alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Acanthametropodidae

Acanthametropus
 Analetris

Acanthametropodidae er en familiegruppe av døgnfluene. Det er kjent tre arter, fra Nord-Amerika og Øst-Asia, i tillegg er det beskrevet en fossil art fra eocen-perioden. Familien ble først oppdaget i 1948, trolig fordi nymfene til disse døgnfluene holder seg i områder (elvebunn med løs sand) der det er få andre vanninsekter, og der det derfor sjelden blir samlet insekter. Dessutene er de raske og smidige svømmere som trolig lett unngår å bli fanget. De hører til en liten gruppe døgnfluer som er rovdyr.

Utseende 
De voksne insektene er foreløpig ukjente i alle fall for A. pecatonica. De er slanke døgnfluer, forvingene er avlange med tett årenett. Hannen har store fasettøyne. Bakvingene er forholdsvis store. De har to haletråder. Nymfene er kraftige, avlange insekter. Hodet er kraftig med store, litt utstående fasettøyne. Antennene er tynne og omtrent så lange som hodet. Beina er slanke, hårløse, og ligner beina til krabber. Bakkroppen har to torneaktige utvekster på ryggen av hvert ledd. Trakégjellene er bladformede med lange frynser langs kanten, på det første paret er frynsene så lange at hele gjellen blir buskformet. Haletrådene er nakne.

Levevis 
Nymfene lever i elver med bunn av løs sand og grus og er raske, frittsvømmende rovdyr som jakter blant annet på fjærmygglarver.

Systematisk inndeling 

 Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
 Gruppe Schistonota
 Overfamilie Baetoidea
 Familie Acanthametropodidae
 Slekten Acanthametropus Tshernova, 1948 – to arter, Nord-Amerika og Nordøst-Asia
 Acanthametropus nikolskyi Tshernova, 1948 – Amur-området 
 Acanthametropus pecatonica (Burks, 1953) – USA
 Slekten Analetris Edmunds, 1972
 Analetris eximia Edmunds, 1972 – Nord-Amerika
 Analetris secundus Godunko & Klonowska-Olejnik, 2006 – fossil fra baltisk rav, eocen

Referanser 
 Godunko, R.J. og Klonowska-Olejnik, M. (2006) The first fossil representative of the genus Analetris Edmunds, 1972 (Insecta: Ephemeroptera: Acanthametropodidae) from the Eocene Baltic amber. Annales Zoologici 56: 785-790. 
 McCafferty, W.P. (1991) Comparison og old an new world Acanthametropus (Ephemeroptera: Acanthametropodidae) and other psammophilous mayflies. Entomological News 102: 205-214.

Eksterne lenker 
 
 Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
 CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
 Norsk Entomologisk forening

Døgnfluer
Dipteromimidae

Dipteromimus flavipterus
 Dipteromimus tipuliformis

Dipteromimidae er en familiegruppe av døgnfluene. Familien er regnet som en av de mest primitive døgnflue-familiene, og omfatter bare to kjente arter fra Japan.

Utseende 
De voksne insektene er slanke, langbeinte døgnfluer med bittesmå bakvinger og tre haletråder som er nær dobbelt så lange som kroppen, gjerne gulbrune på farge. Hannens fasettøyne er moderat store og oppsvulmede. Forvingen er avlang med fint årenett, bakvingen er redusert til et lite skjell. Nymfen er avlang, parallellsidig, med forholdsvis lite hode, korte bein, smalt bladformede trakégjeller og tre nokså korte haletråder.

Levevis 
Nymfene til denne familien lever i små fjellbekker. De har en ettårig livssyklus.

Store genetiske forskjeller 
Man antar at disse døgnfluene har dårlig spredningsevne, og siden de bare lever i små fjellbekker, er de ulike bestandene trolig sterkt isolerte fra hverandre. Tojo (2008) viste at de ulike bestandene av disse artene er uvanlig ulike genetisk, noe som tyder på at de har vært isolert fra hverandre lenge.

