alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Tone Bianca Dahl

Tone Bianca Sparre Dahl (født 4. september 1960) er en norsk dirigent, sanger, musikkpedagog, forfatter og arrangør.

Hun har vært dirigent for Schola Cantorum, kammerkoret ved Institutt for musikkvitenskap ved Universitetet i Oslo siden 2002, og dannet i 2018 sitt eget kammerkor, Kammerkoret YMIR. Begge disse ensemblene mottar driftsstøtte fra kulturrådet.

Til daglig er Tone Bianca Sparre Dahl førsteamanuensis ved Norges musikkhøgskole og innehar Statens 10-årige arbeidsstipend for etablerte kunstnere fra 2014.

Eksterne lenker 
 tonebianca.com

Norske dirigenter
Fødsler i 1960
Hakkum

Hakkum er en humoristisk tegneserie skapt av Nils Petter Smeby.

Utgivelser 
Hakkum trykkes ukentlig i gratisavisa "Byavisa" som kommer ut i Moss, Fredrikstad, Sarpsborg, Drammen og Tønsberg. Spinnoff-serien Hakkum Tinghus publiseres månedlig i Advokatbladet.

I tillegg kan serien leses på tegneserieportalene Nettserier.no.

Handling og figurer 
Tegneserien foregår i den fiktive norske byen Hakkum. Serien handler i hovedsak om byens AP-ordfører Anne Dammen, hennes ektefelle Stefan, og Annes datter Karoline. I tillegg har Anne og Stefan sønnen Xander sammen, og Stefan har dessuten datteren Candela fra et tidligere forhold.

Det som skiller Hakkum fra andre norske byer er at dyrene i Hakkum kan snakke. De viktigste dyrefigurene i Hakkum er kaninen Fenriss, Karolines beste venn, og anden Andrik, som livnærer seg som privatetterforskeren Andrick og dessuten elsker å finne opp ting.

Hovedperson i spin-off-serien Hakkum Tinghus er advokat Arvid Anke.

Intervjuer
 Mossing blir Donald-forfatter, intervju i Moss Dagblad (publisert 2005-05-12)
 Snart Hakkum nummer 1000, intervju i Moss Dagblad (publisert 2006-08-29)
 Hakkum på Raptus, intervju i Moss Dagblad (publisert 2006-08-29)
 Nytt, norsk tegneserieblad, intervju i Moss Dagblad (publisert 2006-12-30)

Eksterne lenker
 Hakkum-striper på Nettserier.no
 Hakkum-striper på DrunkDuck.com

Norske tegneserier
Internettegneserier
Introduksjoner i 2000
2000 i Norge
Wimbledon-turneringen 1971

Wimbledon-turneringen 1971

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 1971
Sport i England i 1971
Wimbledon-turneringen 1972

Wimbledon-turneringen 1972

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 1972
Sport i England i 1972
Wimbledon-turneringen 1970

Wimbledon-turneringen 1970

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 1970
Sport i England i 1970
Wimbledon-turneringen 1973

Wimbledon-turneringen 1973

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 1973
Sport i England i 1973
Tampico

For Tampico i USA, se Tampico (Illinois)

Tampico er en by i den meksikanske delstaten Tamaulipas. Tampico har et fuktig klima med en gjennomsnittstemperatur på omtrent 24º C. Innenfor bygrensene ble innbyggertallet fastslått til 294 789 under folketellingen i år 2000. Dette utgjør omtrent 10 % av delstatens totale befolkning. Byen befinner seg ved Mexicogolfen.
Tampico kommer fra ordene Tam og pico på huastecospråket som betyr henholdsvis «stedet for» og «vannhunder», noe som kan bety noe slikt som vannhundenes sted.

Det har vært bosetninger langs Pánucoelven ved Tampico lenge før 1500-tallet.

Den første kommersielle flyvingen i Mexico ble gjennomført fra Tampico til Mexico by av flyselskapet Mexicana i 1921.

Referanser 

Byer i Tamaulipas
Kommuner i Tamaulipas
Wimbledon-turneringen 1974

Wimbledon-turneringen 1974

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 1974
Sport i England i 1974
Wimbledon-turneringen 1975

Wimbledon-turneringen 1975

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 1975
Sport i England i 1975
Ungdom

Ungdom er tiden mellom da man slutter med å være barn og til man er blitt voksen.

