alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Nærøyfjorden

Nærøyfjorden er en fjord i Aurland kommune i Vestland fylke. Nærøyfjorden er omkring 17 kilometer lang og utgjør en arm av Aurlandsfjorden som igjen er en arm av Sognefjorden. Nærøyfjorden strekker seg inn til bygda Gudvangen. Bakka er en liten bygd som ligger på vestsida av Nærøyfjorden, fire kilometer fra Gudvangen. Lengre ute i fjorden ligger bygda Dyrdal og gården Styvi.

Fjorden er en smal fjord, og et sted bare 250 meter bred, mens fjellene i området strekker seg hele 1761 meter over havflaten. Ved Bakka på det smale punket er største dybde bare 7 favner (12 meter), mens fjorden innenfor vider seg ut og går ned til 75 meter (44 favner) dyp slik at den innerste delen utgjør et bekken. Ved Bakkasundet er fjorden bare 250 meter bred. Fjorden kan fryse til i kalde vintre. Det forekom (blant annet på 1920-tallet og i 1962) at rutebåten ikke klarte å gå inn fjorden og måtte ekspedere ved iskanten. 

I 2013 ble fjorden brukt som en inspirasjon til byen Arendelle i Disney filmen Frost.

Amund Helland omtalte fjorden som «Nærøfjorden» eller «Nereimsfjorden», og han skrev «Høie og mægtige fjeld omgiver disse fjorde og fjorddale, der hører til de mærkeligste egne i Sogn.»

Verdensarvområde 
14. juli 2005 ble Nærøyfjordområdet sammen med Geirangerfjordområdet innskrevet som Vestnorsk fjordlandskap på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder. Nærøyfjordområdet omfatter arealer særlig omkring Nærøyfjorden og deler av Aurlandsfjorden i Aurland kommune samt områder i Voss, Vik og Lærdal kommuner. I Vik og Lærdal er områdene knyttet til Aurlandsfjorden, Fresvikbreen og Bleia naturreservat. I Voss kommune er områdene knyttet til Grånosmyrane naturreservat, Stalheimskleivi med Sivlefossen og Sivlesnipa, Øvsthusdalen med fangstanlegg ved Halsavatnet og Gravhalsen, og Fyresdalen med Grindafletvatni og Grindaflethytta.

Delområdet omfatter områder som er vernet på ulike måter av norske myndigheter:
 Nærøyfjorden landskapsvernområde 576 km2 (Voss, Aurland og Vik kommuner)
 Grånosmyrane naturreservat 3,4 km2 (Aurland og Voss)
 Bleia-Storebotnen landskapsvernområde 66 km2 (Lærdal og Aurland)
 Nordheimsdalen naturreservat 13 km2 (Lærdal og Aurland)
 Bleia naturreservat 21,8 km6 (Lærdal)

Området blir bl.a. forvaltet gjennom Nærøyfjorden landskapsvernområde. Nærøyfjorden verdensarvpark er ett av pilotprosjektene i Verdiskapningsprosjektet til Riksantikvaren.

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Nærøyfjorden på nett
 Les om Nærøyfjorden verdsarvpark som ett av pilotprosjektene i Verdiskapningsprosjektet på Riksantikvarens hjemmeside
 Nærøyfjorden Verdsarvpark 
 SF arkiv
 Verdensarvsstedet Nærøyfjorden hos www.kulturminnesok.no 

Fjorder i Vestland
Verdensarven i Norge
Severdigheter i Vestland
Aurlands geografi
Markus Midré

Markus Midré (født 31. august 1975 i Oslo) er en norsk forfatter.