Systematisk inndeling 

 Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
 Gruppe Schistonota
 Overfamilie Baetoidea
 Familie Dipteromimidae
 Slekten Dipteromimus McLachlan, 1875
 Dipteromimus flavipterus Tojo & Matsukawa, 2003
 Dipteromimus tipuliformis McLachlan, 1875

Litteratur 
 Tojo, K.(2008) Genetic diversity in headwater-specific mayflies based on the mitochondrial 16S rRNA gene sequences. 
 Tojo, K. og Matsukawa, K. (2003) A description of the second species of the family Dipteromimidae (Insecta: Ephemeroptera) and genetic relationships of two dipteromimid mayflies inferred from mitochondrial 16S rRNA gene sequences. Zoological Science 20: 1249-1259.

Eksterne lenker 
 
 Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
 CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
 Norsk Entomologisk forening

Døgnfluer
Jafar Salmassi

Mohammad Jafar Salmassi (persisk: محمد جعفر سلماسی født 1918 i Kadhimiya i Bagdad, død 1999 i Teheran) var en iransk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
 
Salmassi vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under Sommer-OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass i den nest letteste klassen, fjærvekt opp til 60 kg. Det var totalt seks vektklasser, en mer enn under de fire foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen, Paris, Los Angeles og Berlin. Vektløftkonkurransen besto av tre ulike løft, press, rykk og støt. Salmassi løftet sammenlagt 312,5 kilo, tjue kilogram mindre enn gullvinneren Mahmoud Fayad fra Egypt og fem kilo mindre enn Rodney Wilkes fra Trinidad og Tobago som fikk sølv.

Salmassi vant gullmedaljen i 60-kilosklassen i de første Asialekene 1951 i New Delhi i India.

OL-medaljer 
   1948  London - Bronse i vektløfting, fjærvekt  Iran

Eksterne lenker 
 

Iranske vektløftere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Iran under Sommer-OL 1948
Vektløftere under Sommer-OL 1948
Personer fra Bagdad
Fødsler i 1918
Dødsfall i 1999
Metretopodidae

Siphloplecton

Metretopodidae er en familiegruppe av døgnfluene. I den inndelingen som er brukt her, blir disse artene ført til familien klodøgnfluer (Ametropodidae).

Utseende 
Ganske store, mørke døgnfluer. Hannen har moderat store fasettøyne. Forvingen er avlangt trekantet, glassklar med fine, mørke årer, en stor, mørkbrun flekk ved roten, en flekk nær framkanten midt i vingen og en nær vingespissen. Bakvingen er liten og tynn. Beina er lange og tynne, spesielt frambeina. Bakkroppen er sylindrisk, og de har to haletråder.
Nymfene er slanke og spoleformede, hodet er temmelig lite med middelsstore fasettøyne. Beina er temmelig små. Trakégjellene er bladformede, gjennomsiktige med mørke trakéer. Bakkroppen er langstrakt, bakerst med tre haletråder som er omtrent halvparten så lange som bakkroppen.

Levevis 
Hannene er raske flygere og flyr høyt over elvene de klekkes fra. Nymfene er svært raske svømmere.

Systematisk inndeling 

 Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
 Gruppe Schistonota
 Overfamilie Baetoidea
 Familie Metretopodidae
 Slekten Siphloplecton

Eksterne lenker 
 
 Foto av Siphloplecton basale, voksne
 Foto av Siphloplecton basale, nymfer
 Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera)  (engelskspråklig)
 CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
 Norsk Entomologisk forening

Døgnfluer
India under Sommer-OL 1948

India under Sommer-OL 1948. 77 sportsutøvere fra India deltok i landhockey og vannpolo under Sommer-OL 1948 i London. India kom på delt 22.-plass med en gullmedalje.

Medaljer

Medaljevinnerne

Eksterne lenker
 OL-resultater på Sports-reference.com 

Nasjoner under Sommer-OL 1948
India under de olympiske leker
1948 i India
Nesameletidae

Ameletoides
 Nesameletus
 Metamonius

Nesameletidae er en familiegruppe av døgnfluene. 
Denne er en av døgnflue-familiene som bare finnes på den sørlige halvkulen.

Utseende 
Middelsstore døgnfluer. De voksne har avrundet trekantede, klare forvinger med tett årenett. Bakvingene er ganske små. Nymfene har trakégjeller som er bladformede med tydelige trakéer, tre nokså korte haltråder med lange hårfrynser.

