Philip Rivers

Philip Michael Rivers (født 8. desember 1981 i Decatur i Alabama) er en tidligere amerikansk fotball quarterback som spilte i National Football League (NFL) i 17 sesonger, i hovedsak for laget Los Angeles Chargers. Han spilte college football ved North Carolina State. Han ble draftet som nummer fire i første runde av NFL Draft 2004 av New York Giants, som byttet ham til San Diego Chargers i løpet av draftet. Rivers spilte for Chargers i 16 sesonger og spilte for Indianapolis Colts i sin 17. og siste sesong.

Rivers begynte sin karriere som reserve for startende quarterback Drew Brees i sine to første sesonger. Etter at Brees signerte kontrakt med New Orleans Saints etter 2005-sesongen ledet Rivers til et sesongresultat på 14–2 i 2006, hans første sesong som starter. I 2007 ledet han Chargers til sin første seier i sluttspillet siden 1994 etter å ha slått Tennessee Titans i wildcard-runden av sluttspillet i 2007, og ledet dem eventuelt til AFC Championship Game. Med Colts i 2020 kvalifiserte han seg til sitt syvende sluttspill.

Rivers var rangert #5 i pasningsyards og touchdowns, da han pensjonerte seg, begge høyest blant quarterbacks som aldri har nådd et Super Bowl. Han er nummer to for kampstarter på rad i seriespill av en quarterback i NFLs historie etter å ha stilt til start i hver seriespillkamp mellom 2006 og 2020. Rivers ses på som en av de beste quarterbackene som aldri har spilt i et Super Bowl.

Tidlig liv
Rivers ble født i Decatur i Alabama hvor faren Steve var hovedtrener for Decatur Highs amerikansk fotballag, og moren Joan var lærer. Rivers gikk på Decatur før han flyttet til Athens. For et prosjekt i femte klasse måtte han lage en plakat om hans drømmer og ambisjoner. På plakaten limet han ansiktet sitt på en spiller for Minnesota Vikings som hadde vært på forsiden til Sports Illustrated. Rivers' første kampstart i en offisiell kamp kom i syvende klasse i 1994. Han har brukt trøyenummer 17 siden niende klasse til ære for sin far, som brukte samme nummer i high school. Etter at faren fikk stillingen som hovedtrener spilte Rivers high school football ved Athens High School i Athens.

Som senior etablerte Rivers seg som en av de beste pasningsspillerne i delstaten. Selv om han fikk tilbud fra Auburn og Alabama kunne ingen tilby ham stillingen som startende quarterback. Rivers takket nei til tilbudene til fordel for et program hvor han fikk mer spilletid. Det første colleget som prøvde å rekruttere Rivers som quarterback var North Carolina State. Joe Pate overbevise Rivers og foreldrene hans om å vurdere uteksaminering fra high school i desember 1999.

College
Etter high school gikk Rivers på North Carolina State University i Raleigh i Nord-Carolina, hvor han spilte for hovedtrener Chuck Amatos NC State Wolfpack. Rivers registrerte seg ved universitetet i januar og deltok i sin første trening som quarterback i college våren 2000.

Som freshman i 2000 ledet Rivers NC State til et sesongresultat på 8–4, inkludert en seier over Minensota i MicronPC Bowl. Fire av Wolfpacks seiere var comebacks. I sin debut, en 38–31 seier etter dobbel overtid mot Arkansas State, ledet Rivers et 74-yard drive som sikret uavgjort idet kampklokken nådde gikk ut. Uken etter kastet han for 401 yards i en 41–38 seier over Indiana. Et høydepunkt i kampen var en 47-yard pasning til Koren Robinson, som senere ble plukket opp i første runde av NFLs draft, med under et minutt igjen av kampen. Mot Duke lå NC State under 31–28 sent i fjerde kvarter da Rivers scoret en touchdown på et 7-yard løp. I løpet av sesongen sanket Rivers 3 054 yards og 25 touchdowns. Han slo et halvt dusin av skolens pasningsrekorder og ble utpekt til ACC Rookie of the Week åtte ganger, en rekord, og ble utpekt til conferencens Freshman of the Year. Det var første gang siden Roman Gabriel ledet Wolfpacks angrep tidlig på 1960-tallet at NC State hadde en All-American quarterback.

Som sophomore i 2001 hadde Rivers 2 586 yards og 16 touchdowns. Han ledet Atlantic Coast Conference (ACC) med en prosentandel fullførte pasninger på 65,2". Wolfpack avsluttet sesongen 7–4 og returnerte til Tangerine Bowl. Quarterbacken spilte bra mot Pitt, med 189 yards og en touchdown, til tross for at Wolfpack tapte 34–19.

I 2002 ledet Rivers Wolfpack til seier i sine ni første kamper. Det var den beste starten på en sesong universitetet hadde hatt noensinne. Sesongen tok en skuffende vri med tre strake nederlag i conferencen, men med en seier over Florida State i sesongfinalen fikk Wolfpack en invitasjon til Gator Bowl for å spille mot Notre Dame. Nok en gang imponerte Rivers i årets viktigste kamp, og ledet Wolfpack til en overbevisende 28–6 seier over Notre Dame.

