alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hermann von Oppeln-Bronikowski

Hermann Leopold August von Oppeln-Bronikowski (født 2. januar 1899 i Berlin, død 19. september 1966 i Gaißach i Bayern) var en tysk general som deltok i første og andre verdenskrig.

Han var også deltaker i de olympiske leker 1936 i Berlin der han tok en gullmedalje.

Virke i det militære 
Oppeln-Bronikowski tjenestegjorde etter første verdenskrigs utbrudd som frontoffiser i Frankrike. Etter krigen var han fra 1920 kavaleri-offiser i Reichswehr.

Ved utbruddet av annen verdenskrig (1939) var han kommandør for en rekognoseringsavdeling som rykket inn i Polen, og fra 1941 til 1945 var han stridsvognskommandør i Wehrmacht.

Etter å ha blitt såret i 1943 på Østfronten og påfølgende lasarettopphold ble Oppeln-Bronikowski i 1944 kommandør i Panzer-Regiment 100 i 21. Panzer-Division i Normandie og i 1945 kommandør i 20. Panzer-Division ved kampene i Schlesien. Han ble forfremmet til generalmajor den 30. januar. I april 1945 startet han med sine enheter under slaget ved Bautzen en vellykket avlastningsoffensiv og gjenerobret Bautzen, som var blitt delvis inntatt av sovjeterne. Etter kapitulasjonen 8. mai 1945 kom han først i amerikansk og så i britisk krigsfangenskap, en del av tiden i Internierungslager Staumühle, frem til han ble frigitt den 4. juli 1947.

Etter krigen var han sivil rådgiver for oppbyggingen av Bundeswehr.

Sportsmann 
Oppeln-Bronikowski ble olympisk mester under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant dressurkonkurransen. Laget besto av Heinz Pollay på hesten «Kronos», Oppeln-Bronikowski på «Gimpel» og Friedrich Gerhard på «Absinth».

OL-medaljer 
 1936  Berlin -  Gull i hestesport, dressur lag  Tyskland

Eksterne lenker 
 

Personer fra Berlin
Tyskere fra første verdenskrig
Tyskere fra andre verdenskrig
Personer tilknyttet det tredje rike
Mottakere av Jernkorset (1914)
Mottakere av Jernkorsets ridderkors
Tysk militærpersonell (Hæren i Keiserrike)
Tysk militærpersonell (Hæren i Reichswehr)
Tysk militærpersonell (Hæren i Wehrmacht)
Tyske krigsfanger under andre verdenskrig
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 1936
Tyske ryttere
Ryttere under Sommer-OL 1936
Olympiske mestere for Tyskland
Olympiske medaljevinnere i hestesport
Engelsbergs oljefabrik

Engelsbergs oljefabrik er verdens eldste bevarte oljeraffineri, bygd i 1875 på øya Barrön (også kjent som Oljeön) ved Ängelsberg i sjøen Åmänningen i Västmanland.

Historikk
Pehr August Ålund lot i slutten av 1860-tallet bygge en fabrikk nord om bruket ved sjøen Snyten. Fabrikken brant ned etter et lynnedslag. Av sikkerhetsgrunner anla Åhlund derfor den nye fabrikken på Barrön 1875. Fabrikken produserte bl. a. parafin, våpenfett og maskinsmøreolje. Råoljen ble i hovedsak importert fra USA, talg og fett fra Russland og tjære, s.k. goudron, fra Galizien nord for Karpatene. Råvarene ble fraktet med malmbåt opp Strömsholms kanal.

Oljeraffineringen ble avbrutt 1902 og smøreolje og fettproduksjonen ble lagt ned i 1927 da den ikke lengre bar segøkonomisk, etter at toll på konkurrerende, utenlandske produkter ble avskaffet.

Virksomhet idag
Raffineriet er i dag et museum og tilhører, Ekomuseum Bergslagen. Raffineriet er åpent for besøk under sommerhalvåret, og overfart til øya skjer med turbåten Petrolia. Nærliggende Engelsbergs bruk er et av verdens fremste industriminner og finnes med på UNESCOs verdensarvsliste.

