alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Jonny Evans

Jonathan Grant Evans (født 3. januar 1988) er en nordirsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Leicester City FC.

Evans er bror til Blackburn-spilleren Corry Evans.

Evans debuterte for Manchester United i ligacup-kampen mot Coventry City den 26. september 2007.

Evans var utlånt til Sunderland i to perioder, fra desember 2006 og ut sesongen, og fra januar 2008 og ut den sesongen. Her gjorde han sakene svært bra. I 2008/09-sesongen var han en viktig spiller da Manchester United ble ligamestere.

Etter flere år i Manchester United FC ble det offentliggjort den 29. august 2015 at Evans ikke lenger inngår i planene til den engelske storklubben og at han ble solgt til WBA.

Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Meritter 
Sunderland
 Football League Championship (1): 2006–07

Manchester United
 Premier League (3): 2008–09, 2010–11, 2012–13
 Ligacupen (2): 2008–09, 2009–10
 FA Community Shield (3): 2010, 2011, 2013
 FIFA Club World Cup (1): 2008

Karriere som spiller (alle turneringer) 
Per 23. april 2013

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Jonny Evans' profil på manutd.com (engelsk)

Nordirske fotballspillere
Spillere i Fotball-EM 2016
Fotballspillere for Manchester United FC
Fotballspillere for Royal Antwerp FC
Fotballspillere for Sunderland AFC
Fotballspillere for West Bromwich Albion FC
Fotballspillere for Leicester City FC
Personer fra Belfast
Bygningsvern

Bygningsvern er et overordnet begrep som både omfatter administrativt og opinionsdannende arbeid, samt den fysiske siden, bygningspleien.

Dette omfatter beskyttelse, rehabilitering og pleie av bygninger som har antikvarisk verdi. Vern av antikvariske bygninger er underlagt lovfestede retningslinjer, primært nedfelt i kulturminneloven og forskrifter til denne.

Det finnes om lag 3800 fredede bygninger i Norge, der anslagsvis 2300 er i privat eie. I tillegg kommer et stort antall bygninger med status som bevaringsverdige.

Av 276 profane middelalderbygninger er 21 bygd i stein, resten er av tre. 85 prosent av dem er restaurert, de fleste på gårder. Det finnes 70 ruiner av klostre, festninganlegg og bygninger fra middelalderen. Det er 154 steinkirker fra middelalderen. I tillegg er Norge i den unike situasjonen at det er det landet i verden som har flest tømmerhus fra middelalderen.

Se også
 Kulturvern
 Kulturminneloven
 Kulturminnevern
 Ruiner

Referanser

Eksterne lenker
 Miljøstatus i Norge: Gamle bygninger
 Miljøstatus i Norge: Fredete bygninger
 Miljøstatus i Norge: Fredete bygninger på kart

Bygningsvern

fr:Monument historique (Espagne)
Church of Christ (Temple Lot)

Church of Christ (Temple Lot) er et trossamfunn og en retning innen De siste dagers hellige. De har noen ganger blitt populært omtalt som Hedrickitter.

Samfunnet ble til rundt en gruppe som anså visse av åpenbaringene til Joseph Smith som sanne, men forkastet andre. De fulgte etterhvert Granville Hedrick som sin åndelige leder og hevdet å motta egne åpenbaringer. De etablerte seg i Missouri der de la planer om å bygge et stort tempel. 

Samfunnet ledes ikke av en profet og har ikke noe presidentskap. Deres øverste organ er et råd av tolv apostler. De anser Bibelen og Mormons bok som hellige skrifter, men anerkjenner ikke alt i Lære og pakter.

Plassering i Siste dagers hellige-bevegelsen

Eksterne lenker 
 

Siste dagers hellige
Amos

Amos (hebraisk:  – ʿĀmôs) var en profet i Bibelen som har gitt navn til Amos' bok. Amos ble født i Tekoa i Juda rike, og levde der som hyrde før han fikk profetkall. Han regnes til de 12 «små profeter» i Bibelen. I Amos-boka i Bibelen heter det at han fremsatte sine syner da Ussia var konge i Juda (786 – 746 f.Kr) og Jeroboam II konge i det daværende Israel, altså Nordriket (783 – 743 f.Kr).

Rundt år 752 f.Kr begynte Amos som profet. Han reiste til Betel som lå i Nordriket. Han stormet inn i Betels gamle helligdom og avbrøt en pågående seremoni med sin dommedagsprofeti. Amos understreker at hans profeti ikke skal forherlige Israel, men sikre sosial rettferd.

