alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Tollemache

Thomas Tollemache (Talmash eller Tolmach) (født 1651, død 1694) var en engelsk militær.

Liv og virke 
Han var andre sønn av sir Lionel Tollemache fra Helmingham, Suffolk og hans kone Elizabeth, 2. grevinne av Dysart. 

I 1678 ble han utnevnt til kaptein og tjenstgjorde i Tangier. I 1685 ble han oberstløytnant for et regiment med infanterister, men ga opp sin beordring kort tid etter at James II besteg tronen.

Tollemache forlot King James til fordel for protestanten William av Oranien som i 1688 med hell
tilranet seg den engelske trone under den ærerike revolusjonen. Hans tjenester for William, nå kong William III, førte til at han ble utnevnt som guvernør for Portsmouth og oberst for Coldstream Guards. I 1689 ble han innvalgt som medlem av Underhuset. 

Han deltok med sitt regiment under niårskrigen, i aksjoner som slaget ved Walcourt i august 1689. I 1691 tjenstgjorde han i Irland som generalmajor, ble berømt etter slaget ved Aughrim og ved beleiringene av Athlone, Galway og Limerick. I Nederlandene kunne han føye til sin allerede høye reputasjon, sin oppførsel under slagene ved Steenkirk og Neerwinden. 

I 1694 ble Tollemache foreslått og ledet en ekspedisjon mot den franske havnebyen Brest.
Franskmennene hadde snappet opp opplysninger om det forstående angrep og hadde forsterket garnisonen og havnens forsvarsverk.
Han ledet de engelske troppene med stor dyktighet, men de ble slått med store tap. Tollemache selv ble såret, men overlevde. Han døde kort tid senere i Plymouth i juni 1694.
Han ble gravlagt ved St Mary's i Helmingham, Suffolk.

Referanser

Litteratur 
 
 Wauchope, Piers. «Tollemache , Thomas (c.1651–1694)». Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press. doi:10.1093/ref: odnb/27500.
  Lloyd, Ernest Marsh (1898). «Tollemache, Thomas». In Lee, Sidney. Dictionary of National Biography 56. London: Smith, Elder & Co.

Personer fra distriktet Mid Suffolk
Engelske offiserer
Mauesia

Se Systematisk inndeling

Mauesia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Artene i slekten Mauesia er farget i gult og svart. De er middelsstore trebukker og etterligner muligens giftige biller i familien rødvinger (Lycidae). Antennene har fine, lange hår på innersiden. Hoder og pronotum har en bred, rødoransje midtstripe. Dekkvingene er grovt punkterte og har et par opphøyde lengderibber.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Panama og sørover til Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Mauesiini Lane, 1956
 Slekten Mauesia Lane, 1956
 Mauesia acorniculata Julio, 2003
 Mauesia bicornis Julio, 2003
 Mauesia cornuta Lane, 1956
 Mauesia panamensis Moyses & Galileo, 2009
 Mauesia simplicis Moyses & Galileo, 2009
 Mauesia submetallica Martins & Galileo, 2010

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bildegalleri 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1956
MS «Mikhail Lermontov»

MS «Mikhail Lermontov» (russisk: «Михаил Лермонтов») var et kombinert cruise- og atlanterhavsskip som var eid av Sovjetunionens Baltic Shipping Company. Skipet ble bygget i 1972 av V.E.B. Mathias-Thesen Werft i Wismar, Øst-Tyskland. Hun ble senere omgjort til et cruiseskip. Den 16. februar 1986 grunstøttet hun i nærheten av Port Gore, Marlborough Sounds New Zealand, og sank. Det hevdes at ett av mannskapet omkom under forliset.

Søsterskip 
 MS «Ivan Franko»
 MS «Aleksandr Pusjkin» (senere «Marco Polo»)
 MS «Taras Sjevtsjenko»
 MS «Sjota Rustaveli»

Eksterne lenker 
 
 
  MIKHAIL LERMONTOV - The New Zealand Maritime Record

Ivan Franko-klassen
Passasjerskip
Atlanterhavsskip
Cruiseskip
Skip fra 1972
1986 i Oseania
1986 i Sovjetunionen
Skip bygget i Tyskland
Skip sluttseilt 1986
Artikler i sjøfart-prosjektet
Jean du Casse

Jean du Casse (født 1646 i Bayonne, død 1715) var en fransk sjørøver og admiral.