Eksterne lenker
 Oljeön hjemmeside
 Oljeön på Ekomuseum Bergslagens hjemmeside

Petroleum
Fagersta kommune
Museer i Sverige
Selskaper etablert i 1875
Selskaper opphørt i 1927
1875 i Sverige
Filadelfia Fredrikstad

Filadelfia Fredrikstad er en kristen frikirkelig menighet i Fredrikstad, i Østfold. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Filadelfia Fredrikstad ble stiftet i 7. januar 1930. 

Menigheten har 356 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer. Det nye menighetsbygget Filadelfia ble reist høsten 2008. Barnehageavdelingen ble ferdigstilt til januar 2009 og menighetsavdelingen i mars 2009. 

«Fila Ung» er menighetens ungdomsarbeid. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro. I januar 2009 åpnet barnehagen Noas Park, med plass til nærmere 50 barn.
Det er også en av Østfolds største ungdomsarbeid.

Misjon 
Filadelfia Fredrikstad er engasjert i misjonsarbeid og støtter norsk pinsemisjons arbeid i Nairobi.

Referanser

Kilder 
 Brox, Torill F. (redaktør). 2007. Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge. Korsets Seier Publikasjoner AS

Eksterne lenker 
 Filadelfia Fredrikstad – hjemmeside

Norske pinsemenigheter
Kultur i Fredrikstad
Religion i Viken
Etableringer i 1930
Salen Halden

Salen Halden er en kristen frikirkelig menighet i Halden, i Østfold, tilsluttet pinsebevegelsen. Salen Halden ble stiftet i 29. august 1911. Salen Halden er modermenighet til utpostene Salen Prestebakke og Salen Sponvika.

Menigheten hadde 872 medlemmer i 2007, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer.  For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro. 

Salen Halden er engasjert i misjonsarbeid og støtter Pinsemisjonens arbeid i Israel, Spania og Bolivia, og er utsendermenighet for misjonærene Lisbeth Fumero, Elisabeth Muren og Helge Adolfsen. Menigheten støtter økonomisk misjonæren Mario Fumero og Kristent Arbeid Blant Arabere sitt arbeide. I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 410 000,- kr..

Referanser

Eksterne lenker 
 Salen Halden – hjemmeside

Norske pinsemenigheter
Kultur i Halden
Religion i Viken
Etableringer i 1911
Filadelfia Moss

Filadelfia Moss er en kristen frikirkelig menighet i Moss, i Østfold. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Filadelfia Moss ble stiftet i 1929. 

Menigheten har 128 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro. 

Filadelfia Moss driver arbeid blant rusmisbrukere, i samarbeid med Varna Evangeliesenter og Moss kameratklubb.

Misjon 
Filadelfia Moss er engasjert i misjonsarbeid og støtter norsk pinsemisjons arbeid i Kenya, Paraguay, Ukraina, Russland og Hviterussland.

Referanser

Kilder 
 Brox, Torill F. (redaktør). 2007. Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge. Korsets Seier Publikasjoner AS 

Norske pinsemenigheter
Kultur i Moss
Religion i Viken
Organisasjoner etablert i 1929
Filadelfia Mysen

Filadelfiakirken Mysen er en kristen frikirkelig menighet på Mysen, i Indre Østfold i Viken. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Filadelfiakirken Mysen ble stiftet i 1944. 

Menigheten har 152 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.

Misjon 
Filadelfiakirken Mysen er engasjert i misjonsarbeid og støtter norsk pinsemisjons arbeid i India, Bolivia, Estland, Sentral-Asia og Kaukasus. Menigheten støtter arbeidet til misjonær Dag Moseid. 

Fra menigheten ble etablert i 1944, har den støttet barnehjemmet, Chopda i India. Misjonærekteparet Clara og Leif Lerberg hadde sitt arbeide her fra 1933 til 1991. Siden overtok Winnie og Kjell Guldbrandsen sammen med Laila og Leif Wiik. Fra 1986 støtter menigheten Barnelandsbyen i Bolivia. Olav Nygård er menighetens representant. I 1997 startet menigheten sitt misjonsarbeid med årlige bibelskoleseminar for å trene nasjonale ledere i Kaukasusområdet.

