alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Edvard Beyer

Edvard Freydar Beyer (født 6. oktober 1920 i Haugesund, død 10. november 2003) var professor i norsk litteratur ved Universitetet i Oslo fra 1958 til pensjonsalderen i 1990. 

Beyer var født i Haugesund, men vokste opp i Bergen, hvor hans far Harald Beyer, var det nye universitetets første professor i litteratur.

Hovedverket om Hans E. Kinck 
Edvard Beyer skrev sin doktoravhandling om Hans E. Kinck, Livsangst og livstro I (1956). Det var denne som gjorde ham kvalifisert til å overta det krevende og tradisjonsrike professoratet etter Francis Bull ved Universitetet i Oslo. Avhandlingen ble fulgt opp av et bind II som kom ut til hundreårsjubileet for Kincks fødsel i 1965. Med sine to bind omfatter avhandlingen hele Kincks enorme forfatterskap. Den inneholder inngående analyser av enkeltverk som blir drøftet fra ulike synsvinkler. I oversiktskapitler blir det gjort rede for stilen i dens mange avskygningere, og de lange linjer gjennom forfatterskapet blir trukket opp. Det foretas også perspektivrik litteraturhistorisk plassering og vurdering. Verket som helhet regnes som hovedverket om Kincks livsverk.

Referanser

Litteraturhistorieskriving 
Beyer skrev flere utgaver av Utsyn over norsk litteratur sammen med sin far. Han reviderte og supplerte farens ett-binds verk Norsk litteraturhistorie, og i de siste utgavene skrev han så mye nytt at han måtte sette seg selv inn som medforfatter. Norsk litteraturhistorie ved Harald og Edvard Beyer har i flere ti-år vært grunnbok i litteraturhistorie ved norske universitet og høgskoler. Beyer var dertil hovedredaktør for 6-bindsverket Norges litteraturhistorie (1975) og skrev selv ett og et halvt bind av 1800-tallets litteraturhistorie.

Forskning og formidling 
I 1980-årene ledet han prosjektet Norsk litteraturkritikks historie 1770–1940, hvor han har skrevet det meste av bind 1.

Han har redigert en utgave av Kincks samlede verker, og flere novelleantologier, blant annet første bind av den kanonaktige Perler i prosa. Han utga biografien Ibsen – The Man and his Work (1978) og skrev flere artikler om Ibsen i utenlandske fagtidsskrift.Han var redaktør for tidsskriftet Edda 1962–72, og ordfører i Rådet for humanistisk forskning under NAVF (1966–69).

Listen over hans publikasjoner, som finnes i festskriftet Forskning og formidling (1990), taler for seg selv. Den teller i alt 254 poster.

Tillitsverv 
Edvard Beyer ledet Norsk kulturråd i perioden 1978–84, og var i 16 år med i rådets fagutvalg for litteratur. 

Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1959 og av Det Kongelige Norske Videnskapers Selskap fra 1993. I 1997 ble han utnevnt til ridder 1. klasse av St. Olavs orden.

Eksterne lenker 

 Om Edvard Beyer, fra Norsk biografisk leksikon

Norske litteraturprofessorer
Professorer ved Universitetet i Oslo
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Medlemmer av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
St. Olavs Orden
Personer fra Haugesund kommune
Rodrigo Bertinotti

Rodrigo Bertinotti (født 27. mai 1886, død 8. april 1958) var en italiensk turner. 

Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det italienske laget som vant bronse i lagkonkurransen. Norge vant denne konkurransen, foran Danmark.

Eksterne lenker 
 

Italienske turnere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Italia
Medaljevinnere under Sommer-OL 1906
Nils H. Lerum

Nils Hansson Lerum (født 1878, død 1968) var, sammen med sin kone Kari Lerum, stifteren av husholdingskonsernet Lerum Fabrikker.

I 1905 startet de opp en liten landhandel i kjelleren sin i Luster. Landhandelen var blant annet mellomstopp for bær som skulle transporteres til Bergen, og innen 1909 hadde de bygd sitt første kommersielle saftpressehus.

Referanser 

Norske industrigründere
Næringsliv i Luster
Fødsler i 1878
Dødsfall i 1968
Ciro Civinini

Ciro Civinini (født 1882) var en italiensk turner. Han representerte klubben Francesco Ferruccio Pistoia. 

Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det italienske laget som vant bronse i lagkonkurransen. Norge vant denne konkurransen, foran Danmark.