I ungdommen fikk han ikke lov til å gå inn i den franske marinen fordi foreldrene var hugenotter. Han gikk da inn i slavehandelen med Compagnie de Sénégal, og seilte mellom Afrika og Karibia. Med pengene han tjente på slavehandelen kjøpte han et skip i Saint-Domingue og kapret et fullastet nederlandsk skip. Han seilte til Frankrike og tilbød halve utbyttet til Kronen. For dette ble han utnevnt til løytnant i den franske marinen av Ludvig XIV.

I 1687 prøvde han å erobre Elmina, i juni 1689 gikk han til angrep på Berbice og Fort Zeelandia i Surinam.

I 1691 ble han utnevnt som guvernør på Saint-Domingue, og fikk respekt hos sjørøverne på øya. De neste månedene plyndret han engelske kolonier i nærheten, blant  annet Port Royal som nettopp hadde blitt rammet av et kraftig jordskjelv.

I 1697, under Baron de Pointis plyndret han Cartagena, men fikk ikke femtedelen av byttet som han ble lovet. Han seilte så til Frankrike og krevde sin del fra kong Ludvig XIV personlig. Han og mennene hans fikk 1,4 millioner franc i kompensasjon. I tillegg ble han forfremmet til admiral og slått til ridder i Saint Louis-ordenen.

I 1702 slo han John Benbow nær Santa Marta i det som er blitt kjent som Kamphandlingen i august 1702.

I 1704 kjempet han i avantgarden på «Intrépide» i slaget ved Vélez-Málaga.

I 1708, under spansk tjeneste, kommanderte han den spanske sølvflåten under den årlige reisen og tapte få mann. For dette fikk han Ordenen det gylne skinn, den høyeste utmerkelsen en kan få i Spania.

I 1714 kommanderte han den franske flåten under Beleiringen av Barcelona.

Referanser

Litteratur 

Peter Wood/Forfatterkollektiv: Abenteurer der Karibik. Utgitt av: Bechtermünz.1992. Eltville am Rhein. ISBN 3.86047-025-6

Franske admiraler
Franske pirater
Ordenen av det gyldne skinn
Personer fra Bayonne
Fødsler i 1646
Dødsfall i 1715
Farzan Ashourzadeh

Farzan Ashourzadeh (født 25. november 1996) er en iransk taekwondoutøver. Hans største internasjonale resultat er en gullmedalje fra VM i taekwondo 2015, samt gull fra både Asialekene og det asiatiske mesterskapet.

Eksterne lenker 
 

Iranske taekwondoutøvere
Deltakere for Iran under Sommer-OL 2016
Taekwondoutøvere under Sommer-OL 2016
Fødsler i 1996
Ron Atias

Ron Attias (født 19. april 1995) er en israelsk taekwondoutøver. Han har ingen større internasjonale titler og hans beste resultat i verdensmesterskapet i taekwondo er en 32-delsfinale.

Eksterne lenker 
 

Israelske taekwondoutøvere
Deltakere for Israel under Sommer-OL 2016
Taekwondoutøvere under Sommer-OL 2016
Fødsler i 1995
Epraim Williams

Ephraim Williams Jr. (født 7. mars 1715,  død 8. september 1755) var en soldat fra Massachusetts Bay som ble drept i Den franske og indianske krig. Han var en benefactor for Williams College i det nordvesrte Massachusetts. Universitetets gymnastikkprogram, «Ephs» (rimer med "chiefs") er kalt opp etter Williams.

Liv

Tidlig liv 
Ephraim Jr. var den eldste sønnen til Ephraim Sr. (1691–1754) og Elizabeth Jackson Williams (d.1718).  Han ble født i Newton, Massachusetts og ble oppdratt av sine besteforeldre etter at hans mor døde i barselseng da hun fødte sin andre sønn, Thomas, i 1718.  Hans familie hadde innflytelse i det vestlige Massachusetts; så innflyelsesrike var de at de ofte ble refert til som "River Gods" (henvisning til Connecticut River, en stor elv i området).

