alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Apeskrekkslekten

Apeskrekkslekten (latin: Araucaria) eller skjellgranslekten er en slekt innen apeskrekkfamilien, en gruppe bartrær. De har oftest hann- og hunnkongler på separate trær.

De vokser i Sør-Amerika, Stillehavet, Ny-Caledonia, Ny-Guinea og Australia.

Arter 
Slekten består av blant annet følgende arter:
 skjellgran eller apetre (Araucaria araucana) (Chile, Argentina)
 stuegran (Araucaria heterophylla)
 cookfuru (Araucaria columnaris) (Ny-Caledonia)
 paranafuru (Araucaria angustifolia) (Brasil, Paraguay, Argentina)
 bunya-bunya (Araucaria bidwillii)
 Araucaria hunsteinii (Ny-Guinea)
 Araucaria bernieri 
 Araucaria biramulata
 Araucaria cunninghamii 
 Araucaria heterophylla
 Araucaria humboldtensis
 Araucaria laubenfelsii
 Araucaria luxurians
 Araucaria montana
 Araucaria muelleri
 Araucaria nemorosa
 Araucaria rulei 
 Araucaria schmidii 
 Araucaria scopulorum 
 Araucaria subulata

Eksterne lenker 
 

Apeskrekkfamilien
Amandla

Amandla er et xhosa- og zulu-ord som kan bety makt. Ordet ble populært brukt i kampen mot apartheid, og spesielt av medlemmer av African National Congress (ANC) og dets støttespillere. Det var vanlig at en leder eller taler ropte «amandla!», og tilhørerne ville da svare enten «awethu!» - altså «makt - til folket!» eller «Ngawethu!» - altså «makt - til oss!» 

Mandla er en avart av ordet «amandla», og er et vanlig fornavn i Sør-Afrika.

Andre betydninger 
Amandla som begrep er nyttet i en rekke andre sammenhenger:

Amandla!: A Revolution in Four-Part Harmony, en dokumentar av Lee Hirsch fra 2002 om svarte sørafrikaneres kamp mot apartheid gjennom bruk av musikk.
 Amandla, et tidsskrift fra Sør-Afrika etablert i juni 2007 av Amandla Publishers 
 Amandla, et album av Miles Davis fra 1989.
 Amandla – 46664 en sang fra Nelson Mandelas hiv/aids-veldedighetskonsert.
 Amandla Festival, en musikkfestival for frihet i Sør-Afrika, holdt i Boston i Massachusetts i 1979.
 Amandala (avis), er en tabloidavis fra Belize, etablert i 1969, som utkommer to ganger i uken. Avisen er regnet som den mest utbredte avisen i Belize.

Referanser 

Xhosa
Zulu ord og uttrykk
Politiske ord og uttrykk
Eidsfossen

Eidsfossen er en foss i Gloppeelva mot øst på gården Eide i Gloppen kommune. Fossen er en kaskadefoss med et fall på 32 meter. På grunn av den store vassføringa i elva er fossen et markant landemerke i kommunen, og er merket som severdighet av NAF og Statens vegvesen. Vassføringa er på sitt største mellom april og juli. 

Fossen ble utbygget med elvekraftverk av Gloppen Energiverk (GEV) i 1917, og siden 2000 driftet av Sogn og Fjordane energi (SFE). I 2008 ble kraftverket, Eidsfossen kraftverk, siste gang oppgradert.

Laksetrapp 
I tilknytning til fossen er det bygget ei laksetrapp som skal hjelpe laksen å vandre fra Gloppefjorden til Breimsvatnet. Området rundt trappa er tilrettelagt for publikum med broer og rekkverk.

Referanser

Eksterne lenker 
 Eidsfossen på world-of-waterfalls.com
 Vannstand for Gloppenelv v/Bergheim (id:87.10.0) (2008)

Fosser i Gloppen
Severdigheter i Gloppen
Breimsvassdraget
Chulalongkornuniversitetet

Chulalongkornuniversitetet (thai: จุฬาลงกรณ์มหาวิทยาลัย, RTGS: Chulalongkon Mahawittayalai) er det eldste universitetet i Thailand. Det har 18 fakulteter i tillegg til andre institusjoner. I Thailand ansees universitetet for å være det landets best og mest selektive, og det trekker derfor til seg de beste studentene i landet. Universitetet er oppkalt etter kong Chulalongkorn (bedre kjent som Rama V), og ble grunnlagt av sønnen hans, kong Vajiravudh i 1917. 

