alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Locomotives

Locomotives var et norsk rockeband som ble dannet i 1991. Bandet ble startet av gitaristene Kåre Vestrheim og Georg Buljo. Den første EP-utgivelsen kom i 1994, og i 1996 fikk de en stor hit med låta «Mind». Bandet første album Spin kom i 1997 og førte til at bandet ble kåret til årets nykommer under Spellemannprisen 1997. Deres andre album het Albert og kom i 1999. Bandet turnerte også i USA under navnet Lokomotiv, som oppvarmingsband for Supergrass, The Cure og The Allman Brothers Band. I 2000 skulle albumet What's Your Good Luck? lanseres i USA, men utgivelsen ble kansellert. Etter å ha gitt ut Hallelujah EP: The Richmond Session i 2001 ble bandet oppløst.

I 2002 startet 4 av medlemmene bandet Amundsen.

Medlemmer av Locomotives har også spilt med artister som Jan Eggum, Morten Harket og Anne Grethe Preus.

Medlemmer 
 Kåre Christoffer Vestrheim – gitar, keyboard
 Hans Jørgen Støp – vokalist, gitar, theremin 
 Georg Buljo – gitar
 Thomas Tofte – bass (1991–1997)
 Per Duckhow – bass (1997–2001)
 Jørn Ellingsen – slagverk (1996–2001)
 Totto Hansen – slagverk (1996)

Diskografi 
Album
 Spin (1997)
 Spin (Off) (1997)
 Albert (1999)
 What's Your Good Luck? (2000)
Singler/EP-er
 «Welcome to the House of the Locomotives» (1994)
 «Mind» (1996)
 «Flintstones» (1996)
 «G.R.I.L.L.» (1997)
 «Three Girls» (1999)
 «Atomic» (1999)
 «Hallelujah EP: The Richmond Session» (2001)

Eksterne lenker 
 
 Offisiell MySpace-side
 Biografi fra Norsk pop- og rockleksikon

Norske rockegrupper
Vinnere av Spellemannprisen
Band etablert i 1991
Esker

Esker (rullesteinsås, «geiterygg») er lange, ofte buktede rygger av sand, grus og stein som er dannet av avsetninger fra smeltevannselver som renner i tunneler under isbreer.

Navnet kommer av det irske ordet eiscir som betyr «rygg eller høydedrag som typisk deler to sletter eller lavtliggende flater». Ordet ble opprinnelig brukt til å beskrive lange, bølgeformete rygger som nå er kjent for å bestå av glasifluvialt materiale avsatt av smeltevannselver inne i isbreer. Materialet blir lagt der hastigheten på vannet avtar. Etter hvert som tunnelen tettes igjen, smelter vannet seg oppover i isen og nye lag avsettes. Vanntrykket i smeltevannstunnelene kan bli så høyt at vannet presses oppoverbakke. Etter at isen smelter blir avsetningene liggende som forhøyninger i terrenget. For at eskerne skal bevares må isen bevege seg lite.

Eksempler på eskere 
 St. Olavsormen ved Egersund 
 Sørfjordingsrindane og andre eskere på Hardangervidda
 Esker i Einunndalsranden naturreservat nord i Hedmark. 
 Geitaryggen i Sandnes 
 Uppsalaåsen strekker seg 250 km fra Södertörn forbi Uppsala til Billudden ved Gävlebukten.
 Eiscir Riada som går på tvers over hele øya Irland fra Dublin til Galway. Hovedveien mellom de to byene går tett ved.
 Mason Esker i Michigan strekker seg fra DeWitt gjennom Lansing og Holt og ender i Mason.
 Eskersystem i staten Maine kan følges opptil 160 kilometer. 
 Denali Highway i Alaska og Trans-Taiga Road i Quebec er begge delvis anlagt på toppen av eskere.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Luftfoto av en esker i Waterford, Maine
 Larry Gedney, "Eskers: The Upside-Down Riverbeds," Alaska Science Forum Article #674, 1. august 1984.
 Esker Riada Hjemmeside
 Diagram som illustrerer (i) istunnel i isbre før tilbaketrekning, slik at det dannes (ii) meandrerende esker i  The Ice Melts: Deposition I: "Pennsylania and the Ice Age", side 6. 1999. PA DCNR. Bureau of Topographic and Geologic Survey