Militærtjeneste 
I 1742, 27 år gammel flyttet han til Stockbridge, Massachusetts, hvor hans far allerede hadde flyttet til og kjøpt opp store landomåder i det nye bosettingsområdet. Han sluttet seg til militsen og fikk tittelen kaptein.

I 1745, under Kong Georg-krigen (1745–1748), fikk han ansvaret for byggingen av Fort Massachusetts og forsvarslinjene det vestlige Connecticut og Massachusetts. Han var ikke tilstede da fortet ble erobret og ødelagt av franskmenn i august 1746. Etter krigens slutt brukte Williams betydelig energi på å anlegge nye byer i den vestlige del av Massachusetts, langs Hoosac River mot slutten på 1740-tallet. Mange av de tidligere bosettere i regionen var, i likhet med Williams selv, soldater ved Fort Massachusetts under krigen.

Likevel, få år senere ble Williams igjen kalt tilbake til tjeneste i Den franske og indianske krig (1754–1763).  Nå som oberst deltok Williams i William Johnsons  angrep mot Crown Point, New York. Williams ledet et regiment bestående av ti lompanier. Blant disse kompanier var Burke's Rangers og Roger's Rangers. Blant hans assistenter og medhjelpere var William Williams, en av de fra Concecticut som hadde underskrevet USAs uavhengighetserklæring.

Williams ble truffet i hodet og drept under et angrep av franske og deres indianske allierte den 8. september 1755, 40 år gammel. Medlemmer av hans regiment gjemte liket til etter krigen, for at hans legeme ikke skulle bli skjendet. Hans legeme ble gravet opp tidlig på 1900-tallet og flyttet til kapellet i Williams College. En bauta med Williams' initialer og dødsår står fremdeles på det opprinnelige Lake George gravsted, like over gaten for et monument reist av elever ved Williams College. Monumentet markerer stedet for angrepet, og det kalles «Bloody Morning Scout».

Referanser

Eksterne lenker 
 Colonel Ephraim Williams, an appreciation. 1919
 A History of Williams College. 1860

Soldater fra USA
Personer fra Newton i Massachusetts
Personer fra den franske og indianske krigen
Václav Černý

Václav Černý (født 17. oktober 1997) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for den nederlandske klubben FC Twente.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tsjekkiske fotballspillere
Fotballspillere for 1. FK Příbram
Fotballspillere for AFC Ajax
Fotballspillere for FC Utrecht
Fotballspillere for FC Twente
Fødsler i 1992
Aconodes

Se Systematisk inndeling

Aconodes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Nokså små, kraftige, gråaktige trebukker. De ligner mye på artene i gruppen Dorcadionini.
Dekkvingene er ofte noe knudrete.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Asia, med flest arter i India, men også i Nepal, Bhutan, Myanmar og Vest-Malaysia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Morimopsini Lacordaire, 1869
 Slekten Aconodes Pascoe, 1857
 Aconodes affinis (Breuning, 1940)
 Aconodes bilobatus (Breuning, 1939)
 Aconodes breuningi Gouverneur, 2015
 Aconodes bulbosus Breuning, 1956
 Aconodes costatus (Guérin-Méneville, 1843)
 Aconodes euphorbiae Holzschuh, 2003
 Aconodes guerardi Gouverneur, 2015
 Aconodes latefasciatus Holzschuh, 1984   
 Aconodes lima Holzschuh, 1989
 Aconodes montanus Pascoe, 1857
 Aconodes multituberculatus (Breuning, 1947)
 Aconodes nepalensis Heyrovský, 1976
 Aconodes obliquatus (Breuning, 1939)
 Aconodes pedongensis Breuning, 1956
 Aconodes persimilis (Breuning, 1939)
 Aconodes piniphilus Holzschuh, 2003
 Aconodes sikkimensis (Breuning, 1940)
 Aconodes subaequalis (Aurivillius, 1922)
 Aconodes submontanus (Breuning, 1949)
 Aconodes truncatus (Breuning, 1939)
 Aconodes tuberculatus (Breuning, 1940)

Kilder 

 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 
 Bilder av arter i slekten Aconodes

Lamiinae
Indias insekter
Nepals insekter
Bhutans insekter
Myanmars insekter
Vest-Malaysias insekter
Biller formelt beskrevet i 1857
Andreas Grøntvedt Gjertsen

Andreas Grøntvedt Gjertsen (født 11. oktober 1981 i Trondheim) er en norsk sivilarkitekt. Han var en av stifterne av det Trondheimsbaserte arkitektkontoret TYIN tegnestue Arkitekter, som ble nedlagt i 2019. Han drev kontoret fra starten sammen med Yashar Hanstad. De har fått mye positiv omtale i norske og internasjonale tidsskrifter og vunnet flere priser for sine arbeider. 

