alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Marta Batinović

Marta Batinović (født Žderić; 20. april 1990 i Metković) er en kroatisk-montenegrinsk håndballmålvakt, som spiller for den rumenske klubben  og det montenegrinske kvinnelandslaget.

Batinović har spilt flere mesterskap for det det kroatiske kvinnelandslaget, men skiftet nasjonalitet og ble tatt ut i Montenegros 20-mannstropp foran Håndball-VM 2019 i Japan.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Håndballmålvakter
Kroatiske håndballspillere
Montenegrinske håndballspillere
Spillere i Håndball-VM 2011 for kvinner
Spillere i Håndball-EM 2012 for kvinner
Spillere i Håndball-EM 2014 for kvinner
Spillere i Håndball-VM 2019 for kvinner
Spillere i Håndball-EM 2020 for kvinner
Håndballspillere for SCM Râmnicu Vâlcea
Håndballspillere for ŽRK Budućnost
Håndballspillere for RK Podravka
Personer fra Dubrovnik-Neretva fylke
Areola

Areola (areola mammae; diminutiv av latin: area, «åpen plass») er det fargede området som omgir brystvortene hos mennesket.

Størrelse 
Størrelsen på areola kan variere mye fra person til person. De fleste menn har en areola på ca. 25 mm i diameter, mens kjønnsmodne kvinner i gjennomsnitt har areola på omkring 30 mm, men det kan forekomme areolaer på opp mot 100 mm eller mer i diameter. Kvinner som produserer morsmelk eller har spesielt store bryster, kan ha enda større areola. Formen er oftest sirkulær, men mange kvinner og noen få menn kan ha en mer ellipseformet areola.

Farger 

Areola er mørkere i farge enn brystet omkring. Fargen varierer også mye fra person til person, og dekker et spektrum fra lys rosa til mørkebrun. Personer med lys hud vil generelt ha en lysere areola enn personer med mørk hud. Fargen kommer fra to forskjellige melanin-pigmenter, ett brunt og ett rødt. Den relative mengden av disse to pigmentfargene avgjør areolas farge. Areolas farge kan endre seg med tiden etter påvirkning av hormonelle endringer i forbindelse med menstruasjon, visse medikamenter og aldring. Særlig kan graviditet medføre en klar mørkfarging av areola. Fargen kan gå tilbake til den opprinnelige fargen etter fødselen, men også dette varierer fra kvinne til kvinne.

Kjertler 
På areola sitter omkring 10–15 små runde knopper, talgkjertler, som kalles Montgomerys ruberkler. Disse produserer et fettholdig, oljeaktig hvitt sekret, som beskytter brystvorten og areola under amming.

Referanser

Eksterne lenker 

Anatomi
Katelyn Garbin

Katelyn-Kristine Dlugokinski Garbin (født 25. februar 1993) er en norsk tidligere rytmisk gymnast, som er hovedtrener i rytmisk gymnastikk (RG) i Stabekk turnforening.

Garbin har Downs syndrom, og var tidligere aktiv RG-utøver i klassen Special Olympics. Hun fikk fem gullmedaljer under Special Olympics 2007 - hun vant 4-kamp, tau, ring, ball og vimpel. Hun var aktiv utøver fram til 2012. Som instruktør trener hun blant andre Emilie Ziegler Søiland, Fride Farestad Spakrud og Maren Iversen.

Referanser 

Norske turnere
Fødsler i 1993
Dipelicus alveolatus

Dipelicus alveolatus er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
En nokså stor (30-35 millimeter), bred og kraftig, blankt brunrød til svart hornbille. Hannene har et kraftig horn i pannen og tre korte horn på thorax, området foran hornene ujevnt uthulet, hunnene mangler disse. Oversiden er blank, utydelig punktert. Denne slekten utmerker seg ved brede, utvidete legger (tibiae).