Levevis 
Nesameletidae lever i små bekker og vann-sig som ofte er helt dekket av vegetasjon. Nymfene er raske svømmere. Utviklingen tar ett år.

Systematisk inndeling 

 Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
 Gruppe Schistonota
 Overfamilie Baetoidea
 Familie Nesameletidae
 Slekten Ameletoides – en art, sørøstlige Australia
 Slekten Metamonius Eaton, 1885 – trolig bare én art, Chile og Argentina
 Metamonius anceps (Eaton, 1883)
 Slekten Nesameletus – fem arter, New Zealand

Kilder 
 Hitchings, T.R. og Staniczek, A.H. (2003) Nesameletidae (Insecta: Ephemeroptera). Fauna of New Zealand 46. 
 Mercado, M. og Elliott, S. (2004) Taxonomic revision of the genus Metamonius Eaton (Nesameletidae: Ephemeroptera), with notes on its biology. Studies on Neotropical Fauna and Environment 39: 149-157.

Eksterne lenker 
 
 Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera)  (engelskspråklig)
 CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
 Norsk Entomologisk forening

Døgnfluer
Rallidentidae

Rallidens

Rallidentidae er en familiegruppe av døgnfluene. 
Denne er en av døgnflue-familiene som bare finnes på den sørlige halvkulen, og omfatter bare én kjent art, Rallidens mcfarlanei fra New Zealand.

Systematisk inndeling 

 Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
 Gruppe Schistonota
 Overfamilie Baetoidea
 Familie Rallidentidae Penniket, 1966
 Rallidens mcfarlanei Penniket, 1966

Eksterne lenker 
 
 Tree of Life - Døgnfluer, (Ephemeroptera)  (engelskspråklig)
 CSIRO – Døgnfluer, (Ephemeroptera) (engelskspråklig)
 Norsk Entomologisk forening

Døgnfluer
Matt Hemingway

Matt Hemingway (født 24. oktober 1972 i San Pedro, California) er en amerikansk friidrettsutøver (høydehopper).

Hemingways største meritt er sølvmedaljen på plassen bak Stefan Holm ved OL 2004 i Athen. Hemingway tangerte sin personlige rekord på 2,34 i finalen, og det holdt altså til sølv. Tidligere hadde Hemingway blitt nummer 12 i VM 2003 i Paris og nummer 11 i VM 2005 i Helsingfors.

Hemingways farfar var fetter til forfatteren Ernest Hemingway.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Høydehoppere fra USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Fødsler i 1972
Mini-z

Mini-Z er små batteridrevne radiostyrte biler, produsert og levert av Kyosho. Foreløpig kommer bilene i 12 forskjellige varianter, ikke medregnet Mini-Z Lit, som er i en annen skala.

Standardbiler
MR01: Bilene er ca. 130 mm lange, og ca. 65 mm brede.  Hjulavstand 86, 90 og 94mm
MR015 Bilene er ca. 130 mm lange, og ca. 76 mm brede.  Hjulavstand 98, 102 og 106mm 
MR02RM Bilene er ca. 130 mm lange, og ca. 76 mm brede. Hjulavstand 86, 90 og 94mm 
MR02MM Bilene er ca. 130 mm lange, og ca. 76 mm brede. Hjulavstand 94, 98 og 102mm 
MR02LM Bilene er ca. 130 mm lange, og ca. 76 mm brede. Hjulavstand 102mm 
AWD Bilene er ca. 130 mm lange, og ca. 76 mm brede. Hjulavstand 90 og 94mm 
F1: Bilene er ca. 180 mm lange og ca. 82 mm brede. 
Overland: Bilene er ca. 135 mm lange og ca. 70 mm brede.  
Monster: Bilene er ca. 170 mm lange og ca. 127 mm brede.
MB-010 Mini-Z Buggy 1:24 skala
MR-03 Passer til alle karosserier. Dvs smale, brede, korte og lange.

