alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Francesco Patrizi da Cherso

Francesco Patrizi da Cherso (1529–1597) var en venetiansk renessansetenker av kroatisk opphav.

Etter noen omflakkende år, bl.a. med studier på ulike læresteder i Europa, ble Patrizi i 1547 immatrikulert ved universitetet i Padova. Hensikten var å studere medisin, men han var snart i gang med å studere aristotelisk filosofi. Allerede i studietida ble han platoniker og var resten av livet en skarp kritiker av aristotelismen.

I sitt viktigste filosofiverk, Nova de universis philosophia (Ferrara 1591, «den nye universelle filosofien»), argumenterte han mot aristotelisme og skolastikk, og søkte å bekrefte platonismen. Inkvisisjonen forbød verket, og en alvorlig konflikt med kirkemyndighetene formørket Patrizis siste leveår.

Patrizi var en av de siste renessansehumanismene. En omfattende utdanning gjorde at han kunne bidra på mange områder, som humanisme, filosofi, historisk teori, krigsvitenskap, poesi og litteraturkritikk. Han undersøkte kritisk etablerte sannheter og foreslo egne alternativer. Spesielt ønsket han å erstatte den framherskende aristoteliske naturfilosofien med sin egen modell, en systematisk framstilling av naturen innen en metodologisk og metafysisk kontekst. Han kan derfor ses på som en foregangsskikkelse for tenkere som Galileo, Descartes og Leibniz.

I tidlig moderne tid fikk Patrizis naturfilosofi betydelig oppmerksomhet til tross for kirkas fordømmelse, men han ble likevel en outsider.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 Francesco Patrizi, istrianet.org

Renessansefilosofer
Italienske filosofer
Ulrica Hydman Vallien

Ulrica Margareta Hydman Vallien (født 24. mars 1938 i Stockholm, død 21. mars 2018 i Eriksmåla i Småland) var en svensk kunstner som hovedsakelig arbeidet med glass og maleri. Hun var kjent for sine motiver med ormer, tulipaner og sort-hvite kvinneansikter. Ulrica Hydman Vallien er representert ved flere museer, deriblant på Nationalmuseum i Stockholm, National Museum of Modern Art i Tokyo og Victoria & Albert museum i London.

Liv og virke

Utdannelse
Ulrica Hydman gikk på Konstfack 1958–1962 i Stockholm der hun leste keramikk og glass. Hennes lærer der var blant andre Stig Lindberg. Ved Konstfack traff hun også sin tilkommende ektemann Bertil Vallien som hun giftet seg med i september 1963. I sin studietid foretok hun studiereiser til Nederland, Belgia og Spania, og etter avsluttet utdannelse foretok hun og Vallien 1961-1963 studiereiser til Mexico og USA, der de begge arbeidet med keramikk. 

Bertil Vallien ble senere tilbudt arbeide som kunstner og designer på Åfors glasbruk og de to bosatte seg der.

Kunstnervirke

I det felles keramikkverkstedet i Åfors eksperimenterte hun med nye former influerte av mexicansk keramikk. Hydman Vallien kan betegnes som allkunstner. Mest kjent ble hun for sine glass- og akrylmalinger, men hun produserte også keramikk, akvareller og tekstiler. Hun begynte som keramiker, men sine største fremganger som kunstner har hun vunnet som glassformgiver.

Ulrica Hydman Vallien debuterte i 1972 som glasskunstner. I protest mot den konservative gren - som ofte satte størsmålstegn ved hennes djerve idéer - bestemte hun seg for å debutere med Råttskålen (rotteskålen). Denne var tenkt å passe som eksklusiv gave, men hun dekorerte glasskålen med store svarte rotter - og skålen ble umiddelbart forkastet av ledelsen - formodentlig med et øye på salgspotensialet - og aldri satt i produksjon.