Levevis 
Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse 
Arten lever på Ny-Guinea inkludert Aruøyene og Salomonøyene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Pentodontini Mulsant, 1842 
 Slekten Dipelicus Hope, 1845
 Dipelicus alveolatus (Heller, 1897)

Kilder 
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene

Eksterne lenker 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1897
Ny-Guineas insekter
Salomonøyenes insekter
Lucanus pesarinii

Lucanus pesarinii er en billeart i famillien hjortebiller (Lucanidae).

Kjennetegn 
En stor (hannen ca. 34-57 millimeter), slank, rødbrunlig hjortebille, kroppen delvis kledt med lys bestøvning. Mandiblene hos hannen er kraftige, lett krummede, med en innoverrettet tann omtrent to tredjedeler, forøvrig med mindre tenner langs det meste av innersiden, spissen er kløvet. Hodet har skarpe kjøler på sidene og bak, men ikke i midten. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Pronotum er mye smalere enn hodet, mye bredere enn
langt. Beina er rødlige.

Levevis

Utbredelse 
Arten er utbredt i det nordlige Vietnam.

Systematisk plassering 
Arten er muligens synonym med Lucanus kazumiae.

 Insekter, Insecta
 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
 Stammen Lucanini Latreille, 1806
 Slekten Lucanus Scopoli, 1763
 Lucanus pesarinii Zilioli, 1998

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1998
Vietnams insekter
Euphemus

Euphemus er en slekt av biller som hører til familien smellere (Elateridae).

Utseende 
Nokså store (ca. 25 millimeter), litt brede, gulaktige og svarte smellere. Antennene er nokså korte, litt fortykkede. Pronotum er trapesformet med nokså rette sider, omtrent så lang som bredt, med skrått tilbaketrukne bakhjørner, gult eller oransje med svarte flekker. Dekkvingene har fine punktrader og har tegninger i gult og svart.

Levevis 
Ingenting er kjent om biologien til denne slekten, og larver og pupper er ukjente.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika (kjent fra Zimbabwe).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien smellere, Elateroidea
 Familien smellere, Elateridae
 Underfamilien skjellsmellere, Agrypninae Candéze, 1857 
 Stammen Hemirhipini Candéze, 1857 
 Slekten Euphemus Laporte de Castelnau, 1838
 Euphemus fasciatus (Drury, 1782)
 Euphemus funcrarius (Bertoloni, 1854)
 Euphemus plasoni (Candèze, 1900)
 Euphemus quadrimaculatus (Olivier, 1790)

Eksterne lenker 
 Bilde av Euphemus funeroreus
 

Smellere
Biller formelt beskrevet i 1838
Maria Leopoldina av Østerrike

Maria Leopoldina av Østerrike  (født 22. januar 1797 i Wien, død 11. desember 1826 i Rio de Janeiro) var erkehertuginne av Østerrike, dronning av Portugal og keiserinne av Brasil.

Liv og virke

Bakgrunn
Maria Leopoldina ble født som datter av den tysk-romerske keiseren Frans II og hans andre kone Maria Teresa av Napoli og Sicilia. Hennes fulle navn er Caroline Josepha Leopoldine Franziska Ferdinanda. Maria Leopoldina vokste opp i palasset Schönbrunn i Wien.

Prinsesse
I 1816 ble det uttrykt et ønske fra den portugisiske kongelige familie om at arveprinsen Pedro av Bragança ønsket å gifte seg. Han ytret ønske om at hans fremtidige kone skulle være en prinsesse fra fyrstehuset Habsburg. Maria Leopoldina ble lagt frem som et god forslag og raskt akseptert. De to giftet seg året etter i 1817. Pedro var ikke til stede i sitt eget bryllup da han på dette tidspunkt befant seg i Portugal sin koloni Brasil. Han var derfor representert av sin onkel. Kort tid etter bryllupet reiste Maria Leopoldina til Brasil for å møte sin ektemann. Det nygifte paret residerte i slottet São Cristóvão.

