alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Regensburg

Regensburg (latin:  Castra Regina: festningen ved Regen – fra 179 e. Kr. en romersk militærleir for en legion) er en kretsfri by i den østre delen av delstaten Bayern i Tyskland. Den ligger ved elven Donau ca. 100 km nord for München. Fra 2006 er gamlebyen i Regensburg og bydelen Stadtamhof på Donaus venstre bredd, oppført på UNESCOs liste over verdensarven. Steinerne Brücke er Tysklands eldste steinbro.

I skriftlige kilder nevnes stedet som et romersk kastell omkring år 80. Regensburg var fra 1245 en fri riksstad og fra 1663 til 1806 var byen det permanente setet for Det tysk-romerske rikes riksdag. Byens historiske kjerne er fremdeles stort sett intakt, til tross for bombeangrep mot Messerschmitt-fabrikken i nærheten av byen under krigen. Det ble grunnlagt et universitet her i 1962. Main-Donaukanalen ble oppført mellom 1960 og 1992.

Regensburg er sete for det romersk-katolske Regensburg bispedømme med blant annet de berømte Regensburger Domspatzen. Her finnes også fyrstehuset Thurn und Taxis og et av Europas største bebodde slott, Schloss Thurn und Taxis. Pave Benedikt XVI var professor ved byens universitet mellom 1969 og 1977.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Bayern
 
Byer ved Donau
Verdensarven i Tyskland
Historiske stater og riker i Europa
Etableringer i 1245
Stater og territorier etablert i 1240-årene
Stater og territorier opphørt i 1803
James Earl Jones

James Earl Jones (født Todd Jones 17. januar 1931 i Arkbutla i Mississippi) er en amerikansk Emmy- og Tony-belønnet skuespiller. Han vokste opp i Dublin i Michigan. Han er kjent for sin tordnende, dype basstemme (basso profondo). Jones var som barn plaget med stamming og unngikk å snakke inntil en lærer på videregående skole hjalp ham å kontrollere stammingen ved å fremføre dikt. Han antas å ha den mest kjente og gjenkjennelige stemmene i film og TV.

Jones' første rolle var i filmen Dr. Strangelove i 1964. Han har senere blant annet bidratt med stemme til en god del filmer, blant annet stemmen til Darth Vader i Star Wars-filmene, Mufasa i Løvenes konge, en god del gjestestemmer i Simpsons, Conan the Barbarian og CNN-introen «This Is CNN» og fortellerstemme i andre fjernsynsprogrammer og dokumentarer.

I 1997 hadde Jones en gjesterolle i tre episoder av serien Homicide: Drapsavsnittet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Stemmeskuespillere fra USA
Gjesteskuespillere i Simpsons
Skuespillere i Star Wars
Emmy-vinnere
Grammy Award-vinnere
Oscar-vinnere
Tony Award-vinnere
Personer fra Tate County i Mississippi
Personer fra Jackson
Lille

Lille (nederlandsk: Rijsel) er en by i det nordlige Frankrike. Den er hovedstad i departementet Nord og regionen Hauts-de-France og ligger nær grensen til Belgia. Sammen med Roubaix, Tourcoing og forstedene utgjør Lille det fjerde største sammenhengende urbane området i Frankrike, regner man med belgiske byer – blant annet Kortrijk – er storbyområde på cirka 1,7 mill.

Historie 
En legende setter tidspunktet for byens grunnlegging til 600-tallet, første kildeomtale er fra 1066. Navnet kommer fra insula or l'Isla som reflekterer det tidligere myrområde, der Lille var sannsynligvis en øy. Lille var i middelalderen hovedby i grevskapet Flandern som var et av de rikeste områder i Europa på grunn av sin produksjon av tekstiler. Området falt via arv til Burgund (1369) og på 1400-tallet hadde byen en befolkning på omtrent 25.000. Etter at den nordlige delen av Burgund falt til Habsburg (1477) ble Lille en del av de spanske Nederlandene.

Kong Ludvig XIV av Frankrike førte noen erobringskriger, blant annet mot de spanske Nederlandene 1667–1668. I forløpet ble Lille beleiret og måtte kapitulere (25. september 1667). Spania måtte fratre området til Frankrike. Franskmennene sikret erobringen med en av datidens Europas største festninger i Lille. Den motsto ikke erobringsforsøk under den spanske arvefølgekrigen 1708, men i freden i Utrecht fikk Frankrike beholde Lille (1713).