Universitetet opptar et stort område i sentrum av Bangkok, i nærheten av det populære Siam Square. Etter en tradisjon innstiftet av kong Prajadhipok ble vitnemål delt ut av Kongen, under en avslutningsseremoni, men, ettersom kong Rama IXs helse har blitt verre, er dette et ansvar som er blitt delegert til hans datter, prinsesse Sirindhorn. Prinsesse Sirindhorn studerte ved Chulalongkornuniversitetet fra 1973-77, og ble dermed den første av Thailands kongefamilie som tok en grad ved et av Thailands universiteter. Tidligere hadde alle medlemmer av Thailands kongefamilie studert i utlandet.

Studier

Chulalongkornuniversitetet består av følgende fakulteter (alfabetisk etter fagområde):

I tillegg inngår «Institutt for høyere studier» (mastergradsnivå og høyere) og Idrettsfaglig skole, samt en rekke andre institutter i universitetets oppbygning. 

I oktober 2005, ble universitetet rangert som nr. 121 i the World University Rankings 2005 av the Times Higher Education Supplement. Hvis man utelater nordamerikanske og europeiske utdanningsinstitusjoner, ble det rangert som nr. 35. Universitetet ble rangert som nr. 46 i (hele) verden for samfunnsfag, 82 for biomedisin, og nr. 100 for teknologi.

Referanser

Eksterne lenker
 

Bangkok
Universiteter i Thailand
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1917
1917 i Asia
San Miniato al Monte

San Miniato al Monte er en basilika som står på et av de høyeste punktene i Firenze. Den regnes som ett av de fineste eksempler på romansk arkitektur i Toscana og en av de vakreste kirker i Italia overhodet. Fasaden ble kledd i hvit carraramarmor og dunkelgrønn serpentin under forrenessansen. Kirken har fått tildelt den pavelige ærestittelen Basilica minor.

San Miniato al Monte ligger på høyden bak Piazzale Michelangelo, med utsikt over Firenze.

Firenze
Katolske kirker i Italia
Basilica Minor
Kirker i Italia
Willy Simonsen

Willy Christian Simonsen (født 13. september 1913 i Kristiania, død 4. desember 2003) var en norsk tele- og radiopioner og motstandsmann. Han var sivilingeniør, utdannet som diplomingeniør ved teknisk høyskole i Dresden i 1938 og med jobb som radioingeniør på Elektrisk Bureau fra 1938 til 1939. Han fikk deretter jobb som laboratorieingeniør på Christian Michelsens Institutt i Bergen fra 1939 til 1941.

Andre verdenskrig 
Han arbeidet som forsker i Bergen under det tyske angrepet på Norge i 1940. Han ble fort involvert i motstandsbevegelsen, og sto bak et prosjekt med å avlytte tysk telefonkommunikasjon mellom Bergen og Oslo, og videreførte denne informasjonen til England. 

Simonsen ble arrestert i 1941 av Gestapo, men ble reddet i en militær aksjon der motstandfolkene Arne B. Mollén og Roar Opsahl kom i tyske uniformer på Ullevål sykehus for å hente Simonsen og andre fanger til «avhør». Simonsen var havnet på sykehuset etter å ha blitt innpodet med en dysenteri-bakteriekultur for å fremprovosere sykdom.

Simonsen kom seg så til England, hvor han arbeidet i radioproduksjonen for den britiske krigskommando. Han konstruerte Sweetheart radioen, en radio konstruert for bruk av motstandbevegelsen. Da krigen var slutt, var Simonsen et år radioteknisk konsulent for Forsvarets overkommando.

Selskaper 
Etter krigen, i 1946, opprettet han Simrad (Simonsen Radio AS), et firma for å produsere radiotelefoner for fiskeflåten. Firmaet ble senere et heleid datterselskap av Kongsberg Maritime. I 1970 startet han selskapet Simonsen Telecom, som produserte manuelle og senere automatiske mobiltelefoner.

