alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Banana Airlines

Banana Airlines er en norsk popgruppe fra Stokmarknes. Gruppen ble dannet av frontfiguren Kai Kiil og flere tidligere medlemmer fra popbandet ZOO i 1982. Den hadde sin storhetstid på 1980- og begynnelsen av 1990-tallet med låter som «En glad calypso om våren» og «Nordmenn er gale». 

Gruppen var med i den norske filmen Kill Buljo fra 2007 hvor den blant annet fremfører sangen «Jompalaya».

Medlemmer

Nåværende medlemmer 
 Kai Kiil: vokal
 Kjetil Andreassen: gitar
 Stig Harald Andreassen: bass
 Sverri Dahl: tangenter
 Rudi Høynes: trommer
 Rune Bræck: gitar

Tidligere medlemmer 
 Royer Larsen: bass
 Dag Christensen: bass
 Alf Eriksen: tangenter
 Roy Stenersen: gitarer

Diskografi
1983 – På vingene
1984 – På nye eventyr
1985 – Vi kommer snart på hjem
1988 – Banana Airlines flyr igjen
1989 – Hjelp vi flyr!1994 – Kommer plutselig tilbake1996 – Banana Airlines går i lufta2001 – Fest sikkerhetsbeltet
2008 – Beste
2014 - 30 år i lufta

Eksterne lenker 
 
  Omtale i Norsk pop- og rockleksikon fra 2005
  Hjemmeside

Kultur i Nordland
Norske popgrupper
Kultur i Hadsel
3 Busserulls

3 Busserulls, også kjent som Busserulls, er en gruppe underholdnings- og plateartister fra Karmøy i Rogaland.

Trioen opptrådte sammen for første gang 2. juledag 1962 under et juleshow for Åkra Idrettslag på Åkrehamn, Karmøy. De tok navn etter sangen Tresko og busserull. Karl Magnus Sjøen (1944–2002) entret scenen og sang Chat Noir-viser sammen med Oddvar Andreassen og Sverre Jensen (1944 –1968). Sverre Jensen døde i en trafikkulykke i 1968, og de to andre medlemmene av gruppen la virksomheten på is frem til 1975, da Sjøen og Andreassen startet opp Busserulls på nytt sammen med Lasse Pedersen.

Pedersen sluttet i gruppen i 1977, og Gunnar Andersen ble nytt medlem. Gruppen gikk da over til mer revyaktige sceneshow med masser av kostymeskift. I 1985 sluttet Oddvar Andreassen, og Reidar Brendeland tok hans plass. Brendeland var med i to år før han gikk tilbake til sin tidligere gruppe, Vestlandsfanden.

Gruppen fortsatte da som duo, med det forkortede navnet «Busserulls», men tok en pause i 1990 da Karl Magnus Sjøen ble alvorlig syk. Midt på 1990-tallet var gruppen aktiv i noen få år med Eigil Fagerland som nytt medlem sammen med Sjøen. Duoen ga ut Bill. mrk. «krisehjelp» i 1997, men måtte trappe ned like etter på grunn av Sjøens sykdom. 

I 2000 kom samlealbumet Kan du huska 3 Busserulls, 47 beste. I den forbindelse gjenopplivet Gunnar Andersen 3 Busserulls sammen med Tore Handeland og Geir Halleland. Med denne besetningen ga gruppen ut albumet Gudsord fra landet i 2004. Senere ble Jostein Hveding og Kurt Johansen fra gruppen Zynth å le med i Busserulls sammen med Gunnar Andersen. Denne trioen ga ut albumet Populærmusikk fra utkanten i 2008.

I 2015 reiste gruppen rundt med «Busserulls 40 års jubileumsshow».

Fra 2017 turnerer Gunnar Andersen med et «one-man Busserull show» og med firemannsbandet «Busserulls Jubalon Orkester».

Medlemmer

1962-1990
Karl Magnus Sjøen 1962-1968, 1975-1990.
Oddvar Andreassen 1962-1968, 1975-1985.
Sverre Jensen 1962-1968.
Lasse Pedersen 1975-1977.
Gunnar Andersen 1978-1990.
Reidar Brendeland 1986-1987.

