alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Golden retriever

Golden retriever tilhører de britiske retrieverne og er den mest populære retrieveren, men i 2017 ble den forbigått av labradoren.

Det har på 18- og 1900-tallet versert mange historier om opprinnelsen til golden retrieveren. I 1952 kom oppklaringen i en artikkel i det engelske bladet County Life.

Lord Tweedmouth er mannen bak rasen, og han startet sitt avlsarbeid på 1860-tallet. I 1865 kjøpte han en gul retriever hannhund. Noen år senere paret han denne med en tweed water spaniel. Tweed water spaniel er beskrevet som en liten leverfarget retrieverlignende hund med krøllete pels. Resultatet ble fire valper med gylden, kraftig og bølgete pels.

Fotografier viser at disse har en utrolig typelikhet med våre dagers golden retriever. Lorden fortsatte sitt avlsarbeid, og han krysset etter hvert inn wavy coated retriever, rød setter, og visstnok en sandfarget blodhund.

Golden retriever ble først anerkjent som rase av den Engelske Kennel Club i 1913. Til da hadde den gått under betegnelsen flatcoated retriever og var bare adskilt fra den i farge. Samme år ble The Golden Retriever Club stiftet.

Hannhunder er 56-61 cm og  mens tisper er 51-56 cm, Underpelsen er tett og vannavstøtende.

Lynne og væremåte 
Golden retriever er en apporterende fuglehund kjent som svært sosial og trivelig hunderase, den er lettlært og kan brukes til mange forskjellige hundesporter.  

Rasen er veldig vanlig som familiehund,

Sykdommer 
Golden retriever er generelt sett en sunn rase med få helseproblemer, men sykdommer som allergi og kreft kan forekomme.

Utvikling av rasen 
Golden retriever har over tid utviklet seg i to forskjellige retninger. Foruten den vanligste typen avles det også en variant med større fokus på bruksegenskaper, for eksempel for retrieverjakt, lydighet eller som redningshund. Disse kjennetegnes ofte ved å være lettere bygd, mørk gyllen av farge og mer energiske enn den typiske golden retriever man finner brukt som ren familiehund. Uoffisielt kaller man gjerne de to typene for golden (eller golden retriever av show/utstillingslinjer) og jaktgolden (golden retriever av jaktlinjer). 

Noen oppdrettere forsøker en middelvei og avler det de kaller «dual purpose» golden retrievere. Formelt er det imidlertid bare snakk om én type golden retriever - de har alle samme genetiske opphav, de er underlagt samme rasestandard og samtlige registreres som golden retriever hos Norsk Kennel Klub. Selv om man ser to ytterpunkter så avles det renrasede golden retrievere i hele spekteret mellom disse, og hverken farge eller kroppsbygning er noen sikker indikasjon på hvilke bruksegenskaper hunden innehar.

Referanser

Eksterne lenker 
 Norsk Retrieverklubb: Golden retriever 

Retrievere
Britiske hunderaser
Barnetrygd

Barnetrygd er en ytelse som gis til foreldre eller forsørgere til barn under 18 år som oppholder seg i Norge. 

Den moderne barnetrygden ble innført i 1946 under Einar Gerhardsens andre regjering. Før dette var en begrenset barnetrygdsordning for enkelte yrkesgrupper, betalt av arbeidsgiver, innført i desember 1944 av Vidkun Quislings andre regjering, (Lov om barnetilskott til visse arbeidstakere av 5.12.1944, som trådte i kraft fra 1.1.1945). Det var alt i 1937 lagt frem utkast til barnetrygdlov av Barnetrygdkomiteen som var nedsatt i 1934, men arbeidet med barnetrygd stanset opp på grunn av okkupasjonen. 1944-loven bygget på barnetrygdkomiteens arbeid, men var begrenset til pliktige medlemmer av syketrygden. Loven ble opphevet av Stortinget under samlingsregjeringen, men en allmenn, behovsprøvd barnetrygd innført januar 1946 av Einar Gerhardsens første regjering.

Fram til 1970 var det bare enslige forsørgere som fikk barnetrygd for førstefødte barn. Gifte fikk barnetrygd fra og med barn nummer to. Den øvre aldersgrensen for barnetrygd ble satt opp fra 16 til 18 år fra og med mai 2000.