Heder 
I 1989 ble Willy Simonsen utnevnt til Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden for industriell nyskaping.

Referanser

Litteratur 
 Spioner i eget land, Magne Lein, Genesis. ISBN 82-476-0280-6
 Hvem Hva Hvor 1990 ISBN 82-516-1267-5

Eksterne lenker 
 IDG.no – Norge kunne aldri fått sitt Nokia
 Ostlendingen.no – Da Norge var ledende på mobilteknologi
 Porsgrunn Folkebibl. – Episoder med N.S. og tyskerne under krigen
 Marinelink – Simrad Co-Founder Willy Simonsen Dies (Engelsk)

Norske motstandsfolk under andre verdenskrig
Norske sivilingeniører
St. Olavs Orden
Personer fra Oslo
Piteglio

Piteglio er en tidligere kommune i provinsen Pistoia i den italienske regionen Toscana.

Nabokommunene var Bagni di Lucca (LU), Cutigliano, Marliana, Pescia, Pistoia og San Marcello Pistoiese. 1. januar 2017 ble kommunene San Marcello Pistoiese og Piteglio slått sammen til den nye kommunen San Marcello Piteglio.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i provinsen Pistoia
Tidligere kommuner i Italia
Kommuner opphørt i 2017
Dvergsypresslekten

Dvergsypresslekten (Chamaecyparis) er en gruppe av bartrær innenfor sypressfamilien (Cupressaceae). Slekten er opprinnelig i det Øst-Asia og Nord-Amerika, dvs rundt det nordlige Stillehavet med innlandsområder. I norsk nomenklatur opererer man dessuten ofte med slektsnavnet nutkasypresslekten (Chamaecyparis), men internasjonalt kalles den dvergsypresslekten, mens arten nutkasypress regnes til sypresslekten.

Artene blir 20-70 centimeter høye, og kjennes på en skarp lukt.

Arten nutkasypress – tidligere Chamaecyparis nootkatensis – ble lenge regnet til denne slekten, men DNA-analyse og genetisk systematikk (Gadek et al., 2000) har ført den tilbake til sitt opprinnelige navn og plassering fra 1824-41 i sypresslekten – som Cupressus nootkatensis. Enkelte amerikanske forskere mener dens slektninger også kan utgjøre en egen slekt/gruppe: gullsypresslekten (Callitropsis), under artsnavnet Callitropsis nootkatensis.

Arter 
Det er 5 eller 6 arter i denne slekten:
 Taiwansypress – (Chamaecyparis formosensis) (Taiwan)
 Lawsonsypress eller «edelsypress» – (Chamaecyparis lawsoniana) (vestlige Nord-Amerika)
 Solsypress – (Chamaecyparis obtusa) (Japan)
 Chamaecyparis taiwanensis – (Chamaecyparis taiwanensis) (Taiwan)
 Ertesypress – (Chamaecyparis pisifera) (Japan)
 Atlantersypress – (Chamaecyparis thyoides) (østlige Nord-Amerika)
Tvilsom art
 Nutkasypress (Chamaecyparis nootkatensis) = syn. Cupressus nootkatensis

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sypressfamilien
San Marcello Pistoiese

San Marcello Pistoiese er en tidligere kommune i provinsen Pistoia i den italienske regionen Toscana.

Nabokommunene var Cutigliano, Fanano (MO), Pistoia, Lizzano in Belvedere (BO) og Piteglio. 1. januar 2017 ble kommunene San Marcello Pistoiese og Piteglio slått sammen til den nye kommunen San Marcello Piteglio.

Frazioni

Kommunen omfattet følgende frazioni:

Bardalone, Campotizzoro, Gavinana, Maresca, Pontepetri, Mammiano, Lizzano Pistoiese, Spignana

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i provinsen Pistoia
Tidligere kommuner i Italia
Kommuner opphørt i 2017
Viktor Khrjapa

Viktor Khrjapa (russisk: Виктор Владимирович Хряпа; født 3. august 1982) er en russisk basketballspiller for Russlands basketballandslag. Khrjapa spiller forward på banen, og har tidligere spilt profesjonelt for klubbene Autodor Saratov, CSKA Moscow, New Jersey Nets, Portland Trail Blazers og Chicago Bulls.

