alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sommer-OL 2016

De olympiske sommerleker 2016, de 31. olympiske sommerleker, var en internasjonal multisportkonkurranse som ble arrangert i Rio de Janeiro i Brasil fra 5. til 21. august 2016 i tråd med tradisjonen med De olympiske leker. De paralympiske sommerleker 2016 ble arrangert i samme by fra 7. til 18. september.

Lekene ble gjennomført på 35 konkurransearenaer, hovedsakelig plassert i Barra da Tijuca, men også i tre andre «soner»: Copacabana, Deodoro og Maracanã. Det var første gang De olympiske leker ble arrangert i Sør-Amerika.

Valg av vertsby 
Rio de Janeiro ble valgt som vertsby da Den internasjonale olympiske komité (IOK) kom sammen til sin 13. olympiske kongress i København i Danmark den 2. oktober 2009. Fire byer var med på IOKs endelige liste over kandidatbyer, foruten Rio var disse Chicago i USA, Madrid i Spania, og Tokyo i Japan. Baku i Aserbajdsjan, Doha i Qatar og Praha i Tsjekkia leverte også inn formelle søknader om å få arrangementet, men ble ikke valgt som kandidatbyer og kom dermed ikke videre i søknadsprosessen.

Kalender

Deltakelse 

Et rekordstort antall på 207 land deltok i lekene.

Kosovo og Sør-Sudan deltok for første gang i de olympiske sommerleker.

Kuwait ble suspendert på grunn av myndighetenes innblanding i landets nasjonale olympiske komité. Kvalifiserte utøvere fra landet kunne delta som individuelle olympiske utøvere.

IOK godkjente et særskilt lag sammensatt av flyktninger, det olympiske flyktninglaget. Laget stilte under det olympiske flagg. Ti utøvere, flyktninger fra Etiopia, Den demokratiske republikken Kongo, Syria og Sør-Sudan, ble valgt til flyktninglaget.

Deltakerland

Medaljestatistikk

Kringkasting 

Sommer-OL 2016 ble sendt av en rekke kringkastere verden over. Som i tidligere olympiske leker ble selve sendingene fra de ulike konkurransene produsert av Olympic Broadcasting Services, som deretter videredistribuerte til de enkelte nasjonale kringkastere, som så brukte sendingene i sin egen dekning av de olympiske lekene. I de fleste områder ble kringkastingsrettighetene til Sommer-OL 2016 solgt sammen med senderettighetene til Vinter-OL 2014, men enkelte kringkastere skaffet seg også rettigheter til framtidige olympiske leker samtidig.

I august 2009 solgte IOK senderettighetene i vertslandet Brasil til Grupo Globo, hvor Rede Record har hatt rettighetene tidligere. Selskapet Sportfive kjøpte i 2009 de fleste europeiske kringkastingsrettighetene til Vinter-OL 2014 og Sommer-OL 2016 for 316 millioner dollar, noe som var første gang IOK valgte noen andre enn Den europeiske kringkastingsunion til å videreselge rettighetene i Europa.

Kringkasting i Norge 
Senderettighetene i Norge ble i juni 2011 solgt til TV 2, som da sikret seg rettighetene til både Vinter-OL 2014 og Sommer-OL 2016, og disse lekene ble dermed de første olympiske sommerleker som ikke ble sendt på NRK.

TV 2 sendte i alt 60 menn og kvinner for å dekke lekene og Erik Thorstvedt og Ingrid Halstensen ledet studiosendingene fra OL-parken.

Se også 
 Paralympiske sommerleker 2016
 Chicagos søknad om Sommer-OL 2016
 Madrids søknad om Sommer-OL 2016

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Rio de Janeiro 2016 på IOKs nettsted
Knivsflå

Knivsflå er en fraflyttet fjellgård oppe på et platå ved siden av fossene De syv søstrene, ca. 250 meter over Geirangerfjorden. Før de ble omdøpt, het da også disse fossene Knivsfossane.
Det er en av flere gårder i og under utsatte fjellheng i Geiranger; med gårder som Megardsplassen, Horvadrag, Matvik, Skageflå og Blomberg. Likevel var det Knivsflå-gården som i eldre tid gikk for å være den beste gården i Geirangerfjorden, trolig på grunn av plasseringen i solhellingen.