Som senior i 2003 kastet Rivers for 4 491 yards og 34 touchdowns i 12 kamper, og etablerte seg som den mest produktive og langvarig solide quarterbacken i ACCs historie. I løpet av sine fire år startet han i 51 kamper på rad og tok en conferencerekord med 1 147 pasninger fra 1 710 forsøk, med 95 touchdowns. Rivers avsluttet sin tid ved NC State sterkt, med en 56–26 seier over Kansas i sitt tredje Tangerine Bowl. I seieren satte han en personlig rekord med 475 pasningsyards og fem touchdowns, og vant sin fjerde strake Bowl MVP-pris. Etter sesongen ble Rivers utpekt til ACC Player of the Year for 2003-sesongen, og ACC Athlete of the Year for 2003–04. Han ble sett på som en kandidat for Heisman-troféet under sesongen, men ble ikke invitert til presentasjonen av troféet.

I løpet av sin karriere i college knuste Rivers nesten alle pasningsrekordene for NC State og ACC, og satte en NCAA-rekord med 51 kampstarter på rad. Wolfpack nådde fire bowl games på rad under Rivers, og vant tre av dem. Rivers avsluttet sin karriere ved NC State med 13 484 pasningsyards, #13 blant quarterbacks i Division I (han var på andreplass da han ble uteksaminert). Han kastet også 95 touchdownpasninger, for en delte åttendeplass med Kliff Kingsbury og Brady Quinn. Rivers' trøyenummer ble pensjonert før hans siste hjemmekamp ved North Carolina State.

Statistikker

Kilde:

Profesjonell karriere

Det ble antatt at Rivers kom til å bli plukket op tidlig i første runde av NFL Draft 2004. Til tross for Rivers' suksess i college og imponerende treffsikkerhet (72% fullførte pasninger som senior) var flere general managers i NFL usikre på hans manglende armstyrke og uvanlige kastemåte. San Diego Chargers hadde lyst på Eli Manning og hadde planer om å plukke ham opp med sitt pick i første runde, som også var første pick sammenlagt. Etter at Manning nevnte at han ikke kom til å signere kontrakt med dem ble Rivers derimot Chargers' førstevalg, ettersom at lagets daværende hovedtrener Marty Schottenheimer hadde vært trener for ham under Senior Bowl og var imponert over det han så. Chargers gikk med på en byttehandel med New York Giants. Chargers valgte Manning med første pick, og byttet ham så til Giants mot Rivers, som Giants plukket opp som nummer fire, pluss draft picks Chargers brukte på Shawne Merriman og Nate Kaeding.

Rivers var en av 17 quarterbacks som ble plukket opp i NFL Draft 2004, sammen med Ben Roethlisberger og Eli Manning. Både Roethlisberger og Manning har vunnet flere Super Bowls. Quarterbackene som ble draftet i 2004 har blitt sammenlignet med quarterbackene som ble draftet i 1983, som inkluderte Hall of Famerne John Elway (første pick), Jim Kelly (#14) og Dan Marino (#27).

San Diego/Los Angeles Chargers

2004-sesongen

I august 2004 signerte Rivers en 6-årig kontrakt verdt $40,5 millioner med San Diego Chargers som inkluderte en signeringsbonus på $14,5 millioner. Ettersom at kontraktforlengelsen tok lang tid deltok ikke Rivers i treningsleiren før i siste uke, og Drew Brees fikk beholde stillingen som kampstarter. Rivers begynte sesongen som tredje quarterback, bak Doug Flutie og Brees, og foran fjerde quarterback Cleo Lemon. Uheldigvis for Rivers hadde Brees sin beste sesong så langt i karrieren og ble utvalgt til Pro Bowl og utpekt til NFL Comeback Player of the Year Award. Rivers fikk begrenset spilletid og tok kun banen i to kamper. Han fikk kastet sine første pasninger i andre halvdel av sesongavslutningen mot Kansas City Chiefs, da Chargers allerede hadde sikret en plass i sluttspillet med divisjonstittelen for AFC West. I kampen, som endte i seier for Chargers, kastet han sin første touchdownpasning til nykommeren Malcolm Floyd. Han var ikke på den aktive spillerstallen for San Diegos nederlag mot New York Jets i divisjonsrunden.

2005-sesongen

Rivers ble flyttet opp til andre quarterback på dybdekartet etter at Flutie ble frigitt. Han klarte igjen ikke å slå Brees for stillingen som startende quarterback under Chargers treningsleir og sesongoppkjøring. I Chargers' siste kamp i -sesongen, hjemme i Qualcomm Stadium, kom Rivers på banen etter at Brees slo sin høyre skulder ut av ledd sent i andre kvarter etter en takling fra Denver Broncos' safety John Lynch. Rivers fullførte 12 av 22 pasninger for 115 yards med en interception og to fumbles. Chargers tapte kampen 23–7, men Rivers ledet Chargers på sitt eneste målgivende drive som ble avsluttet med en touchdown på et 4-yard løp fra running back LaDainian Tomlinson.

2006-sesongen

Etter 2005-sesongen ble Brees ikke tilbudt ny kontrakt (tildels på grunn av skaden han pådro seg i kampen mot Denver). Han skrev istedenfor en stor kontrakt med en stor garanti med New Orleans Saints i free agency-perioden. Det var usikkerhet rundt Chargers' avgjørelse om å bytte quarterback i en periode hvor Chargers var blant de ledende lagene i ligaen, især med tanke på hvor uerfaren Rivers var. Han ble utpekt til Chargers' startende quarterback før treningsleiren. Med det høye talentnivået i lagets angrepsrekker og imponerende prestasjoner fra andre quarterbacks som ble plukket opp i samme draft som Rivers (Eli Manning og Ben Roethlisberger) var det høye forventninger.