Referanser

Kilder 
 Brox, Torill F. (redaktør). 2007. Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge. Korsets Seier Publikasjoner AS

Eksterne lenker 
 Filadelfia Mysen – hjemmeside

Norske pinsemenigheter
Kultur i Indre Østfold
Religion i Viken
Organisasjoner etablert i 1944
Betania Rakkestad

Betania Rakkestad er en kristen frikirkelig menighet på Rakkestad, i Østfold. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Betania Rakkestad ble stiftet i 1939 og var tidligere modermenighet til utposten Betel Os.

Menigheten hadde 176 tilskuddstellende medlemmer i 2019. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.  Betania Rakkestad driver en kafé.

Menighetens siste pastorpar var Kari og Jan Berg som sluttet i 2019. Menigheten driver også barne- og ungdomsarbeid.

Misjon 
Betania Rakkestad er engasjert i misjonsarbeid og støtter Halvard Hasseløys hjelpearbeid for fattige i Øst-Europa. Menigheten dekker utgiftene til en nasjonal evangelist i Paraguay.

Referanser

Kilder 
 Brox, Torill F. (redaktør). 2007. Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge. Korsets Seier Publikasjoner AS

Eksterne lenker 
 www.ufk.no – ungdom for kristus

Norske pinsemenigheter
Kultur i Rakkestad
Religion i Viken
Etableringer i 1939
Filadelfiakirken Sarpsborg

Filadelfiakirken Sarpsborg er en kristen frikirkelig menighet i Sarpsborg, i Østfold. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Menigheten ble stiftet i 23. september 1924. 

Menigheten har 816 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer. «Fila ungdom» er menighetens ungdomsarbeid. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.

Historikk 
Menigheten ble stiftet i  Folkets Hus, den 23. september 1924. Navnet på menigheten var Filadelfiamenigheten. Møtene ble holdt i hjemmene hos menighetens medlemmer eller de leide lokalet Fram. Først i 1960 fikk menigheten eget lokale, i Pellygaten 50. 

På 1980- og 1990-tallet opplevde menigheten vekkelse og betydelig vekst, noe som medførte at lokalene ble for små. I 1997 kjøpte menigheten bygningene til Østfold Energi i Astridsgate/Oskargate. Lokalene var ferdig ombygde i februar 2000, med nærmere 600 sitteplasser. Samtidig skiftet menigheten navn fra Filadelfiamenigheten til Filadelfiakirken.

Menighetslokalene leies ut til andre arrangement og i 2006 var nærmere 14 000 mennesker innom bygget, utenom menighetens egne arrangement.

Misjon 
Filadelfiakirken Sarpsborg er engasjert i misjonsarbeid og støtter norsk pinsemisjons arbeid, og er utsendermenighet for misjonær Alvhild og Jan Wilbrink.  I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 360 000,- kr..

Referanser

Kilder 
 Brox, Torill F. (redaktør). 2007. Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge. Korsets Seier Publikasjoner AS

Eksterne lenker 
 Filadelfiakirken Sarpsborg – hjemmeside

Norske pinsemenigheter
Kultur i Sarpsborg
Religion i Viken
Etableringer i 1924
Beith

Beith (skotsk-gælisk: Beithe) er en by (town) i dalen Garnock nord i regionen North Ayrshire i Skottland. Den er lokalisert omtrent 30 kilometer sør-vest for Glasgow. Byen ligger på toppen av en høyde og var opprinnelig kjent som Hill o' Beith («bjørkenes bakke») etter dens Court Hill. Beith har en historisk tilknytning til smugling og fikk et rykte på 1700-tallet som en by med innbyggere med intensjoner ikke alltid var lovlige. I henhold til beregninger av folketallet for 2020 har byen 5 940 innbyggere.

Etymologi 

Stedsnavnet Beith antas å utgå fra det eldgamle gæliske skriftspråket ogham, som noen ganger blir referert til som «Celtic Tree Alphabet», og tilskriver navn på trær til individuelle bokstaver. Beithe på gammelirsk betyr «bjørketre» (beslektet med latinske betula). Det er grunn til å tro at hele distriktet i sin tid var dekket av skog. Selve byen Beith var en gang kjent som Hill of Beith, da dette var navnet på det føydale baroniet og var selv avledet fra Court Hill nær festningen Hill of Beith Castle, nå i ruiner. Court Hill er i seg selv et gammel tingsted på en kunstig høyde.