Varianter 
MR015i og MR02i Tilsvarende MR015 og MR02, men med elektronikk som er ganske lik MR01.  Uten bremsefunksjon. 
MR02ASF 2,4Ghz Tilsvarende MR02, men elektronikken er annerledes. 
AWDASF 2,4Ghz Tilsvarende AWD, men elekronikken er annerledes. 
MR02HS En videreutvikling av MR02, med litt kraftigere FET'er. 
MR01F En spesiell utgave av MR01, som har ekstremt lavt motorfeste.  Laget for å passe til Ferrari 512BB karosseriet. 
 MB-010 Mini-Z Buggy. Uavhengig hjuloppheng. Oljefylte dempere. 1:24 skala
MR-03 2,4GhZ Nyeste skuddet på stammen. Raskere og bedre elektronikk enn MR-02 ASF utgavene. Raskere og sterkere servo. Helt annerledes forstilling. Md bærearmer istedenfor glidende kingpin forstilling
 MR-03VE. Lansert Des 2012. Børsteløs utgave av MR-03.

MR01, MR015, MR02, MR-03 og AWD er "gatebiler",
Overland og Monster er terrengbiler,
og F1 er Formel 1-biler.

Forskjellen på MR01, MR015 og MR02 er chassiset eller "understellet".

Bilene fåes kjøpt i såkalte «ReadySet», som inneholder bil, radio og bruksanvisning, samt løse chassis-sett med kun bil både med og uten karosseri.

Eksterne lenker
 www.mini-znorway.com
 www.Miniz-stuff.com

Hobbyer
Færøyenes flora

Færøyene har en forholdsvis rik flora, det er registrert over 400 arter karplanter, over 400 arter moser og ca. 250 lavarter. Vegetasjonen domineres av gresshei som i høyden går over i fjellvegetasjon. Lynghei med røsslyng og blåbær er vanlig, det er også noe krattvegetasjon med vier og einer. Store arealer er myrlendte. Den færøyske naturen er karakteristisk i sin mangel på trær, og minner om Connemara og Dinglehalvøya i Irland og de skotske øyene. På flere av øyene er det plantet bartrær, hvorav de aller fleste artene er av ikke-europeisk opprinnelse. Det meste av lavlandet er gresskledt, og røsslyng dominerer mye av det ulendte kystlandskapet.

Naturlige arter 
Det er ingen naturlige skoger på Færøyene, og bare noen få trevekster er å finne. Funn av stammer fra dunbjørk og grener i jorden, datert til ca. 2 300 år f. Kr., og funn av pollen fra hassel, indikerer at det i det minste var noen områder med bjørk og hassel på Færøyene før mennesker bosatte seg på øyene.

Fire arter av vierslekten forekommer fortsatt på Færøyene: Musøre (Salix herbacea) er veldig vanlig i fjellene, men de tre andre artene, grønnvier (Salix phylicifolia), Salix lanata og Salix arctica, finnes are noen få steder grunnet kraftig nedbeiting av dyr. Bare én eviggrønn art vokser naturlig på øyene, nemlig einer (Juniperus communis), og vokser rundt omkring på øyene, men er av en eller annen grunn veldig vanlig på Svínoy.

Færøyenes nasjonalblomst er engsoleie, som heter sólja () på færøysk.

Introduserte arter 
Det ekstreme atlanterhavsklimaet, med vinder som blander store mengder havsalt i luften, lager veldig dårlige vekstforhold for trær. Noen få arter fra Sør-Amerika har blitt introdusert siden 1970-årene. En av dem, kjent for sin skjønnhet og hardførhet, er skjellgranen (Araucaria araucana) fra Argentina og Chile. Trearter fra Ildlandet, som Drimys winteri, Maytenus magellanica, Embothrium coccineum, Nothofagus antarctica, Nothofagus pumilio og Nothofagus betuloides, har også stått seg i dette kalde havklimaet. I 1979 ble 6 000 små sydbøker flyttet fra Ildlandet til Færøyene, hvilket gjorde den til da største sydbøkpopulasjonen i Europa. Arter fra Alaskas kyst har også tilpasset seg det færøyske klimaet, spesielt vrifuru (Pinus contorta), sitkagran (Picea sitchensis), Salix alaxensis, kjempepoppel (Populus trichocarpa) og grønnor (Alnus viridis). Det høyeste vrifurutreet (Pinus contorta) i Europa (i bredde, ikke høyde) finnes i plantasjen ved Selatrað på Færøyene.

