alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
The Yes Album

The Yes Album er det tredje albumet til det engelske progressiv rock-bandet Yes. Dette er det første albumet der gitaristen Steve Howe medvirker. Albumet ble utgitt i februar 1971 i Europa og i mars samme år i USA. Dette albumet ble bandets store gjennombrudd, og ble hyllet av platekjøpere så vel som kritikere. Dette er også det siste albumet Tony Kaye medvirker på, før hans gjenintreden i bandet 12 år senere på albumet 90125.

Albumet kom på 40.-plass på Billboard 200 i USA, og på 4.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia.

Bakgrunn
The Yes Album ble nettopp det albumet plateselskapet ønsket seg etter den labre interessen for bandets to første album. Innspillingene ble gjort i studioet Langley Studios i Devon i England, og Steve Howe likte seg så godt der at han senere kjøpte huset med tilliggende landområder, og han bor fremdeles der. 

Også på dette albumet er Jon Andersons fornavn stavet «John» men for siste gang ettersom alle de påfølgende albumene bruker staveformen «Jon». På coveret er det et bilde av bandet, og man kan se Tony Kaye med gips på det ene benet. Dette på grunn av at han kort tid før fotografiet ble tatt var innblandet i en mindre bilulykke. 

Under den påfølgende turneen var bandet Strawbs med som oppvarmingsband. Keyboardisten i Strawbs var den unge og meget lovende Rick Wakeman, som med sitt virtuose spill på alle sine forskjellige tangentinstrumenter tiltrakk seg oppmerksomhet fra alle, Yes-medlemmene inkludert. 

Etter turneen fikk keyboardist Kaye sparken fordi han kun motvillig gikk med på å spille på Moog-synthesizer og generelt nektet å ta i bruk moderne synthesizer og Mellotron, og ønsket kun å spille piano og Hammondorgel. Dermed tok Yes kontakt med Wakeman, som under tvil godtok å møte på en øvelse. Få dager senere ble han presentert som Yes' nye keyboardist.

Sporliste
 «Yours Is No Disgrace» (Jon Anderson/Chris Squire/Steve Howe/Tony Kaye/Bill Bruford) – 9:41
 «Clap» (Steve Howe) – 3:17
 Innspilt live på The Lyceum Theatre i London, 17. juli 1970
 «Starship Trooper» – 9:25
 «Life Seeker» (Jon Anderson)
 «Disillusion» (Chris Squire)
 «Würm» (Steve Howe)
 «I've Seen All Good People» – 6:56
 «Your Move» (Jon Anderson)
 «All Good People» (Chris Squire)
 «A Venture» (Jon Anderson) – 3:18
 «Perpetual Change» (Jon Anderson/Chris Squire) – 8:54

Bonusspor på ny-utgivelse fra 2003

Personell 
 Jon Anderson (stavet «John Anderson» på originalutgivelsen) – vokal
 Chris Squire – bass, vokal
 Steve Howe – elektrisk og akustisk gitar, mandolin, vokal
 Tony Kaye – piano, Hammondorgel, Moog synthesizer
 Bill Bruford – trommer, perkusjon

Ny-utgivelser 
1988 – Atlantic – CD
1994 – Atlantic – CD (Remaster)
2001 – Japansk Limited Edition 
2003 – Rhino – LP & CD (Remaster med bonusspor)

Referanser

Kilder 
 The Yes Album, CD-notater fra innercover av Bill Martin, 2003
 AllMusicGuide.com
 Top Pop Albums 1955-2001, Joel Whitburn, 2002
 Yes Lyrics: The Yes Album
 Prog Archives: The Yes Album

Eksterne lenker   
 

Yes-album
Musikkalbum fra 1971
Progressiv rock-album
Fragile (album)

Fragile er det fjerde albumet fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i november 1971 i Europa og i januar 1972 i USA. Det er bandets første album der keyboardisten Rick Wakeman medvirker, etter at Tony Kaye forlot bandet sommeren 1971. Dette er også det første Yes-albumet som Roger Dean laget coveret til, og hans kunstverk skulle nærmest bli synonymt med Yes og progressiv musikk generelt på 1970-tallet.