Eksterne lenker 
 

Italienske turnere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1906
Gymnaster under Sommer-OL 1906
Deltakere for Italia under Sommer-OL 1906
Dødsår ikke oppgitt
Fødsler i 1882
Raffaello Giannoni

Raffaello Giannoni (født 1881) var en italiensk turner. Han representerte klubben Francesco Ferruccio Pistoia. 

Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det italienske laget som vant bronse i lagkonkurransen. Norge vant denne konkurransen, foran Danmark.

Eksterne lenker 
 

Italienske turnere
Dødsår ikke oppgitt
Medaljevinnere under Sommer-OL 1906
Fødsler i 1881
Azeglio Innocenti

Azeglio Innocenti (født 1886) var en italiensk turner. Han representerte klubben Francesco Ferruccio Pistoia. 

Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det italienske laget som vant bronse i lagkonkurransen. Norge vant denne konkurransen, foran Danmark.

Eksterne lenker 
 

Italienske turnere
Dødsår ikke oppgitt
Medaljevinnere under Sommer-OL 1906
Fødsler i 1886
Norske Reindriftsamers Landsforbund

Norske Reindriftsamers Landsforbund (nordsamisk Norgga Boazosápmelaččaid Riikkasearvi; sørsamisk Nøørjen Saemiej Rijhkesiebrie) er en nasjonal nærings- og interesseorganisasjon for reindriftssamer stiftet i 1947. NRL/NBR har forhandlingsrett med staten om den årlige reindriftsavtalen.

Formål
NRLs formål er å fremme reindriftsamenes interesser, økonomisk, faglig, sosialt og kulturelt.  Forbundet skal arbeide for samhold blant reindriftsamene og for at reindriftsamene skal styre utviklingen av næringen, slik at denne skjer på grunnlag av den sedvanemessige rettsoppfatning og de prinsipper reindriftsamenes næringsvirksomhet bygger på.

Ledere 
1947-1949 - Lars Danielsen (Sør-Trøndelag)
1949-1957 - Paul Danielsen (Sør-Trøndelag/Hedmark)
1957-1958 - Anton Lifjell (Nordland)
1958-1959 - Johan Johnsen (Nordland)
1959-1960 - Nils O. Kappfjell (Nordland)
1960-1962 - Anders Bær jr. (Karasjok)
1962-1963 - Anders J. Sara (Kautokeino)
1963-1964 - Aslak N. Logje (Kautokeino)
1964-1965 - Anders Bær jr. (Karasjok)
1965-1973 - Paul Fjellheim (Sør-Trøndelag/Hedmark)
1973-1978 - Anders Oskal (Troms)
1978-1982 - Johan J. Eira (Kautokeino)
1982-1984 - Berit Oskal Eira (Troms)
1984-1994 - Odd Erling Smuk (Varanger)
1994-1998 - John Henrik Eira (Karasjok)
1998-2006 - Aslak J. Eira (Karasjok)
2006-2014 - Nils Henrik Sara (Kautokeino)
 2014-2021 - Ellinor Jåma fra Namdalen.
 2022- – Inge Even Danielsen fra Røros

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

Norske interesseorganisasjoner
Norske næringslivsorganisasjoner
Samiske organisasjoner
Etableringer i 1947
Reindrift
Manrico Masetti

Manrico Masetti (født 1888) var en italiensk turner. Han representerte klubben Francesco Ferruccio Pistoia. 

Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det italienske laget som vant bronse i lagkonkurransen. Norge vant denne konkurransen, foran Danmark.

Eksterne lenker 
 

Italienske turnere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1906
Deltakere for Italia under Sommer-OL 1906
Gymnaster under Sommer-OL 1906
Dødsår ikke oppgitt
Fødsler i 1888
Trygve Braatøy

Trygve Braatøy (født 13. november 1904 i Minneapolis, død 12. oktober 1953 i Oslo) var sønn av presten Halfdan Nielsen (1868–1941). Norsk lege med spesialisering i psykiatri. Examen artium fra Oslo katedralskole i 1922. Medisinsk embetseksamen i 1929. Doktorgrad 1936. Han var sønn av utvandrede nordmenn som vendte hjem igjen, og ble derfor født i Minneapolis i Minnesota. Braatøy var pasifist og hadde nær kontakt med Mot Dag-bevegelsen i mellomkrigstiden, blant annet gjennom sin nære kontakt med forfatteren Sigurd Hoel og psykiateren Nic Waal.

