alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Leon Bakst

Léon Bakst (russisk: Лев Самойлович Бакст, Lev Samojlovitsj Bakst; egentlig Lejb-Khaim Israilevitsj Rosenberg; født  i Grodno, død 27. desember 1924 i Rueil-Malmaison), var en russisk kunstmaler, illustratør, scenograf og klesdesigner. Både som scenograf og klesdesigner var han en person som gikk nye veier.

Tidlige år 

Bakst kom til verden i Grodno (i dagens Hviterussland). Foreldrene var jøder og hørte til middelklassen. Etter eksamen ved gymnaset, studerte han ved Det keiserlige kunstakademiet i St. Petersburg. Samtidig arbeidet han deltid som bokillustratør.

I forbindelse med sin første utstilling, i 1889, tok han navnet Bakst, på bakgrunn av at mormoren var født Baxter. I begynnelsen av 1890-årene stilte han ut verkene sine sammen med kunstnere som arbeidet med vannfarger. I perioden 1893-97 bodde han i Paris, der han studerte ved Académie Julian. Imidlertid besøkte han St. Petersburg flere ganger.

I andre halvpart av 1890-tallet kom Bakst med i sirkelen av forfattere og kunstnere dannet av Sergej Djagilev og Aleksandr Benois. Kunstbevegelsen Mir iskusstva sprang ut fra denne sirkelen. Sammen med Sergej Djagilev grunnla han det virkningsfulle tidsskriftet som het Mir iskusstva (=Kunstverden). Bakst ble berømt for sin utforming av dette tidsskriftet.

Gjennomslag 
Bakst fortsatte også som staffelimaler. Han malte portretter av blant annet Filipp Maljavin (1899), Vasilij Rozanov (1901), Andrej Belij (1905) og Zinaida Gippius (1906). Han var også kunstlærer for barna til en russisk storfyrste. I 1902 fikk han oppdrag av tsaren, Nikolaj II, om å male Møte mellom russiske sjømenn Bakst var da i Paris.

I 1898 viste han sine arbeider i den Djagilev-organiserte Første utstillig av russiske og finske kunstnere, en Mir Iskusstva-utstilling. Verker fra hans hånd ble også  vist ved en utstilling i München, og ved utstillinger i regi av Forbundet for russiske kunstnere.

Under revolusjonen i 1905 arbeidet Bakst for tidsskriftet Zjupel, Adskaja Pusjta og Satyricon. I tiden etter var han illustratør i kunstbladet Apollon.

Fra 1909 arbeidet Bakst for det meste som teatermaler, scenograf. Han designet scenene til flere greske tragedier. Allerede i 1908 fekk han mye ros for sine teatermalerier til Djagilevs oppsetjinger med Ballets Russes. Han laget scenedekorasjonene til Cleopatra (1909), Sjeherasad (1910), Karneval (1910), Narcissus (1911), Le Spectre de la Rose (1911), og Daphnis og Chloé (1912)). I disse årene budde Bakst i Vest-Europa, etter som han var jøde og underlagt restriksjoner på hvor han kunne bo i Russland.

Under sine besøk til St. Petersburg underviste han på Zvantseva-skolen, der Marc Chagall var en av hans elever (1908–10).

I 1914 ble Bakst valgt inn i Det keiserlige kunstakademiet.

I 1918 brøt Bakst med Djagilev og Ballets Russes. Han døde i 1924 i Rueil-Malmaison av en lungesykdom.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russiske malere
Russiske scenografer
Personer fra Hrodna
The Longest Yard

The Longest Yard er en amerikansk  drama/komedie/sportsfilm, fra . Filmen er en nyinnspilling av Spill uten nåde fra .

