alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Oranienburg (konsentrasjonsleir)

Konsentrasjonsleiren Oranienburg ble opprettet den 21. mars 1933 som en av de første konsentrasjonsleirene etter den nasjonalsosialistiske maktovertakelsen. Leiren holdt til i sentrum av Oranienburg, Berliner Strasse 20 i Oranienburg i et tidligere fabrikklokale. Leiren ble nedlagt i 1934.  I 1936 ble leiren Sachsenhausen åpnet i den samme byen.

Leiren var i utgangspunktet en konsentrasjonsleir for Berlin og delstaten Brandenburg. I leirens funksjonstid var 3000 fanger fengslet, hovedsakelig sosialdemokrater og kommunister – men også andre motstandere av «det nye Tyskland». Det største antallet samtidige fanger var 1200.  Minst 16 fanger ble drept av sikkerhetsvaktene i leiren.  Kun to fanger klarte å rømme Arthur Plötzke og riksdagsmedlem Gerhart Seger.  Seger kom seg over grensen til Tsjekkoslovakia i desember 1933 og ga derfra ut boken Oranienburg. Erster authentischer Bericht eines aus dem Konzentrationslager geflüchteten.  Boken ble utgitt på mange språk også på norsk på Tiden Norsk Forlag i 1934.  Boken vakte stor oppmerksomhet og utkom i 13 000 eksemplarer i Norge.

Leirens oppløsning 
Leiren ble oppløst 2. juli 1934 etter at Himmlers SS hadde tatt kontroll over Gestapo og konsentrasjonsleirsystemet og etter oppgjøret med SA under de lange knivers natt.  SS-soldater tok kontroll over leiren og fangene ble flyttet til konsentrasjonsleiren Lichtenburg. Leiren ble oppløst 14. juli 1934 og ble kun benyttet som en reserveleir med seks SS-vakter og en kommandant.

Etter krigen 
I 1950 ble det satt opp en minneplate for ofrene på muren ved den tidligere konsentrasjonsleiren.  I 1974 ble det satt opp en minnesten for å minnes anarkisten og forfatteren Erich Mühsam som mistet livet i leiren 2. februar 1934.  I 1994 ble det satt opp en informasjonstavle.

Litteratur 
Konsentrasjonenleiren Oranienburg, Gerhart Seger, Tiden Norsk Forlag 1934

Referanser

Eksterne lenker 
 

Konsentrasjonsleirer i Nazi-Tyskland
Det tredje rike
Ringer (klokker)

Ringer er en tittel som ble brukt på den som hadde ansvar for at kirkeklokkene ringte i rett tid.

Å være ringer i et kirketårn med klokkespill før en innførte klaviatur til anslagene, var en krevende jobb, som fordret både musikalitet og fysisk styrke. 

En intellektuell øvelse i klokkeringing utøves fortsatt en og annen gang i enkelte kirker i England: Gitt et bestemt antall klokker, hvor mange tonekombinasjoner (permutasjoner finnes – og kan disse leveres feilfritt?

Tittelen er forøvrig mest kjent fra Victor Hugos roman Ringeren fra Notre Dame som er filmatisert flere ganger.

Beskjeftigelser
Flukt (musikkgruppe)

Flukt er en norsk folkemusikktrio fra Trøndelag startet i 1998 under navnet Gorrlaus. Medlemmene har bakgrunn fra forskjellige musikksjangere og prøver å blande andre elementer inn i folkmusikken med besetningen fele, trekkspill og trommer.

Trioen har gitt ut tre album og har spilt en rekke konserter i inn- og utland, blant annet på internasjonale festivaler som Førde Internasjonale Folkemusikkfestival, Falun Folkmusikfestival (Sverige), Festiwal Folkowy (Polen) og Nordic Roots (USA). Bandet tredje album, Stille før stormen, ble gitt ut 7. april 2008 og ble nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen folkemusikk/gammaldans. Gjesteartister på albumet er vokalistene Heidi Skjerve og Frode Fjellheim, gitarist Andreas Aase og bassist Jon Krogstad.

