alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Henry Fonda

Henry Jaynes Fonda (født 16. mai 1905 i Grand Island i Nebraska, død 12. august 1982 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller.

Fonda startet skuespillerkarrieren på Broadway og hadde sin filmdebut i 1935. Han ble nominert til Oscar for beste mannlige hovedrolle for rollen som Tom Joad i dramafilmen Vredens druer (1940). Fonda vant Tony-prisen for beste skuespiller i 1948 for tittelrollen i teaterstykket Mister Roberts. Han gjentok rollen i filmversjonen fra 1955. Fonda både produserte og spilte hovedrollen i dramafilmen 12 edsvorne menn (1957). Den ble nominert til Oscar for beste film, mens Fonda vant BAFTA og ble nominert til Golden Globe for beste skuespiller.

Fonda medvirket i om lag 90 filmer og spilte ofte den rakryggede hedersmannen. Han ble belønnet med en AFI Life Achievement Award i 1978, en æres-Tony i 1979, en Cecil B. DeMille Award i 1980 og en æres-Oscar i 1981. Fonda fikk til sist både Oscar og Golden Globe for beste skuespiller i 1982 for sin siste film Sensommer der han spilte mot Katharine Hepburn. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 1999 ble Fonda kåret til tidenes sjette største mannlige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.

Fonda var gift fem ganger og fikk tre barn. Datteren Jane Fonda, sønnen Peter Fonda og barnebarna Bridget Fonda og Troy Garity ble alle skuespillere.

Filmografi (utvalg) 
 1935 – Gjennom stormen
 1935 – Jeg drømmer for meget
 1936 – Sigøinerblod
 1937 – Du lever kun én gang
 1938 – Jezebel
 1939 – Jesse James
 1939 – Den unge Mr. Lincoln
 1939 – Flammende villmark
 1940 – Vredens druer
 1940 – Frank James vender tilbake
 1941 – Kvinnen Eva
 1943 – Den udødelige sersjant
 1943 – Dommer Lynsj
 1946 – Hevnerne i Tombstone
 1947 – Flyktningen
 1947 – Daisy Kenyon
 1945 – Mister Roberts
 1956 – Krig og fred
 1956 – Feil mann
 1957 – 12 edsvorne menn
 1959 – De lovløses by
 1962 – Den lengste dagen
 1962 – Vi vant Vesten
 1963 – Fjelldalens folk
 1964 – Helgardert?
 1965 – Ardennerslaget
 1966 – Verdens villeste poker
 1968 – Farlig yrke
 1968 – Dine, mine og våre barn
 1968 – Kveleren fra Boston
 1968 – Ondt blod i Vesten
 1970 – Trøbbel i Cheyenne
 1970 – Det var en gang en kjeltring
 1971 – Vik ikke en tomme
 1973 – Slangen
 1973 – Etter den søte kløe
 1973 – Mitt navn er Nobody
 1974 – Mussolinis siste dager
 1976 – Slaget om Midway
 1977 – Blekksprut
 1977 – Berg og dalbane
 1978 – Det store slaget
 1978 – Fedora
 1978 – Svermen
 1979 – Byen brenner
 1979 – Meteor
 1981 – Sensommer

Referanser

Eksterne lenker 

 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Oscar-vinnere (hovedrolle)
BAFTA-vinnere
Grammy Award-vinnere
Tony Award-vinnere
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Hall County i Nebraska
Bærflækkdagan

Bærflækkdagan i Røyrvik er en årlig kulturfestival arrangert rundt sankthans.

Første gang Bærflækkdagan ble arrangert var i 1989, siden da har bygdedagene gått av stabelen hvert eneste år. Bærflækkdagan har en tradisjonell ramme som bygdedager flest med bodsalg, martna, konserter, fest om kvelden og godt folkeliv med arrangementer for hele familien – likevel har dagene lokalt preg, og synliggjør Røyrvik som fjellkommune.

Kunstneren Alfhild Vekterli skapte bærflekkene i form at en tegning, (to barflekker -  bar for snø), som ble brukt i logoen som Berit C. Fiskum laget designet til.   Morten Bustadmo vant i sin tid navnekonkurransen til arrangementet - Bærflækkdagan.