Handling
Paul "Wrecking" Crewe var en berømt Amerikansk fotballsspiller når han var på topp, men det var lenge siden. En kveld når hans kjæreste skal ha en av sine harde fester så blir det for mye for ham og han flykter i kjærestens bil, beruset og med en 6-pack øl i framsettet. Han blir tatt av politiet og havner i fengselet. Når han kommer til fengselet så får han en oppgave av fengselsdirektøren Hazen, som vet veldig godt hvem Paul er. Paul skal nemlig trene et lag av fanger som skal møte de ekle fangevokterne i en stor kamp.

Med litt hjelp fra en annen fange som kallas Caretaker og en gammel legende ved navn Nate Scarborough som trener, så blir Paul Crewe og hans lag klar for den store matchen. Fangevokterne har ingen ide om hva de har gitt seg inn på, nå når Paul Crewe står bak det nye laget.

Nyinnspilling
I originalfilmen fra  var det Burt Reynolds som spilte hovedrollen som Paul Crewe, i denne versjonen spiller han trener Nate Scarborough.

Sitater
 It was hard to put a team together... until they found out who they were playing.
 If you can't get out, get even

Rolleliste (utvalg)

Eksterne lenker 
 
 

Filmkomedier fra USA
Dramafilmer fra USA
Filmer fra 2005
Filmer om sport
Nyinnspillinger av filmer
Engelskspråklige filmer
Róbert Zimonyi

Róbert Zimonyi (født 18. april 1918, død 2. februar 2004) var en ungarsk/amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors. Han deltok også under Sommer-OL 1960 i Roma, men da som amerikansk statsborger.

Zimonyi vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL 1948 i London. Han var styrmann og sammen med Béla Zsitnik og Antal Szendey kom de på tredjeplass i konkurransen toer med styrmann bak Danmark og Italia. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen.

Zimonyi deltok også i roing under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var styrmann i åtter med styrmann og Ungarn kom på en sjetteplass.

Etter Sovjetunionens invasjon av Ungarn i 1956 flyttet Zimonyi til USA og ble amerikansk statsborgerskap. Han var med som styrmann på den amerikanske åtteren som vant olympisk gull under Sommer-OL 1960 i Roma.

OL-medaljer 
 1960  Roma -  Gull i roing, åtter  USA
 1948  London -  Bronse i roing, toer med styrmann  Ungarn

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ungarske roere
Roere fra USA
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1948
Roere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1952
Roere under Sommer-OL 1952
Medaljevinnere under Sommer-OL 1960
Deltakere for USA under Sommer-OL 1960
Roere under Sommer-OL 1960
Olympiske mestere for USA
Olympiske medaljevinnere i roing
Béla Zsitnik

Béla Zsitnik (født 17. desember 1924 i Győr, død 12. januar 2019) var en ungarsk roer som deltok i de olympiske leker i 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1960 i Roma.

Zsitnik vant en olympisk bronsemedalje i roing under Sommer-OL i 1948 i London. Sammen med Antal Szendey og Róbert Zimonyi som var styrmann, kom de på tredjeplass i konkurransen toer med styrmann bak Danmark og Italia. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen.

OL-medaljer 
 1948  London -  Bronse i roing, toer med styrmann  Ungarn

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ungarske roere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1948
Roere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1952
Roere under Sommer-OL 1952
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1960
Roere under Sommer-OL 1960
Olympiske medaljevinnere i roing
Lorentz Angell

Må ikke forveksles med stamfaren Lorentz Mortensen Angell.

Lorentz Angell (født 11. august 1778 i Trondhjem, død 5. august 1860 samme sted) var en norsk luthersk prest og stortingsmann. Han representerte Kristiansund og Molde på Stortinget i 1814, og Trondhjem fra 1833 til 1835.

Lorentz Angell var sønn av sogneprest til domkirken i Trondhjem Jonas Angell og Lydia Hagerup. Han gikk katedralskolen i Trondhjem, hvor han var elev av Søren Monrad, tok artium i 1795 og teologisk embetseksamen i 1799. I 1804 ble han utnevnt til aftensangprest og rektor ved skolen i Tønsberg. I 1813 ble han sogneprest til Kvernes på Nordmøre, og i 1817 dessuten prost over Nordmøre. I 1827 ble han forflyttet som sogneprest til Melhus, og i 1828 prost over Dalernes prosti. Samme år ble han residerende kapellan ved domkirken i Trondhjem, fra 1845 til 1860 stiftsprost.