Gjertsen er utdannet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU), der han fikk sin mastergrad i arkitektur i 2010, med oppgaven Head, hearts & hands on : studying the architecture of the proces, a collection of experiences from the village of Ibanda in western Uganda. Før arkitektstudiet tok han et toårig kunststudium ved Kunstskolen i Bergen.

TYIN tegnestue begynte som et humanitært prosjekt (2008–2010) mens Gjertsen og Hanstad ennå var studenter. Deres arkitektur er omtalt som en «nødvendighetens arkitektur», som i tillegg til å være funksjonell, enkel og konstruktivt forståelig, skulle være bærekraftig, både når det gjaldt materialvalg, byggeprosess og samfunnet den inngår i.

Fra 2011 arbeidet TYIN i hovedsak i Norge. I tillegg til å drive TYIN tegnestue, ble både Hanstad og Gjertsen fra samme år ansatt som universitetslektorer ved Fakultet for arkitektur og billedkunst, NTNU. I 2016 fikk begge stilling som førsteamanuensis ved fakultetets Institutt for byggekunst, form og farge. Da Tyin ble nedlagt i 2019, etablerte Gjertsen et nytt arkitektkontor, Fur arkitekter, sammen med Ørjan Nyheim.

Referanser

Kilder 
Bøkene og artiklene i listen (pr. 2016) omhandler i hovedsak TYIN tegnestue Arkitekter:

Eksterne lenker 
TYIN tegnestue Arkitekters offisielle nettsted (engelsk)

Norske arkitekter
Førsteamanuenser ved NTNU
Hypselomus

Se Systematisk inndeling

Hypselomus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, gulbrun trebukk. Arten kjennes lett på at den ved roten av dekkvingene er et par buede, opphøyde kjøler som til sammen danner en hestesko (åpning bakover), disse har åtte-ti svarte knøler på hver side. Dekkvingenes "skuldre" står fram som butte tenner.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det sørøstlige Brasil, Bolivia og Paraguay.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
 Slekten Hypselomus Perty, 1832
 Hypselomus cristatus Perty, 1832

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 Bilder av arten 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1832
Onocephala

Se Systematisk inndeling

Onocephala er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hunnene, mye lengre hos hannene. De innerste leddene er kraftige og tett hårete. Pronotum er nærmest sylindrisk uten pigger på sidene, omtrent så bredt som langt. Dekkvingene har markerte "skuldre" og gjerne lyse striper.

Utbredelse 
Slekten har en ganske begrenset utbredelse i de østlige og sørøstlige Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Onocephalini J. Thomson, 1860
 Slekten Onocephala Sturm, 1843
 Onocephala aulica Lucas in Laporte, 1859
 Onocpehala chicomendes Monné, Monné, Botero & Carelli, 2016
 Onocephala diophthalma (Perty, 1830)
 Onocephala lacordairei Dillon & Dillon, 1946
 Onocephala lineola Dillon & Dillon, 1946
 Onocephala obliquata Lacordaire, 1872
 Onocephala rugicollis Thomson, 1857
 Onocephala suturalis (Bates, 1887)
 Onocephala tepahi Dillon & Dillon, 1946
 Onocephala thomsoni Dillon & Dillon, 1946
 Onocephala vittipennis (Breuning, 1940)

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog med utbredelsesdata

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri over Onocephala-artene

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1843
Living Colour

Living Colour er et rockeband som ble dannet i New York, USA i 1984. Gitaristen Vernon Reid hadde tidligere spilt i Defunkt og deltatt i en del andre prosjekter innen jazz, funk og rock. De øvrige bandmedlemmene var sanger Corey Glover, bassist Muzz Skillings og trommeslager Will Calhoun. Mick Jagger hjalp dem med å få platekontrakt, som resulterte i debuten Vivid i 1988, og plasserte dem blant bandene som ble klassifisert som funk metal sammen med Red Hot Chili Peppers, Jane's Addiction og Faith No More.

