alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vine

Vine var en mobilapplikasjon som lot brukerne lage og poste korte videoklipp. Applikasjonen ble lansert i 2012 og avviklet i 2019.

Tjenesten ble introdusert med en makslengde på videoklippene på seks sekunder. Videoene kunne deles og inkluderes i sosiale nettverk som Twitter (som kjøpte appen i oktober 2012) og Facebook. Opprinnelig var Vine bare tilgjengelig for iOS, men ble senere tilpasset Android og Windows Phone.

Historie
Vine ble lansert av Dom Hofmann, Rus Yusupov og Colin Kroll i juni 2012. Selskapet ble kjøpt av Twitter i oktober 2012. 

Fra 24. januar 2013 ble Vine lagt ut for gratis nedlastning på iOS til iPhone og iPod Touch. Siden 2. juni 2013 har Vine også vært gratis til Android.

På et par måneder ble Vine den mest brukte videodelingsapplikasjonen på markedet. 9. april 2013 ble Vine den mest nedlastede gratis-appen i App Store.

I desember 2015, hadde Vine 200 millioner aktive brukere. Og den 27. oktober 2016 annonserte Twitter at de skulle gjøre det umulig å legge ut videoer, men å lage dem ville fortsatt være mulig. Den 20. januar 2017 ble Vine omdannet til en app der man ikke kunne se de publiserte videoene.

Referanser

Eksterne lenker
 

Mobilapplikasjoner
Programvare fra 2013
Twitter
Fredrik Franson

Fredrik Franson (født 17. juni 1852, død 2. august 1908) var en svensk-amerikansk vekkelsesforkynner som ønsket å arbeide sammen med kristne på tvers av menigheter og trossamfunn.

De lammerske frimenighetene fikk kjennskap til at Franson var en fremragende vekkelsesevangelist. Under sitt Amerika-opphold var Franson kommet i forbindelse med den verdenskjente evangelist Dwight L. Moody i Chicago i Illinois. Tiden sammen med Moody fikk avgjørende betydning for Fredrik Fransons åndelige syn.

De lammerske frimenighetene sendte sin reisesekretær C. B. Falck til Sverige, der Franson da hadde møter. Falck fikk Franson til Norge. Han ga ham en innbydelse til Oslo Frie Misjonsforening og Menighet, som Oslo misjonskirke Betlehem den gang het. Franson begynte sine møter i Oslo nyttårsdag 1883. Senere besøkte Franson alle de lammerske frimenighetene. Vekkelsens ild ble tent overalt hvor han for. 

På samme tid ivret han meget for de troendes enhet og en enda sterkere sammenslutning av de frie menighetene og misjonsforeningene. Her ble det igjen slått fast at spørsmål som medlemskap i statskirken, nattverd og tid og form for dåp ikke får sette skille eller hindre noen i å være med i den kristne menighet. Det avgjørende er troen på Jesus Kristus. 

Franson formet Det Norske Misjonsforbunds motto «Guds barns enhet og synderes frelse».

Fredrik Franson får ellers æren for å ha introdusert gitaren i norsk kristenliv. Han skal også ha brakt til landet møteformen med såkalte «ettermøter», der tilhørerne oppfordres til å komme fram og gi respons på kallet til frelse og overgivelse gitt i forkynnelsen.

Fredrik Franson har fått en vei oppkalt etter seg på Hånes i Kristiansand. Ansgarskolen holder til i .

Referanser

Eksterne lenker 
 Fredrik Franson hos Misjonsforbundet.no

Baptistiske pastorer og predikanter
Baptistiske teologer
Personer fra Chicago
Sigbjørn Aanes

Sigbjørn Aanes (født 25. april 1981) var statssekretær for statsminister Erna Solberg fra 2013 til 2017. Han ble utnevnt 16. oktober 2013.

