alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Dayron Robles

Dayron Robles (født 19. november 1986) er en cubansk friidrettsutøver. Han løper korthekk, og satte verdensrekord på 110 meter hekk med tiden 12,87 under et stevne i Ostrava i Tsjekkia den 12. juni 2008.

Under innendørs-VM 2006 i Moskva tok han sølv på 60 meter hekk med tiden 7,46, en tid han senere har forbedret til 7,33. Det er den nest raskeste tiden som er oppnådd, bare slått av Colin Jackson.

Eksterne lenker 
 

Cubanske hekkeløpere
Olympiske mestere for Cuba
Diamond League-vinnere
Gullmedaljevinnere for Cuba under de panamerikanske leker
Gullmedaljevinnere i friidrett under de panamerikanske leker
Deltakere for Cuba under VM i friidrett innendørs 2006
Deltakere for Cuba under Panamerikanske leker 2007
Friidrettsutøvere under Panamerikanske leker 2007
Medaljevinnere under Panamerikanske leker 2007
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Cuba under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Cuba under VM i friidrett innendørs 2010
Deltakere for Cuba under Panamerikanske leker 2011
Friidrettsutøvere under Panamerikanske leker 2011
Medaljevinnere under Panamerikanske leker 2011
Deltakere for Cuba under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Strathspey

Strathspey (skotsk-gælisk Srath Spè; engelsk: Speyside) er et område rundt dalføret som følger elven Spey i området Highland i Skottland. Anglifiserte navnutgave er «Speyside». Områdets hovedstad er Grantown-on-Spey. Det er også et betydelig område for produksjon av skotsk whisky med høy konsentrasjon av destillerier, blant annet Glenfiddich og Balvenie. 

Begrepet Strathspey refererer vanligvis til den øvre delen av dalføre (strath) fra kilden til elven Spey og ned til hovedstaden, Grantown-on-Spey, mens den anglifiserte formen, Speyside, refererer til området fra Grantown-on-Spey til munningen av elven ved bukten Spey Bay. Det vært en del kontroverser om forsøk på å anglifisere navnet inn i Spey Valley. Turistområdet fra sør starter ved Dalwhinnie og fortsetter nordover langs veien A9 mot Newtonmore, Kingussie, Aviemore og videre mot Grantown-on-Spey. Den kanadiske kjøpmannen Robert Simpson, grunnlegger av Simpsons varehus, ble født i Speymouth i Strathspey i 1834.

Speyside er et av fremste sentrene i den skotske whiskyindustrien, med en høy konsentrasjon av single malt-destillerier i regionen, inkludert destilleriene Glenfiddich og Balvenie.

Skottlands Malt Whisky Trail er et turismeinitiativ med syv fungerende Speyside-destillerier, et historisk destilleri og Speyside Cooperage. Konseptet ble opprettet på begynnelsen av 1980-tallet. Regionen er naturlig for whiskydestillatører på grunn av tre fordeler: den er nær bygggårder, inneholder elven Spey og nær havnen i Garmouth. Regionen er også vertskap for Spirit of Speyside Whisky Festival.

Referanser

Eksterne lenker 
 Official Speyside
 Malt Whisky Trail

Highland
Christian Jochum Pontoppidan

Christian Jochum Pontoppidan (født 1739 i Lille Næstved, Danmark, død 10. februar 1807 i Ketting på Als, Lolland) var en dansk kartograf som i Norge er mest kjent for de tidligste detaljerte og nøyaktige kart over Sør-Norge i 1785 og Nord-Norge i 1795. Det finnes flere trykte 16- og 1700-talls kart fra Norge, men kartene til Pontoppidan regnes som de beste fra 1700-tallet.

C.J. Pontoppidans far var kapellan og han skulle kanskje ha fulgt i farens fotspor, men han avbrøt sin skolegang i 18-årsalderen for å gå i utenlandske krigstjenester. Etter vel 15 års tjeneste vendte han tilbake til Danmark og ble i 1773 tegnemester ved det kongelige Landkadetkompagniet – senere kalt Landkadetakademiet. Her arbeidet han fram til sin avskjed pga. svak helse i 1800. I tillegg til undervisning tegnet Pontoppidan en serie vakre og svært gode kart over Danmark, Sverige og Norge. Flere av disse ble ledsaget av forklaringer hvor han bl.a. forteller oss hvordan kartene ble til, og hvilke kilder han brukte. Forklaringene gir også en mengde opplysninger om veier, fjell, innsjøer, gjestgiverier, grenser med mer. 