Midré er oppvokst i Oslo. Han debuterte som 19-åring med diktsamlingen Teori om tusen skygger (Tiden Norsk Forlag, 1995), og høstet svært gode kritikker. Han ble utropt som et av våre største litterære talenter, og av Aftenpostens anmelder Eilif Straume allerede da ønsket velkommen på parnasset. Bok nummer to, diktsamlingen Mirakelarkivet (1996), som har sterke pseudo-dokumentariske trekk, bekreftet denne posisjonen. Dette er beretningen om to barn – Karl og Theresa – som vokser opp i Øst-Berlin på 1960-tallet; hun forsvinner og han bruker resten av livet på å lete etter henne. Romanen Elefantene (1998) er lagt til London i en nær framtid. I diktsamlingen Kom alle mennesker minimaliserer Midré uttrykket sitt, og skriver dikt som kretser rundt skog og ensomhet. I Lungene (2002), hans første bok på Forlaget Oktober, skriver han om en gjeng ungdommer som vokser opp i Gamle Oslo på slutten av 1980-tallet, og som fordriver tiden med å ringe til Kontakttelefonen. I diktsamlingen Formular vender han tilbake til noe av den desperate, fragmentariske stilen i sine første bøker. I 2006 utga han barneboka Gordon blir uteligger, i samarbeid med tegneren Flu Hartberg. De to samarbeidet igjen om barne- og ungdomsboken Muren i 2008, før Midré senere samme år ga ut Tunnel, en kort roman om en mann som våkner opp i Oslo med et betraktelig hukommelsestap. I 2015 utkom romanen Et ærlig ansikt til strålende kritikker. Her skriver Midré om den britiske låtskriveren Edward Sutkin, som flytter til USA på begynnelsen av 1970-tallet, og som til sin fortvilelse oppdager at sangen han har suksess med, er skrevet før. Romanen Biografi over ulevde dager (2020) er en fortelling om ung kjærlighet i Oslo på 1990-tallet, samt en utforsking av hvordan en komiker på nåtidsplan bruker eget og andres liv som materiale.

Midré er utdannet statsviter (cand. polit) fra Universitetet i Oslo, 2001. 

Han var vært leder av Det litterære rådet i Den norske Forfatterforening. 

Midré har vært frontfigur i bandet TÖCKSFORS. I 2021 utga han EP-en Bring Us Back to Life.

Bibliografi 

 2020: Biografi over ulevde dager (roman)
 2017: Rystet speil (gjendiktning av Søren Ulrik Thomsen)

 2015: Et ærlig ansikt (roman)
 2008: Tunnel (roman)
 2008: Muren (barnebok, illustrert av Flu Hartberg)
 2006: Gordon blir uteligger (barnebok, illustrert av Flu Hartberg)
 2003: Dikt i utvalg (gjendiktning av Søren Ulrik Thomsen)
 2003: Formular (dikt)
 2002: Lungene (roman)
 2000: Kom alle mennesker (dikt)
 1998: Elefantene (roman)
 1997: Fra Mirakelarkivet (CD, med Sjur Miljeteig)
 1996: Mirakelarkivet (dikt)
 1995: Teori om tusen skygger (dikt)

Kilder
Presentasjon av Markus Midré i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 Markus Midré i Dagbladet Forfatter
 Markus Midré i NRK Forfatter
https://oktober.no/Markus_Midre
https://radio.nrk.no/podkast/bok_i_p2/sesong/202006/l_6b888c7b-528a-4785-888c-7b528aa78550

Norske lyrikere
Norske romanforfattere
Norske barnebokforfattere
Personer fra Oslo
Den transpadanske republikk

Den transpadanske republikk (Repubblica Traspadana - fra latinsk trans = på den andre siden (sett fra Roma) av + «Padana» = elven po) var en kortvarig republikk i det nordlige Italia, opprettet i 1796 under den franske hærs beskyttelse og ledet av Napoléon Bonaparte. Det påfølgende år gikk den inn i den da opprettede cisalpinske republikk.

Frankrikes styrker inntok Milano i Lombardia den 15. mai 1796, og Den transpadanske republikk som kort tid etter ble opprettet, omfattet Milano og Mantova. Den 9. juli 1797 slo Den transpadanske republikk seg sammen med Den cispadanske republikk og dannet Den cisalpinske republikk.

Italias historie
Historiske stater og riker i Europa
Franske klientstater under Napoleon
Stater og territorier etablert i 1796
Stater og territorier opphørt i 1797
Brumunddal Fotball

Brumunddal Fotball er et norsk fotballag fra Brumunddal i Ringsaker, opprettet i 1905, underlagt Brumunddal Idrettslag fram til det ble omgjort til et allianseidrettslag i 2003. Klubbens A-lag for menn har de senere årene vekslet mellom å spille i 2. og 3. divisjon. I 2019-sesongen ble A-laget nr. 7 i 3. divisjon, avdeling 5.

Brumunddal Fotball er en av de største klubbene i Indre Østland Fotballkrets med over 900 medlemmer. Juniorlaget vant Norway Cup i 2006.

Klubbens kanskje beste spiller gjennom tidene er Bjørn Vidar Jonsdal, som spilte på laget som ble norgesmester i fotball for juniorer i 1970. Nåværende trener og tidligere spiller Vemund Brekke Skard har hatt proffopphold blant annet i Ipswich Town.

