alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Aggregering

Ordet aggregat har forskjellige betydninger i geologi, matematikk og teknikk. Betydningen aggregattilstand i fysikk er urelatert til betydningen i statistikkfaget
Aggregering betyr innen statistikk å kombinere eller slå sammen data om enkeltindivider, grupper eller perioder til større grupper eller lengre tidsperioder.  

For eksempel kan statistikk fra enkeltmåneder aggregeres til statistikk for hele året. Eller statistikk for en kommune aggregeres til statistikk på fylkesnivå ved å kombinere tall fra alle fylkets kommuner. 

Aggregering innebærer at mengden informasjon reduseres. Å gjøre slutninger om enkeltobservasjoner basert på aggregerte tall kan medføre det som i statistikken omtales som økologiske feilslutninger. 

Statistiske datatyper
Utvalg
Arbeidskraftundersøkelsen

Arbeidskraftundersøkelsen (AKU) er Statistisk sentralbyrås kvartalsvise intervjuundersøkelse om arbeidsmarkedet. Undersøkelsen er en hovedkilde til norsk statistikk om sysselsetting og arbeidsløshet og arbeidstid. 
Formålet med AKU er å gi informasjon om ulike befolkningsgruppers tilknytning til arbeidsmarkedet. AKU gir data som kan brukes både til å forstå strukturen i det norske arbeidsmarkedet samtidig som det er en av de viktige konjunkturindikatorene for norsk økonomi.

Arbeidskraftundersøkelsen ble etablert i 1972.

Eksterne lenker  
 ssb.no Arbeidskraftundersøkelsen 
 nsd.uib.no Arbeidskraftundersøkelsen tilgang til AKU-data for forskere

Statistisk sentralbyrå
Spørreundersøkelser
John D. Smith

John Dargavel Smith (født 26. august 1946) er professor emeritus i sanskrit ved Cambridge. 

Han har særlig studert språk og litteratur fra Rajasthan, og brukt mye tid på den legendariske 1300-tallshelten Pabuji. Han har bachelorgrad i sanskrit og hindi 1968 og en PhD-grad fra 1974. Han var ansatt ved School of Oriental and African Studies fra 1975; og ved Cambridge fra 1984. Pensjonist i 2007. Som pensjonist har han utgitt en utgave av Mahabharata.

Bibliografi i utvalg 
 The Vīsaḷadevarāsa: a restoration of the text. Cambridge: C.U.P., 1976
 The epic of Pābūjī: a study, transcription and translation. Cambridge: C.U.P., 1991
 The epic of Pabuji [popular second edition]. New Delhi: Katha, 2005.
 The Mahābhārata: an abridged translation. Penguin Books, 2009. Norsk utgave 2011.

Eksterne lenker 
 

Britiske lingvister
Britiske indologer
Personer tilknyttet bokserien Verdens hellige skrifter
Fødsler i 1946
Tore Solli

Tore Solli (født 7. mars 1986) er en norsk skøyteløper som har deltatt i internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og rulleskøyter/inline som representant for Sandefjord Skøiteklub.

Personlige rekorder i hurtigløp på skøyter 
Oppdatert 28. feb 2012.

Sammenlagt i Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 
Oppdatert etter sesongen 2010/11.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på Sandefjord Skøiteklubs nettsider
  Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
  Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
  Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
  Profil på The-Sports.org (noen resultater)
  Profil på Effesport.nl (noen resultater)
  Bilder på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com 

Norske skøyteløpere
Norske inlineløpere
Skøyteløpere for Sandefjord Skøiteklub
Personer fra Sandefjord kommune
Artikler i skøytesportprosjektet
Kontoret (fagforening)

Kontoret er en partipolitisk uavhengig yrkesorganisasjon som arbeider for å ivareta sine medlemmers yrkesfaglige og utdanningsmessige interesser, lønns- og arbeidsvilkår, anseelse og faglige standarder. Yrkesorganisasjonen er sterkt engasjert i å gi medlemmene en mulighet til å utvikle sin faglige kompetanse i tråd med nye forventninger og kompetansebehov i arbeidslivet.
 
Kontoret, tidligere Kommunaløkonomisk Forbund, ble stiftet 29. april 1985, og har i dag over 4500 medlemmer.
 
Organisasjonens overordnede mål er å styrke yrkesidentiteten til administrativt personell som jobber med service/førstelinjetjeneste, saksbehandling, arkiv, innfordring, revisjon, skatt, lønn, personal, økonomi, kommunal fakturering og IKT. Også andre nærliggende administrative oppgaver på skoler, i kommuner, fylkeskommuner, NAV, interkommunale selskaper, helseforetak eller andre virksomheter innen offentlig tjenesteyting vektlegges i dette arbeidet.
 