Keiserinne
Etter store uroligheter i Portugal og misnøye i Brasil erklærte Maria Leopoldina sin ektemann Brasil for et uavhengig keiserrike i 1822. Dette gjorde at Maria Leopoldina ble Brasils første keiserinne. Et svekket Portugal hadde lite å si, i 1825 anerkjente de Brasil sin uavhengighet og den portugisiske kongen aksepterte at sønnen og svigerdatteren nå var Brasil regjerende keiserpar.

Maria Leopoldinas svigerfar den portugisiske kongen døde i 1826. Dette gjorde det brasilianske keiserparet til også å være det portugisiske kongeparet. Maria Leopoldina ble derfor dronning av Portugal. Det ble raskt klart at Maria Leopoldina og Pedro ikke kunne regjere Portugal fra Brasil og derfor valgte de å overlate den portugisiske tronen til Pedro sin datter som ble utropt dronning Maria II av Brasil. 

1826 ble også året Maria Leopoldina døde. Hun døde åtte dager etter å ha spontanabortert.

Hun ble gravlagt i Rio de Janeiro. Hun ble 29 år gammel. Kun få år etter hennes død ble ektemannen i 1831 tvunget til å abdisere og flykte tilbake til Europa. Maria Leopoldinas da fem år gamle sønn Pedro II ble utropt til ny keiser av Brasil.

Referanser 

Brasilianere
Kongelige personer
Personer fra Wien
Santo Niño (Cagayan)

Santo Niño (Bayan ng Santo Niño) er en kommune på Filippinene. Kommunen ligger i landsdelen Luzon, og tilhører provinsen Cagayan.

Barangayer 
Kommunen er inndelt i 31 barangayer per 30. september 2019.

Referanser

Eksterne lenker 
   

Kommuner på Filippinene
Cagayan
Trude Semb

Trude Semb Vinaccia (født 2. mai 1969 i Oslo) er en norsk billedkunstner med maleri som hovedmedium. Hennes arbeider føyer seg inn i definisjonen av nyekspresjonisme, og kjennetegnes av en heftig og voldsom bruk av virkemidler, som rennende maling, kraftige penselsstrøk og en sterk fargeskala, primitive former og en slags selvrepresentasjon i form av dyrefigurer eller masker. Det er et hint av biografi i Trude Semb Vinaccias malerier og de oppleves som like mye i famile med nyekspresjonistisk poesi som nyekspressjonistisk maleri.

Hennes arbeider tilhører den figurative ekspressive tradisjonen med inspirasjon fra tysk ekspressjoniem som Die Brücke, Emil Nolde, Ernst Ludwig Kirchner, Oskar Kokoschka og Egon Schiele.

Hun var gift med den italienske perkusjonisten Paolo Vinaccia som døde sommeren 2019.

Studier 
Hun ble utdannet ved Oslo Tegne- og Maleskole i årene 1989–1992, og fikk deretter privatundervisning hos Rados Dedic. Dedic som mentor skulle bli svært viktig for hennes utvikling som kunstner.

Hun var elev og samarbeidet med Dedic i hans atelier i en fjellvegg ved Drammensfjorden til hans død i 1999 og fortsatte etter hans død å arbeide i Dedics atelier fram til 2010, avbrudt av et studieopphold i West Village i New York i 1997.

Utstillinger 
Hun debuterte med separatutstillingen «The Hall Of Mirrors» i det danske Galerie Wolfsen i 2003.

Hun har senere holdt flere separatutstillinger, samt deltatt på en rekke gruppeutstillinger og internasjonale kunstmesser med Gallerie Wolfsen, som blant annet: Copenhagen Art Forum (2002/2005/2012), Stockholm Art Forum (2003), Scope Miami (2015/2017), L.A Art Show (2015), Scope Basel (2016/2017), North Art Fair (2016/2017) og Herning Art Forum (2003/2017/2018).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Trude Semb - nettside 

Norske malere
Norske billedkunstnere
Kvinnelige malere
Personer fra Oslo
1. luft- og romforsvarsarmé

1. luft- og romforsvarsarmé (russisk:1-я ордена Ленина армия противовоздушной и противоракетной обороны (особого назначения - forkortet 1 А ПВО-ПРО (ОсН)) er en russisk armé på operasjonelt nivå under Russlands luft- og missilforsvar (PVO-PRO). Denne nye betegnelsen gjelder fra august 2015 og skal samle alle enheter som tidligere hadde ansvaret for å verne Moskva-området mot trusler fra luften og verdensrommet.

