alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Upindauara

Se Systematisk inndeling

Upindauara er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstor, avlang, mørkt grønnlig-grå trebukk. Hodet og et smalt bånd ved roten av dekkvingene er brungule. Antennene er tynne, nær dobbelt så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene jevnbrede. Beina er mørke, middels lange.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Compsocerini J. Thomson, 1864 
 Slekten Upindauara Napp & Martins, 2006
 Upindauara bella Napp & Martins, 2006

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2006
Brasils insekter
Compsopyris

Se Systematisk inndeling

Compsopyris er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En middelsstor, avlang, rød og svart trebukk. Hodet, pronotum og mesteparten av undersiden av thorax er rødoransje, antennenes ytre ledd gulaktige, kroppen forøvrig blålig svart. Antennene er nokså kraftige, litt kortere enn kroppen, de innerste, mørke leddene med en frynse av mørke hår på innersiden. Pronotum er avrundet trapesformet, dekkvingene betydelig utvidete bakover. Beina er mørke, middels lange, lårene klubbeformede.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Fransk Guyana.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Compsocerini J. Thomson, 1864 
 Slekten Compsopyris Dalens, Touroult & Tavakilian, 2010
 Compsopyris pereurae Dalens, Touroult & Tavakilian, 2010

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2010
Fransk Guyanas insekter
Neoeburia

Se Systematisk inndeling

Neoeburia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, slank, litt blank trebukk. Antenner og bein er svarte, hode og pronotum brunrøde, dekkvingene svarte med gule lengdestriper. Antennene er tynne og litt kortere enn kroppen. Pronotum er omtrent så langt som bredt, litt smalere enn dekkvingene, med en liten, butt tann midt på hver side noe bak midten og to små, svarte knøler nær forkanten. Dekkvingene er avsmalnende bakover, i spissen med en ganske liten tann.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten lever i Peru.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Eburiini Blanchard, 1845
 Slekten Neoeburia Galileo & Martins, 2006
 Neoeburia turuna Galileo & Martins, 2006

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2006
Perus insekter
Simplexeburia

Se Systematisk inndeling

Simplexeburia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, slank, svart og gul trebukk. De fremste tre fjerdedeler av dekkvingene er gule, forøvrig er kroppen matt svart. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er lengre enn bredt, tønneformet, med en liten, skarp tann midt på hver side. Dekkvingene er nokså jevnbrede.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten lever i Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Eburiini Blanchard, 1845
 Slekten Simplexeburia Martins & Galileo, 2010
 Simplexeburia divisa Martins & Galileo, 2010

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 2010
Brasils insekter
Sphaerionillum

Se Systematisk inndeling

Sphaerionillum er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, noe kraftige, rødbrune til svarte trebukker, dekkvingene med to par gule flekker. Antennene er nokså kraftige og omtrebt så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er avsmalnende bakover, med spredte, oppstående hår.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Mexico og Guatemala.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
 Slekten Sphaerionillum Bates, 1885
 Sphaerionillum castaneum Chemsak & Linsley, 1967
 Sphaerionillum pictum Bates, 1885
 Sphaerionillum quadrisignatum Bates, 1885

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Dyr formelt beskrevet i 1885
Poecilomallus

Se Systematisk inndeling

Poecilomallus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En nokså liten, avlang, brunsvart trebukkj, dekkvingene med lysgrå tegninger. Antennene er nokså tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er nokså jevnbrede, med nokså tette, oppstående hår.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er utbredt fra Mexico i nord til Costa Rica i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
 Slekten Poecilomallus Bates, 1892
 Poecilomallus longispinus Devesa, Lingafelter & Santos-Silva, 2020
 Poecilomallus palpalis Bates, 1892

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Dyr formelt beskrevet i 1892
Allotraeus

