alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sjukamp

Sjukamp (7-kamp), (internasjonalt kalt heptatlon, fra gresk hepta for sju), er en friidrettsøvelse som er satt sammen av 7 separate øvelser. Sjukamp kommer under en øvelsesgruppe innen friidretten som blir kalt mangekamp. Utendørs er sjukamp en øvelse for kvinner, innendørs for menn.

Om øvelsen 
Sjukamp utendørs er tradisjonelt en øvelse for kvinner. Den erstattet femkamp som olympisk øvelse i 1984, og har stått på det olympiske programmet siden. Det har vært kåret norgesmestere siden 1981. Tikamp har tradisjonelt vært forbeholdt menn, men det ble åpnet for tikamp også for kvinner fra 2003. Tikamp for kvinner har sin offisielle verdensrekord, men det er sjukamp som er mesterskapsøvelse.

Sjukamp er mennenes innendørs mangekampøvelse, der er det upraktisk å gjennomføre tikamp (spyd og diskos ville kreve svært store haller). Kvinnenes mangekamp innendørs er femkamp.

I hver øvelse tildeles utøverne poeng i henhold til en poengskala fra en internasjonal tabell, og den sammenlagte summen av poengene fra hver øvelse avgjør konkurransen. I de tekniske øvelsene får utøverne tre forsøk, hvorav det beste teller (i motsetning til seks forsøk blant spesialøvelsene). I løpsøvelsene deles konkurrentene inn i heat, oftest seedet (sortert) etter personlige rekorder, eller årsbeste. Verdens beste utøvere i sjukamp blir av mange ansett som de ultimate idrettsutøverne, på grunn av kravet til allsidighet innen de ulike, tradisjonelle og klassiske øvelsene.

Konkurranser 
Kvinnenes sjukamp består av følgende øvelser, som det konkurreres i over to dager:

Mennenes sjukamp innendørs består av følgende øvelser, som det konkurreres i over to dager:

Rekordene

Sjukamp, kvinner utendørs 
Verdensrekorden for kvinner innehas av Jackie Joyner-Kersee fra USA med 7291 poeng (1988) for følgende serie:  12,69 (100 m hekk), 1,86 (høyde), 15,80 (kule), 22,56 (200 m), 7,27 (lengde), 45,66 (spyd) og 2.08,51 (800 m).

Europarekorden: for kvinner innehas av Carolina Klüft fra Sverige med 7032 poeng fra VM 2007 for følgende serie  13,15 (100 m hekk), 1,95 (høyde), 14,81 (kule), 23,38 (200 m), 6,85 (lengde), 47,98 (spyd) og 2.12,56 (800 m).

Den norske rekorden for kvinner innehas av Ida Marcussen fra IK Våg med 6226 poeng fra VM 2007 for følgende serie:  14,16 (100 m hekk), 1,68 (høyde), 13,00 (kule), 24,59 (200 m), 6,47 (lengde), 51,02 (spyd) og 2.13,69 (800 m).

Sjukamp, menn innendørs 
Verdensrekorden for menn innendørs innehas av Ashton Eaton fra USA med 6645 poeng (2012) for følgende serie:  6,79 (60 m), 8,16 (lengde), 14,56 (kule), 2,03 (høyde) / 7,68 (60 m hekk), 5,20 (stav), 2:32,77 (1000 m).

Den norske rekorden for menn innendørs innehas av Sander Skotheim fra IK Tjalve med 5965 poeng fra innendørs-NM 2022 for følgende serie:  7,10 (60 m), 7,40 (lengde), 13,63 (kule), 2,08 (høyde) / 8,29 (60 m hekk), 4,70 (stav), 2:38,91 (1000 m).

Eksterne lenker 
 IAAFs alle tiders liste kvinner
 IAAFs alle tiders liste innendørs, menn
 NFIFs alle tiders beste, kvinner
 NFIFs alle tiders beste innendørs, menn

Friidrettsøvelser
Mangekamp (friidrett)
Javier Sotomayor

Javier Sotomayor (født 13. oktober 1967) er en kubansk, tidligere friidrettsutøver med høydehopp som spesialitet.