Generelt kan arter fra havklimaer i Alaska, New Zealand, Ildlandet og Tasmania introduseres på Færøyene, mens arter fra mer kontinentale klimaer i Skandinavia og Europa ikke klarer å tilpasse seg vinden og mangelen på sommervarme.

Litteratur 
 
 
  
  
 

Færøyenes natur
Europas flora
Portal:Færøyene/artikler
Morten Berglia

Morten Berglia (født 3. august 1958) er en norsk karttegner, løypelegger og tidligere orienteringsløper fra Hokksund.

Han har en individuell gullmedalje i (1983) og en bronsemedalje i (1981) fra VM i orientering. Han har også tre gullmedaljer i stafett (1983, 1985 og 1987), hvor han løp sammen med blant andre Øyvin Thon, Tore Sagvolden, Harald Thon, Atle Hansen og Håvard Tveite. Tre nordiske stafettmesterskap. Fem individuelle NM i perioden 1981–89, derav to på klassisk distanse (1981 og 1983, kongepokaler). Klubb: Eiker O-lag.

Han var sønn av Knut Berglia og er gift med Anne Line Nydal.

Referanser 

Norske orienteringsløpere
Verdensmestere i orientering
Kongepokalvinnere i orientering
Fødsler i 1958
Norske skiorienterere
Norgesmestere i orientering
Lloyd La Beach

Lloyd Barrington La Beach (født 28. juni 1924 i Panama by, død 17. februar 1999 i New York) var en panamansk friidrettsutøver som deltok under Sommer-OL 1948 i London.

La Beach vant to olympiske bronsemedaljer under OL 1948 i London. Han kom på tredjeplass på både 100- og 200 meter. Han ble dermed Panamas første medaljevinnere under et OL. På 100-meterfinalen fikk han tiden 10,4. Han ble slått av amerikanerne Harrison Dillard, som vant med tiden 10,3 som var ny olympisk rekord, og Barney Ewell. La Beach deltok også i lengdehopp.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Panamanske sprintere
Panamanske lengdehoppere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Panama under Sommer-OL 1948
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1948
Personer fra Panama by
Gullmedaljevinnere for Panama under de sentralamerikanske og karibiske leker
Høyrehendthet

Å være høyrehendt vil si at man bruker sin høyre hånd mer enn den venstre, og dermed favoriserer den hånda. Flere studier viser at 70% til 90% av verdensbefolkningen er høyrehendt framfor tvehendt eller venstrehendt.

Nevrologi
Sofia Helin

Sofia Margareta Götschenhjelm Helin (født 25. april 1972 i Hovsta, Örebro län) er en svensk skuespiller. Hun slo gjennom i 2004 i den Guldbaggenominerte hovedrollen i Masjävlar. Hun spiller også hovedrollen Cecilia Algotsdotter i filmen Arn, en filmatisering av Jan Guillous bøker om Arn Magnusson. Hun ble uteksaminert fra Teaterhögskolan i Stockholm i 2001. Hun spilte hovedrollen som etterforskeren Saga Norén i Broen. I 2020 spilte hun rollen som kronprinsesse Märtha i TV-serien Atlantic Crossing.

Sofia Helin er gift med skuespilleren og presten Daniel Götschenhjelm.

Filmografi 
 1997 – Rederiet
 1997 – Aspiranterna
 2002 – Beck – Det siste vitnet
 2003 – Rånarna
 2004 – Masjävlar
 2004 – Fyra nyanser av brunt
 2005 – Blodsbröder
 2007 – Nina Frisk
 2007 – Arn – Tempelridderen
 2008 – Arn – Riket vid vägens slut
 2009 – Metropia
 2011 – Åsa-Nisse – wälkom to Knohult
 2011 – Broen
 2013 – Broen 2
 2013 – Gåten Ragnarok
 2015 – Broen 3
 2017 – Snømannen
 2019–2021 –  Exit
 2020 –  Atlantic Crossing

Priser 
 2014 – Robertprisen for årets kvinnelige hovedrolle – TV-serie for rollen som Saga Norén i Broen

Referanser

Eksterne lenker
 

Svenske skuespillere
Robertprisen for årets kvinnelige hovedrolle – TV-serie
Personer fra Örebro kommun
Tsegay Kebede

Tsegay Kebede (født 15. januar 1987) er en etiopisk friidrettsutøver som konkurrerer i maraton.