Bruket Knivsflå blei fraflyttet fordi herradsstyret mente at risikoen var stor for at en fjellhammar ovenfor husene ville rase ut. Dette har vært den mest utsatte gården i Geiranger, og steinsprang og ras har tatt livet av seks mennesker på Knivsflå i løpet av hundre år. 

Gården besøkes av turister. Sightseeingbåten MS «Geirangerfjord» går fra Geiranger sentrum. Fra fjorden tar turen opp 40 minutter.
500 meter ovenfor gården er det et utsiktspunkt. Det går en knapt synlig sti opp dit.

Eksterne lenker 
 Storfjordens venner: Bilder fra sommerstevner, 2005 - Knivsflå i Geiranger
 Vårt Land: Nytt gammelt mesterverk
 Sunnmørsposten: Farlege fjell
 Geiranger.no Naturattraksjonar

Kulturminner i Stranda
Bosetninger i Stranda
Tidligere bosetninger i Møre og Romsdal
Christoffer Oftedahl

Christoffer Gedde Oftedahl (født 1917 på Stabekk i Bærum, død 1982) professor i geologi ved Norges tekniske høgskole (NTH). Sønn av Knut Th. Oftedahl.

Han ble cand. real. ved Universitetet i Oslo i 1942 og Dr. philos. samme sted i 1949. Han var først ansatt som vitenskapelig assistent på Mineralogisk Museum Tøyen i Oslo. Han var et år ved University of Illinois før han ble ansatt som statsgeolog ved Norges geologiske undersøkelse i Oslo. I 1959 ble han utnevnt til professor i generell geologi ved Geologisk institutt, Norges tekniske høgskole.

I 2002 innstiftet Norsk geologisk forening en forskningsformidlingspris, Toffenprisen oppkalt etter Oftedahl.

Verv 
 Medlem av Rådet for NAVF 1962-1968. 
 Formann for NTH-miljøets kontinentalsokkelkomité. 
 Formann i Norges nasjonale komité for geologi under IUGS
 Medlem av styret for Nasjonalkomitéen for geofysikk under IUGG 1964-1972
 Medlem av styret for Nordisk vulkanologisk institutt i Reykjavik. 
 Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab fra 1962
 Medlem av Det Norske Videnskabsakademi
 Medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi.
 Arbeidet i mange år for Human-Etisk forbund, lokalt, men også i landsmålestokk.

Bibliografi 
 Norges geologi. Tapir. 1981. ISBN 82-519-0446-3

Referanser

Eksterne lenker 
Christoffer Oftedahls private arkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

Norske geologiprofessorer
Personer fra Bærum kommune
Henning Rivedal

Henning Leiv Rivedal (født 31. august 1944 i Fjaler) er en norsk forfatter, journalist og kulturpersonlighet. Han er også tidligere lengdehopper.

Rivedal gikk på Firda Gymnas på Sandane fra 1962 til 1965. Han ble landskjent da han med Bergljot Engeset ledet tidlige episoder av Lekestue (1971).

Videre var han  programleder i Sportsrevyen, der han var den første som ledet sendingene på nynorsk.  Han arbeidet i NRK sentralt og i distriktskontoret for Sogn og Fjordane (1971-83), var kultursjef i Naustdal kommune og skuespiller ved Sogn og Fjordane teater (blant annet som Olav Haraldson i Bømlo-spelet, 1986), frilansjournalist, samt informasjonssjef i Sogn og Fjordane fylkeskommune (2001-2006).
Rivedal er bosatt i Leikanger og har skrevet flere lokalhistoriske bøker.  Han har den senere tid ivret for at TINE-kartongene skal si «Mjølk».

Rivedal hoppet 7,10 i lengdehopp (Byrkjelo, 11. juli 1970) for Askvoll og innehar en god plassering på adelskalenderen.

