alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vøyenbrua

Vøyenbrua er ei bru over Akerselva på Sagene i Oslo. Brua ble oppført i 1950 og er således ei av de nyeste bruene over Akerselva. Den knytter sammen Marcus Thranes gate og Griffenfeldts gate, som begge inngår i Ring 2 i Oslo.

Før Vøyenbrua ble bygget, var det ei lita gangbru noen meter lenger ned. Den har navnet etter gården Vøyen som lå på vestsiden av elva her. Navnet Vøyen kommer fra norrønt vað - vín, som betyr «gressletta ved vadestedet», noe som har sin bakgrunn i at dette er et grunt område av Akerselva, hvor det før i tiden var lett for folk å komme seg over.

Vøyenbrua er også holdeplass for Flybussekspressen.

Se også 
 Liste over broer i Norge
 Liste over broer i Norge etter lengde

Eksterne lenker 
 
 

Broer over Akerselva
Veier på Sagene (strøk)
1950 i Norge
Broer åpnet i 1950
Kulturminner i bydel Sagene
Oslos samferdselshistorie
Eileen Way

Eileen Mabel E. Way (født 2. september 1911 i Surrey i England, død 16. juni 1994 i Canterbury i Kent i England) var en skuespillerinne som spilte i mange filmer og TV-produksjoner fra 1930-tallet.

Way spilte i Doctor Who-historiene An Unearthly Child og The Creature from the Pit så vel som i filmen Daleks - Invasion Earth 2150 AD fra 1966. Hun spilte også i Poldark II, Russell T. Davies' barneserie Century Falls og episoder av Inspektør Morse, Bergerac og Ripping Yarns.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Skuespillere i Doctor Who
Personer fra Surrey
Peder Udnæs

Sverre Peder Gabriel Udnæs (født 1971) er norsk manus- og tekstforfatter. Han har bidratt med tekst på en rekke tv-programmer på NRK, som spenner fra dramaserier som Offshore til humorprogrammer som Nytt på nytt. Han har også bidratt med tekst til sceneoppsetninger og radioprogram som Hallo i uken.

Han har, sammen med Elisabeth Botterli og Knut Nærum, utgitt bøkene Madonna-gåten (2005) og Løsningen på Madonna-gåten (2006). Begge bøkene er en parodi på den kjente boka Da Vinci-koden.

Udnæs har universitetsutdannelse innen historie og sosialantropologi.

Bibliografi 
 Madonna-gåten, Cappelen, 2005
 Løsningen på Madonna-gåten, Cappelen, 2006
 Nytt på nytt, året i vitser, NRK Aktivum, 2007
 Berlinerparodiene, CappelenDamm, 2008
 Busemannen, CappelenDamm, 2013
 En statsministers dagbok, CappelenDamm, 2016

TV 
 Nytt på nytt, NRK 1
Melk, TV3 og Viaplay
 Verdens beste SFO, NRK Super
 Offshore, NRK
 Soria Moria, NRK
 Direkte lykke, NRK U
 Da Kork kom til bygda, NRK 1
 Borettslaget, sesong 1, NRK 1
 Hege og Holmen, NRK 1
 Melonas, NRK 1
 NRK Alltid moro, NRK 1
 Egentlig - NRK 1
 Brille, NRK1 og TVNorge

Radio 
 Hallo i uken, NRK P2

Scene 
 «Hurra for Andersen»,  Latter, tekst, 2004
 «Vi er i hundre», Dizzie Showteater, 2005
 «Teppefall», Den norske opera, libretto avslutningsforestilling, 2007
 «Litt av en mann»(Rune Andersen/ Espen Beranek Holm), Latter, 2010
 «Jula varer helt til påske», Asker kulturhus, premiere jul 2016

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi (på :forfatterne bak)

Norske humorister
Norske manusforfattere
Sandetunnelen

Sandetunnelen er en tunnel på fylkesvei 572 i Bremanger kommune i Vestland. Tunnelen er 632 meter lang, og går i en 90 graders sving mellom Svelgen i sør og Sande i vest. På nedsiden av tunnelen ligger smelteverket Elkem Bremanger.