Det er vanlig å tidfeste dette til ten- årene, som begynner på tretten og slutter på nitten. Nyere lovverk gjør dette noe komplisert. Man er over kriminell lavalder når man fyller 15 år. Man kan i Den norske kirke ha konfirmasjon det året man fyller 15 år hvis man har hatt dåp og er medlem av Den norske kirke. Man kan stemme ved kirkevalg det året man fyller 15 år hvis man er medlem av Den norske kirke. Man er over seksuell lavalder når man fyller 16 år. Man kan begynne å øvelseskjøre med bil når man fyller 16 år hvis man har gjennomført trafikalt grunnkurs, men må være 18 for å få førerkort for bil. Man kan stemme ved stortings- og kommunevalg det året man fyller 18 år. For få år siden var det mulig å starte militærtjenesten før man var 18 år, men man fikk ikke kjøpe alkohol. Førerkort for lastebil og vogntog kan man ikke ta før man fyller 21 år. Førerkort for buss og tung motorsykkel kan man ta direkte erverv når man fyller 24 år, men unntak finnes. For å være verge for den som skal øvelseskjøre så må du være minst 25 år. Hele poenget med aldersgrense for personer i alderen 13-25 år er at det å bli voksen skal komme gradvis. Men den viktigste aldersgrense er myndighetsalder som er 18 år i Norge, når denne alderen er nådd så er du ansett som voksen etter Norges lover i Norge. Å være av myndig alder behøver ikke å bety at du er biologisk voksen, samtidig som å være biologisk voksen behøver ikke å bety at du er av myndig alder. I Norge så har ikke myndighetsalder alltid vært 18 år, den har variert med alt fra 20 år til 21 år til 25 år. I Norge er det ikke mange aldersgrenser over 20 år lenger. Aldersgrense for å kjøpe alkohol på over 0,8%, men under 22% er nå 18 år. Aldersgrense for å kjøpe alkohol med 22% og til og med 60% i Norge er nå 20 år. 
Ungdom er i alderen 10-17 år. Aldersgrense på 10 år settes slik fordi norske myndigheter tillegger barn rettigheter utover aldersgrense for filmer når barnet fyller 10 år. Rett nok får man betalt fravær fra jobb for å være hjemme med barn til det året barn fyller 12 år, men grensen mellom barn og ungdom bør gå der barnet får særskilte rettigheter, og derfor 10 år.

I sammenhenger der aldersinndelinger er vanlig, for eksempel innen kulturliv og handel, kan unge mennesker regnes som ungdom langt opp i 30-årene, men det vil da være unge voksne.

Ungdomstid som særegen tidsperiode, er historisk sett et nytt begrep. I tidligere tider ble man regnet som voksen da man var konfirmert. Deretter skulle man i arbeid, gjerne i lære. Den nye velstanden i forrige århundre førte til at stadig flere unge ble gående i utdanning og fikk mere disponibel tid for seg selv. Gruppene av unge skilte seg etter hvert så mye ut at det ga mening å snakke om en ungdomskultur.

Se også
 Ungdomsorganisasjoner
 Ungdomskultur
 Ungbo
 Ungdomskilde
 Ungdomsskole
 Ungdomsopprør
 Ungdomsparti

Familie
Barn
Queen Bees

Queen Bees var en norsk vokalgruppe. Gruppen ble opprinnelig startet i 1998 av som en ren a cappella-gruppe med Anita Skorgan, Rita Eriksen, Marianne Antonsen og Silje Nergaard og gjorde i starten kun jobber for næringslivet og lukkede forsamlinger. I 2004 forlot Nergaard gruppen for å satse på sin egen solokarrière. Samtidig tok de navnet Queen Bees og startet å opptre offentlig. Antonsen ga seg i slutten av 2005 og ble erstattet av Hilde Heltberg våren 2006.

I 2005 ga gruppen ut albumet From The Fountain.

Diskografi
2005: From the Fountain

Referanser 

Norske musikkgrupper
Band etablert i 2004
Ole O. Lian

Ole Olsen Lian (født 10. november 1868 i Tønsberg, død 21. februar 1925 i Oslo) var en norsk politiker (Ap) og formann for LO fra 1906 til sin død. Det var under Lians ledelse LO ble en masseorganisasjon.