Utgivelser 
 Gull i sporet: tankar og samtalar om idrett (Samlaget, 1979)
 Barnekassetten Henning og borna, med barn fra Solvang barnehage i Førde (1983)
 Pika tre-kassetten for næringslivet i Førde, sammen med Hans Gunnar Skarstein og skuespillere fra Sogn og Fjordane Teater (1985)
 Sogn og Fjordane Teater teater 10 år, redaktør med Rolf Losnegård (1987)
 Hjelp oss å hjelpe, Sogn og Fjordane Røde Kors i 50 år (1996)
 90 år med Lerum (1997)
 Sogndal Musikklag 75 år, med Kjerstin Risnes.
 Dalsfjordboka: frå Gaularfjellet til Bulandet, med Gaute Losnegård og Rolf Losnegård (Skald forlag, 1999)
 Sognefjorden, fotografi av Leiv Bergum (Skald forlag, 2002)
 Sogndal-portrett av ein tettstad, fotografi av Leiv Bergum, Skald forlag 2007
 Lerum i 100 år (2007)
 Medforfatter i Godnattboka, nynorske forteljingar sammen med 22 forfattere (2007)
 Medforfatter i Eventyrboka, nye nynorske eventyr (2009)
 Frå tanntrekking til folketannrøkt – Sogn og Fjordane fylkeskommune (2009)
 Medredaktør Årboka Sogn og Fjordane 1993 – 2007 med Atle Hellevik (Alden Forlag)
 Gamalosten, medforfatter med Kjerstin Risnes, Skald Forlag, 2011

Utmerkelser 
 Kringkastingsprisen 1979

Referanser

Se også 
 Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

Programledere for NRK
Norske sportsjournalister
NRK-journalister
Norske lengdehoppere
Personer fra Fjaler kommune
Nynorskforkjempere
Fødsler i 1944
Saging

Saging er en henrettelses- og torturmetode.

Den dømte ble hengt opp ned, og saget i to på midten. Man startet i skrittet. Fordi den dømte hang opp ned, fikk hjernen kontinuerlig blodtilførsel til tross for kraftig blødning. Den dømte ville forbli levende og ved bevissthet inntil sagen skar over de største blodkarene i underlivet, og noen ganger enda lenger.

Dødsstraff
Milton Obote

Milton Obote (født 28. desember 1924 i Akokoro i Lango-distriktet i Uganda, død 10. oktober 2005 i Johannesburg, Sør-Afrika) var en ugandisk politiker, landets statsminister 1962–1966 og president 1966–1971 samt 1980–1985. 

Obote, som tilhørte langofolket, ble det selvstendige Ugandas første statsminister i 1962. I 1966 avsatte han presidenten og kongen av Buganda, Edward Mutesa II, og utropte seg selv til president med sterk presidentmakt. 25. januar 1971 ble Obote avsatt i et statskupp, ledet av Idi Amin. 

Etter at Tanzania og ugandiske opprørere styrtet Amins blodige styre i april 1979, kom Obote tilbake til makten. Hans styre i perioden 1980–1985 var preget av en blodig borgerkrig med store sivile tap.

I 1985 ble Obote avsatt av militære ledere i hans egen hær, Tito Okello og Bazilio Olara-Okello. Obote levde deretter i eksil i Zambia resten av sitt liv. Han døde på sykehus i Sør-Afrika, nesten 81 år gammel.

Eksterne lenker 
 Obote Series – a series of articles and interviews published in The Monitor  
 Amnesty International report on Uganda.
 UPC official Website

Ugandiske presidenter
Ugandas statsministre
Personer etter føde- eller oppvekststed i Uganda
Fødsler i 1924
Dødsfall i 2005
Banqueting House

Banqueting House er den eneste gjenstående hele bygningen fra Palace of Whitehall i London. Den står ved gaten Whitehall, ikke langt fra Trafalgar Square. 

Bygningen ble tegnet av Inigo Jones i 1619, og stod ferdig i 1622. John Webb bidro under byggefasen til designen. 

Innendørs er det ett enkelt rom over to etasjer, med proporsjoner som en dobbel kube. Det er dekorert med takmalerier av Peter Paul Rubens, som ble bestilt av Karl I og utført i 1635. Bygningen har en forfinet italiensk renessansestil, som var uten sidestykke i det jakobeiske England. Bygningen har et nesten helt flatt tak, med en balustrade langs kanten. Mot gaten er det to søyleordener, korinthisk over jonisk. 