Se også 
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Vestland
Veier i Bremanger
Tunneler åpnet i 1967
Terry Walsh (skuespiller)

Terry Walsh (født 5. mai 1939, død 21. april 2002 i London i England) var en britisk skuespiller og stuntmann, som bidro mye til britisk TV og film, spesielt i 1970-årene. Han jobbet som stand-in for blant andre Michael Caine, Jon Pertwee og David Warner.

Walsh er kanskje mest kjent for sine bidrag til science fiction-serien Doctor Who. Han hadde i alt 22 krediterte og ukrediterte opptredener i serien, fra 1966 til 1979. Han var også stunt-koordinator på TV-serien Robin of Sherwood, hvor han fant opp tre sverdbevegelser som deretter ble standard innen både TV og film. De ble kjent som Robin Hood 1, 2 og 3.

Walsh var også med i The Sandbaggers, Tales of the Unexpected, Z-Cars, Space: 1999, Dixon of Dock Green og Softly, Softly.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Skuespillere i Doctor Who
Personer fra London
Stuntmenn
Furumåler

Furumåler (Bupalus piniaria (Linnaeus, 1758))  er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae).

Furumåler er vanlig i skog i hele det sørlige Norge nord til grensen av Nordland. Den er utbredt i Europa og Asia.

Utseende 
Hannen og hunnen er litt ulike i utseende, hunnen har lysere vinger enn hannen. Hunnens vinger er okergule, vanligvis med et noen mørkere tverrlinjer, samt en bred, svart spiss i framvingen.  Hannens vinger er mer svartbrune med et større gulaktig eller hvitt felt i midten. Vingespennet er ca. 25-35 millimeter.

Hannens følehorn er kam-formet, mens hunnen har tråd-formet.

De unge larvene er helt blågrønne. Hodet og føttene er grønne.  I eldre stadier framtrer det lyse lengdelinjer langs kroppen.  Larven ligner en barnål, noe som gir den god kamuflasje.

Levevis 
Furumåleren flyr i slutten av juni og i begynnelsen av juli.  Hunnen legger vanligvis sine egg på eldre furunåler, og helst i toppen av trærne, og et angrep begynner gjerne der.  Flere egg legges i en enkel rad på den konkave siden av barnålene. Den unge nyklekte larven spiser på den ene siden av nålen. Når larven har blitt større begynner den ofte i spissen på nålen og spiser.  Det blir bare stående igjen en midtstreng. Fordi midtstrengen står igjen tåler treet bedre et kraftig angrep.

Før forpuppingen er larvene 25-30 millimeter lang. Utvokste larver søker ned i skogbunnen. Ofte slipper de seg ned via en spinntråd. Puppestadiet er nede i skogbunnen. Furumåleren overvintrer som puppe.

Skadedyr 
Furumåler har opptrådt som skadedyr, med masseutbrudd. Det er ikke kjent noen masseutbrudd av furumåler i Norge.  Men det har flere ganger vært alvorlig masseutbrudd flere steder i Europa.

Systematisk inndeling 

 sommerfugler (Lepidoptera)
 gruppe Heteroneura 
 gruppe storsommerfugler
 gruppe / overfamilie målere  (Geometroidea) 
 familie egentlige målere  (Geometridae) 
 delgruppe Ennominae, – 561 europeiske arter.
 slekten Bupalus
 Bupalus piniaria (Linnaeus, 1758)

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 www.skogforsk.no/skogskade/ Skog og landskap – Om skadedyr på planter og trær tilknyttet skogen.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Ennominae
Skadedyr
Sommerfugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Stikkelsbærpraktmåler

Stikkelsbærpraktmåler (Abraxas grossulariata (Linnaeus, 1758))  er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae).

Stikkelsbærpraktmåler finnes langs kysten av det sørlige Norge nord til grensen av Møre og Romsdal. Den er utbredt i Europa.