Aanes er opprinnelig fra Melbu, men er bosatt på Lillestrøm. Han er samboer med tidligere statssekretær Sunniva Flakstad Ihle. Han er utdannet innen PR på Handelshøyskolen BI i Oslo. I perioden 2005-2009 var han vararepresentant på Stortinget fra Nordland.

Han var kommunikasjonssjef i Høyre og hadde før stortingsvalget i 2013 ansvaret for Solbergs medieopptredener og pressehåndtering. Han var ansatt i Høyre i tre år, og før dette var han i tre år informasjonssjef i Oljeindustriens Landsforening. Etter avgangen fra posisjonen som statssekretær, ble Aanes seniorrådgiver og partner i kommunikasjonsbyrået First House.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Statssekretærer i Regjeringen Solberg
Statssekretærer fra Høyre
Politiske kommunikasjonsarbeidere
Personer fra Hadsel kommune
An Jung-geun

An Jung-geun (født 2. september 1879, død 26. mars 1910) var en koreansk uavhengighetsaktivist. Han er blant annet kjent for drapet på Hirobumi Ito, Japans første statsminister, 26. oktober 1909. An ble henrettet ved hengning året etter, 26. mars 1910.

Referanser 

Koreanere
Personer henrettet ved hengning
Fødsler i 1879
Dødsfall i 1910
Henrettede personer
Ellen Nisbeth

Ellen Nisbeth (født 16. juni 1987 i Uppsala) er en svensk bratsjist. 

Hun vant Den norske solistpris 2013 etter konkurranse med finalister fra alle de nordiske land. Juryen bestod av Anders Beyer, Hermann Stefansson, Tine Thing Helseth og Camilla Lundberg. I juryens begrunnelse heter det blant annet at «Bratsjist Ellen Nisbeth inntar scenerommet med en naturlig autoritet og med kunstnerisk overskudd».

I 2012 vant hun Kungliga Musikaliska Akademiens Solistpris, (Den svenske solistpris) som første bratsjist noensinne.

Nisbeth har sin utdannelse fra Kungl. Musikhøgskolen i Stockholm, Norges musikkhøgskole og Royal College of Music London, med professor Peter Herresthal som hovedlærer. 

Hun har vært solist med blant annet Trondheim Symfoniorkester, Bergen Filharmoniske Orkester,  Orkester Norden, Sveriges Radio Symfoniorkester, Kringkastingsorkestret,  Dalasinfoniettan og Göteborgs Symfoniker.

Nisbeth er også kammermusiker og har spilt på blant andre Festspillene i Bergen, Verbier Festival, Risør Kammermusikkfestival, Trondheim Internasjonale Kammermusikkfestival, Stavanger Kammermusikkfestival, Oslo Kammermusikkfestival, Vinterfest og Raumo Festivo.

I tillegg til å virke som solist og kammermusiker, er Nisbeth ansatt som undervisningsassistent ved Norges musikkhøgskole.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske bratsjister
Bratsjister
Personer fra Uppsala
Fødsler i 1987
Genki Haraguchi

Genki Haraguchi (født 9. mai 1991) er en japansk fotballspiller som spiller for den tyske klubben .

Japans herrelandslag 
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Japan National Football Team Database

Japanske fotballspillere
Japans herrelandslag i fotball
Spillere i Fotball-VM 2018
Spillere i Asiamesterskapet 2019
Fotballspillere for Urawa Red Diamonds
Fotballspillere for Hertha BSC Berlin
Fotballspillere for Düsseldorfer TSV Fortuna 1895
Fotballspillere for Hannoverscher SV 1896
Fotballspillere for 1. FC Union Berlin
Personer fra prefekturet Saitama
Fødsler i 1991
Arv

Arv er det å motta formuesgoder fra noen som har dødd. Arv kan og vise til det som blir arva. For de juridiske sidene ved arv, se arverett.

Arv er den viktigste faktoren for fremtidig økonomisk velstand, og gir opphav til vedvarende sosioøkonomiske forskjeller som har vist seg å være en viktig helsemessig utfording for samfunnet. Dette brukes som et argument for arveavgift og formuebeskatning.

