alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
1. divisjon i ishockey-VM 2020 for menn

1. divisjon i ishockey-VM 2020 for menn var det andre og tredje nivået i VM-hierarkiet. Gruppe A skulle ha blitt arrangert i Ljubljana i Slovenia og gruppe B i Katowice i Polen fra fra 27. april til 3. mai 2020. Begge turneringene spilles som en round robin. Vinneren av gruppe A ville ha rykket opp til neste års toppdivisjon, mens det dårligst rangerte laget ville rykke ned til 1. divisjon gruppe B. Vinneren av gruppe B ville ha opp til gruppe A mens det dårligst rangerte laget ville ha rykket ned i 2. divisjon gruppe A.

Den 17. mars 2020 ble turneringene avlyst av IIHF på grunn av koronavirusutbruddet i 2019–2020.

1. divisjon gruppe A

1. divisjon gruppe A i ishockey-VM 2020 vil bli arrangert i Ljubljana i Slovenia fra 27. april til 3. mai 2020.

Arenaer

Kvalifiserte lag

Dommere
IIHF utnevnte syv dommere og syv linjedommere til å dømme kampene under turneringen:

Resultater
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+02.00.

1. divisjon gruppe B

1. divisjon gruppe B i ishockey-VM 2020 skulle ha blitt arrangert i Katowice i Polen fra 27. april til 3. mai 2020.

Arenaer

Kvalifiserte lag

Dommere
IIHF utnevnte fire dommere og syv linjedommere til å dømme kampene under turneringen:

Resultater
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+02.00.

Se også
Ishockey-VM 2020 for menn (avlyst)
Toppdivisjonen i ishockey-VM 2020 for menn (avlyst)
2. divisjon i ishockey-VM 2020 for menn (avlyst)
3. divisjon i ishockey-VM 2020 for menn (avlyst)
4. divisjon i ishockey-VM 2020 for menn (avlyst)
Ishockey-VM 2020 for kvinner (avlyst)
Toppdivisjonen i ishockey-VM 2020 for kvinner (avlyst)
1. divisjon i ishockey-VM 2020 for kvinner (avlyst)
2. divisjon i ishockey-VM 2020 for kvinner (avlyst)
3. divisjon i ishockey-VM 2020 for kvinner (avlyst)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Ishockey-VM
Ishockey i 2020
Internasjonale mesterskap i 2020
Ishockey i Slovenia
Internasjonale mesterskap i Slovenia
Ishockey i Polen
Internasjonale mesterskap i Polen
Dicuspiphilus

Dicuspiphilus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

Levevis 
Disse små billene er tett knyttet til termitter.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt på Borneo (Sabah og Sarawak).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Feldini Kistner, 1972 
 Slekten Dicuspiphilus Kistner, 1972
 Dicuspiphilus jacobsoni Kistner, 1975
 Dicuspiphilus multiseta Kistner, 1972
 Dicuspiphilus orientis Kistner, 1972
 Dicuspiphilus platycollis Kistner, 1972
 Dicuspiphilus sparsiseta Kistner, 1975

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1972
Borneos insekter
Norske utenlandsforbindelser for kraft

Norske utenlandsforbindelser for kraft mellom Norge og omliggende land besto i 2021 av totalt 17 kabler, både kraftlinjer over land og sjøkabler. Et uttalt formål med utenlandsforbindelsene er at de skal sikre kraftutveksling; Norge skal kunne eksportere overskuddskraft til utlandet, og kunne importere kraft i såkalte tørrår. Det er ikke gitt konsesjon for utenlandsforbindelser som kun er beregnet på eksport. I praksis brukes utenlandskablene likevel mest til eksport av norsk kraft.