Fluviale landformer
Glasiale landformer
Steinfjord (Senja)

Steinfjord er en grunnkrets og et karakteristisk fiskevær i Senja kommune på ytre Senja i Troms og Finnmark. Stedet, som ligger cirka tre kilometer nord for Skaland, ligger ved fjorden ved samme navn. Steinfjord har slitt tungt med fraflytting, og folketallet er halvert på de siste ti årene. Stedet livnærer seg i dag av turisme, og Steinfjord havfiske er en suksessrik aktør, med trofaste europeiske gjester som vender tilbake hver sesong.

Bygda ligger langs fylkesvei 862.

Grunnkretsen grenser i øst til Bergsbotn, i sør og sørvest til Skaland og Bøvær, i nordøst til Ersfjord og i nordvest til Norskehavet. Alle grunnkretsens innbyggere bor i selve fiskeværet. Grunnkretsen dekker et areal på 12,78 km².

Innbyggertall i grunnkretsen i nyere tid:

Fiskevær i Troms og Finnmark
Bosetninger i Senja kommune
Berg (Senja)
MS «Rigel»

MS «Rigel» var et norsk frakteskip bygget i København i 1924. I november 1944, under andre verdenskrig, seilte «Rigel» under tysk flagg med krigsfanger fra Nord-Norge da det ble bombet av britiske fly ved Tjøtta. Over 2500 omkom i Norges største katastrofe. Vraket ble i flere liggende i strandkanten med baugen stikkende opp. I 1969 ble levninger i vraket flyttet til krigskirkegården på Tjøtta. Den øverste delen av vraket ble deretter hugget opp på stedet.

Hun var eid av Det Bergenske Dampskibsselskab og gikk utenriks med forskjellige typer last frem til 1938, hvor hun gikk inn i frakt for Den norske Syd-Amerika Linje. Hun ble så rekvirert av den tyske okkupasjonsmakten under andre verdenskrig, men seilte under norsk flagg og mannskap fra krigsutbruddet april 1940 og frem til 2. november 1944. Seilte deretter med, i hovedsak, tysk mannskap og under tysk flagg fra denne dato frem til hun ble senket i «Rigel-katastrofen» 27. november 1944 ved Tjøtta på Helgeland i Nordland.

«Rigel» på  tonn tilhørte Det Bergenske Dampskibsselskab og var bygget i 1924 ved Burmeister & Wain i København. Opprinnelig gikk skipet i linjefart til Sør-Amerika. Det var dieseldrevet, med én propell, og kunne gå med rundt 10 knop. Vanligvis hadde skipet et mannskap 30. «Rigel» lå ved invasjonen 9. april 1940 i Oslo, og ble lastet for avgang til Sør-Amerika. Okkupasjonsmakten ga ordre om at lasten skulle tas i land og skipet holdes tilbake i Oslo til den tyske marinen kunne ta kontroll over skipet.

Skipet ble rekvirert av den tyske okkupasjonsmakten for person- og godstransport fra 16. august 1940. Skipet gikk blant annet med soldater, utstyr og forsyninger til tysk virksomhet i Nord-Norge. Skipet gikk hovedsakelig på Nordlandskysten og sør til Trondheim med noen turer sør til Bergen og nord til Kirkenes. «Rigel» gikk til dels ganske korte turer og hadde særlig oppdrag for Organisation Todt som arbeidet blant annet på utvidelse av Nordlandsbanen. Skipet var malt lysegrått og var godt utstyrt med luftvernskyts (fem-seks stillinger).

«Rigel» gikk under norsk flagg, med norsk besetning til høsten 1944 da det fikk tysk besetning (29 personer) og flagg på grunn av forsøk på sabotasje fra den norske besetningen. Sabotasjen var en villet grunnstøting ved Rennesøy på tur mellom Sandnes og Bergen i oktober 1944. Skipet fikk ikke store skader og vakthavende mannskap ble forhørt uten at Gestapo kom noen vei.