Alle lagene i Brumunddal Fotball spiller hjemmekampene sine på Sveum idrettspark.

Tabellen

Divisjonsutvikling

Referanser

Eksterne lenker
 
 Brumunddal City Firm – Supporterklubb

Fotballag i Hedmark
Fotballag etablert i 1905
Fotballag etablert i 2003
Sport i Ringsaker
Brumunddal
Matra

Mátra er også en fjellkjede i Ungarn.

Matra var et fransk selskap som drev innen luftfart og produksjon av våpen og biler.  Fram til 1984 var de også et bilmerke.  I dag (2005) er de en del av Lagardère Group.

Matra var eiet av Floirat-familien, og ble kjent på 1960-tallet da de begynte med bilproduksjon etter å ha kjøpt opp Automobiles René Bonnet.  Matra Automobiles produserte løpsbiler og sportsbiler med stort hell og deltok blant annet i formel 1 på 1960 og 1970-tallet.

Senere bygde de en rekke egne mer ordinære bilmodeller, og de bygger fremdeles biler for Renault.

I Norge 
Matra ble importert til Norge fra 1974 til begynnelsen av 1980-tallet gjennom Chrysler Norge, men ble ofte registrert som Simca eller Talbot.

Eksterne lenker 
 
 Bilnorge.no sin historie om merket

Bilmerker
Franske bilprodusenter
Etableringer i 1937
Berkeley

Berkeley er en by i Alameda County i California. Byen er mest kjent for å huse en avdeling av University of California. Det bor 102 743 personer i Berkeley per 2000. Byen har befolkningstetthet på 3792,5 per kvadratkilometer, noe som er av de høyeste i California.

Mye av Berkeleys økonomi og status skyldes byens nære bånd til universitetet som åpnet i 1872.

Byen er oppkalt etter den irskfødte filosof George Berkeley.

Berkeley er en del av San Francisco Bay Area (eller bare Bay Area), en kontinuerlig samling tettbebyggelse som danner et belte  rundt San Francisco-bukten og har over syv millioner innbyggere, med San Francisco og Oakland som største byer. Det er gode forbindelser med San Francisco via Bay Bridge (broen mellom Oakland og San Francisco) og tunnelbanesystemet BART (Bay Area Rapid Transit), men Berkeley har till tross for det karakter av en egen by snarere enn en forstad til San Francisco.

Eksterne lenker 
 
 

 
Byer i Alameda County
Bosetninger etablert i 1850-årene
Bosetninger etablert i 1878
1878 i California
Byer i California
Fylkesvei 868

Fylkesvei 868 (Fv868) går mellom Lyngseidet i Lyngen og Oteren i Storfjord. Veiens lengde er 42 km.

Veien tar av fra E6/E8 ved Oteren og går nordover på vestsiden av Storfjorden og Lyngen forbi Furuflaten til Lyngseidet der den møter fylkesvei 91.

Historie
Før 1975 var denne veien del av E6, som da brukte fergen Lyngseidet–Olderdalen for å komme seg videre mot nord. Fergestrekningen er i dag en del av fylkesvei 91.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 
 Fergeinfo Lyngseidet-Olderdalen

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Storfjord
Veier i Lyngen
Fylkesvei 866

Fylkesvei 866 (Fv866) går mellom Skjervøy og Langslett i Nordreisa.

Veien tar av fra E6 ved Langslett og går nordover langs østsiden av Rotsundet og videre på vestsiden av Reisafjorden, deretter i tunnel under Maursundet til Kågen og nordover på østsiden av Kågen til Skattørsundet bru og Skjervøy.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Etter at fergeleiet på Uløya ble flyttet fra Klauvnes til Uløybukta ble fergeforbindelsen mellom Flåten og Uløya nedlagt.

Kommuner og knutepunkter



Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 
 Hurtigbåter - Troms fylkestrafikk

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Nordreisa
Veier i Skjervøy
Fylkesvei 8650

Fylkesvei 8650 går mellom Storslett og Biltokjelen i Nordreisa. Veiens lengde er 43,1 km.

Veien tar av fra E6 ved Storslett og går sørover gjennom Reisadalen til Biltokjelen.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 865, den er fortsatt primær fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 
Vil ha vei fra Reisa til Kautokeino (NRK 21.01.2014)

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Nordreisa
Primære fylkesveier
Fylkesvei 882

Fylkesvei 882 (Fv882) går mellom Sørvær i Hasvik og Langfjordbotn i Alta.