Football Outsiders mente at Rivers kom til å bli en stjerne før 2006-sesongen, basert på hans høye prosentandel fullførte pasninger i college (72% som senior). Etter kun fem kamper som starter i NFL ble Rivers utpekt til den nest beste quarterbacken i ligaen av Sports Illustrated.

Rivers fikk sin første start i NFL 11. september 2006 mot Oakland Raiders. Han styrte kampen bra til tross for at han kun hadde 11 pasningsforsøk, med åtte fullførte og en touchdownpasning da Chargers slo Raiders 27–0. Etter sin første kamp ledet han ligaen i QB rating med 133,9.

I uke fem fikk Chargers besøk av regjerende Super Bowl-mestre Pittsburgh Steelers, og Bill Cowhers strategi for forsvaret fokuserte på å stanse running back LaDainian Tomlinson. Kampen skulle ende opp med å bli et vendepunkt for Rivers som, med hjelp av hovedtrener Mary Schottenheimers åpning av playbooken, ledet laget til en comebackseier. Han fullførte 24 av 37 pasninger for 242 yards og to touchdowns, og sikret en 23–13 seier.

Den 12. november hadde Rivers sin beste kamp så langt i sin korte karriere da han ledet Chargers på et usannsynlig comeback borte mot Cincinnati Bengals. Bengals ledet 28–7 til halftime før Rivers ledet Chargers på seks drives som endte med touchdowns. Chargers' center Nick Hardwick sa senere om Rivers, "He's yelling 'Y'all don't think we're out of this' to the Bengals. When he said that, I said, 'Shoot, I guess we ain't out of this. Right on.'" Han kastet for 337 yards og tre touchdownpasninger, mens LaDainian Tomlinson scoret tre av lagets fire touchdown på løp. San Diego scoret 42 poeng mot Bengals' 13 i andre halvdel og vant kampen 49–41, det største comebacket på 23 år for Chargers.

Uken etter, mot et Denver Broncos med et solid forsvar, ble Chargers det første laget i NFLs historie til å vinne to bortekamper på rad etter å ha ligget under med 17 poeng eller mer, og ble også det første laget til å vinne fire kamper på rad hvor de slapp inn minst 27 poeng i hver kamp. Rivers ledet laget på flere comebacks i fjerde kvarter i løpet av sesongen, og hadde den fjerde høyeste quarterback ratingen i ligaen. Basert på hans prestasjoner i sesongen ble han utvalgt til Pro Bowl 2007. Med et sesongresultat på 14–2 hadde Chargers hjemmebane i sluttspillet og møtte New England Patriots i divisjonsrunden i sluttspillet. Patriots vant kampen 24–21, og Schottenheimer mistet stillingen sin ikke lenge etter.

2007-sesongen

Norv Turner tok over som lagets hovedtrener i 2007. Rivers startet 2007-sesongen med 190 pasningsyards og en interception i en 14–9 seier over Chicago Bears Etter en sesongstart på 1–3 skjerpet Chargers seg og avsluttet sesongen 11–5, og sikret divisjonstittelen i AFC West for andre år på rad. Mot Denver Broncos 7. oktober satte han en personlig rekord med en passer rating på 151,4 etter å ha fullført 13 av 18 pasninger for 270 yards og to touchdowns da Chargers vant 41–3. Chargers vant også sine første sluttspillkamper siden 1994 med seier over Tennessee Titans i wildcard-runden og Indianapolis Colts i divisjonsrunden før de tapte 21–12 mot New England Patriots i AFC Championship Game. Rivers fikk skryt for å ha spilt hele AFC Championship-kampen med et revnet korsbånd som han senere måtte operere, og ble inkludert på NFL Top 10 Gutsiest Performances. Orlando Sentinels Chris Harry sa "I don't think anyone will ever accuse Philip Rivers of being soft." The San Diego Union-Tribunes Kevin Acee sa, "To go out there and put his knee, and ultimately his career, on the line. It has to go down as one of the gutsiest performances."

2008-sesongen

I  ledet Rivers ligaen i flere kategorier, inkludert touchdownpasninger (34), passer rating (105,5), yards per forsøk (8,4) og yards per forsøk justert (8,8). Rivers' beste kamp i sesongen kom allerede i uke to, mot Denver Broncos, hvor han kastet for 377 yards, tre touchdowns og en interception og Chargers tapte 39–38. Den 28. desember 2008 satte Rivers en lagrekord for flest touchdownpasnigner i en sesong med 34, én mer enn den gamle rekorden som Dan Fouts satte i 1981. Etter en sesongstart på 4–8 kastet Rivers 11 touchdownpasninger og én interception i sesongens fire siste kamper, og sikret divisjonstittelen etter en 52–21 seier over Broncos i sesongfinalen. I wildcard-runden 3. januar 2009 slo San Diego Chargers Indianapolis Colts og gikk videre til divisjonsrunden. Rivers ledet Chargers, som da lå under med tre poeng, ned banen med kun to minutter igjen av kampen, og gjorde klart for et field goal av Nate Kaeding som tok kampen til overtid, hvor Chargers sikret en 23–17 seier etter en touchdown fra Darren Sproles. I divisjonsrunden spilte Rivers bra til tross for at Chargers tapte 35–24 mot Pittsburgh Steelers, med over 300 pasningsyards og tre touchdowns, men han ble også sacked fire ganger og kastet en interception. Chargers hadde kun ballen i 17 sekunder i tredje kvarter, og hadde kun 15 yards på løp.