Albumet kom på 4.-plass på Billboard 200 i USA, og på 7.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia.

Bakgrunn

For første gang benytter bandet aktivt diverse lydeffekter, og lydbildet preges av Eddie Offords «magiske» fingre. Albumet består av fem individuelle låter, der hvert enkelt bandmedlem presenterer sine talenter samt fire gruppelåter. Rick Wakeman var av kontraktmessige årsaker forhindret til å bidra som låtskriver, men har helt klart satt sitt preg på musikken.Utgivelsen ble utsatt i to måneder i USA på grunn av det gode salget av det forrige albumet The Yes Album.

Albumet presenterer også den episke komposisjonsstilen som Yes skulle bli så kjent for. Låtene «South Side of the Sky» og «Heart of the Sunrise» er gode eksempler på dette.

Sporliste
 «Roundabout» (Anderson/Howe) – 8:30
 «Cans and Brahms (Extracts from Brahms' 4th Symphony in E Minor, Third Movement)» (Brahms, arrangement av Wakeman) – 1:38
 «We Have Heaven» (Anderson) – 1:40
 «South Side of the Sky» (Anderson/Squire) – 8:02
 «Five Per Cent for Nothing» (Bruford) – 0:35
 «Long Distance Runaround» (Anderson) – 3:30
 «The Fish (Schindleria Praematurus)» (Squire) – 2:39
 «Mood for a Day» (Howe) – 3:00
 «Heart of the Sunrise» (Anderson/Squire/Bruford) – 11:27

Bonusspor på ny-utgivelse fra 2003

Personell 
 Jon Anderson – vokal
 Steve Howe – elektrisk gitar, akustisk gitar og vokal
 Rick Wakeman – Hammondorgel, piano, cembalo, Mellotron og Moog synthesizer
 Chris Squire – bass og vokal
 Bill Bruford – trommer, perkusjon

Ny-utgivelser 
1988 – Atlantic – CD
1994 – Atlantic – CD (Remaster)
2001 – Japansk Limited Edition 
2003 – Rhino – LP & CD (Remaster med bonusspor)

Referanser

Kilder 
 Fragile, CD notater i innercover av Bill Martin, 2003
 AllMusicGuide.com
 Top Pop Albums 1955-2001, Joel Whitburn, 2002

Eksterne lenker   
 

Yes-album
Musikkalbum fra 1971
Yessongs

Yessongs er det første konsertalbumet fra den engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i mai 1973. Innspillingene er hovedsakelig fra turneen for albumet Close to the Edge, men inneholder også to innspillinger fra Fragile-turneen i 1971. Yessongs ble opprinnelig utgitt som et trippel-album, men er nå utgitt som dobbel-CD.

Filmen Yessongs ble også utgitt i 1973, og dokumenterer en konsert i Rainbow Theatre i London den 16. desember 1972. Kun to av innspillingene fra denne konserten er til stede på albumet, «Close to the Edge» og «Würm» (avslutningspartiet fra «Starship Trooper»).

Sporliste - filmen 
 «Overture»
 «I've Seen All Good People»
 «Clap»
 «And You And I»
 «Close to the Edge»
 «Utdrag fra 'The Six Wives of Henry VIII'»
 «Roundabout»
 «Yours Is No Disgrace»
 «Würm» (utdrag fra «Starship Trooper»)

Sporliste - albumet

CD 1 
 «Opening (utdrag fra 'Ildfugl-suiten')» (Igor Stravinskij) – 3:47
 «Siberian Khatru» (Jon Anderson, Steve Howe, Rick Wakeman) – 9:03
 «Heart of the Sunrise» (Anderson, Bill Bruford, Chris Squire) – 11:33
 «Perpetual Change» (Anderson, Squire) – 14:11
 «And You And I» (Anderson, Bruford, Howe, Squire) – 9:33
 I. «Cord of Life»
 II. «Eclipse» (Anderson, Bruford, Squire)
 III. «The Preacher the Teacher»
 IV. «Apocalypse»
 «Mood for a Day» (Howe) – 2:53
 «Utdrag fra 'The Six Wives of Henry VIII'» (Wakeman) – 6:37
 «Roundabout» (Anderson, Howe) – 8:33