1995-2015
Nye medlemmer etter 1990.
Egil Fagerland 1995-1997.
Tore Handeland 2000-2005.
Geir Halleland 2000-2005.
Jostein Hveding 2006-2015.
Kurt Johansen 2006-2015.

Diskografi

Studioalbum
 Suddeli-Duttan-Dei (1977)
 På 'an igjen (1978)
 Mytteri (1979)
 Stiv kuling (1980)
 Rabbagast (1981)
 Banditos (1982)
 Oljefeber (1983)
 Piker, vin og 3 Busserulls (1985)
 Det glade vanvidd (1986)
 Å då lo eg! (1987)
 Hi-ha! Jo galare, jo bedre! (1988)
 Fest & Baluba (1990)

Karl Magnus Sjøen og Egil Fagerland
 Bill. mrk. «krisehjelp» (1997)

Gunnar Andersens Busserulls
 Gudsord fra landet (2004)
 Populærmusikk fra utkanten (2008)

Samleplate
 Jubalon (1989)
 Kan du huska 3 Busserulls, 47 beste (2000)
 Plukka plommer i Hardanger og andre svisker (2004)

Referanser

Eksterne lenker 
 Presseskriv fra 3 Busserulls  (2004)

 3 Busserulls
Eogán mac Óengusa

Eogán mac Óengusa (stundom referert til som Eóganán) var konge av pikterne eller av Fortriu, et oldtidskongedømme i dagens Skottland.

Eogán var en sønn av Óengus II mac Fergusa (død 834) og etterfulgte sin fetter Drest mac Caustantín som konge av pikterne i 836 eller 837. Den eneste nedtegnelse av Eogán i irske annaler er hendelsen om hans død som skjedde sammen med hans Bran og «Áed mac Boanta, og andre bortimot tallrike» i et slag som ble utkjempet av menn fra Fortriu mot vikinger. Dette nederlaget synes å ha avsluttet et århundrelang dominans av Piktland av etterkommerne til Óengus I av pikterne

Om annalene om Eogán er kortfattete er det andre tradisjoner knyttet til Eogán. Han er navngitt i fortellinger om grunnleggelse av det religiøse stedet St Andrews som en av sønnene til Óengus som møtte sankt Regulus ved Forteviot da helgenen brakte med seg de påståtte relikviene til Sankt Andreas til Skottland. Sammen med sin onkel Caustantín synes Eogán å ha opptrådt som en patron av klostre i Northumbria hvor han er navngitt i Liber Vitae Dunelmensis som inneholder en liste over de som det ble lest bønner for, datert til en gang rundt 849.

Eogán, hans far og hans fetter Domnall opptrer i Duan Albanach, et hyldningsdikt fra regimet til Máel Coluim mac Donnchada (Malcolm III av Skottland) som lister Máel Coluims forløpere som kongene av skottene, av Alba og av Dalriata fra Fergus Mór og hans brødre og framover. Deres inkludering i denne kilden er antatt å være for deres betydning i grunnleggen av Dunkeld og St Andrews.

Ved Eogáns død har Den piktiske krønikes kongeliste latt ham bli fulgt av de korte regimene til Uurad og Ferats sønner Bridei, Cináed og Drust, av Brideis, sønn av Fochel og, sluttelig, seierherre og grunnleggelsen av en ny herskende familie, ved Cináed mac Ailpín (Kenneth I av Skottland).

Referanser

Litteratur
 Anderson, Alan Orr ([1922] 1990): Early Sources of Scottish History A.D 500–1286, bind 1. Opptrykket med korreksjoner, Stamford: Paul Watkins, ISBN 1-871615-03-8
 Broun, Dauvit (1998): «Pictish Kings 761-839: Integration with Dál Riata or Separate Development» i Foster, Sally  M., red.: The St Andrews Sarcophagus: A Pictish masterpiece and its international connections. Dublin: Four Courts Press, ISBN 1-85182-414-6
 Clancy, Thomas Owen (2002): «Caustantín son of Fergus (Uurgust)» i Lynch, M., red.: The Oxford Companion to Scottish History. Oxford & New York: Oxford UP, ISBN 0-19-211696-7
 Forsyth, Katherine (2000): «Evidence of a lost Pictish source in the Historia Regum Anglorum of Symeon of Durham», i: Taylor,Simon  (red.) Kings, clerics and chronicles in Scotland, 500-1297: essays in honour of Marjorie Ogilvie Anderson on the occasion of her ninetieth birthday. Dublin: Four Courts Press, ISBN 1-85182-516-9
 Smyth, Alfred P. (1998): Warlords and Holy Men: Scotland AD 80-1000. Opptrykk, Edinburgh: Edinburgh UP, ISBN 0-7486-0100-7