I sitt nokså korte liv ble Trygve Braatøy antakelig mest kjent for sin introduksjon av Sigmund Freuds tanker i norsk akademia, og ikke minst sin analyse av Knut Hamsuns forfatterskap, som han skrev mens han fortsatt studerte: 'Livets Cirkel' (1929) – en analyse av Hamsuns diktning basert på Freuds psykoanalyse. Boken ble utgitt i ny utgave i 1954.

Hans kampskrift Pasienten og legen, om medisinerens kamp mot standardisering og byråkrati, kom ut på Cappelen forlag i 1952 (opplag 1 – 3), med 4. opplag i 1967 (Uglebøkene).

Også De nervøse sinn I og II ble etterutgitt i 1960-årene.

Referanser

Eksterne lenker 
 Per M. Kochs hovedoppgave i idéhistorie (1999): Trygve Braatøy og endringer i det moderne menneskebilde

Norske psykiatere
Nordmenn født i USA
Riksmålstematikk
Norske sakprosaforfattere
Pasifister
Fosfornekrose i kjeven

Fosfornekrose i kjeven er en dødelig yrkessykdom blant personer som arbeider med gul fosfor uten tilstrekkelig beskyttelse. Den forekom hyppigst blant ansatte i fyrstikk-industrien på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet. Moderne yrkes-hygiene har opphevet forholdene som førte til denne lidelsen.

Kronisk inhalering av dampen fra gul fosfor, som var hovedingrediensen i de fleste fyrstikker som ble produsert fra 1840-tallet frem til 1910-tallet, forårsaket en avleiring av fosfor i kjeve-beinene. Det forårsaket også alvorlig hjerneskade. Arbeiderne som ble rammet, fikk først en intens tannverk og opphovning av tannkjøttet. Over tid begynte kjevebeinet å utvikle en verkebyll, som både var svært smertefull og som deformerte pasientens ansikt. Dreneringen av døende beinvev fra kjeven skapte også en plagsom stank. Kjevebeinet råtnet gradvis bort og glødet i en grønn-hvit farge i mørket. Kirurgiske inngrep i form av å fjerne hele kjevebeinet kan på dette stadium av sykdomsforløpet redde pasientens liv. I motsatt fall fører sykdommen uunngåelig til dødsfall som skyldes multippel organ-dynsfunksjon syndrom.

Frelsesarméen var en viktig bidragsyter i å endre arbeidsforholdene i fabrikkene, slik at årsakene til sykdommen ble opphevet. I mange land var det nødvendig med forbud mot bruk av gul fosfor, for å tvinge en motvillig fyrstikk-industri til å fjerne årsakene til sykdommen.

Bruken av hvit fosfor i fyrstikkproduksjon ble forbudt ved Bernkonvensjonen av 1906.

Se også
 Fyrstikkpikenes streik i London i 1888
 Fyrstikkarbeiderstreiken i Kristiania i 1889

Referanser

Sykdommer
Funnefoss industriarbeidermuseum

Severdighet
 Funnefoss industriarbeidermuseum
 
 Arbeiderboligene

 Tresliperiet
 Beliggenhet 
 Oppåkermoen, ved Funnefoss kraftverk, Nes i Akershus
 Type 
 Museum
 Byggeår  
 1870-tallet
 Nedlagt år 
 1966  (ordinær drift)
 Driftsansvar 
 Nes samlinger

Funnefoss industriarbeidermuseum  er et museum ved Funnefoss på Opakermoen i Nes i Akershus, som tar sikte på å gjenspeile hverdagen til arbeiderne ved Funnefoss Tresliperi i tiden 1910 til  1950.

Museet består av tre arbeiderboliger ved Daskerud like inntil fossen, og Funnefoss Tresliperi. Fra boligene kan man se den gamle fabrikken som står ved bruenden til Funnefoss bru. Tresliperiet ble lagt ned i 1966.

Eksterne lenker
 Nes kommunes side om Funnefoss industriarbeidermuseum

Akershus' historie
Museer i Viken
Industrimuseer
Kultur i Nes (Akershus)
Byggverk i Nes (Akershus)
Nes' historie (Akershus)
Auli mølle

Auli mølle er et museum i Nes kommune i Akershus.
Mølla ble bygd i 1909 og var i bruk helt fram til i 1985. Den er nå gjennomrestaurert, og er i driftsklar stand.

Selv om mølla stadig ble fornyet, ble den opprinnelige delen av mølla bevart. Museet benytter den gamle mølla til å demonstrere den gamle måten å lage mel på.
 