Sotomayor tok gullmedalje i høydehopp under OL 1992 i Barcelona, to VM-gull (1993, Stuttgart og 1997, Athen) og fire innendørs VM-titler. Dessuten tok han sølvmedaljen i høyde under OL 2000. I siste delen av 1980-tallet og gjennom hele 1990-tallet var han den klart dominerende høydehopperen på herresiden og anses av mange som den beste mannlige hopperen gjennom tidene. Verdensrekorden han satte 27. juli 1993 på 2,45 meter, er fremdeles gjeldende (September 2019).

OL-medaljer 
 OL 1992  Barcelona -  gull i høydehopp  Cuba
 OL 2000  Sydney -  sølv i høydehopp  Cuba

VM-medaljer 
 VM 1993  Stuttgart -  Gull i høydehopp
 VM 1997  Athen -  Gull i høydehopp
 VM 1991  Tokyo -  sølv i høydehopp
 VM 1995  Göteborg -  sølv i høydehopp

Doping 
Mot slutten av hans karriere testet han to ganger positiv for forbudte substanser. Under de panamerikanske lekene i 1999 testet han positiv for kokain. En to-årig utestenging ble anket av det kubanske idrettsforbundet og i en omstridt avgjørelse kortet IAAF sperren til et år slik at han fikk delta i Sommer-OL 2000.

I juni 2001 testet han igjen positiv, denne ganger for det anabole steroidet nandrolon. Dette ville ha ført til livstidsutestengelse og før han ble dømt annonserte han i september 2001 at han trakk seg tilbake fra idretten.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra provinsen Matanzas
Dopingsaker i friidrett
Cubanske høydehoppere
Olympiske mestere for Cuba
Olympiske sølvmedaljevinnere for Cuba
Verdensmestere i friidrett for Cuba
Verdensmestere i friidrett innendørs
Medaljevinnere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Cuba under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Cuba under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Cuba under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 1987
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 1991
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 1993
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 1995
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 1997
Deltakere for Cuba under VM i friidrett 2001
Verdensrekordsettere i friidrett
Deltakere for Cuba under Sentralamerikanske og karibiske leker 1998
Friidrettsutøvere under Sentralamerikanske og karibiske leker 1998
William Peto

William Peto (født i Warwickshire i England, død i april 1558 i London) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han var prinsesse Maria Tudors skriftefar, og ble i 1532 provinsialsuperior for fransiskanerobservantenes orden i England.

Han preket mot kong Henrik VIII av Englands skilsmisse i kongens nærvær på første påskedag i 1532 i fransiskanerkirken i Greenwich, og etter prekenen hadde han en voldsom krangel med kongen. Han ble snart etter fengslet, men ble løslatt før året var slutt. Da flyktet han til Antwerpen og utgav en bok mot skilsmissen. Han korresponderte med en rekke engelskmenn som var motstandere av skilsmissen, blant annet Thomas More og biskop John Fisher av Rochester. Han sendte fransiskanerprester for å støtte dronning Katarina av Aragón.

I Nederlandene traff han i 1537 kardinal Reginald Pole, og dro så til Italia, der ble han kjent med kardinal Gian Pietro Carafa, den fremtidige pave Paul IV. Han ble utnevnt til biskop av Salisbury i 1543, men kunne ikke reise dit og begynne sin embedsgjerning der da.

Da dronning Maria I Tudor besteg den engelske trone i 1553, kunne han vende tilbake til landet og bosatte seg i fransiskanerklosteret i Greenwich. Han ble igjen hennes skriftefar, og han gjorde ikke noe forsøk på å ta sitt bispedømme i besittelse.

Han ble utnevnt til kardinal i 14. juni 1557 av pave Paul IV.