Veien tar av fra E6 ved Langfjordbotn og går østover på nordsiden av Langfjorden, først mot nordvest og så nordover på østsiden av Øksfjorden, med ferge til Hasvik og videre på vestsiden av Sørøya til Breivikbotn.

Vegmiljøet ved Kobbevågen ble oppført i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner 2002, det består to bevarte strekninger fra 1873 og 1928, og til sammenlikning dagens strekning fra 1967.

Historikk 
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Den 21. desember 2017 ble Fv102 sperret av et stort steinras ved Falkebergtunnelen. Sørvær ble da helt isolert i noen dager, da båt ikke kunne gå grunnet uvær.

2019 ble veien forlenget med den tidligere fylkesvei 102 (Finnmark), fylkesvei 73 (Finnmark) og fylkesvei 101 (Finnmark) ble veiarmer.

Kommuner og knutepunkter



Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 
 Fergeinfo -Hasvik
 Fergeinfo Vassdalen (Øksfjord)-Bukta (Tverrfjord)
 Snelandia - Finnmark fylkeskommune, Samferdselsavdelinga
 YouTube: Kjøretur Langfjordbotn - Øksfjord

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Alta
Veier i Loppa
Veier i Hasvik
Fylkesvei 8830

Fylkesvei 8830 går mellom  Lerresfjord og Lauvås i Alta.
Veien tar av fra E6 ved Lauvås og går mot nordvest på østsiden av Altafjorden til Sandbukta.

Historikk og fremtid
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

En bruforbindelse Korsfjord–Nyvoll har blitt vurdert, men den koster troligvis for mye. Nye fergekaier ble bygget 2016-2017.

Strekningen Fv8830 ble fastlagt 2019, og består av den tidligere fylkesvei 883 som ble forlenget med den tidligere fylkesvei fylkesvei 19 (Finnmark). Fylkesvei 25 (Finnmark) ble også del av veien. Den tidligere Fv883 er fortsatt primær fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 
 Fergeinfo Nyvoll-Korsfjord

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Alta
Primære fylkesveier
Fylkesvei 890

Fylkesvei 890 (Fv890) går mellom Berlevåg lufthavn i Berlevåg og Tana bru i Tana.

Veien tar av fra E6/E75 ved Tana bru og går nordover på østsiden av Tana forbi Seida til Leirpollneset, østover forbi Austertana til Geatnjajávri, og derfra nordover langs kysten forbi Kongsfjord til Berlevåg.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Strekningen Kongsfjord–Berlevåg har turistveinavnet Ishavsveien og har fri utsikt over Barentshavet.

2019 ble veien forlenget med den tidligere fylkesvei 271 (Finnmark) til Berlevåg lufthavn (2,5 km).

Kommuner og knutepunkter



Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Tana
Veier i Berlevåg
Fylkesvei 895

Fylkesvei 895 (Fv895) går mellom Skiippagurra og riksgrensen ved Jovsseteana i Tana. Veiens lengde er 18,5 km.

Veien tar av fra E6/E75 ved Skiippagurra og går i retning sørvest på sørsiden av Tana til riksgrensen mot Finland.

Veien eksisterte før 1960 men gikk da ikke over grensen.
Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Denne veien er en av tre riksveier/fylkesveier i Norge hvor man krysser riksgrensen til et naboland vestover. De andre er riksvei 92 (før 2017 riksvei 893) i Sør-Varanger i Finnmark, og fylkesvei 102 (før 2010 riksvei 102) i Halden i Østfold.

Kommuner og knutepunkter

Polmak
 Polmak kirke
 Polmak tollstasjon ()
 Riksgrensen ved Petterjord
Finsk vei  fra Nuorgam mot  Samelandsbrua i Utsjok →  Roavvegieddi

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Den norske riksgrensen
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Tana
Fylkesvei 8850

Fylkesvei 8850 går mellom Hesseng og Nyrud i Sør-Varanger.

Veien tar av fra E6 ved Hesseng og går forbi Sandnes og Bjørnevatn sørover i Pasvikdalen til Nyrud. Veiens lengde 97,6 km.

Veien er asfaltert, unntatt de sørligste 5 km som er grusvei.