Europeisk karrière 
Da Viktor Khrjapa startet sin proffkarriere var han 17 år gammel. Han spilte da for laget Autodor Saratov. Senere kom han til den russiske klubben CSKA Moscow der han spilte i to sesonger. Khrjapa ble den yngste spilleren som noen gang har spilt for Russlands basketballandslag i 2002 da han var 19 år gammel.

I verdensmesterskapet i basketball 2002 spilte Khrjapa åtte kamper for landslaget der han i gjennomsnitt scoret 2,8 poeng per kamp og han tok i gjennomsnitt 1,8 returer per kamp.

NBA-karriere

New Jersey Nets 
I 2004 ble Viktor Khrjapa trukket opp til NBA av klubben New Jersey Nets. Det tok ikke lang tid før Khrjapa ble byttet til Portland Trail Blazers mot Eddie Gill.

Portland Trail Blazers 
24. juni 2004 fikk Khrjapa kontrakt med NBA-klubben Portland Trail Blazers. Han spilte i klubben i to sesonger.

Khrjapa spilte totalt 101 kamper for klubben der han startet 58 av dem. I 2005 – 2006-sesongen spilte han 69 kamper der han startet 53 av dem. Han scoret i gjennomsnitt 5,8 poeng per kamp og tok i gjennomsnitt 4,4 returer per kamp. Khrjapa scoret på 46,2 % av skuddene sine fra banen inkludert 33,3 % av sine 3-poengskudd. Han scoret også 69,4 % fra straffelinjen.

Chicago Bulls 
28. juni 2006 ble Khrjapa, sammen med Tyrus Thomas, byttet til Chicago Bulls mot LaMarcus Aldridge. Khrjapa spilte for denne klubben som forward.

I 2006 – 2007-sesongen spilte Khrjapa 33 kamper for Chicago Bulls der han i gjennomsnitt scoret 2,2 poeng per kamp og tok i gjennomsnitt 1,7 returer per kamp. Han scoret på 38,6 % av skuddene sine fra banen og 73,1 % fra straffelinjen.

Referanser

Kilder 
 Viktor Khrjapa biografi hos NBA

Eksterne lenker 
 

Russiske basketballspillere
Basketballspillere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Russland under Sommer-OL 2012
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Personer fra Kyiv
Basketballspillere for Chicago Bulls
Fødsler i 1982
Olympiske medaljevinnere i basketball
Breimsbygda Skisenter

Breimsbygda Skisenter er et norsk vintersportssted som ligger på Utvikfjellet 630 meter over havet i Gloppen kommune. 

Senteret kaller seg «- fylkets beste utfartsområde», og viser til bredden i sine tilbud med to skitrekk i alpinanlegget med flere nedfartsløyper og flomlys. Den lengste har en lengde på 960 meter, med et fall på 250 meter, mens den kortere er på 600 meter og et fall på 200 meter. Når området har nok snø lages det bigjump for snowboard. Anlegget er åpent for kjøring i løs snø ved siden av alpintraseene.

Det har også to skitrekk for barn, der det ene er spesielt tilrettelagt for funksjonshemmede. I forbindelse med barneskitrekket prepareres det anlegg for skileik. Senteret har videre egen lysløype for langrenn og en rekke turløyper både mot vest og øst, der løypene mot vest er mest brukt på grunn av stølene i området og det lette turterrenget.

Til senteret hører også en egen kafé og varmestue. Det finnes også en grillhytte i tilknytning til anlegget. I forbindelse med parkeringsplassen til stedet finnes det egne strømuttak for bobiler og lignende behov.

Arrangement 
I forbindelse med påskeferien avvikles områdets to største årlige arrangement 
 Even Hole cup arrangeres av Breimsbygda IL i alpinanlegget.
 Rypeskarsrennet arrangeres av Fjellhug/Vereide IL i løypetraseene vestover fra senteret.

Eksterne lenker 
Breimsbygda Skisenters hjemmeside

Sport i Gloppen
Alpinanlegg i Norge
Idrettsanlegg i Vestland
Breim
Byggverk i Gloppen
Severdigheter i Gloppen
Brendan Hansen

Brendan Joseph Hansen (født 15. august 1981 i Havertown, Pennsylvania) er en amerikansk svømmer. Han er bosatt i Austin, Texas.