Barnetrygden beløp seg i 2022  kroner per måned for barn under 6 år og  for barn frem til atten år. Både barnetrygd og utvidet barnetrygd er skattefri, men opparbeider ikke feriepenger. Aleneforsørgere mottok i tillegg  kroner i utvidet barnetrygd månedlig. Det gis like mye ytelse pr barn, og ordningen er ikke behovsprøvd på noen måte. Hovedregelen er fortsatt at barnetrygden utbetales til barnets mor.

Utbetalingen skjer fra måneden etter at barnet er født og varer til måneden før barnet fyller 18 år. Iverksettingen skjer automatisk så snart barnet er tildelt et fødselsnummer i folkeregisteret. Enslige forsørgere får barnetrygd for ett barn mer enn det de faktisk forsørger, men må søke om dette og dokumentere sin status som enslig forsørger.

Ordningen administreres av NAV, og det ble i 2018 utbetalt tilsammen 14,6 milliarder kroner til  mottakere av barnetrygd.

Referanser

Eksterne lenker
 Barnetrygd 1947-1999, Statistisk årbok 2000, Tabell 119.
Lov om barnetrygd, Lovdata
Barnetrygd, NAV

Trygd
Barn
Khronos

Khronos (gresk: Χρόνος, «tid», latinisert til Chronus) var i gresk mytologi legemliggjøringen av tiden. Han oppstod fra det opprinnelige kaos, og er ofte avbildet som en gammel, gråhåret mann med langt skjegg. Hans navn står i motsetning til det andre greske ordet for «tid», Kairos.

I antikken ble Khronos iblant forvekslet med Kronos. Ifølge Plutark trodde grekerne at Kronos var et allegorisk navn for Khronos.

Referanser 

  
Greske guder
Greske ord og uttrykk
Zuiderzee

Zuidersjøen (eller Zuiderzee [zeuder-]), «Sørsjøen» ligger i Nederland. Det er opprinnelig en innsjø som havet i 1287 brøt seg inn i, og ble en bukt av Nordsjøen. Den er over 5000 km² stor, og kun litt over 3 m dyp. 

I 1932 ble det bygd en 32 km lang demning som skilte 2/3 av Zuidersjøen fra havet. Den delen av sjøen som ble liggende innenfor demningen kalles IJsselmeer. 

Nederlands geografi
Michael Johnson (friidrettsutøver)

Michael Duane Johnson (født 13. september 1967 i Dallas, Texas) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver. Med sine fire OL-gull og åtte VM-titler på distansene 200 m og 400 m er han en av tidenes mestvinnende friidrettsutøvere.

I Johnsons paradedisiplin, 400 meter, vant han samtlige verdensmesterskap og OL-gull i både Atlanta og Sydney. Under VM 1999 løp han på tiden 43,18, raskere enn den tolv år gamle verdensrekorden til Butch Reynolds.

Med det amerikanske stafettlaget vant han 4 x 400 meter i OL 1992 og i VM 1993, 1995 og 1999.

På 200 meter tok han gull i 1991 og 1995. I 1996 vant Johnson OL-gull i Atlanta med en ny verdensrekord: 19,32.

Per 21. august 2008 er Michael Johnson fremdeles verdensrekordinnehaver på 4 x 400 m stafett samt den uoffisielle disiplinen 300 m.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Dallas
Sprintere fra USA
Olympiske mestere for USA
Verdensmestere i friidrett for USA
USA-mestere i friidrett
Medaljevinnere under Sommer-OL 1992
Deltakere for USA under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Medaljevinnere under Sommer-OL 1996
Deltakere for USA under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for USA under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for USA under VM i friidrett 1995
Deltakere for USA under VM i friidrett 1997
Verdensrekordsettere i friidrett
Deltakere for USA under VM i friidrett 1999
Det Norske Baptistsamfunn

Det Norske Baptistsamfunn (DNB) er en nasjonal sammenslutning for norske baptistmenigheter for å fremme samarbeidet i misjon, utdanning og andre typer fellesarbeid.