Målsettingen med arrangementet uttrykkes vel best
med den Bærflækkslåtten (tekst og melodi ved
Rune Clausen):

Kæm e det som kain gå på ski
te medtsommars feiring med kjæmpegli
Det e vi –
som bor i mellom Nordland og Li.

Kæm e det som plukke blomster små
med huv og ullboks og våtta på
Det e vi –
som bor i mellom Nordland og Li

Refreng
Bærflækkdagan – ha kommi te oss
Fer å bli en tradisjon i mange år
Å det passe sæ godt når det e Juni og vår,
å ta ei feiring fer den sommar´n som vi får

Oppi Røyrvik har vi vældig mytji snø.
Men mellom snøflækkan – der e itj bygda dø!
Nei - det våres det grønnes og natta bli som dag
Når vi samles fer å ha det bra i lag

Kæm har pigga i gummi'n sin
Fer å ta sæ fram – så itj hjulan spinn
Det e vi –
som bor i mellom Nordland og Li
 
Kæm juble høgest over snø´n som gikk
Og kæm bli hoppanes gla fer et vepsestikk
Det e vi –
som bor imellom Nordland og Li

Refreng 
Bærflækkdagan – ha kommi te oss
Fer å bli en tradisjon i mange år
Å det passe sæ godt når det e Juni og vår,
å ta ei feiring fer den sommar´n som vi får

Oppi Røyrvik har vi vældig mytji snø
Men mellom snøflækkan – der e itj bygda dø!
Nei - det våres det grønnes og natta bli som dag
Når vi samles fer å ha det bra i lag

Eksterne lenker
 bærflækkdagan.no

Festivaler i Trøndelag
Kultur i Røyrvik
Etableringer i 1989
Switch

En svitsj (eng. switch) er en nettverkskomponent som styrer datatrafikk mellom ulike noder i et nettverk, slik som PC, server, skriver og Internett-forbindelse. Ordet switch er engelsk og betyr omkobler eller bryter. Switchen opererer på lag 2 i OSI-modellen. Datatrafikk som passerer switchen blir analysert og sendt videre ut på den porten, eller i den retning, hvor mottakeren av datapakkene befinner seg. Switchen bruker MAC-adressen, også kalt den fysiske adressen, til mottakeren for å avgjøre hvor datapakkene skal.

Switcher fåes i mange varianter og størrelser fra 4 porter og opp til flere hundre porter. Portene kan ha ulike hastigheter og ulike tilkoblingstyper avhengig av behov. Det vanligste er porter for TP-kabling i hastighetene 10, 100 og 1000 MBps og porter for ulike typer fiberoptisk kabling.

En enklere variant av switch er Hub (datanettverk). En switch kan brukes på samme måte som en hub, men hub'en jobber på lag 1 i OSI-modellen og kan derfor ikke lese datapakkene og finne ut hvor de skal. En hub sender alle datapakkene ut på alle utganger i håp om at den som skal ha pakkene plukker dem opp. Denne arbeidsmetoden gjør at en hub er langt mindre effektiv enn en switch, fordi switchen kan håndtere flere datastrømmer samtidig til ulike porter, mens hub'en håndterer en strøm av gangen og pøser den ut på alle porter.

Kort om switchens virkemåte 

 Switchen tar imot data i form av såkalte frames, som ikke må forveksles med pakker.
 Den lagrer i en liste hvilken port dataene kom på, og hvilken MAC-adresse de er sendt fra.
 Dersom mottaker-MAC-adressen ligger i listen (dvs. at noen har sendt fra denne MAC-adressen fra før), blir dataene kun sendt til den porten som MAC-adressen er registrert på.
 Ellers blir dataene sendt videre til alle porter.

På denne måten reduserer switchen effektivt unødvendig nettverkstrafikk, noe som reduserer antall kollisjoner, og dermed øker farten.

Lag 3-switcher  
Det finnes også avanserte switcher som jobber på lag 3 i OSI-modellen. Det betyr at switchene kan overta oppgavene til en ruter. En ruter kan styre datapakker i ulike retninger basert på IP-adresse.

Switchen fungerer som en repeater som forsterker signalene.