Banqueting House var antagelig ment som det første skrittet mot et fornyet Palace of Whitehall, men spenningen som ledet frem til den engelske borgerkrig forhindret flere byggeprosjekter. Da resten av palasset brant i 1698 overlevde Banqueting House fordi det stod i en isolert posisjon. 

I 1649 ble Karl I henrettet på et provisorisk skafott utenfor bygningen.

Referanser 

Vernede byggverk i London
Tidligere kongelige residenser i Storbritannia
City of Westminster
Babsk

Babsk er en by i sentrale del av Polen i Łódź voivodskap. Byen ligger ved elva, rundt 75 kilometer sørvest for Warszawa.

Babsk hadde ca. 700 innbyggere per 1. januar 2007.

Eksterne lenker 
 
 Kart

Landsbyer i Polen
Łódź voivodskap
Alon Yefet

Alon Yefet (født 1. september 1972) er en israelsk fotballdommer. Yefet tilhører UEFAs premier-dommere. Han har aldri dømt VM- eller EM-kamper men han har dømt én kamp i Champions League og 12 kamper i UEFA-cupen

Referanser 

Israelske fotballdommere
UEFAs premier-dommere
Fødsler i 1972
Datsja

Datsja (av russisk дача) er et russisk ord for en sommerbolig eller et landsted i forstedene til russiske og tidligere sovjetiske byer. Ordet betyr egentlig '(det som er) gitt eller tildelt', men kan forklares som «et hus på landet». Det kan være alt fra små hageskur til flotte to-etasjes jakthytter. Byboere i Russland og de andre østeuropeiske statene som måtte ha en datsja med litt eiendom, kan bruke den som attåtnæring og dyrke frukt og grønnsaker og ale opp kylling og gris. I sommerhalvåret besøkes datsjaen i helgene for å nyte frisk luft og for å hente hjem innhøstningen som så blir syltet og hermetisert. Den største forskjellen fra vanlig norsk hytteliv er nettopp matauk-aspektet.

Fordi det var restriksjoner på størrelsen og formen på datsjaer i sovjettida ble enkelte trekk ved bygningene, som et loft eller en overbygd veranda, ofte overdimensjonert. I perioden fra 1963 til 1985 var begrensningene særlig store, og en kunne bare bygge énetasjes sommerhus uten permanent oppvarming og gulvareal mindre enn 25 m² som datsjaer. Eldre datsjaer fikk likevel stå urørt. Siden 1990 er slike restriksjoner fjernet. Det er anslått at omkring en firedel av alle familier i storbyene har datsjaer.

Datasjer kan brukes av eieren eller leies ut til byboere om sommeren.

Se også 
 Fritidsbolig

Referanser

Eksterne lenker 
 

Bebyggelsestyper
Boligbygninger
Russisk kultur
Ukrainsk kultur
Sovjetunionen
Fritid
Russiske ord og uttrykk
Den Internasjonale Fysikkolympiaden

Den internasjonale fysikkolympiaden (International Physics Olympiad, IPhO, Fysikk-OL) er en fysikkonkurranse for elever i videregående skole. Konkurransen ble første gang arrangert av professor Czesław Ścisłowski i Polen i 1967, og har med få unntak blitt arrangert hvert år siden. På 70-tallet begynte vestlige land å delta og etter hvert også å arrangere konkurransen. Norge deltok første gang i 1984 og var arrangør i 1996.

Uttagning og finaler
Hvert deltakerland stiller med fem deltakere. I Norge blir disse fem plukket ut gjennom en konkurranse, arrangert av Norsk Fysikklærerforening i samarbeid med Skolelaboratoriet ved Fysisk institutt, UiO. Alle fysikkelever kan delta i første runde; normalt deltar nærmere 1000. Prøven foregår lokalt på skolene og blir rettet av skolens fysikklærere. De om lag 60 - 70  beste går videre til andre runde. Også denne foregår lokalt, men prøvene blir rettet sentralt. De 18 beste fra andre runde går til norsk finale. Finalistene får et ukes opphold ved Universitetet i Oslo, med undervisning og en avsluttende prøve. De fem beste går videre til Den Internasjonale Fysikkolympiaden.