Kontoret er tilsluttet arbeidstakerorganisasjonen Delta som igjen er tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). Delta er en partipolitisk uavhengig arbeidstakerorganisasjon som arbeider med å ivareta lønns- og arbeidsvilkår i offentlig og privat sektor.
 
Leder er Sonja Smith.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kontoret

Norske fagforbund
Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund
Klumpfot

Klumpfot (pes equino-varus congenitus) er en medfødt tilstand hvor foten er bøyd nedover og vridd innover. I feilstillingen inngår spissfot i form av strak ankel (pes equinus), innoverdreining av hælen (pes varus) og vinkeldannelse mellom forfot og hæl (pes adductus) slik at fotryggen vender fremover. Tilstanden er mer utbredt blant gutter enn blant jenter. Tilstanden har vært knyttet til fedre som har vært utsatt for stråling gjennom den såkalte Kvikk-saken.

Referanser 

Sykdommer
Medfødte misdannelser, deformiteter og kromosomavvik
Føtter
KNM «Kvikk»

KNM «Kvikk» – P 984 var den siste motortorpedobåten i Snøgg-klassen da den ble tatt ut av tjeneste i 1995. KNM «Kvikk» har fått mye oppmerskomhet i media i Kvikk-saken grunnet muligheten for at stråling fra båtens kommunikasjonsmaster har ført til at flere av dem som tjenestegjorde på skipet har fått barn med klumpfot. 

Norske krigsskip
Skip sluttseilt 1995
Skip bygget i Norge
Skip fra 1970
Artikler i sjøfart-prosjektet
Årets grønne park

Årets grønne park er en utmerkelse som deles ut av bransjeorganisasjonen Norske anleggsgartnere, miljø- og landskapsentreprenører (NAML), tidligere Norsk Anleggsgartnermesterlag. Utmerkelsen har blitt delt ut årlig siden 1989 for å sette fokus på gode og viktige grøntanlegg.

Vilkår for tildelingen 
Følgende vilkår legges til grunn ved utdelingen:
 At parken har høy estetisk og bruksmessig verdi, også sett i forhold til anleggets omgivelser
 At det fagmessige nivå på skjøtsel og drift ligger høyt
 At parken er tilgjengelig for allmennheten

Prisvinnere

Referanser

Eksterne lenker

Pressemelding: Bjerkedalen park i Oslo er Årets grønne park 2019. Se også Pressemelding for 2018 med liste over vinnere siden 1989. NAMLs nettside. Besøkt 15.6.2020.

Norske utmerkelser
Panamerikanske leker 1967

Panamerikanske leker 1967 var de femte Panamerikanske leker, de ble arrangert i Winnipeg i Canada i perioden 23. juli til 6. august 1967. Det var  2 361 utøvere fra tjueni nasjoner som deltok i nitten sporter. USA ble beste nasjon med 128 gullmedaljer foran Canada med 17.

Medaljer

Sporter

 Baseball (1) 
 Basketball (2) 
 Boksing (10) 
 Bryting (8) 
 Fekting (8) 
 Fotball (1)
 Friidrett (35) 
 Hestesport (6) 
 Judo (6) 
 Landhockey (1) 
 Roing (7)
 Seiling (4)
 Skyting (13)
 Stuping (4)
 Svømming (29)
 Sykling (6)
 Tennis (5) 
 Turn (14)
 Volleyball (2) 
 Vannpolo (1) 
 Vektløfting (7)

Deltakerland 

  Argentina
  Bahamas
  Barbados
  Bermuda
  Brasil
  Canada
  Chile
  Colombia
  Cuba
  De amerikanske Jomfruøyer
  Den dominikanske republikk
  De nederlandske Antiller
  Ecuador
  El Salvador
  Guatemala
  Guyana
  Haiti
  Jamaica
  Mexico
  Panama
  Peru
  Puerto Rico
  Trinidad og Tobago
  Uruguay
  USA
  Venezuela

Eksterne lenker 
 Winnipeg 1967, regreso a Norteamérica - ESPNdeportes.com

 
Sport i Winnipeg
1967 i Canada
Meråker Tverrpolitiske Bygdeliste

Meråker Tverrpolitiske Bygdeliste er en partiløs bygdeliste i Meråker kommune i Trøndelag.