Se også 
 KVM-svitsj

Eksterne lenker 
 Understanding the different types of Ethernet Switches - Cisco Blogs (engelsk)

Nettverksutstyr
Engelske ord og uttrykk
Kristelig Gymnasium

Kristelig Gymnasium, forkortet KG, er en kristen ungdoms- og videregående skole i Bydel Frogner i Oslo. Skolen ble grunnlagt i 1913 som privat gymnasium av fem kristne organisasjoner. I 1967 fikk KG også ungdomsskole. I dag eies skolen av Det Norske Misjonsselskap, Normisjon og Norsk Luthersk Misjonssamband. KGs ungdomsskoletrinn fikk i 2005 beste resultat av landets privatskoler.

I 2019 var snittet på førsteinntaket på vg1 på ca. 4,6.  

Skolen har tradisjonelt fått flere søkere enn skolen har plasser til. Skolen utvidet derfor tilbudet med lokaler i Pilestredet 56. Bygget sto ferdig høsten 2010, og kalles B-bygget av elever og ansatte. Skolen har dermed tre bygg: Gamlebygget, Hovedbygget og B-bygget. I 2021 har KG fem klasser per ungdomsskoletrinn og seks per trinn fra 1.-3.

I 2018 begynte KG med temaklasser som tilbyr elevene fordypning innenfor enten realfag (R-klassen) eller samfunnsfag (S-klassen) allerede i vg1. 

Skolen har to egne sangkor (KG Singers og KG-koret) samt et eget klokkekor (KG Bells). Disse holder årlig en rekke konserter, inkludert en årlig Julesangaften i Oslo Konserthus.

Elevene ved skolen arrangerer årlig en egen innsamlingsaksjon (KGs Elevaksjon), der mottager er ulike veldedige organisasjoner. I 2021 går innsamlingen til å bekjempe menneskehandel i Thailand. 

Hver dag kl. 10.00 holder skolen andakt over høyttaleranlegget.

Kjente tidligere elever

Kronprins Haakon 
Prinsesse Märtha Louise
Erling Norvik 
Dagfinn Høybråten
Ivar Østberg 
Kirsten Kjelsberg Osen 
Aage Wallin
Kristin Clemet
Randi Flesland 
Henrik Syse 
Bjarte Baasland 
Martine Vik Magnussen
Kåre Willoch
Martine Aurdal
Karsten Isachsen
Aage Kvalbein
Per Arne Dahl
Tor B. Jørgensen
Hans Svelland
Berit Berthelsen (Tøien)
Ingvil Smines Tybring-Gjedde (statssekretær)
Engvald Bakkan
Anders Torp
Yngve Søberg (operasanger)
Annette Lykknes
Egil Hogna

Rektorer ved KG
 Aage Stabell 1908–1921
 Hans Nielsen Høeg 1921–1951
 Erling Smemo 1951–1955
 Hans Bovim 1955–1985
 Finn Andersen 1985–1993
 Tjostolv Berget 1994–2014
 Nils-Tore Sagen Mosvold 2014–2021
 Ingunn Juul  2021-

Referanser

Eksterne lenker 
 Kristelig Gymnasiums hjemmeside

Private videregående skoler i Oslo
Ungdomsskoler i Oslo
Skoler tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband
Skoler tilknyttet Normisjon
Skoler i bydel Frogner
Kristne skoler i Norge
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1913
André N. Skjelstad

André Nikolai Skjelstad (født 27. august 1965 i Trondheim) er en norsk politiker (V). Han har vært innvalgt på Stortinget for Nord-Trøndelag siden 2013, og var også innvalgt i perioden 2005–2009. 

Skjelstad ble født i Trondheim, men vokste opp på Verrastranda i Verran kommune, hvor han er gårdbruker med melkeproduksjon. Han har dessuten landbruksfaglig utdannelse og bakgrunn fra Forsvaret.

Skjelstad har vært medlem av Verran kommunestyre 1995–2005 og siden 2011, medlem av formannskapet 1999–2005 og 2011–2013 samt varaordfører 2011–2013. Han var medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 2003–2005 og 2011–2013, den siste perioden som Venstres gruppeleder. Skjelstad har ledet Nord-Trøndelag Venstre 2001–2012 og siden 2016. I tillegg har han erfaring fra kirkelig fellesråd og fylkeslandbruksstyret.