Referanser

Kilder 
M/S Rigel Warsailors.com

Motorskip
Skip fra andre verdenskrig
Skip fra 1924
Krigsforlis
Skip bygget i Danmark
Hjemmeflåten
Artikler i sjøfart-prosjektet
Nedre Romerike

Nedre Romerike er nedre del av Romerike i Akershus fylke. Regionssenteret er Lillestrøm. Nedre Romerike fogderi 
omfattet fra 1605 Aurskog, Enebakk, Fet, Høland, Skedsmo og Sørum. Regionen ble videreført i Nedre Romerike prosti. I 1973 ble Enebakk overført til Follo prosti.

Kommuner
Nedre Romerike er inndelt i 5 kommuner:

Som næringsregion består Nedre Romerike av kommunene: Aurskog-Høland, Fet, Lørenskog, Nittedal, Rælingen, Sørum, og Skedsmo. Nedre Romerike tingrett betjener i tillegg Gjerdrum kommune. Nedre Romerike Vannverk betjener Skedsmo, Lørenskog, Rælingen, Fet, Sørum og Nittedal kommuner.

Valgkrets 
Nedre Romerike var en valgkrets i Akershus amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Nedre Romerike valgte således én representant og én personlig vararepresentant.

Valgkretsen Nedre Romerike bestod av herredene Kråkstad, Aurskog, Høland, Setskog, Enebakk, Fet og Sørum med rundt 24 000 innbyggere og 12 000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.

Valgresultat

Stortingsrepresentanter

Referanser 

Politikk i Viken
Stortingsvalget 1906
Stortingsvalget 1909
Stortingsvalget 1912
Stortingsvalget 1915
Stortingsvalget 1918
Akershus' historie
Vikens geografi
Valgdistrikter ved Stortingsvalg
Porsgrunn/Skien

Porsgrunn/Skien er et tettsted og en dobbeltby i Vestfold og Telemark fylke, og består av de historiske byene Skien, Porsgrunn, Brevik, Stathelle og Langesund. Disse byene utgjør nå en sammenhengende tettbebyggelse, definert som et tettsted av Statistisk sentralbyrå. Tettstedet rangeres som  , totalt  innbyggere fordelt på tre kommuner, Skien med et innbyggertall på  innen tettstedet, Porsgrunn med  og Bamble .

Storbystatus 
Tidligere var det vanlig fra rikspolitisk hold å se Oslo, Bergen, Trondheim, Kristiansand og Tromsø som landets storbyer basert på kommunestørrelse og byenes funksjon som landsdelshovedsteder.

I senere år har det blitt mer vanlig å inkludere Porsgrunn/Skien, Drammen og Fredrikstad/Sarpsborg i storbygruppen fordi dette i realiteten er storbyer i kraft av innbyggertall på rundt 100 000 i tettstedet og mange av de samme samferdselsutfordringer og sosiale utfordringer som de andre storbyene, selv om ingen enkeltkommuner har like mange innbyggere som eksempelvis Kristiansand.

Historie 

Byene rundt Frierfjorden hadde allerede på 1700-tallet spesialisert seg i ulike retninger. Skien var sagbruksbyen, Porsgrunn var havneby med tollbod; Brevik hadde også trelasthandel og skipsfart, mens Langesund var sjøfartsby med kystfart som spesialitet. Skien definerte midt i 1730-årene Porsgrunn, Brevik og Langesund som sine forsteder, som forlengelser av kjøpstaden.

Se også
 Liste over Norges største tettsteder
 Konurbasjon
 Grenland

Referanser

Tettsteder i Vestfold og Telemark
Bosetninger i Porsgrunn
Bosetninger i Skien
Bosetninger i Bamble
French Open 1979

French Open 1979 ble spilt i mai på Roland Garros-stadion i Paris og er en tennis-turnering på grus. Björn Borg vant singleturneringen for herrer for fjerde gang og Chris Evert-Lloyd vant sin tredje singletittel for damer. Brødreparet Sandy og Gene Mayer vant doubletittelen for herrer. Wendy Turnbull som tapte damefinalen i single vant både double- og mixeddoubleturneringen sammen med henholdsvis Betty Stöve og Bob Hewitt.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 French Open PDF Menn, Kvinner
 ITF Menn, Kvinner

French Open
Tennis i 1979
Sport i Frankrike i 1979
Budeie

Budeie er en tradisjonell yrkesbetegnelse for en kvinne som har ansvaret for fjøsstellet på en gård eller på en seter. 

