alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Utviklingsfondet

Utviklingsfondet er en bistandsorganisasjon som jobber for å bekjempe sult og fattigdom i lavinntektsland. Utviklingsfondets hovedkontor ligger i Oslo, men organisasjonen har også kontor i Lilongwe i Malawi, Addis Abeba i Etiopia og i Hargeisa i Somalia. Utviklingsfondet ble stiftet i 1978 av medlemmer i organisasjonen Framtiden i våre hender.

Utviklingsfondets visjon er «en bærekraftig og rettferdig verden uten sult og fattigdom.» Utviklingsfondet mål er å bidra til at at fattige mennesker på landsbygda har nok og sunn mat, god økonomi, er godt rustet i møtet med klimaendringer og kriser og har makt og innflytelse over egne og liv. Kjernen i organisasjonens arbeid er bistandsprosjekter på landsbygda i lavinntektsland. I tillegg jobber Utviklingsfondet med politisk påvirkningsarbeid både nasjonalt og internasjonalt. 

I samarbeid med lokale partnere jobber Utviklingsfondet for å redusere fattigdom og bygge opp sterkere lokalsamfunn. Utviklingsfondet har prosjekter i Malawi, Somalia, Etiopia, Mosambik, Nepal, og Guatemala. Utviklingsfondet arbeider med tema som matsikkerhet, klimatilpasning, sosial mobilisering, forvaltning av naturressurser og biologisk mangfold.

I 2015 lagde den norske gruppen Queendom sangen «Change Reaction» på oppdrag fra Utviklingsfondet. Musikkvideoen til sangen ble filmet i Etiopia.

Daglig leder er Jan Thomas Odegard.

Styreleder er Dag Hareide.

Ungdomsorganisasjonen Spire
Spire er Utviklingsfondets ungdomsorganisasjon. De jobber med politisk påvirkning og informasjonsvirksomhet.

Referanser

Eksterne lenker 
 Utviklingsfondets hjemmeside
 Om Utviklingsfondet i Store norske leksikon 

Norske organisasjoner
Norsk utviklingshjelp
Organisasjoner etablert i 1978
Norske miljøorganisasjoner
Ola Haldorsen

Ola Haldorsen (født 29. april 1965) var hovedtrener for Bodø/Glimt i sesongen 2005, og tidligere spiller for den samme klubben og Moss FK. Moderklubben er IL Bølgen fra Finnmark. På Bodø/Glimt spilte Haldorsen høyreback, og var kaptein i flere sesonger. Kapteinsvervet hadde Haldorsen også som spiller i Moss.

Trenerkarrieren startet Haldorsen i Bodø/Glimt som hjelpetrener under Dag Opjordsmoen i perioden 1998 til 2000. Etter denne perioden reiste Haldorsen hjem til Finnmark og reddet moderklubben  IL Bølgen fra nedrykk, og førte klubben opp i tredje divisjon. Etter Bodø/Glimts nesten-nedrykk i 2004 ble Haldorsen, etter ønske fra spillerne, hentet tilbake til Glimt for å være hovedtrener. Imidrertid fikk ikke Haldorsen de pengene som trengtes til å styrke spillerstallen. Ingen nye spillere ble hentet inn foran 2005 sesongen, og Haldorsen ledet klubben til nedrykk i 2005. Etter eget ønske trakk Haldorsen seg som Glimt trener i november 2005.

Meritter 
 Cupmester for Bodø/Glimt i 1993.
 Den spilleren med flest kamper for Bodø/Glimt (463) fram til han ble passert av Runar Berg sesongen 2008.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske fotballtrenere
Fotballspillere for FK Bodø/Glimt
Fotballspillere for Moss FK
Fotballtrenere for Bodø/Glimt
Fødsler i 1965
Lanzarote

Lanzarote er en spansk øy, den østligste av Kanariøyene, som ligger i Atlanterhavet utenfor kysten av Afrika. Øya har et areal på 845,9 km². Administrasjonssenteret ligger i Arrecife, en by med 50 000 innbyggere (2006). Språket er spansk, og valutaen er Euro. Turismen, med fasiliteter tettest rundt Puerto del Carmen, har vært øyas viktigste inntektskilde siden oppstarten på 1960-tallet. Ved siden av turisme er landbruk en viktig næringsvei.