Sammensetning
 4. luftforsvarsdivisjon (PVO), FPN 52116 med hovedkvarter i Dolgoprudnyj, i Moskva oblast
 5. luftforsvarsdivisjon (PVO), FPN 52096 med hovedkvarter i Petrovskoje, i Moskva oblast
 9. romforsvarsdivisjon (PRO), FPN 75555 med hovedkvarter i Sofrino, i Moskva oblast
 590. luftovervåkings-OTH-radarsentral, FPN 80158 med hovedkvarter i Kozylkino, i Moskva oblast
 54. sambandssentral, FPN 74129 med hovedkvarter i Moskva oblast
 1786. måleinstrumentbase FPN 74143 med hovedkvarter i Tsjsjelkovo i Moskva oblast.

Referanser

Kilder 

 Одна голова лучше: В России создано Объединенное стратегическое командование воздушно-космической обороны
 В российской армии создано командование воздушно-космической обороны
 Андрей Демин, генерал-майор, командующий войсками Командования ПВО-ПРО Войск ВКО. «Небесный щит Центральной России. К 60-летию ордена Ленина Московского округа противовоздушной обороны» Газета «Военно-промышленный курьер» № 30 (548) за 20 августа 2014 года

Russiske formasjoner på operasjonelt nivå
De russiske luft- og romfartsstyrkene
PVO-PRO
Helgåa kraftverk

Helgåa kraftverk er et vannkraftverk i Ripsdalen i Vanylven kommune i Møre og Romsdal.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 376 meter i Helgåna. Det ligger ved inntaksdammen til Røfsdalselva kraftverk.

Kraftverket er bygget av NGK Utbygging AS og ble satt i drift i november 2019. Elektromekanisk utrustning er levert av Spetals verk.

Røfsdalskraft AS var eid av NGK Utbygging og lokale grunneiere i Myklebust Sameige. I 2019 ble det solgt til Småkraft AS.

Installert effekt er 2,1 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 6,6 GWh.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 NGK Utbygging

Småkraftverk i Møre og Romsdal
Kraftverk i Vanylven
Kraftverk etablert i 2019
Småkraft AS
Kelč

Kelč (tysk: Keltsch) er en by i regionen Zlín i Tsjekkia. Kelč har omkring  innbyggere (2022).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Zlín (region)
Byer i Mähren
Vsetín (distrikt)
Rogers Cup 2019

Rogers Cup 2019 var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2019 som fant sted i Montreal og Toronto i Canada fra 5. til 11. august 2019. Den var også en del av WTA-touren 2019.

Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn og kvinner på hardcourt.

Vinnere

Singel menn 
  Rafael Nadal slo  Daniil Medvedev, 6–3, 6–0

Singel kvinner 
  Bianca Andreescu slo  Serena Williams, 3–1, trakk seg

Dobbel menn 
  Marcel Granollers /  Horacio Zeballos slo  Robin Haase /  Wesley Koolhof, 7–5, 7–5

Dobbel kvinner 
  Barbora Krejčíková /  Kateřina Siniaková slo  Anna-Lena Grönefeld /  Demi Schuurs, 7–5, 6–0

Eksterne lenker 
Offisiell side menn
Offisiell side kvinner

ATP-touren 2019
WTA-touren 2019
Sport i Canada i 2019
Rogers Cup
Fitte-stimen

Fitte-stimen (dansk:Fisseflokken) (Fittstim på svensk) er en svensk feministisk antologi, som kom ut i 1999. Boken tar utgangspunkt i hverdagsfeminismen, hvor en masse forskjellige svenske kvinner forteller sin historie om hvordan de har følt seg oversett, undertrykt og diskriminert på grunn av sexisme, som eksisterer i Sverige.