CD 2 
 «I've Seen All Good People» (Anderson, Squire) – 7:09
 «Your Move» (Anderson)
 «All Good People» (Squire)
 «Long Distance Runaround/The Fish (Schindleria Praematurus)» (Anderson, Squire) – 13:37
 «Long Distance Runaround» (Anderson)
 «The Fish (Schindleria Praematurus)» (Squire)
 «Close to the Edge» (Anderson, Howe) – 18:13
 I. «The Solid Time of Change»
 II. «Total Mass Retain»
 III. «I Get Up I Get Down» (Anderson, Squire)
 IV. «Seasons of Man»
 «Yours Is No Disgrace» (Anderson, Bruford, Howe, Tony Kaye, Squire) – 14:23
 «Starship Trooper» (Anderson, Squire, Howe) – 10:08
 «Life Seeker» (Anderson)
 «Disillusion» (Squire)
 «Würm» (Howe)

Personell 
Jon Anderson – vokal
Chris Squire – bass og vokal
Steve Howe – gitarer og vokal
Rick Wakeman – keyboard
Alan White – trommer
Bill Bruford – trommer (kun på CD 1 spor 4 og CD 2 spor 2)

Ny-utgivelser 
1988 – Atlantic – CD
1994 – Atlantic – CD (Remaster)
2001 – Japansk Limited Edition 
2003 – Rhino – LP & CD (Remaster med bonusspor)

Kilder 
 Allmusic
 Top Pop Albums 1955-2001, Joel Whitburn, 2002

Eksterne lenker   
 
 YesWorld.com

Yes-album
Konsertalbum fra 1973
Filmer fra 1973
Musikkvideoer og DVD-er
Sulfaminsyre

Sulfaminsyre (H3NSO3) er også kjent som amidosulfonsyre. Det er et fargeløst, krystallinsk fast stoff med smeltepunkt på 205 °C. Sulfaminsyre er ikke hygroskopisk selv om det løser seg lett i vann.

Sulfamsyre er en moderat sterk syre, Ka = 1.01 x 10−1. I vannløsning hydrolyserer sulfaminsyre langsomt til ammoniumbisulfat.

Applikasjoner
Sulfaminsyre er en aktivkomponent i mange sure rengjøringsmidler. Den løser blant annet rust og kalsiumavsetninger.

Sulfaminsyre anvendes som råvare for kunstige søtningstoffer. Reagert med sykloheksylamin og deretter tilsetting av natriumhydroksid gir C6H11NHSO3Na, natriumcyklamat.

Derivater av sulfaminsyre anvendes i mange medisiner, slik som antibiotika, HIV-inhibitorer, kreft- og epilepsimedisiner

Syrer
Hygroskopisk

Hygroskopisk er en betegnelse på stoffer som trekker til seg fuktighet (vanndamp) fra omgivelsene. Det fins mange materialer som er hygroskopiske, f.eks. tre, honning, etanol, konsentrert svovelsyre og konsentrert natriumhydroksid. Noen stoffer, som f.eks. kalsiumklorid er så hygroskopiske at de tar opp så mye vann at de løses opp i det.

Tekniske egenskaper 
Mengden fuktighet som holdes av hygroskopiske materialer er vanligvis proporsjonal med den relative fuktigheten. Tabeller som inneholder denne informasjonen, finnes i mange tekniske håndbøker og er også tilgjengelige fra leverandører av forskjellige materialer og kjemikalier.

Hygroskopi spiller også en viktig rolle i konstruksjonen av plastmaterialer. Noen plastmaterialer er hygroskopiske, mens andre ikke er det.