Hun er en av de 50 kunstnere rundt om i verden som har utsmykket British Airways flyflåte, blant annet fly-haleror, servietter, porselen, billetter og brevpapir. Sammen med Barbro Lindström stilte hun ut på Konsthantverkarna i Stockholm og sammen med sin mann stilte hun ut et flertall ganger. Hun har medvirket i mange kunsthåndverksutstillinger i Sverige og utenlands samt som billedkunstner deltok hun i Nationalmuseums utstilling Unga tecknare 1964–1966.

Hydman-Vallien er representert ved Nasjonalmuséet i Stockholm, Moderna museet, Kalmar konstmuseum og Göteborgs konstmuseum.

Referanser

Litteratur
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 576, Allhems Förlag, Malmö.

Externa länkar
Ulrica Hydman Valliens hjemeside 
Ulrica Hydman Valliens hjemmeside

Svenske kunstnere
Personer fra Stockholm
Litlåbrua

Litlåbrua er en platebru i betong på 9 meter langs E6 i Grong kommune i Trøndelag. Broen ble åpnet i 1934.

Se også 
 Fjerdingelvbrua

Kilder 
 Vegvesenets vegkart
 De forsømte broene (VG 2017)

Eksterne lenker 
 Litlåbrua på Google Street View

Broer på E6 (Norge)
Veibroer i Trøndelag
Veier i Grong
Broer åpnet i 1934
Grøndalselvbrua

Grøndalselvbrua er en bjelkebro på E6 i Grong kommune i Trøndelag. Broen er 41 meter lang og åpnet i 1964.

Se også 
 Lassemobrua
 Finnfossbrua

Kilder 
 Vegvesenets vegkart
 De forsømte broene (VG 2017)

Eksterne lenker 
 Grøndalselbrua på Google Street View

Broer på E6 (Norge)
Veibroer i Trøndelag
Veier i Grong
Bjelkebroer
Heimebane

Heimebane er en norsk dramaserie som gikk på NRK1 fra 2018 til 2019. Serien handler om Helena Mikkelsen, den første kvinnelige fotballtreneren i den norske eliteserien, for det fiktive laget Varg IL.

Om serien 
Serien vant fem priser under Gullruten 2018: beste dramaserie, beste kvinnelige og mannlige skuespiller til Ane Dahl Torp (Helena Mikkelsen) og Axel Bøyum (Adrian Austnes) og fagprisene beste manus TV-drama (Johan Fasting) og beste lydproduksjon/ lyddesign (Renate Bakke, Magnus Thorkildsen og Jan Dalehaug). Serien var i tillegg nominert til beste regi TV-drama (Arild Andresen). Under Gullruten 2019 vant andre sesong av serien fire fagpriser: beste klipp TV-drama (Veslemøy Blokhus Langvik), beste grafisk design/VFX (Otto Thorbjørnsen og Anette Gjertsen), beste originalmusikk	(Aslak Hartberg) og årets innovasjon (Stardust effects ved Otto Thorbjørnsen og Anette Gjertsen). Serien var i tillegg nominert i klassen beste lyddesign (Gunn Tove Grønsberg og Bård Farbu).

Rollefigurer og skuespillere

Episoder

Sesong 1

Sesong 2

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dramaserier
TV-produksjoner på NRK
Norske TV-serier fra 2010-årene
Gullruten for beste TV-program
TV-program med Gullrute-vinnere
TV-program med vinnere av Gullrutens fagpris
Lassemobrua

Lassemobrua er en 121 meter lang fagverksbru på fylkesvei 764 i Grong kommune i Trøndelag. Broen ble åpnet i 1961 og går over elva Namsen.

Se også 
 Grøndalselvbrua

Kilder 
 Vegvesenets vegkart
 De forsømte broene

Eksterne lenker 
 Lassemobrua på Google Street View

Veibroer i Trøndelag
Veier i Namsskogan
Veier i Grong
Fagverksbroer
Finnfossbrua

Finnfossbrua er en 16 meter lang stålbjelkebru på fylkesvei 764 i Grong kommune i Trøndelag. Broen går over Grøndalselva og ble åpnet i 1934.