Referanser

Litteratur 
 Maria Odheim Nielsen, Linda Norrman Skugge, Belinda Olsson & Brita Zilg: Fisseflokken, 1999, Information, ISBN 87-7514-043-8

Litteratur
Feminisme
Dette er London

Dette er London var kallesignalet til radiosendinger fra den norske eksilregjeringen i London under mesteparten av annen verdenskrig. Å inneha radioapparat ble etterhvert forbudt av okkupasjonsmakten, og de som ønsket å fortsette med Londonlytting gjorde dette med fare for eget liv og levnet.

Detaljer
Det var Toralv Øksnevad som først og fremst ble forbundet med Stemmen fra London som formidlet nyheter og beskjeder fra eksilregjeringen. Fra august 1940 var han på plass i England for å lede de frie sendingene som på folkemunne ble kalt «London Radio».

Sendingene fra London åpnet med fire paukeslag, hvorav de tre første lysere ble etterfulgt av et dypere paukeslag, hvilket ble kjent som «da-da-da-dom», en sekvens som ble gjentatt fire ganger før en stemme tilkjennegav følgende radiotekniske detaljer: 

Deretter fulgte åpne meldinger til det norske folk i det okkuperte Norge, etterfulgt av såkalte særmeldinger (ofte uriktig omtalt som kodede meldinger) til norske motstandsfolk. Det siste ble kalt særmeldinger, som ble innledet med Vi har X særmeldinger, som kunne ha reelt innhold eller var ment å villede okkupasjonsmakten.

Åpne meldinger
Eksempler på åpne meldinger:
 Amerikanerne trenger hurtig inn i trekanten mellom Rhinen, Mosell og Saar. Allierte militærmyndigheter har tatt over administrasjonen i Koblenz. Fra Remagen brofeste har amerikanerne krysset autostradaen mellom Køln og Frankfurt am Main på et sted til.
 Over 1200 tunge amerikanske bombefly har vært over Tyskland i dag, og britiske Lancaster bombefly har vært i arbeid med sine nye 10-tons bomber

Særmeldinger
Særmeldingene var setninger som ble brukt som stikkord for å gi forhåndsavtalte beskjeder til norske motstandsfolk eller norskspråklige, allierte agenter. Hva disse betydde, lå altså i en tidligere gjort avtale eller ordre; setningene i seg selv inneholdt ingen relevant informasjon om det de gjaldt. Eksempler på slike særmeldinger følger her:
 «En mann du kan lite på»
 «Et langspyd i neven»
 «Stå ikke stille»
 «Ikke før klokken åtte»
 «Se helst gone ut»
 «Den evige lengselen»
 «De lytter til snakket»
 «Reven har fått nye briller»
 «Kua går med raggsokker»
 «Spurven tygger drøv»
 «Grøten muliggjør alt»
 «Bøygen tapt boksetimer»
 «Lodda siger inn på Vågen»
 «Lytt på bua»
 «Vil frem»
 «Til jerv, saken er i orden»

Referanser

Norge under andre verdenskrig
Kringkasting i Norge
Vestlig hvitfuru

Vestlig hvitfuru (Pinus monticola) er et bartre i furufamilien som vokser i vestlige Nord-Amerika.

Den blir vanligvis opptil 30 m høy med en stammediameter på 100 cm, men kan bli 70 m høy med en stammediameter på 250 cm. Krona er bredt søyleformet med avsmalnende, kjegleformet øvre del. Barken er mørkegrå med harpiksblærer. Nålene sitter fem sammen og er 4–10 cm lange og 0,7–1 mm tykke. Konglene er 10–25 cm lange og sitter på en opptil 2 cm lang stilk.