Som stortingsrepresentant var Skjelstad i perioden 2005–2009 medlem av Stortingets arbeids- og sosialkomité, og i perioden 2013–2017 medlem av kommunal- og forvaltningskomiteen. Fra 2017 er han medlem av Stortingets næringskomité.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Stortingsrepresentanter fra Venstre
Stortingsrepresentanter for Nord-Trøndelag
Stortingsrepresentanter 2013–2017
Stortingsrepresentanter 2005–2009
Venstre-politikere i Nord-Trøndelag
Lokalpolitikere i Verran
Norske bønder
Norske offiserer
Stortingsrepresentanter 2017–2021
Stortingsrepresentanter 2021–2025
Personer fra Verran kommune
Ole Tobias Olsen



Ole Tobias Olsen (født 18. august 1830 på gården Bjøllånes i bygda Storvoll i Dunderlandsdalen, død 6. juli 1924 i Christiania), var en norsk skolemann, fotograf, salmedikter, samler av folkeminne og folkemelodier, organist, prest, ordfører og ingeniør, kjent som «Nordlandsbanens far».

Familieliv
Han var sønn av bonde Ole Pedersen Bjellånes (1774–1849) og Milda Nilsdotter (1800–78).  I 1877 giftet han seg med Christine Bernhardine Dahl (1855–1910) og fikk ti barn, deriblant OL-skytteren Ole Tobias Olsen (1878–1940) som var ordfører i Mosjøen, zoologen Ørjan Olsen (1885–1972) og geologen Anders K. Orvin (1889–1980).

Karriere
Etter utdannelse arbeidet Olsen som lærer ved Tromsø Seminarium 1851, dernest i Hadsel og Christiania 1855, der han ble en ivrig talsmann for Nord-Norge, og var med på å stifte Nordlændingernes Forening i 1862, sammen med blant andre Elias Blix. Som ingeniør interesserte han seg for tekniske nyvinninger, og tok patent på en metode for blåkopiering. Som planlegger i jernbaneverket utviklet han ideen om Nordlandsbanen opp til Røsvik, samt ruten Mo i Rana–Haparanda–St. Petersburg-Peking (1881–1882). 

Han fikk stipend til å samle inn eventyr, sagn og folketoner fra Rana (1870), spesielt fra Dunderlandsdalen. Noe av det innsamlede materialet ble utgitt i boken Folketonar frå Nordland (1982), og ble i 2005 innspilt på plate av Helgeland kammerkor. Platen har tittelen Folketoner fra Helgeland. «Ole Tobias Olsens mutinger» er resultatet av hans skjerpevirksomhet i Dunderlandsdalen (1872–99). Han var sogneprest og ordfører i Hattfjelldal 1885–1896, og flyttet til Kristiania i 1905. Han ble boende i hovedstaden til han døde i 1924. Han var kjent som grundtvigianer.  Av Rana Blad ble han kåret til «Århundrets Ranværing» (2000).

Minnesmerker 
Det er satt opp byster av ham ved fødegården Bjøllånes i Dunderlandsdalen, ved Mo i Rana jernbanestasjon og ved Hattfjelldal kirke.

Fra Olsens billedsamling

Bibliografi 
 Nogle Indlednings-Salmer – Kristiania1891 
 Norske folkeeventyr og sagn : samlet i Nordland, Kristiania – 1912
 Folketonar frå Nordland (red.av Øystein Gaukstad) Oslo  -1982 
 Christiania og omegn / Otteogtyve bilder fotografert av Ole Tobias Olsen ; Med opplysende tekst av Else M. Boye og Harald Hals II - Oslo, 1963

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
  
 Nasjonalbiblioteket har deler av hans fotosamling.

Norske lutherske prester
Grundtvigianere
Norske fotografer
Norske folkeminnesamlere
Norske folkemusikksamlere
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Personer fra Rana kommune
Storvoll
Personer begravet på Vestre gravlund
Personer tilknyttet jernbane i Norge
Rød fluesopp

Rød fluesopp er en stilksporesopp av slekten Amanita. Navnet kommer fra dens bruk som insektmiddel, men dens bruk som hallusinogent rusmiddel er kjent langt tilbake i historien.