Bygdelisten stilte første gang ved kommunestyrevalget i 1995. Øverst på programmet stod å «utvikle og styrke det lokale folkestyret» og et uttalt ønske om større åpenhet i kommunepolitikken. Å stanse innføringen av eiendomsskatt, var også en viktig sak.

Etter kommunestyrevalget i 2019 ble Kjersti Kjenes fra Meråker Tverrpolitiske Bygdeliste valgt til ordfører i Meråker kommune, etter å ha inngått et valgteknisk samarbeid med Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Venstre.

Meråker Tverrpolitiske Bygdeliste har sin egen medlemsorganisasjon.

Valghistorikk

Referanser 

Lokale politiske partier i Norge
Politikk i Meråker
Politiske partier etablert i 1995
Odd Bergh

Odd Bergh (født 28. juni 1937) er en norsk tidligere friidrettsutøver, som spesialiserte seg på tresteg og lengdehopp. Han representerte Trondheimsklubben SK Freidig.

Bergh ble norsk mester seks ganger i lengde (4) og tresteg (2). Han var også med å vinne 3 NM i stafett. I 1962 satte han norsk rekord i tresteg med 15,63 meter.  Hans personlige bestenoteringer er 15,64 meter i tresteg og 7,40 meter i lengdehopp. Han fikk kongepokalen i 1964 etter gull i lengde og sølv i tresteg.

Medaljer i norske mesterskap

Referanser 

Norske lengdehoppere
Norske tresteghoppere
Kongepokalvinnere i friidrett
Personer fra Trondheim kommune
Norgesmestere i friidrett
Fødsler i 1937
Friidrettsutøvere for SK Freidig
Total krig

For den illegale norske avisen under andre verdenskrig, se Total krig (avis)
Total krig er krigføring som inkluderer alle tilgjengelige sivile ressurser og infrastruktur som legitime militære mål, mobiliserer alle samfunnets ressurser for å utkjempe krigen, og prioriterer krig over ikke-krigførendes behov.

Begrepet har blitt definert slik: «En krig som er ubegrenset med tanke på våpnene brukt, territoriet eller stridende involvert, eller målene som forsøkes nådd, særlig en hvor krigens lover blir ignorert.»

I midten av 1800-tallet ble total krig identifisert av forskere som en egen type krig. I en total krig forsvinner forskjellen mellom stridende og ikke stridende grunnet de stridende parters syn på alle mennesker som ressurser som kan benyttes i krigsinnsatsen.

Bakgrunn 
Total krig er en krig hvor en av deltakerne gjennomfører en fullstendig mobilisering av alle tilgjengelig ressurser og befolkning. I tiden før den franske revolusjonen var krigene «begrensede», i den forstand at ikke hele staten var involvert i krigen. Det er særlig tre faktorer som kom på plass i løpet av 1800-tallet som muliggjorde den totale krigen; 

 Politisk bevissthet og aktivisering av store deler av befolkningen. 
 Mobilisering av store deler av befolkningen gjennom verneplikt (noe som første gang skjedde under den franske revolusjon i 1793).
 Industrialiseringen, særlig av jernbane og produksjonsmidler gjorde det mulig å sende ut en massehær og holde den forsynt til å kunne gjennomføre en total krig. 

På midten av 1800-tallet ble total krig ansett av eksperter, særlig Carl von Clausewitz som en egen måte å drive krigføring på. Under total krig skiller de krigførende partene mindre mellom militære og sivile enn i andre konflikter, og enkelte ganger ignoreres forskjellene fullstendig. Alle menneskelige ressurser, enten man er sivil eller soldat, kan være ansett som en deltaker i krigsinnsatsen.

Første verdenskrig ansees av mange historikere (som Rolf Hobson) for å være den første virkelige totale krig. Totaliseringen av konflikten under første verdenskrig førte ifølge Hobson til de totalitære diktaturene i Sovjetunionen, Tyskland og Italia, styrt av henholdsvis kommunistiske, nazistiske og fascistiske regimer.

Fotnoter

Referanser

Kilder 

 Hobson, Rolf, Europeisk politisk historie 1750–1950, Cappelen Damm Akademisk, 2015, ISBN 978-82-02-24316-6

Eksterne lenker 

 «Total war», fra Encyclopædia Britannica (engelsk)
 Daniel Marc Segesser: Controversy: Total War, in: 1914-1918-online. International Encyclopedia of the First World War
 «Debating the Morality of Hiroshima», av George Friedman, stratfor.com

Krigføring
Jacob Venedey

Jacob Venedey (født 24. mai 1805 i Köln, død 8. februar 1871 i Oberweiler var en prøyssisk skribent og politiker. Han var medlem av Frankfurtparlamentet.