Se også 
 Grøndalselvbrua

Kilder 
 Vegvesenets vegkart
 De forsømte broene

Eksterne lenker 
 Finnfossbrua på Google Street View

Veibroer i Trøndelag
Veier i Grong
Veier i Namsskogan
Bjelkebroer
Alf Henrik Christensen

Alf Henrik Christensen (født 11. mars 1962 i Arendal) er en forhenværende kampsportutøver som i 1991 ble norgesmester i kickboksing. Han er også kjent for sin medvirking i det mye omtalte NOKAS-ranet i 2004. 

I 2005 ble Christensen tiltalt for deltagelse ved NOKAS-ranet. 10. mars 2006 ble han i Stavanger tingrett dømt til 13 års fengsel for å ha fraktet ranere og utbytte fra bilbyttestedet i Sørmarka til skjulested i Nedre Dalgate. I ankesaken for Gulating lagmannsrett ble Christensen dømt til åtte års fengsel, men etter anke til Høyesterett ble den endelige straffen satt til 11 år fengsel.

I 2020 ble han dømt til fem års fengsel for smugling av hasj mellom Hirtshals og Sørlandskysten.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske kickboksere
Norgesmestere
Personer fra Arendal kommune
Nordmenn dømt for ran
NOKAS-ranet
Bikkejohka (Utsjok)

Bikkejohka er ei elv i Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei tilløpselv til Vaijoki og er en del av Neidenvassdraget. Elva er 18,3 kilometer lang og har utspring sør på fjellet Guorboaivi. Den munner ut i Vaijärvi, som er utspring for Vaijoki.

Referanser 

Elver i Utsjok kommune
Neidenvassdraget
Rusreformutvalget

Rusreformutvalget var et norsk utvalg som ble nedsatt av Erna Solbergs regjering 23. mars 2018 for å utrede og foreslå en modell for hvordan myndighetenes reaksjon på bruk og besittelse av narkotika til eget bruk skal flyttes fra justissektoren til helsesektoren.

Mandat 
Utvalget skulle blant annet utrede hvor mye narkotika som skal regnes for å være en brukerdose, hvilke tilbud/sanksjoner som skal gis den enkelte som blir tatt med narkotika, og hva som bør skje dersom en person ikke følger opp tilbud/sanksjoner som er gitt.

Utvalget var pålagt å særlig vurdere erfaringer fra Portugal, som i 2001 flyttet den rettslige reguleringen av bruk og besittelse av narkotiske stoffer fra straffelovgivningen til helse- og sosialsektoren (begrenset til opptil 10 brukerdoser).

Medlemmer 
 , førstestatsadvokat (utvalgsleder)
 , professor ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Bergen
 , førsteamanuensis ved Høgskolen i Sørøst-Norge
 , ruskonsulent i Søgne kommune
 , seksjonsleder ved Lovisenberg Diakonale Sykehus
 , lege ved St. Olavs hospital
 , forskningsleder ved Stavanger universitetssjukehus
 Kenneth Arctander Johansen, Rusmisbrukernes Interesseorganisasjon
 , styreleder i MARBORG
 , politiinspektør i Politidirektoratet

Utvalgets rapport 
Rusreformutvalget skulle avgi sin utredning til Helse- og omsorgsdepartementet og Justis- og beredskapsdepartementet innen 31. desember 2019. Det overleverte sin rapport, NOU 2019: 26 «Rusreform – fra straff til hjelp», 19. desember 2019.

