alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Taipan (forretningsmann)

Taipan (kinesisk: 大班, pinyin: Dàbān, jyutping: daai6baan1) er et uttrykk fra kantonesisk som er gått inn i blant annet engelsk og som opprinnelig ble brukt for å betegne en ledende utenlandsk forretningsmann i Kina eller Hongkong på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet. Det kantonesiske uttrykket benyttes nå generelt om ledende forretningsfolk uavhengig av nasjonalitet. Ordrett betyr det «toppklasse».

Uttrykket ble alminnelig benyttet om ledende forretningsfolk i Hongkong mens byen var under britisk styre, og ble særlig benyttet som dem satt i ledelsen for de eldre handelskompaniene i byen, som for eksempel Jardine Matheson.

Det første funn av ordet i engelsk skrift er fra Canton Register av 28. oktober 1834. Stavemåtene var gjerne litt annerledes, som taepan (eldste funn), typan og tai-pan.

Taipaner (utvalg)
William Jardine, Jardine Matheson (1843–1845), Hongkong
James Matheson, Jardine Matheson (1796–1878), Hongkong
Lawrence Kadoorie, China Light and Power (1899-1993), Hong Kong
Nigel Rich, Jardine Matheson (1989-1994), Hongkong
Alasdair Morrison, Jardine Matheson (1994-2000), Hongkong
Simon Murray, Hutchison Whampoa (1984-1994), Hong Kong
Percy Weatherall (født 1957), Jardine Matheson, Hongkong 
William Keswick (1834–1912), Skottland
Merlin Bingham Swire (født 1973), England
Douglas Lapraik (1818–1869), England

Referanser

Kinesiske ord og uttrykk
Hongkong
George Whipple

George Hoyt Whipple (1878–1976) var en amerikansk lege og patolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1934, sammen med landsmennene George Richards Minot og William Parry Murphy for deres oppdagelser vedrørende leverbehandling i tilfeller av anemi.

I 1924 fikk Murphy hunder til å blø for og gjøre dem anemiske, for  deretter å mate han dem med ulike stoffer og måle forbedringen. Han  oppdaget at inntak av store mengder lever syntes å kurrere sykdommen.  Minot og Whipple satte deretter i gang med å kjemisk isolere helbredende  stoff, og til slutt var de i stand til å isolere  vitaminB12 fra leveren.

Referanser

Eksterne lenker 

Leger fra USA
Patologer
Nobelprisvinnere fra USA
Nobelprisvinnere (fysiologi eller medisin)
Personer fra Grafton County i New Hampshire
Fødsler i 1878
Dødsfall i 1976
Wolfgang Schmidt

Wolfgang Schmidt (født 16. januar 1954 i Øst-Berlin) er en tidligere østtysk/tysk friidrettsutøver. I 1982 skapte han nyheter da han gjorde et mislykket fluktforsøk fra Øst-Tyskland. Han konkurrerte for DDR under Sommer-OL i 1976 og vant sølv i diskos. Schmidt har også vunnet to EM-medaljer i samme gren. I 1990 konkurrerte han for Vest-Tyskland under EM i Split og tok bronsemedalje. Schmidts moderklubb i DDR var SC Dynamo Berlin. Etter friidrettskarrieren flyttet han til USA for å bli børsmegler.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske diskoskastere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Øst-Tyskland
Medaljevinnere under Sommer-OL 1976
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1976
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1976
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1980
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1980
Europamestere i friidrett
Fødsler i 1954
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1978
Verdensrekordsettere i friidrett
Gerald Wilson

Gerald Stanley Wilson (født 4. september  i Shelby, Mississippi, død 9. september  i Los Angeles, California) var en amerikansk jazztrompetist, storbandleder, komponist/arrangør, og instruktør. Han var lokalisert i Los Angeles siden tidlig på 1940-tallet.

Biografi 
Wilson ble født i Shelby i Mississippi 4. september 1918. Wilson ble med i Jimmie Lunceford Orchestra i 1939, og erstattet samtidig stjernetrompetisten og arrangøren Sy Oliver. Mens han var med Lunceford, bidro han med nummer til bandets bok, inkludert «Hi Spook» og «Yard-dog Mazurka».

Andre verdenskrig 
Under andre verdenskrig spilte Wilson en kort tid med U.S. Navy, med musikere som Clark Terry, Willie Smith og Jimmy Nottingham. I de senere år (rundt år 2005) spilte mange av bandets medlemmer sammen i det de kalte The Great Lakes Experience Big Band, med Wilson som dirigent og Ernie Andrews som invitert gjesteartist.