Medlemmer 
 Sturla Eide: fele, hardingfele (1998–)
 Øivind Farmen: trekkspill (2002–)
 :  trommer, perkusjon (2004-)

Assosiert medlem 
 Jon Krogstad: bass

Tidligere medlemmer 
 Sondre Meisfjord: kontrabass (1998–2004)
 : trekkspill (1998-2000)
 : trekkspill (2000-2002)

Diskografi 
 Spill (2L, 2002)
 Drufiacc (2L, 2004)
 Stille før stormen (Etnisk musikklubb, 2008)

Eksterne lenker 
 Hjemmeside
 Noter til Drufiacc

Norske folkemusikkgrupper
André-Jean Vérineux

André-Jean Vérineux (født 4. november 1897 i Reims i Frankrike, død 10. januar 1983) var katolsk biskop av Yingkou i Mandsjuria i  Kina.

Han ble presteviet i 1922 og kjent til det parisiske misjonsselskaps kinamisjoner. Der ble han den 14. juli 1946 utnevnt til biskop av det helt nye bispedømmet Yingkou, og bispeviet 16. oktober samme år.

Etter noen få års kommunistisk styre var det umulig for ham å forbli i Folkerepublikken Kina. Uten formelt å bli løst fra sitt bispedømme der, ble han apostolisk administrator av Hwalien på Taiwan i 1952. Den oppgaven ble han løst fra i 1973.

Vérineux forfattet en artikkel om Taiwans urinnvånere: den ble offentliggjort i 1958.

Verker 
 Les aborigènes de Formose. I: Bulletin de la Société des Missions Etrangères de Paris 111, 1958, 2ème série, S. 205–218.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal  Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
 Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
 Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
 Biskop Gustave-Charles-Marie Mutel (1854-1933) *1890
 Biskop Auguste Gaspais (1884-1952) *1921
 Biskop André-Jean Vérineux (1897-1983) *1949

Referanser

Eksterne lenker 
 Kort biografi (MEP)
 Katolske biskoper i Kina , lest 21. desember 2016 

Ikkekinesiske katolske biskoper i Kina
Franske katolske biskoper
Medlemmer av Det parisiske misjonsselskap
Katolske misjonærer
Franske misjonærer
Misjonærer i Kina
Misjonærer i Kina-Taiwan
Personer fra Reims
Anberlin

Anberlin var et alternativt rockeband fra Winter Haven i Florida i USA. Det ble dannet i 2002 av Stephen Christian og Deon Rexroat. Bandet ga ut fire album og en EP. Siden de startet har de solgt over  album. Den 16. januar 2014 kunngjorde bandet at de ville splittes etter en turné med utgivelsen av deres siste album, Lowborn.

Anberlin var signert til det uavhengige plateselskapet Tooth & Nail i fem år, og etter suksessen de hadde med deres første tre album, kunngjorde de 16. august 2007 at de ble signert til det større plateselskapet Universal. Det første albumet de gav ut hos Universal ble gitt ut 30. september 2008 med tittelen New Surrender.

Over årene har Anberlin blitt kategorisert som et kristent band. Stephen Christian sa i et intervju at troen deres er mye mer komplisert enn det plateselskapet de er signert til: "Jeg tror vi blir kategorisert sånn hele tiden fordi for mange år siden var Tooth & Nail kjent som et kristent plateselskap og mistet aldri det ryktet. Jeg bryr meg ikke om hvem som hører på platene våre. Visst de hjelper folk i de tilfellene de er i, er det flott, men jeg ser ikke på oss som et kristent band." Andre steder, har Christian sagt: [Troen min] påvirker hvert eneste aspekt av livet mitt, men jeg er ikke en predikant, jeg er her for å underholde.

