alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Keiserpraktbille

Keiserpraktbille Dicerca aenea er en nokså stor bille som tilhører familien praktbiller (Buprestidae). Arten finnes i Norge.

Utseende 
En middelsstor (ca. 20 mm), mørkt metallglinsende praktbille. Som vanlig for slekten Dicerca er spissen av dekkvingene trukket ut til "frakkeskjøter". Hele dyret, bortsett fra et blankt felt i midten som går fra pronotum og bak til midten av dekkvingene, er kraftig punktert. Antennene er tynne og litt lengre enn hodets bredde. Pronotum er parallellsidig i den bakre halvdelen, rundet avsmalnende i den fremre. Dekkvingene har fine, men markerte punktrekker. Undersiden er mørk og ganske grovt punktert.

Levevis 
Larvene utvikler seg i død ved av osp.

Utbredelse 
Arten er vidt utbredt i Europa, men mangler lengst i nord og på De britiske øyer. Den finnes nogså i Nord-Afrika og i det nordlige Asia. I Norge er arten svært sjelden og man trodde en stund den var utdødd her. Den ble imidlertid gjenfunnet nær Kragerø på slutten av 1980-tallet.
Den er etter alt å dømme svært sjelden i Norge og er listet som Kritisk truet (CR) i Norsk rødliste for arter fra 2015.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Elateriformia 
 Overfamilien Buprestoidea 
 Familien praktbiller, Buprestidae 
 Underfamilien praktbiller, Buprestinae 
 keiserpraktbille Dicerca aenea (Linnaeus, 1761)

Referanser

Kilder 
 Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr

Eksterne lenker 
 
 
 Bilder av arten

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1761
Stjertpraktbille

Stjertpraktbille Dicerca furcata er en nokså stor bille som tilhører familien praktbiller (Buprestidae). Arten finnes i Norge.

Utseende 
En middelsstor, mørk, blank praktbille. Dekkvingene er trukket ut til "frakkeskjøter" i spissen, hos denne arten er de ganske lange. Antennene er omtrent så lange som hodet er bredt, det innerste leddet er oransje. På pronotum er det fem lengdebånd med meget tett punktering, områdene mellom disse er nesten upunkterte og blanke. På dekkvingene er det uregelmessige flekker av tett punktering med upunkterte områder mellom.

Levevis 
Larvene utvikler seg i død ved av bjørk. Den skal være lokalt ganske vanlig i solrike bestander av hengebjørk i Gudbrandsdalen, men er likevel listet som Direkte truet (EN) i Norsk rødliste for arter fra 2006.

Utbredelse 
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa og i det nordlige Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Elateriformia 
 Overfamilien Buprestoidea 
 Familien praktbiller, Buprestidae 
 Underfamilien praktbiller, Buprestinae 
 stjertpraktbille Dicerca furcata (Thunberg, 1787)

Referanser

Kilder 
 Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr

Eksterne lenker 
 
 
 Bilde av arten

Praktbiller
Kobberpraktbille

Kobberpraktbille (Dicerca moesta) er en nokså stor bille som tilhører familien praktbiller (Buprestidae). Arten finnes i Norge.

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 mm), mørk praktbille, som vanlig for slekten Dicerca er dekkvingene trukket ut til "frakkeskjøter" bak, men ikke så utpreget som hos noen av de andre artene i slekten. Antennene er nesten så lange som hodet og pronotum til sammen. Pronotum er stort, med framskytende forhjørner og sterkt rundede sider. Det er svært tett punktert bortsett fra fire blanke lengdestriper. Dekkvingene er også tett punkterte bortsett fra et område foran i midten som er sparsomt punktert og blankt. Beina er mørke.

Levevis 
Larvene utvikler seg i død ved av gran og furu. Den er listet som Sårbar (VU) i Norsk rødliste for arter fra 2015 og 2021.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Europa, unntatt på De britiske øyer. Den mangler også i den østligste, europeiske delen av Russland men kommer igjen i det nordlige Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Elateriformia 
 Overfamilien Buprestoidea 
 Familien praktbiller, Buprestidae 
 Underfamilien praktbiller, Buprestinae 
 kobberpraktbille, Dicerca moesta (Fabricius, 1793)

Referanser

Kilder 
 Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr

Eksterne lenker 
 
 
 Bilde av arten

Praktbiller
Kjose

Kjose er et sted i dagens Larvik kommune. Kjose lå tidligere i Brunlanes kommune før sammenslåingen til storkommunen Larvik. Kjose stasjon ble opprettet 1881 da Vestfoldbanen stod ferdig, og ble nedgradert til en holdeplass inntil traseen langs Farrisvannet ble nedlagt august 2018. I 1917 ble Kjose Idrettslag stiftet.