Kommuner 
Lanzarote er en del av provinsen Las Palmas. Den er inndelt i sju kommuner:
 Arrecife
 Haría
 San Bartolomé
 Teguise (med øya Isla de La Graciosa + fire mindre øyer)
 Tías
 Tinajo
 Yaiza

Vulkaner 
Lanzarote er kjent som en vulkanøy. Mellom 1700 og 1736 hadde mer enn 100 vulkaner utbrudd, og dekket over 50 kvadratkilometer av øya med lava. Siste utbrudd var i 1824. Grunnet lite regn er det lite botaniske vekster og dermed en fattig flora. Dette har resultert i at landskapet ser ut som om utbruddene var nylig. Vulkanen Timanfaya er fremdeles aktiv, men har ikke hatt utbrudd siden 1824.

Klima

Severdigheter 

 El Golfo, lagune med grønt vann (alger)
 Timanfaya nasjonalpark
 La Cueva de los Verdes, Den grønne grotten/Las Verdes' grotter (Det er to teorier om grottenes navn: Fargen på grotteveggene og familienavnet til de historiske eierne av grunnen grottene ble oppdaget på: Familien Verde) 
 Los Jameos del Agua innredede grotter med konsertsal
 Rancho Texas, familiepark
 Puerto Calero, marina nær Puerto del Carmen
 Golfbanene i CöstaTeguise og Puerto del Carmen (18-hulls)
 El Grifo, vinhus med vinmuseum
 Femes, utsiktspunkt
 Haria, landsby
 Cæsar Manriques hjem
 Papagayostrendene
 Mirador del Rio, utsiktspunkt i nord med utsikt til bl.a. La Graciosa (liten øy)
 Jardin de Cactus, kaktuspark på øya

Fotball 
Det lokale laget UD Lanzarote spiller på tredje nivået i spansk fotball (Segunda B).

Eksterne lenker 
 
  
 Lanzarote.org
 Nordisk forening Lanzarote - offisiell hjemmeside
 Liste over alle plantearter på øya - Flora de Canarias
 Norsk nettavis for Lanzarote

 
Øyer i Spania
Biosfærereservater i Spania
Wuhu

Wuhu er også et fylke i Anhui.
Wuhu (kinesisk: 芜湖; pinyin: Wúhú) er en by på prefekturnivå i provinsen Anhui i det sentrale Kina. Wuhu ligger ved elva Chang Jiang. 

Befolkningen anslås (2004) til 2 245 600.

Historie 
Wuhu hadde fast besetting i alle fall siden 770 f.Kr. Den ble en strategisk viktig by i de tre rikers tid, da den var del av riket Wu. På den tid bar den navnet Jiuzi (Chiu-tzu, 鳩茲). 

Under Mingdynastiet ble Wuhu igjen et viktig handelssenter og en stor elvehavn, av særlig betydning for rishandelen.

I 1644 ble Hongguang-keiseren (bedre kjent som prinsen av Fu), en av de siste Ming-keiserne, tatt til fange av Qing-dynastiets styrker i Wuhu. Byen ble hard rammet av Taipingopprøret.

Byen ble traktathavn i 1876 og er forblitt et kommersielt senter siden da, med handel i ris, trevirke og te og annet. Byens katolske domkirke, St. Josef-katedralen (圣若瑟主教座堂), stammer fra denne tiden. Det beste av den sentrale delen av byen langs elvebredden ble britisk konsesjonsområde.

Ved begynnelsen av den andre sino-japanske krig ble byen okkupert av Japan den 10. desember 1937.

Økonomi 
Hovedkontoret til bilprodusenten Chery er i Wuhu. Wuhu er femte største elvehavn ved Yangtze. Yuxikoupiren er landets største innlands-kullpir.