Kontrovers 
Utvalgsmedlem  ga deler av utredningen til politidirektør Benedicte Bjørnland ti dager før utredningen ble overlevert til departementene og offentliggjort. Swahn ønsket ikke en avkriminalisering, og han tok ut en dissens. I dissensen stod det at utvalget gikk inn for avkriminlisering i tilleg til hvorfor han var imot dette. Det var denne dissensen han sendte til politidirektøren. Tre dager før utvalget skulle overlevere sin utredning, skrev Bjørnland i en aviskronikk: "I samfunnsdebatten har flere allerede tatt til orde for å avkriminalisere bruk og besittelse av alle typer narkotika. Jeg mener at dette ikke er riktig svar på narkotikautfordringene." Dette førte til at flere kritiserte Bjørnland for å gjøre politiet til en politisk aktør og for å starte debatten før utredningen var overlevert. Bjørnland avviste kritikken. Hun mente at politiet i kraft av å være fagpersoner har et ansvar for å ta del i debatten som en faglig stemme.

Konsekvens 
I februar 2021 lanserte regjeringen Solberg en reform som bygget på utredningen fra Rusreformutvalget.

Referanser

Eksterne lenker
 

Norges offentlige utredninger
Narkotikapolitikk
Norske reformer
Regjeringen Solberg
Etableringer i 2018
Opphør i 2019
Skrugard

En skrugard er en type sjøis som dannes når flak av is presses sammen og brekkes opp og isblokkene mellom flakene fryser helt eller delvis sammen og kompakteres. Skrugarder kan være veldig dype, og opptil 50 meter dype skrugarder har vært hevdet målt i Nordishavet, og 35 meter i Framstredet.

Deler av en skrugard 
I ismekanikk deler man ofte opp skrugardens i forskjellige deler. 

 Seil er den delen som stikker opp over vannlinjen. 
 Kjøl er den delen som stikker ned under vannlinjen. 
 Det konsoliderte laget er det laget som dannes når ny is dannes mellom isblokkene som er dykket ned under vann. Dette laget er veldig sterkt, og kan skape store skader hvis en skrugard kolliderer med for eksempel et skip eller en offshore-installasjon.

Referanser 

Oseanografi
Anne-Kathrine Parow

Anne-Kathrine Parow (født Larsen den 10. november 1938 på Orkanger, død 14. januar 2001 i Trondheim) var en norsk lærer, kultursjef og politiker (Ap). Hun var Trondheims ordfører fra 1982 til 1984.

Liv og virke

Bakgrunn
Anne-Kathrine Larsen var datter av kommunesekretær Kolbjørn Jacob Larsen og hustru Esther Togstad på Orkanger. Hun var søster av Orkdals ordfører Rudolf Larsen og kusine av fylkesutdanningssjef og politiker Johan Solheim. Hun tok lærerprøven ved Sagene lærerskole i 1961 og 2. avdeling spesialpedagogikk ved Trondheim lærerhøgskole i 1976.

Karriere
Anne-Kathrine Larsen var lærer i fem år, og konsulent hos skolesjefen i Trondheim kommune i ett år. Hun giftet seg med den senere tannlegen Peter Parow (bror til Anneliese Dørum).

Parow ble første gang innvalgt i Trondheim bystyre under det såkalte kvinnekuppet i 1971. 

Hun var Trondheims varaordfører fra 1980 til 1981, og ordfører fra 1. januar 1982 til 31. desember 1984, som den første kvinne i vervet. Deretter var hun ansatt som kultursjef i Trondheim kommune fra 1982 til 1992, og som kultursjef i Steinkjer kommune fra 1993 til 1997.

Hun giftet seg på nytt i 1987 med daværende rådmann Axel Buch, en høyremann som tidligere hadde vært hennes varaordfører. De bodde på gården Hammer på Inderøy i noen år til hans død i 1998.

Anne-Kathrine Parow døde i 2001 etter et kort sykeleie. Hun ble begravet på Havstein kirkegård. 

Hun er den første kvinnelige ordfører som fikk egen vei, i 2019 på Tiller.