Storband-årene 
Wilson startet egentlig som trompetist og arrangør for Jimmie Lunceford, men han spilte og arrangerte også for Benny Carter, Duke Ellington og Dizzy Gillespie.

På midten av 40-tallet startet Wilson sitt eget band med stor suksess. I 1960 startet Wilson et Los-Angeles-basert band som hadde en rekke gode innspillinger på plateselskapet Pacific Jazz.

Privatliv 
Wilson var i over 40 år gift med meksikansk-amerikanske Josefina Villasenor Wilson. Hans sønn, Antony er gitarist for Diana Krall.

Komponist, arrangør, instruktør og mer 
I tillegg til å lede sitt eget band skrev Wilson arrangementer for andre. Inkludert Sarah Vaughan, Ray Charles, Julie London, Dizzy Gillespie, Ella Fitzgerald, Benny Carter, Lionel Hampton, Billie Holiday, Dinah Washington, og Nancy Wilson for å nevne noen..

Wilson var medlem av fakultetet på University of California, Los Angeles i mange år, og har vunnet prisen «teacher of the year».

I februar 2006 spilte Wynton Marsalis og The Lincoln Center Jazz Orchestra Wilsons musikk dirigert av Wilson selv.

I juni 2007, returnerte Wilson til platestudio med produsenten Al Pryor og et All star big band for å spille inn et spesialalbum for Montrey Jazz Festivals 50-årsjubileum.

Norgesbesøk 
I 1973 spilte Wilson på Kongsberg Jazzfestival sammen med et festivalstorband.

Diskografi 
 Detroit (2009)
 Monterey Moods (2007)
 In My Time (2005)
 State Street Sweet 
 New York, New Sound (Mack Avenue MAC 31009 + MAC 1019)
 The Complete Pacific Jazz Recordings of Gerald Wilson and His Orchestra (Mosaic MD5-198)
 The Artist Selects: Gerald Wilson (Blue Note 31439)
 Gerald Wilson and His Orchestra 1946-1954 (Classics 1444)
 Love You Madly (Discovery DSCD-947)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Arven etter Gerald Wilson - Paneldebatt på Detroit JazzStage - Jazz Extras
  Tolv Essensielle Gerald Wilson innspillinger av Jeff Sultanof, (Jazz.com)
  Track Listing, Personnel & Recording Dates for The Complete Pacific Jazz Recordings of Gerald Wilson  by Mosaic Records, (MosaicRecords.com)

Personer fra Bolivar County i Mississippi
Jazztrompetister fra USA
Stig Engen

Stig Andor Engen (født 20. august 1959) var en norsk fotballkeeper. Har blant annet spilt for Hødd og Molde. 

Han kommer fra Hareid, der han spilte fotball i alderbestemte klasser. Men han hadde spilt flere sesonger i Hjørungavåg i lavere divisjoner før han sluttet seg til Hareids A-stall (nivå tre) i 1985. Tok over rollen som førstekeeper for Lars Atle "Lasse" Flø, og gjorde sine saker så godt at han ble solgt til Molde etter 1987-sesongen. Han var i rosenens by i to sesonger, før han vendte tilbake til Hareid. Etter 1992-sesongen, da Engen var spillende assistenttrener under Harald Åsland Riise i 2.-divisjon, gikk han til Hødd – som da spilte i 1.-divisjon. Har klubbens førstekeeper i 1993 og 1994, men byttet på å vokte buret med Trond Hjelle da Hødd spilte i Tippeligaen i 1995. Hødd rykket ned, og Engen gikk tilbake til Hareid, der han i 1996 var spillende assistenttrener under Inge Gjerde. 

I 1997 trappet Stig Engen ned, og spilte deretter noen sesonger som spiss for Brandal i lavere divisjoner. I 2005 gjorde Engen et overraskende comeback som Hareid-keeper, da 3.-divisjonslaget møtte Aalesund i cupens første runde. Grunnen var at førstekeeper Vagn Scheide Mork hadde karantene. I 2009, i en alder av 50 år, gjorde Engen nok et comeback, denne gangen som spiss for Hareid 2 i 5.-divisjon.

Stig Andor Engen spilte 92 kamper for Hødd og 249 for Hareid. Han er i 2016 trener for guttelaget til Hareid.  