Kebede tok bronse under OL 2008 i Beijing. Han lå lenge på fjerdeplass, men på oppløpet tok han igjen landsmannen Deriba Merga og spurtet inn til tredjeplassen.

Året etter deltok han i VM i Berlin, der han sikret seg en ny bronsemedalje.

Meritter 
1.-plass i 2010 London Marathon, 2:05:19

Personlige rekorder 
 10 km: 28.10 (Bangalore, 18. mai 2008) 
 Halvmaraton: 59.35 (Ras Al Khaimah, 8. februar 2008)
 25 km: 1:14.43 (Beijing, 24. august 2008)
 30 km: 1:30.25 Amsterdam, 21. oktober 2007) 
 Maraton: 2:05.20 London, 26. april 2009)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Etiopiske maratonløpere
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Etiopia under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Fødsler i 1987
Personer fra Oromiya
Andretti Bain

Andretti Bain (født 1. desember 1985 i Nassau) er en friidrettsutøver fra Bahamas som konkurrerer på 400 meter.

Bain deltok i OL 2008 i Beijing, der han ble nummer sju i sitt semifinaleheat på 400 meter, og dermed ikke kvalifiserte seg til finalen. Det ble derimot sølv på stafetten over 4 x 400 meter, etter det amerikanske laget. De andre deltakerne på Bahamas lag var Michael Mathieu, Andrae Williams og Chris Brown.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Bahamanske sprintere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Bahamas
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Bahamas under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Fødsler i 1985
Deltakere for Bahamas under VM i friidrett innendørs 2010
Gullmedaljevinnere for Bahamas under de panamerikanske leker
Sølvmedaljevinnere for Bahamas under de sentralamerikanske og karibiske leker
Sølvmedaljevinnere for Bahamas under samveldelekene
Laryngektomi

Laryngektomi betyr fjerning av strupehodet. Dette blir gjort i alvorlige tilfeller av larynxcancer. Etter en laryngektomi puster pasienten gjennom et hull i halsen.

Medisin
Emma Hjorth

Emma Alethe Andreasdatter Hjorth (født Lippestad, 21. mai 1858 på Leppestad gård i Hobøl, død  2. juli 1921) var en norsk pedagog og pleiehjemsstifter.

Skolen på Torshov 
Emma Lippestad tok lærerinneeksamen i 1879. Samme år ble hun lærer ved Thorshaug Institut for Aandssvage Piger (senere omdøpt til Torshov offentlige skole for psykisk utviklingshemmede) i Oslo, som var blitt startet i 1878 av hennes bror Johan Anton Lippestad. Ved instituttet på Thorshaug gård arbeidet seks av de syv søsknene i Lippestad-familien. Blant personalet var også tre søstre med etternavnet Hjorth; deres bror Ingvar Hjorth ble Emma Lippestads ektemann i 1890.

Emma Hjorths Hjem 
Emma Hjorth etablerte i 1898 Norges første store institusjon for psykisk utviklingshemmede; Fru Hjorths Pleie- og Arbeidshjem. Institusjonen lå først i Asker og ble senere flyttet til gården Tokerud i Vestre Bærum. Senere het den Emma Hjorths Hjem og ble en del av Bærum sykehus. Institusjonen ble nedlagt i 1996 og et museum ble etablert i 1998.

Familie 
Emma Hjorth hadde seks søsken, deriblant skolemennene Johan Anton Lippestad og Carl Thorvald Lippestad. I 1890 giftet hun seg med arkitekt Ingvar Hjorth.