Utseende 
En ganske stor (vingespenn 40 – 48 mm), slank måler, brokete farget i hvitt, svart og gult. Brystet er gult på sidene, svart i midten, bakkroppen gul med svarte flekker. Forvingene har vanligvis hvit grunnfarge, med en rekke store, runde svarte flekker langs ytterkanten, et gult tverrbånd i den ytre delen som er kantet med en reklke svarte flekker på hver side, noen svarte flekker litt innenfor midten og noen ved roten. Vingeroten er gul. Bakvingen er hvit med svarte flekker som vanligvis er noe mindre enn de på forvingen. Det er kjent en rekke til dels ganske sterkt avvikende fargevarianter av denne arten. Disse er gjerne svært sjeldne i naturen, men man kan avle dem fram i fangenskap, noe som tidligere var svært populært blant samlere.

Larven er farget omtrent som den voksne sommerfuglen, hvit med svarte og gule flekker. Den har en rødlig sidestripe og spredte, korte, mørke børster.

Levevis 
Målere tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der målerens indre og ytre organer endres.
Stikkelsbærpraktmåleren lever i hager og parker. Larvene kan finnes på rips, stikkelsbær, solbær, hagtorn, hassel og andre busker. De voksne målerne flyr om natten i juli – august og kommer gjerne til lys.

Skadedyr 
Stikkelsbærpraktmåler legger egg og har utviklingen av larver på stikkelsbær, hagerips og solbær, og er regnes derfor som skadedyr. Det er imidlertid sjelden at den forekommer så tallrikt i Norge at skadene blir betydelige.

Systematisk inndeling 

 sommerfugler (Lepidoptera)
 gruppe Heteroneura 
 gruppe storsommerfugler
 gruppe / overfamilie målere  (Geometroidea) 
 familie egentlige målere  (Geometridae) 
 delgruppe Ennominae, – 561 europeiske arter.
 slekten Abraxas – to arter i Norge.
 Stikkelsbærpraktmåler (Abraxas grossulariata (Linnaeus, 1758))
 Almepraktmåler (Abraxas sylvata (Scopoli, 1763))

Referanser

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Ennominae
Skadedyr
Sommerfugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Fagermåler

Fagermåler (Apeira syringaria (Linnaeus, 1758)) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne karakteristiske arten finnes i det sørlige-østlige Norge vest til Vest-Agder. Den er utbredt i Europa. Men arten er sjelden og hadde rødlistestaus R på den forrige Norsk rødliste for arter.
Fagermåler har ikke lenger rødlistestatus etter den nye Rødlisten 2006

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 38– 42 mm), kraftig, rødbrun eller gulbrun måler. Den kjennes lett på at den i hvile holder forvingen delvis opprullet slik at forkanten blir konkav. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Forvingens spiss er litt utrrukket til en spiss vinkel, ytterkanten svakt flikete. Forvingen har to hvite og ett brunt tverrbånd, alle ganske smale. Nær vingespissen har den er hvitkantet, brun flekk. Bakvingen har ett hvitt og ett brunt tverrbånd, det hvite med noen små, svarte prikker. Larven er meget karakteristisk. Den er gulbrun og fint hårete (de aller fleste andre målerlarver er nakne). Den holder som oftest kroppen i en stilling som en Ω (omega). På det femte og sjette kroppsleddet er det kjegleformede utvekster på ryggen, på det sjuende leddet er disse utvekstene lange og fingeraktige.

Levevis 
Målere tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der målerens indre og ytre organer endres. Fagermålerens larver lever på leddved (Lonicera xylosteum), svartleddved (Lonicera nigra), ask (Fraxinus), liguster (Ligustrum), syrin (Syringa vulgaris) og snøbær (Symphoricarpos). De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni–juli.