 
Kartet over Det Sydlige Norge utmerker seg ved at tittelfeltet inneholder et norsk riksvåpem i trekantet skjold, som i middelalderen, og at løven holder en kortskaftet øks, ikke den krumme hellebarden som den vanligvis har i riksvåpen fra 1600-tallet til 1844. Kartets våpen var en forløper for Norges riksvåpen slik det ble utformet i 1905 og igjen i 1937 etter forbilder fra middelalderen.  

Norges militære- og geografiske oppmåling var blitt etablert i 1773, men de hadde ikke utgitt trykte landkart i 1785. Pontoppidan fikk adgang til å bruke opplysninger fra den militære oppmålingen. Kartet er tegnet i målestokk 1:850 000 og trykt i to blad. Det inneholder en mengde opplysninger som ikke fantes på de eldre kart. I tillegg til kartet ble det samtidig utgitt en bok, «Geographisk Oplysning til Cartet over det sydlige Norge i trende Afdeelinger».

I 1795 utga han et kart over det nordlige Norge i målestokk 1:450 000. Dette var uten norsk riksvåpen.

Se også 
 Kartet over Det sydlige Norge

Referanser

Kilder 
 «Genealogiske ressurser» hos DIS-Norge. Arkivert versjon fra 26. mai 2010.

Danske kartografer
Personer fra Næstved
Jan Braathu

Jan Braathu (født 23. juni 1954) er en norsk diplomat og ambassadør. 

Braathu begynte å arbeide i den norske utenrikstjenesten i 1985. Hans første utstasjonering var som første ambassadesekretær ved Norges ambassader i Kuwait og Saudi Arabia fra 1990-1993. Fra 1993-1996 var han første ambassadesekretær ved Norges ambassade i London. I 2006 ble han utnevnt til ambassadør i Sarajevo. I 2011 ble han utnevnt til ambassadør i Kosovo og ble i 2012 sideakkreditert til Albania. I juli 2016 ble Braathu tilsatt som ny leder for sendelaget til Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE) i Kosovo, som har sete i Priština. OSSEs sendelag der var i 2016 det nest-største av organisasjonens sendelag; bare OSSE-sendelaget i Ukraina var større per 2016. Han tiltrådte OSSE-stillingen 3. oktober 2016. 

I desember 2020 ble det offentliggjort at han vil tiltre stillingen som leder for OSSEs sendelag til Serbia, med sete i Beograd. Braathu ble dermed den andre nordmannen som leder dette sendelaget. Han etterfølger italieneren Andrea Orizio, som ledet sendelaget i Serbia fra 2016 til 2020.

Bakgrunn og utdannelse 
Braathu kommer fra Tomter i Hobøl kommune. Han har en doktorgrad i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo.

Ordener og utmerkelser 
Braathu ble i 2007 utnevnt til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. Han ble senere utnevnt til kommandør.

Referanser 

Norges ambassadører til Albania
Norges ambassadører til Bosnia-Hercegovina
Norges ambassadører til Kosovo
Den Kongelige Norske Fortjenstorden
Personer fra Hobøl kommune
Fødsler i 1954
Snart 17

Snart 17 er en norsk dramafilm fra 1984 med Gerd Brotnow i hovedrollen som den overvektige tenåringsjenta Marianne. Regien er ved Laila Mikkelsen, og det var siste del i en trilogi som startet med hennes Liten Ida i 1981 og Søsken på Guds jord i 1983.

Handling 
Den snart 17-årige Marianne er for tykk, og sliter for å oppnå idealene for hva som gjør kvinner interessante for gutter og menn. I møte med brevvennen Svein oppdager hun andre verdifulle egenskaper ved seg selv.