Se Systematisk inndeling

Allotraeus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, matt lysbrune eller rødbrune trebukker. Antennene er nokså tynne og en del lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er nokså jevnbrede, beina  middels lange med litt fortykkede lår.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Kina, Japan, Taiwan og Borneo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Phoracanthini eller Elaphidiini J. Thomson, 1864
 Slekten Allotraeus Bates, 1887
 Allotraeus griseolus Holzschuh, 2007
 Allotraeus pallidipennis Ohbayashi, 1958
 Allotraeus rufescens (Pic, 1923) - bør kanskje plasseres i slekten Nysina
 Allotraeus sphaerioninus Bates, 1887

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1887
Ulefossbrua

Ulefossbrua er en veibro som krysser Eidselva og er del av riksvei 36. Broen var ferdig i 1978 og er en bjelkebro (eller platebærerbro) i stål med seks spenn. Lengste spenn er 72,5 meter, og bua er 400 meter lang. 

Den tok over for Ulefoss bru fra 1933 som er kommunal og betjener lokaltrafikk.

Se også 
 Liste over broer i Norge
 Liste over broer i Norge etter lengde

Referanser 

Veibroer i Vestfold og Telemark
Riksvei 36
Broer åpnet i 1978
Bjelkebroer
Byggverk i Nome
Villa Kvernbakken

Villa Kvernbakken, Grilstadvegen 4, er en 1 1/2 etasjes villa i nasjonalromantisk dragestil på Charlottenlund i Trondheim. Den ble oppført i 1902 etter tegninger av arkitekt Karl Norum. Huset ble oppført som sommerbolig for familien Fredrik Bødtker, og var et ferdighus, oppført av maskinlaftet tømmer levert av firma Jacob Digre i Trondheim.

Huset er asymmetrisk komponert av bygningsvolumer av ulik størrelse. Mot hagen har huset en stor glassveranda, som fungerte som hagestue. I tillegg til våningshus finnes det på eiendommen et uthus og en dukkestue. Alle bygningene er fredet.

Kvernbakken var opprinnelig en parsell av Skovgård som ble fradelt i 1902, og solgt til Christian Matheson. Etter ham overtok datteren Astrid Mathseson, som var gift med øyenlege Fredrik Bødtker. Eiendommen omfattet opprinnelig 14 dekar, og Bødtker oppførte et landsted her. Etter Bødtkers død arvet datteren Sophie Bødtker eiendommen. Hun brukte den som helårsbolig, og bodde her til sin død i 1984.

Statens vegvesen eksproprierte eiendommen i 1986 i forbindelse med utvidelse av E6 og byggingen av Grillstadtunnelen. Eiendommen ligger i dag rett ved starten av tunnelen. 

Bygningen ble fredet i 1990, og overtatt av Fortidsminneforeningen. Huset ble da restaurert og gitt en forsiktig tilpasning til moderne boligstandard. Eiendommen ble solgt fra Fortidsminneforeningen til Erling Næss og Eva Schjetne i 2014.

Navnet Kvernbakken henspiller på kvernsteinene som finnes i Grilstadbekken like øst for eiendommen.

Referanser

Kilder 
 Terje T.V. Bratberg (2011): Trondheim byleksikon, Kunnskapsforlaget. ISBN 9788257317621.
 WikiStrinda: Villa Kvernbakken

Eksterne lenker 
 

Byggverk i Trondheim
Kulturminner i Trondheim
Fredete byggverk i Trøndelag
Østbyen (Trondheim)
Byggverk fullført i 1902
Møllehaugen (Trondheim)

Møllehaugen, Møllebakken 4, er en fredet boligeiendom i Ila i Trondheim.

Møllehaugen gjorde tjeneste som bolig for eieren av Ila Mølle. Våningshuset ble oppført i 1797 for Christian Jelstrup, etter at han hadde overtatt møllebruket i 1795. 
Kjøpmann Hans Brun overtok møllen i 1815, og drev møllen i tilknytning til sin øvrige forretningsvirksomhet. Han benyttet Møllehaugen som sommerbolig.

I samsvar med Jelstrups testamente tilfalt møllebrukene og Møllehaugen Trondhjems borgerlige realskole i 1860. Gården ble benyttet som prestebolig for Ila.
Trondheim kommune overtok Møllehaugen i 1916. Huset ble da ombygd til mødrehjem, og brukes fra 1984 som barnehage.