Systematisk inndeling 

 sommerfugler (Lepidoptera)
 gruppe Heteroneura 
 gruppe storsommerfugler
 gruppe / overfamilie målere  (Geometroidea) 
 familie egentlige målere  (Geometridae) 
 delgruppe Ennominae, – 561 europeiske arter.
 slekten Apeira – en norsk art.
 Fagermåler (Apeira syringaria (Linnaeus, 1758))

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
  Kristins sommerfugler-fagermåler 
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Ennominae
Sommerfugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Aglapsvik

Aglapsvik er ei lita bygd ved Malangen lengst nord på Lenvikhalvøya i Troms. Stedet ligger i Senja kommune, 35 km nord for Finnsnes, og har fått navnet sitt etter fjellet Aglapen. Bygda ligger ved fylkesvei 263 og har mindre enn 50 bosatte. Aglapsvik har postadresse 9300 Finnsnes og ligger i Kårvik skolekrets. Aglapsvik har daglige bussavganger til Finnsnes. Tennskjær, som ligger fire kilometer lenger nordøst, har dessuten hurtigbåtforbindelse med Tromsø 5 dager i uka.

Det er et relativt nybygget grendehus og dessuten et populært friluftsområde i tilknytning til den flotte sandstranda i Sørvika, like ved.

Referanser 

Bygder og grender i Troms og Finnmark
Bosetninger i Senja kommune
Bjørn Moe

Bjørn Moe (født 19. mars 1945) er en norsk musikkpedagog og kordirigent, mest kjent som dirigent for Nidarosdomens Guttekor fra 1973. Moe arbeider som førsteamanuensis i kirkemusikk og musikkteori ved institutt for musikk ved NTNU, ved siden av arbeidet i koret. 

Han begynte selv i koret som aspirant da han var åtte år. Han sang i koret 1953-1973, og var tidligere dirigent Ludvig Nielsens assistent 1965-73. Fra 1973 har han selv dirigert koret. Gjennom mer en 40 år har Bjørn med godt humør i kombinasjon med imponerende kunnskap og erfaring innen både musikk og pedagogikk, gradvis bygget opp koret til dagens høye nivå.

Moe mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 2002. Sammen med koret mottok han også Sør-Trøndelag fylkes kulturpris i 2002.

Moe mottok i 2020 Korprisen, som deles ut av Norges Korforbund.

Referanser

Eksterne lenker  

Norske dirigenter
Kongens fortjenstmedalje i gull
Norske musikkpedagoger
Fødsler i 1945
Cripplegate

Cripplegate var en av åtte porter i Londons bymur, og lå der det store boligkomplekset Barbican ligger i dag.

Navnet kommer enten fra det angelsaksiske ordet for tunnel (crepel) eller fra krøplingene som tagg i området. I middelalderen fantes også et hospital for vanføre i nærheten av porten.

Cripplegate ble revet i 1760 for å gi rom for den økende trafikken inn og ut av byen. I dag lever navnet videre i kirka St Giles Cripplegate og som navn på en av valgkretsene til Corporation of London.

City of London
Liste over FN-dager

De forente nasjoners internasjonale dager (eller FN-dager) er markeringsdager der De forente nasjoner eller organisasjoner i FN-systemet  ønsker å rette spesiell oppmerksomhet mot forskjellige temaer og problemområder i verden.

Per november 2020 fantes det 172 FN-dager.

Listen

Fotnoter

Referanser

Eksterne lenker 
  International Days, via De forente nasjoner
 FN-dager, via FN-sambandet

 
FN-dager, Liste over
US Open 1968 (tennis)

US Open 1968 i tennis ble spilt på gress i Forest Hills i New York mellom 29. august og 8. september.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

US Open (tennis)
Tennis i 1968
Sport i USA i 1968
US Open 1969 (tennis)

US Open 1969 i tennis ble spilt på gress i Forest Hills i New York mellom 28. august og 7. september.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

US Open (tennis)
Tennis i 1969
1969 i USA
US Open 1970 (tennis)

US Open 1970 i tennis ble spilt på gress i Forest Hills i New York mellom 2. og 13. september.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

US Open (tennis)
Tennis i 1970
Guildhall (London)

Guildhall er en bygning i City of London, like ved Bank og Monument undergrunnsstasjoner. I over 800 år har Guildhall tjent som sete for City of Londons bystyre, Corporation of London. Navnet kommer fra det gammelengelske geld («penger»), fordi Guildhall var stedet som krevde inn skatter og oppbevarte skattepenger. 