Alternativt kan Beith være avledet fra kumbrisk *baɣeδ, «villsvin» (walisisk baedd). Den lokale uttalen av navnet vil favorisere denne teorien.

Wood of Beit, nå Moor of Beith, har blitt identifisert som en del av legenden om kong Arthur der det ifølge Taliessin, en dikter fra middelalderen, i et dikt under navnet «Canowan» var stedet for et slag i Beit-skogen.

Dagens Beith 
I 1966 estimerte en lokal undersøkelse at 48% av befolkningen jobbet utenfor byen, mens tallet i dag er mer sannsynlig å være rundt 80%. Den nåværende befolkningen er rundt 7000 hjulpet av ferdigstillelsen av ti private boligfelt fra 1966 til i dag og av ombygging av steder i byen. Byen har gode transportforbindelser til Glasgow.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Beith online

Byer i North Ayrshire
Satyajit Ray

Satyajit Ray (bengali: সত্যজিৎ রায় sôttôjit raj, født 2. mai 1921 i Calcutta i Bengal i Britisk India, død 23. april 1992 samme sted) var en indisk filmregissør, manusforfatter, produsent og komponist.

Ray anses for å ha vært en av 1900-tallets største filmregissører. Han vokste opp i en kultur- og kunstinteressert familie i Calcutta og studerte ved Presidency College og Visva-Bharati University. Karrieren ble innledet som en kommersiell artist, og han ble først dratt inn i filmskapingens verden etter å ha truffet den franske filmskaperen Jean Renoir og sett den italienske filmen Sykkeltyvene under et besøk i London.

Ray regisserte 37 filmer, inklusive langfilmer, dokumentarfilmer og kortfilmer. Hans første film, Sangen om veien, vant 11 internasjonale priser, blant andre "beste menneskedokumentar" ved filmfestivalen i Cannes. Denne filmen var den første i trilogien om Apu, en fattiggutt fra Bengal, Aparajito og Apus verden fulgte etter.

Ray mottok i 1992 en æres-Oscar. Han har dessuten to ganger vunnet Bodilprisen for beste ikke-europeiske film. Han ble hedret med en rekke utmerkelser, blant annet den indiske offisielle sivile utmerkelse Padma Shri, for sin innsats.

Filmer (utvalg) 
 Apu-trilogien, indisk spillefilmtrilogi 1955-59 i regi av Satyajit Ray, etter eget manus:
 1955: Sangen om veien (Pather Panchali)
 1956: Den ubeseirede (Aparajito)
 1959: Apus verden (Apu sansar)
 1958: Filosofens sten (Parash Pathar)
 1958: Musikkrommet (Jalsaghar)
 1960: Gudinnen (Devi)
 1962: Abhijan
 1964: Charulata – en kvinne (Charulata)
 1966: Helten (Nayak)
 1967: Distant Thunder (Oshoni Shongket)
 1969: Dager og netter i skogen (Aranyer din ratri)
 1970: Ung mann i byen (Pratidwandi)
 1977: Sjakkspillerne (Shatranj ke Khilari)
 1977: Elefantguden (Joi Baba Felunath)
 1984: Hjemmet og verden (Ghare Bāire)
 1989: En folkefiende (Ganashatru)
 1991: The Stranger (Agantuk)

Bøker (utvalg) 
Satyajit Ray skrev en lang rekke detektiv- og ungdomsromaner på bengali.

 Fatik og sjongløren i Calcutta (norsk utgivlse 2007)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Indiske regissører
Science fiction-forfattere
Personer fra Kolkata
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha
Filadelfia Orkdal

Filadelfia Orkdal er en kristen frikirkelig menighet på Orkdal, i Sør-Trøndelag. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Filadelfia Orkdal ble stiftet i 1996. 

Menigheten har omtrent 80 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer.<ref name="AA2007">Brox, T.F. 2007. Årbok 2007. </ref>

Filadelfia Orkdal har fast møtevirksomhet på og Kyrksæterøra.

 Misjon 
Filadelfia Orkdal er engasjert i misjonsarbeid og støtter norsk pinsemisjons arbeid. I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 19 448,- kr.. 