Nye problemer venter imidlertid når hun blir gravid med Svein, et faktum hun hverken tør betro ham eller foreldrene. Hennes isolasjon og manglende evne til å få oppmerksomhet fra de selvopptatte omgivelsene hindrer henne i å få støtte i en vanskelig situasjon. Etterhvert kretser spørsmålet om hun i denne situasjonen skal makte å ta avgjørelsen om en eventuell abort

Mottakelse 
Filmen fikk dårlig mottakelse av norske filmanmeldere. Arbeiderbladets Bjørn Granum skrev blant annet «Sjelden har vi sett en film til de grader ribbet til beinet – psykologisk, sosialt episk. Hadde regissøren hatt en aldri så liten meddiktende evne, kunne det kanskje ordne seg noenlunde». Dagbladets Thor Ellingsen skrev «Filmen bærer preg av lavbudsjett og enkle løsninger» og «Vi kommer ikke personen, det unge mennesket Marianne nærmere i løpet av filmen».

Litterære referanser 
Karin Sveen brukte først og fremst novella «fett» fra 1979 som basis for manus til filmen. Denne novella handler om ei jente med identitetsproblemer knytta til Fedme. Ellers er filmen inspirert av Ingeborg Refling Hagens novelle Loke sår havre, som den også henter scener og replikker fra. Denne novellen handler om ei ung jente som får et uønsket barn, og hvordan hun selv tar ansvaret for det. I både novelle og film lar hovedpersonene gutten stå fritt. Snart 17 er lagt til moderne tid, og abort blir løsningen på problemet, mens jenta i den opprinnelige novellen kaster seg i et tjern med barnet sitt.

Rolleliste 
 Gerd Brotnow – Marianne
 Kirsten Hofseth – Moren
 Helge Jordal – Faren
 Runar Kristiansen – Svein
 Hildegunn Eggen – Skolesøster
 Ann-Kristin Lepsøe – Bente
 Arne Lindtner Næss – Lærer
 Sven Tore Anderson – Roar
 Ane Hoel – Gymlærer
 Liv Berhoft Osa – Ekspeditrise

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1984
Norske filmer fra 1980-årene
Norske dramafilmer
Norske ungdomsfilmer
Norskspråklige filmer
Robert Fico

Robert Fico (født den 15. september 1964 i Topoľčany i Tsjekkoslovakia) er en slovakisk politiker. Han var statsminister i Slovakia fra 2006 til 2010, og deretter fra 2012 til mars 2018. 

Fico er utdannet jurist og har doktorgrad fra Comenius-universitetet i Bratislava.

Fico grunnla det sosialdemokratiske partiet Smer – sociálna demokracia i 1999. Ved parlamentsvalget i Slovakia i 2006 fikk det 29 % av stemmene, de ble dermed den parlamentsgruppen med flest mandater. Fico ble første gang valgt til statsminister i 2006, da han dannet en koalisjonsregjering med andre partier. Ved parlamentsvalget i 2010 tapte Smer flertallet og Fico tok vervet som visepresident i det slovakiske parlamentet. Parlamentsvalget i 2012 ga Smer 44,4 % av stemmene og gjorde partiet istand til å danne regjering alene. Fico ble 4. april 2012 igjen statsminister. Ved valget i mars 2016 ble regjeringspartiet størst, men tapte flertallet i parlamentet.

Fico leverte sin avskjedssøknad 15. mars 2018. Bakgrunnen var den politiske krisen som oppsto etter drapet på journalisten Ján Kuciak. President Andrej Kiska ga deretter regjeringsoppdraget til visestatsminister Peter Pellegrini.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Slovakias statsministre
Personer fra Okres Topoľčany
Daniel Andersson (1972)

Daniel Andersson (født 18. desember 1972 i Helsingborg) er en svensk fotballspiller. Han er målvakt i den svenske klubben Helsingborgs IF.

Eksterne lenker 
 
 Spillerprofil hos Helsingborgs IF

Svenske fotballspillere
Fotballspillere for Ängelholms FF
Fotballspillere for Kalmar FF
Fotballspillere for Trelleborgs FF
Fotballspillere for AIK
Fotballspillere for Hibernian FC
Fotballspillere for Helsingborgs IF
Personer fra Helsingborg
Fødsler i 1972
Ludovic Magnin

Ludovic Magnin (født 20. april 1979) er en sveitsisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som spiller for den østerrikske klubben SC Rheindorf Altach.