Fortidsminner

Thjose Magasin

Et av de mest spendende må ha vært Thjose Magasin eller Thjose Anex Bygdemagasin som det het da Brunlaugnæs Faarmandskab vedtok oprettingen i juni 1857. Det første driftsåret var riktignok 1856, og hensikten med slike bygdemagasin var å låne den tidens kapital – sædkorn – til "Sognets fattige Huusmænd som ei har evne til at kiøbe deres Sædekorn". Etter innhøsting ble det lånte kornet "betalt" tilbake. 

Magasinet ble bygd på tomten til Anders Olsen Krogen og lå rett ved siden av jernbanelinjen, mellom dagens aldersboliger (Kroken skole) og gården Kroken.

Stavkirken i Kjose

Stavkirken i Kjose ble første gang omtalt i 1372. Den var innvigd til St. Bartolomeus og skal ha vært en særdeles vakker kirke. I reformasjonstiden ble den plyndret for sine skatter og tilsist forfalt den helt. I 1606 ble en ny trekirke reist, og den sto helt til 1850, da dagens kirke ble bygd. 

Begge disse kirkene var plassert på samme tomt som dagens kirke.

Trekullmile ved Vestrønningen, Omsland

Det ble brent trekull i Kjose i nesten 200 år. Den siste ble brent i 1916 og fortsatt er det mulig å se rester av selve kullmila (kølabånn).

Tinghaugen på Bærug

Dette stedet ble mye brukt i gamle dager, og fungerte som et samlingssted der viktige lokale spørsmål ble avgjort.

Gammel gård på Eikenesøya

Ruinene av gården på Eikenesøya er ennå synlig. I 1865 skal det ha bodd 6 personer på gården. Stedet er hyppig omtalt på grunn av alle de overnaturlige hendelsene der.

Krigsminner

Fra andre verdenskrig er det ennå synlige minner. På Bjørnøya finnes det rester etter en Milorghytte og på Lille Brunkjerringtoppen finnes en dekningsplass for Milorg.

Ridevei Bund – Solum

Den gamle rideveien ble bygd i første halvdel på 1800-tallet.

Referanser

Litteraturliste

Eksterne lenker
 http://www.kjose.no/

Bosetninger i Larvik
Larviks historie
Ospepraktbille

Ospepraktbille (Poecilonota variolosa) er en bille som tilhører familien praktbiller (Buprestidae). Arten finnes i Norge.

Utseende 
En middelsstor (10–19 mm), svart praktbille. Pronotum er svært tett punktert bortsett fra tre blanke lengdestriper. På dekkvingene veksler tett punkterte og upunkterte, blanke områder med hverandre slik at det dannes et sjakkbrettmønster. Antennene er omtrent så lange som hodet og thorax til sammen.

Levevis 
Larvene utvikler seg i død ved av osp. De voksne billene flyr i solskinn fra mai og utover.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Europa, bortsett fra De britiske øyer, og i det nordlige Asia. Den finnes i Norge og er en av de få større praktbillene som ikke er rødlistet hos oss.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Elateriformia 
 Overfamilien Buprestoidea 
 Familien praktbiller, Buprestidae 
 Underfamilien praktbiller, Buprestinae 
 ospepraktbille Poecilonota variolosa  (Paykull, 1799) (= Descarpentriesina variolosa )

Referanser

Kilder 
 
 Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr

Eksterne lenker 
 
 
 Bilde av arten

Praktbiller
Tollef

Tollef (uttales: tållef) er et norsk og svensk mannsnavn dannet som en variant av det norrøne navnet Torleif og betyr Tors etterkommer.

Andre relaterte navn er Talleiv, Tallev, Tellef, Telleiv, Tellev, Tholf, Thorlef, Tolf, Tolleif, Tolleiv, Tollev, Torlif, Torlof og Tøllev.

Utbredelse

|}

Navnet Tollef hadde størst utbredelse i Rogaland og Buskerud i folketellingene fra 1865 og 1900.