Norske fotballspillere
Fotballspillere for IL Hødd
Fotballspillere for Molde FK
Personer fra Hareid kommune
Fødsler i 1959
Arne Flatin

Artikkelen er om journalisten Arne Flatin (født 1965), ikke om rallar og bokforfatter Arne Flatin (født 1947) fra Flatdal

Arne Bakke Flatin (født 5. november 1965) er en norsk journalist og forfatter fra Ulsteinvik.

 Utdannelse 
Flatin studerte mediefag ved Høgskolen i Volda og historie ved Universitetet i Bergen.

 Journalist 
I 1988 ble han ansatt som journalist i NRK Møre og Romsdal, der han etter hvert ble anker for NRK Møre og Romsdals TV-sendinger. Siden 1991 har han rapportert fra fotballkamper på Nordvestlandet for NRK P1 (Radiosporten).

 Idrettslaget Hødd 
Flatin var fotballkeeper i ungdommen, og spilte åtte A-kamper for IL Hødd i perioden 1984–1986, før han la opp som tjueåring for å studere media i Volda. Flatin har senere skrevet fleire bøker om IL Hødd. Han var ansvarlig for 75-årsjubileumsboka som ble utgitt i 1994, for 90-årsboka i 2009 og for jubileumsboka 100 Hødd-historier 1919–2019 i 2019. Han har også vært redaktør for 11 årbøker (per 2022), i årene 2010–2018, 2020 og 2021. I 1989 var han primus motor for etableringen av klubbavisen Hødd-avisa'', som han også ble redaktør for.

I 2019 var Flatin leder for IL Hødd's jubileumskomite da klubben feiret 100 år. Han har også i mange år vært leder for IL Hødd's hedersmerkekomité, har ansvaret for all statistikk rundt Hødd Fotball og er klubbfotograf. 

Den 21.september 2019 ble han utnevnt til æresmedlem i IL Hødd for sin mangeårige innsats i klubben.

Utgivelser

Referanser 

Norske sakprosaforfattere
Norske fotballspillere
Ansatte i NRK
Norske sportsjournalister
Fotballspillere for IL Hødd
Personer fra Ulstein kommune
Fødsler i 1965
Howard Florey

Howard Walter Florey, baron Florey (født 24. september 1898 i Adelaide i Sør-Australia, død 21. februar 1968 i Oxford) var en australsk farmakolog og patolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1945 sammen med Alexander Fleming og Ernst Boris Chain. Han mottok prisen for sin forkning på pensilin. Florey ble adlet baron Florey i 1944.

Florey begynte studiene ved St. Peter's College. Han studerte videre ved University of Adelaide fra 1917 til 1921, og her møtte han også sin første kone, Ethel Reed, som også ble hans kollega. Han fortsatte studiene ved Magdalen College, hvor han fikk en BA og MA. i 1926 ble han valgt som partner ved Gonville and Caius College, Cambridge, og et år senere fikk han en filosofisk doktorgrad fra University of Cambridge.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Patologer
Australske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (fysiologi eller medisin)
Presidenter i Royal Society
Mottakere av Copleymedaljen
Order of Merit
Personer fra Adelaide
Niklas Baarli

Niklas Silseth Baarli (født 10. april 1989 i Fredrikstad) er en norsk programleder i radio og TV.

Yrkesliv 
Fra januar 2010 til 2017 var Baarli ansatt i NRK, hvor han var programleder i NRK P3 og mP3. Fra januar 2018 var han programleder for Morgen på Radio 1 sammen med Samantha Skogrand og Ken Wasenius-Nilsen. Han ledet Radio Rocks morgensending "Stå opp" sammen med Halvor Johansson og Anne Sem-Jacobsen høsten 2021.

Baarli startet sin karriere som programleder i Radio Drammen i 2007, senere var han innom Radio Grenland, Radio Ski og Radio Moss. I januar 2010 ble han ansatt i NRK, der han ble programleder for en rekke programmer, blant annet P3 Helg, P3 Natt, P3 Sommer og mP3 Morgen.

Baarli gjennomførte Norges første direktesendte fallskjermhopp på radio den 5. juni 2014. Han har også spist Norges største burger (1,3 kg) direkte på NRK P3 torsdag 6. november 2014.

Han har også vært programleder for P3aksjonen tre ganger, sammen med kollega Ronny Brede Aase, Silje Nordnes og Mathias Nylenna i 2012 og 2014. I 2015 sendte Baarli 100 timer radio fra Torget i Trondheim med Ronny, Silje og Tuva Fellman

Fra 4. juli til 12. august 2016 vikarierte Baarli for Silje og Ronny i P3morgens sommersendinger, sammen med Jakob Nelvik, som er en yngre bror av programlederen Live Nelvik.

