alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Den sosialistiske folkerepublikken Albania

Den sosialistiske folkerepublikken Albania (albansk: ) var Albanias navn fra 1976 til 1991. I perioden 1946–1976 het det Folkerepublikken Albania og fra 1944 til 1946 Albanias demokratiske regjering.

Det albanske kommunistpartiet (senere Arbeidets parti) hadde under ledelse av Enver Hoxha sikret seg en god posisjon i oppgjøret mellom de albanske motstandsbevegelsene som fant sted under annen verdenskrig. Da avslutningen nærmet seg satt de opp en interimregjering i Berat i slutten av oktober 1944 og valgte Arbeidets partis generalsekretær Enver Hoxha som statsminister. Regjeringen styrte landet fra frigjøringen 29. november 1944 frem til parlamentsvalget i desember 1945. I valget kunne velgerne stemme enten på Albanias demokratiske front (Fronti Demokratik i Shqipërisë), som ble ledet av kommunistpartiet, eller uavhengige kandidater. Ifølge offisielle tall fikk Albanias demokratiske front 93,7 % av stemmene i valget som hadde en oppslutning på 89,9 % og vant dermed alle 82 plassene.

Den grunnlovgivende forsamlingen trådte sammen 10. januar 1946 og dagen etter ble folkerepublikken erklært. Dermed ble det tidligere monarkiet formelt oppløst og kong Zog og slektninger ble nektet gjeninnreise til landet. Landets nye grunnlov ble utformet etter modell fra Sovjetunionen og Jugoslavia og trådte i kraft 14. mars. Den grunnlovgivende forsamlingen ble da til landets parlamentariske forsamling Folkeforsamlingen.

Referanser

Litteratur 
 

Historiske stater og riker i Europa
Albanias historie
Stater og territorier etablert i 1946
Stater og territorier opphørt i 1991
Sinosfæren

I områdelingvistikk er sinosfæren () en gruppe av land og regioner som er bebodd av et flertall av kinesisk befolkning eller historisk sett ble påvirket av kinesisk kultur. Lingvisten James Matisoff innførte begrepet «sinosfære» i 1990 i kontrast til Indosfæren.

Referanser

Litteratur 

 Joshua A. Fogel, Articulating the Sinosphere: Sino-Japanese Relations in Space and Time (Cambridge, MA: Harvard University Press,  2009. Edwin O. Reischauer Lectures; 2007). ISBN 978-0674032590

Eksterne lenker 
 Asia for Educators. Weatherhead East Asian Institute, Columbia University.

Kinesisk kultur
Rahu

Innen hinduistisk tradisjon er Rahu (symbol: ) et avkuttet hode av en asura som svelger solen eller månen og forårsaker formørkelser. I kunsten er han avbildet som en slange uten kropp som rir en vogn trukket av åtte sorte hester. Rahu er én av navagrahaen (ni planeter) i vedisk astrologi.

Eksterne lenker 
 
 Rahu Astrology Predictions
 Rahu in Vedic Astrology And Complete Rahu Mantra 
 Rahu in Vedic Astrology

Astrologi
Mytologi
MF «Lauvstad»

MF «Lauvstad», er en norsk bilferje som pr. 2017 trafikkerer strekningen Stornes–Bjørnerå i Troms fylke. Ferjen var bygg nummer 58 ved Fiskerstrand Verft, og ble overlevert rederiet Tide Sjø (nå Norled) i 2007.

Historie 
 2007: Satt inn i trafikk i sambandet Volda-Lauvstad
 2014: Satt inn i ferjesambandet Stornes–Bjørnerå

Referanser

Kilder 
 Fiskerstrand verft: Bygg nr.: 58 "Lauvstad" - 2007 Besøkt 14. november 2017
 Troms Fylkestrafikk: Rute 177 Stornes - Bjørnerå (pdf) Besøkt 14. november 2017

Eksterne lenker 
 
 

Norske ferger
Samferdsel i Volda
Sjøfart i Møre og Romsdal
Skip fra 2007
Norled-ferger
Tide-skip
Skip bygget i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Tanganyikaterritoriet

Tanganyikaterritoriet var en britisk koloni mellom 1919 og 1961. Før slutten av første verdenskrig var området del av den tyske kolonien Tysk Østafrika. Etter at krigen brøt ut invaderte britene Tysk Østafrika, men klarte ikke å slå den tyske hæren. Den tyske lederen i Øst-Afrika, Paul Emil von Lettow-Vorbeck, overga seg ikke før Det tyske riket hadde kollapset. Etter dette ga Folkeforbundet kontrollen over området til Storbritannia, som kalte deres del av det tidligere tyske området Tanganyika. Storbritannia holdt Tanganyika som et mandatområde fram til slutten av andre verdenskrig, da det ble holdt som et FN-protektorat.