Bakgrunn  
Enoch Richard Haftorsen Svee, en ung nordmann støttet av amerikanske baptister, kom tilbake til Norge i 1842 og misjonerte her, men ingen menigheter ble dannet i hans levetid. Den første baptistmenigheten i Norge ble grunnlagt i Porsgrunn i 1860 av Frederick Ludvig Rymker, en tidligere dansk sjømann som var blitt misjonær. Menighetens virksomhet flyttet raskt til Skien, og er i dag Skien Baptistmenighet, som ikke bare er den eldste, men også en av de største menighetene i Norge. Baptistene stiftet regionale foreninger. Den første (sør) ble stiftet i 1872, og nord og vest noe senere. 13 representanter fra 8 menigheter møttes og stiftet Den Norske Baptist-Union (senere Det Norske Baptistsamfunn (DNB)) i 1879. The Baptist Missionary Society of England støttet arbeidet i Norge, fra begynnelsen med Rymker, til 1892. Da støtten opphørte, ba nordmennene etter hjelp og fikk det fra American Baptist Missionary Union. Baptistene i Norge etablerte et teologisk seminar (Høyskolen for Ledelse og Teologi) i 1910, ungdomsorganisasjonen Norske Baptisters Barne- og Ungdomsforbund (Ung baptist) i 1922, og Oslofjord Folkehøgskole i 1958.

Organisasjon 

DNB er medlem av European Baptist Federation og Baptist World Alliance (Baptistenes verdensallianse). Medlemstall (2020):11 879 juridiske medlemmer (døpte + barn) i 105 menigheter. To menigheter som ikke er med i DNB, med 75 medlemmer, samarbeider med Association of Baptists for World Evangelism.

Baptistsamfunnet er organisert slik at hver menighet har stor grad av indre selvstyre. Hver menighet kan ta egne avgjørelser på mange områder. Det personlige medlemskapet er i de lokale menighetene. Hver menighet velger på selvstendig grunnlag sitt eget lederskap. Samtidig inngår alle menigheter i et intimt samarbeid. Baptistsamfunnet kan utelukke menigheter i sin helhet dersom det skulle være en grunn til det.

Etter årtusenskiftet har Det Norske Baptistsamfunn blitt multietnisk i sammensetning. Cirka en tredel av menighetene består i størstedelen av mennesker med annen etnisk bakgrunn enn norsk. De største etniske gruppene tilhører chin- og karenfolkene fra Myanmar, men også vietnamesisk, etiopisk/eritreisk, persisk og tamilsk er tilstede med menigheter som i hovedsak når sin egen folkegruppe. I tillegg er det flere internasjonale menigheter med medlemmer med ulike etnisk bakgrunn.

Lære 
Baptistsamfunnet har ikke laget noen egen trosbekjennelse. De holder fast ved Bibelen som rettesnor for en persons tro og liv. De sier seg imidlertid enig i de kjente trosbekjennelsene, som den nikenske trosbekjennelse og den apostoliske trosbekjennelse. De holder seg til reformatoriske prinsipper i frelsesspørsmålet formulert i de polemiske vendinger, «nåden alene» og «troen alene». Baptistene mener at dåpen skal skje ut i fra en persons eget ønske og egen bekjennelse.

Referanser

Eksterne lenker
 Det Norske Baptistsamfunns nettsted

 
Kristendom i Norge
ISS (selskap)

ISS ⅍ (opprinnelig en forkortelse for Integrated Service Solutions)  er et dansk serviceselskap med hovedkontor i København. Selskapet er kanskje mest kjent for renholdstjenester, men det tilbyr også en rekke andre tjenester, som catering,  kontorstøtte, sikkerhet og vaktmestertjenester.
Hovedmålet for ISS er å tilfredsstille det moderne samfunns voksende behov for spesialiserte serviceytelser. 

ISS Facility Services AS leverer tjenester til offentlig og privat sektor innen forretningsområdene Renhold, Catering,Bemanning, Eiendom, Sikkerhet og Kontorstøtte samlet eller enkeltvis. Helt sentralt i ISS Facility Services satsing er tjenesten Integrated Facility Services som er spesialister på tjenester som ikke faller inn under kundens kjerneområder. 

Konsernet har mer 500.000 ansatte fordelt på 50 land, og med en omsetning på verdensbasis på 78 milliarder kroner.

Historikk 
ISS har sin historie tilbake til Kjøbenhavn-Frederiksberg Nattevagt, et lite vaktselskap etablert i København i 1901. Dette ble til De forenede Vagtselskaber i 1918. I 1934 ble det dannet et renholdsselskap, Det Danske Rengøringsselskab (DDRS), fra vaktselskapet.

ISS var i mange år notert på Københavns Fondsbørs men ble i 2004 solgt til det nordiske kapitalfond EQT og Goldman Sachs Capital Partners for 33 milliarder kroner og deretter avnotert.

ISS Norge 
ISS i Norge leverer tjenester til kundene fra ISS Facility Services AS og eller fra helt eller delvis eide selskap som ForvaltningsCompagniet, Hero Norge AS, ServeringsPartner AS, ISS Personalhuset.