Historikk 
Norge hadde allerede i 1920-årene elektrisk forbindelse med Sverige gjennom at Ofotbanen de første ti årene ble drevet av strøm fra kraftverket i Porjus, og i dette inngikk også samkjøring med Narvik Kommunale Elektrisitetsverk fra 1932. 10. juli 1923 startet elektrisk drift av Ofotbanen, med kraft levert fra Porjus i Sverige. Dette initiativet var imidlertid ikke tilknyttet kraftoverføringsnettet, og det er derfor vanlig å regne ledningen Nea–Järpströmmen (satt i drift i 1960) som den første ordinære norske kraftutvekslingen med utlandet.

Kontroverser 
I 2013 søkte Statnett om konsesjon for å bygge to nye, store, og lange kraftkabler til Storbritannia og Tyskland. I debatten som fulgte fikk Statnett støtte fra NHO som mente Norge burde bli «Europas grønne batteri».. De planlagte kablene fikk kritikk fra Andreas C. Halse som mente de nye utenlandskablene, som finansieres av strømkundene gjennom nettleie, ville føre til høyere norske strømpriser. Senere har planene om enda en stor utenlandskabel skapt debatt; i 2018 søkte NorthConnect om konsesjon. 

Debatten om strømkabler til utlandet følger ofte etablerte skillelinjer i norsk politikk. De som støtter norsk EU-medlemskap, som Høyre, Arbeiderpartiet, Venstre og store aviser som VG, Aftenposten og Dagbladet støtter også bygging av utenlandskabler. På den andre siden står Rødt, deler av fagbevegelsen, og alternative medier. SV, Senterpartiet, og FrP har beveget seg fra å være generelt positive til utenlandskabler til å bli skeptikere.

I næringslivet er de som bruker mye strøm ofte skeptiske til utenlandskabler, mens de som produserer strøm ønsker flere utenlandskabler. Investor Øystein Stray Spetalen har vært svært kritisk til bygging av utenlandskabler da han mener tilgang til rimelig energi er et konkurransefortrinn for norsk industri. Tilsvarende har Oluf Ulseth – tidligere direktør i Statkraft, leder av NHO-foreningen Energi Norge, og statssekretrær på statsministerens kontor – vært en tydelig stemme for bygging av flere utenlandskabler. Det samme gjelder Tom Nysted som tidligere var konsernsjef i Agder Energi.

I 2022 fant Lofoten Krigsminnemuseum et tysk propagandamagasin fra 1941 som viser planer om utenlandskabler, til forveksling lik utenlandskablene som senere er bygget.

Oversikt linjer

Referanser

Eksterne lenker 

 «Slik endte vi med 17 strømlinjer til utlandet», fra Teknisk ukeblad

Elektrisk energioverføring
Energi i Norge
IFK Värnamo

IFK Värnamo er en svensk fotballklubb fra byen Värnamo. Klubben ble dannet i 1912.

Den 1. november 2021 rykket de for første gang opp til Allsvenskan.

Spillerstall 
Oppdatert 9. april 2022.

Utlånte spillere

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Sverige
Fotballag etablert i 1912
1912 i Sverige
MS «Hordagut»

MS «Hordagut» er en norsk diesel-elektrisk brønnbåt bygget i 2020 ved Fitjar Mekaniske Verksted som byggenummer 44. Skipet ble levert til Hordalaks AS i januar 2021. Skipet har en lengde på 82,90 meter og en bredde på 18,00 meter. MS «Hordagut» har kapasitet for å frakte 500 tonn levende fisk. Dette blir rundt 420 tonn sløyd fisk, som tilsvarer 21 vogntog med fisk. Fartøyet er utstyrt med renseanlegg, som reduserer NOx utslipp med opptil 80 %. Skipet betjener primært oppdrettsanlegg på Vestlandet for Blom Fiskeoppdrett, Kobbevik & Furuholmen Oppdrett, Fremskridt laks, Fylkesnes Fisk og Engesund Fiskeoppdrett. MS «Hordagut» har en toppfart på 12 knop.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Digital omvisning av skipet

Skip fra 2021
Skip bygget ved Fitjar Mekaniske Verksted
Norske brønnbåter
Artikler i sjøfart-prosjektet
Verden

[[Fil:The Earth seen from Apollo 17.jpg|thumb|"Den blå juvel" – fotografi av jorden, tatt fra Apollo 17.]]