I 1961 fikk Tanganyikaterritoriet uavhengighet fra Storbritannia, som samvelderiket Tanganyika. Året etter ble det en republikk, men var fortsatt med i Samveldet av nasjoner. Tanganyika utgjør i dag fastlandsdelen av staten Tanzania.

Historie 

Navnet «Tanganyika» (av Tanganyikasjøen) kommer fra swahiliordene  «seil» og  «ubebodd slette» eller «villmark». Det kan enklest forstås som en beskrivelse av Tanganyikasjøen – «seil i villmarka».

Etter at Tyskland tapte første verdenskrig i 1918 ble Tysk Østafrika delt opp mellom vinnerpartene, og det største området ble gitt til Storbritannia (med unntak av Rwanda og Burundi, som gikk til Belgia, og Kiongatriangelet, som gikk til Portugisisk Mosambik. Området trengte nytt navn, og britene kalte hele sin del av Tysk Østafrika for Tanganyika.

I 1927 gikk Tanganyika inn i tollunion og postunion med Kenya og Uganda. Samarbeid mellom disse områdene utvida seg på flere områder, og førte til at Den østafrikanske høykommisjonen (1948–1961) og East African Common Services Organisation (1961–1967) ble oppretta, som var forløpere for Det østafrikanske fellesskap. Landet holdt sitt første valg i 1958 og 1959. Året etter fikk det indre selvstyre, og nye valg ble avholdt. Begge valgene ble vunnet av Tanganyika African National Union, som førte landet til selvstendighet i 1961. Året etter ble et presidentvalg avholdt, som resulterte i at TANUs leder Julius Nyerere ble landets første president.

Eksterne lenker 
 Britisk Empire: The Map Room: Africa: Tanganyika

Tanzanias historie
Tidligere land i Afrika
FNs tilsynsområder
Stater og territorier etablert i 1919
Stater og territorier opphørt i 1961
Andrés Calamaro

Andrés Calamaro (født 22. august 1961 i Buenos Aires) er en argentinsk musiker og låtskriver. Han var med i gruppa Los Abuelos de la Nada, og deretter Los Rodríguez, som gjorde stor suksess på 1990-tallet. Han gikk deretter solo, og har blitt et av de største ikonene innen argentinsk rock, med over 1,3 millioner solgte album.

Diskografi

Los Abuelos de la Nada 
 Los Abuelos de la Nada (1982)
 Vasos y besos (1983)
 Himno de mi corazón (1984)
 En directo desde el Ópera (1985)

Los Rodríguez 
 Buena suerte (1991)
 Disco pirata (1992)
 Sin documentos (1993)
 Palabras más, palabras menos (1995)
 Hasta luego (1997)
 Hasta luego (samle-CD/bok) (2001)
 Para no olvidar (2001)

Solo 
 Hotel Calamaro (1984)
 Vida cruel (1985)
 Por mirarte (1988)
 Nadie sale vivo de aquí (1990)
 Grabaciones encontradas Vol. I (1993)
 Live en Ayacucho 1988 (1994)
 Caballos salvajes (1995)
 Grabaciones encontradas Vol. II (1996)
 Alta Suciedad (1997)
 Las otras caras de Alta Suciedad (1998)
 Una década perdida (1998)
 Honestidad brutal (1999)
 Alta Suciedad (samleutgave) (1999)
 El Salmón (2000)
 Duetos (2001)
 El Cantante (2004)
 El Regreso (2005)
 Tinta Roja (2006)
 Made in Argentina (DVD) (2006)
 El Palacio de las Flores (2006)
 La Lengua Popular (2007)
 Dos son Multitud (sammen med Fito & Fitipaldis) (2008)
 Nada se Pierde (2009)
 On the Rock (2010)

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Argentinske sangere
Personer fra Buenos Aires
Cyanopyge sangaris

Cyanopyge sangaris er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er den eneste arten i sin slekt.