Eksterne lenker
 Annals of Ulster, part 1, at CELT  Ulster-annalene (oversatt til engelsk)
 Duan Albanach, hos CELT (oversatt til engelsk)
 The Pictish Chronicle – Den piktiske krønike

Konger av pikterne
Personer etter føde- eller oppvekststed i Skottland
Dødsfall i 837
Espen Bredesen

Espen Odd Bredesen (født 2. februar 1968 i Oslo) er en norsk tidligere skihopper som representerte Oppsal IF/Kollenhopp.

Karriere 

I VM i Falun i 1993 vant han gull i storbakken og i laghopp. I sesongen 1993/1994 hadde Bredesen beregnet formen godt, og vant den tysk-østerrikske hoppuka. Senere tok han gull under OL på Lillehammer i normalbakken (K90), og sølvmedalje i storbakken (K120) på tampen av sesongen fulgte han opp med sølv i VM i skiflyging. 

To ganger forbedret han verdensrekorden i skihopping, til 209 og 210 meter, i henholdsvis 1994 og 1997. I 1993 ble han tildelt Stiftelsen Morgenbladets gullmedalje (Aftenpostens gullmedalje) og i 1994 ble han tildelt Holmenkollmedaljen sammen med Ljubov Jegorova og Vladimir Smirnov.

Bredesen var norsk flaggbærer i vinter-OL 1998 i Nagano.

Bredesen la opp samme år grunnet en nakkeskade han hadde pådratt seg under trening fire år før.

I 13 år til 2014 var han engasjert av NRK som ekspertkommentator i skihopping.

Verdenscupseire

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  

Personer fra Oslo
Norske skihoppere
Ekspertkommentatorer (sport)
Olympiske mestere for Norge
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Olympiske medaljevinnere i skihopping
Verdensmestere i skihopping
Kongepokalvinnere i skiidrett
Vinnere av Holmenkollmedaljen
71° nord-deltakere
Mesternes Mester-deltakere
Deltakere under Ski-VM 1991
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1992
Skihoppere under Vinter-OL 1992
Deltakere under Ski-VM 1993
Medaljevinnere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1994
Skihoppere under Vinter-OL 1994
Deltakere under Ski-VM 1995
Deltakere under Ski-VM 1997
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1998
Skihoppere under Vinter-OL 1998
Rokade

Rokade er et spesialtrekk i sjakk. Man flytter to brikker i ett trekk, kongen og et av tårnene. Man rokerer ved å flytte kongen to felt mot et tårn, og deretter flytte tårnet til det feltet som kongen passerte. Se diagrammene til høyre.

Rokade er bare tillatt hvis følgende vilkår er oppfylt:
 Spilleren har ikke flyttet kongen tidligere i partiet;
 Spilleren har ikke flyttet tårnet som brukes i rokaden;
 Det står ingen brikker mellom kongen og tårnet;
 Kongen står ikke i sjakk.
 Feltet kongen passerer må ikke være angrepet av motstanderens brikker.
 Selve rokaden må ikke sette egen konge i sjakk.

Rokaden er et viktig trekk i åpningsfasen av et sjakkparti. Man oppnår to fordeler: Kongen flyttes til en sikrere posisjon, og tårnet får en mer aktiv posisjon på midten av brettet. 
Rokade skal utføres ved først å ta opp kongen og flytte den to felt, og deretter flytte tårnet over kongen.
Ordet rokade kommer sannsynligvis fra rocade på fransk. På engelsk heter tårnet rook som stammer fra persisk 'rukh' som betyr vogn.