Hansen er 1,83 meter høy.

Meritter 
 VM 2007: Gull 100 meter bryst
 VM 2007: Sølv 50 meter bryst
 Svømme-VM 2005: Gull 100 meter bryst
 Svømme-VM 2005: Gull 200 meter bryst
 Svømme-VM 2005: Gull 4 x 100 meter medley stafett
 Sommer-OL 2004: Gull 4 x 100 meter medley stafett
 Sommer-OL 2004: Sølv 100 meter bryst
 Sommer-OL 2004: Bronse 200 meter bryst
 Kortbane-VM 2004: Gull 50 meter bryst
 Kortbane-VM 2004: Gull 100 meter bryst
 Kortbane-VM 2004: Gull 200 meter bryst
 Kortbane-VM 2004: Gull 4 x 100 meter medley stafett

Verdensrekorder 
 100 meter bryst: 59,13
 200 yards bryst: 1.51,74

NCAA-rekord 
 200 yards bryst: 1.52,62

Eksterne lenker 
 

Svømmere fra USA
Olympiske mestere for USA
Verdensmestere i svømmesport for USA
Olympiske sølvmedaljevinnere for USA
Olympiske bronsemedaljevinnere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for USA under Sommer-OL 2004
Svømmere under Sommer-OL 2004
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for USA under Sommer-OL 2008
Svømmere under Sommer-OL 2008
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for USA under Sommer-OL 2012
Svømmere under Sommer-OL 2012
Tidligere verdensrekordholdere i svømming
Personer fra Delaware County i Pennsylvania
Fødsler i 1981
Deltakere for USA under VM i svømmesport 2003
Olympiske medaljevinnere i svømming
Deltakere for USA under Kortbane-VM i svømming 2004
Kōsuke Kitajima

Kosuke Kitajima (født 22. september 1982 i Tokyo) er en japansk brystsvømmer. Han er 1.77 meter høy og veier 71 kilogram.

Merittliste 
 Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina: Gull 100 meter bryst
 Langbane-VM 2007 i Melbourne, Australia: Gull 200 meter bryst
 Langbane-VM 2007 i Melbourne, Australia: Sølv 100 meter bryst
 Sommer-OL 2004 i Aten: Gull 100 meter bryst
 Sommer-OL 2004 i Aten: Gull 200 meter bryst
 Sommer-OL 2004 i Aten: Bronse 4 x 100 meter medley
 Langbane-VM 2003 i Barcelona, Spania: Gull 100 meter bryst
 Langbane-VM 2003 i Barcelona, Spania: Gull 200 meter bryst
 Langbane-VM 2003 i Barcelona, Spania: Bronse 4 x 100 meter medley
 FINA kortbane-VM 2002 i Moskva, Russland: Sølv 100 meter bryst
 Langbane-VM 2001 i Fukuoka, Japan: Bronse 100 meter bryst

Personlige rekorder 
 100 meter bryst: 58,91  (verdensrekord) (11. august 2008)
 200 meter bryst: 2.07,51 (verdensrekord) (8. juni 2008)

Eksterne lenker 
 
 

Japanske svømmere
Olympiske mestere for Japan
Verdensmestere i svømmesport for Japan
Olympiske sølvmedaljevinnere for Japan
Olympiske bronsemedaljevinnere for Japan
Deltakere for Japan under Sommer-OL 2000
Svømmere under Sommer-OL 2000
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Japan under Sommer-OL 2004
Svømmere under Sommer-OL 2004
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Japan under Sommer-OL 2008
Svømmere under Sommer-OL 2008
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Japan under Sommer-OL 2012
Svømmere under Sommer-OL 2012
Tidligere verdensrekordholdere i svømming
Årets svømmere i Oseania og Asia
Personer fra Tokyo
Fødsler i 1982
Olympiske medaljevinnere i svømming
Spillet (bok)

Spillet (På engelsk: The Game. Penetrating the Secret Society of Pickup Artists) er en ikke-fiksjonsbok. Den er forfattet av den undersøkende amerikanske reporteren Neil Strauss. I boken tok han psevdonymet Style og foretok et dypdykk i det såkalte sjekkekunstner-miljøet.