Den 4. februar 2008 signerte han en ny kontrakt med VfB Stuttgart som binder han til klubben ut sommeren 2010. Han har tidligere spilt for Werder Bremen, AC Lugano, Yverdon Sport, Lauseanne-Sports og FC Echallens.

Landslaget 
Han spilte 62 kamper og scoret 3 mål for det  siden debutkampen i 2000. Han var en del av EM-troppen i 2008 hvor han fra første kamp tok over kapteinsbindet fra Alexander Frei som ble skadet i den kampen mot Tsjekkia. Han deltok også i EM 2004 og VM 2006.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske fotballspillere
Spillere i Fotball-EM 2004
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-EM 2008
Spillere i Fotball-VM 2010
Fotballspillere for Yverdon-Sport FC
Fotballspillere for FC Lausanne-Sport
Fotballspillere for FC Lugano
Fotballspillere for SV Werder Bremen 1899
Fotballspillere for VfB Stuttgart 1893
Fotballspillere for FC Zürich
Fotballtrenere for FC Zürich
Fotballtrenere for SC Rheindorf Altach
Personer fra Lausanne
Personer fra Sion i Sveits
Fødsler i 1979
Kontrabande

Kontrabande (av gammelfransk: contrebande, smugling, som er utledet via italiensk: contrabando, fra latin contra, mot, og middelalderlatin: bannum, påbud) er en betegnelse på alle varer som er ulovlig å innføre, eie, besitte, omsette eller lignende grunnet sin illegale natur. Normalt brukes ordet om varer som er forbudt å bringe over landegrenser, kjent som smuglergods. I sjøfart er kontrabande alle former for illegal last.

Se også
 Krigskontrabande

Formuesforbrytelser
Franske ord og uttrykk
Steinkjer Serieliga

Steinkjer Serieliga er et tegneserienettverk bestående av tegneserieskapere i Steinkjer som ble stiftet i mars 2007 etter at tidligere Trondheimstegner Arne Bye flyttet nordover for å studere ved Høgskolen i Nord-Trøndelag. Foruten å bare være et sosialt nettverk har Steinkjer Serieliga to mål med sitt virke. Det ene er å spre interessen for tegneseriemediet i Nord-Trøndelag, og det andre er å sette Steinkjer på det norske tegneseriekartet.

Steinkjer Serieliga har deltatt i den internasjonale 24 hour comics day med en påfølgende utstilling og arrangerte på Tegneseriens dag 2008 et sceneshow på Globus Storsenter i Steinkjer hvor de i samarbeid med publikum og Nordnorsk Teikneserielaug i Tromsø utførte et tegneseriemaraton, hvor annenhver side ble tegnet i Steinkjer og annenhver side ble tegnet i Tromsø. Tegneseriesidene ble senere auksjonert bort til inntekt for UNICEF.

De har også utgitt et samlehefte, Hærværk, som ble lansert i forbindelse med Steinkjerfestivalen 15. august 2008

Medlemmer
Arne Bye
Ida Eriksson
Per Arne Kulstadvik
Enok Moe
Torgeir Trapnes

Omtaler
 24 timer med serieskaping, Serienett (publisert 2007-10-19)
 Tegneseriestunt blir utstilling, Trønder-Avisa (publisert 2007-10-31)
 Tegner for Unicef, Adresseavisen (publisert 2008-04-30)
 Laget tegneserier på fire timer, NRK.no (publisert 2008-05-04)
 "Hærværk" på Steinkjerfestivalen, Steinkjer-Avisa (publisert 2008-08-15)

Eksterne lenker
 Steinkjer Serieliga
 Presentasjon av Steinkjer Serieliga på Youtube

Norske tegneserieskapere
Finlands nasjonalmuseum

Finlands nasjonalmuseum (finsk: Kansallismuseo) er et historisk museum som forsker i og formidler Finlands historie fra de tidligste tider til i dag. Museet ligger i Mannerheimvägen i Helsingfors.