I 2020 ble Baarli medprogramleder i TV 2-programmet God kveld Norge sammen med Marte Bratberg.

I januar 2022 startet Baarli som programleder på frokostshowet på radiokanalen P5 Hits sammen med Vida Lill Berge og Stian Røste. Baarli ledet Gullruten 2022.

Fra 2022 er han programleder for Farmen.

Reality-deltager 
Niklas Silseth Baarli var med i sesong 6 av Farmen kjendis.

Privatliv 
Baarli er gift med psykolog og programleder Benjamin Baarli Silseth.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Verdens rikeste land på NRK radio

Programledere for NRK
Norske journalister
71° nord-deltakere
Personer fra Moss kommune
Programledere for TV 2
Farmen-deltakere
Walter Rudolf Hess

Walter Rudolf Hess (født 17. mars 1881 i Frauenfeld, død 12. august 1973 i Muralto i Locarno) var en sveitsisk forsker og fysiolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1949 for sin kartlegging av de områdene i hjernen som er involvert i kontrollen av de indre organene. Hess delte prisen likt med portugiseren António Egas Moniz, som fikk prisen for sin oppdagelse av den terapeutiske verdien av lobotomi i visse psykoser.

Hess ble født i Frauenfeld. Han mottok sin Doctor medicinae fra Universitetet i Zürich i 1906, og praktiserte som kirurg og oftalmolog. I 1912 forlot han denne praksisen og begynte med forskning. Hans hovedinteresser var regulering av blodstrømmer og respirasjon. I forlengelsen av disse forskningsinteressene, begynte han å kartlegge den delen av diencephalon som kontrollerer de indre organene. Fra 1917 til 1951 virket han som professor og direktør ved avdelingen for fysiologisk institutt ved Universitetet i Zürich. Han døde i Locarno i Sveits i en alder av 92 år.

Referanser

Eksterne lenker 

Fysiologer
Sveitsiske forskere
Sveitsiske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (fysiologi eller medisin)
Personer fra Frauenfeld
Fødsler i 1881
Dødsfall i 1973
Kortgarden

Kortgarden, tidligere Sørstranda er en liten bygd, plassert ved Fannefjordens sørlige bredde, i Molde kommune. Bygden ligger ved foten av fjellet Skåla (1128 moh.). Kortgarden har i 2010 rundt 170 innbyggere. Bygden har et jordbrukspreg med mye dyrket jord, men ingen bruk i drift i 2010. Kortgarden har et grendehus, som ble bygget på dugnad og ferdigstilt 1987, bedehus og skytterhus med bane. Det lå en butikk der frem til 2011. Der finnes også to hyttefelt på Kortgarden: «Mausetsetra» og «Bertasetra», samt den nedlagte Risan skole. Det er også lag i bygda: Idrettslaget Skålheim IL, Skytterlaget 7. juni, og Skålheim grende- og bygdelag. Bygda har ei lysløype.

Tønne- og møbelfabrikken Kortgård Trevarefabrikk var i drift til slutten av 1990-årene. Tønnebåter brukte å legge til kai, og de kunne ta helt opp til  tønner.  Fabrikken produserte garasjer og hytter. Designeren Peter Opsviks Cylindra-møbler ble også fremstilt der en periode.

Kjente kortgardinger 
 Ole Kortgård, gårdeier
 Marvin Amundsgård, skytter og disponent for Kortgård trevarefabrikk
 Knut Heggem, skiløper
 Leif Atle Norhaug maskinentrepenør
Johan Arthur Kortgård politiker

I media 
 På slalomski på skåla gikk på årskavalkaden 1997 på NRK.
 Kortgarden fra luften på Youtube

Referanser

Litteratur 
 

Bosetninger i Molde
Kartidene

Kartidene (også kjent som kartene eller kurtene) var et persisk dynasti som hersket over en stor del av Stor-Khorasan i det 13. og 14. århundre. De styrte fra sin hovedstad Herat (i dagens Afghanistan) og det sentrale Khorasan i Bamiyan-dalen, og var til å begynne med underordnet innenfor det mongolske Ilkhanatet, men ved splittelsen av Ilkhanatet i 1335 ble de de facto uavhengige herskere frem til invasjonen av Timur i år 1381.