Historie 
På 1930-tallet var der en ferje fra Svanvik over grensen til det som da tilhørte Finland og med videre forbindelse mot Sør-Finland.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 885, en primær skiltet fylkesvei. Samtidig som veien fikk nytt nummer ble fylkesvei 357 (Finnmark) og fylkesvei 362 (Finnmark) del av veien. Hovedstrekningen (den opprinnelige Fv885) er fremdeles primær fylkesvei Skiltingen er fortsatt vei 885, ikke 8850.

Planer 
Siden 1930-tallet har det eksistert planer på å forlenge veien fra Nyrud og sørover, forbi Treriksrøysa på Krokfjell og videre til Nellim i Finland. Den såkalte Mellomriksveien er fortsatt under administrativ og politisk behandling og en konsekvensutredning med kostnadsoverslag finnes fra 2006. Det finnes ingen fastlagt tidsplan ennå. Regjeringen har i 2010 besluttet å legge prosjektet på is, og sier at fylket må betale en slik vei. Det sies at veien har for dårlig standard for å brukes som langdistansevei, og utbedring må prioriteres før forlengelse, men det finnes for lite penger også til utbedring. Kommunen har planlagt en enkel skogsbilvei men Statens vegvesen har sagt nei, det må bygges en riktig vei til 260 millioner kostnad, og det blir for mye. Den halvstatlige grunneieren Finnmarkseiendomen, tollvesenet og samene har også sagt nei.

Det finnes allerede en vei fra Nyrud over Hestefoss kraftverk til russisk vei P10 (Р betyr «Регион»/(«Region»)). Den russiske veien P10 går til den finske grensen der finsk vei 969 går. Begge grenseovergangene er imidlertid stengt for normal trafikk.

Veien fra Langvasseid til Svanvik (22 km) skal utbedres i 2018-2020.

Kommuner og knutepunkter

Vintervegskaret
 Storfjellet

 Russevatn

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Sør-Varanger
Primære fylkesveier
Norsk PEN

Norsk PEN (eller Norsk P.E.N.) er den norske avdelingen av PEN International, verdens største skribent- og ytringsfrihetsorganisasjon.

Historie 
PEN International ble stiftet av forfatteren Catherine Amy Dawson Scott i London i 1921. PEN var opprinnelig en litterær klubb, som skulle stimulere intellektuelt samvær og forståelse mellom forfattere. Den norske avdelingen ble stiftet i 1922 av Johan Bojer. 

PEN er et akronym for Poets, Essayists and Novelists, men medlemsmassen inkluderer i dag også kunstnere, journalister, forleggere og andre som lever av fri ytring.

I 2009 mottok Norsk PEN sammen med Dansk PEN Hal Koch-prisen, som er innstiftet av Krogerup Højskole i Humlebæk nord for København. Hal Koch var skolens første forstander.

Virksomhet 
Norsk PEN jobber etter prinsippene i PEN-charteret. Dette innebærer blant annet å sikre fri litteratur på tvers av landegrenser, fri ytring og mot sensur.

Arbeidet knytter seg særlig til å sikre forfatteres og andre skribenters rett til ytringsfrihet, slik den er nedfelt i Menneskerettighetserklæringens § 19, i den norske grunnlovens § 100 og i Den internasjonale konvensjonen om sivile og politiske rettigheter, som Norge er tilsluttet. Organisasjonen arbeider med ytringsfrihetbåde i Norge og utlandet. 

Norsk PEN administrerer den norske delen av den internasjonale asylbyordningen for forfulgte forfattere. Ordningen går ut på at en by/kommune kan undertegne en kontrakt med det internasjonal fribynettverket ICORN, som først ble opprettet som et prosjekt i Stavanger i 2006 før det ble en offisiell organisasjon i 2010. 

Foreningen deler årlig ut Ossietzkyprisen for fremragende innsats for ytringsfriheten. Prisen blir gitt til «en person eller institusjon som over noe tid, eller i forbindelse med en spesiell sak eller hendelse, har gjort en særlig innsats for ytringsfriheten.» Tidligere prisvinnere inkluderer Ahmedur Rashid Chowdhury, Edward Snowden, Sidsel Wold, Deeyah Khan og Ulrik Imtiaz Rolfsen. Prisen er oppkalt etter den tyske varsleren og frihetsforkjemperen Carl von Ossietzky.

Norsk PEN arrangerer jevnlig seminarer og arrangementer, og har base i Litteraturhuset i Oslo.