2009-sesongen

Den 24. august 2009 signerte Rivers en 6-årig kontraktforlengelse til $92 millioner med Chargers, med omtrent $38 millioner garantert. Rivers ble valgt til sitt andre Pro Bowl 29. desember. Han avsluttet sesongen med en passer rating på 104,4, tredje høyest i ligaen, med 4 254 pasningsyards, 28 touchdowns og kun ni interceptions. Han ledet ligaen i yards per forsøk (8,8) og yards per forsøk justert (9,1) for andre år på rad. Chargers sikret andre seed i AFC med et sesongresultat på 13–3, delt andreplass samlet i ligaen. I divisjosnrunden fullførte Rivers 27 av 40 pasninger for 298 yards, en touchdown og en interception, og hadde også en touchdown på løp, da Chargers tapte 17–14 mot New York Jets.

2010-sesongen

Rivers ledet ligaen i pasningsyards og satte en personlig rekord med 4 710 yards–kun 10 mer enn andreplassen Peyton Manning. Chargers hadde igjen en relativt dårlig start på sesongen, og var 3–5 ved midtpunktet, og avsluttet sesongen 9–7. Det var første gang på fem år at de ikke vant divisjonstittelen, og laget nådde heller ikke sluttspillet. Mot Seattle Seahawks i uke tre kastet Rivers for 455 yards og to touchdowns, men Chargers tape allikevel kampen 20–27. Han slo lagrekorden for flest pasningsyards i en kamp som tidligere tilhørte Dan Fouts med 444 i 1982. I et nederlag mot Oakland Raiders i uke fem hadde Rivers 431 yards og kastet to touchdownpasninger. I uke 8 kastet Rivers for 305 yards med to touchdownpasninger og en interception da Chargers slo Tennessee Titans 33–25, og økte sin rekord som flest kamper på rad med en touchdownpasning blant aktive spillere til 21, og sikret også rekorden for flest pasningsyards (2 649) etter åtte kamper, og tok dermed nok en rekord fra Fouts (2 580). I en 29–23 comebackseier over Houston Texans kastet Rivers fire touchdownpasninger, to til tight end-reserven Randy McMichael, og to til nykommeren Seyi Ajirotutu. Chargers' beste mottakere Gates, Vincent Jackson, Malcolm Floyd og Legedu Naanee spilte ikke i kampen som et resultat av skader og, i Jacksons tilfelle, suspensjon. Rivers hadde sitt første nederlag i desembermåneden som kampstarter da Chargers tapte 13–28 mot Oakland Raiders 5. desember. Rivers ble invitert til Pro Bowl 2011, hans fjerde Pro Bowl, og startet kampen som erstatning for Tom Brady som hadde pådratt seg en skade. Det var den første gangen han faktisk spilte i et Pro Bowl, etter å ha stått over to med en skade og en tredje for å være tilstede da barnet hans ble født. Rivers ble valg til quarterbacken i 2010 NFL Alumni Player of the Year Awards over Brady, som var enstemmig valgt til The Associated Press 2010 Most Valuable Player.

2011-sesongen

På vei inn i -sesongen beskrev San Diego Union-Tribunes Nick Canepa River sosm en bedre quarterback enn Fouts. Canepa nevnte hvordan Rivers hadde "[completed] passes to an astounding 17 different mottakere" i 2010, da Chargers slet med skader blant receiverne, og at han da var 55–25 som starter sammenlignet med Fouts' 86–84–1. Han påpekte også at "Fouts made more mistakes than Rivers." Rivers hadde fullført 63,7% av sine 2 455 pasninger med 58 interceptions og en passer rating på 97,2, hvor Fouts hadde fullført 58,8% av 5 604 pasninger med 242 interceptions og en rating på 80,2. Rivers hadde aldri kastet mer enn to interceptions i en kamp, syv sluttspillkamper inkludert. Han hadde den høyeste passer ratingen i ligaens historie, og den nest beste ratioen av touchdowns til interceptions noensinne (136/58).

Rivers og Chargers startet sesongen med en 24–17 seier over Minnesota Vikings. Rivers hadde 335 pasningsyards og to touchdowns til fullback Mike Tolbert. Det var den første gangen i hans karriere at han kastet to interceptions i én kamp. Uken etter tapte Chargers 35–21 borte mot New England Patritos. Rivers kastet for 378 yards og hadde to touchdownpasninger til Vincent Jackson, men kastet igjen to interceptions. Rivers kastet to interceptions for tredje uke på rad da Chargers sikret en knapp seier over Kansas City Chiefs. To uker senere kastet Rivers for 250 yards med en touchdownpasning til Malcolm Floyd, og løp også ballen inn for en touchdown selv. Til tross for å ha skapt to turnovers vant Rivers og Chargers 29–24 over Denver Broncos.

Etter bye-uken falt Rivers' prestasjonsnivå noe. Han hadde kun 179 pasningsyards og en touchdown, samt to interceptions, mot Rex Ryans New York Jets, og til tross for 369 yards i et 23–20 nederlag mot Chiefs på Halloween hadde han også to interceptions og en kostbar fumble. Basert på hans dårlige resultater i sesongen begynte media å spekulere i om Rivers hadde pådratt seg en skade som ble holdt hemmelig. Hans tidligere lagkamerat LaDainian Tomlinson spekulerte i om Rivers kjente på presset fra å være lagets stjernespiller.

Selv om Rivers fortsatte sesongen med flere touchdownpasninger og gode mengde yards, kastet han også relativt mange interceptions og hadde et par kostbare fumbles gjennom sesongens gjenværende kamper. Etter dominerende seiere over Buffalo Bills (37–10) i uke 14 og Baltimore Ravens (34–14) i uke 15 gikk Chargers på en smell i uke 16. På julaften tapte Chargers 38–10 borte mot Lions. Rivers hadde 299 pasningsyards og en touchdown, men kastet igjen to interceptions.