Møllehaugen lå opprinnelig fritt og dominerende på en høyde rett ved møllen. Bygningen er laftet i to etasjer, og har stående panel og valmtak tekket med krum, rød tegl.
Langfasadene er symmetrisk utformet, bortsett fra at 1. etasje i tunfasaden mangler det vestre vinduet. Med sine rikt utskårne louis-seize-portaler midt på hver langside, er det typisk for datidens bebyggelse.

Kilder 
 Tonte Hegard (1986): Fredede hus og anlegg. 4: Trøndelag, s. 126-28.

Eksterne lenker 
 

Byggverk i Trondheim
Kulturminner i Trondheim
Fredete byggverk i Trøndelag
Boligbygninger i Norge
Byggverk fullført i 1797
Ila (Trondheim)
Coleocoptus

Se Systematisk inndeling

Coleocoptus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
En nokså liten, slank, blankt brunsvart trebukk. Antennene er rødlige, litt lengre enn kroppen, i alle fall de indre leddene har en pigg i spissen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt, dekkvingene er nokså jevnbrede med tre par lysgule flekker. Oversiden er tett og kraftig punktert. Beina er brune, slanke og middels lange.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Australia og på Ny-Guinea og er dessuten innført til New Zealand og Fiji.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Phoracanthini eller Elaphidiini J. Thomson, 1864
 Slekten Coleocoptus Aurivillius, 1893
 Coleocoptus senio (Newman, 1840)

Kilder 
 Qiao Wang (1996) The Australian longicorn beetle genus Coleocoptus Aurivillius (Coleoptera: Cerambycidae).  Proceedings - Linnean Society of New South Wales 116(116):187-192. 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1840
Australias insekter
Ny-Guineas insekter
New Zealands insekter
Fijis insekter
Friidrett under Samveldelekene 2018 – 1500 meter kvinner

1500 meter for kvinner var en del av friidrett under Samveldelekene 2018, og ble arrangert på Carrara Stadium 9 og 10. april 2018.

Caster Semenya vant øvelsen, med ny mesterskapsrekord og sørafrikansk nasjonal rekord på 4:00,71.

Rekorder før mesterskapet 
Før Samveldelekene var verdensrekorden og mesterskapsrekorden som følger:

Tidsplan 
Tidsplanen var som følger:

Alle tider er Australian Eastern Standard tid (UTC+10)

Resultater

Første runde
Første runde bestod av to heat. De fire beste i hvert heat (Q) og de fire raskeste for øvrig (q) gikk videre til finalen.

I tillegg mente banedommeren at Zoe Buckman og Sarah McDonald ble så hindret av Winny Chebet (som falt i heat 2) at de også skulle få plass i finalen.

Heat 1

Heat 2

Finale 
Resultater:

Referanser

Eksterne lenker 
 Samveldelekene 2018 - Women's 1500m

Friidrett under Samveldelekene 2018
Mellomdistanseløp
Melhus prestegård

Melhus prestegård ligger ved Melhus kirke. Våningshuset er ei trønderlån som ble bygget i 1720-22. I 1744 ble den påbygget i begge ender.

I 1878 gjennomgikk våningshuset en større oppgradering, som innbefattet delvis ny grunnmur, ompaneling, omtekking, utskifting av vinduer og fornying av gulv.
Ombyggingen ble ledet av arkitekt Johan P. Digre.  

De ulike prestene som bodde i huset klagte til Riksantikvaren om trekk og for store rom, og dette ble opptakten til en større restaurering etter tegninger av den unge arkitekten Roar Tønseth i 1922. På grunn av problemer med finansieringen, ble restaureringen gjennomført først i 1929. Restaureringen bestod i å tilbakeføre bygningen til slik den var før ombyggingen til sveitserstil i 1878. 

Bygningen var prestebolig fram til 1962. På 1980-tallet var det behov for å utvide kirkegården, og våningshuset ble foreslått revet. Det førte til at foreningen Prestegårdslånas Venner ble stiftet i 1985. I 1996 ble våningshuset og hagen fredet av Riksantikvaren.

