Per Teodor Cleve

Per Teodor Cleve (født 10. februar 1840 i Stockholm, død 18. juni 1905 i Uppsala) var en svensk kjemiker og geolog, kjent for å ha funnet grunnstoffene holmium og thulium i 1879.

Liv og virke

Bakgrunn 
Per Teodor Cleve var sønn av bymegleren og grosshandleren Fredrik Teodor Cleve og dennes hustru Ulrika Sophia Glansberg. Slekten var kommet til Sverige fra Tyskland på 1760-tallet med kantoren og bokhandleren F.A. Cleve, Per Cleves farfars far. Per Cleve ble i 1858 student ved Uppsala universitet.

Karriere
Han ble i 1860 amanuensis ved universitetets mineralikabinett, i 1863 filosofie doktor, og samme år dosent i organisk kjemi. I 1870 ble han adjunkt ved Teknologiska institutet i Stockholm og var 1874–1905 professor i kjemi i Uppsala.

Innen kjemien utførte han undersøkelser vedrørende ammoniakaliske krom- og platinaforeninger og over naftalinderivat, publisert i Vetenskapsakademiens og Vetenskapssocieteten i Uppsalas publikasjoner. Hans forskningsresultater angående naftalinderivatene fikk grunnleggende betydning for kjennskapen til en del tjærefargestoffer. Mest betydelige var hans mange og omfattende undersøkelser av de sjeldne jordartsmetaller. Han oppdaget grunnstoffene holmium og thulium i 1879. Han var også, sammen med Abraham Langlet, den første til å bestemme grunnstoffet heliums atomvekt.

I geologisk hensikt foretok Cleve i 1868–1869 som letterstedtsk stipendiat en reise til Nord-Amerika og Vestindia, og han utarbeidet et geologisk kart over de nordøstre Antillene, hvis geologi han beskrev i arbeidet On the Geology of the North-Eastern West India Islands (1872, i Vetenskapsakademiens handlingar).

Allerede i studenttiden hengav han seg ivrig til studiet av ferskvannsalgene, utgav artikler og  monografier om desmidiacéer, zygnemacéer og i særdeleshet over diatomacéer. Ved mikroskopisk undersøkelse av de fossile diatomacéene i nordtyske, danske, finske og svenske avleiringer skapte han en metode for fastleggelse av de postglasiale avlagringenes natur og alder. Studiet av de pelagiske diatomacéene førte ham inn på oseanografiens område, og fra 1893 søkte han gjennom studiet av samtlige planktonorganismer å sikre metoder for å utrede sirkulasjonen i verdenshavene.

Cleve ble i 1871 medlem av den svenske Vetenskapsakademien, i 1875 av Vetenskapssocieteten i Uppsala, i 1880 av det danske og i 1892 av det norske vitenselskapet, dessuten i 1882 av Fysiografiska sällskapet i Lund. Han ble æresmedlem av Royal Microscopical Society i 1879, av Chemical Society i 1883 av Royal Institution i London i 1904. Han mottok i 1894 av Royal Society Davymedaljen og ble kreert i 1891 til juris æresdoktor i Glasgow. Han var 1900–1905 ordfører i Vetenskapsakademiens nobelkomité for kjemi. Etter ham oppkalte Adolf Erik Nordenskiöld mineralet cleveitt.

I 1874 giftet han seg med forfatteren Alma Öhbom med hvem han fikk døtrene Astrid Cleve, Agnes Cleve ogf Célie Brunius.

Per Teodor Cleve ligger begravet på Uppsala gamla kyrkogård.

Bibliografi 
 Lärobok i kemi (tre bind, 1872-75; nytt opplag av bind 1, 1877, og av bind 2, 1888)
 Om stenkol (i "Ur vår tids forskning", 1872; andre opplag 1874)
 Om korallerna (i "Ur vår tids forskning", 1873)
 Kort lärobok i oorganisk och organisk kemi för begynnare (1874; fjärde omarbetade upplagan "Lärobok i kemiens grunder", 1899)
 Kemiskt handlexikon (1883)
 Qvalitativ kemisk analys (1885; tredje upplagan 1900)
 Carl Wilhelm Scheele (minnesskrift, 1886)
 A Treatise on the Phytoplankton (1897)
 The Seasonal Distribution of Atlantic Plankton Organisms (1901)
 Les variations annuelles de l'eau de surface de l'ocean atlantique (1901, sammen med G. Ekman och O. Pettersson)

Referanser

Kilder

Videre lesning

Eksterne lenker 
 Cleve, Per Teodor i Nordisk familjebok, 1904–1926.

Svenske kjemikere
Mineraloger
Alumni fra Uppsala universitet
Personer fra Stockholm
Fødsler i 1840
Dødsfall i 1905