Verden er et alminnelig navn for hele menneskets sivilisasjon, spesifikt menneskets erfaring, historie – eller det menneskelige grunnlag generelt, verden rundt, f.eks. overalt på jorden.

I filosofisk sammenheng kan verden referere til:
hele det fysiske univers
en ontologisk verden (se verdens avsløring; :en:World disclosure).

I en teologisk sammenheng, refererer verden alminneligvis til det materielle eller den blasfemiske sfære, i motsetning til den himmelske, spirituelle, transcendente eller hellige. "Verdens undergang" refererer til scenarier av avslutningen på menneskets historie, ofte i religiøse sammenhenger.

Med verdenshistorie forstås alminneligvis den større geopolitiske utvikling de siste ca. 5 000 år, fra de første sivilisasjoner til nå.

Verdens befolkning er summen av alle menneskets populasjoner til enhver tid; tilsvarende er verdens økonomi summen av alle verdens lands økonomier, især i globaliseringssammenhenger. Med termer som verdensmesterskap, brutto verdensprodukt, verdens flagg osv. er også underforstått kombinasjonen av alle dagens suverene stater.

I begreper som verdensreligion, verdensspråk og verdenskrig forstås verden som det internasjonale eller det interkontinentale virkefelt, hvilket ikke nødvendigvis innebærer deltagelse av hele verden.

I begreper som verdenskart og verdens klima anvendes verden i en betydning som er løsrevet fra menneskets kultur eller sivilisasjon, da det her menes den fysiske planet Jorden.

 Etymologi og anvendelse 
Det danske ord verden kommer fra gammeldansk werdhen, wæræld, wærild, wærælde, oldnordisk verǫld oldengelsk weorold, gammelsaksisk werold, er en sammensetning af wær, som betyr "mand/ægtefælle" – og old "(tids)alder" – som derfor omtrent betyr "menneskealder" eller "menneskets tidsalder".

Det korresponderende ordet i latin  er mundus, bokstavelig "rent, elegant", i seg selv et lånord oversatt fra gresk cosmos "ordentlig arrangert". Mens det germanske ord avspeiler en mytologisk tanke av "menneskets domene" (sammenlign med Midgard), formentlig som motsetning til den guddommelige sfære på den ene side – og på den annen side underverdenens Ktoniske gudesfære, avspeiler den gresk-latinske term en skapelsestanke som en handling, som etablerer orden ut af kaos.

'Verden' skjelner hele planeten eller populasjonen fra hvert enkelt land eller region: Verdens anliggender vedrører ikke kun et sted, men til hele verden – og verdenshistorien er innenfor historie det som undersøker hendelser ut fra en global (i motsetning til en nasjonal eller regional) synsvinkel. På den annen side refererer jorden'' til planeten som et fysisk hele – og skjelner jorden fra andre planeter og fysiske objekter.

Se også 
 Globus
 Universet
 Verdens lands befolkningstetthet

Kilder

Eksterne lenker 

Jorden
Earota

Earota er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 

Små til middelsstore, avlange, brunlige kortvinger. Beina er slanke og ikke spesielt lange, føttene har fire ledd på frambeina, fem på mellom- og bakbeina. Hodet er stort og rundet med middelsstore fasettøyne, antennene noe lenger enn hode + pronotum, litt spoleformede. Pronotum er ovalt, noe bredere enn langt, dekkvingene jevnbrede, noe lengre enn pronotum. Bakkroppen er nokså jevnbred.