Polymerer 
Mange tekniske polymerer er hygroskopiske, inkludert nylon, ABS, polykarbonat, cellulose og polymetylmetakrylat.

Andre polymerer, som polyetylen og polystyren, absorberer normalt ikke mye fuktighet, men er i stand til å bære betydelig fuktighet på overflaten når de utsettes for flytende vann.

Type 6 nylon kan absorbere opptil 9,5% av vekten i fuktighet.

Biologi 

Frøene til noen gressarter har hygroskopiske utvidelser som bøyer seg med endringer i fuktighet, slik at de kan spre seg over bakken. Et eksempel er Hesperostipa comata. Hvert frø har et "hår" som vrir flere svinger når frøet slippes ut. Økt fuktighet får det til å vri seg ut, og ved tørking vrir det seg igjen, og borer derved frøet i bakken.

Torndjevelen samler fuktighet i den tørre ørkenen via nattkondensering av dugg som dannes på huden deres og kanaliseres til munnen i hygroskopiske spor mellom hudens pigger. Vann samler seg også i disse sporene når det regner. Kapillær handling gjør at øglen kan suge inn vann fra hele kroppen.

Applikasjoner i baking 
Bruken av forskjellige stoffers hygroskopiske egenskaper ved baking brukes ofte for å oppnå forskjeller i fuktighetsinnhold og dermed sprøhet. Ulike varianter av sukker brukes i forskjellige mengder for å produsere en knasende, kjeks versus en myk, seig kake. Sukker som honning, brunt sukker og melasse er eksempler på søtningsmidler som brukes til å lage mer fuktige, seige kaker.

Kilder 

Kjemi
Carl von Linné-plaketten

Carl von Linné-plaketten er en svensk litteraturpris som deles ut av Svensk Biblioteksförening på (eller i tilknytning til) Selma Lagerlöfs fødselsdag den 20. november til «den eller de personer som framställt föregående års bästa fackbok för barn eller ungdomar». Prispengene er på 10 000 SEK (2006). Prisen ble innstiftet i 1998 og delt ut første gang i 1999.

Referanser

Eksterne lenker 
 Svensk Bibliotekförening

Svenske litteraturpriser
Utmerkelser etablert i 1998
1998 i Sverige
Propheten

Propheten er Studentersamfundet i Trondhjems håndskrevne avis. Første nummer kom ut på Studentersamfundets første ordinære samfundsmøte, 5. november 1910. Dette gjør Propheten til Skandinavias eldste studentveggavis. Avisen betoner seg i dag som en veggavis i A3 format, som distribueres i Studentersamfundet. Språket er ofte preget av gamle ord og formuleringer, og gir til tider et satirisk og kritisk bilde av de siste dagers hendelser på Samfundet. 

Avisens første sjefredaktør var Olav Holst. Dette var den samme Holst som på samfundsmøte 3. desember 1910 foreslo "at man skulle starte et Samfundsteater og straks begynne å spille komedie". Flere av Studentersamfundets markante skikkelser har siden vært redaktør, Emil Melle, Edgar B. Schieldrop og Jens Vigen. Avisen fikk sitt endelige navn vårsemesteret 1914. 

Tidligere ble Propheten lest opp på Samfundsmøtene i Storsalen hver lørdag. I dag utkommer Propheten uregelmessig, men har de siste årene stort sett blitt produsert og gitt ut etter Samfundsmøtene i Studentersamfundets storsal. Redaktørene har de siste årene hatt skribenter med seg på utformingen av Propheten.

Referanser 

Studentersamfundet i Trondhjem
Aviser etablert i 1910
Norske studentaviser
Gratisaviser i Sør-Trøndelag
Rhetorica

Retorikken eller Rhetorica (gresk: ΤΕΧΝΗΣ ΡΗΤΟΡΙΚΗΣ, latin: Ars Rhetorica) er en antikk gresk avhandling som er skrevet av Aristoteles, og som handler om kunsten å overtale. Avhandlingen ble skrevet i det fjerde århundre f. Kr.