Bygget 
Den nasjonalromantiske bygningen ble tegnet av de tre arkitektene Herman Gesellius, Armas Lindgren og Eliel Saarinen. Byggets eksteriør etterligner middelalderske finske steinkirker og slott. Bygningens interiør er i jugendstil. Museet ble bygd fra 1905-1910 og ble åpnet i 1916. Museet fikk först namnet Statens historiska museum och senare namnet Nationalmuseum.

I museets lobby er det fresker av Akseli Gallen-Kallela i taket. Freskene ble malt i 1928, etter forbilde av fresker i Finlands paviljong under verdensutstillingen i Paris 1900.

Museet ble sist rehabilitert i 2000.

Utstillinger 
Museets faste utstillinger består av fem deler: Finlands förhistoria, som er landets største arkeologiske utstilling; Riket, som behandler kultur og samfunn i Finland fra middelalderen til 1900-tallets begynnelse; Jorden och folket viser livet på landsbygda før industrialiseringen; 1900-talets avdeling skildrer det selvstendige Finland; og Skattkammaren som er en utstilling av mynter, medaljer, sølv, smykker og våpen.

Eksterne lenker 
 

Museer i Helsingfors
Etableringer i 1916
Byggverk fullført i 1910
Museer etablert i 1910-årene
1916 i Finland
Byggverk i Helsingfors
Jørgen Johnsen

Jørgen Johnsen (født 1982 i Fredrikstad) er en norsk artist og DJ kjent som Name. 

I 2008 ga han ut låten Hand Me Down, som lå flere uker på VG-lista med 10.-plass som beste plassering. Albumet "Drum" ble utgitt 12. januar 2009 og inneholder blant annet singlene Hand me Down og Alphabet Love. Han DJ-er selv på sine sanger. Han hadde sin første konsert-opptreden under Hove-festivalen 2008 sammen med OnkelP, uten noen videre suksess.

Diskografi 
 Drum (2009)

Referanser 

Norske popmusikere
Norske rappere
Personer fra Fredrikstad kommune
Moses fra Khoren

Moses fra Khoren (armensk: Մովսես Խորենացի, Movses Khorenatsi; ca. 410–490-tallet) var en armensk skribent og historiker som skrev om Armenias historie. Han var virksom på siste halvdel av 400-tallet e.Kr., men han har også blitt datert til så sent som 700-tallet..

Flere av opplysningene om hans liv som er utledet fra hans tekster, blant annet at han hadde vært lærling hos Mesrop Masjtots, oppfinneren av det armenske alfabetet, regnes for usikre.

Han krediteres for verket Armenernes historie, som omhandler den historiske beretning fra de eldste tider og den legendariske forfaderen Haik, og fram til 300-tallet e.Kr. Han kreditert for det eldste kjente historiografiske verk om Armenias historie skrevet på armensk, og således viktig ikke bare for moderne historikere, men også for armensk selvforståelse. Han var også poet, eller salmedikter. Hans historieverk ble skrevet på oppdrag av fyrst Sahak. Verket fikk tung innflytelse på senere armenske historikere, og ble brukt og sitert hyppig. Det har særlig betydning ettersom det inneholder unikt materiale fra eldre muntlige tradisjoner i Armenia fra tiden før landet ble konvertert til kristendommen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Armenere
Armenias historie
Personer fra Mus
Administrative inndelinger i Finnmark

Administrative inndelinger i Finnmark omfatter regionråd, næringsregioner, prostier, tingretter, politidistrikter, helsedistrikter og veidistrikter:

Regionråd
 Vest-Finnmark regionråd: Alta, Hammerfest, Hasvik, Kvalsund, Loppa, Måsøy, Nordkapp.
 Ávjovárri urfolksregion: Karasjok, Kautokeino, Porsanger.
 Øst-Finnmark regionråd: Berlevåg, Båtsfjord, Gamvik, Lebesby, Nesseby, Sør-Varanger, Tana, Vadsø, Vardø.