Eksterne lenker
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Engelske kardinaler
Engelske katolske biskoper
katolske biskoper av Salisbury
Medlemmer av katolske ordener
Personer fra Stratford-on-Avon
Fødsler på 1400-tallet
Dødsfall i 1558
Betlehem

Betlehem (arabisk: بيت لحم, , som betyr «kjøtthuset»; hebraisk: בית לחם, Beit Leḥem, som betyr «brødhuset») er en palestinsk by på Vestbredden. Kontrollen over byen ble overlatt til de palestinske selvstyremyndighetene av Israel i 1995 som følge av Osloavtalen. 

Betlehem ligger 10 km sør for Jerusalem.

Byen er viktig innen kristendommen siden den ifølge Bibelen er både Jesu og kong Davids fødested. Betlehem har en minoritet av kristne palestinere.

Relasjoner 
Betlehem har en vennskapsby-avtale med Sarpsborg undertegnet i 1997. De to byene utveksler stadig studenter og gjennomfører offisielle og uoffisielle besøk til hverandre. Det har vært utveksling og prosjekter innen sport, musikk, kirke, skole, husflid, folklore, mattradisjoner, filateli, glassblåsing, litteratur, turisme m.m.

Borgermester 
Etter loven skal Betlehems borgermester og viseborgermester være kristen. Her er liste over borgermestere:

 Mikhail Abu Saadeh - 1876
 Khalil Yaqub - 1880
 Suleiman Jacir - 1884
 Issa Abdullah Marcus - 1888
 Yaqub Khalil Elias - 1892
 Hanna Mansur - 1895–1915
 Salim Issa al-Batarseh - 1916–17
 Salah Giries Jaqaman - 1917–21
 Musa Qattan - 1921–25
 Hanna Ibrahim Miladah - 1926–28
 Nicoloa Attalah Shain - 1929-1933

 Hanna Issa al-Qawwas - 1936–46
 Issa Basil Bandak - 1946–51
 Elias Bandak - 1951–53
 Afif Salm Batarseh - 1952–53
 Elias Bandak - 1953–57
 Ayyub Musallam - 1958–62
 Elias Bandak - 1963–72
 Elias Freij - 1972–97
 Hanna Nasser - 1997–2005
 Victor Batarseh 2005–12
 Vera Baboun - 2012–17
 Anton Salman - 2017–
 Hanna Hanania - 2022 - 04

Referanser

Eksterne lenker 
 
  

Byer på Vestbredden
Katolske valfartsmål
 
Matteusevangeliet
Jul
Anakonda

For den amerikanske skrekkfilmen fra 1997, se Anaconda (film)

Grønn anakonda (vitenskapelig navn Eunectes murinus'') er en kvelerslange og hører til Boaslangenes familie (Boidae). Anakondaen er verdens tyngste slange, og kan veie over 100 kg. Den blir mellom seks og ni  meter lang.

Anakondaen oppholder seg i sumper omkring Amazonasfloden. Den lever for det meste i vann, og graver seg ned i grøfter når det er tørke. Når den tar et bytte, drar den det med seg ned i vannet og drukner det. Den spiser imidlertid også fisk. Vanlige bytter er flodsvin, hjorter, og kaimaner. De er også kjent for å være kannibaler. Hunnen er gravid i sju måneder og føder opp til 80 levende unger.

En anakonda kan leve i opptil 60 år, og de vokser nesten hele livet. Den største registrerte anakondaen hadde en lengde på 11,36 meter, men det finnes ingen bevis for at dette er sant. Det finnes også rapporter om anakondaer som har vært opp mot 13 meter. Ifølge Guiness World Records var det største eksemplar av en Eunectes Murinus 8,46 meter lang, og er regnet ut til å veie rundt 227 kg (500 lbs). Den var også hele 1,13 meter rundt livet, og ble skutt i Brasil i 1960. Det er et 10 meter langt skinn fra en slange i Instituto Butantan i São Paulo, og skal ha kommet fra en anakonda som var 7,6 meter lang. Men skinn regnes ikke som pålitelig bevis fordi det kan øke størrelsen opp mot 50%.
Den lengste og tyngste pålitelige eksemplar av en grønn anakonda var 5,21 meter lang og veide 97,5 kg, men denne slangen ble fanget i Los Llanos i Venezuela, der slangene er mindre enn i regnskogen.