I denne situasjonen fremstod Amos som en domsprofet. «Gjør deg rede til å møte din Gud» er budskapet hans under den store høstfesten i Betel. Øverstepresten i Betel, Amasja, truet ham til å slutte med sine profetier, og Amos ble også beskyldt for å ville styrte kong Jeroboam:
For Amos har sagt: Jeroboam skal dø for sverd, og israelittene skal føres bort som fanger fra sitt land.» Han fikk da beskjed om at han ikke lenger fikk tale profetord i Betel; «for det er en kongelig helligdom, ja, et rikstempel».

Referanser

Litteratur
 Bjørndalen, Anders Jørgen Untersuchungen zur allegorischen Rede der Propheten Amos und Jesaja  – Berlin : de Gruyter, 1986 – XI, 398 sider ; 24 cm. – (Beiheft zur Zeitschrift für die alttestamentliche Wissenschaft ; 165). – (224). – Opprinnelig presentert som avhandling (doktorgrad) – Universitetet i Oslo, 1982. – Bibliografi: s. [356]-387. – Har forfatterregister og sakregister ISBN 3-11-010105-X  

 Barstad, Hans Magnus The religious polemics of Amos : studies in the preaching of Am 2,7B-8; 4,1-13; 5,1-27; 6,4-7; 8,14. – Leiden : E.J. Brill, 1984. – XIV, 244 s. ; 25 cm. –  Bibliografi: s. 202-226. – ISBN 90-04-07017-6 Har forfatterregister, skriftstedregister og emneordregister

 Rian, Dagfinn Så sier Herren : forelesninger over utvalgte tekster fra profetene Amos, Jesaja og Deutero-Jesaja – Trondheim : Tapir, 1977. – 134 s. – ISBN 82-519-0217-7 

 Kapelrud, Arvid Schou Central ideas in Amos – Oslo : Universitetsforlaget, 1971 – 86 sider 

 Sandved, Johannes Fortolkning til profetene Amos, Obadias og Jonas – Oslo : Lutherstiftelsen, Lunde, 1971 – 240 sider – (Bibelverket)

 Seierstad, Ivar P. Die Offenbarungserlebnisse der Propheten Amos, Jesaja und Jeremia : Eine Untersuchung der Erlebnisvorgänge unter besonderer Berücksichtigung ihrer religiös-sittlichen Art und Auswirkung. – 2. Aufl. – Oslo : Universitetsforlaget, 1965 – S. 3-271. – (Scandinavian university books). – (224). – Avhandling (doktorgrad)

Eksterne lenker 
 Amos bok hos bibelen.no

Amos
Bjørn Willadsen

Bjørn Willadsen (født 12. juli 1962) er en norsk jazzmusiker (piano), låtskriver og administrator. Han er opprinnelig fra Harstad og har vært bosatt i Trøndelag siden 1982.

Han er utdannet siv.ing. i industriell økonomi fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i 1989. Diplomoppgaven var en ringvirkningsanalyse av Festspillene i Nord-Norge. Han har i tillegg en master i musikk (1992). Hovedoppgaven hadde tittelen Standards Live. Keith Jarrett, Jack DeJohnette, Gary Peacock. En analyse av stil, struktur og samspillteknikk (1991). Willadsen har skrevet musikk for kor, korps, TV med mer. Han ga ut fire CD-er under eget navn og på eget selskap (BWM records). Han har undervist ved Musikkvitenskapelig institutt ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet og Trondheim katedralskole. 

Willadsen har siden 2000 vært daglig leder for Midtnorsk Jazzsenter og administrerer prosjekter som Trondheim Jazzorkester og Trondheim Voices.