Se også 
 Odelsrett
 Rentenist

Arv
Jarkko Hurme

Jarkko Erkki Hurme (født 4. juni 1986 i Uleåborg) er en finsk fotballspiller som tidligere har spilt for Odds ballklubb. 

Spille nå for KPV

Landslagskarriere 
Hurme spilte fast for det finske u21-landslaget. Han spilte også for Finland under U17-VM i 2003.

Hans første landskamp kom den 1. juni 2012, mot .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Finske fotballspillere
Fotballspillere for Rovaniemi PS
Fotballspillere for Udinese Calcio
Fotballspillere for Hellas Verona FC
Fotballspillere for AC Oulu
Fotballspillere for Turun Palloseura
Fotballspillere for Odds ballklubb
Fødsler i 1986
Utenlandske fotballspillere i Norge
Theo Holm

Theo Holm (født 21. mai 1944, død 30. juli 2008) var en norsk gründer og næringslivsleder. Han brakte McDonald's til Norge og ledet hamburgerkjedens ekspansjon her i landet fra 1983 fram til sin død.

Holm vokste opp på Smestad hotell på Oslos vestkant sammen med sin søster Bente, et overnattingssted som ble drevet av hans familie. Moren Solveig Marie Holm (Lund) sto i spissen for hotellet, og de ble tidlig i tenårene involvert i forretningsdriften; tok nattevakter, bisto med regnskap og vedlikehold. Theo lærte av sin mor i ung alder viktigheten av kvalitet.    

17 år gammel fikk han stipend, dro til USA og møtte det amerikanske fastfood-markedet. Der jobbet han også åtte måneder gratis i McDonald's som aspirant, med tanke på å starte virksomhet i hjemlandet.

I november 1983 åpnet han den første McDonald's-restauranten i Norge, i Nedre Slottsgate i Oslo. I 1988 solgte han ut halvparten av selskapet, for å kunne ekspandere raskere. Ti år etter var antallet restauranter 14, etter ytterligere ti år 60. I løpet av de 25 årene han ledet selskapet i Norge var omsetningen, målt i McDonald's-valuta, nesten 360 millioner hamburgere.

Holm døde uventet i 2008 under et opphold på feriestedet i Italia. Holms familie solgte året etter eierandelene i McDonald's Norge til McDonald's Corporation.

Referanser 

Norske gründere
Norske næringslivsledere
Fødsler i 1944
Dødsfall i 2008
Ole Ingebrigtsen Langeland

Ole Ingebrigtsen Langeland (født 2. august 1845 på Langeland i Sunnelven på Sunnmøre, død 13. juni 1917 samme sted) var en norsk politiker, forlikskommissær, bonde og direktør. 

Ingebrigtsen gikk ut av landbruksskolen i 1866. I 1877 overtok han gården til sin far. Samme år ble han direktør i den lokale sparebanken. Han var også i en periode direktør i Søndmør dampskibsselskap.

Ole Ingebrigtsen Langeland ble valgt inn på Stortinget i 1886 som representant for Romsdals Amt, han representerte Venstre. Hans karrière på Stortinget varte helt frem til 1912, da hadde han blitt valgt som representant i ni perioder. Fra 1886 til 1903 var han medlem av næringskomiteen. I 1904 ble han formann i komiteen, et verv han hadde frem til 1906. I 1907 ble han formann i jernbanekomiteen. I sin siste periode på Stortinget fra 1910 til 1912 var han nestformann i jernbanekomiteen.