Se også 

 Corpus Aristotelicum

Referanser

Videre lesing
Allen, Danielle S. Talking to Strangers: Anxieties of Citizenship since Brown v. Board of Education. Chicago: University of Chicago Press, 2004.
Bizzell, P. and Bruce Herzberg. (2000). The Rhetorical Tradition: Readings from Classical Times to the Present. NY: Bedford/St. Martin's. p. 3.
Garver, Eugene. Aristotle's Rhetoric: An Art of Character. The University of Chicago Press, 1995.
Golden, James L., Goodwin F. Berquist, William E. Coleman, Ruth Golden and J. Michael Sproule (eds.). (2007). The rhetoric of Western thought: From the Mediterranean world to the global setting, 9th ed. Dubuque, IA (USA).
Kennedy, George A. Aristotle, on Rhetoric: A Theory of Civic Discourse. NY/Oxford: Oxford University Press,  1991.
Audiobook version of Aristotle's Rhetoric (Public domain. Translated by Thomas Taylor)

Aristoteles
Filosofibøker
Nor-Cargo

Nor-Cargo var et transportselskap eid av Posten Norge.

Bedriften var opprinnelig eid av Bergenske Dampskibsselskab, og senere eid av Kosmos, som senere ble oppløst. Nor-Cargo ble en del av Stavangerske. Før Posten kjøpte opp selskapet, var det Det Stavangerske Dampskibsselskab og Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab som eide selskapet. 

I 2004 kjøpte Posten Norge selskapet for 850 millioner kroner. Nor-Cargo ble overtatt av Posten i 10. mai 2004, og ble en del av datterselskapet Bring i 2008. Selskapet het ved salget Nor-Cargo Holding ASA, men Nor-Cargo Shipping AS og Nor-Cargo Ltd var ikke omfattet av salget.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tidligere norske logistikkselskaper
MICV-65

MICV-65 (''Mechanized Infantry Combat Vehicle, 1965) var et studieprogram fra den amerikanske hæren som tok for seg et antall forskjellige panservogner som skulle etterfølge M113 og M114, i tillegg til å fylle flere nye roller.  Et antall forskjellige konstruksjoner ble vurdert, men ingen av dem kom noen sinne i tjeneste.  Til slutt ble uansett erfaringene fra MICV-56 tatt med da M2 Bradley ble tatt fram på 1980-tallet.

Stormpanservogner
Borealis (industriselskap)

Borealis AG er Europas nest største produsent av plast, med hovedkvarter i Wien i Østerrike.

Borealis AG er et internasjonalt selskap med 40 års erfaring i produksjon av polyetylen- (PE) og polypropylen- (PP) løsninger for infrastruktur, bil- og det avanserte emballasjemarkedet. Plasten blir omdannet av kundene til hverdagsprodukter som matemballasje, medisinsk utstyr, bleier, energi- og kommunikasjonskabler, vann- og sanitærrør og bildeler.

Borealis eies 64 % av International Petroleum Investment Company (IPIC) i Abu Dhabi og 36 % av OMV, den østerrikske olje- og naturgassgruppen. 

Borealis hadde 5,7 milliarder EUR i omsetning i 2006, og 4 500 ansatte. Selskapet opererer primært i Europa, med produksjon i Belgia, Sentral-Europa (Østerrike og Tyskland), Finland og Sverige (Stenungsund). Det finnes også spesialavdelinger i Brasil, Italia og USA, tre innovasjonssentre i Europa, og kundeservice-sentre over hele Europa. 

Skjønt Borealis’ kjerneprodukter er polyolefiner, PE og PP, produseres det også hydrokarboner, som etylen, propylen og fenol. Med overtakelse av Agrolinz Melamine International (AMI), økte selskapet produktporteføljen til melamin og plantenæringsstoffer. 

Petrokjemi
Kjemiske industriselskaper
Østerrikske selskaper
Wien
Øresundståg

Øresundståg (svensk Öresundståg, dansk Øresundstog) er et nett av regional togtrafikk over Øresundsforbindelsen som binder sammen Øresundsregionen. Øresundtogene går blant annet mellom Malmö og København i tette intervaller, på dagtid er det avgang hvert 20. minutt, om natten går et tog i timen.

