alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Folkeavstemningen om Catalonias selvstendighet 2017

Folkeavstemningen om Catalonias selvstendighet 2017 var en avstemning som ble delvis gjennomført 1. oktober 2017 i den spanske autonome provinsen Catalonia. Ifølge den katalanske regjeringen deltok 2,26 millioner personer i avstemningen, som endte med at 92% (2,02 millioner) stemte for selvstendighet fra Spania. Stemmeprosenten var 42,58%. Spørsmålet på stemmeseddelen lød: «Ønsker du at Catalonia blir en selvstendig stat i form av en republikk?»

Avstemningen ble utskrevet 9. juni av Catalonias president Carles Puigdemont. Spanias regjering hevdet samme dag at den vil forhindre avstemningen. Den 7. september fastslo spansk høyesterett at avstemningen grunnlovsstridig. Dagen før avstemningen hadde Guardia Civil ifølge eget utsagn stengt annethvert stemmelokale.

Den spanske regjeringen og Spanias høyesterett betrakter avstemningen som ulovlig, og ifølge statsminister Mariano Rajoy har det ikke vært en folkeavstemning, men et angrep på rettsstaten. Catalonias president hevdet derimot at Catalonia nå har rett til selvstendighet. Ifølge den spanske regjeringen er avstemningen grunnlovsstridig. Den spanske regjering kan ifølge grunnlovens artikkel 155 tvinge den katalanske regjeringen til å avlyse avstemningen.

På avstemningsdagen beslagla Guardia Civil stemmesedler og stemmebokser fra stemmelokaler i Barcelona. Opprørspoliti skjøt med gummikuler og fjernet folk fra stemmelokalene ved bruk av makt, for å forhindre dem i å delta i avstemningen. I hele Catalonia var det utkommandert tusenvis av politifolk fra Guardia Civil og Mossos d'Esquadra, som skulle hindre at avstemningen skulle finne sted. I disse urolighetene kom 33 politibetjenter og 844 sivile til skade. FC Barcelona måtte også spille uten tilskuere.

Rettsoppgjør og protester i 2019
I oktober 2019 ble lederne for selvstendighetsaksjonen dømt til lange fengselsstraffer av Spanias høyesterett. ble Oriol Junqueras han dømt til 13 år i fengsel for oppvigleri og misbruk av offentlige midler. Raül Romeva, Dolors Bassa, Jordi Turull, Carme Forcadell, Joaquim Forn and Josep Rull fikk 10 til 12 års fengsel. Den internasjonale arrestordren mot Carles Puigdemont ble samtidig fornyet. Det brøt ut omfattende protester i Barcelona etter at de lange straffene ble kjent. Demonstrasjonene førte blant annet til at flyplassen ble stengt og over 100 flyavganger innstilt. Flere hovedveier og jernbanelinjer ble også blokkert. Demonstrasjonene pågikk i flere dager. Demonstrasjonene fortsatte 18. oktober og mange tusen gående fylte motorveiene inn mot Barcelona. Havnearbeiderne og ansatte på Seat-fabrikken la ned arbeidet, mange butikker holdt stengt og vanlig arbeid i Barcelona stanset opp mens opp på grunn av demonstrasjonene. Det var ventet at 1 til 2 millioner ville delta i demonstrasjoner i Barcelona 18. oktober. Politiet meldte at over en halv million deltok i demonstrasjonene 18. oktober.

Referanser

Eksterne lenker 
 
    Catalonia Votes  

Politikk i Catalonia
Folkeavstemninger i Spania
Folkeavstemninger i 2017
2017 i Spania
Macrodorcas negrei

Macrodorcas negrei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor (hannen 21-32 millimeter), slank, matt, brunsvart hjortebille. Hannen har lange, krumme kjever med flere litt uregelmessige tenner i spissen, ingen i den indre delen. Pronotum er rundet, tydelig bredere enn dekkvingene, noe rødlig på sidene.

Levevis 
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Vietnam.

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Gruppen Cladognathini
 Slekten Macrodorcas Motschulsky, 1862
 Underslekten Pogonodorcus Seguy, 1954
 Macrodorcas negrei Lacroix, 1978

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1978
Vietnams insekter
Persfjorden-Syltefjorden landskapsvernområde

Persfjorden-Syltefjorden landskapsvernområde er et landskapsvernområde i Båtsfjord og Vardø kommune i Finnmark. Det ligger nordøst på Varangerhalvøya, mellom Syltefjorden i Båtsfjord og Persfjorden i Vardø, og ble opprettet i 2006, samtidig med Varangerhalvøya nasjonalpark, og omfatter mesteparten av området mellom nasjonalparken og kysten.