Utseende 
En ganske stor (vingespenn ca. 55 millimeter) og kraftig smyger. Kroppen er ensfarget mørk. Vingene er mørkt grønnlig metalliske bortsett fra en rødoransje flekk ved bakhjørnet av bakvingen.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Colombia, der den er funnet i ca. 1300 meters høyde.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
 Familien smygere, Hesperiidae
 Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
 Gruppen Pyrrhopygini Mabille, 1877
 Slekten Cyanopyge Mielke, 2002 
 Cyanopyge sangaris (Skinner, 1921)

Kilder 
 Brower, A.V.Z. (2007) Cyanopyge på Tree of life 
 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.6. 2012.

Eksterne lenker 
 
 Butterflies of America - Cyanopyge sp. 

Smygere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1921
3JS

3JS er en nederlandsk popgruppe fra Volendam i Nederland. De representerte Nederland under Eurovision Song Contest 2011, og kom på 19.-plass i 2. semifinale.

Bandet ble startet i 2002 og kom inn på nederlandsk nasjonal scene med albumet Watermensen i 2007. Før de ble med i Eurovision Song Contest 2011 hadde de hatt tre album på topp 10 på nederlandske lister så vel som flere singler.

Kilder
Netherlands picks 3Js for Eurovision 2011. Artikkel hos eurovision.tv

 
 
 
 

Band fra 2000-årene
Nederlandske musikkgrupper
Deltakere i Eurovision Song Contest 2011
Ochropyge ruficauda

Ochropyge ruficauda er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er den eneste arten i sin slekt.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter), mørk smyger. Kroppen og vingene er svarte med en litt grønnlig glans. Frynsene langs vingenes ytterkant er skinnende hvite bortsett fra ved bakvingens bakhjørne der de er oransje.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Sør-Amerika, der den er kjent fra det sørlige Brasil og nordlige Argentina.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
 Familien smygere, Hesperiidae
 Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
 Gruppen Pyrrhopygini Mabille, 1877
 Slekten Ochropyge Mielke, 2002 
 Ochropyge ruficauda (Hayward, 1932)

Kilder 
 Brower, A.V.Z. (2007) Ochropyge på Tree of life 
 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.6. 2012.

Eksterne lenker 
 
 Butterflies of America - Ochropyge sp. 

Smygere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1932
Dyr formelt beskrevet av Kenneth Hayward
Pseudocroniades machaon

Pseudocroniades machaon er en sommerfugl som hører til familien smygere (Hesperiidae). Den er den eneste arten i sin slekt.

Utseende 
En middelsstor, gul og svart smyger. Bakvingen har bølgete ytterkant og bakhjørnet trukket litt ut til en kort stjert. Kroppen og vingene er svarte med gulaktige striper, vingefrynsene er oransje ved bakvingens bakhjørne.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
 Familien smygere, Hesperiidae
 Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
 Gruppen Pyrrhopygini Mabille, 1877
 Slekten Pseudocroniades Mielke, 1995 
 Pseudocroniades machaon (Westwood, 1852)

Kilder 
 Brower, A.V.Z. (2007) Pseudocroniades på Tree of life 
 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 3.6. 2012.

Eksterne lenker 
 
 Butterflies of America – Pseudocroniades sp. 

Smygere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1852
Dyr formelt beskrevet av John Obadiah Westwood
Salvatore Sirigu

Salvatore Sirigu (født 12. januar 1987) er en italiensk fotballspiller som spiller for .

Han har tidligere spilt for US Città di Palermo og på utlån hos klubbene US Cremonese og AC Ancona. Sirigu var også en del av Italias tropp under EM i fotball 2012 som tredjemålvakt bak Gianluigi Buffon og Morgan De Sanctis.

Klubbkarriere

Palermo 
Sirigu startet sin fotballkarriere med ungdomsfotball hos Venezia. I 2005 meldte han overgang til US Città di Palermo, hvor han fikk sin førstelagsdebut i 2006/2007-sesongen i en Coppa Italia-kamp mot UC Sampdoria og en europeisk gruppespillkamp mot tyrkiske Fenerbahçe i UEFA-cupen 2006/07. Den 12. juli 2007 ble Sirigu lånt ut til US Cremonese i Lega Pro Prima Divisione for å skaffe ham førstelagserfaring. I den påfølgende sesongen ble han lånt ut til AC Ancona i Serie B, hvor han var andrevalg og kun fikk med seg 15 seriekamper.