Tidligere regler 
Det gamle reglementet nevnte ikke eksplisitt at det ikke var tillatt å rokere langs e-linjen hvis man forvandlet bonden til tårn på e8 og kongen sto urørt på e1, så man kunne ta en såkalt superlang rokade 0-0-0-0-0-0 flytte kongen til e3 og tårnet til e2. Dette førte til en vittig sjakkoppgave der løsningen involverte en slik rokade (se Tim Krabbé, 1972-oppgaven.
Løsning: 1. e7 Kxf3 (Kd3 blir det samme, bare på dronningfløyen) 2. E8=T Kg2 3.0-0-0-0-0-0 matt). Siden presiserte verdenssjakkforbundet FIDE at kongen og tårnet må stå på samme rad.

Referanser

Eksterne lenker
 Norges Sjakkforbund

Sjakkregler

es:Reglamento del ajedrez#El enroque
Kristi himmelfartsdag

Kristi himmelfartsdag (gresk: ἀνάληψις τοῦ Κυρίου; latin: ascensio Domini) er en kristen bevegelig helligdag som feires torsdagen 39 dager etter første påskedag. I  {{#ifexpr:->0|falt|faller}} dagen på . Kristi himmelfartsdag feires til minne om at Jesus Kristus, ifølge Lukasevangeliet, skal ha fart opp til himmelen 39 dager etter sin oppstandelse.

Festen ble antagelig innført på 300-tallet, da enkelte kristne kirker begynte å feire den som en egen fest. Det første kjente eksempel på at denne finnes i en liturgisk kalender, er fra begynnelsen av 300-tallet, da synoden i Elvira avviste en skikk med å begynne en ny fasteperiode etter den førtiende dag. Begrunnelsen for en slik faste ser ut til å ha vært at man ville markere at Kristus var tatt bort fra jorden. Feiringen nevnes også i prekener av St. Johannes Khrysostomos og andre.

I Norge er Kristi himmelfartsdag en helligdag etter loven. Men dagen er ikke offisiell flaggdag i Norge.

I krisepakken fra Gro Harlem Brundtlands tredje regjering i desember 1992 skulle Kristi himmelfartsdag flyttes til nærmeste lørdag og opphøre som helligdag, men dette ble nedstemt.

Når faller Kristi himmelfartsdag? 
Kristi himmelfartsdag feires 39 dager etter første påskedag (altså førtiende påskedag), det vil si den sjette torsdagen etter påskedag som også er torsdagen ti dager før første pinsedag. Kristi himmelfartsdag faller dermed som regel i mai, men den kan også falle på en av de tre første dagene i juni. Dette skjedde sist i 1943, 2000 og 2011, og skjer neste gang i 2038. Den kan også falle på den siste dagen i april, men dét skjedde sist i 1818 og vil ikke skje igjen før i 2285.

 I  {{#ifexpr:->0|falt|faller}} Kristi himmelfartsdag på .
 I  er datoen .
 I  er datoen .

Referanser

Se også 
 Påskeformelen
 Inneklemt arbeidsdag

Eksterne lenker 
 

Kristne høytider
Påske
Tigran Petrosian

Tigran Vartanovitsj Petrosian (armensk Տիգրան Վարդանի Պետրոսյան, russisk Тигран Вартанович Петросян, født 17. juni 1929, død 13. august 1984) var tidligere verdensmester i sjakk.

Petrosian var etnisk armener, født i Tbilisi, hovedstaden i Georgia, Sovjetunionen, og døde i Moskva. 

I 1963 slo han Mikhail Botvinnik 12,5–9,5 i kampen om VM-tittelen. Petrosian forsvarte tittelen i 1966, da han slo Boris Spasskij 12,5–11,5. I 1969 tapte han tittelen til Spasskij (10,5–12,5).

Spillestilen til Petrosian var preget av dyp strategisk innsikt, og han var svært dyktig til å utnytte ørsmå posisjonelle feil fra motstanderen. Denne spillestilen gjorde at Petrosian svært sjelden tapte partier, men også til at mange partier endte remis. Partiene hans har blitt beskyldt for å være «kjedelige», men de viser ofte dyp forståelse av stillingen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  50 kritiske stillinger fra Petrosians partier

Armenske sjakkspillere
Sovjetiske sjakkspillere
Stormestere i sjakk
Verdensmestere i sjakk
Personer fra Tbilisi
Randsfjorden

Randsfjorden er den fjerde største innsjøen i Norge og den nest største i Innlandet fylke. Randsfjorden ligger i kommunene Jevnaker i Viken og Gran, Søndre Land og Nordre Land i Innlandet. I nord har innsjøen tilsig av elvene Etna og Dokka, og i Røykenvika kommer Vigga ut. Randsfjorden dreneres av Randselva som renner ut ved Jevnaker i sørenden av innsjøen.