Referanser

Kilder 
 
 Tallak Lindstøl: Stortinget og statsrådet, 1814-1914, B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø, side 530-531, digital utgave
 Vilhelm Haffner:  Stortinget og statsrådet : med tillegg til Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814-1914. B. 1, Oslo 1949, side 32, digital utgave

Eksterne lenker 
 

Venstre-politikere
Stortingsrepresentanter 1886–1888
Stortingsrepresentanter 1889–1891
Stortingsrepresentanter 1892–1894
Stortingsrepresentanter 1895–1897
Stortingsrepresentanter 1898–1900
Stortingsrepresentanter 1901–1903
Stortingsrepresentanter 1904–1906
Stortingsrepresentanter 1907–1909
Stortingsrepresentanter 1910–1912
Norske bønder
Personer fra Stranda kommune
Niels Moss

Niels Nielsen Moss (født 1743 i Trondheim, død 1776) var en norsk sjømann som i 1769 ble tatt til fange av sjørøvere fra Alger. Han ble solgt som slave, men kjøpt fri etter 2 år, 7 måneder og 12 dager i fangenskap. Etter hjemkomsten til Trondheim tok han styrmannseksamen og giftet seg. Hans dagbok (En fuldstændig Historisk Efterretning om De Medfarendes Skiæbne paa Skibet Jomfrue Christina fra Trondhiem) ble utgitt i Trondheim i 1773. Her skildrer han sjørøverbyen, dens befolkning og daglige liv. Boken er senere blitt utgitt på nytt av Trondhjems Sjøfartsmuseum (1936) og av Den Litterære Klubb i Trondheim (1970).

Vetle Lid Larssen tegner et litterært portrett av Moss i den halvdokumentariske boken 1001 natt.

Se også 
 Henrik Brandel
 Christian Børs (sjømann)
 Slavefortellinger

Referanser

Eksterne lenker 
 Lars-Ludvig Røed, «Norske slaver i barbarisk handel», Aftenposten, 25. april 2004.
 Cato Guhnfeldt, «Nordmenn var slaver i Afrika», Aftenposten, 3. mai 2006.

Norske sjøfolk
Personer fra Trondheim kommune
Fødsler i 1743
Dødsfall i 1776
Artikler i sjøfart-prosjektet
Woodhouse Grove skole

Woodhouse Grove School er en private skole som ligger mellom Bradford og Leeds. Tidligere elever heter Old Grovians.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profile at the Good Schools Guide

Privatskoler
Skoler i Storbritannia
Gilla

Gilla (egentlig Gisela Wuchinger, født 27. februar 1950 i Linz) er en østerriksk sangerinne, kjent fra 1970-tallets discoæra.   

Hun ble oppdaget av plateprodusenten Frank Farian  – kjent blant andre som Boney Ms produsent – som fikk henne signert til det tyske plateselskapet Hansa Records i 1974.

Diskografi i utvalg 
 1975: Willst du mit mir schlafen gehn?
 1976: Help! Help!
 1977: Zieh mich aus
 1978: Bend Me, Shape Me
 1980: I Like Some Cool Rock ’N’ Roll

Referanser

Eksterne lenker 
 Gilla Help! Help!, youtube.com. Besøkt 19. nov. 2013

Disco
Østerrikske sangere
Fødsler i 1950
Svahken sijte

Svahken sijte eller Elgå reinbeitedistrikt er en sørsamisk sijte og et reinbeitedistrikt øst for innsjøen Femunden i Engerdal kommune i Innlandet. Det er det sørligste området for samisk reindrift i Norge.

Navnet Svahke er det sørsamiske navnet på fjellet Stor-Svuku.

Sijten dekker et område 1 007 km² og har i underkant av 3 000 rein. Det er seks andelseiere i sijten. Nord for distriktet ligger vinterbeiteområdet for Gåebrien sijte og Saantin sijte; øst for distriktet ligger på svensk side Idre og Tannes samebyer. Årsrytmen i beitemønsteret i området går øst-vest mellom Femunden og svenskegrensa, med relativt korte trekkavstander. Gutulia og Femundsmarka nasjonalparker ligger innenfor reinbeitedistriktet.

Historie 
Den nåværende reindriften i området har bakgrunn i Felleslappelovens etablering av systemet med reinbeitedistrikt i 1880- og 1890-årene; da samisk reindrift som foregikk utenfor de tilviste områdene ble omplassert til distrikter. Tre familier som drev reindrift i Meldal og Kvikne ble omplassert hit i 1897.