I tillegg til selve mølla, er også hestestall og møllerboligen en del av museet.

Eksterne lenker 
 

Akershus' historie
Museer i Viken
Byggverk i Nes (Akershus)
Møller
Per Anders Buen Garnås

Per Anders Buen Garnås (født 11. juni 1980) er norsk hardingfelespelemann fra Bø i Telemark. Han har blant annet vunnet Landskappleiken på Gjøvik (2003), på Voss (2010), på Røros (2013) og i Trysil (2018) - og er slik fire ganger norgesmester på hardingfele. Han vant Folkelarmprisen i klassen solo for 2015 for utgivelsen Greinir, Gammleng-prisen i klassen musiker i 2021  og ble kåret til årets folkemusiker under Folkelarmprisen 2022. Han har vært nominert til Spellemannprisen i klassen folkemusikk/gammaldans tre ganger: i 2002 for Åleine, i 2010 for Salme, segn & solbøn og i 2015 for Greinir.

Fra 2013 til april 2018 var han fast felespiller i folkrockbandet Byting.

Han er bror av kvederen Ingvill Marit Buen Garnås og munnharpespelemannen Jon Elling Buen Garnås. Kvederen Agnes Buen Garnås er mor, og onklene Hauk Buen og Knut Buen er også spelemenn.

Diskografi 
 Åleine (Nyrenning, 2001)
 Warg Buen med Daniel Sandén-Warg (ta:lik, 2008)
 B-burger med Hått (ta:lik, 2009)
 Salme, segn og solbøn med Ingvill Marit Buen Garnås (ta:lik, 2010)
 Seljord anno 1935 (ta:lik, 2011)
 Greinir (ta:lik, 2015)

Medvirker også m.a. på
 NOSTOS med Telemark Kammerorkester og Torgeir Straand (Fabra, 2005)
 På Grønalihei med Ingvill Marit Buen Garnås (Nyrenning, 2003)
 Han rider den mørke natt med Agnes Buen Garnås (Via music, 2002)
 Luring med Odd Nordstoga (Universal, 2004)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske folkemusikere
Norske musikere
Personer fra tidligere Bø kommune i Telemark
Personer fra Midt-Telemark kommune
Fødsler i 1980
Arbeidersmåbruket Furuset

Severdighet
 Arbeidersmåbruket Furuset
 
 Beliggenhet 
 Oppåkermoen, Nes i Akershus
 Type 
 Museum
 Byggeår  
 1909
 Nedlagt år 
 1960-tallet  (ordinær drift)
 Driftsansvar 
 Nes samlinger

Arbeidersmåbruket Furuset er et museum som ligger på Opakermoen i Nes i Akershus, kun 150 meter fra riksvei 2 langs Sandvegen, ligger museet i «hjertet» av tettstedet.

Småbruket ble bygd av tresliperiarbeider Johan Martinsen Furuset i 1909 og er bevart slik det ble bygd den gang. Et besøk på museet kan kombineres med besøk av Funnefoss industriarbeidermuseum.

Eksterne lenker
Nes kommunes side om arbeidersmåbruket Furuset

Akershus' historie
Museer i Viken
Kultur i Nes (Akershus)
Byggverk i Nes (Akershus)
Nes' historie (Akershus)
Nes samlinger

Nes samlinger er Nes kommunes avdeling for museer. Målet er å dokumentere og å bevare utvalgte kulturminner i Nes. Man ønsker også å øke interessen for lokalhistorie. Fra 2005 «konsolidert» (sammenslått) med Akershusmuseet.

Museene som inngår i Nes samlinger er:
 Nes kirkeruiner
 Stein skole/Eventyrskolen
 Funnefoss industriarbeidermuseum
 Arbeidersmåbruket Furuset
 Auli mølle

Eksterne lenker
Nes samlinger hos mia.no – Museene i Akershus

Akershus' historie
Museer i Viken
Kultur i Nes (Akershus)
Nes' historie (Akershus)
Suijiang

Suijiang (kinesisk: 绥江县; pinyin:  Suíjiāng Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhaotong.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Administrative enheter 
Storkommuner:
 Zhongcheng 中城镇, Nan'an 南岸镇, Xintan 新滩镇, Huiyi 会仪镇;
Kommune:
 Banli 板栗乡.

Samferdsel
Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos.