Randsfjorden ligger 135 moh., er 77 km lang og har et areal på 140 km². Dybden varierer noe, den største dybden er mellom 131 og 134,5 meter.

Randsfjordferga krysser Randsfjorden mellom Horn og Tangen.

Snorre skriver at en gang kong Halvdan Svarte hadde vært på besøk på Hadeland, reiste han over Randsfjorden på vei hjem. Da gikk han gjennom isen med sin hest og slede, og druknet.

Tilløp 
 Etna
 Dokka
 Vigga ved Røykenvika
 Fallselva

Geologi 
Randsfjorden er en fjordsjø som ble dannet av isen i og etter siste istid. Området utgjør en svakhetssone i jordskorpa på grunn av en forkastning, der østsiden har sklidd ned mens vestsiden er presset opp. Bergartslagene er dermed best bevart i øst der vi finner kambrosilurske skifre og i høyereliggende områder permiske lava bergarter. Disse lagene er erodert på vestsiden og vi finner  prekambrisk grunnfjell.

Dyreliv 
Dokkadeltaet naturreservat i nordenden av fjorden er et ramsarområde på grunn av områdets betydning som biotop for trekkfugler og overvintrende vadefugler.

Randsfjorden har flere stammer med storørret. Den som blir fysisk størst av dem gyter i Dokka/Etna og kalles gjerne Dokkaaure. Nesten hvert år fanges det fisk på over 10 kg i dette vassdraget eller fjorden.

Bebyggelse 
Randsfjorden var en viktig årsak til bosettingsmønsteret på Hadeland. Utenfor Eidsand ligger flere øyer, blant annet Kongeøya og Sandøya. Rundt innsjøen finnes flere golfbaner.

Randsfjorden strekker seg fra Jevnaker i sør til Dokka i nord. På vestsiden finner vi stedene Onsaker, Tangen, Bjoneroa, Ringelia og Ligarda.
På østsiden finner vi Grymyr, Brandbu, Røykenvik, Horn, Fall, Hov, Fluberg og Odnes.

Se også 
Liste over innsjøer i Skandinavia

Referanser

Eksterne lenker 
 

Innsjøer i Jevnaker
Innsjøer i Gran
Innsjøer i Søndre Land
Innsjøer i Nordre Land
Reservoarer i Innlandet
Reservoarer i Viken
Randsfjordvassdraget
Den europeiske jødiske kongressen

Den europeiske jødiske kongressen er en paraplyorganisasjon for 38 jødiske nasjonale samfunn i Europa, med rundt 2,5 millioner medlemmer.

Siden 1. oktober 2003 er Jacob Benatof kongressens president. Visepresidenter er Roger Cukierman (Frankrike), Henry Grunwald (Storbritannia), Charlotte Knobloch (Tyskland) og rabbiner Jaakov Bleich (Ukraina).

Eksterne lenker 
 http://www.eurojewcong.org/

Jødedom
Politiske forsamlinger
DDT

DDT (fork. for diklor-difenyl-trikloretan) er et fargeløst, smakløst og nesten luktfritt kjemisk stoff som ble mye brukt som insektdrepende middel i 1940-årene til 1960-årene, før det ble forbudt i de fleste land på grunn miljøskadelige effekter.  

DDT ble først framstilt syntetisk i 1874 og stoffets effekt som insektdrepende middel   ble oppdaget av den sveitsiske kjemikeren Paul Hermann Müller i 1939. DDT ble tatt i bruk under slutten av andre verdenskrig for å hindre utbrudd av malaria og tyfus. Müller ble tildelt Nobelprisen i medisin for oppdagelsen i 1948. 

