alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Anfu

Anfu (kinesisk: 安福县; pinyin:  Ānfú Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ji'an.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Kulturminner
Peng-klanens steinrelieffer i Dazhi (Dazhi Pengshi jiazu shike, 大智彭氏家族石刻) fra Ming-dynastiets tid ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Referanser

Eksterne lenker 
 Lokalregjeringens hjemmeside

Anfu
Nanfeng

Nanfeng (kinesisk: 南丰县; pinyin:  Nánfēng Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Fuzhou.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Samferdsel
Kinas riksvei 206, som passerer dette området, løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.

Referanser

Eksterne lenker 
 Lokalregjeringens hjemmeside 

Nanfeng
Diacheila

Diacheila  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sumpløpere (Elaphrinae) i familiegruppen løpebiller. 
2 arter er registrert i Norge.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien sumpløpere, (Elaphrinae) Latreille, 1802
 Stammen Elaphrini Latreille, 1802
 slekt Diacheila Motschulsky, 1844
 Diacheila arctica (Gyllenhal, 1810) – finnes i Norge 
 Diacheila fausti Heyden, 1887 – i Asia
 Diacheila polita (Faldermann, 1835) – finnes i Norge

Referanser

Litteratur 
 Bertram G. Rye. 1908. Biller I. Løpebiller. Danmarks Fauna Bind 3. G.E.C. GAD, København.

Eksterne lenker 
 
 Tree of Life – Sumpløpere (Elaphrinae, Carabidae) – engelskspråklig
 Database Carabidae of the World – Elaphrinae (sumpløpere) – engelskspråklig
 Norsk Entomologisk forening 

Sumpløpere
Dyr formelt beskrevet i 1844
Dongxiang (Fuzhou)

Dongxiang (kinesisk: 东乡县; pinyin:  Dōngxiāng Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Fuzhou.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Samferdsel
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

Referanser

Eksterne lenker 
 Lokalregjeringens hjemmeside 

Dongxiang
Elaphrus

Elaphrus  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sumpløpere (Elaphrinae) i familiegruppen løpebiller.  Fire arter er registret fra Norge.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien sumpløpere, (Elaphrinae) Latreille, 1802
 Stammen Elaphrini Latreille, 1802
 slekt Elaphrus Fabricius, 1775
 Elaphrus americanus Dejean, 1831
 Elaphrus angusticollis R. F. Sahlberg, 1844
 Elaphrus aureus P.W.J. Muller, 1821
 Elaphrus californicus Mannerheim, 1843
 Elaphrus cicatricosus Le Conte, 1848
 Elaphrus citharus Goulet and Smetana, 1997
 Elaphrus clairvillei Kirby, 1837 
 Elaphrus comatus Goulet, 1983
 Elaphrus cupreus Duftschmid, 1812 – finnes i Norge
 Elaphrus finitimus Casey, 1920
 Elaphrus fuliginosus Say, 1830
 Elaphrus hypocrita Semenov, 1926
 Elaphrus japonicus Ueno, 1954
 Elaphrus laevigatus LeConte, 1852 
 Elaphrus lapponicus Gyllenhal, 1810 – finnes i Norge
 Elaphrus lecontei Crotch, 1876
 Elaphrus lheritieri Antoine, 1947
 Elaphrus lindrothi Goulet, 1983
 Elaphrus marginicollis Goulet, 1983
 Elaphrus mimus Goulet, 1983
 Elaphrus olivaceus LeConte, 1863
 Elaphrus parviceps Van Dyke, 1925
 Elaphrus potanini Semenov, 1889
 Elaphrus punctatus Motschulsky, 1844
 Elaphrus purpurans Hausen, 1891
 Elaphrus pyrenoeus Motschulsky, 1850
 Elaphrus riparius (Linnaeus, 1758) – finnes i Norge
 Elaphrus ruscarius Say, 1834
 Elaphrus sibiricus Motschulsky, 1844 
 Elaphrus smaragdiceps Semenov, 1889
 Elaphrus splendidus Fischer von Waldheim, 1828
 Elaphrus sugai Nakane, 1987
 Elaphrus tibetanus Semenov, 1904
 Elaphrus trossulus Semenov, 1904
 Elaphrus tuberculatus Maklin, 1878 – finnes i Norge
 Elaphrus uliginosus Fabricius, 1792
 Elaphrus ullrichii W. Redtenbacher, 1842
 Elaphrus weissi Dostal, 1996 
 Elaphrus viridis Horn, 1878

Referanser

Litteratur 
 Bertram G. Rye. 1908. Biller I. Løpebiller. Danmarks Fauna Bind 3. G.E.C. GAD, København.