Under industrialiseringen var gruvedrift (kull) og fortsatt tekstilindustri viktig. Lille var den første franske byen som fikk en sosialistisk borgermester i 1896 (Gustave Delory). Under både første og andre verdenskrig kom byen under tysk okkupasjon.

Kultur 
På grunn av tilhørigheten til Flandern var fransk og nederlandsk sidestilt og det franske og nederlandske navnet er like gamle. Byen ble fransk på 1700-tallet. Lille har et stort universitet overført fra Douai i 1808 og et av de viktigste kunstmuseer i Europa med flamske, nederlandske, franske og spanske mesterverk.

Lille var av EU erklært som europeisk kulturhovedstad sammen med den italienske byen Genova i 2004. Lille er hjemby til fotballaget Lille OSC. T-banen i Lille var verdens første førerløse t-bane, også kalt people mover.

Utdannelse 

 Université Lille Nord de France er det største og eldste (opprettet 1562) universitet i Lille.
 E-Artsup er et fransk ekspertinstitutt
 EDHEC Business School
 École pour l'informatique et les nouvelles technologies er et fransk ekspertinstitutt
 École Centrale de Lille er et fransk ingeniørinstitutt.
 IÉSEG School of Management
 ESME Sudria  er et fransk ingeniørinstitutt.
 SKEMA Business School

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Kommunedata INSEE
 Turistbyrå Lille
 Kunstmuseet: Palais des Beaux Arts Lille
 Lille Kulturhovedstad Europa 2004
 École Centrale de Lille

 
Kommuner i Nord
NetBSD

NetBSD er et fritt og åpent Unix-liknende operativsystem. Det nedstammer fra Berkeley Software Distribution (BSD), som igjen var et derivat av forsknings-Unix. BSD ble utviklet ved University of California, Berkeley.

Som den første Berkeley Software Distribution-varianten ble systemet formelt lansert som versjon 0.8 i mai 1993.

Under mottoet «Of course it runs NetBSD» kan systemet kjøres på over 58 forskjellige datamaskinarkitekturer. Samtlige versjoner er bygd fra samme kildekode, noe som gjør det mulig å tilby et tilnærmet eksakt likt operativsystem for et stort antall datamaskiner.

NetBSD leveres med en egen, tredjeparts programvarepakke (ports), the NetBSD Packages Collection (pkgsrc), som består av over 4 000 forskjellige programmer. Dette gjør det mulig å installere programvaren ved å gå til riktig mappe og skrive «make install». Programmet blir da hentet, pakket ut, konfigurert, kompilert og installert på en enkel måte, som samtidig gjør det like enkelt å fjerne programmet i ettertid. Ferdigkompilert programvare for de forskjellige plattformene tilbys også.

Som et resultat av systemets fleksibilitet tilbys også pkgsrc for andre unix-varianter som Linux, FreeBSD, OpenBSD, Solaris, macOS mfl.

NetBSD er et registrert varemerke for The NetBSD foundation.

Eksterne lenker
 
 NetBSD 4.0 installasjonsvideo

 
Operativsystemer lansert i 1993
My Lai-massakren

Mỹ Lai-massakren var en massakre av sivile sørvietnamesere under Vietnamkrigen, begått av amerikanske soldater tilhørende Kompani C i 1. bataljon, 20. infanteriregiment, 11. brigade, 23. infanteridivisjon, under ledelse av troppsjef sekondløytnant William Calley, den 16. mars 1968. Totalt ble mellom 347 og 504 mennesker, hovedsakelig eldre, kvinner og barn, drept av de amerikanske styrkene. Mange ble i tillegg torturert og voldtatt.

Ifølge USAs armé ble 347 mennesker drept, men det er i dette tallet bare medregnet det som skjedde i bygda My Lai, og ikke det som skjedde i nabobygda My Khe. Ifølge Vietnams folkehær ble 504 drept – i både My Khe og My Lai. Ofre fra My Khe er ofte inkludert som tilhørende My Lai-massakren.

Massakren ble stoppet av et amerikansk helikopter som landet mellom de amerikanske soldatene og de gjenværende vietnamesiske sivilistene. Helikopterpiloten Hugh Thompson jr. gav de amerikanske soldatene et ultimatum om å stoppe massakren eller bli beskutt fra helikopteret, der skytterne Spc. Lawrence Colburn og Spc. Glenn Andreotta satt klar bak hver sine mitraljøser. Helikopterbesetningen reddet på denne måten minst elleve liv.