Carl von Linné møtte samer i dette området under sin «dalresa» i 1734.
På 1770-tallet bodde det tre reindrivende familier i området (Jon Nilsson og Kjersti Mortensdatter, Torkel Thomasson og Maria Jonsdatter, og Nils Andersson Fjällstrøm).  På den tiden var det årlige reintrekket utstrakt mellom Femunden på våren, Idre sommerstid og Särna vinterstid.

Daniel Mortenson (1860–1924) bodde og drev reindrift her i store deler av sitt liv.

Språk og skole 
Barn fra distriktet har tidligere gått på Åarjel-saemiej skuvle i Snåsa, men har siden 1995 tid fått opplæring i sørsamisk på Elgå skole. Skolen ble nedlagt i 2012 som følge av synkende elevtall.

Fylkeskulturprisvinneren Marja Mortensson er herfra.

Referanser 

Engerdal
Sørsamisk reindrift
Kulturhistoriske landskap av nasjonal interesse
Per Vennemoe

Per Vennemoe (født 23. oktober 1918 i Oslo, død 19. mai 1987) var en norsk diplomat og motstandsmann.

Han var sønn av ingeniør Kristian Vennemoe (1868–1933) og Agnes Krogh (1882–1972).  Etter examen artium 1937 og Oslo handelsgymnasium 1938 ble han cand.jur. 1943. Han var kurer for Sivorg mellom Hjemmefrontens ledelse og legasjonen i Stockholm da han i 1944 ble tatt og fengslet på Grini.  Med stipend fra Utenriksdepartementet studerte han til en M.A. i Boston ved Fletcher School of Law and Diplomacy i 1947. Samme sted giftet han seg i 1948 med Elise Bendixen Falck (1928).

Posteringer 
 1947 visekonsul i Chicago
 1948 sekretær UD
 1940 1. ambassadesekretær ved Norges ambassade i Moskva
 1953 byråsjef i UD
 1956 ambassaderåd ved Norges faste delegasjon til De forente nasjoner i New York City 
 1958 chargé d'affaires ved legasjonen i Tel Aviv, Israel.
 1963 byråsjef UD
 1964 ambassadør ved Norges ambassade i Tel Aviv, sideakkreditert til Kypros
 1966 ambassadør ved Norges ambassade i Beograd, sideakkreditert til Bulgaria
 1970 spesialrådgiver i polare spørsmål, senere inspektør for utenrikstjenesten

Utmerkelser 
 B.1 St. O. O. St. Olavs Orden fra Norge, 1965
  Stk. Jug. Fl. O., Det jugoslaviske flaggs orden
  Bulg. Madarski  O. 1. kl. Madararytteren fra Bulgaria
  R. N. O.-N. O. Oranje-Nassau-ordenen fra Nederland

Referanser 

Norske jurister
Norske ambassadører
Norske motstandsfolk under andre verdenskrig
St. Olavs Orden
Oranje-Nassau-ordenen
Personer fra Oslo
Den norske UNESCO-kommisjonen

Den norske UNESCO-kommisjonen er rådgivende organ for norske myndigheter og fungerer som et bindeledd mellom myndighetene og fagmiljøer på UNESCOs ansvarsområder. Den nåværende kommisjonen vil sitte fra 2013 til 2016. Kommisjonen deler ut tilskudd gjennom en tilskuddsordning en gang i året.

UNESCO-kommisjonen  består av 12 medlemmer som er oppnevnt av Kunnskapsdepartementet. Alle medlemmene har kompetanse på minst ett av UNESCOs fagområder. Tidligere minister for forskning og høyere utdanning, Tora Aasland, er kommisjonens leder. Kunnskapsdepartementet har sekretariatsansvar for UNESCO-kommisjonen.