Eksterne lenker 
 
 Tree of Life – Sumpløpere (Elaphrinae, Carabidae) – engelskspråklig
 Database Carabidae of the World – Elaphrinae (sumpløpere) – engelskspråklig
 Norsk Entomologisk forening 

Sumpløpere
Storfjorden (Lyngen)

Storfjorden (kvensk: Isovuono, nordsamisk: Omasvuotna) er den innerste delen av fjorden Lyngen i Storfjord kommune i Troms. Fjorden er 17 kilometer lang. Fra innløpet, mellom bygda Rasteby i vest og Falsnesodden i øst, går fjorden i sørvestlig retning til fjordbotnen ved Hatteng.

Like øst for Falsnesodden ligger bygda Skibotn. Litt lenger inn i fjorden ligger bygda Elvevoll på østsiden og noe lenger sør ligger bygda Sandøyra. Like over fjorden for disse ligger de to bygdene Elsnes og Horsnes. Innerst i fjorden ligger tettstedet Hatteng. Ved Hatteng munner Signaldalelva ut i fjorden. 

E6 går langs hele østsiden av fjorden, mens fylkesvei 868 går langs vestsiden.

Referanser 

Fjorder i Storfjord
Ove Dines Høegh

Ove Dines Høegh (født 1. desember 1936) er en norsk siviløkonom og skipsreder i Leif Höegh & Co.

Høegh er utdannet fra Sjøkrigsskolen og Harvard Business School. Han arbeidet i fiskerinæringen før han gikk inn i familierederiet Leif Höegh & Co., der han var til 1982. Etter dette har han arbeidet i investeringsfirmaet Hoegh Invest.

Kongen utnevnte i 2007 Høegh til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans samfunnsnyttige innsats.»

Referanser 

Norske siviløkonomer
Norske skipsredere
St. Olavs Orden
Fødsler i 1936
Artikler i sjøfart-prosjektet
T.J. Rodgers

Thurman John «T.J.» Rodgers (født 15. mars 1948) er grunnleggeren av og administrerende direktør i Cypress Semiconductor. Han er kjent for sin dyktighet med å håndtere publikumskontakt, pågående personlighet og sterke støtte til laissez-faire-kapitalisme.

Han mottok sin bachelorgrad fra Dartmouth College i 1970, uteksaminert som den ant beste (salutatorian) med spesialisering innen kjemi og fysikk. Han mottok mastergraden (1973) og ph.d. (1975) i elektro fra Stanford University. Mens han arbeidet med sin doktorgrad, oppfant han VMOS-prosessteknologien som han senere lisensierte til American Microsystems, Inc. Han grunnla Cypress Semiconductor i 1982.

Nonne-hendelsen
Rodgers ble i 1996 sterkt eksponert i mediene da søster Doris Gormley, lederen for corporate social responsibility for The Sisters of St. Francis of Philadelphia, sente ham et brev der hun oppfordret ham til å ansette kvinner og minoriteter i Cypress' styre. Han svarte med et langt brev der han forsvarte et rent meritokrati med hensyn på ansettelser. Utvekslingen av disse brevene startet en debatt om politisk korrekthet og rase-/kjønnspreferanser i forretningslivet.

Referanser

Litteratur 
 Rodgers, T.J.; Taylor, William & Foreman, Rick (1993): No-Excuses Management: Proven Systems for Starting Fast, Growing Quickly, and Surviving Hard Times,  Currency, ISBN 0-385-42604-6

Eksterne lenker
 Rethinking the Social Responsibility of Business En debatt i Reason Magazine mellom John Mackey, Milton Friedman og T.J. Rodgers
 Rodgers brev til søster Gormley.
 Profil fra Dartmouth College da han ble valgt til Dartmouth College Board of Trustees
 T.J. Rodgers – Libertarian fra the Advocates for Self-Government-nettside
 Cypress' T.J. Rodgers om solenergi, politikk og kapitalisme, del 1 del 2 fra News.com
 Mr. Rodgers Goes to Dartmouth A cautionary tale about a businessman who ventured back into the Ivory Tower. Intervju i The Wall Street Journal 2008-02-15