Budeia på gården var som regel bondekona sjøl, men det kunne også være et annet kvinnelig familiemedlem eller en tjenestejente. Familiesituasjonen og gårdens størrelse var avgjørende. 

Inntil 1800-tallet var fjøsstell et rent kvinneyrke i Norge, og de fleste steder var dette situasjonen på begynnelsen av 1900-tallet, da fjøsstellet ble mannsarbeid samtidig som levering av melk til meieri ble en viktig del av produksjonen på gården. 

Budeias arbeid besto i å fore og stelle storfe og småfe. Hun melket og foredlet melkeproduktene i tiden før meieridrift. Melken måtte foredles til ost og smør for å kunne oppbevares og for å kunne transporteres over store avstander. Ei seterbudeie hadde ansvaret alene for husdyr og melkeproduksjon.  

I store deler av det indre Østlandet var det vanlig at budeia hadde soveplass i fjøset. Eilert Sundt skriver mye om dette i avhandlingen Sædeligheds-Tilstanden i Norge, og han startet en kampanje for å få slutt på denne skikken. 

Budeias mannlige motstykke oppstod fra begynnelsen fra 1815 og fremover i form av sveiseren.

En god budeie måtte også kunne lokke. Hennes spesielle lokkesang skulle samle husdyra. Lokkesangen til budeiene har vært til inspirasjon for mange norske kunstnere. Edvard Grieg lærte norsk folkemusikk å kjenne av budeiene han traff under vandring i fjellheimen. Gjendine Slålien var en av landets best kjente budeier; hun traff flere ganger Edvard Grieg, og flere av hans verk er inspirert av Gjendines sang.

Begrepet budeie brukes også i overført betydning om en selvstendig kvinne på landet, for eksempel under kåringen av «årets budeie».

Se også 
 Sveiser (fjøsrøkter)

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Landbruksyrker
Dyrerelaterte beskjeftigelser
Anders Lysne

Anders Olson Lysne (født 1764, død 1803) ledet Lærdalsbøndenes opprør i 1800-1802 mot militærtjeneste i tillegg til arbeidsplikt på Kongeveien. Bøndene i Lærdal hadde vært fritatt fra militærtjeneste på grunn av det store pliktarbeidet på veien over Filefjell. Han ble dømt til døden og halshugd i juni 1803 i Bergen. De andre lederne for opprøret ble fengslet. Lærdølenes militærtjeneste ble etter opprøret organisert som det Det Lærdalske lette infanterikompani.

Referanser 

Opprørsledere
Personer henrettet ved halshogging
Personer fra Lærdal kommune
Henrettede nordmenn (før 1900-tallet)
Vasil Bykaw

Vasil Uladzimiravitsj Bykaw (hviterussisk: Васі́ль Уладзі́міравіч Бы́каў) (født 19. juni 1924 i Bytsjki i Den hviterussiske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen, død 22. juni 2003 i Baravljany nær Minsk) var en hviterussisk forfatter.

Liv og virke

Bakgrunn
Bykaw ble født i landsbyen Bytsjki i det nordøstlige Hviterussland. Han flyttet til Vitsebsk for å studere kunst ved kunsthøgskolen, men måtte avbryte utdanningen på grunn av dårlig økonomi. Under andre verdenskrig sluttet han seg til Den røde armé. Han ble såret i kamp, men vendte tilbake til fronten etter et sykeleie og var med til krigens slutt. 

Etter krigen bosatte han seg i Hrodna i det vestlige Hviterussland hvor han etterhvert fikk jobb i en lokal avis.

Forfatter
Hans litterære karriere startet på 1950-tallet med korte fortellinger om andre verdenskrig, men først på 1960-tallet ble han for alvor lagt merke til. 