Medlemmer

2013–2016

 Tora Aasland (kommisjonens leder)
 Kristin Bakken, avdelingsdirektør, Riksantikvaren
 Torill Engen-Skaugen, leder for Avdeling for modell- og klimaanalyse, Meteorologisk institutt
 Jan Monteverde Haakonsen, spesialrådgiver, Norges forskningsråd
 Jan Thomas Hagen, styremedlem, Norges barne- og ungdomsorganisasjoner (LNU)
 Peter M. Haugan, professor, Geofysisk institutt, Universitetet i Bergen
 Trond Idås, rådgiver, Norsk Journalistlag
 Jill Johannesen, postdoktor i medier og kommunikasjon, Universitetet i Bergen
 Vibeke Mohr, avdelingsdirektør, Kulturrådet
 Marjan Nadim, stipendiat, Institutt for samfunnsforskning
 Tom Thoresen, direktør, Medietilsynet
 Laila Susanne Vars, sametingsrepresentant

2021–24
 Rebekka Borsch (leder)
 
 Tore Furevik
 
 Isa Maline Isene
 
 
 
 Rune Ottosen

Se også
Memory of the World

Referanser

Eksterne lenker
 Den norske UNESCO-kommisjonens nettside

UNESCO
Norske statlige kommisjoner
Christian Juhl (politiker)

Christian Juhl (født 24. februar 1953 i Hejls, sør for Kolding) er en dansk politiker og folketingsmedlem for Enhedslisten. 

Juhl arbeidet som skogsarbeider i Øster Lindet i årene 1974 til 1975. I 1979 tok han lærereksamen i Silkeborg. Deretter jobbet han som skogsarbeider, jord- og betongarbeider og industriarbeider i årene 1979 til 1985. 

Han har vært faglig aktiv innen Specialarbejderforbundet i Danmark (SiD) og senere i Fagligt Fælles Forbund (3F). Der har han fra 1998 vært formann for fagforeningen i Silkeborg. 

Han har vært medlem av Folketinget for Enhedslisten fra 2011.

Eksterne lenker 
 
  Christian Juhl på Enhedslisten nettsider

Folketingsmedlemmer fra Enhedslisten
Danske fagforeningspersoner
Danske pedagoger
Personer fra Kolding kommune
Aljaksandr Milinkjevitsj

Aljaksandr Uladzimiravitsj Milinkjevitsj (hviterussisk: Алякса́ндр Уладзі́міравіч Мілінке́віч; født 25. juli 1947 i Hrodna i Den hviterussiske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen) er en hviterussisk politiker og fysiker. Ved presidentvalget i Hviterussland den 19. mars 2006 var han kandidaten til en bred koalisjon av opposisjonsgrupperinger til å utfordre styret til den sittende presidenten, Aleksandr Lukasjenko.

Milinkjevitsj ble født i 1947 i Hrodna, i Den hviterussiske sosialistiske sovjetrepublikk. Bestefaren var aktivist i den hviterussiske nasjonalbevegelsen etter den russiske revolusjonen. I 1969 ble han ferdig med en utdanning i fysikk ved det pedagogiske instituttet i Hrodna. I 1976 forsvarte han doktorgraden i fysikk om temaet kraftige laserimpulser ved universitetet i Hrodna. Etterpå jobbet han ved fysikkinstituttet til Det hviterussiske vitenskapsakademiet.

I 2005 ble det gjort mye arbeid for å samle opposisjonen i Hviterussland om en kandidat som kunne utfordre styret til president Lukasjenko ved neste presidentvalg. Den 2. oktober 2005 møttes 900 delegater fra mange opposisjonsbevegelser i Minsk for å velge en slik kandidat, og valget falt på Milinkjevitsj. Det var også to andre motkandidater til Lukasjenko, men Milinkjevitsj sitt kandidatur ble likevel støttet av størstedelen av opposisjonsbevegelser i landet. Valget ble avholdt den 19. mars 2006.