Referanser 

Ordførere i Trondheim
Ap-ordførere i Sør-Trøndelag
Norske pedagoger
Personer fra Orkdal kommune
Fødsler i 1938
Dødsfall i 2001
Andrej Kuznetsov

Andrej Kuznetsover navnet til flere personer:

 Andrej Kuznetsov (volleyballspiller) 
 Andrej Kuznetsov (tennisspiller)
Marko Anttila

Marko Anttila (født 25. mai 1985) er en finsk profesjonell ishockeyspiller som spiller for Jokerit i Kontinental Hockey League (KHL). Han har tidligere spilt for Ilves i SM-liiga, Metallurg Novokuznetsk i KHL og Örebro HK i Svenska hockeyligan (SHL). Han ble valgt av Chicago Blackhawks som nummer 260 i den niende runden av NHL Entry Draft 2004. Han har fått kallenavnet «Mörkö» (finsk for Hufsa) på grunn av sin størrelse.

Anttila har representert Finland internasjonalt og deltatt i fire VM-turneringer og har vunnet ett VM-gull (2019) og ett sølv (2021). Han representerte Finland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor laget ble utslått i kvartfinalen, og i Vinter-OL 2022 i Beijing hvor han vant gull.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Finske ishockeyspillere
Deltakere for Finland under Vinter-OL 2018
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2018
Deltakere for Finland under Vinter-OL 2022
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2022
Medaljevinnere under Vinter-OL 2022
Olympiske medaljevinnere i ishockey
Diervilla lonicera

Diervilla lonicera er en løvfellende busk i kaprifolfamilien. Den blir 0,6–1,2 m høy med utoverliggende greiner og sprer seg med rotskudd. Bladene har kort stilk, og blomstene er grønngule. Frukten er en kapsel. Blomstringstida er fra tidlig juni til tidlig juli, men det hender at den blomstrer så seint som august. Kapslene åpner seg og slipper frø i september.

Arten er fordringsløs og trives i tørr og steinete jord. Den vokser i skog under trær som banksfuru, balsamgran, svartgran, rødfuru, amerikaosp, Populus grandidentata, Prunus pensylvanica, papirbjørk, weymouthfuru, rødeik, rødlønn, canadahemlokk, gulbjørk, sukkerlønn, amerikabøk, svartlind, østamerikansk tuja, svartask, kvitalm, fargeeik, kviteik, tulipantre og kvitgran. I undervegetasjonen kan den vokse sammen med blant annet nebbhassel, grønnor (subsp. crispa), krypberglyng, bærlyng og einstape. Utbredelsen omfatter østlige Nord-Amerika fra Newfoundland vestover til Saskatchewan og sørover til Nova Scotia, New England og Delaware. I Appalachene finnes den videre sørover til Virginia, Nord-Carolina og Tennessee. Den finnes vestover til Ohio, Indiana, Illinois og Iowa.

Diervilla lonicera er en viktig næringsplante for elg, hvithalehjort og spisshalejerpe, men har bare underordnet betydning for skogskaribu. Den dyrkes som prydbusk i hager, og i Norge er den hardfør til herdighetssone 4.

Galleri

Kilder

Eksterne lenker 
 

Kaprifolfamilien
Planter formelt beskrevet av Philip Miller
Rasmus Dahlin

Rasmus Dahlin (født 13. april 2000) er en svensk ishockeyspiller som spiller for Buffalo Sabres i NHL.

Klubblagskarriere

NHL

Buffalo Sabres 
Dahlin ble draftet først i NHL Entry Draft 2018 av Buffalo Sabres.

Landslagskarriere 
Han representerte Sverige under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble utslått i kvartfinalen med det svenske landslaget.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske ishockeyspillere
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 2018
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2018
Venerabile Collegium Anglorum

Venerabile Collegium Anglorum («Venerable English College») er et katolsk presteseminar i Roma, for utdannlse av prester for England og Wales. Det ble grunnlagt i 1579 og er den eldste fortsatt bestående engelske institusjon utenfor England.