En anakonda dreper effektivt ved å kveile seg rundt byttet sitt forså å kvele det med en kraft på opp til 90 PSI. Den har tenner, men disse brukes til å holde fast byttet. En anakonda, som alle andre slanger, svelger byttet sitt helt. En anakonda jakter som oftest annenhver måned, dvs at den bruker lang tid på å fordøye byttene sine. I filmen "Anaconda" sies det at anakondaen gulper opp byttet sitt for å jakte på nytt. Dette er ikke sant. En anakonda kan derimot gulpe opp byttet dersom den føler seg truet eller stresset.

Anakondaen er av mange fryktet for å spise mennesker. Fakta er at en anakonda sjeldent angriper mennesker, mest på grunn av skulderbredden til en voksen mann/kvinne, som gjør det praktisk talt umulig for en anakonda å svelge det. Det er derimot blitt rapportert om hendelser hvor anakondaer har angrepet barn.

Det er to underarter, Eunectes Murinus Murinus og Eunectes Murinus Gigas

 Gul anakonda
 Sortflekkete anakonda

Eksterne lenker 
 

Boaslanger
Krypdyr formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Neslandsvatn

Denne artikkelen er om tettstedet. For innsjøen med samme navn, se Neslandsvatn (innsjø).

Neslandsvatn er et tettsted og bygdesenter i delområdet Kroken i Drangedal kommune i Telemark. Det ligger ved nordbredden av innsjøen Neslandsvatn, som det har navn etter. Tettstedet er en del av Kroken prestegjeld og har  innbyggere per 1. januar .

Sørlandsbanen har stasjon i Neslandsvatn, og herfra går også det nedlagte og delvis fjernede sidesporet til Kragerø (Kragerøbanen). Fv3374 gjennom Kroken går mellom Fv38 og E18 ved Tangen i Kragerø. Avstanden til kommunesenteret Prestestranda er ca. 22 km., til Tangensenteret i Kragerø ca. 17 km.

Her finnes barnehage og barneskole (1.–7. trinn), mens ungdomskoleelever må til Drangedal 10-årige skole i Prestestranda.. Her ligger også Neslandstunet med omsorgsboliger og borettslag, Sagodden kro, dagligvarebutikk og byggsenter.

Referanser 

Tettsteder i Vestfold og Telemark
Bosetninger i Drangedal
Kristen videregående skole Trøndelag

Kristen Videregående skole Trøndelag (KVT) er en  videregående friskole på Tiller i Trondheim kommune. Det er ca. 562 elever ved skolen.

KVT har hele landet som inntaksområde. Skolen drives og eies av Normisjon, Det Norske Misjonsselskap og Norsk Luthersk Misjonssamband. 

Skolens motto er "Kvalitet, verdier, trivsel", basert på skolens tre initialer.  

Skolen mottar statsstøtte til driften, og i tillegg betaler elevene en semesteravgift. Skolepengene er på 16 000 kr per elev for ett skoleår (2021/2022).

Utdanningstilbud 
Skolen tilbyr følgende utdanningsprogram:

Studiespesialisering
Elevene som velger studiespesialisering kan velge følgende fordypninger:

 forskertilbud, 
 samfunn og ledelse
 fotball

Helse- og oppvekstfag
Elevene på dette programmet kan i andreåret (Vg2) kan velge mellom to utdanningsløp:

 helsefagarbeider
 barne- og ungdomsarbeider

På Vg3 kan elevene velge mellom å gå allmennfaglig påbygningskurs (generell studiekompetanse), eller opplæring i bedrift (fagbrev).

Idrettsfag
Elevene som velger programmet idrettsfag fordyper seg i faget breddeidrett.

Kristent fokus 
Noen dager i uken er det ord for dagen over høyttaleranlegget, og i løpet av året er det samlinger med alle elevene. 