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Tollef Mykleby (f. 1844), norsk folkemusiker og komponist
 Tollef Larsson (f. 1918), norsk konsentrasjonsleir-overlevende
 Tollef Monson (f. 1979), amerikansk hundekjører
 Tollef Fog Heen, norsk programmerer
 Tollef Imsdalen, norsk forretningsmann
 Tollef Thorsnes, norsk kunstner
Tollef Mjaugedal ( f. 1978), debattredaktør i Klassekampen (2008- )

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Ann-Mari Tollefsen

Ann-Mari Tollefsen-Amundsen (tidligere Ann-Mari Tollefsen; født 16. august 1957) er en norsk tidligere skøyteløper og sykkelrytter. Hun representerte Drammens Skøiteklub på skøyter. 

Tollefsen vant NM på skøyter, sprint i 1980. Hun tok sølv i 1979 og bronse i 1981 både i NM på skøyter, sprint og NM på skøyter, allround. Hun kom på 24.-plass i VM på skøyter, sprint i 1979, og på 18.-plass i EM på skøyter 1981, damer. Hun deltok også i VM sprint i West Allis i 1980 og VM allround Sainte-Foy (Quebec), Canada i 1981, der hun fikk 20.-plass.

13.-plass er det beste enkeltresultat i internasjonale mesterskap, det fikk hun på  meter i Allround-VM 1981.

I senior NM i landeveissykling fikk Tollefsen sølv i 1974.

Personlige rekorder

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Ann-Mari Tollefsen (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
  Ann-Mari Tollefsen på Speedskatingbase.eu (personlige rekorder, gir gal dato men riktig tid og sted på 3 000 m)
  Ann-Mari Tollefsen på The-Sports.org (noen resultater, men sammenblander flere løpere slik at resultater nyere enn sesongen 1980/81 tilhører andre løpere)
  Ann-Mari Tollefsen  på CycleBase.nl

Norske skøyteløpere
Norske syklister
Norgesmestere i hurtigløp på skøyter – Sprint
Deltakere for Norge i allround-VM på skøyter
Deltakere for Norge i sprint-VM på skøyter
Skøyteløpere for Drammens Skøiteklub
Artikler i skøytesportprosjektet
Addendum

En addendum er på generelt grunnlag et tillegg til et gitt dokument, lagt til i senere utgaver, publiseringer eller opptrykk.

Spesifik bruk

I bøker
I en bok betegner et addendum (av og til som et «appendiks») et supplerende tillegg til hovedverket. Det kan fjerne feil, forklare  inkonsitenser eller på andre vis detaljere eller oppdatere informasjon funnet i boken, spesielt hvis slike problem ble oppdaget for sent til å bli korrigert i hovedarbeidet.

I kontrakter
I andre dokument og da som oftest i kontrakter betegner et addendum et ekstra dokument som ikke var lagt ved hovedkontrakten og vil typisk inneholde flere begrep, spesifikasjoner eller annen type informasjon.

Se også
 Postscript

Eksterne lenker

Dokumenter
Latinske ord og uttrykk
Henry Hermansen

Henry Hermansen (født 13. april 1921 i Lunner, død 18. januar 1997 i Oslo) var en norsk langrennsløper og skiskytter. Han representerte IL i BUL.

Hermansen var ankermann på Oslo Skikrets stafettlag som ble norgesmester både i 1950 og 1951. Han har to 3.-plasser på 17 km fra Ski-NM både i 1949 og 1951. Han var også ankermann på Norges stafettlag som vant bronse i VM på ski i Rumford i 1950.  

Hermansen avsluttet sin karriere som skiskytter. Han vant Norgesmesterskapet i skiskyting 1959, og ble således tidenes første norske mester i skiskyting. Han deltok for Norge i Vinter-OL 1960 i Squaw Valley med 10.-plass på 20 km normaldistanse. Han deltok i VM i 1959 med 10.-plass på 20 km og i 1962 med 14.-plass på 20 km.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Norges Skiskytterforbunds NM-statistikk
 International Biathlon Unions resultatstatistikk

Norske skiskyttere
Skiskyttere under Vinter-OL 1960
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1960
Norgesmestere i skiskyting
Norgesmestere i langrenn
Personer fra Lunner kommune
Fødsler i 1921
Dødsfall i 1997
Deltakere under VM i skiskyting 1959
Deltakere under VM i skiskyting 1962
Bowin gasskraftverk

Bowin gasskraftverk er et varmekraftverk i provinsen Chonburi i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 740 MW fordelt på 2 x 370 MW blokker med kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av Alstom. Brenselkilden er naturgass.

Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd med driftsstart for to blokker i 2003. Operatør er selskapet Glow Group. Selskapet har en 25-års konsesjon hos EGAT.

Se også
 Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

Referanser

Eksterne lenker
 IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
 Referanseliste – Innospin AG, Tyskland (på tysk)..

Varmekraftverk i Thailand
Gasskraftverk i Thailand
La Seu

Le Seu-katedralen er en av de mest berømte katedralene på Mallorca. Den er plassert midt i sentrum av Palma de Mallorca.

La Seu er en gotisk katolsk katedral i Palma de Mallorca, Spania, bygget ved siden av en eksisterende arabisk moské. Den er 121 meter lang, 55 meter bred og 44 meter høy. Designet på spansk "levantino" gotisk stil med påvirkninger fra de nordeuropeiske gotiske. De begynte å bygge i 1229 med kong Jakob I av Aragon i spissen, men de var ikke ferdig før i 1601. Katedralen ligger med utsikt over Parc de la Mar og Middelhavet, beskyttet av de gamle bymurene.

Femti år etter en restaurering av katedralen var påbegynt, ble Antoni Gaudí invitert i 1901 til å overta prosjektet. Gaudí forlot sitt arbeid i 1914 etter en krangel med entreprenøren. De planlagte endringene var hovedsakelig for at katedralen skulle se bra ut, ikke fordi den trengte oppussing. Prosjektet ble kansellert etter kort tid.

Mallorca
Katedraler i Spania
Byggverk på Balearene
Basilica Minor
Festplassen

Festplassen er en åpen plass i Bergen sentrum, ved nordenden av Lille Lungegårdsvann.

Siden 1929 har stedet Festplassen vært sentrum for feiringen av 17. mai i Bergen, og den har også vært arena for mange arrangementer som tivoli, sirkus og den tradisjonelle  lysfesten i sentrum før jul. I perioden 1967 til 2003 var plassen også «midlertidig» parkeringsplass.

I juni 2003 startet arbeidet med å omarbeide Festplassen til slik den fremstår idag. Den gjenåpnet for publikum i november 2004.

Referanser

Eksterne lenker
 

Plasser i Bergen
Bergenhus
Norsk Elektroteknisk Komite

Norsk Elektroteknisk Komite (NEK) har siden etableringen i 1912 forsynt det norske markedet med nasjonale, europeiske og internasjonale elektrotekniske standarder i tråd med teknologisk og markedsmessig utvikling.

NEK er en selvstendig og nøytral organisasjon, og er det norske medlemsorgan i International Electrotechnical Commission (IEC) og European Committee for Electrotechnical Standardization (CENELEC).

NEK har som formål å arbeide for standardisering på det elektrotekniske området og er ansvarlig for utarbeidelse og godkjenning av Norske Elektrotekniske Normer. NEKs overordnede mål er å sikre at Norske Elektrotekniske standarder fullt ut dekker næringslivets, elforsyningens og den offentlige og private sektors behov for standarder med krav til sikkerhet, funksjon og miljø. NEK utgjør, sammen med Standard Norge og Nasjonal kommunikasjonsmyndighet, standardiseringen i Norge.

Det er bare som medlem av NEKs komiteer at norske representanter, deriblant forskriftsmyndigheter, kan delta i det viktige internasjonale komitearbeidet. I mer enn 140 normkomiteer gjør flere enn 700 aktive nasjonale eksperter en viktig innsats på vegne av sine respektive virksomheter og organisasjoner innen nasjonalt og internasjonalt standardiseringsarbeid. Deltakelse i NEKs komiteer gir medlemmene en unik posisjon for direkte påvirkning av fremtidige standarder og derved også forskriftene.

Referanser

Eksterne lenker
 Norsk Elektroteknisk Komite
 CENELEC
 IEC

Norske organisasjoner
Standardiseringsorganisasjoner
Etableringer i 1912
Standarder
Hélder de Souza

Hélder de Souza Martins (født 28. november 1901, død ukjent) var en portugisisk rytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

de Souza vant en olympisk bronsemedalje under OL 1924 i Paris. Han og hesten «Avro» var med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Sverige og Sveits. De andre på laget var José Mouzinho på «Hertugo» og António Borges på hesten «Reginald». de Souza kom på tolvteplass i den individuelle konkurransen i sprangridning med «Avro».