Næringsregioner
 Vest-Finnmark: Alta, Hammerfest, Hasvik, Kvalsund, Loppa, Måsøy
 Midt-Finnmark: Karasjok, Kautokeino, Lebesby, Nordkapp, Porsanger
 Øst-Finnmark: Berlevåg, Båtsfjord, Gamvik, Nesseby, Sør-Varanger, Tana, Vadsø, Vardø

Prostier, under Nord-Hålogaland bispedømme i Den norske kirke
 Alta prosti: Alta, Hasvik, Loppa.
 Hammerfest prosti: Gamvik, Hammerfest, Kvalsund, Lebesby, Måsøy, Nordkapp.
 Indre Finnmark prosti: Karasjok, Kautokeino, Nesseby, Porsanger, Tana.
 Varanger prosti: Berlevåg, Båtsfjord, Sør-Varanger, Vadsø, Vardø.

Tingretter, under Finnmark lagsogn, Hålogaland lagdømme
 Alta tingrett: Alta, Loppa.
 Hammerfest tingrett: Hasvik, Hammerfest, Kvalsund, Måsøy, Nordkapp.
 Indre Finnmark tingrett: Karasjok, Kautokeino, Nesseby, Porsanger, Tana.
 Øst-Finnmark tingrett: Berlevåg, Båtsfjord, Gamvik, Lebesby, Sør-Varanger, Vadsø, Vardø.

Politidistrikter
 Finnmark politidistrikt: Alta, Berlevåg, Båtsfjord, Gamvik, Hammerfest, Hasvik, Karasjok, Kautokeino, Kvalsund, Lebesby, Loppa, Måsøy, Nesseby, Nordkapp, Porsanger, Sør-Varanger, Tana, Vadsø, Vardø.

Helsedistrikter, under Helseregion Nord-Norge
 Helse Finnmark: hele fylket.

Veidistrikter, under Veiregion Nord-Norge
 Nord-Troms og Vest-Finnmark veidistrikt: Alta, Hammerfest, Hasvik, Kautokeino, Kvalsund, Loppa. Dessuten Kvenangen, Nordreisa og Skjervøy kommuner i Troms fylke.
 Øst-Finnmark veidistrikt: Berlevåg, Båtsfjord, Gamvik, Karasjok, Lebesby, Måsøy, Nesseby, Nordkapp, Porsanger, Sør-Varanger, Tana, Vadsø, Vardø.

Tidligere fogderier
 Alten fogderi: Alta, Kautokeino, Loppa.
 Hammerfest fogderi: Hasvik, Hammerfest, Kvalsund, Måsøy, Nordkapp, Porsanger.
 Tanen fogderi: Berlevåg, Gamvik, Karasjok, Lebesby, Nesseby, Tana.
 Varanger fogderi: Sør-Varanger, Vadsø.
 Vardø fogderi: Båtsfjord, Vardø.

Referanser

Eksterne lenker

Troms og Finnmarks geografi
Finnmark
Småsyre

Småsyre (latin. Rumex acetosella eller Acetosella vulgaris), også kalt rødsyre, er en plante som tilhører syreslekta (Rumex) i slireknefamilien (Polygonaceae). Den er opprinnelig i hele Eurasia, men er innført også i Nord-Amerika.

Den er 20-40 cm lang, opprett og har tynn, grønn stilk og svært små, røde eller mørkrøde blomster oppover store deler av stengelen. Bladene er grønne og pilspiss-formede med rund eller mer spiss tupp, og kan brukes i matlaging og i te. Den har vært brukt som medisinplante, bl.a mot kreft.

Fordi innholdet av oksalsyre gjør planten svakt giftig, er det grunn til å være forsiktig med å spise den. Til tross for dette oppgis den som «spiselig» hos Norges sopp- og nyttevekstforbund i deres «Nyttevekstleksikon».