Forretningsfolk fra USA
Gálggojávri

Gálggojávri er en innsjø i Storfjord kommune i Troms og Finnmark. Den ligger like ved grensa til Finland, og har utløp mot nordvest til Skibotnelva. Innsjøen er regulert som magasin for Skibotn kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Storfjord
Reservoarer i Troms og Finnmark
Fenyi

Fenyi (kinesisk: 分宜县; pinyin:  Fēnyí Xiàn) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Xinyu.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Administrative enheter
Fylket består av seks storkommuner og fire kommuner: 

Storkommunen Fenyi 分宜镇
Storkommunen Yangqiao 杨桥镇
Storkommunen Huze 湖泽镇
Storkommunen Shuanglin 双林镇
Storkommunen Qianshan 钤山镇
Storkommunen Yangjiang 洋江镇

Kommunen Fengyang 凤阳乡
Kommunen Dongcun 洞村乡
Kommunen Gaolan 高岚乡
Kommunen Caochang 操场乡

Referanser

Eksterne lenker 
 Lokalregjeringens hjemmeside 

Fenyi
Rovijokkfossen

Rovijokfossen (også skrevet Rovvejokfossen; nordsamisk: Rovvegorži; kvensk: Rovijoenkoski) er en foss i Skibotndalen i Storfjord kommune i Troms. Den ligger i elva Rovijokkelva, like før den løper sammen med Skibotnelva. Fossen er 28 meter høy. Den ligger ved E8, rundt midtveis mellom Skibotn og grensa mot Finland. Det er utsiktsplatåer på begge sider av fossen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Rovvejokfossen på World of waterfalls

Fosser i Troms og Finnmark
Storfjords geografi
Røn Gard

Røn Gard er en produsent av rakfisk som holder til ved Pjåten rett utenfor Røn sentrum i Vestre Slidre kommune. Familieselskapet har produsert rakfisk siden 1965. De har eget oppdrettsanlegg, foredlingsanlegg og fabrikkutsalg på Pjåten.

Røn Gard er en del av sammenslutningen Valdres Rakørret som har merkevaren «Rakfisk fra Valdres».

Referanser

Eksterne lenker
 Offisiell lenke
 KSLMatmerk: Valdres Rakfisk BA gjorde rent bord 
 OA Fagjuryens favoritt 2010
 OA Fagjuryens favoritt 2008
 KSLMatmerk: Rakfisk best i Oppland
 Norsk Designråd: Valdres Rakfisk – design synliggjør produktkvalitet

Næringsliv i Vestre Slidre
Rakfiskprodusenter
Norske sjømatselskaper
Selskaper etablert i 1965
Assasiner

Assasinerne er den etablerte betegnelsen på tilhengerne av Hassan-i Sabbah, grunnleggeren av en Nazari-gren av ismaili sjiaislam. Navnet er en latinisering av det arabiske Hashshashin, som sekten ble kalt av motstandere, og som antas å være opprinnelsen til det latinske ordet assassin – «snikmorder».

Navnets opphav 
Sekten refererte til seg selv som al-Da'wa al-Jadīda (arabisk: الدعوة الجديدة), som betyr «nytt kall» (til konvertering) i motsetning til Fatimid-kalifatets «gamle kall til konvertering». Det finnes derfor en rekke teorier om opphavet til Hashshashin-navnet. Den utbredte orientalistiske myten om opphavet til kallenavnet er at det stammer fra hash-ishiyun, hasj-røyker, fordi medlemmene skal ha kommet i ekstase med hjelp av dette rusmiddelet. Det er imidlertid ingen kilder som tyder på at gruppen brukte psykoaktive stoffer, og en mer plausibel fortolkning kan derfor være at det var et nedsettende uttrykk brukt i forståelsen av at de oppførte seg «gale» – som om de var påvirket av hasj. En allmenn motstridende teori om kallenavnets opprinnelse er at det helt enkelt betyr «tilhengere av Hassan», etter gruppens leder.