Fire år senere, under sommer-OL 1928 i Amsterdam ble han nummer seksten i den individuelle konkurransen i sprangridning med «Avro» og med det portugisiske laget kom han på sjetteplass.

OL-medaljer 
 1924  Paris -  Bronse i hestesport, sprangridning lag  Portugal

Eksterne lenker 
 

Portugisiske ryttere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1924
Deltakere for Portugal under Sommer-OL 1924
Ryttere under Sommer-OL 1924
Deltakere for Portugal under Sommer-OL 1928
Ryttere under Sommer-OL 1928
Dødsår ikke oppgitt
Fødsler i 1901
Olympiske medaljevinnere i hestesport
Andreas Kim Taegon

Andreas Kim Taegon (hangul: 김대건 안드레아) (født 21. august 1821 i Taegon, Korea, død 16. september 1846 i Seoul, Korea), var en koreansk romersk-katolsk prest og martyr. Han var den første innfødte koreanske prest. Andreas Kim Taegons helgendag feires 20. september.

Han ble født inn i en fornem familie, der foreldrene var konvertitter. Faren Ignatius Kim Chejun, led i 1839 martyrdød for å ha utøvd sin kristne tro, noe som på den tiden var forbudt i det konfucianske Korea. Kim studerte ved presteseminaret i Macao og ble ordinert i Shanghai 17. august 1845. En knapp måned senere kom han tilbake til Korea, men ble kort etter arrestert og utsatt for omfattende tortur. Andreas Kim nektet å frasi seg sin kristne tro og ble halshugd 16. september 1846 i Saenamt'o ved Hanelva i Seoul.

Andreas ble sammen med 79 andre som døde i religiøse forfølgelser mellom 1839 og 1846 saligkåret i juli 1925 av pave Pius XI. 24 andre som døde mellom 1861 og 1867 ble saligkåret i 1968. Alle de 103 koreanske martyrene ble helligkåret av pave Johannes Paul II 6. mai 1984.

Kilder 
 The Book of Saints: A Dictionary of Servants of God. 6th ed. London: Cassell 1994. ISBN 0-304-34357-9

Eksterne lenker 
 
 Fyldig biografi på norsk – katolsk.no
 De 103 Korea-martyrene – katolsk.no

Personer fra Seoul

Katolske martyrer
Koreanske helgener
Koreanske katolske prester
Fødsler i 1821
Dødsfall i 1846
Tobias Henanger

Tobias Johansen Henanger (født 3. desember 1992) er en norsk fotballspiller som fra 31. desember 2018 er klubbløs.
                 
Tobias Johansen Henanger ble kåret av Kongsvingers supportere som årets spiller 2014.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Sarpsborg 08 FF
Fotballspillere for Kongsvinger IL Toppfotball
Fotballspillere for Arendal Fotball
Personer fra Sarpsborg kommune
Fødsler i 1992
Burqin

Burqin (kinesisk: 布尔津; pinyin: Bù'ěrjīn; uigursk: بۇرچىن / Burçin) er et fylke i prefekturet Altay i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.

Om lag 150 km nord for selve byen Burqin ligger innsjøen Kanas, som ansees som svært naturskjønn. Det er naturvernområder i fylket, og i elva Buerjin ble den store Chonghu'er-demningen a nlagt i 2009.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Samferdsel 
Kinas riksvei 217 løper gjennom området. Den begynner i Altay og ender i Kuqa, begge i Xinjiang.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Lokalregjeringens hjemmesider 

Fylker i Xinjiang
Okpai gasskraftverk

Okpai gasskraftverk er et varmekraftverk i Nigerdeltaet i det sørøstre Nigeria. Det har en installert produksjonskapasitet på 385-480 MW, fordelt på én pluss én gassturbiner med kogenerasjon. Anlegget ble bygget ut fra 2001 med ferdigstillelse i 2005.

Brenselkilden er naturgass, og utstyret ble levert av Alstom, Saipem, m.fl. I august 2009 var produksjonseffekten på 281 MW, på grunn av gassmangel.

Eksterne lenker
 Business Day: «Disruption of gas supply to Egbin lowers power supply », 14. august 2009.
 IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Nigeria».