Referanser

Belarusiske politikere
Personer fra Hrodna
Den grønne sykkelen

Den grønne sykkelen (originaltittel: Wadjda) er en saudiarabisk-tysk film fra 2012 av Haifaa al-Mansour.

Handling 
Wadjda, en livlig 10 år gammel saudiarabisk jente som bor i hovedstaden Riyadh, ønsker å eie en grønn sykkel som hun passerer i en butikk hver dag på vei til skolen. Men hennes aller beste venn Abdullah, en jevnaldrende gutt fra nabolaget, mener at sykling er upassende for jenter. Wadjdas mor nekter å kjøpe en sykkel til henne, fordi hun mener at sykkelen koster alt for mye. Wadjda forsøker derfor å tjene litt penger på egen hånd.

På skolen bestemmer Wadjda seg for å delta i en konkurranse med penger i premie. I mellomtiden blir to jenter ved skolen beskyldt for å ha et lesbisk forhold av skolens rektor, selv om dette viser seg å ikke stemme. Wadjda vinner konkurransen hun deltok i. Men alle lærerne og med-studentene hennes blir sjokkerte når Wadjda kunngjør sin intensjon om å kjøpe en ny sykkel for alle pengene. Hun blir fortalt av at pengene i stedet skal doneres til veldedige formål i Palestina.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 2012
Arabiskspråklige filmer
Robert King (dirigent)

Robert King (født 27. juni 1960 i Wombourne, South Staffordshire, England) er en britisk dirigent, cembalist og musikkforsker.

Som ung var King medlem av koret ved St John's College (Cambridge). Han studerte musikk ved University of Cambridge, og i 1980 grunnla han The King's Consort, et orkester som spiller på originalinstrumenter. Som kunstnerisk leder for dette orkesteret har han opp gjennom årene vært ansvarlig for ca. 100 kritikerroste CD-utgivelser, hovedsakelig på Hyperion Records.

Utvalgte innspillinger 
 Vivaldi, The Complete Sacred Music – Hyperion CDS44171/81
 The Complete Sacred Music of Henry Purcell – Hyperion CDS44141/51
 The Complete Odes and Welcome Songs of Henry Purcell – Hyperion CDS44031/8
 Händel, Judas Maccabaeus – Hyperion CDA66641/2
 Händel, Acis and Galatea – Hyperion CDA66361/2

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske dirigenter
Engelske musikere
Personer fra distriktet South Staffordshire
Fødsler i 1960
Fibo

Fibo AS, tidligere Fibo-Trespo AS, er mellomstor produksjonsbedrift. Fibo-Trespo var eid av Byggma ASA. til 2015, da ble bedriften kjøpt av det norskeide selskapet FSN Capital og endret navn til Fibo. Fabrikken ligger i Lyngdal i Vest-Agder.

Fibo-Trespo ble etablert i 1952 for å lakkere trefiberplater fra Norsk Wallboard, dagens konsern-søsterselskap Huntonit i Vennesla. I 2007 avsluttet bedriften samboerskapet med konkurrenten Berry Alloc og flyttet inn i nye fabrikklokaler. Fibo-Trespo ble en del av Byggma ASA i 2000. I 2010 hadde bedriften 101 årsverk og 352 millioner NOK i omsetning. I 2012 hadde bedriften 106 ansatte og driftsintekter på 436 millioner NOK.

Bedriften leverer veggpanel, benkeplater og skjermvegger til hovedsakelig kjøkken og bad. Panelene er montert riktig godkjent i henhold til våtromsnormen. De monteres uten bruk av membran. Råvarer til panelene er høytrykkslaminat, kryssfinér, sponplater, MDF (halvhard fiberplate, eng. medium- density fiberboard) og HDF (hard fiberplate, eng. high-density fiberboard).

Byggma kjøper produktene til Fibo-Trespo gjennom internhandel og samkjører leveransene med leveranser fra andre datterbedrifter og de leveres som én leveranse fra Byggma.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Næringsliv i Lyngdal
Selskaper etablert i 1952