Han giftet seg med Magdalene Marie Knudzon i 1804. Hun var datter av kjøpmann og konsul Nicolay Hinrich Knudtzon.

Utmerkelser 
Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1854 «for lang og nidkjær embedsvirksomhet».

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter for Trondheim og Levanger
Stortingsrepresentanter for Kristiansund og Molde
Stortingsrepresentanter 1814
Stortingsrepresentanter 1833–1835
Norske lutherske prester
Riddere av St. Olavs Orden
Personer fra Trondheim kommune
Encyclopedia Dramatica

Encyclopædia Dramatica er en wiki som satirisk omtalte en rekke mennesker og fenomener, hovedsakelig latterliggjørende – med unntak av enkelte emner som «lulz», «Epic Beard Man», «All your base are belong to us», og andre Internett-memer. Artiklene brukte en rekke ekstreme virkemidler som banneord, rasistiske og diskriminerende uttalelser, og inneholdt ofte pornografiske og makabre bilder. Mottoet til nettsiden var «In Lulz We Trust».

I 2011 ble den opprinnelige nettsiden encyclopediadramatica.com stengt, og webtrafikk ble omdirigert til ohinternet.com. I ettertid har mye av innholdet fra den opprinnelige siden blitt forflyttet til en ny wiki med adressen encyclopediadramatica.se.

Se også
Ikkepedia

Referanser 

Nettsteder
Nettkultur
Satire
Kalkant

En kalkant (fra latin calcare, å trykke noe ned), også kalt belgtreder, orkestertjener eller belgtråkker, var tittelen på den eller de personene som opererte blåsebelgene i et kirkeorgel. På mindre orgelpositiver kunne belgene bli drevet for hånd, eventuelt også av organisten selv, da ved bruk av fotpedaler. I større kirkeorgler var flere personer sysselsatt med å tråkke store blåsebelger når orgelet skulle spilles. Et eget signalanlegg, ofte en ringeklokke operert av organisten med en klokkesnor, varslet kalkantene om at instrumentet skulle spilles.

Siden det var kostbart å lønne kalkanter måtte organistene vanligvis øve på andre tangentinstrumenter, for eksempel klavikord eller cembalo. I et kommunebudsjett fra Voss for 1907 er det budsjettert med at kalkanten lønnes tilsvarende som ringeren og kirketjeneren; den samlede posten for disse tre stillingene – som det er påregnelig at var deltidsstillinger som innehaverne hadde ved siden av annet arbeid – er på 138 kroner.

Fra midten av det nittende århundret ble belgene gradvis erstattet av kompressorer drevet av dampmotorer og etterhvert elektriske motorer. Dette gjorde det mulig for organistene å øve mer regelmessig på selve orgelet.

I de fleste moderne kirkeorgler er elektriske motorer den eneste luftforsyningen. Men enkelte steder er den gamle manuelle driften beholdt som et alternativ, for eksempel i Glogerorgelet i Kongsberg kirke der de manuelle belgene fortsatt benyttes jevnlig, blant annet på enkelte konserter.

Avledet betydning 
Ordet «kalkant» eller «calcant» kan også være en kortform av betegnelsene «calcantklokke» og «calcantvekker», som viser til et av registertrekkene i et pipeorgel.

Se også

 Pipeorgel

Referanser 

Pipeorgler
Tsiang Tingfu

Tsiang Tingfu (kinesisk: 蔣廷黻, pinyin: Jiang Tingfu, født 1895 i Shaoyang i provinsen Hunan i Kina, død 9. oktober 1965 i New York City) var en kinesisk historiker og diplomat.