Matskikk 
Wuhu og Anqing er kjente sentra for Yanjiangkjøkkenet. Det kjennetegnes ved ferskvannsfiisk og fjærkre, og har egne teknikker for partering, forming og fargesetting. Smaken har ofte preg av søkning og røking.

Administrasjon 
Byprefekturet Wuhu har jurisdiksjon over fire distrikter (区 qū) og tre fylker (县 xiàn).

Samferdsel 
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Wuhu.Me- English Community of City Wuhu, Anhui. China (Share Your Life and Experience in Wuhu !)

Byprefekturer i Anhui
Byer ved Chang Jiang
Nantong

Nantong (kinesisk: 南通; pinyin: Nántōng) er en by på prefekturnivå i provinsen Jiangsu ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen  anslås (2004) til 7 737 900.

Historie 
Ettersom kysten mot Østkinahavet hele tiden har trukket seg tilbake på grunn av avleiringene av slam fra floden Chang Jiang har dette prefekturet stadig blitt større. Avstanden fra hovedbyen, nAntong, til kysten, er nå meget større enn under Handynastiet. 

Fra Han-dynastiet til Tangdynastiet var det som nå kalles Nantong bare et lite fylke som var understilt Yangzhou et godt stykke lenger inn i landet. I 958 hadde byen vokst såpass at det ble utskilt som et selvstendig prefektur, ved navn Tongzhou. Navnet betyr «åpningsprefektuet», noe som henspiller på beliggenheten ved storelvens munning. Men Yangzhou ble etterhvert en meget rik by, og det førte til at Tongzhou fra 1368 ble understilt Yangzhou igjen. Først i 1724 gjenvant det sin rang som selvstendig prefektur, men da under det nye navnet Nantong («Sørlige Tong») for å unngå sammenblanding med Tongzhou nær Beijing. (Ved Nantong videreføres navnet Tongzhou i et regionalt navn).

Nantong rikdom var tradisjonelt knyttet til produksjonen av salt, ris - og bomullsdyeking, og ikke minst av tekstilindustrien. Den lokale entreprenør Zhang Jian grunnla Nantongs første moderne bomullsspinneri i 1899, og fortsatte med en industriutvikling som omfattet mel, olje, silkespinning, et destilleri og en maskinfabrikk. Han ble også skipsreder og gjenvant saltmarkene øst for Nantong og gjorde dem egnet for bomullsproduksjon. Nantong fikk på folkemunne kallenavnet «Zhang Jians kongerike».

Området ble skadelidende i de økonomiske nedgangstidene i 1930-årene og så av den japanske okkupasjon, men har tatt seg inn og er fremdeles et viktig sentrum for tekstilindustrien. Havnen kan ta imot havgående skip, og har profittert på dette og sin gunstige beliggenhet for videretransport i mange retninger.

Administrative enheter 
Nantong består av to bydistrikter, fire byfylker og to fylker:
Bydistriktet Chongchuan (崇川区), 215 km², 670 000 innbyggere;
Bydistriktet Gangzha (港闸区), 134 km², 180 000 innbyggere;
Bydistriktet Tongzhou (通州区), 1 343 km², 1,27 mill. innbyggere;
Byfylket Haimen (海门市), 1 148 km², 1,02 mill. innbyggere;
Byfylket Qidong (启东市), 1 191 km², 1,13 mill. innbyggere;
Byfylket Rugao (如皋市), 1 531 km², 1,43 mill. innbyggere;
Fylket Rudong (如东县), 1 872 km², 1,08 mill. innbyggere;
Fylket Hai'an (海安县), 1 110 km², 960 000 innbyggere.

Samferdsel 
Kinas riksvei 204 løper gjennom området. Den løper fra Yantai i Shandong sørover til  Shanghai, og er innom blant annet Lianyungang, Nantong og Taicang.

Kinas riksvei 328 i løper gjennom området, fra Nanjing via blant annet Yangzhou til Nantong.