DDT er ekstremt giftig for insekter, brytes sakte ned, og har blitt forbudt i flere land – deriblant i Norge siden 1970. Boka Den tause våren av Rachel Carson fra 1962 hadde stor innflytelse på hvordan insektmidler (som DDT) miljøvirkninger på miljøet ble oppfattet.

I etterkrigsårene ble DDT lenge sett på som et vidundermiddel i mange sammenhenger. Stoffet ble brukt som insektdrepende middel (insekticid). Det førte til finere grønnsaker og frukt, fluefrie fjøs og hus. Midlene var billige, luktfrie, enkle å bruke og angivelig ufarlige. 

I 1947 annonserte for eksempel A/S Plantevern-Kjemi optimistisk for sine varer i Bonde og Småbruker: «Like revolusjonerende som atombomben er de nye Kverk DDT-preparatene». På redaksjonell plass forsvarte bladet indignert DDT-midlene mot kritikk i andre deler av pressa.

Etter hvert avdekket ny kunnskap skadevirkningene: Insektarter ble ikke utrydda, men motstandsdyktige mot DDT. Fugler som levde av insekter døde etter å ha fått i seg stoffet. DDT fulgte næringskjedene, og kunne føre til kreft hos mennesker. I store deler av Afrika brukes DDT fortsatt for å kontrollere malaria (som overføres via mygg), mest i form av innendørs spray.

Se også
Pesticid

Referanser
<div class="references-small">

 

Organiske forbindelser
Insektmidler
Medikamentbruk mot malaria
Nesodden-Bundefjord Dampskipsselskap

A/S Nesodden-Bundefjord Dampskipsselskap (NBDS) var et rederi som i hovedsak trafikkerte strekningen Nesoddtangen–Aker Brygge. NBDS var fra 2008 eid 51 % av Fosen Trafikklag, 38 % av Nesodden kommune og for øvrig av enkeltpersoner og velforeninger. Selskapet hadde vel 50 ansatte, hvorav 45 bemannet skipene. Administrerende direktør var i 2009 Olav Brein

NBDS eide i 2009 seks båter, fire konvensjonelle og to hurtigbåter bygd i 1990 og 1999. Disse var MF «Bamse Brakar», MF «Smørbukk», MF «Huldra», MF «Dronningen», MS «Prinsen» og MS «Prinsessen».

I tillegg til strekningen Nesoddtangen–Aker Brygge trafikkerte selskapet også strekningen Nesoddtangen–Lysaker samt at de også trafikkerte en rushtidsrute fra Slemmestad og Vollen i Asker til Aker Brygge. I sommersesongen trafikkerte selskapet også ruten Oslo–Drøbak med anløp på flere av øyene i Indre Oslofjord samt Nesoddens vestside. Selskapet fraktet omkring 2,7 millioner passasjerer årlig. Passasjerantallet var 160 ganger større enn Nesodden kommunes innbyggertall.

Etter anbudsutsettelse i 2007 ble trafikken fra 1. juli 2009 overtatt av Tide Sjø. MF «Smørbukk» og MF «Huldra» ble overtatt av det Tide Sjø, det samme ble MS «Prinsen», men den ble solgt til utlandet sommeren 2009. MS «Prinsessen» ble solgt til Bergen-Nordhordland Rutelag (BNR) i Bergen i april 2010.

Referanser

Eksterne lenker 
 Selskapets nettsider
 Oversiktsside over fergene som har gått til Nesodden

Norske rederier
Torghattenkonsernet
Næringsliv i Viken
Sjøfart i Viken
Sjøfart i Oslo
Kollektivtransport i Viken
Kollektivtransport i Oslo
Samferdsel i Nesodden
Oslos samferdselshistorie
Akershus' samferdselshistorie
Artikler i sjøfart-prosjektet
Toralv Øksnevad

Toralv Øksnevad (født 13. januar 1891 på Høyland på Jæren, død 31. juli 1975) var en norsk radiomann og politiker (Venstre). Han er kjent som «Stemmen fra London» under andre verdenskrig. Mellom januar 1941 og mai 1945 var han ankermann i BBCs sendinger på norsk. Øksnevad blir regnet som grunnleggeren av den moderne nyhetstjenesten i NRK.