I 1978 flyttet han til den hviterussiske hovedstaden Minsk hvor han etterhvert deltok aktivt i sovjetrepublikkens politiske liv, både som delegat i Det hviterussiske øverste sovjet og Det sovjetiske øverste sovjet. Han deltok i Hviterusslands nasjonale front (BNF) fra organisasjonens oppstart i 1989 og var en sterk tilhenger av hviterussisk uavhengighet. Bykaw var med på å starte Det hviterussiske PEN og var en periode leder for organisasjonen. 

Etter at Aleksandr Lukasjenko ble valgt til president fant Bykaw det vanskelig å leve i landet og han flyttet utenlands. Han bodde i Finland, Tyskland og Tsjekkia i de siste årene av sitt liv. Bykaw døde av kreft i 2003 under et besøk i hjemlandet.

Forfatterskap
Bykaw skrev om sentrale tema i Sovjetunionens historie som andre verdenskrig og kollektiviseringen. Han skrev på hviterussisk, men hans verker ble raskt oversatt til russisk (enkelte av bøkene oversatte han selv) og han ble en av de mest populære samtidsforfatterne i Sovjetunionen. 

Bykaw var sterkt inspirert av eksistensialister som Jean-Paul Sartre og Albert Camus, og hovedpersonene i hans verker ble gjerne stilt overfor grunnleggende moralske valg. Dette gjelder også for romanen Sotnikaw (1970) hvor partisanene Rybak og Sotnikaw blir tatt til fange av nazistenes lokale medløpere. De to står overfor valget mellom å dø eller samarbeide med fienden, og Bykaw viser de fulle konsekvensene av begge alternativene.

Utvalgte verker 
 1960 –  «Tranens skrik» («Жураўліны крык»)
 1962 –  «Den tredje raketten» («Трэцяя ракета»)
 1964 –  «Alpeballaden» («Альпійская балада»)
 1965 –  «De døde lider ikke» («Мёртвым не баліць»)
 1970 –  «Sotnikaw» («Сотнікаў») Norsk oversettelse 2008: Sotnikaw, ved Martin Paulsen
 1971 –  «Obelisken» («Абеліск»)
 1973 –  «Å overleve til daggry» («Дажыць да світання»)
 1974 –  «Ulveflokken» («Воўчая зграя»)
 1975 –  «Hans bataljon» («Яго батальён»)
 1978 –  «Å gå uten å komme tilbake» («Пайсці і не вярнуцца»)
 1982 –  «Dårlig tegn» («Знак бяды»)
 1987 –  «I tåken» («У тумане»)
 1997 –  «Muren» («Сьцяна»)
 2002 –  «Den lange veien hjem» («Доўгая дарога дадому»)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Informasjon om og tekster av Vasil Bykaw

Belarusiske forfattere
Sovjetere fra andre verdenskrig
Personer fra Usjatski rajon
Kjertel

En kjertel (glandula) er en ansamling av cellevev (organer) som utfører bestemte biokjemiske oppgaver i kroppen. Det skilles mellom åpne (eksokrine) kjertler, som skiller ut produktene sine gjennom utførselsganger til huden og i slimhinnene, og lukkede (endokrine) kjertler, der produktene (hormoner) tas opp i blodbanen. Den største av kjertlene i kroppen er leveren.

Eksempler på åpne kjertler er talgkjertler (skiller ut talg i huden), svettekjertler (skiller ut svette i huden), og spyttkjertler (skiller ut spytt til slimhinnene munnhulen), bukspyttkjertelen (skiller ut bukspytt til slimhinnene i tolvfingertarmen).

Eksempler på lukkede kjertler er skjoldbruskkjertelen (som regulerer stoffskifte gjennom utskilling av hormonene thyroxin, trijodthyronin og calcitonin til blodet) og hypofysen (som skiller ut veksthormoner til blodet).

Fysiologi
Bøvær

Bøvær er et sted og en grunnkrets i Senja kommune i Troms og Finnmark, beliggende ytterst på nordsiden av Bergsfjorden på Senja. Stedet ligger ved endepunktet til fylkesvei 251, tre kilometer vest for Skaland. Bøvær ligger sørvestvendt åpent ut mot Norskehavet, og gjennom bygda går en langstrakt idyllisk sandstrand.