Diskografi

Studioalbum
2003: Blueprints for the Black Market
2005: Never Take Friendship Personal
2007: Cities
2008: New Surrender
2010: Dark Is the Way, Light Is a Place
2012: Vital
2014: Lowborn

EP-er
2007: Lost Songs

Singler
2003: "Readyfuels" fra Blueprints for the Black Market
2005: "A Day Late" fra Never Take Friendship Personal
2006: "Paperthin Hymn" fra Never Take Friendship Personal
2006: "Godspeed" fra Cities
2007: "The Unwinding Cable Car" fra Cities
2008: "Feel Good Drag" fra New Surrender
2009: "Breaking" fra New Surrender

Medlemmer
Stephen Christian – vokal (2002-2014)
Deon Rexroat – bassgitar (2002-2014)
Joseph Milligan – gitar, bakgrunnsvokal (2002-2014)
Nathan Young – trommer (2002-2014)
Christian McAlhaney – rytmegitar (2007-2014)
Tidligere medlemmer
Nathan Strayer – rytmegitar, bakgrunnsvokal (2004–2007)
Joey Bruce – gitar (2002–2004)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Anberlin på Myspace
  Anberlin's offisielle YouTube kanal.

Musikkgrupper fra USA
Band etablert i 2002
2002 i USA
Erik Fosse

Erik Torgeir Fosse (født 2. desember 1950) er en norsk musiker, lege og professor i medisin ved Universitetet i Oslo (UiO). Han er spesialist i generell kirurgi og thoraxkirurgi, og er avdelingsoverlege ved Intervensjonssenteret på Rikshospitalet. Han ble ansatt som professor i annenstilling ved UiO i 1999.

Fosse tok doktorgraden i 1987 ved UiO med avhandlingen Complement activation and alterations in white blood cell populations following major surgery and trauma.

Han ble landskjent i 2008–9 da han sammen med Mads Gilbert tok seg inn i Gaza under konflikten mellom Israel og Hamas, og hjalp til med skadebehandling av ofrene etter bombingen av Gazastripen. Innsatsen innbrakte ham og Gilbert Fritt Ords honnør med begrunnelsen «enestående øyevitneskildringer av sivilbefolkningens lidelser under bombingen av Gaza».

Kongen utnevnte i 2013 Fosse til kommandør av St. Olavs Orden for medisinsk og samfunnsnyttig innsats.

Annet 
Han er også gitarist og vokalist i bandet Sagene Ring, som stort sett synger sanger om området rundt Sagene og Grünerløkka. Noen  av CD-utgivelsene: Nattas fløyel blir til stål, Sporskift, Rett opp fra elva.
Erik Fosse er president i hjelpeorganisasjonen NORWAC.

Referanser

Eksterne lenker  

 Portrettintervju med Erik Fosse, studentavisen Universitas 26.5.2010 Tittel: "Action Man", journalist Axel M.K. Hærland (besøkt 17. juli 2014)

Norske medisinprofessorer
Professorer ved Universitetet i Oslo
Kommandører av St. Olavs Orden
Norske kirurger
Fødsler i 1950
Norske nødhjelpsarbeidere
Veslemøy Hausken

Veslemøy Hausken (født 1. februar 1973 i Haugesund, oppvokst på Karmøy) er en norsk tidligere friidrettsutøver. Hausken er bosatt i Oslo, og er utdannet fysioterapeut. Hun representerte klubbene BFG Fana, Haugesund IL og i de siste årene IK Tjalve.

Hausken er utdannet fysioterapeut. Hun har også hovedfag fra Norges idrettshøgskole, med blant annet mellomfag i Kultur- og idrettsforvaltning. Hun har hatt en rekke verv og har sittet tre perioder i sentralstyret i Norges Friidrettsforbund (NFIF), og sitter som leder av Toppidrettsutvalget der. Hun sitter også i Toppidrettskomiteen til Norges Orienteringsforbund. Hun er eldre søster av orienteringsløperen Anne Margrethe Hausken.