Landskapsvernområdet ble opprettet for å ta vare på et egenartet og arktisk preget natur- og kulturlandskap sammen med landskapets biologiske mangfold. Området har frodige daler med forekomster av sjeldne plantearter som står i sterk kontrast til de nakne fjellplatåene rundt. Den ville og særpregete næringskysten er typisk for Øst-Finnmark, og står i skarp kontrast til det rolige landskapet i indre deler av halvøya. Gjennom millioner av år har havbølger og frostforvitring her spist seg inn i det gamle landskapet og dannet en særpreget kystlinje med spektakulære formasjoner i steiltstående bergarter.

Referanser 

Landskapsvernområder i Troms og Finnmark
Verneområder i Båtsfjord
Verneområder i Vardø
Verneområder opprettet i 2006
Macrodorcas striatipennis

Macrodorcas striatipennis er en stor, svart bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En liten til middelsstor (hannen 15-38 millimeter), avlang, svart hjortebille. Hannen har lange, nokså rette kjever med en bred tann (enkel hos små hanner) på innersiden nær spissen. Hunnen er mye mindre enn hannen, mangler forstørrede kjever, har markerte lengdestriper på dekkvingene og er blank med ganske kraftig punktering, særlig på hodet. Små hanner har også lengdestripete vinger.

Levevis 
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Kina, Korea og Japan.

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Gruppen Cladognathini
 Slekten Macrodorcas Motschulsky, 1862
 Macrodorcas striatipennis (Motschulsky, 1861)
 Macrodorcas striatipennis continentalis Sakaino, 1997 - sørlige Kina
 Macrodorcas striatipennis davidis (Seguy, 1954)
 Macrodorcas striatipennis koyamai Nakane, 1978 - Japan
 Macrodorcas striatipennis striatipennis (Motschulsky, 1861) - nordlige Kina, Korea og Japan
 Macrodorcas striatipennis yushiroi Sakaino, 1997 - Taiwan

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1861
Kinas insekter
Koreas insekter
Japans insekter
Macrodorcas vernicata

Macrodorcas vernicata er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En liten (hannen 15-20 millimeter), litt bred, blank, mørkbrun til svart hjortebille. Hannen har ganske lite forstørrede kjever, disse er sigdformede med en kraftig, oppoverrettet tann i  midten. Pronotum er rundet, tydelig bredere enn dekkvingene, gjerne litt rødlig i kanten. Hode og pronotum er fint og ganske tett punkterte, skinnende blanke. Hunnen er mindre og bredere (oval), uten forstørrede kjever, kroppen ganske blank.

Levevis 
Larvene utvikler seg i morken ved av løvtrær.

Utbredelse 
Arten er kjent fra det nordlige India, Bhutan, Myanmar, Thailand og Vietnam.

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Gruppen Cladognathini
 Slekten Macrodorcas Motschulsky, 1862
 Underslekten Pogonodorcus Seguy, 1954
 Macrodorcas vernicata (Arrow, 1938)
 Macrodorcas vernicata itoi Bomans, 1993 - Vietnam
 Macrodorcas vernicata vernicata (Arrow, 1938) - India til Thailand

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1938
Indias insekter
Bhutans insekter
Myanmars insekter
Thailands insekter
Vietnams insekter
Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa

Prosopocoilus giraffa er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne meget store arten er den lengste av alle hjortebiller, store hanner kan bli opptil 12 centimeter lange, men enkelte andre arter som Serrognathus titanus og de største artene i slekten Hexarthrius blir trolig tyngre.