Rivers avsluttet sesongen med 310 pasningsyards og tre touchdowns i en 38–26 seier over Oakland Raiders, som også ødela Raiders' sjanser på å nå sluttspillet. Etter sesongen ble han utvalgt til Pro Bowl.

2012-sesongen

For andre sesong på rad begynte Chargers sesongen 3–1. I en 37–20 seier over Kansas City Chiefs fikk Rivers sin 100. kampstart, som også var hans 100. kampstart på rad. I omkampen mot Chiefs 1. november fullførte han 18 av 20 pasninger og satte med det en personlig rekord med 90% fullførte pasninger da Chargers vant 31–13. Rivers ble den syvende kjappeste spilleren i NFLs historie til å nå 25 000 yards. På grunn av lagets svake angrepsrekke måtte Rivers ofte holde seg i bevegelse. Han ble sacked 49 ganger og truffet 70 ganger i tillegg, og hadde 22 turnovers–47 over de to siste sesongene. Med et sesongresultat på 7–9 fikk Rivers sin første tapende sesong, og lagets første siden 2003. Laget gikk glipp av sluttspillet for tredje sesong på rad, som førte til at Turner og general manager A.J. Smith begge ble sparket.

2013-sesongen

Rivers 35 interceptions i de to siste sangene ledet til at flere spekulerte i om han hadde pådratt seg en skade, eller om han var på vei mot slutten av sin karriere. Det var kun to angrepstrenere som returnerte i 2013 etter en overhaling av trenerstallen under den nye hovedtreneren Mike McCoy, og et nytt angrepssystem gjorde det mulig for Rivers å kaste ballen tidligere. I seieren over Philadelphia Eagles i uke 2 kastet Rivers for 419 yards og tre touchdowns. To uker senere satte Rivers en NFL-rekord for prosentandel fullførte pasninger (83%) for en quarterback som også kastet for over 400 yards (401), tre touchdowns og en interception da Chargers vant mot Dallas Cowboys. I uke 7 nådde Rivers 30 000 pasningsyards. Rivers ble utvalgt til sitt femte Pro Bowl. I sesongavslutningen mot Kansas City Chiefs ledet Rivers et comeback i fjerde kvarter og på overtid, og sikret med seier sjette seed i sluttspillet for AFC.

I løpet av de fire seierne Chargers avsluttet sesongen med fullførte Rivers 67,3% av sine pasninger, med ni touchdowns og hadde en rating på 142,6. Han avsluttet sesongen med 378 pasninger fullført av 544 forsøk (69,5%) for 4 478 yards, 32 touchdowns og kun 11 interceptions; han tangerte sin personlige rekord på 105,5 passer rating fra 2008. Med et relativt solid angrep på løp, en tilpasset angrepsrekke og et sterkere forsvar var Rivers ikke lenger under like mye press, og ledet quarterbacks i ligaen med 49,9% conversion av tredje downs under pasningsspill. Han ledet Chargers til en 27–10 seier i wildcard-runden mot Cincinnati Bengals før de tapte mot Denver Broncos i divisjonsrunden, 24–17.  Han ble utpekt til Comeback Player of the Year av både Associated Press (AP) og Pro Football Writers Association (PFWA).

2014-sesongen

I  tapte Chargers i sin sesongfinale, hvor en seier ville ha sikret dem en tur til sluttspillet. Rivers ble sacked syv ganger i kampen. Han ble utpekt til lagets MVP etter å ha avsluttet sesongen med 4 286 yards, 31 touchdowns og 18 interceptions. Det var hans sjette sesong med over 4 000 pasningsyards. Mellom uke 2 og 6 ble han den første spilleren i NFL til å ha en passer rating på over 120 fem kamper på rad. Senere i sesongen slet Rivers med ømme ribbein og en ryggskade, men han nektet for at det påvirket prestasjonsnivået hans. Hans passer rating på 71,2 i desember var den laveste i en måned siden november 2007 (68,8).

2015-sesongen

Den 15. august 2015 signerte Rivers en 4-årig kontraktforlengelse verdt $84 millioner. Rivers begynte sesongen med 403 pasningsyards, to touchdowns og to interceptions i en 33–28 seier over Detroit Lions. Den 20. september kastet Rivers sin 255. touchdownpasning og forbigikk Dan Fouts for lagrekorden. Under en kamp mot Green Bay Packers 18. oktober satte Rivers lagrekorder med 503 pasningsyards, 43 fullførte pasninger og 65 pasningsforsøk. Han satte en personlig sesongrekord i uke 12 mot Jacksonville Jaguars da han kastet fire touchdownpasninger; han hadde 300 pasningsyards i kampen. Chargers avsluttet sesongen 4–12 på sisteplass i AFC West, lagets dårligste resultat siden 2003. Det var første gang siden 1984 at Chargers ikke vant en eneste kamp mot divisjonsmotstandere. Til tross for en skuffende sesong satte Rivers både personlige rekorder og lagrekorder med 437 fullførte pasninger fra 661 forsøk, og 4 792 pasningsyards, som var nest flest i ligaen i 2015. Han var kun 11 yards fra å slå lagets sesongrekord. Rivers ble invitert til Pro Bowl 2016 som alternate men takket nei til invitasjon av personlige årsaker. Han ble rangert som #46 på NFL Top 100 Players of 2016.