Medaljer i norske mesterskap

Referanser 

Norske fysioterapeuter
Norske mellomdistanseløpere
Norske hinderløpere
Norgesmestere i friidrett
Friidrettsutøvere for IK Tjalve
Personer fra Karmøy kommune
Fødsler i 1973
Algeries kvinnelandslag i fotball

Algeries kvinnelandslag i fotball representerer Algerie i internasjonal fotball. 

Algerie debuterte i 1998, samme år som nabo og rival Marokko. Algerie var imidlertid ikke med i kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 1998. Algerie møtte imidlertid Marokko til kvalifisering til Afrikamesterskapet i 2000, et oppgjør Algerie tapte klart. Det ble ingen kvalifisering i 2002, men i 2004 kvalifiserte Algerie seg til Afrikamesterskapet ved å slå ut Mali med ett mål sammenlagt. I gruppespillet kom Algerie i gruppe med nettopp Mali, i tillegg til Nigeria og Kamerun. Algerie greide nok en gang å slå Mali, men tapte for de to favorittene.

Denne hederlige innsatsen satte spor, og Algerie vant det første (riktignok ble det arrangert et i 2001, men det regnes ikke av alle) arabiske mesterskapeti 2006 gjennom å slå Marokko i finalen. Algerie kvalifiserte seg også til Afrikamesterskapet det året, men kom sist i sin gruppe i gruppespillet. Algerie kom også andre runde av kvalifiseringen til mesterskapet i 2008 på bekostning av Marokko, men tapte noe overraskende for Tunisia. Algerie er rangert som et av Afrikas beste kvinnelandslag i fotball, per september 2009 på 5.-plass på FIFAs CAF-rangering.

Kvinnelandslag i fotball
Fotball i Algerie
Algeriske landslag
Veikartet for fred

Veikartet for fred er en plan som behandler hvordan Israel-Palestina-konflikten skal løses. Initiativet til planen ble tatt av USAs president George W. Bush i en tale den 24. juni 2002, hvor han tok til orde for en uavhengig palestinsk stat i fredelig sameksistens med Israel. Planen ble presentert i april 2003 av en «kvartett» av internasjonale aktører: USA, EU, Russland og FN. Partene i avtalen kom til uoverensstemmelse i gjennomføringen av planens første fase i løpet av 2003. Partene bekreftet sine ønsker om å gjenoppta Veikartet for fred i 2005 og 2007, men forhandlingene førte ikke frem, og planen ble aldri satt ut i livet.

Referanser 

Midtøsten-konflikten
Det rumenske kommunistparti

Det rumenske kommunistpartiet (rumensk: Partidul Comunist Român, forkortet til PCR) var et kommunistisk politisk parti i Romania. Dets historie gikk tilbake til bolsjevikfraksjonen i Romanias sosialistparti. PCR var et lite og forbudt parti mesteparten av mellomkrigstiden og var underlagt Kominterns direkte kontroll. I 1930-årene var de fleste av partiets aktivister enten fengslet eller i Sovjetunionen, noe som ledet til dannelse av flere konkurrerende fraksjoner i partiet. Disse eksisterte til begynnelsen av 1950-årene, da Gheorghe Gheorghiu-Dej sin fraksjon vant.

Mellom 1948 og 1965 het partiet Partidul Muncitoresc Român («Romanias arbeiderparti»).