Varmekraftverk i Nigeria
Gasskraftverk i Nigeria
J. D. Hayworth

John David «J.D.» Hayworth Jr. (født 12. juli 1958) er en amerikansk radiovert og politiker som representerer Republikanerne. Han satt i Representantenes hus fra 1995 til 2007 for Arizonas femte distrikt. I kongressvalget 2010 utfordret han den republikanske senatoren John McCain i primærvalget i Arizona, men han fikk bare 32% av stemmene.

Referanser

Eksterne lenker 

Personer fra Guilford County
Personer fra Davidson County i Nord-Carolina
Personer fra Randolph County i Nord-Carolina
Personer fra Forsyth County i Nord-Carolina
Kongressrepresentanter fra Arizona
Rud videregående skole

Rud videregående skole er en kombinert videregående skole i Bærum. Skolen har 7 utdanningsprogram i tillegg til opplæring for minoritetsspråklige og tilrettelagt opplæring. Skolen har vært studiested for Fagskolen Oslo Akershus og har fortsatt opplæring for studenter tilknyttet fagskolestudier.

Utdanningstilbud 
 Bygg- og anleggsteknikk
 Design og håndverk
 Elektrofag
 Elektrofag m/ studiekompetanse 3-årig
 Helse- og sosialfag
 Musikk, dans og drama
 Opplæring for minoritetsspråklige
 Studiespesialisering 
 Teknikk og industriell produksjon
 Teknikk og industriell produksjon m/ studiekompetanse 3-årig
 Tilrettelagt opplæring

De første bygningene på Rud sto klare august 1972, men siden den gang har store deler av de gamle bygningene blitt renovert, og nye bygninger har blitt knyttet til skolen. Rud VGS har totalt 950 elever fordelt over 66 klasser (2009/2010).

Rektorer 

  2017– (tidligere Skien videregående skole) 
  2005–2017
Arne F Opsahl 1995 - 2005
Ottar Wassenden 1984 - 1995
Egil Kjølner 1972 - 1984

Rudrevyen
Rudrevyen er den årlige skolerevyen ved Rud videregående skole i Bærum. Skolen har hatt tradisjon for å sette opp skolerevy i over 20 år, og har vunnet Aftenpostens revypris én gang. Det var i 2004, med revyen Gnist regissert av Henrik Amundsen og Rolf Henrik Schumacher. Rud har i tillegg vunnet Budstikkas revypris seks ganger, alene i 2010 og sammen med Sandvikarevyen i 2012, alene i 2015 og sammen med Askerrevyen, Sandvikarevyen og Vallerrevyen i 2016, og alene i 2019.

Asker og Bærums Budstikke har gitt terningkast til rudrevyen siden år 2000, og har publisert omtale av samtlige revyer. I anmeldelsen fra 1998 innrømmes det for øvrig at "[...] anmeldelsen er skrevet på grunnlag av første halvdel av revyen på grunn av Budstikkas forferdelige deadline."

I 2012 vant revyen 2012, regissert av Simen Sandberg og Nicolay A. Ramm, to priser under Revykavalkaden – «Beste nummer» og «Beste Musikalske Nummer».

I 2014 vant revyen På blå løper, regissert av Håkon Steinholt og Bettina Tykesson, to priser under Revykavalkaden –  «Beste Musikalske Nummer», og Tora Christine Dietrichson vant  «Beste kvinnelige skuespiller».

I 2015 vant revyen Sommerfugleffekten Budstikkas revypris

I 2016 vant revyen GAME OVER Budstikkas revypris sammen med tre andre skoler.

I 2019 vant revyen New York Budstikkas revypris, og var også med i trekningen av både Beste scenografi i Åpen klasse og Beste musikalske innslag med åpningsnummeret.

I 2020 var revyen La oss bygge putefort nominert til Budstikkas revypris, og var nominert til Beste musikalske nummer ved Revykavalkaden for «Progressive briller».

I 2021 ble revyen En Maurodyssé avlyst av rektor Geir Lindblad på grunn av smittesituasjonen, og regler knyttet til smittevern i kommunen.

I 2022 vant revyen Clickbait Budstikkas revypris under Revykavalkaden.

Oversikt over revyene

Referanser

Eksterne lenker
 

Skoler i Bærum
Videregående skoler i Viken
Fagskolen Oslo