De regnes begge av Arbeitsgemeinschaft Orte der Demokratiegeschichte å være blant de viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.

Referanser

Personer fra Köln
Tyske journalister
Prøyssiske politikere
Tyske frimurere
Borgerligt Centrum

Borgerligt Centrum var et politisk parti i Danmark som gikk opp i Liberal Alliance.

Borgerligt Centrum ble dannet den 6. januar 2009. Blant partistifterne var folketingsmann Simon Emil Ammitzbøll, som hadde brutt med Radikale Venstre på grunn av deres vegring mot å samarbeide med høyresiden. Borgerligt Centrum oppfattet seg selv som et «borgerlig-humanistisk sentrumsparti».

Den 16. juni 2009 gikk de fleste av medlemmene, deriblant Simon Emil Ammitzbøll, over til Liberal Alliance, som de ønsket å slå partiet sammen med.

Et mindretall i Borgerligt Centrum motsatte seg sammenslåingen og valgte sin tidligere pressesjef Jeppe Søe til ny formann. I november 2010 trakk Søe seg ut av politikken, og Rikki Tholstrup Jørgensen overtok som formann. På et ekstraordinært årsmøte den 26. mars 2011 vedtok Borgerligt Centrum å legge ned seg selv, noe som ble stadfestet av et nytt årsmøte den 5. november samme år.

Referanser 

Politiske partier i Danmark
Politiske partier etablert i 2009
Politiske partier nedlagt i 2011
2009 i Danmark
2011 i Danmark
Dumitru Moraru

Dumitru Moraru (født 8. mai 1956 i București) er en tidligere rumensk  i fotball.

Moraru spilte for București-klubbene Steaua og Dinamo og vant med disse totalt fire seriemesterskap og fire cupmesterskap. Karrieren ble avsluttet med to sesonger (1990–91) i Start.

Han spilte 39 kamper på det  landslaget og deltok i Fotball-EM i 1984.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rumenske fotballspillere
Spillere i Fotball-EM 1984
Fotballspillere for FC Sportul Studențesc București
Fotballspillere for FC Steaua București
Fotballspillere for FC Dinamo Bucureşti
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Personer fra București
Koropletkart

Et koropletkart er et tematisk kart som viser den geografiske fordeling av en variabel ved hjelp av arealsymboler (koropleter) som refererer seg til administrative eller andre statistiske enheter som fyller hele enhetens kartareal. Det er vanlig å dele variabelens verdier inn i klasser. Hvilken klasseinndelingsmetode som blir brukt er avgjørende for hvilket geografisk mønster som framtrer i kartet. Variabelens verdier bør være relative, for eksempel innbyggere per km² eller bruttonasjonalprodukt per innbygger. Koropletkart er sammen med isolinjekart og prikkekart vanlige typer tematiske kart. 

Ordet koroplet kommer fra gresk χώρος (khoros), 'rom, område' og πληθαίν (pletein), 'fylles, være full'.

Se også 
 Kart
 Kartografi
 Topografisk kart 
 

Karttyper
Kartografi
Jonsklosteret i Bergen

Jonsklosteret var et augustinerkloster som lå i området ved Strandgaten og Markeveien på sørsiden av Vågen i Bergen.

Klosteret var viet til St. Johannes Døperen. Det ble trolig grunnlagt ca. 1150, men er første gang omtalt i 1208. En vet at klosteret var i økonomiske vanskeligheter fra 1300-tallet og utover, og på grunn av problemer etter svartedauden var klosteret trolig ute av drift fra 1400-tallet. I 1450 ble klostergodset overtatt av domkirken. Trolig brant klosteret ned ved bybrannen i 1489. Den tilhørende kirken ble tydeligvis stående noenlunde uskadd, og den må ha vært i bruk fram til 1552, da byens borgere fikk området for å bygge rådhus. Dette ble det ikke noe av og restene av kirken ble stående som ruin til den var endelig fjernet på 1700-tallet.

I 1823 laget L.D.Klüver en oversiktsskisse av de få restene som var igjen. Kirken ble lokalisert ved graving i 1895, men det er få forhåpninger om at det mange levninger igjen av klosteret.

