alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Jeanne Hoban

Jeanne May Hoban, etter ekteskapet også omtalt som Jeanne Moonesinghe (født 3. august 1924 i Gillingham i Kent i Storbritannia, død 18. april 1997 i Sri Lanka) var en britisk journalist, kommunist og trotskist som var aktiv i flere fagforeninger og i politikken på Sri Lanka. Hun var en av få radikale europeere som var bosatt på Sri Lanka på 1900-tallet.

Liv og virke

Bakgrunn 
Hennes far, major William Leo Hoban var en britisk bokser i fjærvekt-klassen og en tidligere soldat med irske røtter. Han var kroppsøvingsinstruktør i the British Army. Hennes mor, May Irene Free, var en forretningskvinne med delvis jødisk avstamming. I hennes familie var det mange militære. Familien flyttet mye, og Jeannes tidlige liv ble tilbrakt i en rekke militærleire. I 1936 ble hennes far utnevnt til instruktør ved Eton College, og familien bosatte seg derfor i Slough. Hoban ble utdannet ved Slough High School for jenter. Hun fikk opplæring i boksing og svømming og var dyktig i flere idrettsgrener.

Under andre verdenskrig ble Hoban en gang truffet av skudd fra maskinpistol fra et tysk Luftwaffe-fly. Etter krigen, i 1945, begynte hun å studere rettsvitenskap ved University College i London.

Politisk og sosialt engasjement
Hun ble medlem av the Communist Party of Great Britain (CPGB) i 1946. Der møtte hun sin fremtidige ektemann, Anil Moonesinghe. Hun sluttet seg til det revolusjonære kommunistpartiet (RCP) sammen med ektemannen, og Jeanne ble valgt til hovedstyret av denne grupperingen. Gruppen ble senere omdøpt til Socialist Workers Party (SWP). 

Hun giftet seg med Anil Moonesinghe i 1948 og de flyttet inn i en husbåt som de kalte for "Rød Oktober". Denne husbåten bygde de sammen på elven Themsen. Politisk gikk de da inn i Labour Party. 

Etter å ha gjort ferdig eksamen ved University College, studerte Hoban internasjonale lovverk ved London School of Economics. Hun fullførte ikke mastergradsstudiene, ettersom hun valgte å følge med ektemannen til Sri Lanka i 1952. 

På Sri Lanka arbeidet hun i fagforeningen Lanka Estate Workers Union, blant annet på plantasjer som dyrket te og gummi. Virksomheten hennes som fagforeningsmedlem og -forkjemper var svært upopulær blant britiske plantasjeeiere, og Hoban fryktet å bli arrestert og deportert og levde en tid i skjul. Hun unngikk deportasjon og begynte å arbeide som journalist i The Lake House group of newspapers. Der ble hun fra 1954 til 1959.

Referanser 

Britiske kommunister
Britiske journalister
Fødsler i 1924
Dødsfall i 1997
Personer fra distriktet Medway
Dmitrij Manuilskij

Dmitrij Zakharovitsj Manuilskij, russisk Дмитрий Захарович Мануильский, ukrainsk Дмитро Захарович Мануїльський - Dmytro Zakharovytsj Manujilskyj (født 3. oktober 1883 i Ukraina, død 22. februar 1959 i Kiev) var en ukrainsk og sovjetisk leder. I Sovjet-epoken satt han både i ledelsen av det ukrainske kommunistpartiet, det sovjetiske kommunistpartiet og Komintern.

Manuilskij studerte først ved universitetet i St. Petersburg, deretter i Paris. Han ble juridisk kandidat fra Sorbonne-universitetet i 1911.

Han ble kommunistparti-medlem i 1903. I 1918 ble han medlem av revolusjonskomiteen i Ukraina, senere ble han folkekommissær for landbruket der. I årene 1920–1923 var han medlem av politbyrået i det ukrainske kommunistpartiet, og i 1921–1922 hadde han vervet som førstesekretær.

I 1922–1952 var Manuilskij med i sentralkomiteen i det sovjetiske kommunistpartiet. Det første året var han vararepresentant, senere sentralkomitemedlem.

I 1922 begynte han sitt virke i Komintern. I 1924–1928 var han medlem av presidiet, 1928–1943 sekretær i eksekutivkomiteen.