Historie og virksomhet 
Sektens leder, misjonæren Hassan-i Sabbah (ca. 1050 – 1124), bodde i fjellfestningen Alamut («Ørneredet») i Persia. 
Sekten, som ikke hadde mulighet til å reise en konvensjonell hær, fremmet sine religiøs-politiske mål med snikmord (derav assassin), intimidering og intriger. De ble med tiden kjent som noen av historiens dyktigste spioner og lønnmordere, og de opererte i mange land. De hadde betydning under det tredje korstog i 1194, og Rikard Løvehjerte skal etter sigende ha hyret dem for å ta livet av Konrad av Montferrat. Korsfarerne kalte lederen i Syria for «Den gamle på fjellet». Det antas at det er fra disse eller Marco Polo at ordet assassin har kommet inn i det latinske språket.

Mongolene og mamelukkene knuste sekten i løpet av det 13. århundret, men den har sine religiøse etterfølgere i sjiaimami Ismaili-muslimer i en rekke land, senest ledet av Aga Khan IV, deres 49. imam.

Se også 
 Sjia-islam
 Attentat
 Ninja
 Berserk

Islams historie
Middelalderen
Attentater
Jean Negulesco

Jean Negulesco (født Jean Negulescu, 26. februar 1900, død 18. juli 1993) var en rumenskfødt amerikansk filmregissør og manusforfatter.

Biografi 
Jean Negulescu  ble født 26. februar 1900 i Craiova i Romania. Han studerte ved Carol I-gymnaset. I 1915 flyttet han til Wien, og i 1919 flyttet han til București, der han jobbet som maler. Senere ble han en scenedekoratør i Paris. I 1927 reiste han til New York for å stille ut maleriene sine, og valgte deretter å bosette seg der.

I 1934 begynte Negulesco å jobbe i filmindustien, først innen sketsjer, deretter som assisterende filmprodusent og assisterende regissør. På slutten av 1930-årene ble han filmregissør og manusforfatter. Han ble lagt merke til etter å ha regissert en rekke kortfilmer for Warner Bros., spesielt en serie med bandfilmer som hadde uvanlige kameravinkler og dramatisk skygge- og siluettbruk. 

Den første spillefilmen som Negulesco regisserte var Singapore Woman i 1941. I 1949 ble han nominert til Oscar for beste regi og Gulløven på Filmfestivalen i Venezia for Johnny Belinda. I 1952 ble han igjen nominert til Gulløven for Phone Call from a Stranger. I 1953 regisserte han Gift med en millionær, med Lauren Bacall, Betty Grable og Marilyn Monroe i hovedrollene. Filmen Det beste av alt, som han regisserte i 1959, ble senere kåret til en av tidenes 50. største kultfilmer av Entertainment Weekly.

Fra slutten av 1960-årene bodde Negulesco og hans kone, Dusty Anderson, i Marbella i Spania. Den 18. juli 1993 døde han av hjertesvikt.

Filmografi som regissør (utvalg) 
 Singapore Woman (1941)
 Storsvindleren Dimitrios (1944) 
 Humoresque (1946)
 Johnny Belinda (1948)
 Dager jeg aldri glemmer (1950)
 Phone Call from a Stranger (1952)
 Livets karusell (1952) (The Last Leaf)
 Titanic (1953)
 Gift med en millionær (1953)
 Vi tror på kjærligheten (1954)
 Pappa Stankelbein (1955)
 Gift med en franskmann (1959)
 Det beste av alt (1959)
 Pleasure Seekers (1964)
 Hello Goodbye (1970)

Bibliografi

Priser og nominasjoner 
 1949: Nominert: Oscar for beste regi, Johnny Belinda.
 1949: Nominert: Gulløven på Filmfestivalen i Venezia, Johnny Belinda.
 1952: Nominert: Gulløven på Filmfestivalen i Venezia, Phone Call from a Stranger.
 1954: Nominert: Directors Guild of America Award: Beste regissør, Titanic.
 1955: Nominert: Directors Guild of America Award: Beste regissør, Vi tror på kjærligheten.
 Stjerne på Hollywood Walk of Fame 6212 Hollywood Blvd.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Dolj
Personer fra USA født i Romania
Regissører fra USA
Scenografer
Hollywood Walk of Fame
Anatolij Tymosjtsjuk

Anatolij Oleksandrovytsj Tymosjtsjuk (ukrainsk: Анатолій Олександрович Тимощук; født 30. mars 1979 i Lutsk i det daværende Sovjetunionen) er en ukrainsk tidligere fotballspiller som sist spilte for den kasakhstanske klubben FC Kairat. Han spilte midtbane, gjerne i en defensiv posisjon.