Utgivelser 
 Skarland (BWM records, 1993).  Bjørn Willadsen Band: Ernst-Wiggo Sandbakk trommer og Hans Mathisen gitar, Svein Folkvord bass og  Tor Yttredal sopransax , Bjørn Willadsen – piano
 Toner fra Nidaros, (BWM records, 1996) med Isa Katharina Gericke – vokal, Knut Stiklestad -vokal, Tor Yttredal -sax, Terje Venaas -bass,Trond Kopperud -trommer
 Julesong (BWM records 1995), Bjørn Willadsen – keyboards & Siri Nordli Leirvik – vokal
 Sånn vil du ha meg-(BWM records, 1998) Bjørn Willadsen Band: Siri Gellein -vokal, Tore Johansen  – trompet, Per Zanussi -bass,Trond Kopperud -trommer, Bjørn Willadsen – piano / komponist

Utmerkelser 
 1st Prize USA Songwriting Competition (Instrumental Category/2002) for låta "Nangijala" fra CD-en Skarland.
 Trondheim Jazzfestivals Ærespris (2006)

Norske jazzpianister
Personer fra Harstad kommune
Norske sivilingeniører
Fødsler i 1962
Anne Alvik

Anne Alvik (født 7. mai 1937 i Namsos) er norsk lege og tidligere helsedirektør.

Hun tok medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1962. Hun ble Master of Science i Community Medicine ved  London School of Hygiene and Tropical Medicine 1980. Anne Alvik har lederopplæring («Solstrandkurset») ved Administrativt forskningsfond 1983-84, og er spesialist i samfunnsmedisin fra 1985.

Etter turnustjenesten var hun sykehuslege i to år, og arbeidet deretter i en årrekke i ulike legestillinger i primærhelsetjenesten. 

Fra 1977 til 1982 var hun assisterende overlege i Helsedirektoratet og fra 1982-85 assisterende fylkeslege i Akershus. Anne Alvik ble utnevnt til medisinalråd/assisterende helsedirektør i 1985. Hennes overordnede, Torbjørn Mork, døde brått i 1992, og Alvik overtok for ham som konstituert helsedirektør og leder for Helsedirektoratet (fra 1. januar 1994 Statens helsetilsyn), og ble formelt utnevnt til embetet i august 1993. Hun fratrådte i 2000 etter mediekritikk i den såkalte Bærum-saken som gjaldt en lege ved Bærum sykehus som hadde anvendt terminal sedering. Det ble påstått at saken var et eksempel på aktiv dødshjelp. Anne Alvik utga i 2010 en bok om denne saken og sin avgang. Hun ble etterfulgt av Lars E. Hanssen. 

Fra 2000 til 2007 var hun seniorrådgiver ved Senter for helsetjenesteforskning (HELTEF) og Universitetet i Oslo, Institutt for allmenn- og samfunnsmedisin.

Anne Alvik var delegat til Verdens helseorganisasjon (WHO) 1990-2000 og styremedlem i WHO 1997-2000. Hun var delegat til Public Health Committee under Europarådet 1988-92.

Hun har vært medlem i flere offentlige råd og utvalg, blant annet Hovedkomitéen for norsk forskning, Grøholtutvalget om forskningsrådsstrukturen og områdestyret for Medisin og helse i Norges forskningsråd. Fra 1986 til 1992 var hun leder av aksjonskomitéen ved atomulykker. Anne Alvik var medlem i kommunestyret i Ås og fylkestinget i Akershus for Det Nye Folkepartiet 1975-79, og gruppesekretær for partiet i Stortinget 1975-76. Hun hadde sentrale tillitsverv i Den norske lægeforening 1981-85.

Referanser

Se også 
 Statens helsetilsyn

Eksterne lenker 
 Festskrift til Anne Alvik på 70-årsdagen 7. mai 2007. Tidsskriftet Michael 2/2007
 Anne Alviks hjemmeside spesielt angående saksbehandlingen under Bærumssaken

Norske leger
Norske embets- og tjenestemenn
Personer fra Namsos kommune
Fødsler i 1937
Melkisedek

Melkisedek var ifølge Bibelen en konge som levde på Abrahams tid. 

Melkisedek omtales som konge og prest i Salem, som senere ble til Jerusalem. Han gav Abraham en velsignelse etter seieren over fire konger som hadde tatt Lot til fange. 

I Det nye testamente sies det at Jesus skal være prest «på Melkisedeks måte».

Hos De siste dagers hellige (mormonene) kalles en del av organisasjonen Melkisedeks prestedømme. Melkisedeks prestedømme regnes for prestedømmet etter Guds sønns orden som israelittene ikke fikk del i, men som har blitt gjenopprettet for de kristne. Alle verdige menn innvies til det etter først å ha vært innviet til Arons prestedømme.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kasper Dalgaard, Melkisedek - præstekonge, ærkeengel og ludersøn

Bibelske personer
Southern Baptist Convention

Southern Baptist Convention (forkortet SBC, på norsk ofte kalt «sørstatsbaptistene») er verdens største baptistiske kirkesamfunn og det største protestantiske kirkesamfunnet i USA med 15 millioner medlemmer i 2017. Sørstatsbaptistene regnes til den evangelikale kristendommen.