Vestlig hvitfuru vokser ved stillehavskysten i Washington og sørvestlige Britisk Columbia inkludert Vancouver Island. Den finnes sørover i Kaskadefjellene i Washington og Oregon og Siskiyoufjellene i sørlige Oregon og nordlige California. Videre finnes den sørover i Sierra Nevada i California til Tulare County, og arten vokser også ved Tahoesjøen i Nevada. Vestlig hvitfuru har også et østlig utbredelsesområde i Rocky Mountains fra sørøstlige Britisk Columbia gjennom østlige Washington, nordlige Idaho og vestlige Montana til nordøstlige Oregon. Den østligste bestanden vokser i Glacier nasjonalpark i Montana.

Arten danner skoger der den er dominerende, men mange andre bartrær finnes også her som kjempeedelgran, fjelledelgran, praktedelgran, vrifuru, gullfuru, kjempelerk, kjempetuja, vestamerikansk hemlokk, douglasgran, engelmannsgran og fjellhemlokk. Andre treslag den kan vokse sammen med er purpuredelgran, coloradoedelgran, nobelgran, lawsonsypress, californiaseder, sitkagran, revehalefuru, sukkerfuru, stillehavsbarlind, madrona, oregonlønn, rødor, amerikaosp og papirbjørk.

I undervegetasjonen er det mange arter av busker og urter, blant annet bærlyng, vier, leddved, berglyng, Rhododendron, bittergrønn, snøbær, asalspirea, taggblåhegg, bjørkebladspirea, linnea, starr, frytle, fioler, canadaskrubbær og myskemaure.

Vestlig hvitfuru er et viktig tømmertre. Virket er lett, med lite harpiks og krymper lite. De store konglene blir ofte solgt som suvernirer. Den innførte soppsykdommen solbærfiltrust har gjort stor skade på mange bestander, og arten har status som nær truet i IUCNs rødliste.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Furuslekten
Nær truede arter på IUCNs rødliste
Norgesmesterskapet i stup

Norgesmesterskapet i stup har blitt arrangert i regi av Norges Svømmeforbund hvert år siden 1911,
bare avbrutt i 1914 og 1940-45 på grunn av de to verdenskrigene.

NM i stup og vannpolo ble lenge arrangert sammen med NM i svømming, siden alle disse grenene sorterte under Norges Svømmeforbund.

NM i svømming og stup ble arrangert utendørs i juli/august hvert år fram til 1960. 
Fra 1961 til 2008 ble det arrangert et eget innendørsmesterskap i stup i mars/april.  

Det konkurreres i 1 meter sviktstup, 3 meter sviktstup og tårnstup fra enten 5 eller 10 meter. Tårnstup ble tidligere kalt kunststup.

Norgesmestere 1911-1960

Menn

Kvinner

Norgesmestere utendørs/sommer 1961-2008

Menn

Kvinner

Norgesmestere innendørs/vinter 1961-2008

Menn

Kvinner

Norgesmestere 2009-

Menn

Kvinner

Referanser

Kilder 
 Kunnskapsforlagets idrettsleksikon, s. 440-41. Oslo: 1990. ISBN 8257304085.
 

Stuping i Norge
Stup
Vivian Tisell

Olga Milliane Tisell (født Gerhardsen; 2. april 1898 i Oslo, død 1. april 1987 i Oslo), bedre kjent under artistnavnet Vivian Tiséll, var en norsk kabaretsangerinne fra Oslo. Hun debuterte på Kongshavn i 1933, og var aktiv helt fram til 50-tallet. Hun opptrådte i 1964 under NRK-programmet Det muntre Kristiania. Hun opptrådte også i NRK-programmet Husker du? i 1974. Hun hadde også en rekke opptredener på teater og i restauranter gjennom karrieren hennes. Hun døde 1. april 1987, og ble bisatt på Grefsen kirkegård seks dager senere.

Teater 
 1933: Kongshavn sommerteater

Fjernsyn 
 1964: Det muntre Kristiania (Kongshavn)
 1974: Husker du?

Referanser 

Norske sangere
Agustina Antonella Ruiz Díaz

Agustina Antonella Ruiz Díaz (født 28. desember 1996) er en argentinsk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen F41. Dette er en klasse for kortvokste utøvere i parafriidrett.