Kjennetegn 

Rød fluesopp er en velkjent sopp. Når den er fullt utvokst, er hatten fra ca. 12–15 cm i diameter, i sjeldne tilfeller opp til 30 cm. Den har en særpreget blodrød farge, som gradvis går over til gul med alderen. De hvite flekkene rundt er restene etter membranen (velum) som omslutter soppen når den er i et tidlig stadium. Stammen er hvit, 5–20 cm i lengde og har et kolbeaktig fundament som bærer restene av det ovennevnte sløret.

Habitat 

Rød fluesopp lever i symbiose med trær, og vokser på røtter i forskjellige løv- og barskoger. Den trives oftest best sammen med bjørk eller gran. Den forekommer også utenfor skogsområder, for eksempel i parker og andre plasser der det finnes trær i nærheten. I tillegg er dette en sopp som enkelt kan importeres til andre land og inngå symbiose med andre tresorter.
Den finnes i hele Norge.

Varieteter 

Varieteter som ligner utseendemessig på arten Amanita muscaria finnes, hvor forskjellen hovedsakelig ligger i fargen:
 Variant alba er hvit og forekommer i de nordligste delene av Nord-Amerika
 Variant flavivolvata er rød, med gule vorter, og forekommer fra sør i Alaska til Andes-regionen i Colombia.
 Variant formosa er oransje-gul, og er en lite utforsket europeisk variant.
 Variant guessowii er gul til oransje, med senter av hatten mer oransje/rødaktig enn rundt kanten. Forekommer i de nordligste delene av Nord-Amerika
 Variant persicina varierer mellom rosa og oransje med svake eller ingen rester av membranet på stammen eller kolben
 Variant regalis er leverbrun og har gule vorter (Nå listet som egen art, brun fluesopp (Amanita regalis).

Bruk 
Navnet fluesopp kommer av at soppen har vært brukt for å fjerne fluer. Ved å ha den i melk, og la melken tiltrekke seg fluer, har fluene blitt forgiftet og druknet i melken.

Giftighet 
Rød fluesopp inneholder en rekke nevrotoksiner, de viktigste er ibotensyre og muscimol. Ibotensyre er en potent agonist for NMDA-reseptorer og metabotrope glutamatreseptorer. Det er også en svak agonist for AMPA- og kainatreseptorer. Muscimol er en potent GABAA-agonist og er den viktigste psykoaktive substansen i rød fluesopp.

Soppens aktive toksiner, ibotensyre og muskimol, er vannløselige. Soppen blir brukt som matsopp i enkelte kulturer, bla.a i Øst-Europa hvor den først kokes i flere omganger, der vannet som nå inneholder de vannløselige kjemikaliene blir byttet med friskt vann mellom hvert oppkok, og deretter stekes. Det har ikke vært mulig å påvise dødsfall ved inntak av rød fluesopp.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

  «Rød fluesopp - myter og sannheter» - folk.uio.no
  «Amanita Muscaria; Herb of Immortality» (PDF) av Donald E. Teeter
  «Mushrooms and Mankind», av James Arthur, Google Videos
  «Near Death Experience Explained», av Amanita Muscaria, Google Videos

Giftige sopper
Fluesopper
Arter formelt beskrevet i 1783
Finn Bjelke

Finn Bjelke (født 10. april 1959) er en norsk humorist, forfatter, musikkjournalist og radioprogramleder. Han leder programmet Finn Bjelkes Pop Quiz og var medprogramleder i programmet Husarrest (lagt ned i 2020). Siden 2020 har han jobbet sammen med Espen Beranek Holm i «Bjelke & Beranek» på Radio Vinyl. Fast gjest er komikeren Hans Morten Hansen. I 2020 startet han IP-radiokanalen «Bjelkes jukebox», en 24-timers radiokanal med musikk som ikke spilles så ofte andre steder.