Omsetningen er på 6,2 milliarder kroner, og antall hel- og deltidsansatte er ca. 14.000. 

ISS Facility Services ble stiftet 1952.

ISS Facility Services tjenester er ISO-sertifisert etter følgende standarder:
- Systemer for kvalitetsstyring, NS-EN ISO 9001:2008
- Miljøstyringssystemer, NS-EN ISO 14001:2004
- Helse-, miljø-, og sikkerhetsledelse, BS-OHSAS 18001:2007 

Administrerende direktør for ISS Facility Services (ISS Norge) er Carl-Fredrik Bjor.

Eksterne lenker 
 
 Offisielt nettsted i Norge

Danske selskaper
Tjenesteselskaper
Etableringer i 1901
Gausdøl’n

Gausdøl'n er en lokalavis for Gausdal i Innlandet. Den kommer vanligvis ut en gang i måneden.

Avisen i sin nåværende form ble grunnlagt i 1996, og videreførte navnet som også en tidligere lokalavis i Gausdal har hatt. Gausdøl'n er et rent privat foretak uten eiere fra næringsliv, kommune eller organisasjoner, men har et nært samarbeid med alle de nevnte partene.

Avisen sendes ut til alle husstander i kommunen, samt til abonnenter som er utenbygdsboende.

Redaktør er Olav Iverslien. 

Gausdøl'n har hatt nettavis siden 2005.

Eksterne lenker 
 Gausdøl'n

Kultur i Gausdal
Gratisaviser i Oppland
Aviser etablert i 1996
Jean Charles de Menezes

Jean Charles de Menezes (født 7. januar 1978, død 22. juli 2005) var en brasiliansk elektriker som bodde i Tulse Hill i det sørlige London. Menezes ble skutt og drept av britisk politi på Stockwell undergrunnsstasjon på Londons undergrunnsbane. Menezes hadde bodd i Storbritannia i tre år før han døde. Opprinnelig trodde man at han var en selvmordsbomber i ferd med å utføre en terroraksjon, terrorangrepet i London 21. juli 2005, men det viste seg senere at han var uskyldig.

Etterforsking av drapet 
8. juni 2006 ble etterforskingen avsluttet. Den viser at London-politiet begikk en rekke tabber og at bl.a kommunikasjonen sviktet totalt da de Menezes ble drept. Rapporten forteller at de Menezes ikke oppførte seg som noen selvmordsbomber da han gikk inn på t-banestasjonen. Han hadde heller ikke på seg en tykk jakke, og hoppet ikke over sperringene på stasjonen, slik det ble først sagt. Vitner forklarte at de Menezes satt seg inn i t-banevognen før han ble slept ut av en vakt. Etter dette skjøt politiet ham syv ganger i hodet og en gang i kroppen.

Hele ti politibetjenter har blitt etterforsket for sine respektive roller under den feilslåtte aksjonen, men det er nå klart at ingen stilles for retten eller mister jobben etter aksjonen. Familien til Jean Charles de Menezes truer derimot med sivile søksmål for å få stilt de skyldige for retten.

Brasilianere
Hendelser i 2005
Personer fra regionen Vale do Rio Doce
Fødsler i 1978
Dødsfall i 2005
Elektrikere‎
World Athletics

Det internasjonale friidrettsforbundet eller World Athletics (tidligere kjent som IAAF, International Association of Athletics Federations) er den øverste styrende organisasjonen for friidrett. Forbundet ble grunnlagt i 1912 under den første kongressen i Stockholm av representanter fra 17 nasjonale friidrettsforbund. World Athletics arbeider blant annet med standardisering av tidtaking og registrering og godkjenning av verdensrekorder. Forbundet organiserer også flere store stevner og mesterskap, blant annet:

VM i friidrett
VM i friidrett innendørs
VM i terrengløp
Verdenscupen i friidrett
Golden League 
IAAF World Athletics Final

World Athleticss president er fra 19. august 2015 Sebastian Coe, som ble valgt etter at Lamine Diack hadde ledet forbundet siden 1999. Siden oktober 1993 har World Athletics hatt sitt hovedkvarter i Monaco.

World Athletics var tidligere kjent som IAAF, men byttet navn i november 2019.