Utseende 
En stor til meget stor (hannene 35-118 millimeter), avlang, svart hjortebille. Hannen har svært lange kjever, hos store individer er disse krumme i den ytre delen med flere store, lange tenner, hos små individer er kjevene nokså rette med bare små tenner. Hodet er litt lengre enn bredt, i pannen rundet innsvinget med et kort, bredt framspring i midten. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, med an litt foroverrettet tann på sidekanten nær forhjørnet. Dekkvingene er glatte og nokså blanke. Beina er svarte. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere. Hodet er tett og kraftig punktert.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse 
Arten er meget vidt utbredt fra India i vest til Timor i øst, nord til Taiwan.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Cladognathini
 Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845 – 136 arter:
 Underslekten Cladognathus Burmeister, 1847
 Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa (Olivier, 1789) 
 Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa borobodur Mizunuma & Nagai, 1991 - Sumatra og Java
 Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa daisukei Mizunuma & Nagai, 1991 - Filippinene
 Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa giraffa (Olivier, 1789) - det asiatiske fastlandet, Andamanene og Taiwan
 Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa keisukei Mizunuma & Nagai, 1991 - Lombok, Sumba og Flores
 Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa makitai Mizunuma & Nagai, 1991 - Filippinene
 Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa nilgirensis Mizunuma & Nagai, 1991 - sørlige India
 Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa nishikawai Mizunuma & Nagai, 1991 - Sangir
 Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa nishiyamai Mizunuma & Nagai, 1991 - Sulawesi
 Prosopocoilus (Cladognathus) giraffa timorensis Mizunuma & Nagai, 1991 - Timor

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
 Bildegalleri
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1789
Sørøst-Asias insekter
Filippinenes insekter
Indonesias insekter
Ytre Syltevika naturreservat

Ytre Syltevika naturreservat er et naturreservat i Båtsfjord kommune i Finnmark. Det ligger øst for innløpet til Syltefjorden og strekker seg fra og med Ytre Syltevika i vest til Skjåvika vest for Hamningberg i øst. Reservatet ble opprettet i 1983 og har som formål å bevare et system av strandvoller som viser landhevingen etter siste istid, en kyststripe som viser havets erosjon i lagdelte bergarter og et område med arktisk preget kystnatur med meget sparsom vegetasjon.

Referanser 

Naturreservater i Troms og Finnmark
Verneområder i Båtsfjord
Verneområder opprettet i 1983
Sandfjordneset naturreservat

Sandfjordneset naturreservat er et naturreservat i Båtsfjord kommune i Finnmark. Det ligger ved munningen av Sandfjordelva, fire kilometer sør for Hamningberg. Reservatet ble opprettet i 1983 og har som formål å bevare et flyvesandfelt med interessant sandstrandvegetasjon.

Naturreservatet omfatter et velutviklet sanddynesystem i ei vid bukt som er eksponert mot havet og danner et nes mellom stranda og Sandfjordelva. Inne i dyneheia er det flere 10-15 meter høye, aktive og velformede paraboldyner. Vegetasjonssoneringen er typisk for Varanger med bare en tynn ishavsreddik-forstrand og bare et utydelig belte med grå dyner innenfor de lyse strandrugdynene. Dynegrasheia er omfattende, med tydelig rygg/søkk-struktur. Det er et sterkt innslag av østlige arter som silkenellik og russemjelt. Sandfjordneset er et av de beste sanddyneområdene i Finnmark. området er tidligere blitt sterkt beitet av rein og spesielt sau, men etter at et «sauesikkert» gjerde ble satt opp våren 1987 har vegetasjonen fått utviklet seg tilnærmet naturlig.

Fylkesvei 341 går langs reservatets grense mot sørøst. En gammel og nesten gjengrodd vei går bak sandstranda hele veien ut til spissen av neset i nord. Et hyttefelt ligger tett inntil sørenden av reservatet.

Referanser 

Naturreservater i Troms og Finnmark
Verneområder i Båtsfjord
Verneområder opprettet i 1983
Sandfjordelvvassdraget
Makkaurhalvøya naturreservat

Makkaurhalvøya naturreservat er et naturreservat i Båtsfjord kommune i Finnmark. Det omfatter nordøstre del av Makkaurhalvøya og ble opprettet i 1983. Formålet reservatet er å bevare et viktig fuglefjell med tilhørende plantesamfunn, fugleliv og annet dyreliv som naturlig er knyttet til området, samt å bevare området som et typeområde for Øst-Finnmarks kystregion.

Fuglefjellet Syltefjordstauran er et viktig element i reservatet. Syltefjordstauran er hekkeområde for sjøfugl og kaste- og hårfellingssted for havert. Makkaur-Sandfjorden er sterkt eksponert mot Barentshavet med en rundt 700 meter bred front hovedsakelig bestående av grov sandstein, og ei middels djup og opprevet dynehei noen hundre meter innover. Strandvollene er spesielt fint utformet. Ishavsreddik-forstrand med mest strandarve, flekker av lyse strandrugdyner og forstyrret dynehei som går over i kreklinghei. Makkaur-Sandfjorden er myteområde for laksand og kaste- og hårfellingssted for havert.