Han var tidligere programleder for Reiseradioen, Popquiz og Herreavdelingen i nrk. Han har også vært fast paneldeltaker i underholdningsprogrammet 20 spørsmål. Fra 1985 til 1990 var han journalist i ungdomsbladet Det Nye. Han har også skrevet for musikkavisene Puls og Beat. Fra 1993 til 1995 var han blant annet produsent for radioprogrammet Irma 1000 på NRK P3. Bjelke ga ut boken Gammel for første gang på Aschehoug i september 2018.

Bibliografi

Egne bøker 
 1999: GGG – Gyldendals gode gutteguide – sammen med Yan Friis, illustrert av Frode Øverli – ISBN 82-05-27776-1
 2000: Året rundt med Finn og Yan – sammen med Yan Friis – ISBN 82-05-27308-1
 2002: Pappa for første gang – illustrert av Frode Øverli – ISBN 82-05-30282-0
 2004: Småbarnspappa for første gang – illustrert av Frode Øverli – ISBN 82-05-32622-3
 2004: Popquiz – utgitt av NRK – ISBN 82-05-32840-4
 2007: 1320 spørsmål om musikk – ISBN 9788281560420
 2009: Gutta på kur -sammen med Kim Bjørnquist – ISBN 9788205380660
 2011: Gretne, gamle gubber. Håndbok i surmuling – ISBN 9788205399648
 2012: Gretne, gamle gubber gir seg aldri – ISBN 9788205426351
 2015: Norske problemer – ISBN 9788205486119
 2016: Pop og rockquiz – ISBN 9788205493506
 2017: Tenåringspappa for første gang – ISBN 9788205499553
 2018: Gammel for første gang – ISBN 9788203297144

Medredaktør 
 2001: Gubbealarm!
 2001: Kjerringalarm! 
 2002: Fjortisalarm!
 2002: Fotballidiotalarm!

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Finn Bjelke i NRK Forfatter
  Finn Bjelke på Gyldendal.no

Norske humorister
Norske forfattere
Norske musikk-journalister
Programledere for NRK
Vinnere av Prix Radio
Lytterprisen
Personer fra Oslo
Pax forlag

Pax har flere betydninger
Pax forlag A/S (fra latin pax, «fred») er et norsk bokforlag, etablert i 1964. Forlaget holder til i Filmens hus i Dronningens gate 16 i Oslo.

Pax Forlag eies i dag av firmaet Forlagsfinans, som i sin tur er kontrollert av Bjørn Smith-Simonsen. Pax eier 3 % av aksjene i De norske Bokklubbene og er en av de største aksjonærene i Humanist Forlag. Pax har dessuten flere tilknyttede imprinter, som barnebokforlaget Omnipax, fagbokforlaget Unipax, forlaget Bonytt med flere.

Historikk 
Forlaget ble opprettet i 1964 som et forlag for den økende venstreradikalismen i Norge. Forlaget sprang ut av kretsen rundt det pasifistiske månedsskriftet Pax som organisasjonen Folkereisning mot krig hadde gitt ut siden 1962. Pax utga såvel skjønnlitteratur som sakprosa, med spesiell vekt på politiske og samfunnsmessige spørsmål.

Pax forlag var ikke forlaget som introduserte den heftete billigboka i Norge, men som gjorde formatet til sitt eget. Jens Bjørneboe ga rettighetene til pocketbøkene til Pax forlag, noe som reddet forlaget fra konkurs i trange tider.

Et stort løft i forlagets historie var utgivelsen av Pax Leksikon, som ble finansiert  gjennom å selge en form for aksje kalt «paxsje». Pax dannet skole for å utgi «smale» fagbøker, og ble i stigende grad en konkurrent til Universitetsforlaget på samme måte som ved at forlaget utga klassiske sosialistiske bøker i konkurranse med Oktober forlag og Gyldendal Norsk Forlag. Forlaget utga også et kresent utvalg skjønnlitteratur, og omtalte bøker som Kvinne, kjenn din kropp og Den lille røde bok for skoleelever.

Forlagssjefer
1964–1972: Tor Bjerkmann
1972–: Kollektiv ledelse
Bjørn Smith-Simonsen -d.d.