Han returnerte til Palermo i forkant av 2009/2010-sesongen, hvor han ble andrevalg bak klubbens nysignering Rubinho. Etter en lengre rekke med uheldige kamper for Rubinho fikk Sirigu tillit av trener og tidligere landslagsmålvakt Walter Zenga, og fikk dermed starte seriekampen mot SS Lazio den 27. september 2009. Kampen, som også var hans første offisielle kamp i Serie A, endte 1–1 hvorpå Sirigu ble kåret til kampens beste spiller. I den påfølgende kampen mot Juventus holdt han nullen, og ble foretrukket som førstelagsmålvakt for resten av sesongen, mens Rubinho i januar 2010 ble lånt ut til AS Livorno Calcio. Frem til sommeren 2011 spilte han 69 seriekamper for Palermo.

Paris Saint-Germain 
Den 28. juli 2011 ble det offentliggjort at Sirigu hadde blitt solgt til den franske klubben Paris Saint-Germain FC for 3,5 millioner euro. Her fikk han umiddelbart konkurranse om førstelagsplassen med den andre målvaktssigneringen Nicolas Douchez, men Sirigu ble ved sesongstart fortrukket fremfor Douchez av trener Carlo Ancelotti.

Landslagskarriere 
Sirigu fikk sin landslagsdebut for  i vennskapskampen mot  den 10. august 2010 (0–1), som også var debuten til landslagstrener Cesare Prandelli. Han ble deretter tatt ut i den italienske troppen til EM i fotball 2012 i Polen og Ukraina av landslagstrener Prandelli.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021. Italia vant EM-finalen mot  3-2, etter straffesparkkonkurranse.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Italienske fotballspillere
Spillere i Fotball-EM 2012
Spillere i Fotball-VM 2014
Spillere i Fotball-EM 2016
Spillere i Fotball-EM 2021
Fotballspillere for US Palermo
Fotballspillere for US Cremonese
Fotballspillere for AC Ancona
Fotballspillere for Paris Saint-Germain FC
Fotballspillere for Sevilla FC
Fotballspillere for CA Osasuna
Fotballspillere for Torino FC
Fotballspillere for Genoa CFC
Fotballspillere for SSC Napoli
Personer fra Nuoro
Frøyhallen

Frøyhallen er en idrettshall som ligger på Kvernaland.
Banen har parkett.

Frøyland IL Innebandy spiller sine hjemmekamper her.

Tidligere spilte Kverneland IBK sine elitekamper her.

Frøyland IL Håndball spiller sine hjemmekamper her

Idrettsanlegg i Rogaland
Byggverk i Time
Sport i Time
Gjesdalhallen

Gjesdalhallen er en idrettshall som ligger på Ålgård. Hallen har to innebandybaner. Den eldste banen har kunstdekke og den nyeste har parkett.

Ålgård Innebandyklubb (Ålgård IBK) spiller sine hjemmekamper her.

Idrettsanlegg i Rogaland
Byggverk i Gjesdal
Sport i Gjesdal
7-Tease

7-Tease er det tolvte studioalbumet av den skotske visesangeren Donovan. Det ble gitt ut i USA i november 1974 og i Storbritannia i januar 1975.

Bakgrunn
Etter at Essence to Essence solgte svakt, gikk Donovan i studio igjen sent i 1974 med en annen produsent og nye sanger. Sangene var ment for et teaterstykke og varierte fra raske sanger til ballader som Donovan hadde blitt kjent for. 

Noen av sangene på 7-Tease har tekstlinjer eller melodier fra tidligere Donovan-sanger. «The Voice of Protest» inneholder en linje om et skip som går «all on her starry way», direkte fra «The Voyage of the Moon» på H.M.S. Donovan. Melodien på «How Silly» er nesten identisk til «A Funny Man» fra H.M.S. Donovan. Siden H.M.S. Donovan solgte dårlig, kan det være at likhetene ikke ble lagt merke til av særlig mange. 

7-Tease gjorde det noe bedre enn forgjengeren i USA, men markerte likevel nedgangen i populariteten til Donovan.