I 1911 ble han sendt for studier i USA, der han lå ved Park Academy, Oberlin College og Columbia University. Etter å ha fått en Ph.D. i historie ved Columbia vendte han i 1923 tilbake til Kina. Der underviste han først ved Nankaiuniversitetet og så ved  Tsinghuauniversitetet. Ved Tsinghua ble han leder for det historiske fakultet, og der redigerte og utgav han en rekke arbeider om kinesisk historie og publiserte det engelskspråklige tidsskrift Chinese Social and Political Science Review. Under sin tid ved Tsinghua var han mentor for mange studenter innen Qing-dynastiets historie, blant andre  John K. Fairbank.

Etter at spenningene mellom Kina og Japan var begynt å tilta, forlot Tsiang det akademiske liv i 1935 og fikk inn i det kinesiske regjeringsapparat. Han innehadde mange oppgaver i Kuomintangregjeringen i løpet av den annen sino-japanske krig. I 1945 ble han Kina permanente representant ved De forente nasjoner, og senere var han også Republikken Kinas ambassadør i USA.

Etter at Folkerepublikken Kina ble opprettet i Fastlands-Kina forsvarte Tsiang den Taiwan-baserte regjeringens eksklusive rett til å sitte i FN og i Sikkerhetsrådet.

Eksterne lenker 

 Tale av Tsiang Tingfu til The Empire Club of Canada, 27. april 1961
 Beskrivelse av Tsiangs dagbøker 

Kinesiske historikere
Kinesiske ambassadører
FN-ambassadører
Ambassadører til USA
Personer fra Shaoyang
Alumni fra Tsinghua-universitetet
Fødsler i 1895
Dødsfall i 1965
November Rain

«November Rain» er en sang av det amerikanske bandet Guns N' Roses. Sangen ble sluppet ut i 1992, og ble raskt den mest spilte sangen på MTV. November Rain ble utgitt på albumet Use Your Illusion I, og er den nest lengste sangen på albumet (8,57 minutter). 

Sangen er rocke-ballade, og sterkt inspirert av Stairway To Heaven (Led Zeppelin), Dream On (Aerosmith), Dust in the Wind (Kansas) og Bohemian Rhapsody (Queen).

Guns N' Roses-sanger
Sanger fra 1993
Fazeel Najeeb

Fazeel Najeeb er en maldivisk økonom og jurist. Han har vært sentralbanksjef for Maldivenes sentralbank siden oktober 2008.

Najeeb er yngre bror til parlamentsmedlem Abdulla Maseeh, og er utdannet innen forretningsjus. 

Da sentralbankens forrige sentralbanksjef trakk seg i august 2008 hadde president Mohamed Nasheed den tidligere finansministeren Arif Hilmy som førstevalg, men etter at han takket nei ble Najeeb valgt i stedet. Før han overtok som sentralbanksjef var han direktør for internasjonalt samarbeid i Handelsdepartementet, før han flyttet til Storbritannia for å ta en Ph.D innen åndsrett.

Referanser

Eksterne lenker
 Maldivenes sentralbank

Maldivere
Sentralbanksjefer
Personer fra Graviyani
Fødselsår ikke oppgitt
Vikkollen

Vikkollen (Vikkollbakken, opprinnelig skrevet Wikkollen) var en hoppbakke i Mjøndalen i Drammen, Buskerud, eid av Mjøndalen IF. Bakken lå ved gården Viken, like sør for Mjøndalen sentrum. Den var arena for NM i spesielt hopp i 1960 og kombinert hopp i 1946. Reidar Amble Ommundsen (Norge) satte verdensrekord i Vikkollen med 54 meter 7. februar 1915.

Bakken ble bygd i 1912 og ble offisielt åpnet 28. mars 1914. Den første bakkerekorden var 38 meter. Etter verdensrekordhoppet i 1915 ble det satt nye bakkerekorder, og Reidar Andersen hoppet 67 meter i 1933, året før bakken ble ombygd.