Kilder 
 Mette Bye: Hundre år med vern gjennom bruk, i Fortidsminneforeningens Årbok 2011 Vol. 165, s. 117-136.
 Tonte Hegard (1986): Fredede hus og anlegg. 4: Trøndelag, s. 273-75.

Eksterne lenker 
 
 Stiftelsen Prestegårdslåna i Melhus 

Byggverk i Melhus
Kulturminner i Melhus
Prestegårder i Norge
Byggverk fullført i 1722
Fredete byggverk i Trøndelag
Gårder i Trøndelag
Bosetninger i Melhus
Jänkisjärvi (innsjø)

Jänkisjärvi er en innsjø i Övertorneå kommune i Norrbottens län. Innsjøen ligger 124 meter over havet, og navnet kommer fra ordene jänkkä som betyr myr, og järvi som betyr sjø. Jänkisjärvi ligger midt på polsirkelen. Innsjøen er meget grunn, bare omtrent 2 meter på sitt dypeste. Den har et areal på cirka 1,6 km².

Referanser

Innsjøer i Övertorneå kommune
Innsjøer i Lappland (Sverige)
Jakob Ulfsson

Jakob Ulfsson (født i 1430-årene på Hacksta gård i Trögds härad i vestre Uppland i Sverige, død våren 1521 på Mariefreds kloster) var en svensk katolsk erkebiskop, stundom kalt Örnfot etter det våpenskjold han førte.

Jakob Ulfsson var erkediakon i Växjö da han i 1470 ble utnevnt til erkebiskop av Uppsala, og bispeviet i Roma av erkebiskop Šimun Vosić av Bar. Han bekledte dette embede til 1514. Jakob Ulfsson var i likhet med både sine forgjengere og sin etterfølger på erkebispestolen unionsvennlig, men i motsetning til disse opptrådte han i alminnelighet ikke fiendtlig mot Sturene og det svensk-nasjonale parti. 

Imidlertid kom det i 1497 til åpent brudd mellom Jakob Ulfsson og Sten Sture. Jakob Ulfsson og det øvrige riksrådet avsatte Sture fra riksforstanderposten; denne beleiret Jakob Ulfsson på hans slott Stäket, men en dansk hær brakte erkebiskopen hjelp. I det hele tatt lettedes ved disse begivenheter i høy grad Kong Hans’ bestigelse av den svenske trone. Senere ble Jakob Ulfsson og Sten Sture atter forsonet. 

Jakob Ulfsson har i kulturell henseende betydning ved det var under hans fremme at boktrykkerkunsten ble introdusert i Sverige, og videre turde opprettelsen av universitetet i Uppsala i 1477 i en vesentlig grad kunne tilskrives ham. Jakob Ulfsson nedlag i 1514 sin verdighet som erkebiskop og døde i en meget høy alder på Mariefreds kloster.

Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi begynner med erkebiskop Šimun Vosić (Vossich), ettersom det ikke er bevart for ettertiden hvem som bispeviet denne.

Referanser

Kilder 

 

Svenske katolske biskoper
Personer fra Enköpings kommun
Linjen Vosić (ekstinkt)
Marinen (Trondheim)

Marinen er et gammelt forsvarsanlegg ved Nidelva i Trondheim. I dag er området et rekreasjonsområde for byens befolkning. 
Marinen dannet sammen med General von Hüths bastion og Bastion Prins Carl et forsvarsanlegg som skulle beskytte byen mot fiendtlige marinefartøyer. 
Anlegget ligger mellom Nidarosdomen og Erkebispegården på den ene siden, 
og Nidelva på den andre, og strakk seg helt fra Gamle Bybro til Elgeseter bru.