Etter at Komintern ble oppløst var han igjen sentral i Ukraina. I årene 1944–1946 var han ukrainsk kommissær for utenrikssaker, i årene 1944–1953 visestatsminister. I 1949–1952 hadde han også en ny periode som medlem av politbyrået i det ukrainske kommunistpartiet.

Manuilskij publiserte en rekke verk om den politiske verdenssituasjonen og den kommunistiske bevegelsens rolle.

Bibliografi

Manuilskij på nordiske språk 
 Resultaterne af den Kommunistiske Internationales VII. Kongres. Beretning for Moskva og Leningrads Partiaktiv, September 1935. Arbejderforlaget, København 1936
 Den Internasjonale Situasjon. Beretning fra SUKP(b)s delegasjon i Den kommunistiske Internasjonales eksekutivkomite på SUKP(b)s 18. partikongress. Internasjonalt Arbeiderforlag. Oslo 1939.

Referanser

Kilder 
 Ådne Goplen: Manuilskij, Dmitrij S, Store norske leksikon, bnd 8. Kunnskapsforlaget (1980)
 Biographical dictionary of the Comintern, Branko M. Lazić, Milorad M. Drachkovitch (side 295) (Besøkt 8. april 2011)

Sovjetledere
Ukrainske politikere
Sovjetere fra andre verdenskrig
Personer fra Ternopil
Personer fra Kremenets
Eirik Kristoffersen

Eirik Johan Kristoffersen (født 3. april 1969 i Bjerkvik ved Narvik) er en norsk general som 17. august 2020 tiltrådte som Norges forsvarssjef.

Kristoffersen er den første forsvarssjefen siden andre verdenskrig som har kamperfaring. For sin innsats i Afghanistan har han blitt dekorert med Krigskorset med sverd, den høyest rangerte militære utmerkelsen i Norge.

Karriere  
Kristoffersen startet i 1988 sin karriere i Forsvaret ved Ingeniørvåpenets befalsskole. Etter utdannelsen tjenestegjorde han ved Ingeniørbataljonen i Brigade Nord, og hadde siden flere stillinger i Fjernoppklaringseskadronen. I 1999 tok han over som eskadronsjef for avdelingen.

I 2000 begynte han i Forsvarets spesialkommando/Hærens jegerkommando (FSK/HJK). Kristoffersen har tjenestegjort i Afghanistan i flere perioder, første gang i 2002 i Operasjon Anaconda. I 2003 og 2005 var han eskadronsjef, og i 2008 og 2009 tjenestegjorde han som operasjonsoffiser.

Kristoffersen var først nestkommanderende (2008–2010) og deretter sjef (2010–2014) for FSK/HJK. Da han i 2014 ble nestkommanderende i Forsvarets spesialstyrker, ble han etterfulgt av sin bror Frode Arnfinn Kristoffersen i sjef FSK/HJK-jobben. I 2014 fikk han Forsvarets likestillingspris for arbeidet med å rekruttere kvinner til Forsvarets spesialkommando.

I november 2017 overtok han jobben som sjef Heimevernet, og i august 2019 ble han utnevnt til sjef Hæren.

Kristoffersen ble i statsråd 12. mai 2020 forfremmet fra generalmajor til general, og samtidig utnevnt til forsvarssjef. Han etterfulgte Haakon Bruun-Hanssen 17. august 2020.

Utmerkelser 
Kristoffersen er en av de høyest dekorerte soldatene i aktiv tjeneste i Norge.  

Han er tildelt følgende dekorasjoner: 

 Krigskorset med sverd – overrekkelsen fant sted under en seremoni på Akershus festning 8. mai 2011. Under samme seremoni ble den samme medaljen også tildelt Trond André Bolle (post mortem) og Jørg Lian.
 Forsvarets hederskors
 Heimevernets fortjenstmedalje
 Forsvarsmedaljen med laurbærgren
 Forsvarsmedaljen med stjerne
 Forsvarets innsatsmedalje med rosett, konvertert fra Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner med laurbærgren i gull
 Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner med to stjerner
 Forsvarets operasjonsmedalje for Afghanistan med romertall Ⅴ
 Hærens vernedyktighetsmedalje med tre stjerner
 UNIFIL-medaljen
 NATO-medaljen for ISAF med 2-tall
 Det frivillige Skyttervesens hederstegn
 Brigadeveteranforbundets hederstegn
 Hjemmeværnets fortjensttegn
 Hemvärnets kungliga förtjänstmedalj i gull
 Det tyske Forbundsforvarets æreskors i gull
 Latviske spesialstyrkers æresmedalje, tredje grad
 Forsvarets medalje for skyting
 Forsvarets medalje for feltsport
 KNBLO-medaljen
 Navy Presidential Unit Citation
 Order of Saint Maurice; denne ordenen tildeles av National Infantry Association og Chief of Infantry i USA
 U.S. Army War College International Fellows Hall of Fame