Eksterne lenker 
 

Byprefekturer i Jiangsu
Byer ved Chang Jiang
Cangzhou

Cangzhou (forenklet kinesisk: 沧州; tradisjonell kinesisk: 滄州; pinyin: Cāngzhōu; Wade-Giles: Ts'āng-chōu) er et kinesisk byprefektur i provinsen Hebei ved Kinas kyst mot Gulehavet. 

Befolkningen innen byprefekturgrensene anslås (2006) til 6,8 millioner innbyggere, og innen selve byen Cangzhou til 488 000. Cangzhou ligger 180 km fra Beijing og 90 km fra Tianjin. 

Cangzhou er kjent for en gammel støpjernsstatue som forestiller en løve. Den ble laget i år 953, under Song-dynastiet.

Administrative enheter 
Byprefekturet Cangzhou har jurisdiksjon over 2 distrikter (区 qū), 4 byfylker (市 shì), 9 fylker (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).

Økonomi 
Cangzhous administrasjonsby er en tungt industrialisert by, men byprefekturet hat også store og viktige jordbruksområder, som er kjent i Kina for sine kinesiske jujubær og Ya-pærer (velkjent under eksportnavnet Tianjin Ya Pear). Et stort oljefelt ligger også innen byprefekturet.

Samferdsel

Jernbane 
Beijing-Shanghai høyhastighetstog har stoppested her.

Cangzhou er også+ stoppested på den viktige jernbanelinen Jinghubanen som løper fra Beijing til Shanghai via blant annet Tianjin, Jinan, Nanjing og Suzhou.

Veier 
Kinas riksveier 104 og 105 løper også gjennom Cangzhou. De begynner i Beijing, løper sørover og deler seg etter Dezhou. Riksvei 104 fortsetter da til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou, mens 105 løper til Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou, og ender opp i Zhuhai.

Kinas riksvei 307 passerer gjennom området. Den begynner i Qikou i Hebei og fører gjennom provinsene Shanxi og Shaanxi til Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui.

Havn 
Cangzhou har også en stor fiskerhavn og den moderne kullutskipningshavnen Huanghua.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bykart

Byprefekturer i Hebei
Yingkou

Yingkou (forenklet kinesisk: 营口; tradisjonell kinesisk: 營口; pinyin: Yíngkǒu; Wade-Giles: Yíng-k'ǒu) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Liaoning i Kina. Befolkningen innenfor grensene anslås (2004) til 2,3 millioner.

Yingkou var tidligere kjent som Newchwang (牛莊; pinyin: Niúzhuāng; mandsjuisk: Ishangga gašan hoton) – en av traktathavnene bestemt åpnet av Tianjintraktaten av 1858. Byen lå nær 50 km fra kysten, langs elven Liao He. Etter at traktaten var undertegnet oppdaget britene at elven ikke var dyp nok for deres skip. Da ble traktathavnen flyttet nedover nærmere elveutløpet, og det er der dagens Yingkou ligger.

Administrative enheter 
Byprefekturet Yingkou har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 qū) og 2 byfylker (市 shì).

Samferdsel

Jernbane 
Hada-banen, en høyhastighetsbane åpnet i 2012, går gjennom området fra Harbin til Dalian. Panjin–Yingkou høyhastighetsbane åpnet i 2013.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Yingkou China
 The coastal base development project

Byprefekturer i Liaoning
Fuxin (Liaoning)

Fuxin (kinesisk: 阜新; pinyin: Fùxīn; Wade-Giles: Fù-hsīn) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Liaoning i Nord-Kina ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 1,9 millioner.

Administrative enheter 
Byprefekturet Fuxin har jurisdiksjon over 5 distrikter (区 qū), ett fylke (县 xiàn) og ett autonomt fylke (自治县 zìzhìxiàn).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Infoside om Fuxin
 Fuxin kart 

Byprefekturer i Liaoning
Luqiao

Luqiao (kinesisk: 路桥区; pinyin: Lùqiáo Qū) er et kinesisk bydistrikt i byprefekturet Taizhou i provinsen Zhejiang ved Kinas kyst mot Østkinahavet. Befolkningen anslås (2004) til 429 000. Det har et areal på 274 km². 