Klubbkarriere

Volyn Lutsk 
Tymosjtsjuk startet karrieren i hjembyen Lutsk, og spilte aldersbestemt fotball for klubben Volyn Lutsk. Han kom etterhvert opp på A-laget til klubben, og etter to gode sesonger i Lutsk-trøyen kom han i større klubbers søkelys.

Sjakhtar Donetsk 
Som attenåring i 1997 ble Tymosjtsjuk kjøpt av Sjakhtar Donetsk. I Donetsk ble Tymosjtsjuk en nøkkelspiller i laget som vant tre ukrainske seriemesterskap, tre ukrainske cupmesterskap og én ukrainsk supercup-finale.

Etter å ha hatt kapteinsbindet i Sjakhtar i flere år ble Tymosjtsjuk sommeren 2006 linket til flere store vesteuropeiske klubber, blant annet Juventus, Feyenoord, Celtic og Roma.

Zenit St. Petersburg 
Den 27. februar 2007 gikk Tymosjtsjuk til Zenit St. Petersburg. Overgangssummen var rapportert til å være ca. 110 millioner kroner. Han ble snart kaptein også på Zenit.

Tymosjtsjuks første sesong i Zenit-trøyen endte med suksess, da klubben for første gang siden 1984 ble seriemester. På slutten av sesongen kom Tymosjtsjuk med på fotballseriens toppliste over årets beste spillere, og ble samtidig kåret til seriens beste spiller av sportsavisen Sport-Ekspress.

Våren 2008 vant Zenit UEFA-cupen under Tymosjtsjuks kommando etter å ha slått Rangers 2-0 i finalen, og høsten 2008 var han med på å slå Manchester United i UEFA-supercupen.

Landslagskarriere 
Siden debuten i 2000 har Tymosjtsjuk blitt en viktig brikke i . Han ble for alvor kjent under VM i fotball 2006, da Ukraina kom til kvartfinalen og Tymosjtsjuk ble kåret til banens beste av FIFA i seieren over .

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Tymosjtsjuks nettsider (på russisk og ukrainsk)
 Presentasjon på nettsidene til Zenit St. Petersburg (på russisk)
 «Tymoschuk a talisman for divided nation» i The Independent

Ukrainske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-EM 2012
Spillere i Fotball-EM 2016
Fotballspillere for FK Volyn Lutsk
Fotballspillere for FC Sjakhtar Donetsk
Fotballspillere for FK Zenit St. Petersburg
Fotballspillere for FC Bayern München
Fotballspillere for FK Kairat
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Personer fra Lutsk
Fødsler i 1979
Vytautas den stores orden

Vytautas den stores orden (litauisk: Vytauto Didžiojo ordinas) er en litauisk orden. Den er Litauens fornemste utmerkelse. Vytautas den stores orden ble innstiftet i 1930 i anledning 500-årsjubileet for storfyrst Vytautas den stores død. Etter å ha lagt nede i tiden Litauen var innlemmet i Sovjetunionen ble ordenen gjenopprettet 12. september 1991. Ordenen kan tildeles både litauere og utlendinger. Litauens president er ordenens stormester. Vytautas den stores orden rangerer foran Litauens tre øvrige ordener, Vytiskorsets orden, Storfyrst Gediminas av Litauens orden og Litauens fortjenstorden .

Inndeling
Vytautas den stores orden er inndelt i fem grader:
 Storkors
 Storkommandør
 Kommandør
 Offiser
 Ridder

Insignier

Ordenstegnet for Vytautas den stores orden består av et hvitemaljert pilkors som i midten har et våpenskjold med en historisk versjon av Litauens riksvåpen. Baksiden bærer bokstaven V sammen med årstallene 1430 og 1930. Ordensstjernen er i sølv eller gull og består av ni stråler. Den bærer pilorset med våpenskjoldet i midten av en medaljong i blå eller rød emalje. Medaljongen bærer en åpen storfyrstekrone på toppen. Ordenskjedet er utformet med lett bestående av dobbeltkors og bokstaven V i stilisert form. Ordenstegnet er opphengt i kjedet i en storfyrstekrone festet til et ledd som bærer et våpenskjold med fire heraldiske merker for områder som en gang tilhørte storfyrstedømmet Litauen: En bjørn for Smolensk, en rytter som i Litauens riksvåpen, en kriger for Trakai og et kors for Lutsk. Ordensbåndet er hvitt med oransje striper. 