Norske resultater
Norge har tatt én gullmedalje. Det var Morten Kloster som tok den i 1991, da IPhO ble arrangert på Cuba. Norge har også tatt ni bronsemedaljer: Roar Lauritzen i 1988 (Østerrike), Øyvind Tafjord og Hans Olav Sundfør, begge i 1989 (Polen) og Øyvind Grotmol i 1999 (Italia). Videre Knut Andreas Meyer og Eirik Løhaugen Fjærbu i 2009 (Mexico), Robert Hagala i 2010 (Kroatia), Nikita Klimenko (utvekslingselev fra Hviterussland) i 2017 (Indonesia) og Ola Tangen Kulseng i 2019 (Israel). I tillegg har 26 norske deltakere fått hederlig omtale.

IPhO 2007
Den 38. Internasjonale Fysikkolympiaden ble arrangert i Isfahan i Iran 13. til 22. juli 2007. Det norske laget i 2007 besto av Yi Luo fra Bryne vidaregåande skule, Øyvind Indrebø fra U. Pihl vgs., Olav Røthe Bakken fra Danielsen vgs., og Martin Hauge og Ivar Staurseth, begge fra Skeisvang vgs.Martin Hauge fikk hederlig omtale. 73 land deltok, med 327 deltakere og over 135 ledere, i tillegg til 86 observatører og 17 gjester. Absolutt vinner ble Youngjoon Choi fra Sør-Korea.

Eksterne lenker
 www.fys.uio.no
https://ipho-unofficial.org/timeline/
www.ipho2007.ir
 www.jyu.fi
 

Utdanningsevaluering
Fysikk og kultur
Repeterende arrangementer etablert i 1967
Ignacio Comonfort

Ignacio Comonfort (født 12. mars 1812, død 3. november 1863) var en meksikansk politiker. Han var president i Mexico fra den 15. september 1855 til den 21. januar 1858.

Referanser

Meksikanske presidenter
Personer fra Puebla
Kristiansand Symfoniorkester

Kristiansand Symfoniorkester (KSO) er et profesjonelt symfoniorkester i Kristiansand med ca. 70 heltidsansatte musikere. Orkesterets sjefdirigent er fra 2018 Nathalie Stutzmann. 

Symfoniorkesteret ble dannet i 2003 ved en sammenslåing av Kristiansand Kammerorkester og det nedlagte Forsvarets Distriktsmusikkorps Sørlandet. 

Fra 2012 holder KSO de fleste av sine konserter i Kilden, Kristiansands konsert- og teaterhus.

Historie
Kristiansand Byorkester ble stiftet i 1919. Det var da et amatørorkester med enkelte profesjonelle musikere i rekkene. På 1980-tallet ble de første profesjonelle strykerne ansatt i orkesteret, og da oppstod Kristiansand Kammerorkester. 

Forsvarets Distriktsmusikkorps Sørlandet hadde sine røtter tilbake til 1818.

Faste dirigenter/kunstneriske ledere

Kristiansand Byorkester / Symfoniorkester
Gunnar Abrahamsen (1919–1921)
Rolf Balchen (1945–195?)
Zador Szabados (1957–?)
Heinz Freudenthal (1960-tallet)
Jon Robertson (1979–1987)
Terje Boye Hansen (2001–2006)
Rolf Gupta (2006–2013)
 Giordano Bellincampi (2013–2018)
Nathalie Stutzmann (2018–)

Kristiansand Kammerorkester
Stephan Barratt-Due 
Jan Stigmer (1996–2003) 
Pierre Amoyal  (2007–2010)

Forsvarets Distriktsmusikkorps Sørlandet og Kristiansand Blåseensemble
Harald Rødal (FMKS) (1993–2003)
Bjørn Sagstad (2003–2007)

Eksterne lenker 
 
 Katalog til arkiv etter Kristiansand Symfoniorkester hos Statsarkivet i Kristiansand

Norske orkestre
Etableringer i 1919
Nattefrost

Nattefrost er et norsk black metal-prosjekt av Roger Rasmussen fra Carpathian Forest. 

Det står «Satan's Terrorist» i ruinene på logoen til bandet. Låttekstene omhandler hovedsakelig satanisme.