Det kristne samfunnet ble dannet i 1845 etter en splittelse i den amerikanske baptistbevegelsen over synet på Bibelen og slaveriet i USA. På denne tiden opplevde baptistiske og metodistiske kirker sterk vekkelse og vekst, og sørstatsbaptistene forsvarte de hvites rett til svarte slaver, i motsetning til «nordstatsbaptistene». Ved etableringen befant medlemmene seg hovedsakelig i sørstatene, derav navnet som er beholdt siden. 

Det teologiske forsvaret for slavehold ble etter hvert helt forlatt, den første svarte studenten ble tatt opp ved pastorstudiet i 1940, og kirkesamfunnet støttet borgerrettsbevegelsen i 1950- og 1960-årene. En stor andel av medlemmene i kirkesamfunnet har nå afroamerikansk og latinamerikansk bakgrunn.

Det er menigheter tilsluttet sørstatsbaptistene over hele USA, og  samfunnet har i dag også internasjonal utbredelse. Kirkesamfunnet driver utstrakt misjon over hele verden, og har også støttet arbeid i Norge. Den daglige ledelse for sørstatsbaptistene har presidenten, som velges for ett år. 

Sørstatsbaptistene holder frem Bibelen som Guds ufeilbarlige ord, og som den fullstendige åpenbaring til menneskene. Sosial orden og familieliv vektlegges. En grunntanke er at kristne skal oppfordre til fred og unngå krig.

I 1970-årene forsøkte krefter innenfor sørstatsbaptistene å forandre læren i mer liberal teologisk retning. Dette resulterte i en motreaksjon fra den konservative «bibeltro» hovedfløyen i kirkesamfunnet. Over noen år var det derfor uro mellom disse fløyene og sørstatsbaptistene forlot World Baptist Alliance fordi man mente at denne organisasjonen formidlet liberale tanker og holdninger.

Kjente medlemmer
Flere kjente personer i amerikansk samfunnsliv har hatt tilhørighet til sørstatsbaptistene: den rasistiske baptistpastoren Thomas Dixon Jr. (1884–1946) som skrev bøkene bak filmen En nasjons fødsel som vekte til live Ku Klux Klan, den kjente verdensevangelisten Billy Graham (1918–2018), USAs tidligere presidenter Bill Clinton, Jimmy Carter og Harry S. Truman, og USAs tidligere visepresident Al Gore. Clinton, Carter og Gore har brutt med kirken over likestillingsspørsmål. Skuespilleren Brad Pitt og popsangeren Britney Spears er oppdratt som sørstatsbaptister, men har ikke lenger tilknytning til kirken.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Mer info om Southern Baptist Convention (Sørstatsbaptistene) og andre baptister

Baptistene
Raikou

Raikou er en av de legendariske pokémon i 2. generasjon. Den er av typen Electric (elektrisk) Pokémon.

Raikou sies å være personifiseringa av lynet.

Navnet kommer kanskje av det japanske ordet for lyn.

Raikou er nr. 243 i National Dex.

Raikou er den tyngste Pokémonen som er gul.

Eksterne lenker 
 Raikou på Pokémon Wiki

Pokémoner
Entei

Entei er en legendarisk pokémon fra Pokémon-universet, skapt av Nintendo og Game Freak. Ken Sugimori er den som har tegnet og utviklet Entei. Entei gjorde sitt første innhopp i spillene Pokémon Gold og Pokémon Silver, og har senere vært med i filmer som Pokémon 3: The Movie, og mye annet laget av Pokémon som for eksempel Pokémon-kort og -figurer. Pokémon Gold og Silver er andregenerasjons spill, og kom etter de fire originalspillene Pokémon Blue, Pokémon Red, Pokémon Yellow og Pokémon Green. Entei er nummer 244 i National Dex, mellom de to andre legendariske pokémonene, Raikou og Suicune.

Entei er kjent som den vulkanske pokémon, og ble født under et vulkanutbrudd. Navnet kommer antakeligvis fra det japanske ordet «enten», som betyr «flammende varme», og det japanske ordet «teii», som betyr «keiserlig majestet».