Referanser

Eksterne lenker 
  Lokalregjeringens hjemmeside 

Suijiang
Weixin

Weixin (kinesisk: 威信县; pinyin:  Wēixìn Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhaotong.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Administrative enheter 
Storkommuner:
 Zhaxi 扎西镇, Jiucheng 旧城镇,
Kommuner:
 Shuanghe for miao- og yi-folkene 双河苗族彝族乡, Gaotian 高田乡, Luobu 罗布乡, Mafeng 林凤乡, Chang'an 长安乡, Miaogou 庙沟乡, Santao 三桃乡, Shuitian 水田乡.

Referanser

Eksterne lenker 
  Lokalregjeringens hjemmeside

Weixin
Yiliang (Zhaotong)

Yiliang (kinesisk: 彝良县; pinyin:  Yíliáng Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhaotong.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Jordskjelv 
Fylket ble den 7. september 2012 rammet av et kraftig dobbeltjordskjelv som krevde minst 89 menneskeliv.

Referanser

Eksterne lenker 
  Lokalregjeringens hjemmeside 

Yiliang
Tengchong

Tengchong (kinesisk: 腾冲县; pinyin:  Téngchōng Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Baoshan.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Området har vulkansk aktivitet.

Administrative enheter 
Tengchong består av fem storkommuner, tolv kommuner og en nasjonalitetskommune:
 Storkommunen Tengyue 腾越镇;
 Storkommunen Gudong 固东镇;
 Storkommunen Diantan 滇滩镇;
 Storkommunen Houqiao 猴桥镇;
 Storkommunen Heshun 和顺镇;
 Kommunen Jietou 界头乡;
 Kommunen Qushi 曲石乡,
 Kommunen Mingguang 明光乡;
 Kommunen Mazhan 马站乡;
 Kommunen Beihai 北海乡;
 Kommunen Zhonghe 中和乡;
 Kommunen Qingshui 清水乡;
 Kommunen Mangbang 芒棒乡;
 Kommunen Wuhe 五合乡;
 Kommunen Xinhua 新华乡;
 Kommunen Puchuan 蒲川乡;
 Kommunen Tuantian 团田乡;
 Nasjonalitetskommunen Hehua for dai- og va-folkene 荷花傣族佤族乡.

Samferdsel
Fylket er det søndre endepunktet for Heihe-Tengchong-linjen.

Referanser

Eksterne lenker 
  Lokalregjeringens hjemmeside 

Tengchong
Vulkaner i Asia
Longling

Longling (kinesisk: 龙陵县; pinyin:  Lónglíng Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Baoshan.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Kulturminner 
Songshan-slagfeltet (Songshan zhanyi jiuzhi, 松山战役旧址) fra 1944 (under den annen sino-japanske krig) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Samferdsel
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

Referanser

Eksterne lenker 
  Lokalregjeringens hjemmeside 
 West Yunnan Main Battlefield of Anti-Japanese War of Resistance
 Songshan zhanyi jiuzhi

Longling
Changning (Baoshan)

Changning (kinesisk: 昌宁县; pinyin:  Chāngníng Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Baoshan.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Administrative enheter
Storkommuner:
 Tianyuan 田园镇, Mangshui 漭水镇, Kejie 柯街镇, Kasi 卡斯镇, Mengtong 勐统镇; 
Kommuner:
 Wenquan 温泉乡, Datianba 大田坝乡, Jifei 鸡飞乡, Wengdu 翁堵乡, Wandian for daifolket 湾甸傣族乡, Gengjia 更戛乡, Zhujie for yifolket 珠街彝族乡, Goujie for yi- og miao-folkene 耈街彝族苗族乡.

Referanser

Eksterne lenker 
  Lokalregjeringens hjemmeside 

Changning
Shiping

Shiping (kinesisk: 石屏县; pinyin:  Shípíng Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i det autonome prefektur Honghe.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Kulturminner
Stedene Qihe lou (企鹤楼) og Chenshi zongci (陈氏宗祠) ble i 2006 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.

Samferdsel 
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.