Distriktet ble opprettet i 1994 da det som ledd av en større administrativ omorganisering i Zhejiang ble avdelt fra Huangyan.

Den store kinesiske bilprodusenten Geely begynte sin virksomhet i Luqiao, og har fortsatt stor bilproduksjon her.

Samferdsel

Jernbane
Høyhastighetsbanen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-banen går gjennom området.

Eksterne lenker
 Infoside
 Lokalregjeringens offisielle hjemmesider – på kinesisk
 Lokalregjeringens offisielle hjemmesider – på engelsk 

Distrikter i Zhejiang
Zhuhai

Zhuhai (hànzì: 珠海, pinyin: Zhūhǎi, betyr Havets perle) er en kinesisk kystby på prefekturnivå i provinsen Guǎngdōng ved Kinas kyst mot Sørkinahavet. Arealet er på 1.653 km² og befolkningen på 1.454.100, hvorav 956.900 med fastboende-tillatelse (hukou). Byen har tilnavnet «romantikkens by».

Grense mot Macao 
Byen ligger tett inn i mot Macao. Den er preget av tallrike øyer og bukter. Ved Gongbei (供北) kan grensen til Macao krysses til fots. Det er også en grenseovergang over Lotusbroen mellom Cotai i Macao og øya Hengqin.

Fremvekst 
Det var ikke før ca. 1979 at Zhūhǎi dukket opp på kartene – tidligere var den en knapt nevneverdig fiskelandsby. Men den har utviklet seg eksplosjonsartet, særlig siden 1980, da den ble gjort til en av Folkerepublikken Kinas fire første spesielle økonomiske soner, og er blitt en ferieby i Sør-Kina og en soveby for fastlandskinesere som arbeider i Macao. 

Etter kinesiske mål er levestandarden høy. Den er forsåvidt en nokså pregløs moderne storby, men er yndet som sted for weekendboliger for folk fra Macao eller Hongkong. Byen har flere golfbaner og en rekke andre ferie- og fritidsanlegg.

Administrative enheter 

Byprefekturet Zhuhai har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 qū).

Samferdsel

Fly 
Byen betjenes av Zhuhai-Sanzao lufthavn.

Vei 
Kinas riksvei 105 ender i Zhuhai. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender i Zhuhai ved Lotusbroen som fører over til Macao. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.

Eksterne lenker 

 
 Zhuhais offisielle webside (på kinesisk og engelsk)
 Zhuhais turistkontor
 Guide til Macao og Zhuhai
 Zhuhai International Circuit
 Zhuhai Kinas mest romantiske by
Zhanjiang

Fort-Bayard viser til denne siden, for festning i USA med samme navn se: Fort Bayard (Washington, D.C.)

Zhanjiang (kinesisk: 湛江; pinyin: Zhànjiāng, av franskmennene før kalt Fort-Bayard og Kouang Tschou Wan) er en by på prefekturnivå i provinsen Guangdong ved Kinas kyst mot Sørkinahavet. Befolkningen innen bygrensene anslås 6 698 500 (utgangen av 2006), hvorav i selve byen Zhanjiang hadde (2004) 568 000 innbyggere.

Sørflåten for Folkets frigjøringshærs marine har hovedbase i Zhanjiang.

Historie 

Zhanjiang var lenge bare en liten fiskerhavn. I året 1898 besatte franske styrker byen med det for øye å anlegge en handelspost. En 99-årig påtvunget forpaktelsestraktat (lignende den britisk-kinesiske for Hongkong) ble undertegnet, og hele området, kalt Guangzhouwan, ble franskstyrt. Den økonomiske utvikling ble imidlertid ikke sammenlignbar verken med Hongkongs eller Macaos; Området rundt havnen var svært fattig. 

Byen ble tilbakeført av Charles de Gaulle lenge før tiden, i 1946, kort etter annen verdenskrig. Da hadde byen også i en periode vært under japansk okkupasjon.