Før jul og påske hvert år gjennomføres et «kristendomsprosjekt». Alle elever i et trinn arrangerer en forestilling for de andre elevene, og markerer en avslutning for henholdsvis jul og påske. Før jul er det VG1 som arrangerer, og før påske er det VG2. 

Skolen har et kristent skolelag som drives av elevene, og er et samarbeid mellom Laget (NKSS) og KRIK.

Historie 
I 1978 startet skolen i kjelleren på Heimdal VGS med ettermiddagsskole. Den flyttet i 1980 til sine nye lokaler ved Østre Rosten på Tiller, og var en av de første bygningene i Tiller-området. I skoleåret 2006-2007 ble det bygd ny idrettshall og nye klasserom øst for det opprinnelige bygget. Ei ny elevstue ble innviet ved skolestart høsten 2013. For skoleåret 2019/20 tok skolen i bruk 12 nye klasserom, ny lesesal, flere nye grupperom og nye kontor til elevtjenesten. Ny kantine, bibliotek og nye kontorer til administrasjonen ferdigstiles ved årsskiftet 2019/20. 

Skolen har i årenes løp hatt ulike fagtilbud, blant annet handel og kontor og søm. I dag er begge disse studieretningene erstattet med helse- og omsorgsrelaterte fagområder og studiespesialisering.

Kjente elever 
 Ola Borten Moe, tidl. olje -og energiminister. (Sp)
 Ole Selnæs, fotballspiller for AS Saint-Étienne.
 Mushaga Bakenga, fotballspiller for Rosenborg.
 Jonas Svensson, fotballspiller for Rosenborg.
 Markus Henriksen, fotballspiller for AZ Alkmaar.
 Per Ciljan Skjelbred, fotballspiller for Rosenborg BK
 Morten Samdal, trommeslager, teknisk kompetent journalist, plateselskapsdirektør, musikkekspert og parkourutøver

Eksterne lenker 
 

Videregående skoler i Trondheim
Normisjon
Skoler tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1978
Tiller
Emma Watson

Emma Charlotte Duerre Watson (født 15. april 1990 i Paris i Frankrike) er en britisk skuespiller, modell og aktivist. Hun er født i Paris og oppvokst i Oxfordshire. Watson deltok på «Dragon School» og besøkte Oxford-skolen Stagecoach Theatre Arts.

Hun ble verdenskjent av sin første profesjonelle skuespillerrolle som Hermine Grang (på engelsk Hermione Granger) i Harry Potter-filmserien, etter bare å ha vært med i skoleskuespill tidligere. Watson var med i alle åtte Harry Potter-filmene fra 2001 til 2011, noe som ga verdensomspennende berømmelse, anerkjennelse fra kritikere og rundt 60 millioner dollar.

Watson fortsatte å jobbe utenfor Harry Potter-filmene, blant annet som stemmeskuespiller i Historien om Despereaux (2008). Siden har hun hatt en hovedrolle i The Perks of Being a Wallflower (2012) og The Bling Ring (2013). Hun er med i This Is the End (2013), og portretterte tittelfigurens adopterte datter i Noah (2014). I 2017 var hun Belle i en spillefilm-oppsetning av Skjønnheten og udyret. Hun har også vært med i Regression (2015), Colonia (2015) og The Circle (2017).

Foreldrene hennes, Chris Watson og Jaqueline Luesby, som begge er advokater, er skilt. Emma Watson har også en yngre bror ved navn Alexander.

Før rollen i Harry Potter-filmene, var hennes skuespillererfaring begrenset, med kun mindre roller i skolestykker, som for eksempel Arthur: The Young Years og The Happy Prince. Hun ble interessert i teater gjennom skolen, og syv år gammel vant hun førstepris i Daisy Pratt Poetry Competition. Da hun var ni år gammel fikk hun rollen som Hermine Grang, rollefiguren hun har spilt gjennom hele Harry Potter-serien. 