I Bøvær ligger Kråkeslottet, en arena for  kunstutstillinger og konserter, men som også driver utleie til overnatting og arrangementer. Bygget var opprinnelig et tradisjonelt fiskebruk. 

Bøvær grunnkrets omfatter området som ligger ytterst på nordsiden av Bergsfjorden, og bebyggelsen ligger langs veien fra Skaland. Den har et areal på 5,81 km². Grunnkretsen har ikke mange bosatte, men folketallet holder seg stabilt. I nordøst grenser Bøvær til Steinfjord, og i øst til Skaland. Over fjorden i sør ligger Strømsnes og Hamn og i vest ligger Norskehavet.

Utvikling for innbyggertall:

Bygder og grender i Troms og Finnmark
Bosetninger i Senja kommune
Berg (Senja)
Aurora Borealis

For informasjon om nordlys (aurora borealis), se Aurora polaris
Aurora Borealis var en norsk musikkgruppe som spilte folkemusikk fra middelalderen. Gruppen bestod av Sverre Jensen, Øyonn Groven Myhren, Sidsel Brevig og Djavid Afsari Rad. De ga ut albumet Harpa i 1997.

Norske folkemusikkgrupper
Middelalderen
Kim André Madsen

Kim André Madsen (født 12. mars 1989) er en norsk fotballtrener og fotballspiller som spiller for Asker Fotball.

Han spilte som midtstopper i Strømsgodset Toppfotball, etter å ha kommet som bosmanspiller fra Lyn fra og med nyttår 2009. Han har tidligere spilt for klubbene Sportsforeningen Grei og Vestli Idrettslag, og var i 2008 utlånt til Nybergsund IL-Trysil.

Madsen debuterte for Lyn i eliteserien i 2006, 17 år gammel. I 2007 ble han hentet opp i Lyns A-stall.

Madsen fikk sin debut for landslaget 10. august 2011 i privatlandskampen mot .

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Spillerprofil på godset.no
 Spillerprofil på lynfotball.net 

Norske fotballspillere
Norske fotballtrenere
Fotballspillere for Lyn Fotball
Fotballspillere for Nybergsund IL-Trysil
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Fotballspillere for Asker Fotball
Personer fra Oslo
Rafael van der Vaart

Rafael Ferdinand van der Vaart (født 11. februar 1983) er en nederlandsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er midlertidig hovedtrener for den danske klubben . 

Van der Vaart er født i Heemskerk i Noord-Holland.

Han har tidligere spilt for , , ,  og klubben De Kennemers i hjembyen Heemskerk.

Landslaget 
Van der Vaart spilte for Nederland i EM 2004, VM 2006, EM 2008 og VM i Sør-Afrika 2010.

Han scoret 25 mål på 109 A-landskamper for .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nederlandske fotballspillere
Nederlandske fotballtrenere
Spillere i Fotball-EM 2004
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-EM 2008
Spillere i Fotball-VM 2010
Spillere i Fotball-EM 2012
Fotballspillere for AFC Ajax
Fotballspillere for Hamburger SV
Fotballspillere for Real Madrid CF
Fotballspillere for Tottenham Hotspur FC
Fotballspillere for Real Betis Balompié
Fotballspillere for FC Midtjylland
Fotballspillere for Esbjerg fB
Fotballtrenere for Esbjerg fB
Personer fra Heemskerk
Fødsler i 1983
Tove Paule

Tove Paule (født 11. januar 1951) er en norsk idrettsleder og politiker (H).

Hun er tidligere president i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité 2007–2011. Hun ble valgt til idrettspresident på idrettstinget i mai 2007 og satt til 2011, da hun ikke stilte til gjenvalg. Hun overtok etter Odd-Roar Thorsen, som var fungerende idrettspresident fra februar samme år, etter at Karl-Arne Johannessen trakk seg fra stillingen. Hun ble valgt foran Roald Bergsaker, med 96 mot 75 stemmer.