Spilldata 
Entei er en andre generasjonspokémon, og er nummer 244 i Pokédex. Han er en flammetype og er spesielt svak mot pokémontypene ground, rock og water. Entei kan ikke utvikles. Han har basestats på til sammen 580 poeng. Entei er 2,1 meter høy og veier 198 kg.

Opptredener

Spill 
Entei sin første opptreden er i Game Boy Advance-spillene Pokémon Gold og Pokémon Silver, som ble utgitt 21. september 1994. I disse spillene er Entei sammen med de to andre legendariske Pokémonene, Raikou og Suicune veldig vanskelige å fange siden de konstant er i bevegelse og prøver å flykte ved første anledning fra en «battle». De tre legendariske Pokémonene kommer senere tilbake i spillene Pokémon Fire Red og Leaf Green som ble utgitt 29. januar 2004 i Japan. For å få Entei må spilleren velge Bulbasaur som startpokemon, fremdeles vil Entei oppføre seg slik han gjorde i Pokémon Gold og Silver. Senere dukket Entei opp i de nyere spillene Pokémon HeartGold og SoulSilver, som ble utgitt i Japan 12. september 2009. Entei er også med i Pokémon Ranger, Super Smash Bros og kan lastes ned som en «Shiny» Pokémon fra Gamestop i Pokémon Black og White.

Film og annet 
I Pokémon-filmen Pokémon 3: The Movie, var Entei hovedpersonen. Entei er også med i filmen Pokémon: Zoroark: Master of Illusions.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Entei på Serebii
 Entei på Smogon

Pokémoner
Darron Gibson

Darron Gibson (født 25. oktober 1987) er en irsk fotballspiller som fra februar 2020 spiller for Salford City i League Two i England

Han er midtbanespiller og kom til Manchester United som junior. Han spiller også for s U19-landslag. I 2005 bestemte han seg for å ikke spille for landet han tidligere hadde representert, Nord-Irland. Han ville heller få sin «drøm oppfylt» ved å representere Irland på internasjonalt nivå. 

Den 28. oktober 2005 fikk han sin første kamp på a-laget da United spilte en Ligacup-kamp. Han er tidligere elev ved St. Columb's College i Derry. 

Gibson blir sett på som en sterk og atletisk midtbanespiller som både kan angripe og forsvare. I mai 2006 ble han kåret til årets unge spiller i Manchester United.

I oktober 2007 ble Gibson utlånt til Wolves, og var der resten av sesongen.

I januar 2012 signerte Gibson en fire og et halv års kontrakt med Everton. Han skårte sitt første mål for Everton mot Manchester City 31. januar 2012. Målet førte til at Manchester United sto likt med antall poeng med Manchester City, Alex Ferguson uttalte at det hele var en del av planen hans, som i referanse til at Gibson ble solgt fra Manchester United til Everton.

I Januar 2012 signerte Gibson for Everton, hvor han spilte frem til 2017 og skåret 2 mål. 

I Januar 2017 ble han signert av Sunderland. I Sunderland skåret Gibson ingen mål på 30 kamper før han signerte for Wigan Athletic med en fri overgang i august 2018. Der spilte han ut sesongen til kontrakten hans gikk ut 1. juni 2019.

I et halvt år var Gibson kontraktløs, til han i januar 2020 ble signert av Salford City som spiller i League Two. Den fjerde høyeste divisjonen i England.

Karriere som spiller (alle turneringer) 
Per 4. desember 2013

Referanser

Eksterne lenker 
 

Irske fotballspillere
Spillere i Fotball-EM 2012
Fotballspillere for Manchester United FC
Fotballspillere for Royal Antwerp FC
Fotballspillere for Wolverhampton Wanderers FC
Fotballspillere for Everton FC
Personer fra Derry
Sandnes idrettspark

Sandnes idrettspark ligger på Trones i Sandnes i Rogaland. Sandnes idrettspark er eid av Sandnes kommune og blir brukt av Sandnes Ulf (fotball) og Sandnes Idrettslag (friidrett). Parken består av Sandnes stadion for friidrett og fotball, Giskehallen idretts- og svømmehall, tennisanlegg, kunstgrasbaner, treningsbaner med gras, flomlysbaner med grus, rullebrett-område, samt diverse turveier og joggestier.