Boken ble utgitt i september 2005. Den handler om Strauss' reise fra å være en gjennomsnittlig frustrert fyr til å bli en mestersjekker. 

«The Game» ble i starten markedsført som en «slik-gjør-du-det-bok», skjønt den var ment å være mer selvbiografisk.

«The Game» var på bestselgerlisten til The New York Times i et par måneder. I 2007 fikk boken et nytt oppsving. Da ble nemlig suksess-serien «The Pickup Artist» sendt på musikkanalen VH1.

Filmrettighetene til boken innehas av Spyglass Entertainment.

I 2007 utgav Strauss oppfølgerboken «Rules of the Game», som er en mer teoretisk inføring i sjekkekunsten

Eksterne lenker 
 

Bøker fra USA
Bøker fra 2005
Norsk Fjordhestgard

Norsk Fjordhestgard er et aktivitetssenter for bruk av fjordhest på Breim i Gloppen kommune. Gården ble etablert i 1988 og drives av en stiftelse bestående av de lokale bondelagene, fjordhestlag, kommunene Gloppen og Stryn, samt andre organisasjoner i Gloppen kommune. Fjordhestgården tilbyr ridetimer, rideleirer og kurs i stell av hest. Gården er også regional avlstasjon for fjordhestlaget i Nordfjord.
 
Norsk Fjordhestgard har et anlegg med 27 stallplasser, grusbane (250 x 65 meter), ridebane (40 x 25 meter) og ridehall (65 x 25 meter).  70 mål innmark tilhører fjordhestgården samt 100 mål utmark og 2-3 kilometer skogsveier. I tillegg er det bygget en maratonbane med to faste og to flyttbare hindre. Gården er også tilrettelagt for mennesker med ulike funksjonshemminger.

Arrangement 
Norsk Fjordhestgard er jevnlig arena for ulike arrangement med riding av fjordhest, blant annet sprangridning. Området er også arena for den årlige countryfestivalen «Norsk Countrytreff».

Eksterne lenker  
Norsk Fjordhestgards hjemmeside

Hestesport i Norge
Gårder i Gloppen
Idrettsanlegg i Vestland
Etableringer i 1988
Breim
Severdigheter i Gloppen
Ellen Dorrit Petersen

Ellen Dorrit Petersen (født 4. desember 1975) er en norsk skuespiller.

Hun har sin utdannelse fra Kunsthøgskolen i Oslo.

Petersen var knyttet til Rogaland Teater (2005–2006) og har vært ansatt ved Det norske teatret fra 2006.

Hun kommer opprinnelig fra Tau i Rogaland, men er i dag bosatt i Son.

Petersen spilte en hovedrolle som diplomatdatteren Margrete Broch Wergeland i NRK-serien Erobreren (2012) etter Jan Kjærstads trilogi.

Filmografi 
 2008: DeUSYNLIGE – Anna
 2008: Iskyss – Gunvor Galtung Haavik
 2010: Kongen av Bastøy – Astrid
 2010: Fjellet – Solveig
 2011: Pax – Kathrine
 2012: Erobreren – Margrete Broch Wergeland
 2014: Blind – Ingrid
 2016: Frikjent (sesong 1-2) – Inger
 2016: Aber Bergen (sesong 1-3) – Elea Bergen Wessel
 2017: Grenseland – Anniken Høygård-Larsen
 2017: Hjertestart - Camilla
 2020: Gledelig jul
 2021: Tre nøtter til Askepott - Stemor
 2021: De uskyldige

Priser 
 2009: Amanda for beste kvinnelige skuespiller for Iskyss
 2011: Nominert til Amanda for beste kvinnelige hovedrolle for Fjellet
 2014: Kanonprisen for beste kvinnelige skuespiller for Blind
 2014: Amanda for beste kvinnelige skuespiller for Blind
 2017: Gullruten for beste kvinnelige skuespiller for Aber Bergen
 2018: Nominert til Gullruten for beste kvinnelige skuespiller for Aber Bergen
 2022: Nominert til Amanda for beste kvinnelige birolle for Tre nøtter til Askepott