Bibliografi

Referanser

Eksterne lenker 
 CV Eirik Kristoffersen 
 «En lagspiller får Norges høyeste utmerkelse», Intervju med NRK Nordland

Generaler i Hæren (Norge)
Norges forsvarssjefer
Krigskorset
Personer fra Narvik kommune
Idealgassloven

Idealgassloven er en matematisk modell som beskriver tilstanden i en «ideell gass», først formulert av Benoit Clapeyron i 1834.

Naturloven tar utgangspunkt i ideelle gasser, det vil si hypotetiske gasser bestående av like partikler uten masse og upåvirket av intermolekylære krefter.

Man tenker seg at molekylene i gassen kun støter sammen i elastiske støt, det vil si støt der ingen kinetisk energi går tapt. Dette gjør idealgassloven mest presis ved høye temperaturer (energi går ikke tapt under støt) eller ved lavt trykk internt i gassen, hva som fører til større distanser mellom molekylene.

Loven sier at i et system er forholdet mellom trykk, temperatur og volum alltid konstant:

pV = nRT

p = gassens trykk
V = gassens volum
n = stoffmende i mol
R = gasskonstanten
T = gassens temperatur

En enklere versjon kan sies å være den empiriske kombinerte gasslov:

pV/T = Konstant

Det vil si at dersom trykket eller volumet øker, må temperaturen øke tilsvarende for at forholdet holder seg konstant.

Referanser

Gasslover
Mitchell Watt

Mitchell Watt (født 25. mars 1988 i Bendigo) er en australsk lengdehopper. Han har flere australske mesterskap som ungdom, men forlot friidretten i fem år for drive med bl.a. australsk fotball og rugby, før han returnerte til friidrett i 2008, og ble med i VM i friidrett 2009. Med personlig rekord på 8,43 meter er han den australske lengdehopperen som har hoppet nest lengst, kun Jai Taurima har hoppet lenger (8,49).

Ungdom og junior 
Watt vant det australske mesterskapet flere ganger som ungdom; han vant U12-klassen i 1999, U12-klassen i 2000 og U14–klassen i 2001. I 2002 kom han på tredjeplass i U16-klassen. 

Hans bestenoteringer som ungdom var 6,42 m i 2001 og 6,98 m i 2002.

Senior 
Etter fem år borte fra friidrett, der han drev med australsk fotball og rugby, gjenopptok han friidrett med Gary Bourne som trener. Han kom på 8.-plass i det australske mesterskapet i 2008, med 7,33 m. 2009-sesongen startet bra, med 8,04 i et stevne i januar og 8,11 m ved World Athletics Tour-stevnet i Melbourne, kun slått av Fabrice Lapierre. I det australske mesterskapet i 2009 fikk han sølv. I juli satte han ny personlig rekord på 8,34 i Madrid Grand Prix, en rekord han slo senere samme måned, da han hoppet 8,43 i Rethymno i Hellas. 

Han ble tatt ut til VM i friidrett 2009 i Berlin. Her hoppet han 8,14 i kvalifiseringen, og 8,37 som beste hopp i finalen, og tok med det bronse bak Dwight Phillips og Godfrey Khotso Mokoena. 

Året etter deltok han i innendørs-VM i Doha. Her fikk han igjen bronse, denne gangen bak Fabrice Lapierre og Godfrey Khotso Mokoena. Samme år vant han Australia Cup, Brisbane Athletics Classic og Sydney Track Classic. Han deltok ikke i det australske mesterskapet i 2010 på grunn av skade, og han måtte også stå over Samveldelekene av samme årsak. Hans årsbeste i 2010 ble dermed 8,16, satt i Sydney Track Classic.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Australske lengdehoppere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Australia
Diamond League-vinnere
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Australia under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Personer fra Bendigo
James Kirkwood

James Kirkwood (født 22. februar 1875 i Grand Rapids, Michigan, død 24. august 1963 i Woodland Hills i California) var en amerikansk skuespiller og regissør.