Byen har opplevd en sterk vekst, særlig etter Deng Xiaoping kom til makt i Folkerepublikken Kina. Byen er begunstiget med en dypvannshavn og en beliggenhet som er gunstig i forhold til transport til rike områder langs den sørkinesiske kyst.

Kulturminner 
Fyrtårnet på Naozhou-øya (Naozhou dengta, 硇州灯塔) ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner).

Administrasjon 
Byprefekturet Zhanjiang har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 qū), 3 byfylker (市 shì) og 2 fylker (县 xiàn).

Samferdsel 
Kinas riksvei 207 løper gjennom området. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya lengst sørvest i provinsen Guangdong.

Kinas riksvei 325 (Guangnan-veien) løper gjennom området. Den fører vestover fra Guangzhou i Guangdong til Nanning til den autonome region Guangxi.

Eksterne lenker 
 
 Lokalregjerinhens hjemmesider 
 Bykart
 La situation économique du territoire de Kouang-Tchéou-Wan en 1923.

Byprefekturer i Guangdong
Shenzhen

Shenzhen (kinesisk: 深圳; pinyin: Shēnzhèn; kantonesisk: Sam Zan eller Cim-un) er en kinesisk storby i provinsen Guangdong ved Kinas kyst mot Sørkinahavet. Byen ligger tett opp mot Hongkong. Befolkningen anslås (2005) til 4 millioner, men hele storbyområdet, innenfor administrasjonsenheten som er en subprovinsiell by, har 8,27 millioner innbyggere, det vil si flere enn Hongkong. Deler av byen utgjør en av Folkerepublikken Kinas spesielle økonomiske soner.

Historie 
Det har vært bosetting i området i 6000 år. Shenzhens historie kan grupperes fire perioder.

 Baiyue-stammene (forhistorisk tid til 1573): Under Xia- og Shang-dynastiene var Shenzhen et tilholdssted for baiyue-stammene, som var sjøfarende folk. De som bodde her var kalt nanyue, en sørlig gruppe av hiyue-folket. De livnærte seg for det meste av fiske.
 Eget fylke (1573–1841): I 1573 ble det organisert et fylke ved navn Xinan i det område som i dag er Shenzhen og Hongkong. Dette var en del av militærområdet Dongguan. Fylkeshovedstaden var i Nantou. Salt, te, krydder og ris ble bærende for fylkets økonomi.
 Territorielle konsesjoner til Storbritannia (1842–1898): Nanjingtraktaten som ble påtvunget kineserne av britene ble undertegnet den 24. juli 1842. Den legitimerte den britiske overtakelse av Hongkongøya sør i Xinan fylke. I 1860 ble også Kowloon-halvøya avstått til Storbritannia (Pekingkonvensjonen), og den 21. april 1898 ble Qing-dynastiet tvunget til å leie ut det såkalte New Territories til Storbritannia for en periode på 99 år. Dette området kostet Xinan ytterligere 1 055,61 km² av dets 3 076 km².

I 1913 fikk Xinan fylke det nye navn Bao'an fylke, for å hindre forveksling med fylket Xin'an i provinsen Henan.

 Grunnleggelse av Shenzhen (1979). I mars 1979 ble Bao'an fylke omgjort til byen Shenzhen. I 1980 ble byen designert som «spesiell økonomisk sone».
Byen står som arrangør av Universiaden 2011.

Administrasjon 
Den subprovinsielle by Shenzhen har jurisdiksjon over 8 distrikter (区 qū), hvorav to er nye utviklingsområder (新区).

Shenzhen Special Economic Zone består av  Luohu, Futian, Nanshan og Yantian, men Bao'an og Longgang er ikke med.

Samferdsel

Lufthavn 
Shenzhen Bao'an internasjonale lufthavn betjener byfylket.

Jernbane 
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.

Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har også stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan og Huizhou.

Vei 
Kinas riksvei 107 ender i Shenzhen. Den løper fra Beijing, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.

Kinas riksvei 205 har sluttpunkt i Shenzhen. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp i Shenzhen. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.