Tove Paule har en karriere som turner bak seg fra Vestfossen Idrettsforening hvor hun fortsatt er medlem. Paule var tidligere generalsekretær i Norges Gymnastikk- og Turnforbund, og var internasjonal dommer i apparatturn i en årrekke.

I 2011 ble hun valgt inn i Drammen bystyre for Høyre og var varaordfører i perioden 2011-2015.

Hun er en yngre søster av Inger Marie Holte og Torbjørn Paule.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske idrettsledere
Norske turnere
Lokalpolitikere i Drammen
Høyre-politikere i Buskerud
Fødsler i 1951
Boeing C-97 Stratofreighter

Boeing C-97 Stratofreighter var et amerikansk militært transportfly utviklet fra bombeflyet B-29 Superfortress. Prototypen XC-97 fløy første gang 9. november 1944, og C-97 Stratofreighter, som introduserte bakdører for av- og pålasting istedenfor de mer vanlige sidedørene, skulle ved siden av Douglas C-54 Skymaster bli et sentralt transportfly i det amerikanske flyvåpenet på 40- og 50-tallet. C-97 skulle også danne grunnlaget for passasjerflyet 377 Stratocruiser og tankflyet KC-97. Enkelte sivile C-97 Stratofreighter transportfly er fremdeles i bruk.

Hovedvarianter 

 XC-97 Prototyper utstyrt med Wright R-3350-23 stjernemotorer. Samme vinger og haleparti som B-29.

 YC-97 Variant for evaluering utstyrt med Wright R-3350-57A motorer.

 C-97A Den første produksjonserien. Skiller seg fra tidligere varianter først og fremst ved den høyere halen, tilsvarende halepartiet til B-50 Superfortress, bakdører for av- og pålasting og en APS-42 radar montert i en radom under cockpiten. I alt ble 53 fly av denne varianten produsert.

 C-97C Variant med forsterket flydekk. 14 fly produsert.

 C-97F Betegnelse på KC-97F tankfly konvertert til transportfly.

 C-97G Betegnelse på KC-97G tankfly konvertert til transportfly. I alt 189 fly ble ombygd til C-97G standard.

 C-97K Betegnelse på KC-97G og C-97G ombygd for transport av passasjerer.

Eksterne lenker 
 
 Boeing C-97 Stratofreighter and KC-97 Aerial Tanker 

Transportfly
C-97 Stratofreighter
Luftfartøy med hjelpejetmotorer
Firemotors propelldrevne luftfartøy
Fly fra Vietnamkrigen
Mære

''Annen betydning: merde

Mære er ei bygd og et tettsted i Steinkjer kommune i Trøndelag. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent 10 kilometer sør for Steinkjer sentrum langs E6. Stedet var tidligere en del av Sparbu kommune frem til den store kommunesammenslåingen i 1964.

Mære har barneskole, en ny butikk som ble åpnet i 2009, og et nytt idrettsanlegg som sto klart til bruk sommeren 2008.

Bygda har navn etter gården Mære. Frem til 2001 var bygda tilknyttet jernbanenettet ved Mære stoppested. Mære landbruksskole ble etablert i 1895, og er i dag en videregående skole.

Referanser 

Bosetninger i Steinkjer
Tettsteder i Trøndelag
Alternativbevegelsen

Alternativbevegelsen er en betegnelse på en rekke moderne tankesystemer, ofte med tilhørende organisasjoner, som fremholder interesse for alternativ medisin, holisme, esoterisme og åndelighet. 

Alternativbevegelsens tilhengere ønsker ofte å være en motvekt mot det de anser for et overrasjonalisert samfunn og vil at skillet mellom vitenskap og åndelighet skal bli mindre. De ønsker i større grad allmenn aksept i samfunnet som noe mer enn bare en åndelig bevegelse. Iblant taler de imot det de hevder er Vestens materialistiske og mannsdominerte karrieresamfunn. 

En organisert interessegruppe er Alternativt nettverk.

Litteratur  
 Siv-Ellen Kraft Hva er nyreligiøsitet Universitetsforlaget 2011 i serien Hva er-bøkene 

Samfunn