Referanser

Eksterne lenker
 Forlagets hjemmeside
 Pax leksikon om Pax forlag

Norske forlag
Forlag etablert i 1964
1964 i Norge
University of Bolton Stadium

University of Bolton Stadium er hjemmebanen til Bolton Wanderers, og ligger i Horwich utenfor byen Bolton, i regionen Nordvest-England.

Banen erstattet Burnden Park i 1997, og har en tilskuerkapasitet på 28 723. Selv om fasilitetene er bedre og kapasiteten har økt i forhold til Burnden Park, var ikke fansen helt fornøyd med den nye arenaen. Dette skyldes at arenaen ble lagt et stykke utenfor byen, og at mange hadde et nostalgisk forhold til deres gamle hjemmearena og dens historie. 
 
Stadionet het tidligere Reebok Stadium etter navnet på klubbens daværede hovedsponsor, Reebok. Stadionet skiftet i august 2018 navn til University of Bolton Stadium.

Bilder

Referanser 

Fotballstadioner i England
Sport i Stor-Manchester
Yan Friis

Yan Reidar Calmeyer Friis (født 13. august 1952 i Oslo) er en norsk journalist, humorist og forfatter. 

Yan Friis startet sin journalistkarriere i Arbeiderbladet, for deretter å jobbe flere år i ungdomsbladet Det Nye, hvor han blant annet ga Michael Jacksons album Thriller dårlig kritikk.  I Det Nye var han i årene 1977-1989 Norges mest leste plateanmelder. Han anmeldte 8–10 album hver eneste uke år ut og år inn, men kvaliteten var likevel svært høy. Anmeldelsene hadde stor påvirkning på den tids tenåringer og var for mange ukas høydepunkt. Det Nyes opplag lå på rundt 130 000 i 1978, men falt gradvis mot slutten av 80-tallet. Antallet lesere var høyt da bladene ble delt mellom søsken, venner og musikkinteresserte foreldre.

Siden 1993 har han skrevet artikler og intervjuer for Vi Menn, hvor han i en periode var reportasjesjef. For sine reportasjer fra Thailand mottok han i 2000 «Friends of Thailand award»-prisen fra Tourism Authorities of Thailand.

Friis jobbet også som humorist i Radio Vinyl, der han var en av programlederne for radioprogrammet Husarrest. Han var tidligere en av programlederne for radioprogrammet Herreavdelingen på NRK P1. 

I 2003 startet han Saranya Forlag AS sammen med mynthandler Jan Olav Aamlid for å gjenutgi den norske oppdagelsesreisende og vitenskapsmannen Carl Bocks verk Templer og elefanter fra 1884.

Ved kommunestyrevalget 2007 var Friis kandidat på Kystpartiets valgliste i Oslo. Ved stortingsvalget 2009 stod han på 10.-plass på Kystpartiets liste i Oslo. I 2015 var han rykket opp til 5.-plass.

Friis er en uttalt tilhenger av The Beatles og Liverpool FC. Og en lidenskapelig motstander av MDG som han konsekvent omtaler som "De miljøgrønne".

Friis bidro med mange innslag i Tom Kristensens David Bowie-antologi "Ziggy Stardust kom aldri til Norge" (2020). De to arbeider i øyeblikket med et stort verk om The Rolling Stones som ventes utgitt i 2023.

Referanser

Bibliografi 
 2020: Ziggy Stardust kom aldri til Norge (bidragsyter) - 
 2014: Beatles og jeg – ISBN 978-82-999632-5-1
 2004: Hanumans maske – ISBN 82-92540-00-8
 2000: Året rundt med Finn og Yan (sammen med Finn Bjelke, illustrasjoner av Joker) – ISBN 82-05-27308-1
 1999: GGG – Gyldendals gode gutteguide (sammen med Finn Bjelke, illustrasjoner av Frode Øverli) – ISBN 82-05-26488-0
 1991: Med rett til å elske –  ISBN 82-527-1107-3
 1981: Lennon om seg selv – (av Andy Peebles, oversettelse og diskografi ved Yan Friis) ISBN 82-09-01912-0

Eksterne lenker 
 
  Yan Friis på gyldendal.no

Norske humorister
Norske krimforfattere
Norske musikk-journalister
Personer fra Oslo