Diskografi
 Blood & Vomit (Studioalbum, 2004) 
 Terrorist (Nekronaut PT. I) (Studioalbum, 2005) 
 Drunk and Pisseskev at Ringnes 2004 (EP, 2006)  
 Hell Noise and Live Terrorism (Studioalbum, 2008)

Medlemmer

Nåværende medlemmer
Roger «Nattefrost» Rasmussen – Alle instrumenter og vokalist
Daniel «Vrangsinn» Salte – Live bass

Tidligere medlemmer
Dr. Amoque von Berlevaag – Live gitarist
Per «Dirge Rep» Husebø – Trommer
Deathanie Cunt – Live bass
Alf Morten «Taaken» Bjørnsen – Live trommer
  R.Rabbagast – Bass
  Manimal – Trommer

Kilder
 

Norske black metal-band
Band etablert i 2003
2003 i Norge
Jadwiga Jedrzejowska

Jadwiga Jędrzejowska Galert (født 15. oktober 1912 i Kraków, død 28. februar 1980) var en polsk tennisspiller.

Jadwiga Jędrzejowska er Polens mest fremgangsrike tennisspiller. Hun var i sju Grand Slam-finaler i perioden 1936–1947. Tre single-, tre double- og en mixed double-finale. Hun vant kun én, damedoublen i French Open i 1939 sammen med Simone Mathieu.

I 1936 nådde hun for første gang en finale i en Grand Slam-turnering, damedoublen i French Open. Året etter, i 1937, var hun i to singlefinaler i Grand Slam-turneringer; Wimbledon-finalen tapte hun til Dorothy Round med 6-2, 2-6, 7-5 og i US Open til Anita Lizana fra Chile med 6-4, 6-2.

I 1935 og 1936 ble hun kåret til årets idrettutøver i sitt hjemland.

Grand Slam-titler   
  French Open:'''
 Double damer – 1939 (sammen med Simone Mathieu)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Polske tennisspillere
Personer fra Kraków
Biserica Neagră

Biserica Neagră (tysk: Schwarze Kirche, den sorte kirken) er en luthersk katedral i Brașov i Romania. Den ligger i Brașovs gamleby, og er byens viktigste, historiske byggverk.

Katedralen fikk sitt navn etter en brann i 1689, da byen var okkupert av østerrikske tropper. Katedralen er imidlertid ikke sort i dag, men er tvert i mot hvit innvendig. Biserica Neagră er også kjent for sin samling av anatolske tepper, bragt av Siebenbürgen-saksiske handelsmenn i senmiddelalderen.

Transilvania
Katedraler i Romania
John Stokesley

John Stokesley (født ca. 1475, død 8. september 1539) var en engelsk kirkeleder som ble valgt til biskop av London under kong Henrik VIII av England.

Liv og virke

Bakgrunn 
Stokesley ble født ved Colly Weston i Northamptonshire og ble medlem av Magdalen College i 1495 hvor han også tjenestegjorde som lærer. I 1498 ble han lektor ved Magdalen Hall, i 1505 visepresident av Magdalen College.

Prest for kongen
Kort tid etter i 1509 ble han utpekt som medlem av det kongelige råd, og prest og almisseutdeler for Henrik VIII. Han fulgte kongen som hans prest ved kongemøtet Le Camp du Drap d'Or (Gullbrokadeleiren) i Frankrike i 1520. I 1429 og 1530 dro han som ambassadør til Frankrike og Italia for å skaffe støtte for kong Henrik VIIIs skilsmisse fra dronning Katarina av Aragón.

Biskop 
Han ble biskop av London i 1530 og i september 1533 døpte han den framtidige dronning Elizabeth. Hans senere var plaget av strider med erkebiskop Thomas Cranmer. Stokesley motsatte seg alle endringer av kirkens doktriner, forble fiendtlig til en engelskspråklig Bibel og at prester skulle kunne gifte. Han var også svært aktiv i å forfølge og brenne kjettere.

Stokesley var en lærd mann som skrev til fordel for Henriks å skilsmisse, og sammen med Cuthbert Tunstall, bishop av Durham, skrev han en avhandling mot Henriks slektning kardinal Reginald Pole.