Området der dagens bygninger står, var opprinnelig en del av forsvarsverket av bastioner og pallisader lands Nidelven. De fikk ved begynnelsen av 1800-tallet en ny og utvidet funksjon. Forsvarsverkene rundt Trondheim var opprinnelig bygd for å beskytte mot angrep fra øst. Britenes angrep på København i 1801 og 1807 viste potensialet til fiendtlige marinefartøyer. På denne bakgrunnen fikk sjøforsvaret og kystfortene en større plass. Det ble etablert en opplagsplass for flotiljen og et verft for bygging og vedlikehold av fartøyer på Marinen.

Anlegget hadde store dimensjoner med bygninger langs Nidelven helt til Elgesæter bru. Men store deler av anlegget har gått tapt ved brann eller riving. I dag gjenstår kun seks bygninger. De siste gjenværende skur for kanonsjalupper ble revet i 1960-årene. Området brukes i dag som rekreasjonsområde for byens befolkning.

Kilder 
 Britt-Alise Hjelmeland, Janne Wilberg (2000): Landsverneplan for Forsvaret : verneplan for eiendommer, bygninger og anlegg: Katalog Sør- og Vestlandet, Trøndelag og Nord-Norge, s. 162-65. Forsvarets bygningstjeneste. ISBN 8279720057.

Eksterne lenker 
 

Kulturminner i Trondheim
Midtbyen (Trondheim)
Militære installasjoner i Trondheim
Eustromula

Se Systematisk inndeling

Eustromula er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, ensfarget brunlige trebukker. Antennene er betydelig kortere enn kroppen. Pronotum er rundet og litt lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er middels lange og slanke.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mexico og det sørvestlige USA.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
 Slekten Eustromula Cockerell, 1906
 Eustromula keiferi Linsley, 1934
 Eustromula validum (LeConte, 1858)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Dyr formelt beskrevet i 1873
Behshahr (fylke)

Behshahr er et fylke ved det kaspiske hav, i provinsen Mazandaran i nordlige Iran. Hovedstaden til fylket er Behshahr. De viktigste stedene i fylket er Behshahr og Romstamkola. Fra målingen i 2006 var befolkningen i fylket 154 957, i 40 432 familier. Fylket er delt i to distrikter: det sentrale distriktet og Yaneh Sar-distriktet. Fylket har tre byer: Behshahr, Rostamkola og Khalil Shahr.

Referanser 

Fylker i Mazandaran
Nysina

Se Systematisk inndeling

Nysina er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, avlange, mer eller mindre rødbrune trebukker. Antennene er nokså tynne og en del lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er nokså jevnbrede, beina  middels lange med fortykkede lår.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Kina, Japan og Taiwan.

Systematisk inndeling  
Avgrensingen mellom denne slekten og Allotraeus synes noe uklar.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Phoracanthini eller Elaphidiini J. Thomson, 1864
 Slekten Nysina Gahan, 1906
 Nysina asiatica (Schwarzer, 1925)
 Nysina baibarana (Matsushita, 1933)
 Nysina boninensis (Gressitt, 1937)
 Nysina fenestrellus (Holzschuh, 2007)
 Nysina gracillima (Mitono, 1947)
 Nysina grahami (Gressitt, 1937)
 Nysina insularis (Mitono, 1947)
 Nysina orientalis (White, 1853)
 Nysina rubriventris (Gressitt, 1937)
 Nysina rufescens (Pic, 1923)
 Nysina sauteri (Matsushita, 1931)
 Nysina subtuberculata (Pic, 1933)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1906
Protosphaerion

Se Systematisk inndeling

Protosphaerion er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, slanke, gulbrune eller rødbrune trebukker, dekkvingene kan ha et svart siksak-tverrbånd. Antennene er nokså tynne og betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er avsmalnende bakover, og ender i en skarp pigg. Beina har klubbeformede lår.

Levevis 
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

Utbredelse 
Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
 Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864
 Slekten Protosphaerion Gounelle, 1909
 Protosphaerion loreum Gounelle, 1909
 Protosphaerion pictum Martins, 2005
 Protosphaerion punctatum Martins, 2005
 Protosphaerion signatipenne Gounelle, 1909
 Protosphaerion variabile Gounelle, 1909

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 
 

Cerambycinae
Biller formelt beskrevet i 1909