Hun trenes av María Marta Giacopuzzi i Gualeguaychú, Gustavo Briozzo i Gualeguay og Javier Álvarez, Bernardo Pignataro og Mailén Nader i Buenos Aires.

Idrettskarriere 
Ruiz deltok i Parapanamerikanske leker 2019 i Peru, og vant der diskos i klassen F41, med ny personlig rekord på 25,80 meter. Hun deltok også i kulestøt, der hun fikk sølv bak Mayerli Buitrago Ariza fra Colombia.

Referanser

Eksterne lenker 
  Profil hos IPC
  Profil hos Parapanamerikanske leker 2019 

Argentinske handikappidrettsutøvere
Argentinske diskoskastere
Argentinske kulestøtere
Fødsler i 1996
personer fra provinsen Entre Rios
Djagilevo (flybase)

Djagilevo (også kalt Dyagilevo, Ryazan Dyagilevo) er en flybase i Rjazan oblast, Russland - 3 km vest for Ryazan. Det har tjent som et kurs-senter for Russlands strategiske bombefly.

Referanser

Kilder
 203 огап с-з
 Официальный сайт Рязанского Музея Дальней авиации
 О Музее Дальней авиации
 Фото Музея ДА в Рязани
 Памятник Ту-16Р в Рязани
 С ними мы летаем дальше всех

De russiske luft- og romfartsstyrkene
Flystasjoner i Russland
Rjazan oblast
Viviane Ferreira Soares

Viviane Ferreira Soares (født 14. mai 1996) er en brasiliansk funksjonshemmet friidrettsutøver, som konkurrerer i klassen T12, som er for synshemmede utøvere innen parafriidrett. Hun konkurrerer hovedsakelig i sprintløp.

Hun er gift med Felipe Gomes, som også driver med parafriidrett, og vant gull på 4 x 100 meter (T11-13) stafett under Paralympiske sommerleker 2016.

Bakgrunn 
Soares er født med glaukom (grønn stær), og begynte med parafriidrett 12 år gammel.

Idrettskarriere 
Hun deltok i Parapanamerikanske ungdomsleker 2009 i Bogota, og vant der 100 meter, 200 meter, 400 meter og lengdehopp. Etter dette ble hun kåret til årets unge idrettsutøver for 2009 av Brasils paralympiske komité. 

Soares deltok i Parapanamerikanske leker 2011 i Mexico, og fikk der sølv på 100 meter i klassen T13, bak Omara Durand fra Cuba. 16 år gammel deltok hun i Paralympiske sommerleker 2012. Der kom hun på sjetteplass på 100 meter og sjuendeplass på 400 meter.

Hun deltok i friidrett under parapanamerikanske leker 2019, og fikk der tre medaljer. Individuelt kom hun på andreplass på 100 meter i klassen T12, bak cubanske Omara Durand Elias, og hun fikk bronse på 200 meter. I tillegg deltok hun på Brasils stafettlag som kom på andreplass på 4 x 100 meter stafett i åpen klasse.

Utmerkelser 
 2009 - Young Athlete of the Year (Brasils paralympiske komité)

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil hos IPC
  Lima 2019 - Omara Durand Elias

Brasilianske sprintere
Brasilianske handikappidrettsutøvere
Deltakere for Brasil under Paralympiske sommerleker 2012
Personer fra delstaten Rio de Janeiro
Motohiko Ban

Motohiko Ban (født 1. januar 1905, død 3. september 1998) var en japansk skihopper.

Han representerte Japan under Vinter-OL 1928 i St. Moritz, der han ble nummer 38.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Japanske skihoppere
Deltakere for Japan under Vinter-OL 1928
Skihoppere under Vinter-OL 1928
Beiersdorf (selskap)

Beiersdorf er et tysk multinasjonalt selskap som produserer produkter til personlig pleie og trykkfølsomme lim. Merkene inkluderer Elastoplast, Eucerin, Labello, La Prairie, Nivea og Coppertone.

Eksterne lenker
 

Tyske selskaper
Selskaper etablert i 1882