Han debuterte på det store lerret i 1909 og han begynte å regissere sine egne filmer i 1912. I 1923 giftet han seg med skuespillerinnen Lila Lee og de hadde sønnen James Kirkwood junior som senere begynte som forfatter og vant en Pultizer-pris. Hans karriere som regissør sluttet i 1920, men han opptrådte som skuespiller til langt inn på 1950-tallet. Kirkwoods filmkarriere tok slutt etter mer enn to hundre filmer som spente over nesten et halvt århundre. Etter hans død i en alder av 88 år, ble han gravlagt ved den hellige Cross Cemetery i Culver City i California.

Filmografi 
 1909 - At the Altar
 1909 - Comata, the Sioux
 1909 - A Corner in Wheat
 1909 - The Day After
 1909 - The Renunciation
 1909 - The Road to the Heart
 1909 - The Red Man’s View
 1909 - Pippa Passes
 1909 - Nursing a Viper
 1909 - The Mended Lute
 1909 - The Lonely Villa
 1909 - The Little Darling
 1909 - The Death Disc: A Story of the Cromwellian Period
 1909 - Edgar Allan Poe
 1909 - Fools of Fate
 1909 - Getting Even
 1909 - The Gibson Goddess
 1909 - The Hessian Renegades
 1909 - In Little Italy
 1909 - In Old Kentucky
 1909 - His Lost Love
 1909 - Leather Stocking
 1910 - The Rocky Road
 1910 - The Modern Prodigal
 1910 - The Woman from Mellon’s
 1911 - Love in the Hills
 1912 - The New York Hat
 1913 - The House of Discord
 1914 - Behind the Scenes
 1914 - Cinderella
 1914 - Home, Sweet Home
 1914 - The Eagle’s Mate
 1915 - Gambier’s Advocate
 1915 - The Heart of Jennifer
 1916 - The Foundling
 1934 - Hired Wife

Referanser

Eksterne lenker 
 

Regissører fra USA
Skuespillere fra USA
Personer fra Grand Rapids
Phalacrognathus

Se systematisk inndeling

Phalacrognathus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.

Utseende 
Phalacrognathus muelleri er en ganske stor, svært blankt metallisk hjortebille. Den kan lugne på artene i slekten Lamprima men skiller seg fra disse blant annet på at pronotum er høyt hvelvet. Hannens kjever er forlengede, rette sett ovenfra, men sett fra siden er den markert oppoverøyde. Det er en skarp, oppoverrettet tann ved roten, og ytterst er de kraftig utvidet og gaffelaktig delt. Forleggene (protibiae) har kraftige tenner på yttersiden.

Levevis 
Larvene utvikler seg i soppangrepne, døde stammer av en rekke ulike trær.

Utbredelse 
Arten er bare funnet i regnskogsområdene i Queensland.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Lampriminae 
 Slekten Phalacrognathus W.J. MacLeay, 1885
 Phalacrognathus muelleri (W.J. MacLeay, 1885)

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over artene
 

Hjortebiller
Australias insekter
Dendroblax

Se systematisk inndeling

Dendroblax er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.

Utseende 
En ganske liten, noe bred, matt mørkbrun hjortebille. Hannens kjever er knapt forstørrede. Frambeinas legger (protibiae) har kraftige tenner på yttersiden. Kroppen er fint og ganske tett punktert. Pronotum er mye bredere enn langt, med rundede sider. Undersiden er kledt med lange, gule hår.

Levevis 
Lite er kjent om biologien til denne arten, til tross for at den ikke er sjelden. Det har blitt registrert at larvene kan ødelegge den nedgravde delen av telefonstolper. Dette kan tyde på at det normale levestedet for disse larvene er døde røtter av trær.

Utbredelse 
Arten lever på New Zealand, der den forekommer på begge de store øyene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Lampriminae 
 Slekten Dendroblax White, 1846
 Dendroblax earlii White, 1846

Kilder 
 Hosking, G.P. (1971) Dendroblax earlii (Coleoptera: Lucanidae) attacking telephone poles. New Zealand Entomologist 5: 78-79. 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bilder av arten
 

Hjortebiller
New Zealands insekter
Streptocerus

Se systematisk inndeling

Streptocerus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.