Ordenstegnene er utformet av kunstneren Jonas Burba.

Tildeling
Vytautas den stores orden kan tildeles litauiske, såvel som utenlandske borgere for utmerkede fortjenester av Litauen eller menneskeheten. Ordenens øverste grad tildeles fremmede lands statsoverhoder og kongelige. De første som ble tildelt Vytautas den stores orden var kong Carl XVI Gustav og dronning Silvia i forbindelse med at Litauens president var på statsbesøk i Sverige.

Norske innehavere
Kong Harald og dronning Sonja er begge storkors av Vytautas den stores orden. De ble tildelt ordenen i forbindelse med norsk statsbesøk til Litauen i 1998.

Kilder
  «Lithuania» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: World Orders of Knighthood and Merit, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1319–1323.

Eksterne lenker
 Order of Vytautas the Great, Administration of the Office of the President.
 Apdovanotų asmenų duomenų bazė , søkbar database over ordensinnehavere

Litauiske ordener
Utmerkelser etablert i 1930
MTV

MTV (Music Television) er en amerikansk musikk-tv-kanal basert i New York. Den ble lansert 1. august 1981, der hensikten med kanalen var å spille musikkvideoer guidet på lufta med kjente «VJ-er».

Michael Jackson var den første svarte artisten som viste musikkvideoene sine på MTV. Takket være Jackson, ble MTV til noe helt annet. MTV kom med en uttalese i 2009 der de sier: «MTV laget ikke Michael Jackson, han laget oss. Ingen andre rocket VMA som han gjorde! Full respekt fra MTV.»

John Lack, som ledet åpningsshowet, sa følgende: «Ladies and gentlemen, Rock and Roll», og den første musikkvideoen som ble spilt var The Buggles med «Video Killed the Radio Star». Den andre videoen som ble spilt, og som ikke ble like berømt, var Pat Benatar med «You Better Run».

I dag spiller MTV et begrenset utvalg av musikkvideoer. Utover 1990-tallet ble det satset mer på serier og reality-TV rettet mot tenåringer og unge voksne. Dette økte ytterligere etter millenniumskiftet, noe som gikk på bekosting av kanalens visning av musikkvideoer. I 2010 bestemte kanalen seg for å distansere seg fra begrepet «Music Television», men ville allikevel beholde det gamle navnet. MTVs markedssjef Tina Exarhos uttalte i den forbindelse at: «De som ser på kanalen i dag refererer ikke til MTV som en musikkanal. Det har ikke lenger den samme emosjonelle forbindelsen».

Siden lanseringen har MTV revolusjonert musikkbransjen med slagord som «Jeg vil ha min MTV», noe som har blitt et meget kjent slagord, og er mye brukt på folkemunnene. Konseptet med video jockey ble populært, og ideen om en dedikert video-basert stikkontakt for musikk ble lansert, og både artister og fans fant et sentralt sted for musikk arrangementer, nyheter og tilbud. MTV har også vært referert utallige ganger i populærkulturen av musikere, andre TV-kanaler og-programmer, filmer og bøker.

MTV har senere skapt utallige søsterkanaler i USA og tilsluttede kanaler internasjonalt, deriblant MTV Norge og MTV Europe. MTVs moralske innflytelse på unge mennesker, inkludert eksempler på sensur og sosial aktivisme, har vært grunnlag for debatt i mange år. MTVs beslutning om å fokusere mer på reality har også skapt debatt siden 1990-tallet.

MTV2 
1. august 1996 var oppstarten for MTV2, med opprinnelig mål om å spille musikkvideoer kontinuerlig uten reklameavbrudd, siden MTV hadde begynt å dreie innholdet mot programmer som ikke var musikkrelaterte. Dette ble endret på slutten av 2002, og idag viser de musikkvideoer, musikkrelaterte programmer og programmer som er pop- og ungdomskultur-relaterte. Målgruppen er tenåringer og personer tidlig i 20-årene.

Se også 
MTV Europe
MTV Norge
MTV Unplugged

Referanser

Eksterne lenker
 

MTV
TV-kanaler etablert i 1981
TV-kanaler fra USA