Referanser

Eksterne lenker 
  Informasjonsside 

Shiping
Malipo

Malipo (kinesisk: 麻栗坡县; pinyin:  Málìpō Xiàn) er et fylke i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i det autonome prefekturet Wenshan.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Administrative enheter
Storkommuner:、
Mali 麻栗镇, Daping 大坪镇, Donggan 董干镇, Tianbao 天保镇
Kommuner:
Mengdong for yaofolket 猛硐瑶族乡, Xiajinchang 下金厂乡, Babu 八布乡, Liuhe 六河乡, Yangwan 杨万乡, Tiechang 铁厂乡, Majie 马街乡

Referanser

Eksterne lenker 
  Lokalregjeringens hjemmeside 

Malipo
Christopher Boardman

Christopher Alan Boardman (født 11. juni 1903, død 29. september 1987) var en britisk seiler som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Boardman ble olympiske mester i seiling under OL 1936 i Berlin. Han var med på den britiske båten «Lalage» som vant 6-meter klassen foran den norske båten «Lully II» og «May Be» fra Sverige. Seilingene  ble avviklet utenfor Kiel i perioden 4. til 12. august 1936. Mannskapet på «Lalage» besto av Boardman, Miles Bellville, Russell Harmer, Charles Leaf og Leonard Martin.

OL-medaljer 
 1936  Berlin –  Gull i seiling, 6-meter klassen  Storbritannia

Eksterne lenker 
 

Britiske seilere
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1936
Seilere under Sommer-OL 1936
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Olympiske mestere for Storbritannia
Fødsler i 1903
Dødsfall i 1987
Olympiske medaljevinnere i seiling
FK BATE Borisov

Futbolny Klub BATE Barysaw (hviterussisk: Футбольны клуб БАТЭ Барысаў.), eller Futbolnyj Klub BATE Borisov (russisk: футбольный клуб БАТЭ Борисов) er en hviterussisk fotballklubb fra byen Barysaw. Klubbens hjemmebane er Haradskoj stadion («Bystadion») i Borisov. BATE står for «Borisov Automobil-, Traktor- og Elektronikkfabrikk».

Klubben ble stiftet i 1973 som Berezina Borisov. Klubben nådde aldri øverste divisjon i Sovjetunionen, men vant likevel flere mesterskap i den hviterussiske sovjetrepublikken. I 1993 skiftet klubben navn til Formalgaut Borisov, og i 1996 til BATE Borisov. Klubben rykket opp i øverste divisjon i Hviterussland foran 1998-sesongen, og ble seriemestre første gang i 1999.

I 2008 ble BATE Borisov det første hviterussiske laget som kvalifiserte seg for gruppespillet i Mesterligaen. Klubben har senere vært et fast innslag i mesterligaen og europaligaen, med tre 16.-delsfinaler i Europaligaen som beste resultat, og seire i enkeltkamper over blant annet Villarreal (2007), Anderlecht (2008), Everton (2009), Bayern München (2012), Lille OSC (2012), Athletic Bilbao (2014), Roma (2015) og Arsenal (2019).

Meritter
Seriemesterskap i Hviterussland (15): 1999, 2002, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018
Cupmesterskap i Hviterussland    (5): 2005-06, 2009-10, 2014-15, 2019-20, 2020-21
Supercup i Hviterussland         (7): 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017
Seriemesterskap i Den hviterussiske sovjetrepublikk (3): 1974, 1976, 1979

Divisjonsutvikling

Referanser

Litteratur 
Hardy Grüne: Enzyklopädie der europäischen Fußballvereine. AGON Sportverlag, Kassel, 2002. ISBN 3-89784-163-0

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Belarus
Fotballag etablert i 1973
Birger Stuevold Lassen

Birger Stuevold Lassen (født 19. august 1927 i Molde, død 15. desember 2011 i Oslo) var en norsk jurist og professor emeritus ved Universitetet i Oslo. Han har også sittet som konstituert dommer i Høyesterett.

Biografi 
Lassen vokste opp i Molde, der hans far, Odd Lassen, var advokat. Han tok examen artium i 1946, deretter befalsskolen før han begynte å studere jus. Han ble cand.jur. i 1954. Deretter var han dommerfullmektig i Stavanger før han ble universitetsstipendiat i 1957, universitetslektor i 1961 og dosent i 1971. Han ble professor i 1990.

Han var i en periode styreleder for Gyldendal Norsk Forlag.

Lassen var særlig kjent for sitt arbeid med immaterialrett og herunder særlig kjennetegnsrett/varemerkerett, opphavsrett og designrett. Lassen skrev en rekke bøker (blant annet sammen med Are Stenvik og Ole-Andreas Rognstad) som stadig brukes som standardlitteratur både på universitetet og i næringslivet.

Eksterne lenker 
 Om Birger Stuevold Lassen i Norsk biografisk leksikon

Norske jusprofessorer
Konstituerte dommere i Norges Høyesterett
Professorer ved Universitetet i Oslo
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Personer fra Molde kommune