 Referanser 

 Kilder 
 Brox, Torill F. (redaktør). 2007. Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge.'' Korsets Seier Publikasjoner AS

Eksterne lenker 
 Filadelfia Orkdal – hjemmeside

Norske pinsemenigheter
Kultur i Orkland
Religion i Trøndelag
Etableringer i 1996
Tone Danielsen

Tone Danielsen (født 15. august 1946) er en norsk skuespiller.

Bakgrunn og virke 
Som barneskuespiller hadde hun rollen som Kamomilla på plateutgivelsen av Folk og røvere i Kardemomme by i 1955. Hun har vært ansatt ved Den Nationale Scene (1970–1971), Hålogaland Teater (1971–1975) og siden 1975 har hun vært ansatt ved Nationaltheatret. Danielsen har spilt et meget variert repertoar, slik som tittelrollen i Trafford Tanzi på Teatret på Torshov i 1985 og som Mor Åse og Solveig i John Bartons oppføring av Peer Gynt under Ibsenfestivalen i 1990. Hun spilte rollen som Eva Mørk i filmen Skjær i sjøen i 1965 og er kjent som Blåmor i Jul i Blåfjell.

Tone Danielsen mottok i 1985 Amandaprisen som beste kvinnelige skuespiller for sin rolle i Det gode mennesket i Sezuan.

Danielsen medvirker i radioteaterversjonen av Møte ved milepelen av Sigurd Hoel, utgitt av NRK i 2009.

Tone Danielsen er mor til skuespiller og lege Anders Danielsen Lie og spilte i både i filmen Reprise og i fjernsynsserien Koselig med peis moren til Anders Danielsen Lies rollefigurer, henholdsvis Phillip og Terje. Hun var datter av krigskorsmottaker Per E. Danielsen og klaverpedagog Anne Danielsen.

Filmografi

Referanser

Eksterne lenker 
  

Norske skuespillere
Amanda for beste kvinnelige hovedrolle
Amandaprisen 1985
Fødsler i 1946
Fluxx

Fluxx er et kortspill designet av Andrew Looney og utgitt av LooneyLabs. I dette spillet forandres reglene underveis i spillet. Den første utgaven av spillet ble skapt i juli 1996, og det er utgitt flere utgaver av spillet inspirert av populærkultur og andre temaer. Noen versjoner av spillet er: Star Fluxx, inspirert av science fiction; Cthulhu Fluxx, inspirert av Lovecrafts verk; Doctor Who Fluxx, inspirert av Doctor Who; og Pirate Fluxx, med et pirat-tema.

Spillets gang 

Spillet starter med at hver spiller får utdelt tre kort, og man blir enig om hvem som skal begynne. Reglene til spillet forandrer seg gjennom spillets gang, og hver spiller må trekke og legge ut kort i henhold til de reglene som til en hver tid gjelder. Kortene er delt inn i fire kategorier: regel-, handlings-, mål- og oppbevaringskort (engelsk: henholdsvis «new rule», «action», «goal» og «keepers»). Når man spiller et regelkort, betyr det at en ny regel kommer inn i spill. Dersom det finnes eldre regler som motsier en nyere regel, vil den gamle regelen måtte vike plass. Handlingskortene lar spillere gjøre en handling, som er spesifisert på kortet. Målkortene bestemmer hvilke oppbevaringskort man trenger for å vinne (disse vil og bli byttet ut underveis i spillets gang). Siste korttype er oppbevaringskortene, disse skal spillere legge på bordet foran seg, slik at alle ser de. Dersom en spiller har den/de oppbevaringskortene som er spesifisert på målkortet, vil denne spilleren vinne.

Mottakelse 
Fluxx har fått en noe gjennomsnittlig vurdering i følge brettspillnettstedet Boardgamegeek, med en sammensatt poengsum av 5,7 ut av 10 poeng, basert på tilbakemeldinger fra  brukere (per 15. september 2022). På det samme nettstedet, har utgaven Star Fluxx den beste poengsummen av de forskjellige Fluxx-utgavene, med en poengsum av 6,3 ut av 10, basert på  brukere sine tilbakemeldinger (per 15. september 2022).