Utseende 
En middelsstor, svart hjortebille. Hannens kjever er moderat forstørret og sigdformede sett ovenfra, oppoverbøyde sett fra siden. Hodet og pronotum er matte og grovt punkterte, mens dekkvingene og beina er speilblanke.

Utbredelse 
Arten lever i Chile og Argentina.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Lampriminae 
 Slekten Streptocerus Fairmaire, 1850
 Streptocerus speciosus Fairmaire, 1850

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri over artene
  og  Bilder av Streptocerus speciosus

Hjortebiller
Argentinas insekter
Chiles insekter
Homolamprima

Se systematisk inndeling

Homolamprima er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.

Utseende 
En middelsstor (ca. 18 millimeter), svart hjortebille. Hannens kjever er knapt forstørrede. Oversiden er matt bronseaktig, undersiden glinsende blågrønt metallisk.

Utbredelse 
Arten lever i Australia der den er kjent fra Queensland og New South Wales.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Lampriminae 
 Slekten Homolamprima W.J. MacLeay, 1885
 Homolamprima crenulata W.J. MacLeay, 1885

Kilder 
 Macleay, W.J. 1885: Two new Australian Lucanidae. Proceedings of the Linnean Society of New South Wales, 10: 199–202.BHL
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri over artene

Hjortebiller
Australias insekter
Aesalus

Se systematisk inndeling

Aesalus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.

Utseende 
Nokså små og brede hjortebiller. Kroppen er oval sett ovenfra. Hannens kjever er ikke forstørrede og antennene ganske korte. På farge er de mørke, men kledt med fine skjell som kan danne fargeflekker. Beina er ganske korte.

Levevis 
Larvene utvikler seg i soppinfisert, død ved.

Utbredelse 
Slekten har de fleste av artene i Asia og Mellom-Amerika, i tillegg er det én art i Europa.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Aesalinae 
 Slekten Aesalus Fabricius, 1801
 Aesalus asiaticus Lewis, 1883 – Japan
 Aesalus himalayicus Kurosawa, 1985 – India og Nepal - nå ført til slekten Himaloaesalus
 Aesalus imanishii Inahara & Ratti, 1981 – Kina
 Aesalus javanus Krikken, 2008
 Aesalus neotropicalis Bates, 1889 – Mellom-Amerika, nå ført til slekten Trogellus
 Aesalus saburoi Araya, Tanaka & Bartolozzi, 1998
 Aesalus satoi Araya & Yoshitomi, 2003 - nå ført til slekten Himaloaesalus
 Aesalus scarabaeoides (Panzer, 1794) – Europa
 Aesalus sichuanensis Araya, Tanaka & Tanikado, 1995 – Sichuan
 Aesalus smithi Bates, 1889 – Mexico
 Aesalus trogoides Albers, 1883 – Mexico, nå ført til slekten Trogellus
 Aesalus ulanowskii Ganglbauer, 1887 – Kaukasus
 Aesalus zhejiangensis Huang & Bi, 2009 – Kina

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over artene
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1801
Mitophyllus

Se systematisk inndeling

Mitophyllus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.

Utseende 
Små, svarte hjortebiller. Hannens kjever er ikke forstørrede. Denne slekten kjennes lett på at de har spredte flekker av lyse, ofte gylne skjell spredt utover kroppen, de gir dermed et flekkete inntrykk.

Levevis 
Larvene lever i soppinfisert, død ved.

Utbredelse 
Alle artene lever på eller ved New Zealand. Én art er bare kjent fra Chatham Island, en annen er blant annet funnet på Kermadec Islands.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Aesalinae 
 Slekten Mitophyllus Parry, 1842
 Mitophyllus alboguttatus (Bates, 1867)
 Mitophyllus arcuatus Holloway, 2007
 Mitophyllus dispar (Sharp, 1882)
 Mitophyllus falcatus Holloway, 2007
 Mitophyllus foveolatus (Broun, 1880)
 Mitophyllus gibbosus (Broun, 1884)
 Mitophyllus insignis Broun, 1923
 Mitophyllus irroratus Parry, 1842
 Mitophyllus macrocerus (Broun, 1886)
 Mitophyllus parrianus Westwood, 1863
 Mitophyllus reflexus Broun, 1909
 Mitophyllus solox Holloway, 2007

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri over artene

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1843
New Zealands insekter
Ceratognathus

Se systematisk inndeling

Ceratognathus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.