Lian var født i Tønsberg og var i unge år til sjøs. Han ble utdannet typograf og begynte å arbeide i Kristiania fra 1889. Han jobbet blant annet i Social-Demokraten. Han var organisert i Norsk Centralforening for Boktrykkere, og ble formann i foreningen i 1903. 

I 1905 ble han nestformann i LO og året etter ble han valgt til formann. Lian var blant kreftene i partiet og fagbevegelsen som brukte mye tid og krefter på å bekjempe Fagopposisjonen av 1911, og han var sterkt medvirkende til at denne radikale strømningen ikke vant flertall i LOs ledelse, slik den gjorde i partiets ledelse.

Han valgte likevel å bli i partiet da mindretallet gikk ut og dannet Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti, først og fremst fordi han ville holde arbeiderbevegelsen samlet. Politisk var han imidlertid fortsatt en eksponent for høyrefløyen, noe som blant annet medførte et forsøk fra Komintern på å få ham ekskludert. Etter hvert som motsetningene mellom Komintern og Tranmæl-fløyen tiltok i 1922–23 førte dette ham inn i en allianse med sistnevnte.

Ole Lian var nestformann i Arbeiderpartiet mellom 1912 og 1918 og stortingsrepresentant mellom 1916 og 1921.

Den tidligere redningsskøyta RS «Ole O. Lian» er oppkalt etter Lian.

Han var bror til anarkisten og NSU-aktivisten Sigwald Lian.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Om Ole O. Lian i Norsk biografisk leksikon 
 Ole Olsen Lian: Før de vældige vandmasser ind i turbinrør!
 Politiske taler av Ole O. Lian, virksommeord.uib.no

Ledere for Landsorganisasjonen i Norge
Norske fagforeningspersoner
Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter 1916–1918
Stortingsrepresentanter 1919–1921
Stortingsrepresentanter for Oslo
Ap-politikere i Oslo
Personer fra Tønsberg kommune
Fødsler i 1868
Dødsfall i 1925
Grundarfjarðarbær

Grundarfjarðarbær er en kommune (sveitarfélag) i regionen Vesturland på Island, med 900 innbyggere i 2016.

Eksterne lenker
  *Kommunens hjemmeside, engelsk. Besøkt 12. juli 2017.

Kommuner på Island

is:Grundarfjarðarbær
On-Line Encyclopedia of Integer Sequences

On-Line Encyclopedia of Integer Sequences (OEIS) er en database for heltallsfølger, tilgjengelig på Internett. Den er et hyppig brukt hjelpemiddel i matematisk forskning.

Databasen 
Databasen inneholder beskrivelse av følger av heltall som har interesse innen matematikk. I desember 2006 inneholdt den informasjon om rundt 125 000 følger. Sammen med en definisjon av følgen finnes nøkkelord, litteraturhenvisninger, lenker til beslektede følger med mer.

Historie 

Neil Sloane begynte å samle heltallsfølger på 1960-tallet for å lette arbeidet sitt i kombinatorikk. Han offentliggjorde deler av databasen to ganger i bokform:
A Handbook of Integer Sequences (1973, ISBN 0-12-648550-X), med 2400 følger.
The Encyclopedia of Integer Sequences (1995, ISBN 0-12-558630-2), med 5487 følger.
Disse bøkene ble tatt i mot med begeistring, og etter den andre offentliggjøringen begynte andre matematikere å utfylle samlingen med nye tallfølger. Samlingen ble etterhvert for stor til at den kunne bli offentliggjort i bokform igjen, og da databasen inneholdt 16 000 følger, bestemte Sloane seg for å gjøre databasen tilgjengelig på Internett, først som en epostsørvis i 1995, og deretter som en websørvis i 1996. Etter dette har databasen vokst med rundt 10 000 følger i året.

Etter at Neil Sloane hadde hatt ansvaret for databasen i nesten 40 år, overtok en gruppe av redaktører den største delen av arbeidet i 2002, men Sloane er fremdeles øverste instans for hvorvidt en ny følge skal innlemmes i databasen eller ikke.