Referanser

Eksterne lenker 
 Jonsklosteret i Bergen hos Store norske leksikon
 Jonsklosteret i Bergen hos katolsk.no

Klostre i Norge før reformasjonen
Kulturminner i Bergen
Augustinerordenen
Religion i Vestland
Olavsklosteret på Hamar

Olavsklosteret på Hamar er det av landets klostere fra middelalderen som man har minst kunnskap om. Det er kun nevnt en gang i skriftlige kilder, i et diplom fra 1511. Her nevnes det ingen ting om datering av grunnleggelsen eller andre detaljer. Det må antas at klosteret har ligget i byområdet i nærheten av bispegården og domkirken.

Klostre i Norge før reformasjonen
Dominikanerordenen
Religion i Innlandet
Gråbrødreklosteret i Tønsberg

Gråbrødreklosteret var et fransiskanerkloster i Tønsberg. Det ble antakelig opprettet i 1240-årene, mens Håkon Håkonsson var konge. Klosteret besto fram til det ble ødelagt i bybrannen i 1536. Deretter ble murene nyttet til steinbrudd, og de skal ha vært borte i 1551. 

Klosteret ble grunnlagt etter en donasjon fra kong Håkon Håkonsson hans sønn, den senere kong Magnus Lagabøte. Klosterkirken ble etter kort tid flyttet til premonstratenserklosteret i Dragsmark i Båhuslen. Det er usikkert om det var selve kirkebygget som ble flyttet, eller om det var privilegier knyttet til kirken som ble overført. Klosteret hadde imidlertid en kirke viet til Sankta Katarina i 1277.

Munkene
Gråbrødrene, som også ble kalt minoritter eller barfotbrødre, tilhørte Fransiskanerordenen. De var altså etterfølgere av Frans av Assisi. Munkene var kledd i grått, derav navnet gråbrødre. Som alle klosterordener måtte de avlegge fattigdomsløfte, men det ble strengere fortolket enn av noen annen orden; ingen av medlemmene kunne inneha personlig eiendom. De måtte tjene til livets opphold ved eget arbeid eller ved å tigge, derav betegnelsen "tiggermunker".

Gråbrødrene hadde som en av sine viktigste oppgaver å ta seg av fattige og syke. Til klosteret lå en kirkegård, og det er rimelig å tro at en del av byens fattigfolk ble gravlagt her.

Betydning
En viktig rikspolitisk hendelse i middelalderen fant sted her, den såkalte Sættargjerden i Tunsberg i 1277. Dette var en avtale mellom kongemakten og kirken om grensene for de to institusjonenes myndighet. Bl.a. godtok Kongen å gi kirken domsrett i kirkelige saker, mens erkebiskopen godtok at kirken ikke skulle blande seg inn i kongevalg. Dokumentet ble nedtegnet av munkene i Gråbrødreklosteret.

Slutten
Mot slutten av middelalderen solgte klosteret unna de fleste av sine eiendommer, slik at det i 1536 var kun to igjen. I 1551 heter det at klosteret "er bleffuen affbrott". Sannsynligvis er det blitt rammet av den store bybrannen 15 år tidligere.

Funn 
Klosterets plassering er kjent. Det lå i kvartalet som i dag er avgrenset av Torvgaten, Graabrødregaten, Tjømegaten og Øvre Langgate. I 1983 ble det funnet rester av murer i området, og det er gjennom tiden funnet graver og enkeltgjenstander fra middelalderen. På bakgrunn av dette peker det seg ut et område på ca. 45 x 45 m som antakelig gjemmer restene av klosteret. Dersom det var utformet slik det er vanlig blant fransiskanerne, har kirken dannet nordsiden av dette kvadratet.

Referanser

Litteratur
Eriksson, Anna-Lena (1983):"Fransiskanerklosteret i Tønsberg-et aktualisert middelalderanlegg". Artikkel i Vestfoldminne 1983. Utgitt av Vestfold historielag.
Eriksson, Jan E.G. (1992): "Rusletur i gamle Tønsberg-en guide for vandrere". Utgitt av Stiftelsen gamle Tønsberg.

Eksterne lenker
 
 Den katolske kirke i Norge om Fransiskanerklosteret

 Unikt middelalderdokument tilbake i Tønsberg, Aftenposten 14. mai 2014

Tønsbergs historie
Klostre i Norge før reformasjonen
Fransiskanske klostre
Kulturminner i Tønsberg
Klosterruiner i Norge
Byggverk i Tønsberg
Religion i Vestfold og Telemark
Dominikanerklosteret i Bergen

Dominikanerklosteret i Bergen lå inne på nåværende Bergenhus festning, på nordsiden av Håkonshallen i Bergen. Klosteret kjennes kun fra skriftlige kilder, og er ikke blitt funnet spor av i moderne tid.