Generalsekretærer (1921–1989)
Gheorghe Cristescu (1921–1924)
Elek Köblös (1921–1924)
Vitali Holostenco (1927–1931)
Alexander Danieliuk-Stefanski (1931–1936)
Boris Stefanov (1936–1940)
Ștefan Foriș (1940–1944)
Midlertidig sekretariat: Emil Bodnăraș, Iosif Rangheț og Constantin Pîrvulescu (april–september 1944)
Gheorghe Gheorghiu-Dej (1944–1954)
Gheorghe Apostol (1954–1955)
Gheorghe Gheorghiu-Dej (1955–1965)
Nicolae Ceaușescu (1965–1989)

Partikongresser

Referanser 

Politiske partier i Romania
Kommunistiske partier
Politiske partier etablert i 1921
1920-årene i Romania
Politiske partier nedlagt i 1989
1989 i Romania
Elfenbenskystens kvinnelandslag i fotball

Elfenbenskystens kvinnelandslag i fotball (også kalt det ivorianske kvinnelandslaget i fotball) representerer Elfenbenskysten i internasjonal fotball. Elfenbenskysten var med i sin første kvalifisering til Afrikamesterskapet i 2002, men tapte på bortemålsregelen for Mali. Elfenbenskysten stilte deretter ikke opp i kvalifiseringen til neste mesterskap, men i 2006 var de tilbake, og har siden deltatt i hvert mesterskap med en gradvis forbedring av resultatene. Laget kvalifiserte seg for sluttspill første gang i 2012, og fulgte opp to år etter med sin hittil (pr. desember 2015) beste prestasjon, 3.-plass i Afrikamesterskapet 2014. Dermed var laget også kvalifisert for sitt første verdensmesterskap, som ble VM i Canada 2015. Her ble de utklasset 0–10 av Tyskland, det største tapet i en VM-turnering for noe lag siden 2007, men de spilte relativt jevnt med Thailand (2–3) og Norge (1–3).

Elfenbenskysten har aldri spilt en kvalifiseringskamp til sommer-OL; i 2016 var de påmeldt, men trakk seg før andre kamp etter at motstanderne deres i utgangspunktet hadde gitt walkover i første kamp.

Elfenbenskysten er rangert som nummer seks i FIFAs CAF-rangering ved utgangen av 2015. De har stort sett blitt rangert mellom 60 og 80 i verden siden rangeringen ble innført.

Noter 

Kvinnelandslag i fotball
Fotball i Elfenbenskysten
Tore Hem

Tore Hem (født 12. november 1944 i Oslo) er en norsk idrettsutøver som har deltatt i forskjellige øvelser i OL (gresk-romersk bryting og fristil-bryting). Han er norges mestvinnende bryter med 20 NM-gull og 10 nordiske mesterskap. Både NM og de nordiske gullene er rekorder. Han vant kongepokalen i 1970, 1971, 1974 og 1977. I 2014 tok han sølv i Veteran-VM. Dette skjedde i Beograd.
Han representerte Sportsklubben av 09.


Internasjonale resultater 
 EM 1969: Sølv, Gresk-romersk stil
 OL 1968: 5.-plass, Gresk-romersk stil 
 OL 1972: 6.-plass, Gresk-romersk stil  
 OL 1976: 2. runde, Fristil – seier i 1. runde
 OL 1976: 5.-plass, Gresk-romersk stil 
 Nordisk mester: 1968, 1969 og 1971

Medaljer i norske mesterskap

Referanser

Kilder 
 Profil hos Norges Bryteforbund.

Eksterne lenker 
 

Norske brytere
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1968
Brytere under Sommer-OL 1968
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1972
Brytere under Sommer-OL 1972
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1976
Brytere under Sommer-OL 1976
Personer fra Oslo
Fødsler i 1945
Kongepokalvinnere i bryting
Amputasjon

Amputasjon er fjernelse av en kroppsdel ved et traume eller ved et kirurgisk inngrep.

Referanser

Eksterne lenker
 Amputation fra Cooper's 1835 "Practice of Surgery"
 Amputee Disability Federation Ireland
 Amputee Coalition of America

Kirurgiske inngrep
Utdanningsnivå

Utdanningsnivå er en internasjonal term som, basert på antall års skolegang, og høyeste fullførte utdanning, defineres i gruppene:

 Grunnskolenivå
 Videregående nivå
 Universitets- og høyskolenivå

Bruk 
Utdanningsnivået brukes blant annet for å måle sosiale ulikheter i helse. Generelt sagt har befolkningsgrupper med større andel grunnskolenivå dårligere sosial helse enn grupper med høyere utdanningsnivå. I Norge viser statistikk at Oslo og Akershus har størst representasjon innenfor høyt utdanningsnivå, mens Nord-Norge og Hedmark har størst representasjon innenfor lavt utdanningsnivå.