Vivid forble deres største suksess, med 6.-plass på Billboards liste i USA, selv om senere album også kom inn på listene. I Norge gjorde oppfølgeren Time's Up fra 1990 det bedre enn debuten, med 13. som topplassering versus 15. for Vivid på VG-lista.

Living Colour ble oppløst i 1995, men kom sammen igjen i 2000.

Album 
Vivid (1988)
Time's Up (1990)
Stain (1993)
Collideøscope (2003)
The Chair in the Doorway (2009)
Shade (2016)

Referanser 

Rockegrupper fra USA
Alternative rockegrupper
Band etablert i 1984
Festningen Louisbourg

Festningen Louisbourg (fransk Forteresse de Louisbourg, engelsk Fortress of Louisbourg) er en nasjonalhistorisk sted i Canada og en delvis rekonstruert fransk festning ved Louisbourg på Nova Scotia fra 1700-tallet. 

Den franske bebyggelsen på Île Royale (i dag Cape Breton Island) kan spores tilbake til tidlig på 1600-tallet. Franskmennene opprettet en marinebase her, helt sørøst på øya tidlig på 1700-tallet. Dette var en av de få stedene på øya som var isfrie om vinteren. I 1719 startet Frankrike med å bygge en festningsby ved denne havnen, og festningen sto ferdig i 1745, akkurat i tide for den første britiske neleiringen Britene klarte å ta festningen den 16. juni 1745, og en stor fransk styrke ledet av Jean-Batiste De Roye de la Rochefoucauld Duc d'Enville ble sendt året etter for å ta den tilbake, men den ble ødelagt av stormer, sykdom og angrep fra den britiske marinen før de i det hele tatt kom frem. 

Etter Aix-la-Chapelle-traktaten i 1748, som endte den østerrikske arvefølgekrigen  ble festningen gitt tilbake til Frankrike i bytte for Madras i India, som Frankrike hadde kapret fra Storbritannia. 

Under syvårskrigen, i 1758, ble det franske fortet igjen angrepet av britene og 26. juli 1758 måtte franskmennene igjen gi fra seg festningen. Britiske ingeniører ødela festningen i 1760 for å hindre at franskmennene tok fen i bruk ved en senere anledning, og stedet ble den forlatt etter at syvårskrigen var over. 

I dag er festningen en nasjonalhistorisk sted i Canada.

Kilder 

 J.S. McLennan: Louisbourg: From its Foundation to is Falt J.S. McLennan (1918)
 A.J.B. Johnson: Endgame  (2008)
 William Wood: The Great Fortress  A chronicle of Louisbourg 1720-1760
 Tekstutgave fra Project Gutenberg
 Lydbok fra LibriVox
.  Samuel Adams Drake, Lee og Shepard: The Taking of Louisburg 1745 utgitt av Publishers Boston Mass. USA 1891 (nytt opplag: Kessinger Publishing ISBN 978-0-548-62234-6)

Eksterne lenker 
 Fortress of Louisbourg National Historic Site - Parks Canada
 Louisbourg Institute

Slag med deltagelse av Canada
Syvårskrigen
Etableringer i 1745
Kaja Gunnufsen

Kaja Gunnufsen (født 10. mai 1988 i Ås) er en norsk sanger og låtskriver. Hun har fått mye offentlig oppmerksomhet for sine utleverende og personlige tekster.

Hennes gjennombrudd kom i 2013 med hennes andre singel, «Desp», som ble nominert til årets hit av musikkmagasinet GAFFA.

Karriere 
Debutalbumet Faen Kaja ble utgitt i 2014 på plateselskapet Brilliance, og mottok gode anmeldelser. Hun ble med dette albumet hyllet av enkelte anmeldere som en stemme som presist og humoristisk beskrev nåtidens ungdoms, i ordlag som «ungdommens naive stemme blir ikke skarpere enn dette», mens hun av andre anmeldere ble beskyldt for å være platt og uniteressant. Med dette albumet ble hun nominert til Spellemannprisen 2014 og P3 Gull 2014, begge i klassen årets nykommer.