Referanser 

Naturreservater i Troms og Finnmark
Verneområder i Båtsfjord
Verneområder opprettet i 1983
Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides

Prosopocoilus astacoides er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En stor (hannene 25-90 millimeter), noe bred, matt rødbrun hjortebille, forkroppen gjerne noe mørkere. Hannen har lange kjever, disse er ganske rette med spredte tenner i den ytre delen, gjerne med en litt større tann omtrent i midten. Små hanner har enkle kjever som er sagtakkede i hele lengden. Hodet er litt lengre enn bredt, i pannen rundet innsvinget med et kort, bredt, todelt framspring i midten og en markert midtfure. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er glatte og nokså blanke. Beina er svarte med røde lår. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, tett og kraftig punktert.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse 
Arten er vidt utbredt fra India i vest til Java i øst, nord til Mongolia.

Systematisk inndeling 
Noen av underartene blir ofte regnet som egne arter.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Cladognathini
 Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
 Underslekten Metopodontus Westwood in Hope, 1845
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides (Hope, 1840) 
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides astacoides (Hope, 1840) - India, Bangladesh, Myanmar og Thailand
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides birmanicus (Gravely, 1915) - Myanmar
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides blanchardi (Parry, 1873) - Mongolia, Korea, Kina, Taiwan
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides castaneus Hope & Westwood, 1845 - India, Bangladesh, Myanmar og Thailand
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides cinnamomeus (Guérin de Ménéville, 1843) - Java
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides elaphus (Möllenkamp, 1902) - Malaysia, Nias, Sumatra
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides fraternus Hope, 1845 
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides kachninensis Bomans & Miyashita, 1997 
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides karubei Nagai, 2000 
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides mizunumai Fujita, 2010 
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides pallidipennis (Hope, 1841) 
 Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides poultoni (Boileau, 1911) - India, Nepal, Bhutan og Thailand

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
 Bildegalleri
 
 

Hjortebiller
Asias insekter
Indias insekter
Nepals insekter
Bhutans insekter
Thailands insekter
Myanmars insekter
Bangladeshs insekter
Vest-Malaysias insekter
Kinas insekter
Taiwans insekter
Koreas insekter
Mongolias insekter
Sumatras insekter
Javas insekter
Biller formelt beskrevet i 1840
Josette Day

Josette Day (født som Josette Noëlle Andrée Claire Dagory 31. juli 1914 i Paris, død 27. juni 1978 sammesteds) var en fransk skuespillerinne, hovedsakelig i filmbransjen.

Som femåring spilte hun sin første rolle i stumfilmen Âmes d'Orient i 1919, og den siste i L'amour, Madame, som ble satt opp på kinoer i 1951. Hun avsluttet da sin yrkeskarriere efter å ha giftet seg med den belgiske forretningsmannen Maurice Solvay i 1950. Hun hadde tidligere, fra 1941, vært gift med en franske forfatteren og regissøren Marcel Pagnol.

Mest kjent er hun kanskje for rollen som «Skjønnheten» i Jean Cocteaus filmatisering av eventyrfortellingen Skjønnheten og udyret.

Filmografi
 1919 : Âmes d'Orient
 1919 : La Pocharde
 1931 : Serments
 1931 : Un bouquet de flirt
 1931 : Trois cœurs qui s'enflamment
 1932 : Le Champion du régiment
 1932 : Léon...tout court
 1932 : Allô Berlin ? Ici Paris !
 1933 : Miss Helyett
 1933 : Le Coucher de la mariée
 1933 : C'était un musicien
 1933 : Les Aventures du roi Pausole (Die Abenteuer des Königs Pausole, østerriksk versjon – The Merry Monarch, engelsk versjon)
 1933 : Le Barbier de Séville 
 1933 : Colomba
 1933 : Coralie et compagnie
 1934 : Antonia, romance hongroise
 1934 : L'Aristo
 1934 : Aux portes de Paris
 1934 : Les Filles de la concierge
 1934 : Mam'zelle Spahi
 1934 : N'aimer que toi
 1935 : Bibi-la-Purée
 1935 : Une fille à papa
 1935 : Jeunesse d'abord
 1935 : Lucrèce Borgia
 1935 : Son Excellence Antonin
 1935 : La Sonnette d'alarme
 1936 : Club de femmes
 1936 : La Flamme
 1936 : L'Homme du jour
 1936 : Ménilmontant
 1936 : Messieurs les ronds-de-cuir
 1937 : Monsieur Bégonia
 1937 : Sœurs d'armes
 1938 : Accord final
 1938 : Le Patriote
 1938 : Éducation de prince
 1939 : Les Cinq Sous de Lavarède
 1939 : Monsieur Brotonneau
 1940 : La Fille du puisatier
 1941 : La Prière aux étoiles
 1942 : La Croisée des chemins
 1943 : Arlette et l'Amour
 1946 : La Belle et la Bête
 1947 : La Révoltée
 1948 : Les Parents terribles
 1949 : Suzanne et son marin
 1950 : Coriolan
 1951 : L'Amour, Madame