Historie 
Klosteret er grunnlagt en gang mellom 1243 og 1247, i kong Håkon Håkonssons regjeringstid. Det er første gang omtalt i 1247. Antakelig var det opprinnelig bygd av tømmer, men i 1500 berettes det at en murkirke er under oppføring og samtidig flere murbygninger i klosteret. Et riksrådsmøte ble holdt i klosteret i 1524. I 1528 brant klosteret ned til grunnen. Det er siden ikke funnet rester av anlegget.

Referanser

Eksterne lenker 
 Dominikanerklosteret i Bergen, hos Katolsk.no
 Dominikanerklosteret, hos Bergen byleksikon

Klostre i Norge før reformasjonen
Kulturminner i Bergen
Dominikanerordenen
Religion i Vestland
Gennaro Manna

Gennaro Manna (1715–1779) var en italiensk komponist i  den napolitanske skolen.

Liv og virke 
Gennaro Manna var sønn av komponisten Giuseppe Manna og Caterina Feo, søster av den kjente komponisten Francesco Feo. Gennaro studerte hos sin onkel ved Conservatorio S Onofrio a Capuana. Hans første opera, Tito Manlio, ble uroppført i Roma i 1742. Gennaro Manna var kapellmester ved katedralen i Napoli fra 1744 og senere også ved kirken S Annunziata. I 1755, etter at Francesco Durante, lederen av Conservatorio di S. Maria di Loreto, døde, delte Manna og den forhenværende secondo maestro Pietro Antonio Gallo (ca 1695–1777) lederfunksjonen. På denne tiden var Antonio Sacchini og Giuseppe Giordani Mannas elever.

I tiden mellom 1742 til 1761 komponerte Gennaro Manna 13 operaer for ulike italienske teatre, de fleste innen sjangeren opera seria, 10 oratorier og mer enn 150 kirkemusikalske verk, stort sett med instrumental ledsagelse.

Andre komponister i familien var fetteren Cristoforo Manna og nevøen Gaetano Manna (1751–1804). Sistnevnte ble Gennaro Mannas etterfølger ved  S Annunziata og var secondo maestro di cappella ved katedralen under sin onkel.

Kilder

Referanser

Italienske komponister
Klassisistiske komponister
Operakomponister
Personer fra Napoli
Fransiskanerklosteret i Bergen

Fransiskanerklosteret i Bergen ble grunnlagt i kong Håkon Håkonssons regjeringstid, trolig en gang i 1240-årene. Klosteret ble bygget rundt den allerede eksisterende Olavskirken i Vågsbotnen. Klosteranlegget har ligget inntil Bergen domkirke, som er lokalisert i Kong Oscarsgate, i sør. Den ble nedlagt under reformasjonen.

Klosteret nevnes i samtidige kilder først i 1263, og i 1276 anføres det at klosterkirken brant, og året etter ga kong Magnus Lagabøte penger til å gjenreise anlegget. Han ble gravlagt i kirken i 1280. I 1464 brant kirken igjen, men må ha blitt ganske raskt satt i stand igjen, da klosteret var sete for et større møte i 1484. Antakelig har klosteret forfalt i årene opp til reformasjonen, men fransiskanerbrødrene i Bergen er nevnt så sent som i 1534.

I 1537 ble det besluttet å oppruste kirken for å nytte den som domkirke i Bergen. Den var allerede da bygget ut til den lengden den har i dag, og i kirken er det bevart mange partier fra den opprinnelige klosterkirken. Etter reformasjonen ble klosteret brukt som bispegård. I 1834 ble eiendommen kjøpt opp og bygningene på bispegården revet for å gi plass for den nye Bergen katedralskole. Enkelte bygningsdeler fra bispegården og klosteret er inkorporet i skolebygget: flere marmortrinn ved skolens inngang og ornamenter i kleberstein på bygningens sørside. I 1882 fant P.A. Blix også rester av murer etter klosterbygningene på sørsiden av domkirken.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 «Fransiskanerklosteret i Bergen», Norske middelalderklostre - vegetasjon og flora, hagebruk, reliktvekster og klosterplanter
 «Norges klostre i middelalderen: Fransiskanerklosteret i Bergen», Katolsk.no
 

Klostre i Norge før reformasjonen
Fransiskanske klostre
Religion i Vestland