Dagens bygning er bygd over hvelvene av en tidligere guildhall fra middelalderen, som igjen var bygd på tuftene av et romersk amfiteater – Britannias største. Den eldste delen av dagens Guildhall er steinbygningen fra 1411, som var det eneste som overlevde bybrannen i 1666. En omfattende restaurering og ombygning ble foretatt i 1866 ved arkitekten Horace Jones. Guildhall fikk store skader under den tyske bombinga av London i desember 1940. I 1954 var bygningen slik den framstår i dag ferdig restaurert, ved arkitekten Giles Gilbert Scott.

I tidligere tider ble Guildhall også brukt til rettssaker, og mange berømte engelskmenn fikk sin dom her – blant annet dikteren Henry Howard, Gunpowder-konspiratøren Henry Garnet, samt Lady Jane Grey og ektemannen Lord Guildford Dudley.

På slutten av 1800-tallet hadde den nye, folkevalgte forsamlinga for Stor-London, London County Council, møtene sine i Guildhall. Dette flytta i 1922 til County Hall. Guildhall brukes i dag mest i seremonielle sammenhenger, etter at Corporation of London flytta kontorene sine til moderne bygninger like ved. Den britiske litteraturprisen Booker-prisen deles ut i Guildhall. I 1990-åra åpna Guildhall Art Gallery, og bygningen huser også Clockmakers' Museum og et offentlig bibliotek som har spesialisert seg på litteratur og medier om London.

Eksterne lenker
 
 Corporation of Londons hjemmeside

Byggverk i City of London
Rådhus
Etableringer i 1411
1411 i England
Byggverk fullført i 1440
US Open 1971 (tennis)

US Open 1971 i tennis ble spilt på gress i Forest Hills i New York mellom 1. og 12. september.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

US Open (tennis)
Tennis i 1971
US Open 1972 (tennis)

US Open 1972 i tennis ble spilt på gress i Forest Hills i New York mellom 28. august og 10. september.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

US Open (tennis)
Tennis i 1972
Trysilfjellet

Trysilfjellet er et fjell vest for Innbygda i Trysil kommune i Innlandet. Det har en høyde på  meter over havet.

På Trysilfjellet er Norges største skianlegg med 29 skiheiser og 65 nedfarter på til sammen 70 km. På  ligger skianleggets høyeste løypedel. På  ligger anleggets øverste heis, Toppekspressen, hvor også lokalradioen i Trysil og Engerdal, TrysilRadioen har sin hovedsender på FM 103,7 MHz. Anleggets største fallhøyde er på 685 meter.

Trysilfjellet er oppdelt i 2 områder, Trysil Turistsenter og Trysil Høyfjellssenter. Trysil Turistsenter ligger kun to kilometer fra Trysil sentrum, og herfra går det to 6-seters stolheiser opp til skianlegget. Trysil Høyfjellssenter på Fagertoppen, ligger i skiområdet Fageråsen oppe på høyfjellet, 10 kilometer fra Trysil sentrum. Fagertoppen, som er litt mindre, er perfekt for småbarnsfamilier. Den bratteste bakken er Eksperten i Høgegga med opp til 45 grader helling.

Trysilfjellet ligger 210 kilometer eller om lag 2,5 timers bilkjøring fra Oslo.

Se også
 Liste over norske alpinanlegg
 Trysilfjellet (skisenter)

Fotnoter

Referanser

Eksterne lenker
 Trysil kommune
 Trysilfjellet – Norges største skianlegg
 Trysil resort
 Diskuter Trysil på Fagertoppen Forum

Alpinanlegg i Norge
Fjell i Trysil
Idrettsanlegg i Innlandet
Fjell over 1000 meter
Petter Johnsen Ertzgaard

Petter Johnsen Ertzgaard (født 13. august 1784 i Stjørdal, død 7. februar 1848 i Stjørdal) var en norsk gårdbruker, underoffiser og politiker.