Referanser

Eksterne lenker 
 Ellen Dorrit Petersen - profil og bilder på Filmweb
 

Skuespillere ved Det Norske Teatret
Personer fra Strand kommune
Vinnere av Gullruten for beste skuespiller
Amanda for beste kvinnelige hovedrolle
Amandaprisen 2009
Amandaprisen 2011
Amandaprisen 2014
Vinnere av Kanonprisen
Hurra for Andersens

Hurra for Andersens! er en norsk romantisk filmkomedie og familiefilm fra 1966 regissert av Knut Andersen. Hovedrollene spilles av Arve Opsahl, Aud Schønemann, Rolv Wesenlund og Elsa Lystad. Filmen er basert på Sigbjørn Hølmebakks roman med samme tittel.

Handling 
Far og mor Andersen og de fire barna deres bor i en nedlagt landhandel i utkanten av Oslo. Der trives de godt, men mange av naboene som bor i det moderne rekkehuset er forarget over familien Andersen og deres manglende respekt for fellesskapets ordensregler. Byggelagets formann Alf Hermansen (Rolv Wesenlund) og nabofru Salvesen (Elsa Lystad) har i årenes løp hatt mang en hyggestund sammen omkring den felles forargelse de føler for familien Andersens. Bedre blir det ikke da Andersens vinner en stor gevinst i tipping, og finner ut at de skal gifte seg. De inviterer derfor alle naboene til bryllupsfesten, men komplikasjoner oppstår da de legger det på samme dato som byggelagets 5-årsjubileum. Folk i borettslaget begynner derfor å danne seg i leirer. Borettslagets leder leier inn profesjonelle musikere i et forsøk på å sabotere Andersens arrangement.  Til tross for stridighetene ender det med et stort bryllup og fred og forsoning.

Om filmen 
Filmen ble godt mottatt av anmelderne. Blant annet gav Dagbladet, Aftenposten og VG den terningkast fire, mens Dagsavisen gav den tre.

NRK skrev i forbindelse med en visning av filmen i 2003 at: «Radarparet Arve Opsahl og Aud Scønemann scorer høyt i denne filmen som er laget over Sigbjørn Hølmebakks manus. Det samme gjør så avgjort Rolf Wesenlund og Elsa Lystad som nabolagets prestisjejegere.» De skrev videre: «Hurra for Andersens” er så absolutt i slekt med forgjengere som Støv på hjernen og Sønner av Norge».

Musikk 
Filmen inneholder en musikalsk live-opptreden av den norske bluesgruppa Public Enemies. Wenche Sandnæs fremfører sangen Hurra for Andersens, komponert av Egil Monn-Iversen og med tekst av Alfred Næss. Den ble utgitt på singlen Nor-Disc NOR 146. Sangen ble i 1993 også utgitt på samlealbumet Norske filmklassikere av PolyGram.

Arve Opsahl fremfører sangen Carl Alfred Andersens vuggevise, komponert av Egil Monn-Iversen og med tekst av Alfred Næss. Sangen ble også utgitt på singlen Nor-Disc NOR 146

I rollene 
 Arve Opsahl ...  Carl Alfred Andersen 
 Aud Schønemann ...  Hildur Evensen, Andersens forlovede 
 Wenche Sandnæs ...  Tone Andersen, 17 år 
 Kristine Reymert ...  Sylvi Andersen, 10 år 
 Peter Reymert ...  Roger Andersen, 7 år 
 Agnete Reymert ...  Vesla Andersen, 3 år 
 Rolv Wesenlund ...  Hermansen 
 Elsa Lystad ...  Fru Salvesen 
 Gard Øyen ...  Erik Hermansen 
 Randi Kolstad ...  Fru Hermansen 
 Kaare Zachariassen   
 Carsten Byhring ...  Andersens kollega 
 Kari Diesen ...  Sydamen 
 Tore Foss ...  Ordføreren 
 Bernt Erik Larssen ...  Hovedmesteren 
 Rolf Sand ...  Styremedlem 
 Hans Stormoen ...  Presten 
 Ottar Wicklund ...  Lysverkmannen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske filmkomedier
Norske familiefilmer
Filmer fra 1966
Norske filmer fra 1960-årene
Filmer basert på bøker
Filmer regissert av Knut Andersen
Norskspråklige filmer
Romantiske komedier