Øresundtogene trafikkeres med togsettet X31 og går fra Helsingør i Danmark til Göteborg, Kalmar og Karlskrona i Sverige. Fra 4. januar 2016 til 4. mai 2017 skulle reisende med Øresundstog fra København og Kastrup Lufthavn gå gjennom en ekstra ID-kontroll i tillegg til den som fra november 2015 finnes på Hyllie stasjon, for å reise til Sverige.

Referanser

Eksterne lenker 
 Nettsted for Øresundtog (svensk)

Jernbane i Sverige
Jernbane i Danmark
Øresundsregionen
Kollektivtransportforvaltere i Sverige
Kollektivtrafikk i Danmark
Kollektivtrafikk i Sverige
Per G. Norseng

Per Gudbrand Norseng (født 6. oktober 1951 i Oslo) er en norsk historiker og museumsarbeider. 

Han er utdannet cand. philol. i historie ved Universitetet i Oslo 1983. Han har vært konsulent i Forbruker- og administrasjonsdepartementet (1984-1985), forsker på prosjektet «Oslo bys historie» (1986-1988), stipendiat ved Historisk institutt, Universitetet i Oslo (1989-1993), amanuensis/førsteamanuensis i eldre historie ved Universitetet i Trondheim (1991), førstebibliotekar ved Universitetsbiblioteket i Oslo (1993-1995), førsteamanuensis ved Høgskolen i Vestfold (1996-1997) og Universitetet i Stavanger (2005-2006), førstekonservator ved Follo Museum (1995-1999) og Berg-Kragerø Museum (2003-2007), leder for og forfatter på prosjektet «Østfolds historie» (1999-2003), førstekonservator (2007), sjefkonservator (2007-2010) og direktør (2010-2011) ved Norsk Maritimt Museum (tidligere Norsk Sjøfartsmuseum, fra 2015 en avdeling av Stiftelsen Norsk Folkemuseum), og instituttleder ved Institutt for kultur- og humanistiske fag, Høgskolen i Telemark (2011-2012) og forskningskoordinator. 

Fra 2013 er han seniorkonservator og forskningsleder ved Norsk Maritimt Museum, fra 2017 også forskningskoordinator for Stiftelsen Norsk Folkemuseum. Dessuten er han fra 2014 professor II i historie ved Høgskolen i Telemark, nå Universitetet i Sørøst-Norge. I 1993 – 1996 var Norseng leder for Den norske historiske forening (HIFO). Han har også utgitt og redigert flere bøker og vitenskapelige og populærvitenskapelige artikler.

Bibliografi 
 (med Arnved Nedkvitne): Byen under Eikaberg. Fra byens oppkomst til 1536. Oslos historie bind 1 (1991, revidert utgave 2000 under tittelen Middelalderbyen ved Bjørvika. Oslo 1000-1536)
 (med Ellen Anne Pedersen og Frans-Arne Stylegar): Øst for Folden. Østfolds historie bind. 1 (2003)
 (med med Svenn G. Eliassen: I Borgarsysle. Østfolds historie bind 2 (2005)

Eksterne lenker  

Norske middelalderhistorikere
Norske lokalhistorikere
Norske museumsfolk
Konservatorer
Personer fra Oslo
Høgskolen i Telemark
Fødsler i 1951
Lundetangens Bryggeri

Lundetangens Bryggeri var et bryggeri i Skien. Det ble etablert i 1854 av Edvard Otto Jonassen, og holdt det gående til 1986. Ølet brygges i dag av Aass Bryggeri.

