, og går ut på å samle flest mulig krystaller.

Handling 
Spilleren får kontroll over karakteren Crash Bandicoot, og hele målet med spillet er å samle 25 krystaller til Crash sin nemesis Doctor Neo Cortex. Krystallene er spredt mellom 25 forskjellige nivåer, og er tilgjengelig via forskjellige "Warp Rooms" i spillet. Hvert "Warp Room" inneholder fem nivåer. Når alle fem nivåene er ryddet, må spilleren beseire en annen karakter før man får tilgang til neste Warp Room.

Spilleren får også en viss mengde liv, som går tapt etter hvert bår Crash blir angrepet av en fiende, eller han faller i vann eller dype groper. Hvis spilleren går helt tom for liv, er spillet over. Det er også mulig å finne "Wumpa Fruit" som kan gi spilleren ett ekstra liv, men bare hvis 100 frukt blir samlet inn.

Eksterne lenker 
 

Videospill fra 1996
Videospill fra 1997
Videospill utviklet i USA
Crash Tag Team Racing

Crash Tag Team Racing er et racingspill utgitt av Sierra Entertainment og utviklet av Radical Entertainment for PlayStation 2, Nintendo GameCube, Xbox, og PlayStation Portable. En Nintendo DS-version, som skulle utvikles av Sensory Sweep Studios (ikke Radical Entertainment) skulle også utgis, men ble kansellert. Grunnen til dette er ukjent. Spillet ble utgitt i Nord-Amerika 19. oktober 2005, i Europa 4. november 2005, og i Japan 1. desember 2005.

Crash Tag Team Racing er tolvte del i Crash Bandicoot-serien. Det er den tredje Crash Bandicoot-tittelen i racingsjangeren, den første og den andre var henholdsvis Crash Team Racing og Crash Nitro Kart.

Handlingen fokuserer på utnyttelsen av hovedpersonen Crash Bandicoot, som er alliert med sin søster Coco og vennen Crunch. De er nødt til å vinne hver eneste konkurranse i Von Clutch MotorWorld før fienden rekker det, for å få tak i eiendomsretten til en falleferdig fornøyelsespark ved å finne parkens savnede Power Gems før hans nemesis, Doctor Neo Cortex, klarer det.

Doctor Neo Cortex, er en sprø forsker som også ønsker å vinne hele konkurransen for sine egne onde formål. Cortex har en håndlanger ved navn Doctor N. Gin, og hans niese Nina. Spillet introduserer også ett par nye spillbare figurer. Blant annet Ebenezer Von Clutch, en forvirret tysk cyborg, og racerbil-sjåfør Pasadena O'Possum fra Texas.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Videospill fra 2005
Videospill utviklet i Canada
Jacobus de Voragine

Jacobus de Voragine, tidvis også skrevet «Varagine» eller på tysk «Vorago» (født ca. 1230 i Varazzo nær Genova i nordøstre Italia, død 13. juli 1298) var erkebiskop, kronikør og kirkelig hagiograf (helgenbiograf), mest kjent som forfatter av verket Legenda aurea. 

Han ble beatifisert til helgen i 1816 av Pius VII, som fredens beskytter, og fikk 13. juni som sin personlige minnedag.

Biografi
Jacobus gikk i 1244 inn i Dominikanerordenen som munk, og studerte trolig i Paris, Köln og Bologna. Han ble i 1266 kalt til professor i teologi. Han var kjent som en glimrende foredragsholder, og arbeidet som reisende predikant ved siden av å undervise i ulike religiøse skoler. Han skal også ha stått bak en tidlig Bibeloversettelse i folkemålet (lingua volgare), som det dessverre ikke finnes bevart noe kjent eksemplar av. 

Fra 1267 til 1278 og fra 1281 til 1286 fungerte han som provinsarie i Lombardia. I 1286 vikarierte Jacobus for pave Honorius IV i Genova i striden mellom ghibellinerne og guelferne. Han ble i 1288 valgt til erkebiskop i Genova, men ble først i 1292 innsatt i embetet.

Jacobus' grav befinner seg i San Domenicokirken i Varazze. Hans minnedag er 13. juli.

Forfatterskap 
Det var mellom 1263 og 1273 at han skrev den latinske legendesamlingen Legenda aurea, som handlet om helgenenes liv og virke. Den gyldne legende var blant middelalderens mest leste bøker, og var også en av de første bøkene som ble publisert etter boktrykkerkunstens oppfinnelse. Verket virket med sin enkle fortellerstil som forbilde for en rekke senere legendesamlinger og førte til sterkere helgendyrkelse. 

En annen populær bok av Jacobus var Chronicon Ianuense (Genova historie).

Jacobus skrev også Sermones de sanctis de tempore, Defensorium contra impugnantes Frates Praedicatores, Summarium virtutum et vitiorum og De operibus et opusculis Santi Augustini.

Referanser

Eksterne lenker

 Sermones.net : Thesaurus sermonum Iacobi de Voragine (Predigten, lat.)
 