Levevis 
Som andre kortvinger er de rovdyr som lever av andre små leddyr. I likhet med mange andre småkortvinger kan de finnes på skogbunnen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Holarktis, men mangler i det nordlige Europa.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Geostibini 
 Slekten Earota Mulsant & Rey, 1873
 Earota babai (K.Sawada, 1989)
 Earota dentata (Bernhauer, 1906)
 Earota koreana (Paśnik, 2001)
 Earota reyi (Kiesenwetter, 1850)

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1873
Metadeinopsis

Metadeinopsis er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små til middelsstore (3,5-5 millimeter), ganske brede, mørke kortvinger. Antennene er svært tynne, også maksillepalpene er lange og tynne. Kroppen har kraftig mikroskulptur og virker ganske matt. Ellers kjennes slekten hovedsakelig igjen på munndelenes form.

Levevis 
Disse artene lever på fuktige steder, som myrer, sumper og bredden av ferskvann. Der kan de finnes mellom mose og råtnende plantedeler.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Colombia, Fransk Guyana, Ecuador, Peru, Brasil og Paraguay).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Gymnusini Heer, 1839
 Slekten Metadeinopsis Klimaszewski, 1979
 Metadeinopsis balli Klimaszewski & Genier, 1985
 Metadeinopsis brunnea Klimaszewski, 1979
 Metadeinopsis ferox Ashe, 2002
 Metadeinopsis longicornis (Sharp, 1876)
 Metadeinopsis matthewsi (Sharp, 1876)

Referanser

Eksterne lenker 
 Tree of life - Metadeinopsis 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1979
Euryusa

Euryusa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende  
Forholdsvis små (gjerne 2-4 millimeter lange), middels slanke kortvinger, kroppen nokså jevnbred. På farge er de ofte rødlige eller brunlige. Hodet er ganske bredt med nokså små fasettøyne. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider og hjørner. Dekkvingene er forholdsvis korte og har bakkanten tydelig innbuktet innenfor bakhjørnene. Føttene er fire-leddete.

Levevis 
Euryusa-artene er knyttet til maur, de nordlige artene gjerne til slekten jordmaur (Lasius).

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Palearktis.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Homalotini Heer, 1839
 Slekten Euryusa Erichson, 1837
 Euryusa aliena Cameron, 1945
 Euryusa anatolica Assing, 2002
 Euryusa brachelytra Kiesenwetter, 1851
 Euryusa castanoptera Kraatz, 1856
 Euryusa cerrutii Bernhauer, 1940
 Euryusa coarctata Märkel, 1844
 Euryusa hagai Maruyama & Miyake, 2003
 Euryusa inaequabilis Maruyama & Hlaváč, 2002
 Euryusa minor Maruyama & Hlaváč, 2002
 Euryusa optabilis Heer, 1839
 Euryusa pipitzi (Eppelsheim, 1887)
 Euryusa sinuata Erichson, 1837
 Euryusa submaculata Maruyama & Hlaváč, 2002

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr.

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1837
Agrate Conturbia

Agrate Conturbia er en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia. Byen har  innbyggere (2018). Agrate Conturbia grenser til kommunene Bogogno, Borgo Ticino, Divignano, Gattico-Veruno, Mezzomerico og Suno.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i provinsen Novara
Byer i Piemonte
Microlia

Microlia er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende 
Nokså små (ca. 2 millimeter), gjerne litt brede, rødlige eller brunlige kortvinger.

Levevis 
Denne slekten skiller seg fra de fleste andre kortvinger ved at artene lever av pollen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den Nye verden og i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Hoplandriini  Casey, 1910
 Understammen Platandriina
 Slekten Microlia Casey, 1910
 Microlia amici Bortoluzzi & Caron, 2016
 Microlia apiciniger (Lea, 1912)
 Microlia australis (Cameron, 1943)
 Microlia azteca (Casey, 1911)
 Microlia daveyi (Lea, 1910)
 Microlia infuscaticornis (Lea, 1910)
 Microlia machadoi Bortoluzzi, Caron & Silveira, 2016
 Microlia meticola (Casey, 1911)
 Microlia panamensis Gusarov, 2002
 Microlia pentamera Gusarov, 2002
 Microlia rufotestacea (Cameron, 1923)
 Microlia silacea (Erichson, 1839)
 Microlia tasmaniensis (Lea, 1910)
 Microlia tetramera Gusarov, 2002