2016-sesongen

Riverst startet -sesongen med 243 pasningsyards og en touchdown i et 33–27 mot Kansas City Chiefs. Mot Oakland Raiders i uke 5 hadde han 359 pasningsyards, fire touchdowns og to interceptions da Chargers tapte 34–31. Den 13. oktober forbigikk Rivers Fouts og ble lagets leder i pasningsyards. I uke 7 mot Atlanta Falcons satte han en personlig rekord med 371 pasningsyards, og hadde en touchdown og en interception i en 33–30 seier. Rivers opplevde problemer i 2016. I tillegg til sine 33 touchdownpasninger satte han en personlig rekord, og ledet ligaen, med 21 interceptions, og fullførte kun 60,4% av sine pasninger, hans dårligste resultat noensinne. Rivers hadde en rating på 87,9, nest lavest i løpet av sin karriere. Disse problemene resulterte i et sesongresultat på 5–11 for Chargers, som endte opp på sisteplass i divisjonen. Han ble rangert som #73 på NFL Top 100 Players of 2017.

2017-sesongen

Rivers og Chargers begynte 2017-sesongen svakt. I sesongåpningen mot Denver Broncos hadde han 192 pasningsyards, tre touchdowns og en interception da Chargers tapte 24–21 under Monday Night Football. Med påfølgende nederlag mot Miami Dolphins, Kansas City Chiefs og Philadelphia Eagles fikk Chargers sin første seier i sesongen, 27–22, over New York Giants i uke 5. I seieren hadde Rivers 258 pasningsyards, tre touchdowns og én interception. Chargers vant så to kamper til, for tre på rad, over Oakland Raiders og Broncos, før New England Patriots satte en stopper for den i en kamp hvor Rivers kastet for 212 yards, en touchdown og en interception. Chargers fikk en ny seiersrekke etter et 20–17 nederlag mot Jacksonville Jaguars etter bye-uken, som startet med en overbevisende 54–24 seier over Buffalo Bills hvor Rivers kastet for 251 yards og to touchdowns. Da Chargers spilte i sin første Thanksgiving-kamp siden 1969 sikret de en 28–6 seier over Dallas Cowboys; Rivers kastet for 434 yards og tre touchdowns. Han ble utnevnt til AFC Offensive Player of the Week for sine prestasjoner i uke 12. Den 19. desember 2017 ble Rivers utpekt til sitt syvende Pro Bowl, sammen med sin beste receiver Keenan Allen. I uke 17 ble Rivers den niende quarterbacken i ligaens historie til å nå 50 000 pasningsyards. I kampen, som endte i seier 30–10 over Oakland Raiders, fullførte han 28 av 37 pasninger for 387 yards og tre touchdowns, og ble utpekt til AFC Offensive Player of the Week for andre gang i sesongen. Samlet i sesongen hadde Rivers 4 515 pasningsyards, 28 touchdowns og 10 interceptions. Til tross for at Chargers avsluttet sesongen 9–7, lagets første vinnende sesong siden 2014, nådde de ikke sluttspillet. Han ble rangert som #56 på NFL Top 100 Players of 2018.

2018-sesongen

Chargers tapte sesongåpningskampen mot Kansas City 38–28, til tross for at Rivers kastet for 424 yards og tre touchdowns. Det var den 10. gangen Rivers nådde over 400 yards i en kamp. Uken etter ledet han Chargers til sin første seier i sesongen, 31–20 over Buffalo Bills, med 256 pasningsyards, tre touchdowns og ingen interceptions. Etter et 35–23 nederlag mot Los Angeles Rams i uke 3 ledet Rivers laget til en seierrekke på fire kamper hvor han kastet for over 300 yards to ganger, og hadde samlet ni touchdownpasninger og to interceptions. Etter en 29-27 seier over San Francisco 49ers forbigikk Rivers John Elway for åttende flest pasningsyards i NFLs historie. I et nederlag mot Denver Broncos i uke 11 kastet han for 410 yards, to touchdowns og to interceptions. Uken etter, i kamp mot Arizona Cardinals, tangerte Rivers Ryan Tannehills rekord for flest fullførte pasninger på rad med 25. I motsetning til Tannehill gjorde Rivers det i én kamp, og satte en NFL-rekord med kun én bom fra 29 pasningsforsøk, 96,55%. Han avsluttet kampen, som Chargers vant 45–10, med 259 pasningsyards og tre touchdowns, og ble utpekt til AFC Offensive Player of the Week. Den 13. desember, under en Thursday Night Football-kamp mot Chiefs, ledet Rivers Chargers til et comeback fra å ligge under med 14 poeng til å sikre en 29–28 seier med en topoengs conversion til wideout Mike Williams. Det var Chargers' første seier over Chiefs etter ni nederlag på rad, og sikret dem sin første tur til sluttspillet siden 2013. Philip Rivers nåde 4 000 pasningsyards samtidig som Tom Brady, og de to ble tredje og fjerde quarterback til å nå 4 000 yards i 10 eller flere sesonger, etter Peyton Manning og Drew Brees. Rivers avsluttet sesongen med 4 308 yards, 32 touchdowns og 12 interceptions. Chargers avsluttet sesongen 12–4. Som femte seed møtte Chargers divisjonsmesterne fra AFC North Baltimore Ravens i wildcard-runden. Rivers hadde 160 pasningsyards, og Chargers vant 23–17 over Ravens. I divisjonsrunden mot New England Patriots, hadde Rivers 331 pasningsyards, tre touchdowns og en interception, men Chargers tapte kampen 41–28. Han ble rangert som #17 på NFL Top 100 Players of 2019.