Småsyre trives i fuktig jord langs elver og innsjøer, men vokser også mye i veigrøfter, kulturmark og i eng. Planten inneholder syre, og blant bønder er den en indikasjon på at jorda trenger kalking.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Slireknefamilien
Røde blomster
Grønne blomster
Flerfargede blomster
Engsyre

Engsyre (Rumex acetosa) blir også kalt matsyre, surstilk, surblad eller bare syre, noe som gjenspeiler den syrlige smaken. Den er en flerårig plante i syreslekta i slireknefamilien. Den kan bli mellom  30 og 90 cm høy. I likhet med flere av sine slektninger inneholder den oksalsyre og kan gi forgiftninger. Til tross for det har den lange tradisjoner som mat for mennesker og dyr.

Beskrivelse 
Planten er særbu. Stengelen er rødaktig og hul. De grønne pilformede bladene vokser spredstilt og former en rosett nede ved bakken. De nederste bladene blir mellom 4 og 12 cm lange. De to til fire stengelbladene har bladfliker som omslutter stengelen. Bladenes syrlige smak er opphav til navn som «surblad» og «syre» og lignende. Bladene er grønne. Den blomstrer mellom mai og juli og bærer en glissen, smal blomsterstand med enkle, rette grener. Fargen er grønnaktig rød, eller mørk rød. Frukten er en nøtt omkring 2 mm i størrelse. Stilken er ofte vridd.

Utbredelse 
Engsyre vokser over hele Eurasia, og er innført på New Zealand. En nær slektning er fransk matsyre (Rumex scutatus). Den liker seg i nøytral eller litt sur jord, fra enger, veikanter og kulturmark i lavlandet, via skogsområder til fjellet i Sør-Norge inntil 1.900 moh.

Bruk 
Hele planten kan spises, men særlig bladene kan inntas rå. Opp gjennom historien har den blitt kokt til suppe, grøt og stuing. I Ukraina lages en rett som kalles grønn borsjtsj, tradisjonelt med engsyre, men det er vanlig å erstatte den med nesleblader. I den polske suppen szczawiówka er også engsyre en viktig ingrediens. Den har blitt brukt i folkemedisin og blitt tilskrevet urindrivende og febernedsettende effekt. Planten er en god kilde til C-vitamin. Engsyre inneholder omkring 1,5% oksalsyre i plantesaften og bør derfor, i likhet med andre syrearter, gjøkesyre og blader av rabarbra, ikke inntas i store mengder. «Syregrøt» ble noen ganger spist som dessert sammen med melk, noe som har en nøytraliserende virkning på oksalsyren. Folk med svake nyrer bør være spesielt forsiktige med å spise retter tilberedt med engsyre eller andre syrearter.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Slireknefamilien
Røde blomster
Grønne blomster
Flerfargede blomster
Stauder
Norges flora
José Ernesto Sosa

José Ernesto Sosa (født 19. juni 1985) er en argentinsk fotballspiller som for .

Han ble olympisk mester for Argentina under OL i Beijing 2008.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Argentinske fotballspillere
Olympiske mestere for Argentina
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Argentina under Sommer-OL 2008
Fotballspillere under Sommer-OL 2008
Fotballspillere for Estudiantes de La Plata
Fotballspillere for FC Bayern München
Fotballspillere for SSC Napoli
Fotballspillere for FK Metalist Kharkiv
Fotballspillere for Atlético Madrid
Fotballspillere for Beşiktaş JK
Fotballspillere for AC Milan
Fotballspillere for Trabzonspor
Fotballspillere for Fenerbahçe SK
Personer fra provinsen Santa Fe
Fødsler i 1985
Olympiske medaljevinnere i fotball
Engkarse

Engkarse (Cardamine pratensis) er en plante av slekten (Cardamine) i korsblomstfamilien. Planten er 20–55 cm høy og vokser på fuktige enger og i lyse løvskoger. Vokser over hele landet. Ofte finnes en skumdannelse – "gjøkespytt" – på planten.

Som de fleste planter i korsblomstfamilien har den rosa blomsten fire kronblad, og de oddetallede bladene er runde til bredt klubbeformede med flere på en bladstilk. Bladene på stengelen er lengre og smale. Skulpene (frøbærerne) er 4 cm lange.

Galleri

Eksterne lenker 
 

Korsblomstfamilien
Røde blomster
Hvite blomster
Planter formelt beskrevet i 1753
Norges flora
Grønlands flora
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Svalbards flora
Jan Mayens flora