Referanser

Eksterne lenker 
 Digitalkopi av Halvor Fjermeros: Om hundre år er allting glemt? Emma Hjorths Hjems historie 1898-1998. (Bærum kommune, Emma Hjorths museum)

Norske spesialpedagoger
Personer fra Hobøl kommune
Vitesse

Stichting Betaald Voetbal Vitesse (også kalt Vitesse, Vitesse Arnhem eller SBV Vitesse) er en nederlandsk fotballklubb fra Arnhem i provinsen Gelderland. Klubben spiller for øyeblikket i Eredivisie, som er landets høyeste divisjon. Vitesse ble grunnlagt den 14. mai 1892, og spiller sine hjemmekamper på Gelredome med plass til 25 000 tilskuere. 

Vitesse er kjent for talentutvikling i Nederland og har utviklet blant andre Raimond van der Gouw, Philip Cocu, Roy Makaay, Sander Westerveld, Pierre van Hooijdonk, Mahamadou Diarra, Nemanja Matić, Marco van Ginkel, Davy Pröpper, Wilfried Bony, Mason Mount og Martin Ødegaard.

Spillerstall
Oppdatert 5. november 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere  
Se også :Kategori:Fotballspillere for Vitesse Arnhem.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Nederland
Fotballag etablert i 1892
Gelderland
1892 i Nederland
Valgeir Sigurðsson

Valgeir Sigurðsson (født 1971) er en islandsk musikkprodusent, komponist, og musiker. Sigurðsson eier Greenhouse Studio i Reykjavík, og har jobbet med artister som Björk, Múm, Bonnie 'Prince' Billy, Kate Nash, CocoRosie, Maps, samt nordmennene Bertine Zetlitz, Ane Brun og Moddi.

Diskografi

Solo

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Islandske musikere
Johannes Sundvor

Johannes Sundvor (født 27. april 1871 i Strandvik i Hordaland, død 28. juli 1941) var en norsk tambur og folkemusikksamler. Sundvor samlet og noterte trommeslåtter på begynnelsen av 1900-tallet, etter de gjenlevende tamburene på Vestlandet. Han holdt også foredrag om trommeslåttradisjonen og gjorde opptak for NRK i 1937.

Han var hornblåser og tambur ved Bergens Bataljon frå 1892, tok musikkskolen 1894-97 reiste te til sjøs ei tid, ble ansatt i Bergenspolitiet i 1901, var overkonstabel til 1918, politibetjent og politivaktmester på Nøstet til aldersgrensa 1931.

Mange av bøkene hans,utkast til historien for Sunnhordland og mer, kom bort under Bergensbrannen i 1916.

Familieliv 
Johannes Sundvor ble født 27. april 1871. Hans far het Sigvard Johannes Sundvor f 1851-1914 og var en Lærer, som sluttet i 1904. Hans mor het Martha Knutsdatter (f berge) f 25/7 1838-?.

Johannes giftet seg 28. april 1901 sammen med Anna karina Sundvor 1878-1956 (født lepsøy). Sammen fikk de syv barn: Eirik Johannes f. 1902, Olav Sigvard f. 1905, Johannes f. 1907, Gudrun Mathilda f. 1909, Jens og Metta f. 1913, Anna Martha Sundvor f. 1922.

Utmerkelser 
Johannes Sundvor fikk juli 1931 kongensfortjenestemedalje i sølv for langt og påskjønnelseverdig arbeid som politimann, ættegransker og samler.

Norske folkemusikere
Norske folkemusikksamlere
Personer fra Os kommune i Hordaland
VM i friidrett 2009 – Tikamp herrer

Øvelsen tikamp herrer ved VM i friidrett 2009 ble avholdt på  Olympiastadion i Berlin den 19. og 20. august.

Norge var ikke representerte i øvelsen.

Medaljevinner

Rekorder
Følgende rekorder gjaldt før konkurransen.

Kvalifiseringskrav

Program

Resultater

100 meter

Lengdesprang

Kulestøt

Høydehopp

400 meter

110 meter hekk

Diskoskast

Stavsprang

Spydkast

1500 meter

Sluttstilling

Eksterne lenker
 Tikampresultater. IAAF. Besøkt 19. september 2009.

Tikamp
Mangekamp (friidrett)