Eksterne lenker 
 

Heltallsfølger
Engelskspråklige oppslagsverk
Nettleksika
Thad Jones

Thaddeus Joseph «Thad» Jones (født 28. mars 1923 i Pontiac i Michigan, død 20. august 1986 i København) var en amerikansk jazzmusiker (trompet) og orkesterleder, bror av jazzmusikerne Hank Jones og Elvin Jones og kjent for en rekke samarbeid med skandinaviske jazzmusikere.

Han debuterte med broren Hank og Sonny Stitt (1942) før tjenestegjøring i den andre verdenskrig.  Derpå spilte Jones i Count Basies band (1954–1963) og medvirket på utgivelser med Charles Mingus (1954–55). Han komponerte en tid (1963–66), blant annet A child is born, og hadde arrangøroppdrag for Harry James's orkester.  Med Mel Lewis ledet han eget orkester, også kjent som «The Vanguard Orchestra», fast husband på Village Vanguard i New York (1965–1978), mottaker av flere utmerkelser blant annet fra Down Beat, og med utgivelser som Consummation, Central Park North, Live at the Village Vanguard og Suite for pops.

Orkesteret besøkte Club 7 og Konsertpaleet i Bergen i august 1975, og ved Kongsberg Jazzfestival 1977 ledet han stort orkester. Med svenske Monica Zetterlund utkom musikk av Lars Gullin (1977). Etter flytting til København (1979) ledet han Danish Radio Big Band og sitt eget «Eclipse band», samt underviste på Det kgl. musikkonservatorium. Han hadde samarbeid med skandinaviske artister som Bengt Hallberg, Jesper Lundgaard, Lars Danielsson, Frode Thingnæs og den utflyttede landsmann Idrees Sulieman.  Hans Thad Jones Quintet fremførte på Kongsberg Jazzfestival (1982).

Jones flyttet i 1984 til USA for å lede  Count Basies orkester etter Basies død. Etter vel et år ble han syk og returnerte til København. Bandledelsen ble overtatt av Frank Foster. Thad Jones led av kreft og døde i København, en stor minnesgudstjeneste ble avholdt i St. Peterskirken i New York.

Referanser

Eksterne lenker   
 
 

Jazztrompetister fra USA
Storband
Personer fra Pontiac
Arne Borsheim

Arne Borsheim (født 26. april 1941) er en norsk filmfotograf. Han har fotografert mest for TV, men også film, blant annet Søndagsengler (1996). Medlem av Foreningen Norske Filmfotografer (FNF).

Filmografi - Fotograf
 Berlinerpoplene (2007) (TV-serie)
 Kodenavn Hunter (2007) (TV-serie)
 Johnny og Johanna (2004) (TV-serie)
 Svarte penger - hvite løgner (2004) (TV-serie)
 Lekestue (2001) (TV-serie)
 Prinsessen i Eventyrriket (2001) (TV-serie)
 Sejer - se deg ikke tilbake (2000) (TV-serie)
 Blodsbånd (1998) (TV-serie)
 Offshore (1996) (TV-serie) – Location fotograf
 Søndagsengler (1996)
 Vestavind (1994) (TV-serie)
 Solens sønn og månens datter (1993) (TV-serie)
 Fedrelandet (1991) (TV-serie)
 Kong Lear (1985) (TV-serie)
 Jenny (1982) (TV-serie)
 Fruen fra havet (1979) (TV-film)
 Prisgitt (1979) (TV-serie)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Borsheim, Arne
Fødsler i 1941
Pål Gengenbach

Pål Gengenbach (født 23. september 1943, død 23. september 2019) var en norsk filmklipper. Han var nominert til Amandaprisen 2008  for klipp i filmen O' Horten.

I 1981 var han en av grunnleggerne av produksjonsselskapet Focus on Human Rights, som ble stiftet for å lage kortfilmer om menneskerettighetenes kår rundt om i verden. De øvrige stifterne var regissørene Kjersti Alver, Alexander Røsler og Knut Jorfald.