Presidenter
Siden etableringen av World Athletics i 1912 har organisasjonen hatt seks presidenter:

Se også
 Årets friidrettsutøver i verden

Referanser

Eksterne lenker 
 

Internasjonale idrettsforbund
Friidrettsforbund
Etableringer i 1912
Fylkesvei 176

Fylkesvei 176 (Fv176) går mellom Dal i Ullensaker og Kneppe i Nannestad. Veiens lengde er 10,9 km.

Veien forlater E6 ved Dal og går vestover til Nordmoen og derfra sørover til Kneppe ved Oslo lufthavn.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Viken
Veier i Ullensaker
Veier i Eidsvoll
Veier i Nannestad
Fylkesvei 177

Fylkesvei 177 (Fv177) går mellom Minnesund i Eidsvoll og Årnes i Nes. Veiens lengde er 37,8 km.

Veien forlater fylkesvei 33 ved Minnesund og går sørover langs østsiden av Vorma forbi Eidsvoll og Styri via Fenstad til Vormsund og Årnes der den krysser Glomma.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter

Sander

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Viken
Veier i Eidsvoll
Veier i Nes i Akershus
Åsa Haraldsdatter

Åsa Haraldsdotter (født ca. 800 død ca. 834) var dronning over Vestfold, Romerike og Vingulmark. Hun var datter av Harald Granraude, en småkonge fra Agder, og mor til Halvdan Svarte.

Det har vært fremført teorier om at det skulle være dronning Åsa som var gravlagt i Osebergskipet. Dette regnes nå som lite sannsynlig.

Hun var gift med Gudrød Halvdansson Veidekonge, som hadde røvet henne. Gudrød hadde fått nei av Åsas far da han fridde, og på grunn av det drepte han både faren og broren før han røvet Åsa med seg. Det er mulig dronning Åsa sto bak mordet på sin ektemann ca. år 821.

Etter Gudrøds død dro hun til sin fars rike og regjerte der til hennes sønn, Halvdan, ble voksen nok til å ta over.

Nordmenn fra vikingtiden
Dødsfall på 800-tallet
Fødselsdato ukjent
Bukhara

Bukhara (usbekisk Buxoro og Бухоро, persisk بُخارا, boxārā) er den 5. største byen i Usbekistan og hovedstad i Bukhara-regionen (Bukhoro Wiloyati) med 280 187 innbyggere (2020).

Befolkning 
Majoriteten av byens befolkning er persisk-språklige tadsjiker. Bukhara og Samarkand er de to viktigste sentrene til tadsjikisk-persisk kultur og historie, og begge disse byene var viktige knutepunkter på Silkeveien. 

I sovjetisk tid var disse to tadsjikske sentrene anneksert inn i Usbekistan SSR, til mye avsky fra tadsjikene i Sentral-Asia. Hele tiden siden, har harde assimileringsprogram og kulturell begrensning blitt gjennomført på tadsjikene i Usbekistan av usbekiske autoriteter.

Bukhara er også hjemmet til et stort antall jøder, hvis forfedre slo seg ned i byen i romertiden. Begrepet bukharisk jøde er jevnlig brukt for å beskrive jøder som kommer fra Sentral-Asia.

Historie 
Bukhara har vært et av hovedsentrene for iransk sivilisasjon i løpet av dens historie. Dens arkitektur og arkeologiske steder danner en av pillarene for persisk historie og kunst. Regionen til Bukhara var lenge en del av Det persiske riket. Opprinnelsen til dets innbyggere går tilbake til perioden til arisk immigrasjon i regionen. Iranske soghdianere bodde i området og noen århundrer senere ble det persiske språket dominerende blant dem. Den siste emiren i Bukhara var Muhammed Alim Khan (1880–1944).

Det historiske sentrumet til Bukhara har blitt satt opp i listen til UNESCO som del av verdensarven. Det inneholder utallige moskéer og madrassaer.

En statue av den populistiske filosofen og vismannen Nasreddin Hodja finnes i et torg i sentrum. Den viser ham ridende på sitt esel slik han tradisjonelt fremstilles.

Galleri

Litteratur 
Moorcroft, William and Trebeck, George. 1841. Travels in the Himalayan Provinces of Hindustan and the Panjab; in Ladakh and Kashmir, in Peshawar, Kabul, Kunduz, and Bokhara... from 1819 to 1825, Vol. II. Reprint: New Delhi, Sagar Publications, 1971.

Eksterne lenker 
 

Byer i Usbekistan
Islams hellige byer
Silkeveien
Wilson Kipketer

Wilson Kipketer (født 12. desember 1972) er en kenyanskfødt dansk mellomdistanseløper. 