Referanser

Eksterne lenker
Zhuzhou

Zhuzhou er også et fylke i Hunan.
Zhuzhou (kinesisk: 株州; pinyin: Zhūzhōu) er en kinesisk by på prefekturnivå ved elven Xiangjiang i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen  anslås (2004) til 3,65  millioner. 

Det 293 meter høye fjernsynstårnet i byen er åpent for publikum som utsiktstårn. 

Byen er også søsterbyen til Fredrikstad.

Administrative enheter
Zhuzhou består av fire bydistrikter, ett byfylke og fire fylker:

 Bydistriktet Tianyuan – 天元区 Tiānyuán Qū ;
 Bydistriktet Hetang – 荷塘区 Hétáng Qū ;
 Bydistriktet Lusong – 芦淞区 Lúsōng Qū ;
 Bydistriktet Shifeng – 石峰区 Shífēng Qū ;
 Byfylket Liling – 醴陵市 Lǐlíng Shì ;
 Fylket Zhuzhou – 株洲县 Zhūzhōu Xiàn ;
 Fylket You – 攸县 Yōu Xiàn ;
 Fylket Chaling – 茶陵县 Chálíng Xiàn ;
 Fylket Yanling – 炎陵县 Yánlíng Xiàn.

Samferdsel

Jernbane
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her. 

Jingguangbanen, som er den konvensjonelle toglinjen mellom Beijing i nord og Guangzhou i sør, har stoppested her. Denne sterkt trafikkerte jernbanelinjen er også innom blant annet Shijiazhuang, Handan, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Shaoguan.

Veier
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

Eksterne lenker 
 Offisielle nettsider
 Kart
 Fotos fra Zhuzhou i Panoramio

Byprefekturer i Hunan
Zhangjiajie

Zhangjiajie (kinesisk: 张家界; pinyin: Zhāngjiājiè) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 440 000, men hele prefekturet har 1,53 millioner innbyggere. 

Det vernede fjellområdet Wulingyuan ligger i byprefekturet. Det samme gjør Fengtan-demningen som er en 113 meter høy buedam i You-elva.

Administrative enheter 
Zhangjiajie består av to bydistrikter og to fylker:

 Bydistriktet Yongding – 永定区 Yǒngdìng Qū ;
 Bydistriktet Wulingyuan – 武陵源区 Wǔlíngyuán Qū ;
 Fylket Cili – 慈利县 Cílì Xiàn ;
 Fylket Sangzhi – 桑植县 Sāngzhí Xiàn.

Eksterne lenker 
 
 Bykart
 Presentasjon og film om Zhangjiajie
 Fotos fra Zhangjiajie i Panoramio
 Zhangjiajie

Byprefekturer i Hunan
Xiangfan

Xiangfan (kinesisk: 襄樊; pinyin: Xiāngfán) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Arealet er på 19 700 km², og befolkningen innen grensene anslås til 5.788.000.

Administrative enheter 

Xiangfan har jurisdiksjon over ni territorielle enheter – tre distrikter, tre byfylker og tre fylker:
 Bydistriktet Xiangcheng – 襄城区 Xiāngchéng Qū ;
 Bydistriktet Fancheng – 樊城区 Fánchéng Qū ;
 Bydistriktet Xiangyang – 襄阳区 Xiāngyáng Qū ;
 Byfylket Laohekou – 老河口市 Lǎohékǒu Shì ;
 Byfylket Zaoyang – 枣阳市 Zǎoyáng Shì ;
 Byfylket Yicheng – 宜城市 Yíchéng Shì ;
 Fylket Nanzhang – 南漳县 Nánzhāng Xiàn ;
 Fylket Gucheng – 谷城县 Gǔchéng Xiàn ;
 Fylket Baokang – 保康县 Bǎokāng Xiàn.

Kommunikasjoner
Kinas riksvei 207 løper gjennom Prefekturet, både gjennom bydistriktene og gjennom fylket Yicheng. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.

Referanser

Byprefekturer i Hubei