Litteratur 
Peter Jackson (1986). The Cambridge History of Iran, Volume Six: The Timurid and Safavid Periods. ISBN 0-521-20094-6
Edward G. Browne (1926). A Literary History of Persia: The Tartar Dominion. ISBN 0-936347-66-X

Irans historie
Iranistikk
1244 i Asia
1381 i Asia
Stater og territorier etablert i 1244
Stater og territorier opphørt i 1381
Tidligere land i Asia
Freden i Lübeck

Freden i Lübeck 12. mai 1629 avsluttet keiserkrigen, eller den danske-norske deltakelsen i tredveårskrigen. De keiserlige katolikkene aksepterte å gi det erobrede Jylland tilbake til Danmark mot en betaling på 2 millioner riksdaler og avståelse av  Holstein i 10 år.

Tross et rimelig resultat av fredsforhandlingene hadde Christian IVs nederlag i krigen vært totalt, og Danmark-Norge mistet sin posisjon som Nordens ledende stormakt til Sverige.

Danmark-Norge
Danske fredsavtaler
Fredsavtaler
Traktater av 1629
1629 i Europa
1620-årene i Danmark
1620-årene i Norge
Pier Gonella

Pier Gonella (født 26. mars 1977 i Genova, Italia) er en Heavy metal – Hard rock gitarist. Gonella er gitarist, låtskriver og produsent for heavy metal-bandet Mastercastle. 
Pier Gonella startet bandet Mastercastle i 2008 samarbeid med Giorgia Gueglio (vokal).

Diskografi

Eksterne lenker 
 
 Pier Gonella Offisielle Myspace hjemmeside
 Mastercastle Offisielle Myspace hjemmeside

Italienske musikere
Gitarister
Låtskrivere
Heavy metal-musikere
Power metal-gitarister
Personer fra Chiavari
George Wells Beadle

George Wells Beadle (født 22. oktober 1903 i Wahoo, Nebraska, død 9. juni 1989 i Chicago, Illinois) var en amerikansk genetiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1958 sammen med landsmannen Edward Lawrie Tatum for oppdagelsen av at gener kontrollere reguleringen av biokjemiske reaksjoner i cellen. Den andre halvdelen av prispengene ble tildelt landsmannen Joshua Lederberg. 

Beadle ble også tildelt  Albert Lasker Basic Medical Research Award i 1950.

Referanser

Eksterne lenker 

Genetikere
Nobelprisvinnere fra USA
Nobelprisvinnere (fysiologi eller medisin)
Personer fra Saunders County i Nebraska
Fødsler i 1903
Dødsfall i 1989
Alumni fra Cornell University
Målselvdalen

Målselvdalen (nordsamisk: Málatvuopmi) er et dalføre i Målselv kommune i Troms. Den er drøyt seksti kilometer lang og strekker seg vestover fra Øverbygd, hvor Dividalen, Rostadalen og Tamokdalen møtes. Ved Bardufoss snur dalen mot nord og fortsetter ned til Målselvfjorden. I bunnen av dalen ligger Målselva, som er kjent for sitt gode laksefiske.

Referanser 

Daler i Troms og Finnmark
Målselvs geografi
EM i friidrett 1982 – Maraton kvinner

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen maraton damer ved EM i friidrett 1982 i Athen, Hellas der konkurransen ble avholdt 12. september.

Norge var representert med Ingrid Kristiansen som vant bronsemedaljen.

Medaljevinnere

Finale

Kilder
 Results
 marathonspiegel

EM i friidrett 1982
Maraton
Bruno Taut

Bruno Julius Florian Taut, født 4. mai 1880 i Königsberg, død 24. desember 1938 i Istanbul, var en tysk arkitekt og byplanlegger. Han var bror til Max Taut.

Bruno Taut ble berømt for sin glasspaviljong på Deutscher Werkbunds utstilling i Köln 1914. 1921-1924 var han byarkitekt i Magdeburg. Flere av Tauts bygninger ble i 2008 satt på UNESCOs liste over verdensarven under tittelen Modernistiske boligområder i Berlin.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske arkitekter
Personer fra Königsberg
Fødsler i 1880
Dødsfall i 1938
Solør-visa

«Solør-visa» er skrevet av Erling Mauland fra Brandval i Solør som en hyllest til «solungene», som også er blitt kalt for «Norges franskmenn». Sangen heter opprinnelig "Hemlengt" og hadde sin uroppførelse på Bøndernes hus i Hof i 1946. Melodien er laget av Oscar Merikanto, og ble brukt originalt til visa «Der bjørkene suser». «Solør-visa» er innspilt på Frem fra Glemselen kap.12 med Rita Engebretsen, som er fra Kirkenær i Solør, så dialekten blir autentisk på innspillingen. Visa er også spilt inn av Ingemars på platene Spelemenn østpå skogen og Gull, men da med sitt opprinnelige navn.