Referanser

Eksterne lenker
 

Norske forfatterforeninger
Ytringsfrihet
Organisasjoner etablert i 1922
1922 i Norge
St. Jude Championship

The Barclays er en golfturnering på PGA-touren som spilles på Westchester Country Club i Westchester County i New York. Turneringen ble grunnlagt i 1967 som Westchester Classic, og er fortsatt kjent under dette navnet blant golfentusiaster.

Vinnere

2011: Dustin Johnson (*)
2010: Matt Kuchar
2009: Heath Slocum
2008: Vijay Singh
2007: Steve Stricker
2006: Vijay Singh
2005: Padraig Harrington
2004: Sergio Garcia
2003: Jonathan Kaye
2002: Chris Smith
2001: Sergio Garcia
2000: Dennis Paulson
1999 Duffy Waldorf
1998 J. P. Hayes
1997 Ernie Els
1996 Ernie Els
1995 Vijay Singh
1994 Lee Janzen
1993 Vijay Singh
1992 David Frost
1991 Billy Andrade
1990 Hale Irwin
1989 Wayne Grady
1988 Seve Ballesteros
1987 J. C. Snead
1986 Bob Tway
1985 Roger Maltbie
1984 Scott Simpson 
1983 Seve Ballesteros
1982 Bob Gilder
1981 Raymond Floyd
1980 Curtis Strange
1979 Jack Renner
1978 Lee Elder
1977 Andy North
1976 David Graham
1975 Gene Littler
1974 Johnny Miller
1973 Bobby Nichols
1972 Jack Nicklaus
1971 Arnold Palmer
1970 Bruce Crampton
1969 Frank Beard
1968 Julius Boros
1967 Jack Nicklaus

(*) avkortet til 54 hull grunnet uvær

Eksterne lenker
 
 Turneringens side på PGATOUR.com
 Westchester Country Club

Golfturneringer i USA
Repeterende arrangementer etablert i 1967
Sport i USA i 1967
Sport i New York (delstat)
Westchester County
Robert Allenby

Robert Allenby (født 12. juli 1971) er en australsk profesjonell golfspiller.

Han ble profesjonell i 1992 og gjorde tidlig stor suksess. Han toppet pengelisten på PGA Tour of Australasia allerede første året, og igjen i 1994. Han begynte etter hvert også å spille på Europatouren, og dette var hans viktigste tour frem til 1998, da han hoppet over på PGA-touren.

Allenby gjorde en skuffende første sesong på PGA-touren, da han endte på 126.-plass på pengelisten. I 2000 vant han imidlertid både Shell Houston Open og Advil Western Open. Neste sesong tok han to nye seire. Begge disse årene endte han på 16.-plass på pengelisten. Siden har han ikke vunnet på PGA-touren, men vært blant de 50 beste på pengelisten i 2002–2004.

Allenby spilte for det internasjonale laget i Presidents Cup i 1994, 1996, 2000 og 2003.

Eksterne lenker 
 
 
 Biografi på Europeantour.com

Australske golfspillere
Personer fra Melbourne
Fødsler i 1971
Stuart Appleby

Stuart Appleby (født 1. mai 1971) er en australsk profesjonell golfspiller.

Han vokste opp på en gård i det nordlige Victoria, og øvet på golf ved å slå baller fra innhegning til innhegning. Appleby ble profesjonell i 1992 og startet sin karriere på PGA Tour of Australasia. I 1995 vant han to ganger på Nike Tour, og kvalifiserte seg til PGA-touren ved å slutte sesongen på femteplass på pengelisten. Per august 2010 har han vunnet ni ganger på PGA-touren. Han spilte på det internasjonale laget i The Presidents Cup i 1994, 1996 og 1998, og har figurert blant topp 15 på verdensrankingen i golf.

I august 2010 vant han Greenbrier Classic, etter en sisterunde på 59 slag. Han ble med dette den femte til å bruke bare 59 slag på en runde i en offisiell turnering på PGA-touren. De fire før ham var Al Geiberger (1977), Chip Beck (1991), David Duval (1999) og Paul Goydos (2010).

Seire på PGA-touren 
 2010: Greenbrier Classic
 2006: Mercedes Championships; Shell Houston Open
 2005: Mercedes Championships
 2004: Mercedes Championships
 2003: Las Vegas Invitational
 1999: Shell Houston Open
 1998: Kemper Open
 1997: Honda Classic

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Australske golfspillere
Personer fra Victoria
Fødsler i 1971
Personer fra Orlando