30 år senere ble de tre gitt medaljen Soldier's Medal, hærens høyeste utmerkelse for «mot ikke tilknyttet direkte strid med fienden». USA forsøkte først å dekke over saken, men da verdenspressen fikk kjennskap til massakren, eksploderte skandalen. My Lai ble for mange et symbol på amerikanske overgrep i Vietnam. En amerikansk offiser sa senere at hver større enhet i Vietnam hadde sitt My Lai.

Den ansvarlige for massakren, løytnant William Calley, ble dømt til livsvarig fengsel for mord, men presidenten beordret ham løslatt to dager etter, i påvente av ankebehandlingen. Calley satt 3½ år i husarrest i militærbasen Fort Benning i Georgia, og ble deretter løslatt. Calley skyldte på sine overordnede, blant annet kaptein Ernest Medina, noe Medina benektet. De øvrige involverte soldatene var forlengst dimittert innen denne saken nådde offentlighetens lys, men av totalt 26 menn som ble siktet, var det bare Calley som ble dømt. Saken blir i dag referert til som Medina-standarden, noe som avklarer overordnedes ansvar for underordnedes handlinger, når de ikke kjenner til dem.

Dokumentar 
Massakren ble skildret i en den prisbelønnede britiske dokumentarfilmen Four Hours in My Lai fra 1989. Dokumentaren ble tildelt både en International Emmy Award og en BAFTA i sin klasse.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Special Report: Tiger Force (the scalping party) atrocities in My Lai
 Unit History of the 161st Assault Helicopter Company (som grep inn) 
 Webside om My Lai med personbiografier (på engelsk)
 Norsk side om My Lai massakren
 My Lai-massakren: Fire timer som sjokkerte en hel verden (TV 2, 2022)

Massakrer i Vietnam
My Lai
1968 i Vietnam
Wole Soyinka

Wole Soyinka (født 13. juli 1934) er en nigeriansk forfatter som fikk Nobelprisen i litteratur i 1986. Han er først og fremst dramatiker og teaterinstruktør, men har skrevet i mange sjangre. Han har sittet i husarrest i hjemlandet.

Utgivelser 
Poesi 
 Idanre and other Poems
 A Shuttle in the Crypt
 Mandelas Earth and other Poems

Skuespill 
 A Dance of the Forest
 The Lion and the Jewel
 The Road
 Kongis Harvest
 The Swamp Dwellers
 The Strong Breed
 Camwood on The Leaves
 The Jero Plays
 The Bacchae of Euripides
 Madmen and Specialists
 Death and the Kings Horseman
 A Play of Giants
 Opera Wonyosi

Romaner og memoarer 
 The Interpreters
 Season of Anomy
 The Man Died
 Ake, The years of Childhood
 Isara

Essayer 
 Art, Dialogue and Outrage

Norske oversettelser 
 «Telefonsamtalen», novelle, i Moderne afrikanske fortellere (Pax, 1971)
 Ake, en historie om en barndom
 Tolkene

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

  Wole Soyinka. All you want to know about.

Nigerianske forfattere
Engelskspråklige forfattere
Dramatikere
Romanforfattere
Lyrikere
Nobelprisvinnere (litteratur)
Personer fra Ogun State
Venuspassasjen, 2004

Venuspassasjen 2004 var en venuspassasje som fant sted 8. juni 2004. Det var den første av to parvise venuspassasjer, den andre i paret fant sted åtte år senere, 6. juni 2012. Den siste før denne skjedde 6. desember 1882.

Hvor den var synlig

Venuspassasjen den 8. juni 2004 var synlig i Europa, Asia og Afrika, mens Nord-Amerika fikk se slutten av den. Den vestre delen av Nord-Amerika fikk ikke se den i det hele tatt, heller ikke Hawaii eller New Zealand. Den var fullt synlig på formiddagen i Norge. De delene av verden hvor man kunne se passasjen vises på kartet.

Når den var synlig
Den følgende tabellen gir tider for forskjellige hendelser (henholdsvis for første kontakt, andre kontakt, midtpunktet, tredje kontakt og fjerde kontakt) i løpet av venuspassasjen den 8. juni 2004 for en hypotetisk observatør fra jordens sentrum. På grunn av parallaksen vil de faktiske tidene variere med så mye som ±7 minutter forskjellige steder på jorden.

