Daddelfugl

Daddelfugl, Hypocolius ampelinus, er en liten fugleart og er eneste medlemmet av slekten Hypocolius. Slekten er plassert i en egen familie, Hypocoliidae. Denne slanke fuglen med lang stjert lever i regioner med tørr halvørken i Nord-Afrika, Arabia, Afghanistan, Pakistan og det vestlige India. De flyr i flokker og beiter hovedsakelig på frukt, migrerer sørover om vinteren.

Beskrivelse 
Daddelfugl er en slank fugl med lang hale, liten fjørtopp og solid nebb med en aning krok på spissen. Kroppsformene minner om sidensvanser med myk, silkeaktig fjærdrakt. Fuglene er i hovedsak ensartet grå eller brungrå i farge, hanner har en svart trekantformet maske rundt øyene. De har hvite spisser på de svarte primære vingefjærene og et svart bånd på enden av halen. Voksne er ca. 19-21 cm lange.

Fjærene på hodet hever seg til en topp når fuglen er spent. De flyr i en ganske ikke-bølgende stil, og når de farer rundt i buskas, kan de minne om en timal. Tarsen, det vil si beinet mellom leddet og tær, er kort og solid med grove skjell. De har små fjærbuster synlig ved nebbroten og neseborene er synlige, små og ovale.

Taksonomi 
Slektskap til andre arter er uklare. Tidligere ornitologer har antydet at daddelfugl er knyttrt til bylbyler eller varslere. De virker å være knyttet til sidensvanser, og minst en studie basert på molekylære sekvenser antyder at daddelfugl hører til i denne gruppe.

Distribusjon og habitat 
Daddelfugl har utbredelse gjennom Midtøsten, hekker i området avgrenset av Irak, Iran, Afghanistan, Pakistan, Turkmenistan, og overvintrer stort sett i nærheten av Rødehavet og Persiabukten, kysten av Arabia, inkludert Bahrain. De er trekkfugler i Tyrkia, Israel, Egypt og Oman. Om vinteren er besøker i Kutch-distriktet vest i India og streiffugler har blitt registrert så langt sør som Kihim nær Bombay. Daddelfugl finst i skog og kratt i tørre og halvtørre regioner, særlieg i elvedaler nær ørkener, og dessuten i kunstige vann og dyrkede områder med tre, for eksempel palmelunder og hager.

Adferd 

Daddelfugl er en sky og diskret art, fuglen vil søke skjul når den blir forstyrret, der han blir liggende urørlig til faren er over. De danner flokker, spesielt om vinteren, og de hviler sammen.

Hekkesesongen er juni og i Arabia juli. Reiret er koppformet og dypt foret med hår og lo. Reiret er ofte plassert på palmeblader  på ca. 3 til 5 meter høyde. Begge kjønnene tar del i reirbyggingen. Kullet er på rundt fire egg. Eggene er blyfargede med hvite flekker. Rugetiden er ca 14-15 dagar.

Daddelfugl beiter rolig og metodisk i løvverk, gjennom klynger av tre, palmelunder og frukthager, sjelden nede på bakken. Selv om de kan ete noen insekter, består den viktigste dietten deres av frukt og bær, inkludert morbær, fiken og dadler. De spiser gjerne brød i fangenskap.

De vanligste lydene er en serie av skrikende lyder i avtakende styrke eller plystring. Annen vokalisering inkluderer skjennende kvitring.

Vern 
Ettersom arten har et vidt leveområde, og fordi den ikke oppfyller kriteriene for nedgang i populasjon hos IUCN rødliste, er vernestatus vurdert til livskraftig. På grunn av den monotypiske familiestatusen er den et ettertraktet objekt for fuglekikkere.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Hypocolius birding info and photos
  Opptak av lyd og bilde av daddelfugl hos Internet Bird Collection

Spurvefugler
Fugler formelt beskrevet i 1850
Dyr formelt beskrevet av Charles Lucien Bonaparte