Sporliste
Side en

 «Rock and Roll Souljer» – 3:44
 «Your Broken Heart» – 3:38
 «Salvation Stomp» – 3:13
 «The Ordinary Family» – 4:14
 «Ride-a-Mile» – 4:48
 «Sadness» – 2:38

Side to

 «Moon Rok» – 2:58
 «Love of My Life» – 4:22
 «The Voice of Protest» – 3:20
 «How Silly» – 2:38
 «The Great Song of the Sky» – 2:45
 «The Quest» – 3:30

2004-utgaven

 «Rock and Roll Souljer» – 3:44
 «Your Broken Heart» – 3:38
 «Salvation Stomp» – 3:13
 «The Ordinary Family» – 4:14
 «Ride-a-Mile» – 4:48
 «Sadness» – 2:38
 «Moon Rok» – 2:58
 «Love of My Life» – 4:22
 «The Voice of Protest» – 3:20
 «How Silly» – 2:38
 «The Great Song of the Sky» – 2:45
 «The Quest» – 3:30

Bonusspor

 «Rock and Roll Souljer» (singelversjon) – 2:48
 «Salvation Stomp» (singelversjon, mono) – 2:47
 «Age of Treason» – 4:21
 «What the Soul Desires» – 2:33

Eksterne lenker 
 
 7-Tease – Donovan Unofficial Site

Donovan-album
Musikkalbum fra 1974
Klepphallen

Klepphallen er en idrettshall i Klepp kommune. Hallen inneholder også en svømmehall. Klepp Innebandyklubb bruker hallen som sin hjemmearena.

Idrettsanlegg i Rogaland
Byggverk i Klepp
Sport i Klepp
Lurahallen

Lurahallen er en idrettshall på Lura i Sandnes.

Innebandy 
Lura IL Innebandy spiller sine hjemmekamper i Lurahallen. Klubben deltar i 1. divisjon Rogaland.

Eksterne lenker 
 

Idrettsanlegg i Rogaland
Byggverk i Sandnes
Sport i Sandnes
Lyehallen

Lyehallen er en idrettshall som ligger på Lyefjell i Time kommune.

Innebandy 
Lye IL Innebandy har Lyehallen som hjemmearena og spilte sesongen 2011/2012 i eliteserien i innebandy.
Laget rykket ned, men har ambisjoner om å rykke opp igjen raskest mulig.

Idrettsanlegg i Rogaland
Byggverk i Time
Sport i Time
Norheimhallen

Norheimhallen er en idrettshall på Norheim på Karmøy.

Innebandy 
Torvastad IL Innebandy og Kolnes IL Innebandy har Norheimhallen som hjemmearena.

Idrettsanlegg i Rogaland
Byggverk i Karmøy
Sport i Karmøy
SiS Sportssenter

SiS Sportssenter er et treningssenter eid av studentsamskipnaden i Stavanger.  Senteret som åpnet i 2005, ligger på campus til Universitetet i Stavanger på Ullandhaug. Senteret er på nesten 6000 m2 og inneholder idrettsflate som brukes blant annet til innebandy, håndball, basketball og volleyball. SiS Sportssenter har styrketreningssal, performance-etasje, 3 gruppetreningssaler med ca 100 gruppetimer pr uke og klatrevegg samt 2 squashhaller. Senteret er Rogalands største og betjener studenter og lokalbefolkningen i Stavanger.

UISI holder sine innetreninger i forskjellige idretter på SiS sportssenter og har hallen som hjemmebane.

Eksterne lenker 
 

Idrettsanlegg i Stavanger
Basketballhaller i Norge
Idrettshaller i Norge
Solahallen

Solahallen består av en idrettshall og en svømmehall. Idrettshallen brukes av Sola Håndball, Sola Turn og Sola Innebandyklubb. 

Hallen ligger i Åsenvegen på Sola.

Innebandy 
Sola Innebandyklubb, også kalt Sola Goats, spiller sine hjemmekamper i Solahallen. 

Sport i Sola
Idrettsanlegg i Rogaland
Byggverk i Sola
Sørlige Yan

Sørlige Yàn (hanzi: 南凉; hanyu pinyin: Nányàn) regnes som et av sekstenkongerikene i Kinas historie, grunnlagt av Mùróng-familien av xianbeisk etnisitet. Det eksisterte samtidig med  Jìn-dynastiet i Sør-Kina, og dets territorium lå stort sett i det som i dag er Shandong. Rikets grunnlegger Murong De var sønnen til Murong Huang og broren til Murong Jun og Murong Chui, og dermed en keiserlig prins i både Tidlige Yan og Senere Yan. 

Alle Nánliángs herskere erklærte seg for keiser.