Vikkollen skulle vært NM-arena i 1941, men mesterskapet ble ikke noe av på grunn av idrettsstreiken under 2. verdenskrig. I 1946 ble det kombinerte hopprennet i NM arrangert i Vikkollen, mens det spesielle hopprennet ble avholdt i Drafnkollen i Drammen.

Bakken ble ombygd igjen i 1950, og året etter forbedret Erling Kroken bakkerekorden til 86 meter. Etter enda en ombygging ble det spesielle hopprennet i NM i 1960 arrangert i Vikkollen. Ole Tom Nord ble norgesmester. I mars 1960 ble den siste bakkerekorden på 86,5 meter satt av finske Paavo Lukkariniemi i et nordisk renn.

Det siste rennet i Vikkollen ble arrangert i 1963, og tre år senere raste stillaset i bakken sammen.

NM, spesielt hopp

Referanser

Kilder
Eiker Arkiv: Kulturminneåret 2009 på Eiker: Vikkollen (2. januar 2009)

Hoppbakker i Norge
Idrettsanlegg i Drammen
Leó Szilárd

Leó Szilárd (født 11. februar 1898 i Budapest, død 30. mai 1964) var en ungarskfødt fysiker. Han er mest kjent for sin idé fra 1933 om kjernefysiske kjedereaksjoner som danner grunnlaget for hvordan atomvåpen og atomkraftverk virker. Han skal ha blitt inspirert da han året før leste science fiction-boken The World Set Free av H. G. Wells, som mange år tidligere forutså både atomvåpen og at de skulle oppfinnes i 1933, selv om det var uklart i boken hvordan de skulle virke. Han var en del av Manhattanprosjektet.

Han patenterte i hemmelighet idéen om kjedereaksjon i 1936 i Storbritannia. Szilard var jøde og flyktet i 1933 til London for å slippe unna de nasjonalsosialistiske forfølgelsene i Berlin, der han bodde og hadde studert. Han flyttet videre fra London til New York i USA i 1938 etter et jobbtilbud fra Columbia University på Manhattan.

Szilárd tok initiativ til og skrev i 1939, sammen med bl.a. sin tidligere foreleser og samarbeidspartner Albert Einstein, det første av to brev til USAs president Franklin D. Roosevelt for å gjøre ham oppmerksom på muligheten av å lage atomvåpen. De var bekymret over at Hitler-Tyskland forsket på slike våpen og mente USA burde være først til å utnytte de voldsomme energimengdene i slike våpen. I Storbritannia forsket man også rundt slike våpen, og en rapport derfra, sammen med Szilárds og Einsteins brev, ga starten til det omfattende og hemmelige Manhattanprosjektet, som skapte verdens første atombomber. Szilárd og andre vitenskapsmenn var uenig med den militære ledelse og ønsket ikke at atombombene skulle brukes mot japanske byer. De mente en demonstrasjon på et øde område ville være nok til å overtale Japan til kapitulasjon. Szilárd arbeidet på Manhattanprosjektet, men arbeidet etter krigen med å advare om farene ved atomvåpen og oppfordret til nedrustning.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Budapest
Ungarske fysikere
Ungarske ingeniører
Kjernefysikere
Personer tilknyttet Manhattanprosjektet
Personer fra USA født i Ungarn
Migranter fra Nazi-Tyskland til USA
Quaker Peace & Social Witness

Quaker Peace & Social Witness  (tidligere Friends Service Council, Vennenes Samfunns Råd) ble stiftet i 1927 i Storbritannia og fikk Nobels fredspris i 1947. De hadde som oppgave å hjelpe fattige og syke, nedkjempe slaveriet og at kvinnene skulle få flere rettigheter. Under andre verdenskrig opprettet de sykehus for militært personell som ble skadd i krigshandlinger.