Bryggeriet ble i sin tid grunnlagt i lokaler der Henrik Ibsens far, Knud Ibsen, drev spritproduksjon.. At han overtok det forgjeldede Lundetangens brennevinsbrenneri etter svigermoren, enkefru Hedevig Altenburg, har blitt foreslått som en av flere mulige forklaringer på at han rundt midten av 1830-årene mistet de fleste av sine verdier og måtte oppgi sitt fasjonable hjem i Skien, selv om han aldri gikk konkurs i lovens forstand. Det var også som følge av dette at familien Ibsen i en vanskelig tid måtte flytte ut til gården Venstøp i Skien.

Edvard Otto Jonassen avsluttet brennevins- produksjon til fordel for øl som var langt mindre skadelig og på den tid et bidrag til måteholdssaken http://www.skiensatlas.org/soner/sentrum/jonassens-bru-og-fartangen

Eksterne lenker 
 Lundetangens Bryggeris Venner.
 Ølet revitalisert.

Næringsliv i Skien
Historisk næringsliv i Norge
Norske bryggerier
Selskaper etablert i 1854
Selskaper opphørt i 1986
1854 i Norge
Going for the One

Going for the One er det åttende studioalbumet fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt sommeren 1977. Etter et lengre opphold fra bandet grunnet solo-prosjekter, presenterte bandet et friskt og moderne album. Rick Wakeman kom tilbake til bandet etter at Patrick Moraz forlot Yes høsten 1976. Moraz var med på et tidlig stadium av låtskrivingen og innspillingen, men er ikke kreditert for sin innsats, annet enn en spesiell takk på innercoveret.

Albumet kom på 8.-plass på Billboard 200 i USA, på 1.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia og på 7.-plass på VG-lista topp 40 i Norge.

Bakgrunn
På høsten 1976 møttes Yes i Sveits for å skrive låter og spille inn et nytt album. Etter kort tid fikk Patrick Moraz beskjed om at hans tjenester ikke var ønsket mere, og Rick Wakeman ble kontaktet for å medvirke på albumet som studiomusiker. 

Ikke lenge etter at Wakeman var på plass, ble han av Chris Squire bedt om å komme tilbake til bandet som fulltids-medlem, noe Wakeman takket ja til fordi han likte musikken. Senere den kvelden satt Wakeman og leste den siste utgaven av musikkavisen Sounds, der han kunne lese at han var tilbake i Yes. Han syntes dette var vel kjapt levert, og spurte manager Brian Lane om dette. Wakeman hadde jo sagt ja kun få timer før. «Kvalifisert gjetting. Av og til er det slik en manager må jobbe», var svaret fra Lane.

Musikken på dette albumet mere direkte rock-inspirert enn noen av de tidligere albumene, og tittellåten «Going for the One» og «Parallels» kan nesten klassifiseres som rene rockelåter. Her er også to rene ballader, «Turn of the Century» og singelhiten «Wondrous Stories». Stavingen av «Wondrous» er tilsiktet og ingen skrivefeil av «Wonderous». Albumet avslutter med «Awaken», som er regnet som Yes' siste episke komposisjon. Dette er en komposisjon som av Jon Anderson blir nevnt som hans favoritt-låt av Yes.

Dette er også det første av to albumomslag som er laget av Hipgnosis, som er mest kjent for sine platecovere for Pink Floyd.

Sporliste

Bonusspor på ny-utgivelse fra 2003

Personell 
 Jon Anderson: vokal, perkusjon og harpe
 Chris Squire: bass og vokal
 Steve Howe: elektrisk og akustisk gitar, Portugisisk 12-strengers gitar, pedal steelgitar, vokal
 Rick Wakeman: piano, Hammondorgel, Polymoog og Minimoog synthesizere, kirkeorgel
 Alan White: trommer, perkusjon

Ny-utgivelser 
1988 – Atlantic – CD
1994 – Atlantic – CD (Remaster)
2001 – Japansk Limited Edition 
2003 – Rhino – LP & CD (Remaster med bonusspor)

Referanser

Kilder 
 Going for the One, CD notater på innercover av Tim Jones, 2003
 Allmusic.com
 Top Pop Albums 1955-2001, Joel Whitburn, 2002

Eksterne lenker   
 

Yes-album
Musikkalbum fra 1977
Progressiv rock-album