 
 The Golden Legend

Italienske katolske biskoper
Italienske forfattere
Italienske helgener
Hagiografer
Italienske dominikanere
Personer fra provinsen Savona
Religiøse lærere og filosofer representert i bokserien Verdens hellige skrifter
Fødsler på 1200-tallet
Dødsfall i 1298
Victor Boin

Victor Boin (født 28. februar 1886, død 31. mars 1974)  var en belgisk sportsutøver som deltok i flere olympiske leker, 1908 i London, 1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.

Boin vant en olympisk sølvmedalje i vannpolo under Sommer-OL 1908 i London. Belgia vant over Nederland med 8-1 i kvartfinalen og de beseiret Sverige med 8-4 i semifinalen, men tapte finalen til Storbritannia med 2-9. Boin deltok også i svømming på 100 meter fri under OL 1908.

Fire år senere, under Sommer-OL 1912 i Stockholm var Boin med på det belgiske vannpololaget som kom på tredjeplass bak Storbritannia og Sverige. Boin kom på fjerdeplass i den individuelle konkurransen i fekting med kårde.

Boin var med på det belgiske laget i som kom på andreplass, bak Italia, i lagkonkurransen i kårde under 1920 i Antwerpen.

OL-medaljer 
 1908  London -  Sølv i vannpolo,  Belgia
 1920  Antwerpen -  Sølv i fekting, kårde lagkonkurrsanse  Belgia
 1912  Stockholm -  Bronse i vannpolo,  Belgia

Referanser

Eksterne lenker 
 

Belgiske fektere
Belgiske svømmere
Belgiske vannpolospillere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Belgia
Olympiske bronsemedaljevinnere for Belgia
Medaljevinnere under Sommer-OL 1908
Deltakere for Belgia under Sommer-OL 1908
Svømmere under Sommer-OL 1908
Vannpolospillere under Sommer-OL 1908
Medaljevinnere under Sommer-OL 1912
Deltakere for Belgia under Sommer-OL 1912
Fektere under Sommer-OL 1912
Vannpolospillere under Sommer-OL 1912
Medaljevinnere under Sommer-OL 1920
Deltakere for Belgia under Sommer-OL 1920
Fektere under Sommer-OL 1920
Personer fra distriktet Antwerpen
Fødsler i 1886
Dødsfall i 1974
Olympiske medaljevinnere i fekting
Irish stew

Irish stew er en  tradisjonell irsk matrett. Matretten har blitt kjent over hele verden. Det benyttes lammekjøtt og forskjellige typer av grønnsaker. I enkelte oppskrifter er grønnsakene most.

Eksterne lenker 
 matprat om Irish stew

Fåre- og lammekjøttretter
Stallogargo

Stallogargo (nordsamisk: Stállogárggu) er ei lita bygd i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark. Stallogargo ligger på Kvaløya og har broforbindelse over Kvalsundbrua til fastlandet. Det er ca. 30 minutters kjøring med bil fra Hammerfest. Det bor ca. 75 innbyggere i bygda (2009). Navnet Stallogargo har sitt opphav fra en stor stein like utenfor bygda, som ifølge lokalbefolkningen er en samisk Stallo.

Bygder og grender i Troms og Finnmark
Bosetninger i Hammerfest
Tidligere fergesteder i Finnmark
Kvalsund
Schloss Wackerbarth

Schloss Wackerbarth eller Wackerbarths Ruh’ er et barokkslott i bydelen Niederlößnitz i Radebeul i Sachsen. Slottet er omgitt av en stor vingård.

Niederlößnitz befinner seg på veien fra Dresden til Meißen, som er hovedområde for Det statlige saksiske vingodset. Godset tilhører i dag Großlage Lößnitz i Radebeuler Johannisberg.

Litteratur 
Große Kreisstadt Radebeul (Hrsg.): Stadtlexikon Radebeul. Historisches Handbuch für die Lößnitz, 2005, ISBN 3-938460-05-9
Hans Beschorner: Herrensitze der Lößnitz, i  Mitteilungen des Landesvereins Sächsischer Heimatschutz, 1924
Selskap for bevaring og ny skogplanting i Radebeul (Hrsg.): Beiträge zur Stadtkultur der Stadt Radebeul (1997–2007)
Landesamt für Denkmalpflege Sachsen und Stadt Radebeul (Hrsg.): Stadt Radebeul. Denkmaltopographie Bundesrepublik Deutschland. Denkmale in Sachsen, SAX-Verlag, Beucha 2007, ISBN 978-3-86729-004-3
Georg Dehio: Handbuch der deutschen Kunstdenkmäler, Bd.1, Mitteldeutschland. 1914.

Eksterne lenker 
 Website for det saksiske statsvingodset GmbH på Schloss Wackerbarth.
 Arkitektur i produksjonsanlegget. 
 8. Radebeuler byggherrepris 2004
 Og snart modnes vinen her ...

Slott i Sachsen
Landkreis Meißen