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over notdamerikanske insekter 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1910
Cryptocompsus

Cryptocompsus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende 
Små, smale, mørke kortvinger, dekkvingene gjerne lysere. Antennene er 11-leddete og middels lange. Hodet er ganske stort med nokså små fasettøyne. Pronotum er rundet, ikke bredere enn hodet. Dekkvingene er rundede, bakkroppen nokså jevnbred, beina middels lange.

Levevis 
Disse små billene lever på fuktige steder, som myrer og bredden av elver og innsjøer.

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Argentina.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Hygronomini C.G. Thomson, 1859 
 Understammen Saphoglossina
 Slekten Cryptocompsus Lynch Arribalzaga, 1884 
 Cryptocompsus venustus Lynch Arribalzaga, 1884

Referanser

Eksterne lenker 
 

}

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1884
Argentinas insekter

ceb:Cryptocompsus
Microtachyporus

Microtachyporus er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, to av dem er funnet i Norge.

Utseende 
Ganske små (ca. 1 millimeter), korte og trinne kortvinger, kroppen fint hårete. Kroppen er nærmest dråpeformet og ganske blank, gjerne rødbrun. Antennene er temmelig korte, de tre ytterste leddene er større enn de løvrige og danner en løs klubbe.
Beina er tynne.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Hypocyphtini Laporte de Castelnau, 1835
 Slekten Microtachyporus Oke, 1933
 Microtachyporus imbricatus Oke, 1933
 Microtachyporus linearis Oke, 1933

Referanser

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Microtachyporus 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1933
Australias insekter
Sovesofa

En sovesofa er et kombinasjonsmøbel som vanligvis består av en sofa hvor sitteområdet kan trekkes eller brettes ut for å danne en seng man kan sove på. Soveområdet kan for eksempel være en metallramme eller uttrekkbar treramme med en tynn madrass.

Noen sovesofaer er kortere enn vanlige senger, men viktig at den er lang nok til personen som skal sove der. Madrassen er ofte enten en fjær- eller skummadrass, og er ofte litt tynnere enn en vanlig madrass, for eksempel halvparten så tykk.

Se også 
 Nedfellbar seng
 Uttrekkbar seng

Senger
Nedfellbar seng

En nedfellbar seng, også kalt veggseng eller skapseng, er en type sammenleggbar seng som er hengslet i den ene enden slik at den kan lagres vertikalt mot en vegg eller inni et skap. Det ansees av og til som et kombinasjonsmøbel av et skap og en seng.

I likhet med uttrekkbare senger brukes nedfellbare senger for å spare plass på steder med lite gulvareal, for eksempel i små hus, leiligheter, hoteller, bobiler eller sovesaler. Nedfellbare senger kan for eksempel vippes inn i et eget innebygd avlukke (eget rom), eller være en del av et et kombinasjonsmøbel med skap i tverrenden og en eller to dører.

Historie 
Et patent på en nedfellbar seng ble søkt om rundt år 1900 i USA av den irske immigranten William Lawrence Murphy (1876–1957). Over en årrekke deretter søkte han om og fikk en rekke patenter, og sengetypen ble kjent som Murphy bed i USA.

I 1989 dømte det amerikanske rettsvesenet at Murphy bed hadde blitt et degenerert varemerke.

Tidlig på 2010-tallet fikk nedfellbare senger en oppsving i popularitet i USA på grunn av at mange hadde økonomiske utfordringer og måtte flytte tilbake til foreldrene sine eller valgte å kjøpe mindre boliger.