Historie 
Ankomsten av kardinal William Allen til Roma høysommeren 1576 medførte en nysatsing på undervisningens område. Kardinal Allen, som, likesom kardinal Newman tre århundrer senere, hadde forlatt et fellowship ved Oriel College i Oxford, hadde allerede grunnlagt et presteseminar i Douai i 1568 (Collège des Anglais Douai), som hadde trukket til seg 240 studenter, hvorav mange fra hans tidligere universitet. 

Pave Gregor XIII støttet hans planer om en lignende institudjon i Roma og utferdiget grunnleggelsesbullen i 1579. Kollegiet har vært kjent som «det ærverdige» (venerabile) siden 1818 på grunn av de mange studenter herfra og fra andre utenlandske utdannelsessteder som etter hjemkomst til fedrelandet led martyrdøden for sin katolske tro mellom 1581 og 1679. De æres i den katolske kirke som de førti martyrer fra England og Wales. Den første var Ralph Sherwin og de siste David Lewis, John Wall og Anthony Turner.

Roma
Etableringer i 1579
Katolisisme
Presteseminarer
Reformasjonen i England
Rione Regola
Brian O’Neill

Brian O'Neill (født 1. juni 1988) er en amerikansk ishockeyspiller.

Han representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble utslått i kvartfinalen med det amerikanske landslaget.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ishockeyspillere fra USA
Deltakere for USA under Vinter-OL 2018
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2018

en:Brian O'Neill (ice hockey, born 1988)
Ryan Zapolski

Ryan Zapolski (født 11. november 1986) er en amerikansk ishockeyspiller.

Han representerte USA under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble utslått i kvartfinalen med det amerikanske landslaget.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ishockeyspillere fra USA
Deltakere for USA under Vinter-OL 2018
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2018
Lisa Johansson

Lisa Johansson (født 11. april 1992) er en svensk ishockeyspiller.

Hun representerte Sverige under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 7 med det svenske landslaget.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske ishockeyspillere
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 2018
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2018
Aaron Kostner

Aaron Kostner (født 8. juli 1999) er en italiensk kombinertløper.

Han representerte Italia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 37 og 44.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Italienske kombinertløpere
Deltakere for Italia under Vinter-OL 2018
Kombinertløpere under Vinter-OL 2018
Deltakere under Ski-VM 2019
Personer fra Sterzing
Deltakere under Ski-VM 2021
Rødt Oslo

Rødt Oslo er partiet Rødts fylkesorganisasjon i Oslo. Det ble stiftet 25. mars 2007. Fylkespartiet er det største i Rødt og har 2400 medlemmer. Leder i Rødt Oslo er Siavash Mobasheri.

I perioden 2019–2020 har Rødt Oslo fire representanter i Oslo bystyre. De fire medlemmene er Eivor Evenrud (gruppeleder og leder i Kultur- og utdanningsutvalget), Siavash Mobasheri (medlem av Samferdsels- og miljøutvalget og leder i Rødt Oslo), Sofia Rana (medlem av Byutviklingsutvalget) og Maren Rismyhr (medlem av Helse- og sosialkomiteen). 

Rødt Oslo er også representert i disse bydelsutvalgene: Bjerke, Gamle Oslo, Grorud, Grünerløkka, Sagene, St. Hanshaugen, Søndre Nordstrand, Bydel Østensjø, Bydel Frogner, Bydel Nordre Aker, Bydel Nordstrand, Bydel Alna og Bydel Stovner. 

Etter valget i 2015 inngikk Rødt Oslo en samarbeidsavtale  med byrådet bestående av Arbeiderpartiet, SV og Miljøpartiet De Grønne.

Rødt Oslo består av 13 bydelspartier og 7 ulike bransje- og temalag.

Rødt Oslo har en representant på Stortinget, Bjørnar Moxnes.

Nominasjon av kandidater til bystyret og Stortinget skjer i regi av fylkespartiet i Rødt Oslo.

Referanser 

Rødt
Magnolia virginiana

Magnolia virginiana er en plante fra sørlige og østlige USA. Den er typearten for slekta Magnolia, som igjen er typeslekta for blomsterplantene (Magnoliopsida).