Emma Watson er med i Historien om Desperaux, og hadde en rolle i TV-filmen Ballet Shoes. Hun har også fått en rolle i Marilyn Monroe-biografien My Week With Marilyn. I tillegg skal hun spille i det romantiske dramaet The Perks of Being a Wallflower med Logan Lerman.

Filmografi
2017: The Circle ... Mae Holland
2017: Beauty and The Beast … Belle
2015: Regression … Angela
2014: Noah … Ila
2013: Your Voice in My Head … Emma Forrester
2013: The End of the World … Seg selv
2013: The Bling Ring … Nicki
2012: The Perks of Being a Wallflower … Sam
2011: My Week with Marilyn ... Lucy
2011: Harry Potter og Dødstalismanene - Del 2 ... Hermine Grang
2010: Harry Potter og Dødstalismanene - Del 1 ... Hermine Grang
2009: Harry Potter og Halvblodsprinsen ... Hermine Grang
2008: Historien om Despereaux ... Princess Pea
2007: Ballet Shoes ... Pauline Fossil
2007: Harry Potter og Føniksordenen ... Hermine Grang
2005: Harry Potter og Ildbegeret ... Hermine Grang
2004: Harry Potter og Fangen fra Azkaban ... Hermine Grang
2002: Harry Potter og Mysteriekammeret ... Hermine Grang
2001: Harry Potter og De vises stein ... Hermine Grang

Priser

Referanser

Eksterne lenker
 
 
 Emma Watson galleri

Engelske skuespillere
Skuespillere i Harry Potter-filmer
Engelske kvinnesaksforkjempere
Personer fra Paris
Personer fra Oxford
Rødde Folkehøgskole

Rødde folkehøgskole er en kristen folkehøgskole i Melhus i Trøndelag. Røddes visjon er "Våg noe nytt, lær noe mer". Skolen tar årlig imot 100 elever og eies av Norsk Luthersk Misjonssamband. Om sommeren kan skolen leies for kurs, stevner, arrangementer og selskap.

Historie

Starten 
Rødde ungdomsskole startet i 1920. Skolen ble lagt til Rødde fordi man her så muligheten for å starte en jordbruksskole i tillegg. Disse planene ble det ikke noe av, men unntatt skoleåret 1944-1945 har det vært skoledrift på Rødde siden 1920.  I 1972 ble navnet endret til Rødde folkehøgskole, siden den offentlige ungdomsskolen da var innført, og den tok i bruk ungdomsskolenavnet.

Linjefag

Linjefag for skoleåret 2022/2023 

 Beats Electro
Bratt - buldring, surf, stisykkel
 Freeride Japan
 Freestyle Park
 Multisport X Bali
 Reis Afrika

På fritida 
På Rødde stenges ikke skolen når undervisninga er over for at det skal være aktiviteter og trivsel hele dagen. Alle avdelinger er åpne eller låses opp ved behov. Klasserommene er også alltid tilgjengelige for linja. Mange ønsker å være der for å bruke mer tid til å jobbe med prosjekter etter undervisning. Hver torsdag kveld er det torsdagskafé, en frivillig kristen samling i kaféen, og hver fredag arrangerer stipendiatene Happy Friday med mange ulike aktiviteter. De fleste lørdagskvelder arrangerer linjene elevkvelder. 

Skolen har 28 dobbelrom med bad, 20 dobbelrom uten bad og noen få enkeltrom med eller uten bad.  

 Gymsal med klatrevegg
 Treningsrom og badstue
 Innendørs miniramp og mikroramp
 Summer setup
 Fotballbane
 Green screen
 Projektor og storskjerm
 Bordtennis og biljard
 Øvingsrom og innspillingsstudio

Eksterne lenker
 Rødde Folkehøgskole
 Alle folkehøgskoler i Norge

Folkehøgskoler i Trøndelag
Skoler tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband
Skoler i Melhus
Kristne skoler i Norge
West Berkshire

West Berkhire er et administrativt distrikt med status som enhetlig myndighet i Berkshire, England. Administrasjonssenteret er Newbury.