Se også 
 Vennenes Samfunn
 Kvekerhjelp

Etableringer i 1927
Nobelprisvinnere (fred)
Jakt og fiske i Alaska

Jakt og fiske i Alaska regnes som eksklusivt, men blir stadig mer vanlig også for nordmenn.

Jakt omfatter brunbjørn, moose (elg) og caribou (rein). Fjellgeit er også attraktiv. Mange av artene det jaktes på, er blant verdens største dyr. Ifølge Boone and Crockett Club har Alaska historisk rekordfangster av brunbjørn, moose og caribou. Jegere kan kjøpe jaktlisens og jaktkort. De vanligste våpen er rifle, stor pistol og bue.

Fiske er vanlig i Alaska. Laksefiske  og halibutfiske.  er mest vanlig i tillegg til saltvannsfiske, fluefiske og isfiske. Fiskere kan fange: Laks, Ørret, Northern Pike, Arktisk Char, Dolly Varden og Grayling. Fiskekort er nødvendig i Alaska.

Referanser

Jakt
Sport i Alaska
Fiske
Gai Assulin

Gai Yigaal Assulin ofte bare kalt Gai (hebraisk: גיא אסולין; født 9. april 1991 i Israel) er en fotballspiller som spiller for den spanske klubben RCD Mallorca. Assulin kom til Manchester City FC i januar 2011 etter å ha spilt i FC Barcelona. Hos Barcelona spilte han venstreving.

Gai kan spille på begge kantene på midtbanen, men kan også spille hengende spiss.

Israel 
Gai har utallige ganger blitt kalt opp til Israels landslag. Sist dette var tilfelle var i 2008, da  og  møttes til vennskapskamp. Han erstattet Yossi Benayoun etter 78 minutter.

Eksterne lenker 
 

Israelske fotballspillere
Fotballspillere for FC Barcelona B
Fotballspillere for FC Barcelona
Fotballspillere for Manchester City FC
Fotballspillere for Brighton & Hove Albion FC
Fotballspillere for Racing Santander
Yehuda Bauer

Yehuda Bauer (født 1926 i Praha) er en israelsk historiker med holocaust, folkemord og antisemittisme som spesialfelt. Han er professor emeritus i holocauststudier ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem.

Virke 

Bauer ble i 1996 direktør for International Institute for Holocaust Research, der han fortsatt er akademisk rådgiver. Han har vært tilknyttet Task Force for International Cooperation on Holocaust Education, Remembrance, and Research som rådgiver og er også rådgiver for Yad Vashem, minnesmerket over de som ble drept i holocaust.

Bauer ble 19. juni 2009 utnevnt til kommandør  av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for hans humanitære virke og arbeid mot rasisme og folkemord.»

Referanser

Eksterne lenker 
 «Intellektuelle antisemitter», intervju med Christiane Jordheim Larsen i Klassekampen, 26. august 2006.

Israelske historikere
Den Kongelige Norske Fortjenstorden
Fødsler i 1926
Casanova (sang fra 1977)

«Casanova» vant Melodi Grand Prix 1977 og var Norges bidrag til Eurovision Song Contest 1977. Sangen er komponert av Svein Strugstad med tekst av Dag Nordtømme. Sangen synges på norsk av Anita Skorgan.

Melodi Grand Prix
Sangen er skrevet av trønderne Svein Strugstad og Dag Nordtømme og deltok i NRKs semifinale for Midt-Norge i forkant av Melodi Grand Prix 1977. I den radiosendte semifinalen ble sangen framført av Supergruppa, en spesielt sammensatt gruppe bestående av profesjonelle musikere. «Casanova» vant semifinalen og ble med det én av seks sanger i den norske finalen på NRK Marienlyst i Oslo lørdag 19. februar 1977. 

I finalen ble sangen framført av Anita Skorgan, da 18 år gammel. Seks distriktsjuryer kåret sangen til en klar vinner, og den ble dermed Norges bidrag til Eurovision Song Contest i London 7. mai samme år.