Teksten
Je lever milla fræmmenfälk, mein tanka mine drärtell trakten millom Brandval og Våler.Dit leinges je alltmeine, fär häppäs je færfinns ingen stann som hemme i Solør.
Dom prater om älver, mein je veit om ei,og inga älver sæ med Glåmma seg måler.Så gild og så diger, så veldig baus og brei,ho flømer blank og logn gjønnom Solør.
Om vintera med jæmna er lang og brisk og kald,står barskogen med sæmmarsgrønne nåler.Med vårsola vakner fioler og konvallog mogopp milla steina i Solør.
Og sulua ho lufter sæ så lettvint og så rar,på tunet hopper skjøra rundt og snåler.I lia sitter gauken bort i eit bjørkesnar,han gæler ingen stann som i Solør.
Je gikk färbi ei trelasttomt og inn der je slapp,og der var battings, der fanns digre påler.Je rådde itte fær det, dom måtte få ein klapp,je veit dom var frå skoga i Solør.
Og solongsmålet mitt vil itte fræmmenfälk færstå,fär her finns nukk tå snåbbete og jåler.Je leingter dagstøtt hemmat dit je veit at je kan fåein väittu prat med kjinnsfälk i frå Solør.
Ja, leinge har je leingte og leingte vil je støtt,så leinge je i fræmmentrakter tråler,men je veit ner je ein gong blir slitin og træitt,da drär je hemm teil hvile i Solør.
Skillingsviser
Bypatriotiske sanger
Sleggekast under EM i friidrett 2010 – Kvinner

Kvinnenes sleggekast under EM i friidrett 2010 fant sted den 28. og 30. juli på Estadi Olímpic Lluís Companys i Barcelona.

Medaljer

Rekorder

Kalender

Resultater

Kvalifisering

Kvalifisering: Kvalifiseringskravet var 69,00 (Q), eller blant de 12 beste.

Finale

Referanser
 Resultater kvalifisering
 Resultater finale

Sleggekast
Sleggekast
EM i friidrett 1950 – Sleggekast menn

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen Sleggekast herrer ved EM i friidrett 1950 i Brussel, Belgia. 

Sverre Strandli fra Norge ble europamester.


Finalen

Eksterne lenker
 Resultater
 Norske EM-deltakere

EM i friidrett 1950
Sleggekast under EM i friidrett
Kjelvene

Kjelvene er et område i Storhaug (Østre) bydel i Stavanger omkring Johanneskirken. Kjelvene har trolig omfattet området øst for St. Hansvollen, sør for Strømsteinen og vest for Spilderhaug. 

Kjelvene er inntegnet første gang på et kart i 1860. Navnet Kjelvene brukes i skriftlige kilder fra 1764 – og  omtales som «Tielven». Gunder Ånesen fikk da lov til å slå graset på myra Kjelvene, mellom St. Hansvollen og Spilderhaug. 
Fram til 1851 var Kjelvene en del av Hetland prestegård. 

I 1851  kjøpte Carl Petter Nyman eiendommen Kjelvene sammen med St. Hansvollen og Lervikryggen av Staten. Det ble så parsellert opp i mindre tomter, og ble i hovedsak utbebygd fra 1850-årene og framover.

Lekeplassen Kjelvene er mest kjent som den store «damprivalsen», som har vært et yndet leketøy i flere generasjon. Det var også vanlig lekeplass med lekeapparater og en stor fotballbane.  I 2005 ble den ombygget med en stor rullebrettbane (skatebane – «Betongparken») og kurvballbaner. På 1920-tallet brukte Norges Kommunistiske Parti Kjelvene for friluftsmøter.

Litteratur 
 1ste Mai: Friluftsmøte på Kjelvene, 15. juli 1921.
 Stavanger Aftenblad: Kjelvene, 27. desember 1977.
 Sevald Simonsen: Hetlandsmarkens historie, Ætt og Heim, Stavanger 1972.
 Bjørn Aarre: Kjelvene, Stavangeren, 2004.
 Reidar Frafjord: Nymansveien 44, 2007 – http://www.byhistoriskforening.org/nor/byhistorisk_skilting/1_nymansveien_44.

Referanser

Bydeler og delområder i Stavanger