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fødsler i 1914
Dødsfall i 1978
Franske skuespillere
Personer fra Paris
Prosopocoilus (Metopodontus) mirabilis

Prosopocoilus mirabilis er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En stor (hannene 35-65 millimeter), noe bred, gulrød hjortebille, pronotum og dekkvinger med en bred, svartbrun midtstripe, pronotum er også brunsvart i omtrent den fremre halvdelen. Hannen har kraftige, krumme kjever, hos store hanner har disse store tenner langs nesten hele lengden inkludert en tann ved roten. Små hanner har enkle kjever som er fint sagtakkede i hele lengden. Hodet er litt lengre enn bredt, med et dypt, U-formet, rødlig søkk i midten. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er glatte og nokså blanke. Beina er for det meste rødlige. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, hode og forkropp tett og kraftig punktert.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Tanzania.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Cladognathini
 Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
 Underslekten Metopodontus Westwood in Hope, 1845
 Prosopocoilus (Metopodontus) mirabilis (Boileau, 1904)

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
 Bildegalleri
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1904
Tanzanias insekter
Snowshoe Thompson

John Albert Thompson, opprinnelig norsk navn Jon Torsteinson Rue, kalt Snowshoe Thompson (også skrevet Snowshoe-Thompson), (født 30. april 1827 i Austbygde i Tinn kommune i Telemark fylke, død 15. mai 1876 i Alpine County i California i USA) var en legendarisk norsk-amerikansk postfører og skipioner som brakte skisporten til den amerikanske delstaten California.

Snowshoe Thompson utvandret til Amerika som tiåring med mora si, Gro Jonsdotter Einungbrekke, allerede i 1837. I 1851 kom han til Placerville, den mest sentrale gullgraverbyen i California etter gullfunnet der i 1848. Fra 1856 til 1876 fraktet Snowshoe Thompson post mellom Placerville og Virginia City i nabostaten Nevada. Postruta var 300 km lang og gikk over fjellkjeden Sierra Nevada. Til tross for kallenavnet brukte han ikke tradisjonelle truger (snowshoes) vinterstid, men lange ski, et framkomstmiddel han kjente fra Norge.

Snowshoe Thompson giftet seg i mai 1866 med engelske Agnes 
Singleton. De fikk sønnen Arthur som døde bare elleve år gammel. Snowshoe Thompson er begravd i den vesle byen Genoa i Carson Valley i Douglas County i Nevada.

I Tessungdalen i Tinn arrangeres det hver palmesøndag turrenn for familier til minne om skiløperen Snowshoe Thompson.

Referanser

Eksterne lenker
 Lokalhistoriwiki om Snowshoe Thompson.
 Jon Haukaas: Snowshoe Thompson (utgitt av Fjell-ljom ungdomslag 1993).
 Adrien Stoutenburg og Laura Nelson Baker: Snøsko-Thompson (Norsk Barneblads forlag 1962).

Litteratur
Snowshoe Thompson, Jon frå Tinn: Halvor Kleppen 2015. ISBN 978-82-690142-0-4.

Personer fra Tinn kommune
Personer fra USA født i Norge
Skisportsutøvere fra USA
Norske skisportsutøvere
Lokalpolitikere i USA
Lyngstad skole (Inderøy)

Lyngstad skole er en barneskole i Inderøy kommune med elever fra 1.–7. trinn. Rektor ved skolen er Ann Kristin S. Gamlemshaug.

Referanser

Eksterne lenker 
 Inderøy kommune om Lyngstad skole
 lokalhistoriewiki.no om Lyngstad skole

Barneskoler i Trøndelag
Skoler i Inderøy