Bilder

Eksterne lenker 
 Predictions for the 2004 Transit of Venus
 The Transit of Venus: Where to See It  
 Photos taken by BBC News readers
 Venus Transit 2004 Homepage at European Southern Observatory
 Venus Transit 2004 – Miami, FL, USA
 HM Nautical Almanac Office: 2004 Transit of Venus
 Astronomy Picture of the Day 2004 June 10 -- Transit closeup photo

Astronomiske fenomener
Hendelser i 2004
Artikler i astronomiprosjektet
Vitenskap i 2004
Lidingö kommune

Lidingö kommune er en kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. Kommunens administrasjonssenter ligger i Lidingö.

Lidingö inngår i storbyområdet rundt Stockholm (Stor-Stockholm).

Lidingöbanan (sporvognslinje 21) går fra Ropsten tunnelbanestasjon på Stockholmssiden (bydelen Hjorthagen) til Gåshaga på Lidingö (tettstedet Brevik).

Nest etter Stockholm har Lidingö høyest tetthet av ambassader og konsulater. Albania, Angola, Bahamas, Bolivia, El Salvador, Eritrea, Honduras, Iran, Kongo, Ukraina, Hviterussland og Zimbabwe har ambassade eller konsulat i kommunen. Dessuten har flere land sine ambassadørboliger på Lidingö.

Tettsteder
Lidingö kommune har tre tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.

Vennskapsbyer
Lidingö har tre vennskapsbyer:
 Lojo (fi: Lohja), Finland
 Alameda, California, USA
 Saldus, Latvia

Se også
Lilla Värtan
Stora Värtan

Referanser

Eksterne lenker
 Lidingö by

Kommuner i Stockholms län
La Spezia

Se også: Provinsen La Spezia

La Spezia er en by i Liguria i det nordlige Italia. Den er hovedstad i provinsen La Spezia. Byen er en av de større italienske militære og kommersielle havnebyer, og ligger mellom Genova og Pisa ved det tyrrhenske hav.

Den har ingen virkelig bemerkelsesverdig arkitektur, bortsett fra den moderne (ca. 1960) Cristo Re alla Spezia-katedralen og Lia kunstmuseum. La Spezia er en svært moderne by; nesten alle bygningene er oppført etter 1920.

La Spezia har blitt beskrevet som en hyggelig by med lite turister, og provinsen La Spezia inkluderer vakre steder som Lerici, Portovenere og Cinque Terre, alle beliggende ved La Spezia-bukten.

Statistikk 
 Kommunens areal: 51,39 km²
 Befolkning: 91.391 (2001)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Liguria
Kommuner i provinsen La Spezia
Den tyske høsten

Den tyske høsten (tysk: Deutscher Herbst) betegner komplekset av begivenheter som fulgte med bortføringen av den tyske arbeidsgiverpresidenten Hanns-Martin Schleyer og kapringen av Lufthansa-flyet «Landshut» høsten 1977. Hendelsene markerte en kulminasjon av flere år med venstreekstrem terror, kanskje først og fremst ledet an av Rote Armee Fraktion. Det var den største krise i Vest-Tyskland i etterkrigstiden.

Fra bortførelsen av Schleyer til den harde RAF-kjernens død i fengsel

Den 5. september 1977 ble arbeidsgiverpresident Hanns-Martin Schleyer overfalt på veien i Köln av en RAF-gruppe. Hans sjåfør, livvakt og to politimenn ble omgående skutt og drept, mens Schleyer ble bortført og skjult i et høyhus i Erftstadt-Liblar utenfor Köln. Han ble deretter tvunget til å appellere til den sosial-liberale regjeringen under Helmut Schmidt om å utveksle den fengslede «første generasjonen» av RAF-medlemmer mot ham.

Da regjeringen, i motsetning til ved bortføringen av Peter Lorenz to år tidligere, ikke ville gå med en utveksling, forsøkte RAFs forbundsfeller i PFLP (Kommando Martyr Halimeh) å øke presset ved å kapre Lufthansa-flyet «Landshut». Etter en lang ferd gjennom Middelhavet og den arabiske verden og drapet på flykapteinen Jürgen Schumann, landet flyet på lufthavnen i Mogadishu i det østafrikanske landet Somalia, hvor det ble stormet av tyske kommandosoldater. Alle gislene ble befridd, men av de fire terroristene (Zohair Youssif Akache alias kaptein Mahmud, Souhaila Andrawes, Riza Abbasi, Nadia Duaibes alias Shanaz Holun) overlevde bare Souhaila Andrawes.