Den er en busk eller et tre, som kan være eviggrønn, delvis eviggrønn eller løvfellende avhengig av klimaet. Vekstformen varierer; den kan ha flere stammer og bli 10 m høy, eller ha én stamme og bli 28 m høy. Barken er mørkegrå og glatt. Bladene sitter spredt, er ovale til eggformede, helrandede, 6–22 cm lange og 3–7 cm brede med hvite hår på undersiden.

Blomstene er hvite, dufter sterkt og er 5–8 cm i diameter. De består av 9–15 blomsterblad, 63–90 pollenbærere og 19–33 fruktemner. Blomstringen skjer fra april til juli. Den befruktede blomsten utvikler til en samfrukt som består av mange belgkapsler med ett eller to frø hver. Frukten er avlang, 2,5–5 cm lang og 1,25–3 cm bred. Den er rød når den blir moden i juli–oktober.

Magnolia virginiana vokser på våt og sur jord i sumpområder, skog og savanne. Den er utbredt på kystslettene og et stykke opp i åsene fra havets nivå til 540 moh. Den vokser sammen med Nyssa biflora, Persea borbonia, rødlønn, sumptre, Gordonia lasianthus, ambratre, vasseik, tulipantre, amerikakristtorn, oksemagnolia, blomsterkornell, sumpfuru, virakfuru, atlantersypress og sumpsypress (både var. distichum og var. imbricarium).

Undervegetasjonen varierer fra sted til sted og omfatter blant annet Cliftonia monophylla, Cyrilla racemiflora, Morella, buskformede kristtornarter, Lyonia lucida, konvallbusk, Itea virginica, Styrax americanus, Smilax, giftsumak og klatrevillvin. Av urter finnes blant annet sisselrot, bjørnemose, Sarracenia, Eriocaulon og Cyperus.

Utbredelsen strekker seg fra Long Island sørover gjennom New Jersey og sørøstlige Pennsylvania til sørlige Florida. Den finnes vestover til østlige Texas og nordover til sørlige Arkansas og sørvestlige Tennessee. Det er isolerte bestander i østlige Massachusetts, som kan stamme fra plantede eksemplarer. Arten er vanligst på kystsletta øst for Mississippi i Alabama, Georgia, Florida og Sør-Carolina.

Galleri

Kilder

Eksterne lenker 
 

Magnoliafamilien
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Hallvar Djupvik

Hallvar Djupvik (født 1985) er en norsk tenor, visesanger og multimusiker fra Tomrefjord i Møre og Romsdal.
Djupvik har studert ved musikkonservatoriet i Kristiansand og ved Operaakademiet i København, og han var ansatt i Operakoret fra 2007 til 2009. 

Han har gestaltet roller som Alfredo i La traviata, Don Ottavio i Don Giovanni, Eumete i Ulysses vender hjem og Don José i Carmen.

Djupvik er kjent som Hallvar Vals. Tredjemann i duoen Polkabjørn og Kleine Heine med Bjørn Tomren og . Sammen var de oppvarmingsband for A-ha på deres avslutningturné og ansikter utad for ski-VM 2011 i Oslo. Ved sistnevnte anledning gav de ut «I like to ski» sammen med Daniel Herskedal og Ole Edvard Antonsen.

Hallvar Djupvik er medlem av - eller har medvirket med sang og forskjellige instrumenter i «Polkabjørn og Kleine Heine», «Reza e i Ragazzi», «Moving Day!», «Herkedal/Neset», «The Fluffy Buggerboys», «Moonshine Coffee», «Horse with no name», «Tomra konfeksjon» og «Tomra Pjolter- og Salmesangforening».

Referanser

Eksterne lenker 
 
 (no) Hallvar Djupvik i Scenewebarkivet
 
  Hallvar Djupvik omtale på operaen.no

Norske sangere
Norske operasangere
Personer fra Vestnes kommune