Hun ga ut sin andre album Ikke tenk på det i 2016 og ble nominert i klassen tekstforfatter under Spellemannprisen 2016.

Annet 
Musikkvideon til hennes singel «Au», laget av Kenneth Karlstad ble også nominert til “Årets film - Åpen kort” under kortfilmfestivalen Kort i 2015.

I 2015 var Kaja med på NRK P3s radiodokumentar, med tittelen «Fra pop til pupp».

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Musikkvideoen til «Au» på Vimeo

Norske popmusikere
Personer fra Ås kommune
François Louis de Bourbon-Conti

François Louis de Bourbon-Conti (født	30. april 1664 i Paris, død	9. februar 1709 samme sted) var prins av Conti, og overtok etter sin bror Louis Armand I av Conti i 1685. Frem til da benyttet han tittelen Prinsen av Roche-sur-Yon. Han var sønn av Armand de Bourbon og Anne Marie Martinozzi, niesen til kardinal Jules Mazarin. Han er det meste kjente medlem av familien Bourbon-Conti, en yngre gren av prinsene av Condé. Som medlem av det regjerende Huset Bourbon var han prince du sang.

Biografi 
Conti var protesjéen til onkelen sin, Louis II de Bourbon de Condé «den store Condé» og han giftet seg med hans barnebarn, Marie Thérèse de Bourbon (1666–1732), i 1688. Paret inngikk ekteskap i slottet i Versailles den 22. januar 1688. Conti hadde flere utenomekteskaplige affærer med folk av begge kjønn, og dette skapte stor spenning og avstand til hans familie og ga ham kallenamnet le Grand Conti.

Han tjente i den franske arméen, men fikk aldri en høyere grad enn generalløytnant. I 1689 fulgte han den nære vennen marskalk Luxembourg til Nederland og deltok i de franske seirene i Fleurus, Steinkirk og Neerwinden. Da søskenbarnet Jean Louis Charles, hertugen av Longueville (1646–1694) døde, gjorde conti krav på fyrstedømmet Neuchâtel mot Marie d'Orléans, hertuginne av Nemours, (1625–1707), søsteren til hertugen. Han klarte ikke å få militær støtte hos sveitsserne, og kongen bestemte at området skulle gå til Marie, selv om Conti hadde retten på sin side. 

I 1697 tilbød Ludvig XIV han den polske Tronen, og etter å ha mutet Abbé dere Polignac ble han valgt. 27. juni 1697 ble han formelt erklært konge av Polen av kardinal Radziejowski. Conti reiste heller motvillig til det nye kongedømmet sitt og da han nådde Danzig, hadde rivalen hans August II, kurfyrsten av Sachsen, alt tatt over den polsk Tronen. Conti vendte tilbake til Frankrike, hvor han ble tatt imot av Ludvig. Etter at den franske arméen hadde mislykkes i de tidlige årene av den spanske arvefølgekrigen måtte Ludvig sette Conti, til å kommandere soldatene i Italia.

I hoffet var Conti ofte involvert i produksjonen av skuespill og støttet Illustre Théâtre, truppen til Molière, økonomisk i deres tidlige karriere. Conti levde livet og under en burdsdagsfeiring for kongen på slottet i Versailles pådrog han seg syfilis fra en prostituert kvinne, noe han førte videre til sin kone og som skulle påvirke ham de siste årene av livet sitt. Lite var kjent om sykdommen på den tid, og han trodde han var straffet av Gud for det nære samarbeidet med skuespillere og musikere, som ble sett på som bunnen av det franske samfunnet på den tiden. Han trakk derfor tilbake den økonomiske støtten og gikk inn i Compagnie du Saint-Sacrement.

Han ble syk før han nådde slagmarken og døde den 9. februar 1709. Han døde av en kombinasjon av gikt og syfilis.

Den eldste sønnen hans tok over som prins av Conti, Louis Armand de Bourbon (1696–1727).

Referanser

Huset Bourbon