En strid med kongens nærmeste rådgiver, Thomas Cromwell, ble symptomatisk for den generelle striden mellom kongen og kirken. Oppløsningen av Englands klostre var en prosess under reformasjonen, der de katolske klostrene i England ble oppløst og deres eiendommer overtatt av den engelske kronen. 

Striden med Cromwell var en strid som Stokesley ikke kunne vinne, og han anerkjente sin skyld, og kastet seg for kongens nåde og oppnådde således kongens tilgivelse og ikke henrettelse. Han døde kort tid etter den 8. september 1539.

Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Henry Beaufort (1374-1447)
 Kardinal Thomas Bourchier (1404-1486) * bispeviet 1435 
 Erkebiskop John Morton (ca 1420-1500) *1479
 Biskop Richard Fox (1447-1528) *1487
 Erkebiskop William Warham (ca 1450-1532) *1502
 Biskop John Longlands (1472-1547) *1521
 Biskop John Stokesley (?-1539) *1530

LitteraturHenry VIII's Conservative Scholar: Bishop John Stokesley and the Divorce, Royal Supremacy, and Doctrinal Reform'' by Andrew A. Chibi; Published by Peter Lang Pub Inc (Jun 1997),

Referanser

Stokesley, John
Engelske katolske biskoper
Linjen Beaufort (ekstinkt)
Stokesley, John
Personer fra distriktet East Northamptonshire
Leopold von Buch

Christian Leopold von Buch (født 26. april 1774 i Angermünde i Brandenburg, Tyskland, død 4. mars 1853) var en tysk geolog, og regnet som en av de største geologene i sin samtid. Han interesserte seg for brede felt av faget – stratigrafi, vulkaner, og ikke minst epoken jura som han delte inn i tre seksjoner. I likhet med studiekameratene Alexander von Humboldt og  Abraham Gottlob Werner gikk også von Buch ved Bergakademiet i Freiberg i Sachsen. Han studerte også ved universitetene i Halle og Göttingen.

Sent i 1790-årene begynte han å studere geologien i Tyskland, Østerrike og Italia, og besøkte bl.a Vesuv i 1799. To år tidligere hadde han studert Alpene i regionen Steiermark sammen med Humboldt. Etter studier av det kjente, vulkanske fjellet Puy de Dôme i sørlige Frankrike, gikk han i disputt med Werner om dets opprinnelse. Reisene førte til en rekke publikasjoner på flere språk.

Buch reiste 1806–1807 gjennom hele Norge og Lappland, samt deler av Sverige. Beskrevet i beretningen Reise durch Norwegen und Lappland (utgitt i Berlin, 1810). Han formulerte blant annet at hele Sverige fra Frederikshald til Åbo steg langsomt opp av havet, en landheving vi i ettertid kjenner som resultat av innlandsisens avsmelting etter siste istid. I 1815 besøkte han sammen med geologen og botanikeren Christen Smith Kanariøyene, en reise som ga ytterligere motivasjon til vulkanologisk arbeid. Von Buch foreslo begrepet caldera for vulkansk restkrater, og studerte calderaer på Tenerife og La Palma, og ble overbevist om at øygruppen var resultat av intens vulkansk aktivitet. Hans forslag om at Kanariøyene var de siste rester av et større, fortidig kontinent, var derimot et vitenskapelig blindspor. Etter reisen besøkte von Buch også Hebridene.

I Norge besøkte han blant andre presten Abraham Pihl i Vang og handelsmann Hans Christoffer Klæboe i Lyngseidet.

Bibliografi 
 Versuch einer mineralogischen Beschreibung von Landeck, 1797
 Entwurf einer geognostischen Beschreibung von Schlesien, 1802
 Geognostische Beobachtungen auf Reisen durch Deutschland und Italien, 1802-09
 Reise durch Norwegen und Lappland. 2 bind. 1810
 Physical Description of the Canary Isles, 1825
 On the Ammonites, 1832
 Geological Map of Germany (42 sheets), Berlin, 1832
 On the Terebratulae, 1834
 Über den Jur in Deutschland, 1839
 On the Ceratites, 1841
 On the Cystidae, 1845

Referanser

Eksterne lenker 
  
 

Tyske geologer
Personer fra Landkreis Uckermark