Farer 
Ved dårlig sikring eller feil bruk kan en nedfellbar seng falle på personer. Det har også vært eksempler på at personer har blitt funnet kvalt inni en nedfellbar seng etter at sengen har vippet tilbake med personen inni, eksempelvis med en full mann i 1982 og to kvinner i en feilmontert seng i 2005. I 2014 var det en rettssak hvor det ble påstått at en mann hadde dødd på grunn av en nedfellbar seng.

I populærkulturen 
Nedfellbare senger har blitt brukt i mange komiske scener i gamle filmer, inkludert stumfilmer, og forårsaker da ofte skade eller frustrasjon, eller brukes til å skjule en hemmelig gjest.

Se også 
 Sovesofa
 Sovevogn
 Uttrekkbar seng

Referanser 

Senger
Jølstra kraftverk

Jølstra kraftverk er et vannkraftverk ved Førde i Sunnfjord kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 132 meter i Jølstra. Kraftverket er bygget i fjell ved Moskog.

Det er installert to francisturbiner på 18 MW og 44 MW. Samlet effekt er 62 MW. Årsproduksjon er 252 GWh (sammen med Stakaldefossen).

Stakaldefossen kraftverk har utnyttet en del av fallet på strekningen. Det vil nå etter at Jølstra kraftverk er satt i drift kun ta flomtoppene.

Utbyggingsselskapet Jølstra Kraft DA eies av SFE Produksjon AS og BKK (tidligere Sunnfjord Energi AS er nå(2019) fusjonert med BKK).

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Eksterne lenker
 

Vannkraftverk i Vestland
Byggverk i Sunnfjord
Kraftverk etablert i 2021
BKK
SFE
Baeostethus

Baeostethus er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende 
Små til middelsstore (gjerne ca. 5 millimeter), avlange kortvinger. Et fellestrekk ved de fleste er at dekkvingene er ganske små, vanligvis bare halvparten så lange som pronotum, og flygevinger mangler. Hodet er ofte forholdsvis stort.

Levevis 
Artene lever i fjæra, der de gjerne kryper rundt langs kanten av fjærepytter.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra de subantartktiske øyene i New Zealand (Aucklandøyene, Antipodeøyene og Campbelløyene).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Liparocephalini Fenyes, 1918
 Slekten Baeostethus Broun, 1909
 Baeostethus chiltoni Broun, 1909

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1909
New Zealands insekter

ceb:Baeostethus
American Silver Eagle

American Silver Eagle er en amerikanskt bullionmynt i sølv som har vært i produksjon siden 1986. Det er en del av "American Eagle Coin Program" og har en verdi på 1$, men metallverdien er mye større.

Design 
Designet på myntens advers ble hentet fra "Walking Liberty"-designet av Adolph A. Weinman, som opprinnelig hadde blitt brukt på halvdollarmynten i USA fra 1916 til 1947. Dette fordi dette ikoniske designen hadde vært svært godt likt av publikum. På adversen er det innskrevet pregeåret eller utstedelsen, ordet LIBERTY (frihet) og uttrykket IN GOD WE TRUST (vi stoler på Gud). Mindre endringer av adversen ble fortatt i 2021. 

Den nydesignede reversen fra og med 2021 ble designet av Emily Damstra og viser en ørn som lander på en gren. På adversen finner man også innskriftene UNITED STATES OF AMERICA, 1 OZ. FINE SILVER ~ ONE DOLLAR, og E PLURIBUS UNUM, samt myntemerket hvis aktuelt. Fra 1986 til 2021 var reversen designet av John Mercanti og fremstilte en heraldisk ørn bak et skjold; ørnen holder en olivengren i sine høyre klør og piler i sine venstre. Skjoldet gjenspeiler USAs segl, over ørnen er det tretten femtakkede stjerner som representerer de tretten første koloniene. Innskriftene var det samme som på de nye.

Se også 
 American Eagle bullion mynt

Kilder 

USAs mynter
Sølvmynter