2019-sesongen

I åpningskampen i  kastet Rivers for 333 yards, tre touchdowns og en interceptions i en 30–24 seier på overtid mot Indianapolis Colts. Rivers hadde en relativt svak sesong i 2019. Til tross for at han kastet for 4 615 yards, hadde han kun 23 touchdowns og hele 20 interceptions. Han hadde en passer rating på 88,5 i sesongen, hans tredje laveste siden han ble Chargers' startende quarterback i 2006. 20 interceptions var tredje flest i ligaen, og hans 23 turnovers totalt spilte en stor rolle for laget, som gikk 2–9 i kamper som ble avgjort av én touchdown eller mindre. Chargers avsluttet sesongen 5–11. Den 10. februar kom Chargers og Rivers til enighet om at han ikke skulle tilbys en ny kontrakt, og at han skulle bli en free agent.

Indianapolis Colts

2020-sesongen

Den 21. mars 2020 signerte Rivers en ettårig kontrakt verdt $25 millioner med Indianapolis Colts.

Rivers spilte sin første kamp for Colts den 13. september 2020 mot Jacksonville Jaguars. Han avsluttet kampen med 363 pasningsyards, en touchdown og to interceptions da Colts tapte 20–27. Hans første seier med Colts kom i uke 2, med en 28–11 seier over Minnesota Vikings.

I uke 10 forbigikk Rivers Dan Marino på NFLs toppliste for pasningsyards i en spillerkarriere med sin første pasning i kampen mot Tennessee Titans under Thursday Night Football. Colts vant kampen 34–17, og Rivers kastet for 308 yards og en touchdown. Uken etter, mot Green Bay Packers, kastet Rivers for 288 yards, tre touchdowns og en interception, da Colts vant 34–31 på overtid. Rivers skadet en seneplate i foten i kampen, som må opereres i offseasons. Det ble derimot annonsert at han kom til å spille ut sesongen med skaden. I uke 17 mot Jacksonville Jaguars forbigikk han Dan Marino for femte flest touchdownpasninger i NFLs historie. Han avsluttet sesongen med 4 169 pasningsyards, 24 touchdowns og 11 interceptions.

I wildcardrunden mot Buffalo Bills kastet Rivers for 309 yards og to touchdowns da Colts tapte 24–27.

Den 20. januar 2021 annonserte Rivers at han skulle pensjonere seg fra NFL etter 17 sesonger, og sa «It's just time. It's just right.» Han bekreftet planer om å bli hovedtrener for amerikansk fotballaget for St. Michael Catholic High School i Fairhope i Alabama.

Statistikker

Seriespill

Sluttspill

Merkbare prestasjoner

NFL-rekorder
 Flest fullførte pasninger på rad (25) 25. november 2018 (delt med Ryan Tannehill og Nick Foles)
 Kamper på rad med en passer rating over 120: 5

Tidligere NFL-rekorder
Prosentandel fullførte pasninger i en kamp (min. 20 forsøk): 96,55% (28/29 25. november 2018 mot Arizona Cardinals), siden slått av Drew Brees
 Høyest prosentandel fullførte pasninger (83,33%) i en kamp med 400+ pasningsyards (29. september 2013 mot Dallas Cowboys), siden slått av Deshaun Watson

Lagrekorder med Chargers

Karriere
 Kamper: 228
 Seire: 123
 Fullførte pasninger: 4 908
 Pasningsforsøk: 7 591
 Pasningsyards: 59 271
 Touchdownpasninger: 397
 Kampvinnende drives: 32
 Sesonger med 4 000+ pasningsyards: 11
 Sesonger med 3 000+ pasningsyards: 14
 Kamper med 400+ pasningsyards: 8
 Yards per forsk (min. 500 forsøk): 7,8
 Ganger sacked: 445
 Kamper på rad med minst én touchdownpasning: 28
 Kamper på rad i seriespill med 300+ pasningsyards: 5 (4. oktober 2015 til 1. november 2015)
 Flest kampstarter på rad av en quarterback: 224 (2006–2019)
 Flest yards tapt til sacks: 2 714
 Flest comebacks i fjerde kvarter: 27

Sesong
 Seire i seriespill: 14 (2006)
 Prosentandel fullførte pasninger (16 kampstarter): 69,5 (2013)
 Yards per forsøk (min. 500 forsøk): 8,7 (2010)
 Passer rating (16 kampstarter): 105,5 (2008 og 2013)
 Sesonger på rad med minst 25 touchdownpasninger: 9 (2008–2018)
 Sesonger på rad med minst 4 000 pasningsyards: 6 (2013–2018)
 Sesonger på rad med minste 3 000 pasningsyards: 14 (2006–2019)
Prosentandel interceptions: 1,7% (2017)
Ganger sacked: 49 (2012)

Kamp
 Fullførte pasninger: 43 (18. oktober 2015 mot Green Bay Packers)
 Pasningsforsøk: 65 (18. oktober 2015 mot Green Bay Packers)
 Prosentandel fullførte pasninger (min. 20 forsøk): 96,8% (28/29 25. november 2018 mot Arizona Cardinals)
 Pasningsyards: 503 (18. oktober 2015 mot Green Bay Packers)