Referanser

Eksterne lenker 
 Spillets offisielle nettside
 Om Fluxx på brettspill.no
 Fluxx på boardgamegeek.com

Kortspill
Introduksjoner i 1996
Schøtstue

En schøtstue er en historisk bygningstype man finner på Bryggen i Bergen. Schøtstuene ble i middelalderen betraktet som faste ledd i gårdsbebyggelsen. Begrepet schøtstue er trolig avledet fra gammelnorsk, skytningsstova – det å skyte sammen til noe, «spleiselag», «sammenskuddslag». I gammel tid var dette for mange den eneste realistiske måten å holde selskaper på. Man kan derfor tenke seg at skytningsstove for noen ble synonymt med «serveringssted». Da Bondeungdomslaget i Bergen skulle etablere kafé i 1903, var man på jakt etter gamle norske begreper og valgte navnet Skytningsstova. 

Da det ikke var lov å bruke ild i Bryggegårdene, måtte all tilberedning av mat foregå i egne ildhus som lå i tilknytning til schøtstuene. Hver gård hadde sin egen schøtstue med ildhus som lå bak selve gården. Bygningene lå plassert mot hagene, ved de brannsikre steinkjellerne. Stuene var som regel en tømret, toetasjes bygning med bod i underetasjen.

Schøtstuene fungerte som forsamlingsrom for gårdenes beboere, og et sted man blant annet kunne spiste varme måltider. Stuene var de eneste rommene man kunne varme opp, og de ble derfor også brukt som retts-, møte- og festlokaler. 

Schøtstuene med tilhørende ildhus var gamle norske institusjoner som hanseatene på Bryggen fortsatte å bruke, mens de gikk av bruk ellers i Bergen og andre norske byer i løpet av 1400- og 1500-tallet. Stuene på Bryggen var i bruk helt opp til omkring 1840-årene.

Schøtstueanlegget
Bak Bryggen ved Mariakirken ble en rekke stuer gjenreist i årene 1937–1938. Disse driftes av Det Hanseatiske Museum og Schøtstuene og er en samling av både originale og rekonstruerte stuer. Dramshusens schøtstue ble lagret på Bergens Museum fra 1880-årene, og i 1917 ble Bredsgårdens schøtstue gitt til Bergen kommune. I 1937–1938 ble disse stuene gjenreist, sammen med Svensgårdens schøtstue (kopi) og Jacobsfjorden og Bellgårdens schøtstue. Bredsgårdens schøtstue er for en stor del original. Jacobsfjorden og Bellgårdens schøtstue er en parafrase oppført i 1939 for å vise hvordan schøtstuene kan ha sett ut før brannen i 1702. Rekonstruksjonen er basert på målebrev og andre dokumenter, men detaljene er høyst usikre.

Ruinen under Schøtstuene
Schøtstueanlegget er bygget på murene til en middelalderruin utgravd av Christian Koren Wiberg i 1937-38, og består av et rektangulært rom med rundt 1,5 meter høye murer. Bygningen lå tidligere innenfor Peterskirkens kirkegårdsmur, og kan fungert som en del av en prestebolig eller lignende.

Referanser

Litteratur
 Helle, K. m.fl.; Bryggen: hanseatenes kontor i Bergen  i Det Hanseatiske museums skrifter; 23  Bergen 1981

Eksterne lenker
 Det Hanseatiske Museum og Schøtstuene
 Utleie av Schøtstuene

Bevertningssteder i Norge
Arkitektoniske former
Kulturminner i Bergen
Hanseatene i Bergen
Ole Vig-prisen

Ole Vig-prisen er en norsk kulturpris. Den deles ut i Stjørdal til minne om skole- og folkeopplysningsmannen og lyrikeren Ole Vig (1824–1857). Prisen består av et diplom og en sjekk på 10 000 kroner, delt ut av Ole Vig-fondet. Kriteriene for utvelgelse er at kandidaten er «ein ungdom mellom 20 og 35 år som har gjort ein framifrå innsats i Ole Vigs ånd. Det gjeld ungdommar frå heile landet utan omsyn til politisk oppfatning. Ein Ole Vig-prisvinnar må ha gjort ein meir enn vanleg god innsats innanfor eitt eller fleire av desse områda: Folkeopplysningsarbeid, kunst eller kulturarbeid medrekna idrett.»

Prisvinnere

Referanser

Eksterne lenker 
 Ole Vig-prisen
 Ole Vig-prisen, Ole Vig-året 2007

Norske kulturpriser
Utmerkelser etablert i 1979