Han var eidsvollmann i 1814, valgt til Riksforsamlingen som 2. representant fra Throndhjemske Dragoncorps. Han tilhørte det unionistiske mindretallet, men deltok ikke selv aktivt i debattene. 

Ertzgaard tjenestegjorde som underoffiser i Det Strindenske Kompani 1807–1817, og deltok som furer under felttoget i Jämtland i 1809. Han hadde grad av kvartermester da han møtte på Eidsvoll i 1814. Fra 1816 var han gårdbruker på Ersgard, et underbruk av Værnes gård, og virket også som godsbestyrer. Han var gift og hadde flere barn, deriblant sønnen Johan Ertzgaard, som var to ganger ordfører i Nedre Stjørdal.

Ertzgaard var valgmann for Stjørdal prestegjeld ved alle stortingsvalg mellom 1814 og 1845. Ertzgaard var selv stortingsmann for Nordre Trondhjems amt (Nord-Trøndelag) 1830–1835, i 1830 etter et valg som ble karakterisert som en «bondeseier». Statsborgeren skrev om Ertzgaard og hans likesinnede at «deres Stemmegivning røbede, at de var velsindede og at Grundsætninger vare liberale». Som stortingsmann stemte Ertzgaard blant annet, som en av få bønder, imot Halvor Christensens forslag om fast avisporto. Ertzgaard var medlem av Stortingets militærkomité i begge sine perioder på Stortinget. Han var venn av stortingsmann John Neergaard, og bidro med det som var skrevet på selbudialekt i den såkalte Ola-boka, egentlig En Odelsmanns Tanker om Norges nærværende Forfatning.

I 1833 skrev Statsborgeren at Ertzgaard hadde blitt «en gammel sløv Mand.» I Stjørdal ser man ut til å ha hatt en annen oppfatning, og Ertzgaard satt i bygdekommisjonen før han ble valgt til medlem av det første herredsstyret i Stjørdal etter innføringen av formannskapslovene av 1837. Han var varaordfører 1838–1839 og forlikskommissær. Han var lenge også medhjelper i Værnes kirke.

Det er reist en bauta over Ertzgaard på Værnes kirkegård.

Ertzgaard overtok farsgården Ersgard i 1815. Tunet på gården stammer fra midten av 1700-tallet. I dag består låna som i 1814, men den er siden forlenget østover. I dag driver etterkommerne etter eidsvollsmannen gårdsturisme på Ersgard.

Referanser

Litteratur 
 Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet 1814–1914 (1914), B. 1 D. 1 : Biografier A-K digital utgave side 225
 Løkken, Hans Olav: Stjørdalens krønike, bind II.
 Kolbein Dahle: Petter Johnsen Ertzgaard og garden Ersgard i Stjørdal, i Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014 s. 463-465. ISBN 978-82-02-44564-5
 Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814

Eksterne lenker 
 
 
 Petter Johnsen Ertzgaard på Eidsvoll 1814

Eidsvollsmenn
Stortingsrepresentanter for Nord-Trøndelag
Stortingsrepresentanter 1830–1832
Stortingsrepresentanter 1833–1835
Lokalpolitikere i Stjørdal
Norske bønder
Offiserer i Hæren (Norge)
Personer fra Stjørdal kommune
US Open 1973 (tennis)

US Open 1973 i tennis ble spilt på gress i Forest Hills i New York mellom 27. august og 9. september.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

US Open (tennis)
Tennis i 1973
Forsvarsminister

Forsvarsministeren er ministeren som er ansvarlig for landets forsvar. Rollen som forsvarsminister blir av den grunn ofte sett på som en viktig statsrådpost. Forsvarsministeren leder vanligvis et forsvarsdepartement.

I mange nasjoner er det en meget sterk konvensjon at forsvarsministeren er en sivil person. Dette fremmer på mange måter den sivile kontrollen av militæret. I enkelte mindre demokratiske land er forsvarsministeren ofte en offiser i uniform, og det er ikke uvanlig at personen også innehar rollen som øverstbefalende over de væpnede styrker.

Referanser

Politiske beskjeftigelser
Ministertitler
Militærvesen