Referanser 

 

Utdanning
Helse
Chenla

Chenla (khmer: ចេនឡា), bedre kjent som Zhenla (真腊) på kinesisk og Chân Lạp på vietnamesisk, var et tidlig kambodsjansk kongedømme som eksisterte fra 550 – 802 e.Kr. 

Chenla var til å begynne med en vasallstat til Funan (ca. 550 e.Kr), men oppnådde over de neste 60 årene sin uavhengighet og til slutt erobret det hele Funan og absorberte dets folk og kultur. Svekkelsen av Funan på dette tidspunktet kan i stor grad forklares ved fjerntliggende hendelser: sammenbruddet av Romerriket og senere handelsruter mellom Middelhavet og Kina. 

I 613 ble Isanapura den første hovedstaden i det nye imperiet. Chenla ble senere delt i en nordlig og en sørlig stat, kjent som «Innlands-Chenla» og «Chenla ved havet». Champassakprovinsen i det som i dag er Laos var sentrum i den nordlige delen, mens territoriene ved Mekongdeltaet og langs kysten tilhørte den sørlige delen. Flere mindre stater brøt av fra Nord- og Sør-Chenla i 715, noe som førte til en ytterligere svekkelse av regionen.

Kilder

Marilia Albanese (2006): The Treasures of Angkor. ISBN 88-544-0117-X

Kambodsjas historie
Tidligere land i Asia
Nina Husom

Nina Husom (født 1954) er spesialrådgiver i Helse- og omsorgsdepartementet. Husom er utdannet fysioterapeut. Hun var redaktør for fagbladet Fysioterapeuten 1992-1993 og arbeidet som journalist og nyhetsredaktør i Tidsskrift for Den norske legeforening.

Referanser 

Norske fysioterapeuter
Norske redaktører
Malis kvinnelandslag i fotball

Malis kvinnelandslag i fotball representerer Mali i internasjonal fotball. 

Mali debuterte i mesterskapsøyemed med kvalifiseringen til Afrikamesterskapet i 2002. Mali kvalifiserte seg med minst mulig margin. De møtte først Elfenbenskysten, og vant på bortemålsregelen etter 4-4 sammenlagt. I andre kvalifiseringsrunde møtte de Marokko, og etter to kamper gikk det til straffesparkkonkurranse, som Mali vant. I selve mesterskapet i gruppe med Ghana, Nigeria og Etiopia. Mali havnet på tredjeplass etter to tap og uavgjort mot Etiopia. Neste mesterskap kvalifiserte Mali seg til på grunn av flaks, ettersom de egentlig tapte for Algerie i andre kvalifiseringskamp. Imidlertid trakk to landslag seg, og dermed ble det en ledig plass som Mali fikk som beste taper. Malis innsats i mesterskapet var omtrent som forrige innsats: uavgjort mot Kamerun imponerte, men to tap mot Algerie og Nigeria sikret sisteplassen. 

I neste mesterskap var Mali bedre. Først slo de lett ut Marokko, så Benin (som selv hadde slått ut formsterke Elfenbenskysten) i andre kvalifiseringsrunde. I selve mesterskapet havnet Mali i gruppe med Ghana, Kamerun og Kongo (Dem. Rep). Mali slo Kongo og tapte hederlig mot Kamerun og Ghana. Mali kvalifiserte seg også til mesterskapet i 2008, men endte der sist med tre tap, blant annet for Ekvatorial-Guinea, som senere vant mesterskapet.