Wilson Kipketer kom til Danmark i 1990 for å studere ved Københavns Universitet. Han søkte senere om dansk statsborgerskap, og stilte for første gang opp for Danmark under verdensmesterskapet i 1995, der han vant 800 meter. Han forsvarte gullet på 800 meter både i VM 1997 og VM 1999. Sin beste sesong hadde Kipketer i 1997, da han i to omganger forbedret Sebastian Coes verdensrekord på 800 meter, slik at den endte på 1.41,11.

Han tok sølv under OL 2000 i Sydney, og bronse i Athen fire år senere.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske mellomdistanseløpere
Kenyanske mellomdistanseløpere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Danmark
Verdensmestere i friidrett
Europamestere i friidrett for Danmark
Deltakere for Danmark under VM i friidrett 1995
Deltakere for Danmark under VM i friidrett 1997
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Danmark under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Danmark under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Danmark under EM i friidrett 2002
Deltakere for Danmark under VM i friidrett innendørs 1997
Christian Lous Lange

Christian Lous Lange (født 17. september i Stavanger 1869, død 11. desember 1938) var en norsk fredspolitiker.

Christian Lous Lange var elev ved Kongsgaard skole i Stavanger.Han ble cand.mag. i 1893. I de påfølgende årene var han dels på lengre studiereiser for å lære seg språk, dels arbeidet han som lærer i Oslo. Mellom 1900 og 1910 var han sekretær ved Nobelinstituttet og Den norske Nobelkomite i Oslo og stiftelsens bibliotekar og forretningsfører. Han var medlem av Den norske Nobelkomite fra 1. januar 1934 og frem til han døde.

Fra 1909 var han generalsekretær ved Den interparlamentariske union, først i Bern, deretter i Brussel og til slutt i Genève. Denne stillingen beholdt han til 1933, og det var også denne stillingen som gjorde at han ble tildelt Nobels fredspris i 1921; delt med Hjalmar Branting. Han er spesiell som mottaker av Nobels fredspris idet hele hans virke i mange år dreide seg nettopp om fred, og vilkår for fredelige løsninger.

I 1919 ble han kreert til æresdoktor ved Det Kgl. Frederiks Universitet på grunnlag av sitt verk Histoire de l'internationalisme.

Lange var sønn av oberst Halvard Lange og Thora Marie Lous, og sønnesønn av riksarkivar Christian C.A. Lange. Han var far til utenriksminister Halvard Lange, stortingsrepresentant Carl Viggo Lange og lærerskolerektor August Lange, og var bror til Ellen Lous Lange, gift med forfatteren Johan Bojer.

Bibliografi 
 Lærebok i verdenshistorie fra oldtidens slutning til vore dage (med H. Schjøth)
 Histoire de l'internationalisme (1919) (Første del av et stort anlagt verk)
 Lærebok i verdenshistorie (1931) (med N. Østbye)

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi, nobelprize.org, Nobelprisenes offisielle nettsted
 Biografi, Aktive fredreiser
 Christian Lous Lange - den «glemte» fredsprisvinneren, artikkel hos Norgeshistorie.no

Norske diplomater
Nobelkomiteens medlemmer og varamedlemmer
Norske nobelprisvinnere
Æresdoktorer ved Universitetet i Oslo
Nobelprisvinnere (fred)
Personer fra Stavanger kommune
Nobelkomiteens sekretærer
Medlemmer av Norsk Kvinnesaksforening
NasjonalAlliansen

Nasjonalalliansen var et norsk politisk parti. Partiet ble stiftet den 25. februar 1999 med utgangspunkt i restene av Hvit Valgallianse, og tok ikke lenge etterpå med seg en del av medlemmene fra det nystiftede Norsk Folkeparti.

Partiet var i all hovedsak et nasjonalistisk parti som la nasjonalisme til grunn for sitt partiprogram. Nasjonalalliansen var det partiet i Norge som trolig var plassert lengst ut på høyresiden. 
Nasjonalalliansen klarte i 2005 ikke å samle inn de  underskriftene som kreves for at man kan stille ved stortingsvalg.

Partiets registrering i Partiregisteret opphørte 13. mars 2006. Navnet var vernet etter partiloven i fire år etter dette.

Nasjonalistiske partier
Tidligere politiske partier i Norge
Politiske partier etablert i 1999
Politiske partier nedlagt i 2006