I motsetning til de norske vinnerne årene før, ble «Casanova» en stor slager. Den lå på VG-lista i hele 14 uker, med fjerdeplass som beste notering.

Eurovision Song Contest
Sangen ble sunget på norsk av Anita Skorgan og var det femte bidraget på scenen om kvelden 7. mai 1977 – etter Østerrikes Schmetterlinge med «Boom Boom Boomerang» og før Vest-Tysklands Silver Convention med «Telegram».

Da avstemningen var ferdig, hadde Norge fått 18 poeng og ble med det nummer 14 av 18 deltakere.

Om sangen
Sangen er et up tempo-nummer, hvor jeg-personen beskriver sin ektemann, som nå har dratt ut en tur. Hun er lite glad for dette og synger at han ser på seg selv om en Casanova eller Don Juan, og det irriterer henne. I dette spesielle tilfellet hevdet han at han skulle ta en spasertur, men «borte er jo dress og bil», og hun spør om hun «kan ta det hele med et smil?»

Skorgan har spilt inn «Casanova». Den ble utgitt på singelen RCA Victor PS 9061 i 1977.

Listeplasseringer

Referanser 

Vinnersanger i Melodi Grand Prix
Norges bidrag til Eurovision Song Contest
Sanger fremført på Hver gang vi møtes
Sanger fra 1977
Frie velgere (Namsskogan)

Frie velgere er en politisk gruppe i Namsskogan kommune i Trøndelag.

Frie velgere er ikke et registrert politisk parti, men en partiløs gruppering. Frie velgere har stilt egen valgliste eller deltatt på felleslister ved alle kommunestyrevalg siden 1967. Felleslistene har vært med de borgerlige partiene Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre. Ved valgene i 1975, 1987 og 1999 deltok Senterpartiet også på den borgerlige felleslisten. Siden 1999 har Frie velgere stilt på felleslister med navnet Optimum.

I perioden 1980–1983 hadde felleslisten for Frie velgere, Høyre og Kristelig Folkeparti flertall i kommunestyret sammen med en utbryterliste fra Arbeiderpartiet i øvre Namsskogan. Listene inngikk et valgteknisk samarbeid. Arnodd Grøttum fra Frie velgere var varaordfører 1980–1981 og ordfører 1982–1983.

Valghistorikk 

Merknader
a. Fellesliste med Senterpartiet, Høyre og KrF.
b. Fellesliste med Høyre og KrF.
c. Fellesliste med Senterpartiet, Høyre, Venstre og KrF under navnet Optimum.
d. Fellesliste med Høyre, Venstre og KrF under navnet Optimum.

Referanser 

Lokale politiske partier i Norge
Namsskogan
Politiske partier etablert i 1967
Nørve videregående skole

Nørve videregående skole var en videregående skole i Ålesund kommune. Skolen var tidligere selvstendig, men ble i 2004 slått sammen med Borgund videregående skole. I 2009 ble avdelingen på Nørve nedlagt og elevene ble flyttet til Borgund, hvor noen elever midlertidig måtte undervises i brakker, mens denne skolen ble utvidet. I dag står deler av Norsk Maritimt Kompetansesenter på grunnen der Nørve videregående skole stod.

Referanser

Videregående skoler i Møre og Romsdal
Wells-demningen

Anlegget må ikke forveksles med Wells vannkraftverk i Canada.

 

Wells-demningen er en demning med vannkraftverk i Columbia River i staten Washington, USA. Den ligger i Douglas County der hvor sideelva Okanogan flyter sammen med Columbia, nesten rett øst fra Seattle. Installert vannkrafteffekt er 840 MW. Anlegget stod ferdig i 1967, og har 11 turbiner.

Demningen regulerer Lake Pateros.

Eksterne lenker
 Department of Energy – beskrivelse av vannkraftverk.

Demninger i USA
Vannkraftverk i USA
Douglas County (Washington)