Fotballbaner 
Sandnes idrettspark har følgende gressbaner (pluss info om banene):
- Sandnes Idrettspark hovedbane 1: 105x67m, VIP-rom med høyttaleranlegg samt tribune med kapasitet til ca. 1 500 personer. Ni garderober tilgjengelig på Sandnes idrettspark, et sett store fotballmål
- Sandnes Idrettspark Giskefelt 1: 103x64m, garderober tilgjengelig på Sandnes idrettspark, to sett store fotballmål.
- Sandnes Idrettspark Giskefelt 2: Garderober tilgjengelig på Sandnes idrettspark.

Sandnes idrettspark har følgende kunstgress- og grusbaner (pluss info om banene):
- Sandnes Idrettspark hovedbane 2 (kunstgress): 106x67 m, garderober tilgjengelig på Sandnes idrettspark, to sett store fotballmål.
- Gymnasbanen (grus): 95x55 m, garderober tilgjengelig på Sandnes idrettspark, et sett store fotballmål.
- Flomlysbanen (grus): 94x60 m, garderober tilgjengelig på Sandnes idrettspark, et sett store fotballmål.

Dagens prosjekter ved Sandnes idrettspark 
I 2006 fikk Sandnes idrettspark kunstgressbane. Kunstgressbanen sto klar i starten av oktober 2006, mens offisiell åpning av banen gikk av stabelen onsdag 1. november 2006. Kunstgressbanen hadde en kostnad på 10,5 millioner kroner og måler 106 x 67 meter. I utgangspunktet skal kunstgressbanen benyttes året rundt, med unntak av når det er snø og is på banen. Banen vil ikke måkes for snø da dette gir unødvendig slitasje, blant annet ved at gummikulene blir "fraktet" av banen i snøen. Med godt vedlikehold håpes det at banen skal holde i 12 år. 

Kunstgressbanen er en del av et utbyggingsprosjekt på Sandnes idrettspark. I dette prosjektet inngår den nevnte kunstgressbanen, utbygging av Ulf-huset, parkeringsplass like ved kunstgressbanen, utbygging av treningsfeltet samt bedre fasiliteter rundt Sandnes idrettspark.

Det foreligger planer om å bygge fotballhall på Sandnes idrettspark. Planene om selve hallen er klare, men det er tomten som er det store spørsmålet. Man ønsker at hallen skal ligge nærmest mulig Sandnes idrettspark. Næringslivsmannen Tore Christiansen har lovet å stille opp med 15-20 millioner kroner om Sandnes kommune stiller med tomt.

I slutten av mai 2007 ble det også klart at Sandnes Ulf vurderer et nytt stadion med tanke på et eventuelt opprykk til 1. divisjon. Ettersom dagens stadion ikke tilfredsstiller kravene Norges fotballforbund stiller til 1. divisjonsspill, blir Sandnes Ulf tvunget til å se etter andre alternativer. Foreløpig er det foreslått en ny arena på Brueland med en kapasitet på rundt 3 000 tilskuere.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballstadioner i Norge
Friidrettsarenaer i Norge
Idrettsanlegg i Rogaland
Sport i Sandnes
Atlantic Records

Atlantic Records er et amerikansk plateselskap som eies av Atlantic Records Group. Det ble stiftet i 1947 av Ahmet Ertegün og Herb Abramson. Plateselskapet er mest kjent for sin satsing hovedsakelig innen musikksjangere som rhythm & blues, rock 'n' roll og jazz, men har også flere artister i sjangrene rock, pop, hard rock og progressiv rock.

Artister med utgivelser på Atlantic (utvalg)

Nåværende

AC/DC
Toni Braxton
James Blunt
Crosby, Stills, Nash & Young
Phil Collins (USA og Canada)
Craig David
John Coltrane (avdød)
The Corrs
King Crimson
Lupe Fiasco
Wilson Pickett
Rush
The Shadows
Skillet
Stone Temple Pilots
Skrillex
Bruno Mars

Tidligere

Genesis
Led Zeppelin
Velvet Underground
Yes
Ray Charles
Alice Cooper
Dream Theater
Emerson Lake and Palmer
Aretha Franklin
Foreigner
Bob Geldof (USA og Canada)
INXS
Lynyrd Skynyrd
Charles Mingus
Manowar
Rolling Stones
Testament

Referanser

Eksterne lenker
 
 Atlantic Records' design på www.collectable-records.ru
 Atlantic Records: The House that Ahmet Built dokumentar fra TV-kanalen PBS' serie American Masters

Plateselskaper fra USA
1947 i USA
Hiphop-plateselskaper