Utseende 
Små, avlange, mørke hjortebiller. Kroppen er tett punktert, matt og mer eller mindre kledt med hårlignende skjell. Hannens kjever er ikke sterkt forstørrede, men kan ha en tann på yttersiden.

Levevis 
Larvene utvikler seg i soppinfisert død ved.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Nicaginae 
 Slekten Ceratognathus Westwood, 1838
 Ceratognathus abdominalis Parry, 1870
 Ceratognathus bitumulatus Carter, 1925
 Ceratognathus flabellatus Boileau, 1905
 Ceratognathus frenchi Blackburn, 1897
 Ceratognathus froggatti Blackburn, 1895
 Ceratognathus gilesi Blackburn, 1895
 Ceratognathus macrognathus Boileau, 1905
 Ceratognathus mentiferus Westwood, 1863
 Ceratognathus minutus Lea, 1929
 Ceratognathus niger Westwood, 1838
 Ceratognathus ocularis Carter, 1925
 Ceratognathus rufipennis Westwood, 1872
 Ceratognathus tasmanus Benesh, 1943
 Ceratognathus westwoodi Thomson, 1862

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri over artene

Hjortebiller
Australias insekter
Echinoaesalus

Se systematisk inndeling

Echinoaesalus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.

Utseende 
Små Ca. 5 millimeter), korte og brede, hvelvede hjortebiller. De ligner ikke mye på andre medlemmer i denne familien, men kan minne overflatisk om pillebiller (Byrrhidae). Antenner og bein er ganske korte, og hannens kjever er ikke forstørrede. Hodet kan foldes tett inntil forbrystet. Kroppen er mer eller mindre kledt med hårlignende skjell og er derfor ganske matt.

Levevis 
Larvene utvikler seg i død ved.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Thailand i vest til Sulawesi i øst.

Systematisk inndeling 
Slekten har nylig blitt delt opp i tre slekter .

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Aesalinae 
 Slekten Echinoaesalus Zelenka, 1993
 Echinoaesalus arayai Huang & Imura, 2011
 Echinoaesalus barriesi Zelenka, 1993
 Echinoaesalus chungi Huang & Chen, 2015
 Echinoaesalus dharma (Araya, Matsui, Nabhitabata & Panha, 1994)
 Echinoaesalus jaechi Zelenka, 1993
 Echinoaesalus matsuii (Araya, 1993)
 Echinoaesalus yongi (Araya, 1993)
 Slekten Strabaesalus Paulsen, 2018
 Strabaesalus borneoensis (Huang & Imura, 2011)
 Strabaesalus hidakai (Araya, Kon & Johbi, 1993)
 Strabaesalus schuhi (Zelenka, 1994)
 Slekten Zelenkaesalus Krikken, 2008 
 Zelenkaesalus cechovskyi (Huang, Imura & Wu, 2011)
 Zelenkaesalus gedeensis (Huang & Wu, 2011)
 Zelenkaesalus javanus (Krikken, 2008)
 Zelenkaesalus pazuzus Paulsen, 2018
 Zelenkaesalus sabahensis (Zelenka, 1994)
 Zelenkaesalus timidus (Krikken, 1975)

Referanser

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over artene
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1993
Sørøst-Asias insekter
Holloceratognathus

Se systematisk inndeling

Holloceratognathus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller.

Utseende 
Små, avlange, mer eller mindre sylindriske biller. De er matt svarte eller mørkbrune. Hannenes kjever er ikke forstørrede som hos mange andre hjortebiller.

Levevis 
Larvene til to av artene utvikler seg i soppinfisert død ved.
Den tredje, Holloceratognathus passaliformis, har larver som lever inne i tuene til visse maurarter.

Utbredelse 
Slekten finnes bare på New Zealand, men artene ser ut til å være vidt utbredte der.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien Aesalinae 
 Slekten Holloceratognathus Nikolaev, 1998
 Holloceratognathus cylindricus (Broun, 1895)
 Holloceratognathus helotoides (Thomson, 1862)
 Holloceratognathus passaliformes (Holloway, 1962)

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over artene
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1998
New Zealands insekter