Nányans herskere

Litteratur 
 Thomas J. Barfield: The Perilous Frontier: Nomadic Empires and China. Blackwell, Cambridge (MA)/Oxford 1989
 Albert E. Dien: Six Dynasties Civilization. Yale University Press, New Haven/London 2007.
 David A. Graff: Medieval Chinese warfare, 300–900. Routledge, London o. a. 2002

Kinesiske dynastier
Tidligere land i Asia
Nordlige Yan

Nordlige Yan (hanzi: 北燕; hanyu pinyin: Bĕiyàn) regnes som et av sekstenkongerikene i Kinas historie, og hadde sitt senter i dagens Liaoning. Den første herskeren, Murong Yun, var en etnisk koreaner og etterkommer fra riket Goguryeos herskere, mens de to følgende herskerne fra Féng-familien var hànkinesere, og derfor blir staten beskrevet som etnisk hànkinesisk.

Alle Bĕiyàns herskere erklærte seg for keiser.

Bĕiyàns herskere

Litteratur 
 Thomas J. Barfield: The Perilous Frontier: Nomadic Empires and China. Blackwell, Cambridge (MA)/Oxford 1989
 Albert E. Dien: Six Dynasties Civilization. Yale University Press, New Haven/London 2007.
 David A. Graff: Medieval Chinese warfare, 300–900. Routledge, London o. a. 2002

Kinesiske dynastier
Tidligere land i Asia
Stater og territorier etablert i 407
Stater og territorier opphørt i 430-årene
Opphør i 436
Xia (sekstenkongerikene)

Xià (hanzi: 夏) regnes som et av sekstenkongerikene i Kinas historie. Det ble grunnlagt av den xiongnuiske Tiěfú-stammen (tradisjonell kinesisk: 鐵弗; forenklet kinesisk: 铁弗), hvis høvdinger hadde familineanvet Liú. I 407 opprettet tiěfúhøvdingen Liu Bobo, som samtidig forandret familienavnet til Hèlián. 

Selv om Xià bare varte fram til 431, var dets hovedstad Tongwancheng i Ordos en godt befestet og moderne by som kom til å tjene som grensegarnison fram til Song-dynastiet. Dens ruiner ble oppdaget under Qing-dynastiet, og kan i dag fremdeles ses i Indre Mongolia. 

Weishu beretter at Liu Kurens stamme, kalt Dugu, var etterkommere etter xiongnuene. Yao Weiyuan (姚薇元) mente at Dugu var et alternativt navn for Tuge (屠各), den xiongnuiske aristokratiske klanen som overtok etternavnet Liú, hvis medlemmer også styrte over staten Tidligere Zhao. Videre mener han at "Tuge" er en alternativ form av "Tuhe" (徒河), som er den grenen av xianbeiene som Murong-familien nedstammet fra. Liú-familien (Dugu) var også kjent som Tiěfú, et begrep som betydde at de hadde xiongnuiske fedre og xianbeiske mødre. Derfor er det rimelig å regne med at Dugu var i alle fall halvt xianbeisk. 

Alle Xiàs herskere erklærte seg for keiser.

Tiěfústammen og Xiàs herskere

Litteratur 
 Thomas J. Barfield: The Perilous Frontier: Nomadic Empires and China. Blackwell, Cambridge (MA)/Oxford 1989
 Albert E. Dien: Six Dynasties Civilization. Yale University Press, New Haven/London 2007.
 David A. Graff: Medieval Chinese warfare, 300–900. Routledge, London o. a. 2002

Kinesiske dynastier
Tidligere land i Asia
Stater og territorier etablert i 407
Stater og territorier opphørt i 430-årene
Opphør i 431
Wu hu

Wǔ hú (pinyin; hanzi: 五胡) eller de fem barbariske stammene er et kinesisk begrep for ikke-kinesiske nomadiske folk fra nord som innvandret til Kina, hvor de som satte i gang Wu hu-opprøret i 304 til 316 mot Jìn-dynastiet og opprettet mange av sekstenkongerikene i en periode fra 304 til 439 e.Kr. 

Begrepet wǔ hú ble først brukt i historieverket Shiliuguo Chunqiu. Flere andre begreper (xiongnu, hu, zhuhu) har omtrent samme betydning – ikkekinesiske folkegrupper som innvandret til Kina under Jìn-dynastiet. De fem stammene defineres som regel som xiongnu, xianbei, di, qiang og jie, mens noen historikere kan ha sine egne definisjoner.

Senere historikere har funnet ut at det i virkeligheten var flere enn fem stammer som tok del i hendelsene. 

Kinas historie