Som reaksjon på dette ble Hanns-Martin Schleyer, som i mellomtiden var blitt bragt over Nederland til Belgia, skutt av sine kidnappere. Hans lik ble funnet om aftenen den 19. oktober i koffertrommet i en Audi 100 parkert i Rue Charles Peguy i grensebyen Mulhouse i Alsace.

Samtidig døde de fengslede RAF-terroristene Andreas Baader, Gudrun Ensslin og Jan-Carl Raspe i Stuttgart-Stammheim-fengselet. Deres medfange Irmgard Möller overlevde. Tyske myndigheter har hele tiden hevdet at det dreide seg om et koordinert masseselvmord. Konspirasjonsteoretikere på den ekstreme venstresiden har imidlertid påstått at fangene i virkeligheten ble drept av myndighetene. For å støtte denne teorien viser de til at RAF-fangene var adskilt fra kontakt med hverandre, og derfor angivelig vanskelig kunne planlegge dette sammen. Det er også stilt spørsmål om hvordan Baader fikk smuglet en pistol inn i høysikkerhetsfengselet og hvorfor han bare brukte den på seg selv. Möller, som overlevde, benekter også at det var snakk om selvmord, det er fra enkelte hold sådd tvil om hvordan hun var i stand til å stikke seg selv tre ganger så nær hjertet. Blant de fremste daværende kritikerne av den offisielle forklaringen var RAF-advokat Otto Schily, som senere ble sosialdemokratisk innenriksminister.

Som følge av begivenhetene «den tyske høsten» besluttet tyske myndigheter å aldri mer forhandle med terrorister.

Tyske høsten
Tyske høsten
Terrorisme
Røde Armé Fraksjon

he:18 באוקטובר 1977
Hjuksevelta

Hjuksevelta (også Hjukse og Hjuksebø) er et tettsted i Notodden kommune i Vestfold og Telemark. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger helt inntil Midt-Telemark kommune, på østsiden av Heddalsvatnet omtrent syv kilometer sør for kommunesenteret i Notodden sentrum. Hjuksevelta tilhørte frem til 2020 Sauherad kommune, men ble overført til Notodden i forbindelse med kommunereformen.

Den offentlige skolen på Hjuksebø skole ble vedtatt nedlagt 01.11.2012, men 18. august 2014 hadde Hjuksebø Montessoriskole første skoledag. Skolen er eid av bygdas innbyggere og tiltrekker seg elever fra både Notodden og bygdene rundt.

Innbyggerne på Hjuksebø føler seg kulturelt hjemme i Notodden kommune men hørte tidligere til Sauherad kommune. Det ble sendt søknad til departementet i 2013, som ble avvist, men i forbindelse med kommunereformen der Sauherad og Bø kommuner slår seg sammen, ble Hjuksebø overført til Notodden fra 01.01.2020.

Viktige institusjoner på Hjuksevelta er Eek Logistikk og friarealet ved Heddalsvatnet som brukes av et større omegn.

Jernbanebroen som går 65 meter over Hjukseelva, var en gang Skandinavias høyeste. Sørlandsbanen går forbi tettstedet, men stopper ikke lenger ved stasjonen (som ligger 3 km sør om tettstedet).

Den gammelnorske skrivemåten er Hiuxwbö.

Referanser 

Tettsteder i Vestfold og Telemark
Bosetninger i Notodden
Sauherad
Major

Major (av latin «større») er en militær grad for offiserer på mellomnivå, vanligvis rett over kaptein og rett under oberstløytnant.

Graden major oppsto på engelsk som et suffiks til visse militære stillinger, vanligvis for å indikere en høyere rang enn andre i samme stilling. Den vanligste bruken av ordet major i en grad, og den første som er registrert i det engelske språk, var i betegnelsen sersjantmajor (sergeant-major), nummer tre i kommandorekken i et regiment. I flere europeiske orlogsflåter ble major brukt i betegnelsen Pilot-Major for å angi et skips overordnede dekksoffiser til forskjell fra kapteinen, som ofte var en arméoffiser med lite maritim kunnskap, utnevnt for å lede skipets oppdrag.

Innen den engelske borgerkrigen var major blitt en egen grad og ble tildelt offiserer på middels nivå på slagmarken. Den ble mest brukt på offiserer som tjenestegjorde som adjutant for en høyere general. På 1800-tallet var major i bruk som egen grad i nesten alle armeer i den vestlige verden. Den utviklet seg raskt til en høyere stabsstilling og ble sett på som den første av felt- eller kommandogradene, til forskjell fra kaptein og under, som ble regnet som kompanigrader.