Filmografi klipper 
 De gales hus (2008)
 O' Horten (2007)
 Gymnaslærer Pedersen (2006)
 Factotum (2005)
 Salmer fra kjøkkenet (2003)
 Jonny Vang (2003)
 Mot Moskva (2003)
 Aria (2001)
 Ballen i øyet (2000)
 Cellofan - med døden tilfølge (1998)
 Budbringeren (1997)
 Mørkets øy (1997)
 Aldri mer 13! (1996)
 Døden på Oslo S (1990)
 Brennende blomster (1985)

Referanser

Eksterne lenker 
  
 NRK: Amandanominasjonene 2008
 Det Danske filminstitutt

Norske filmklippere
Amandaprisen 2008
Amandakomiteens Gullklapper
Fylkesvei 3036

Fylkesvei 3036 går mellom Sundet og Bommestad i Larvik kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 205 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Du skal ikke slå i hjel

Du skal ikke slå i hjel (polsk: Krótki film o zabijaniu) er en polsk film fra 1988. Den er regissert av Krzysztof Kieślowski, og skrevet av Kieślowski sammen med Krzysztof Piesiewicz. Den var opprinnelig en del av filmserien De ti bud, men ble senere utvidet og lansert som en selvstendig film. Handlingen er basert på det femte bud, du skal ikke slå i hjel, og tar for seg forskjellige spørsmål rundt bruk av dødsstraff og drap.

Handling 
Waldemar Rekowski er en middelaldrende drosje-sjåfør i Warszawa som liker yrket sitt, og friheten det gir. Jacek Łazar (spilt av Mirosław Baka) er en 21 år gammel omvandrende som nylig har ankommet Warszawa fra landsbygda, og nå vandrer planløst rundt i byens gater. Han ser ut til å glede seg over å forårsake andre menneskers ulykker: han kaster en fremmed inn i urinalene, ved et offentlig toalett. Han slipper en stor stein fra en bro, på et forbipasserende kjøretøy noe som forårsaker en trafikk-ulykke. Han skremmer bort duer, til tross for en gammel kvinne som  ønsker å mate dyrene.

Piotr Balicki (spilt avKrzysztof Globisz) er en ung og idealistisk advokat, som nettopp har bestått advokat-eksamenen. Han tar med seg sin kone til en kafé, hvor de diskuterer fremtiden sin. På samme kafé sitter Jacek ved et annet bord, og fikler med et tau og en pinne som han har i sekken. Tauet og pinnen ser ut til å fungere som et våpen. Waldemar parkerer drosjen i nærheten av kafeen, og Jacek ønsker skyss. Han ber om å bli kjørt til en avsidesliggende del av byen, og insisterer på at sjåføren burde ta en lengre og mer avsidesliggende rute.

Når de endelig er fremme ved destinasjonen forsøker Jacek å drepe Waldemar med tauet, men han stopper og gjemmer seg når han ser folk som nærmer seg. Sjåføren puster så vidt fremdeles, men forsøker uten hell å fjerne tauet rundt nakken. Jacek fullfører deretter sin grufulle oppgave, ved å gjentatte ganger å knuse den knapt bevisste drosje-sjåføren over hodet med en stor stein. Jacek kjører deretter drosjen ned til en elv, hvor han dumper liket. Men når en barnesang kommer på radioen i bilen, blir han opprørt. Han river ut hele radioen, og kaster den.

Men senere blir Jacek arrestert. Han blir intervjuet av sin kriminelle forsvarsadvokat, Piotr. Til tross for Piotrs innsats, blir Jacek funnet skyldig og dømt til døden ved henging. Piotr henvender seg etterpå til en dommer, og spør om han kunne ha gjort mer for å redde klientens liv. Dommeren forsikrer ham om at Piotr ga det beste argumentet mot dødsstraff dommeren har hørt på mange år, men at det juridiske resultatet var korrekt.

Priser 
 Filmfestivalen i Cannes 1998:
 FIPRESCI-prisen: Krzysztof Kieślowski
 Juryprisen: Krzysztof Kieślowski

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1988
Polske dramafilmer
Filmer regissert av Krzysztof Kieślowski
Polskspråklige filmer
Filmer lagt til Warszawa
Fylkesvei 3026

Fylkesvei 3026 går mellom Bommestad og Svenerød i Larvik kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 169 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Sør-Afrikas nasjonalsang

Sør-Afrikas nasjonalsang har siden 1997 vært en sang som kombinerer elementer fra «Nkosi Sikelel' iAfrika» (xhosa for «Gud velsigne Afrika») og «Die Stem van Suid-Afrika» (afrikaans for «Sør-Afrikas stemme»). Den nye sangen er skrevet på fem av Sør-Afrikas elleve offisielle språk og består av to deler i ulike tonearter.