Mali har en høy rang på FIFAs verdensrangering, men dette er delvis på grunn av at Mali har kvalifisert seg til fire mesterskap på rad. Med en seier, to uavgjort og tre tap er det imidlertid noe å hente på innsatsen i selve mesterskapet.

Afrikamesterskapet 

Kvinnelandslag i fotball
Fotball i Mali
Hans Konow

Hans Konow (født 3. oktober 1815 i Bergen, død 23. desember 1896 i Oslo ladegård).

Liv
Han var sønn av Wollert Konow og Cecilie Cathrine Krogh, og giftet seg 31. januar 1849 i Enebakk med Christine Alexandra Stenbuch (født 9. april 1831 i Håland, død 1. februar 1872). Ekteparet fikk 7 barn sammen.

Hans Konow eide blant annet Oslo ladegård og Langøyene. Han utvant kalkstein på Malmøya og på det som en gang var Nordre Langøy etablerte han en dampdrevet kalkmølle. Kalkmelet ble så brent til sement. Sementfabrikken på Nordre Langøy ble etablert i 1841 og var Norges første av sitt slag. Den ble lagt ned etter få års drift, men på det meste produserte opptil 45 arbeidere 1500 tønner sement hvert år.

Konows gate i Oslo er oppkalt etter Hans Konow.

Norske industrigründere
Norske godseiere
Personer fra Bergen kommune
John Ole Morken

John Ole Morken (født 25. september 1979 i Ålen) er en norsk folkemusiker (fele, hardingfele, gitar) og komponist.

Karrieren 

Han er medlem av folkemusikkgrupper som Morka, Rim, JoJo og Lajla/John Ole og har tidligere vært medlem av Sie Gubba (1995–1999). Han har ledet flere spellemannslag, blant andre Søndre Trondhjems Spellmannslag som fikk Folkelarm i 2006 for albumet Den e grei ja.... Han har også laget flere bestillingsverk.

Januar 2008 ga han ut sitt første soloalbum Slåtter fra Hessdalen, Haltdalen og Ålen som består av folkemusikk fra Røros-området. Albumet ble produsert av Bjørn Aksdal og gitt ut på Etnisk musikklubb. For albumet ble han nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen folkemusikk/gammaldans.

Diskografi 
 Slåtter fra Hessdalen, Haltdalen og Ålen (2008)
Singler
 Det hev ei rose sprunge (2014), med Lajla Renate Buer Storli

Sie Gubba 
 Jakta ti alle fjell (1998)

Musicus 
 Musicus – Folkbarokk fra Rørosområdet (2016)

Andre deltagelser 
 Jan Borseths: I godt lag (2001)
 Søndre Trondhjems Spellmannslag: Den er grei ja (2006)
 Folkelarm/Etnisk musikklubb: FolkeLarm Oslo2008 (2008)
 Højbystævnet: Højbystævnet 2009 (2009)
 Folkelarm/NorCD: FolkeLarm Oslo2009 (2009)
 Major Parkinson: Songs from a Solitary Home (2010)
 The Nordic Fiddlers Bloc: The Nordic Fiddlers Bloc (2011)
 Jørgen Nyrønning: Jørgen Nyrønning (2013)
 Lajla Renate Buer Storli: Møya som drøymde (2013)
 Lothepus: Sallaren (2014)
 Jack Stillwater: The Farmer Trilogy Part One: The Farmer (2015)

Priser og utmerkelser 
 Sør-Trøndelag fylkeskommunes kulturstipend i 1999
 Midtre Gauldal kommunes kulturstipend i 2000
 Adresseavisens kulturstipend for unge og lovende talenter i 2000
 Holtålen kommunes kulturpris i 2002
 Bergstadstipendet fra Røros kommune sammen med Olav Luksengård Mjelva i 2006

Eksterne lenker 
 Hjemmeside

Norske folkemusikere
Norske fiolinister
Personer fra Holtålen kommune
Fødsler i 1979