Sluttspill
 Pasningsyards, karriere: 2 165
 Fullførte pasninger, karriere: 164
 Prosentandel fullførte pasninger, karriere (min. 50 forsøk): 60,3%
 Quarterback rating, karriere (min. 50 forsøk): 85,2
 Ganger sacked, karriere: 20
 Touchdownpasninger, kamp: 3 (8. januar 2008 mot Indianapolis Colts og 11. januar 2009 mot Pittsburgh Steelers, delt med Dan Fouts)
 Prosentandel fullførte pasninger, kamp (min. 15 forsøk): 75% (12 av 16, 5. januar 2014 mot Cincinnati Bengals)
 Quarterback rating, kamp (min. 25 forsøk): 115,8 (12. januar 2014 mot Denver Broncos)
 Kamper med en touchdownpasning: 6 (delt med Dan Fouts)
 Kamper med en quarterback rating over 100: 4

Priser og utmerkelser
 8× Pro Bowl (2006, 2009, 2010, 2011, 2013, 2016, 2017, 2018)
 NFL Comeback Player of the Year (2013)
 Sesongleder touchdownpasninger ()
 Sesongleder pasningsyards ()
 Sesongleder pasningsyards i AFC ()
 Sesongleder passerrating ()
 Sesongleder prosentandel fullførte pasning ()
 NFL Alumni Quarterback of the Year (2010)
 PFWA NFL Comeback Player of the Year ()
 NFL Alumni Players of the Year 2010
 4× AFC Offensive Player of the Month (desember – 2008, desember – 2009, oktober – 2010, september – 2014)
 NFL Comeback Player of the Year (AP, PFWA) (2013)
 2014 Pro Bowl alternativ (Avslått på grunn av skade)
 2015 Pro Bowl alternativ (Avslått av personlige grunner)

Privatliv

Rivers, som er en troende katolikk, giftet seg med kjæresten fra high school Tiffany i 2001. Hun konverterte til katolisismen. De to har syv døtre, Halle, Caroline, Grace, Sarah, Rebecca, Clare og Anna; og to sønner, Gunner og Peter.

Rivers er sosialkonservativ og støttet tidligere senator for Pennsylvania Rick Santorum under Det republikanske partis primærvalg for presidentkandidat i 2012.

I 2011 var han en av tre finalsiter for Walter Payton NFL Man of the Year Award for sitt arbeid med Rivers of Hope Foundation, som han styrte med sin kone fra 2010 til 2012 for å hjelpe fosterbarn. Stiftelsen samlet inn over $1 million gjennom treningsleirer, et maraton og personlige donasjoner fra Rivers. Stiftelsen støttet San Pasqual Academy, en utdannelsesanstalt for fosterbarn.

Rivers kom fra en atletisk familie. Han, faren Steve og lillebroren Stephen spilte alle college football. Steve spilte linebacker ved Mississippi State på 70-tallet. Stephen spilte college football ved Louisiana State University (LSU) etter å ha gått på Austin High School og Athens High School. Den 5. juni 2014 byttet han til Vanderbilt University hvor han kunne spille, men endte opp med å bytte skolen igjen, til Northwestern State, før 2015-sesongen.

Rivers fikk en æresgrad, Doctor of Humane Letters, og talte for studente i 2014 under den 135. årlige uteksamineringsseremonien ved The Catholic University of America (CUA) 17. mai 2014.

I 2014 deltok Rivers i en kampanje til inntekt for Ronald McDonald House i San Diego.

Kevin Acee skrev for San Diego Union-Tribune i 2007,Rivers lives as about as modestly as one can when his career earnings are bumping up against $200 million. His primary mode of transportation is a 2008 Ford F250. He wears cowboy boots – real ones, plain brown, nothing made of a swamp creature or rare bird. His dress shirts are Western cut and have shiny buttons. Til tross for sin enkle livsstil investerte Rivers i en spesialbygd SUV ikke lenge etter at Chargers flyttet til Los Angeles-området. Rivers og konen hadde besøkt skoler og nabolag i Orange County, især i området rundt Chargers' ny treningsbygg i Costa Mesa, under offseason i 2017, men valgte å ikke flytte. Siden han da måtte pendle  brukte han rundt $200 000 på å konvertere en stor SUV til en kino på hjul. Baksetene ble tatt ut og erstattet med to lenestoler; en  TV-skjerm ble installert bak forsetene; en satellitt-TV, Wi-Fi og et kjøleskap ble også installert. Dette, inkludert sjåføren Rivers ansatte, gjorde det mulig for ham å analysere kampfilmer under kjøreturen. Som han fortalte Acee,My two biggest things were my family time and my preparation and what I owe this football team. I was not going to sacrifice either of them in any big proportion. I can look at all the pluses and minuses and say, ‘OK. This does it.’ This allows me to get home in the 6 to 7 hour, which is when I got home the last 11 years, and it allows me to watch all or more of the film I watched before.

Den 26. august 2021 vant Rivers sin første kamp som hovedtrener for et lag i high school da han ledet St. Michael Catholic Cardinals til en 49–0 seier.

Se også
 Liste over kamper med 500 pasningsyards i National Football League
 Liste over spillere i National Football League med flest kamper og kampstarter på rad
 Liste over ledere i passer rating i National Football League
 Liste over quarterbacks i National Football League med flest seiere
 Resultater i sluttspillet for startende quarterbacks i National Football League

Referanser

Eksterne lenker
 

Utøvere av amerikansk fotball fra USA
Personer fra Decatur i Alabama
Quarterbacks i amerikansk fotball
Los Angeles Chargers-spillere
Indianapolis Colts-spillere
Personer fra Athens (Alabama)
San Diego Chargers-spillere
Pro Bowl-spillere fra American Conference
Pro Bowl-spillere utenfor conference