Historie 
«Nkosi Sikelel' iAfrikas» ble skrevet i 1897 av skolelæreren Enoch Sontonga, opprinnelig som en salme. Flere vers ble tilført i 1927 av poeten Samuel Mqhayi, og i 1942 ble den gjendiktet på sesotho av Moses Mphahlele. Sangen ble en populær salme, som etterhvert også ble sunget på politiske møter, og den utviklet seg til å bli en viktig kampsang for antiapartheidbevegelsen.

«Die Stem van Suid-Afrika» var Sør-Afrikas nasjonalsang i apartheidtiden, med tekst av forfatteren C. J. Langenhoven i 1918 og melodi av presten M. L. de Villiers i 1921. Sangen ble sunget offentlig første gang 13. mai 1928 i forbindelse med at Sør-Afrikas flagg ble heist offisielt for første gang, men den ble ikke antatt som landets nasjonalsang av regjeringen før 2. mai 1957. Senere ble den gjendiktet på engelsk som «The Call of South Africa».

Da apartheidregimet opphørte i 1994, ble først «Nkosi Sikelel' iAfrika» sidestilt med «Die Stem», slik at Sør-Afrika fikk to nasjonalsanger. For å samle hele befolkingen og understreke forsoningen ble en ny nasjonalsang lansert i 1997 basert på de to tidligere sangene. Nasjonalsangens første del har melodi fra «Nkosi Sikelel' iAfrika» og siste del fra «Die Stem van Suid-Afrika».

Sangtekst 

De to første avsnittene er fra «Nkosi Sikelel' iAfrika». De to første linjene i det første verset er oversatt til zulu, mens de to siste linjene er beholdt på xhosa. Det andre verset er på sesotho, mens tredje og fjerde vers er hentet fra «Die Stem» og synges henholdsvis på afrikaans og engelsk.

Eksterne lenker 
 Sør-Afrikas nasjonalsang  – Regjeringens nettsider (engelsk)
 Nkosi Sikelel' iAfrika – ANCs nettsider (engelsk)
 Nasjonalsangenes historikk (engelsk)
 Nasjonalsangen via YouTube.com

Sør-Afrika
Fylkesvei 256

Fylkesvei 256 går mellom Søndre Ås i Tønsberg og Bommestad i Larvik kommune.

Før 2009 var strekningen fra Langåker og sørover en del av europavei 18, og kalles derfor Gamle E18. Strekningen mellom Søndre Ås og Tassebekk hadde før 2016 betegnelsen fylkesvei 522 (Vestfold), og mellom Tassebekk og Haukerød fylkesvei 280 (Vestfold). Strekningen mellom Haukerød og Lasken var del av fylkesvei 304.

Frem til 2019 måtte veien kvalifiseres som fylkesvei 256 (Vestfold) for å unngå forveksling med fylkesvei 256 (Oppland).

Kommuner og knutepunkter

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Sandefjord
Veier i Larvik
Veier i Tønsberg
Peder Hamdahl Næss

Peder N. Hamdahl Næss (født 19. juni 1971) er en norsk regissør og manusforfatter.

Peder Hamdahl Næss er sønn av skuespilleren, regissøren og manusforfatteren Arne Lindtner Næss.

Filmografi

Regi 
 1998: Hotel Cæsar (TV-serie)
 1998: Venner og fiender (TV-serie)

Manus 
 1998: Venner og fiender – norsk manusbearbeidelse
 2001: Fox Grønland – episodeforfatter
 2002: Far og sønn – episodeforfatter/bearbeidelse/oversettelse (som Peder H. Næss)
 2001–2003: Hotel Cæsar – dialogforfatter
 2006–2008: Hotel Cæsar – shorterm storyline / longterm storyline
 2008: Andra avenyn – historieforfatter og sesongforfatter

Produksjon 
 1998: Hotel Cæsar – prosjektleder TV 2

Annet 
 1998: Hotel Cæsar – redaktør

Eksterne lenker 
 

Norske manusforfattere
Hotel Cæsar-regissører
Fødsler i 1971