Bakgrunn og virke 
Fra 1914 til 1916 var han leder av Unge Venstre. I årene 1927–33 var han redaktør av Romsdalsposten. Fra 1931 til 1933 var han varamann (suppleant) til Stortinget for byene i Møre og Romsdal. Han ble ansatt i NRK, som leder av nyhets- og aktualitetsavdelingen, høsten 1933. Han ledet denne avdelingen fra 1937 frem til 1961.

Den 9. april 1940 var Øksnevad vaktsjef i NRK og leste de første nyhetene i radio om det tyske angrepet.. Øksnevad kom til Sverige og ble utnevnt som presseattaché ved den norske legasjonen i Stockholm den 18. april 1940. Han dro videre fra Sverige til Storbritannia den 13. august og i desember 1940 fikk han ansvaret for å ordne Regjeringen Nygaardsvolds forhold til BBC, og ble satt til å lede de norske sendingene i BBC. I 1944 fikk han tittelen «midlertidig riksprogramsjef».
Han fikk mye å si for det norske folk, spesielt etter at de tyske okkupasjonsmyndighetene gjorde det ulovlig å ha radio (med unntak for NS-medlemmer) og inndro radioapparater i 1941. På tross av dette gjemte mange apparatene sine, og «stemmen fra London» ble et alternativ til de offisielle tyske nyhetene. Ofte ble nyhetsendingene skrevet ned og distribuert via illegale aviser.

Etter krigen ga Øksnevad ut boken Det lå i luften som inneholdt talene han holdt på radio under krigen. Han var medlem av Oslo bystyre for Venstre 1952–59 og varaordfører i Oslo 1956–57.

Øksnevad ble i 1948 utnevnt til offiser av Den britiske imperieordenen «for verdifulle tjenester for den felles sak under krigen.»

Toralv Øksnevad var far til pianist og skuespiller Kari Øksnevad.

Se også 

 Dette er London

Referanser

Litteratur 
 Dahl, Hans Fredrik: Hallo-Hallo! Kringkastingen i Norge 1920–1940, Oslo 1999. ISBN 82-02-18478-9
 Dahl, Hans Fredrik (med flere): Norsk krigsleksikon 1940–45, Oslo 1995. ISBN 82-02-14138-9 Nettversjon

Eksterne lenker 
 
 
 

NRK-journalister
Norske radiojournalister
Journalister i norske lokalaviser
Norske journalister under andre verdenskrig
Honorære utnevnelser til Order of the British Empire
Personer fra Sandnes kommune
Nordmenn fra andre verdenskrig
Einar Busterud

Einar Busterud (født 18. september 1953) er en norsk lokalpolitiker i Hamar kommune. Han er ordfører i kommunen, og representerer lokalpartiet By- og bygdelista. Han ble først valgt inn i kommunestyret i 1991. I 1999 ble han valgt til ordfører, deretter ble han gjenvalgt i 2003 og 2007. Han stilte ikke til gjenvalg i 2011.  Han ble på nytt valgt til ordfører i 2015 og 2019. Han har sagt at han vil gå av for godt i 2023.

Busterud var aktiv i ml-bevegelsen, og var i 1970-årene redaktør for AKP(m-l)s avis Sigden, en egen utgave av Klassekampen rettet mot folk i jordbruket. I 1987 sto Busterud øverst på Rød Valgallianses liste i Vang.

Før han ble ordfører var han daglig leder i reklamebyrået Ord & Jord. Han var sentralstyremedlem i Nei til EU i tiden omkring folkeavstemningen om norsk EU-medlemskap i 1994. Han var også leder for Hedmark Nei til EF i tre år, og da han trakk seg i februar 1994 var det den største politiske organisasjonen i Hedmark, med over 8 000 medlemmer.

Busterud ble i mai 2008 valgt inn i styret til Eidsiva Energi.

Etter at han gikk av som ordfører i 2011 søkte han og ble fra 1. januar 2012 ansatt som direktør for avdelingen Kommunikasjon og Strategi i Norsk Tipping. En stilling han hadde frem til valget i 2015.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ordførere valgt på lokale lister
Ordførere i Hamar
RV-politikere
AKP-politikere
Personer fra Hamar kommune
Lokalpolitikere i Hamar
Lokalpolitikere i Innlandet