Distriktet het tidligere Newbury, og var underlagt det administrative grevskapet Berkshire. 1. april 1998 ble alle distrikter i Berkshire omdefinert til enhetlige myndigheter, og distriktet skiftet navn.

Steder i distriktet

Hungerford
Newbury
Thatcham

Distrikter i Sørøst-England
Berkshire
Oklahoma City

Oklahoma City er hovedstaden og den største byen i den amerikanske delstaten Oklahoma.

Oklahoma City er USAs 29. største by ifølge folketellingen i 2003. Per 1. juli 2004 er innbyggertallet 528 042 personer, men 1,3 millioner bebyggere når småbyene i omegnen telles med.

Byen ble i 1995 utsatt for det største terroristangrepet på amerikansk jord forut for 11. september 2001.

Tinker Air Force Base ligger ved Oklahoma City.

Eksterne lenker 
 
  

Oklahoma City
Bosetninger etablert i 1889
1889 i Indianerterritoriet
Draco Malfang

Draco Malfang (født 5. juni 1980) er en fiktiv person fra J.K. Rowlings bokserie om Harry Potter. Han er Harrys svorne fiende ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom, og favoritteleven til Smygards husstyrer Severus Slur. I filmene om Harry Potter er det Tom Felton som har rollen som Draco Malfang.

Familieforhold
Draco Malfang  er sønn av Lucifus Malfang og Narsissa Malfang.

Første møte
Draco Malfang blir først nevnt i Harry Potter og De vises stein i kapittel 5, og ved navn i kapittel 6. Møtet finner sted i Diagonallmenningen inne i Madam Malkins Gevanter for enhver anledning, og allerede da blir det tydelig at Draco og Harry Potter ikke kommer godt overens.

Draco på skolen

Draco Malfang er elev ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom, og går i Harry Potters klasse. I sitt 5. år blir han utnevnt til prefekt, og senere på året blir han medlem av inkvisitorialtroppen til Venke Dolorosa Uffert. Draco er nevnt som en av de flinkeste elevene på skolen, bare slått av Hermine Grang. Han har rollen som speider ved rumpeldunklaget til Smygard, men til tross for at han var flink forlot han laget i det sjette året hans på grunn av oppgaven han fikk av Voldemort.

Dødseter
Da Dracos far, Lucifus Malfang, blir arrestert i Harry Potter og Føniksordenen, viser Voldemort interesse for Draco. I Harry Potter og Halvblodsprinsen blir det antydet at Draco er blitt en dødseter, og har fått dødseternes merke «tatovert» på armen. Selv om dette aldri blir bevist i boken, er det veldig mange indisier på at det stemmer. 

Draco får en viktig oppgave i Harry Potter og Halvblodsprinsen da Voldemort beordrer ham å ta livet av professor Albus Humlesnurr, en oppgave han til syvende og sist feiler i å utføre (se Slaget ved Galtvort). Draco tilbringer mesteparten av skoleåret i den sjette boken med å reparere et forsvinningsskap i nødvendeligrommet slik at han kan skape en passasje mellom dette skapet og dets motpart i butikken Borgia og Brust. Denne passasjen bruker han til å slippe dødsetere inn på Galtvort. Selv om Harry bestandig har sett på Draco som ond, oppdager han at Draco står inne på Stønne-Stinas toalett og gråter i frykt for hva som vil skje med familien hans om han feiler oppgaven Voldemort har gitt ham. Det at Draco til slutt ikke greier å ta livet av en annen person, viser at han fortsatt er i besittelse av uskyldighet ifølge Humlesnurr. Han virker også gledelig overrasket over at han har mulighet for å gå i dekning og sånn bli reddet fra Voldemorts utpressing. Det ble også avslørt i Harry Potter og Halvblodsprinsen at Draco er begavet innen psykoblokk.

Draco Malfang på andre språk

Se også 
Familien Malfang

Malfang, Draco

de:Figuren der Harry-Potter-Romane#Draco Malfoy