Majorgraden symboliseres med én stjerne mellom to striper som går kant i kant med klaffen.
I Norge brukes graden ofte for avdelingsledere (tidligere som skvadronssjefer i Luftforsvaret). Nå har kampflyskvadroner (331/332/338)ObLt som skvadronsjefer og Major som NK og sjef TACSTAN). Den tilsvarer orlogskaptein i Sjøforsvaret.

Se også
Militær grad
Sersjantmajor
Tamburmajor

Offisersgrader
Oberstløytnant

Oberstløytnant (av oberst og løytnant, «den øverstes stedfortreder») er en høyere offisersgrad som eksisterer i de fleste land i verden, plassert under oberst og over major. Graden brukes i hær og luftforsvar, men ikke i marine som har tilsvarende grader med andre betegnelser. På tysk betegnes graden som Oberstleutnant, på fransk som lieutenant-colonel og på engelsk som lieutenant colonel.

Danmark
I Forsvarets Sundhedstjeneste vil stabsleger av 2. grad bære oberstløytnants distinksjoner.

Flyvevåbnets leger, samlet kalt flyverlæger, bærer en såkalt flyverlægevinge på brystet. 

Hærens leger kan oftest ikke skilles fra de øvrige offiserene i Hæren, dog har legene ved utsendelse til blant annet Afghanistan, begynt å bære en rød snor med teksten «medical» under distinksjonen.

Norge

Graden innehas ofte av ledere for avdelinger på bataljonsnivå i Hæren og som stasjonssjefer i Luftforsvaret. En oberstløytnants grad symboliseres med to stjerner mellom to striper. Graden tilsvarer kommandørkaptein i Sjøforsvaret.

Referanser 

Offisersgrader
Canadian Bacon

Canadian Bacon (1995) er en satirisk slapstick-komedie, skrevet, regissert og produsert av Michael Moore. Filmen var en av de siste med nå avdøde John Candy.

Plottet 
Den amerikanske presidenten (Alan Alda) sliter med synkende meningsmålinger, og bestemmer seg for å gå til krig for å rette oppmerksomheten bort fra problemer innenriks. I og med at den kalde krigen er over, er det imidlertid få fiender igjen. Etter lang tids tenking, starter en massiv svertekampanje mot nabostaten Canada (everyone hates Canadians (alle hater kanadiere) der media blir brukt for å manipulere det amerikanske folket. Problemer oppstår imidlertid når den lokale sheriffen, «Bud B. Boomer» (John Candy) i en grenseby ved Niagra-fossen og assistenten «Honey» (Rhea Perlman) går til aksjon mot nabolandet.

Rollelisten 
 John Candy – Sheriff Bud B. Boomer
 Alan Alda – Den amerikanske presidenten
 Rhea Perlman – Deputy Honey
 Kevin Pollak – Stuart Smiley (Nasjonal sikkerhetsrådgiver)
 James Belushi – Charles Jackal (NBS-journalist)
 Dan Aykroyd – Canadisk trafikkpolitimann.

Sitater 
 There's a time to think, and a time to act. And this, gentlemen, is no time to think.
 Surrender pronto, or we'll level Toronto! 
 Here he is now. The man that a thin majority of you chose to be the president of the United States.
 It's time to turn off that war machine, and turn on our children.
 Canadians are always dreaming up a lotta ways to ruin our lives. The metric system, for the love of God! Celsius! Neil Young!
 I do have to fine you. That will be a thousand dollars Canadian, or 10 American dollars if you prefer.

Eksterne lenker 
 

Filmkomedier fra USA
Satiriske filmer
Filmer fra 1995
Engelskspråklige filmer
Oberst

Oberst (tysk, den øverste) er en offisersgrad.

Norge 
Mellom ca. 1975 og 1. desember 1997 var denne graden kjent som oberst II. Graden symboliseres med tre stjerner mellom to striper. Graden tilsvarer kommandør i Sjøforsvaret.

Colonel-in-Chief og Colonel of the Regiment  

Colonel-in-Chief og Colonel of the Regiment er betegnelser som benyttes i Storbritannia. Colonel-in-Chief er i hovedsak kongelige, både britiske og utenlandske, mens Colonel of the Regiment er offiserer, vanligvis med høyere grad (brigader, generalmajor osv.) men som i funksjon som Colonel of the Regiment benytter regimentets uniform og med obersts distinksjoner.

Referanser 

Offisersgrader