alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
David Toms

David Toms (født 4. januar 1967) er en amerikansk profesjonell golfspiller på PGA-touren. Han har lenge vært blant de ti beste på verdensrankingen i golf.

Toms ble født i delstaten Louisiana. Han vant turneringen for gutter 15–17 i juniorverdensmesterskapet i golf (Junior World Golf Championships) i 1984. Han gikk deretter på Louisiana State University før han startet sin karriere på PGA-touren i 1992. Per 9. mars 2005 har han vunnet én major-turnering (PGA-mesterskapet i 2001) og totalt 11 turneringer på PGA-touren.

Vinnerscoren til Toms i PGA-mesterskapet i 2001 (265, 15 under par) er den laveste absolutte 72-hullsscoren i en major-turnering gjennom historien, (men ikke den laveste i forhold til par; Tiger Woods har den rekorden).

Meritter

Seire på PGA-touren 

 1997: Quad City Classic
 1999: The International, Buick Challenge
 2000: Michelob Championship at Kingsmill
 2001: Compaq Classic of New Orleans, PGA Championship, Michelob Championship at Kingsmill
 2003: Wachovia Championship, FedEx St. Jude Classic
 2004: FedEx St. Jude Classic
 2005: WGC-Accenture World Matchplay Championship
 2006: Sony Open in Hawaii
 2011: Crowne Plaza Invitational at Colonial

Eksterne lenker 
 
 

Golfspillere fra USA
Fødsler i 1967
Maneter

For den franske maleren, se Édouard Manet

En manet (også gople eller meduse) er den gelatinøse og forholdsvis store kroppsformen som man finner hos kammaneter og i den kjønnede generasjonen av mange nesledyr.
Maneter oppstod som et livsstadium som muliggjorde et røverisk liv i havenes frie vannmasser (pelagisk).
Denne overgangen fra et benthisk (bunnlevende) til et pelagisk liv ved dannelsen av maneter har sannsynligvis skjedd to ganger uavhengig av hverandre: i kammaneter og i den siste felles stamarten til kubemaneter, stormaneter og hydrozoer.
Manetenes diameter varierer mellom få millimeter og opptil to meter, mest vanlig er diametre på noen titalls centimeter.

Systematikk 

Maneter er som nevnt ikke en naturlig gruppe. Mer informasjon finnes i disse artiklene:
 Nesledyr
 Kubemaneter
 Hydrozoer (småmaneter)
 Stormaneter (med glassmanet og brennmanet som er de to mest kjente manetene i Norge)
 Stilkmaneter
 Kammaneter (kammaneter er en egen rekke)

Referanser 

Zoologi
Norway

Norway kan vise til:

Cruiseskipet SS «Norway»
Tettsteder og byer i USA:
Norway (Illinois)
Norway (Indiana)
Norway (Iowa)
Norway (Maine)
Norway (Michigan)
Norway (New York)
Norway (Wisconsin)

Norway er engelsk for Norge
Filippo Lancellotti

Filippo Lancellotti (født 17. august 1732 i Roma i Italia, død 13. juni 1794 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal i 1794 av pave Pius VI.

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske katolske biskoper
Italienske kardinaler
Personer fra Roma
Fødsler i 1732
Dødsfall i 1794
Windows Media Player

Windows Media Player er en medieavspiller som er laget av Microsoft og som er integrert i operativsystemet Microsoft Windows. Siste versjon av avspilleren, Windows Media Player 12, ble lansert 22. juli 2009 sammen med Windows 7, og er ikke tilgjengelig for tidligere Windows-utgaver.

Mediavspilleren er gratis og kjører på Windows, Windows Mobile og Mac OS og en rekke andre plattformer, selv om det bare er de to første av disse som spilleren fortsatt blir utviklet for.

Medieavspilling 
Dette er programmets hovedfunksjon. Det kan spille av de vanligste proprietære lydformatene, deriblant Microsofts eget WMA-format, MP3-formatet og Microsofts gamle ukomprimerte format WAV. Windows Media Player må ha en ekstra kodek for å kunne spille ogg Vorbis og støtter ikke FLAC, som er de viktigste åpne lydformatene.

Programmet kan også spille av en rekke typer videofiler, og støtter kodeker for flere formater spilleren ikke støtter direkte. Det spiller ved standard installering blant annet av Microsofts WMV-filer, Microsofts ASF-filer, Microsofts AVI-filer og MPEG-filer. Windows Media Player støtter ingen åpne videoformater.

EU-kommisjonen bestemte at Microsoft måtte selge en versjon av Windows XP uten Windows Media Player, fordi Microsoft utnyttet markedsposisjonen sin ved å la sin Media Player være ukompatibel med åpne filformater. Fordi Windows Media Player er så utbredt, styrer den i høy grad hvilke formater som blir allment akseptert.

Media Player har ingen støtte for DVD eller Blu-ray, men får det hvis man installerer 3-parts programvare.

Mediebibliotek 
Windows Media Player har et mediebibliotek hvor det holder lenker til alle dine lydfiler. Første gang man starter programmet søker det harddisken etter lyd- og videofiler, og legger det i mediebiblioteket. Dette kan man også gjøre senere om ønsket. Man kan sortere automatisk på flere måter i mediabiblioteket, blant annet etter artist, album eller sjanger.

Kopiere og brenne CD 
Windows Media Player kan lage lydfiler av en lyd-CD. Lyden må kodes i WMA-formatet. Man kan også kopiere (brenne) CD-er med Windows Media Player, men bare i Track at once-modus, som fører til to sekunders pause mellom hvert spor. Windows Media Player støtter ikke Disc at once.

Radio 
Windows Media Player kan «streame» nettradio fra radiostasjoner på nettet. Kvaliteten man får her avhenger av ens egen og radiostasjonens internettoppkobling. De fleste nettradiostasjoner sender i WMA-formatet (ofte med andre alternativer), ettersom Windows Media Player har blitt så vanlig.

Skall 
Programmet har en integrert skallvelger, og man kan laste ned hundrevis av skall fra nettet. Et skall, mer vanlig kalt «skin», skifter utseendet til medieavspilleren.

Konkurrerende mediespillere
 MediaMonkey
 Winamp
 iTunes
 MPlayer

Eksterne lenker 
 
 Windows Media Player 11s reklameside

Microsoft-produkter
Multimedieavspillere
Lionel Jospin

Lionel Jospin (født 12. juli 1937 i Meudon) er en fransk sosialdemokratisk politiker og tidligere statsminister.

Liv og virke

Bakgrunn
Jospin var det annet av fire barn og kom fra en sørvestlig forstad til Paris. Han stammet fra en reformert-protestantisk familie (L’Église réformée de France, med bakgrunn i de kalvinistiske hugenotter) av venstreradikal orientering.

Han studerte ved Sciences Po og ENA.

Politisk karriere
I 1981 ble han valgt til førstesekretær for Parti socialiste. I denne funksjon i sosialistpartiet var han en av president François Mitterrands nærmeste menn under hele nittenåttitallet. I denne periode var rivaliseringen mellom Jospin og en annen av Mitterrands tilhengere, statsministeren Laurent Fabius, påtagelig.

I 1988 ble Jospin sports- og undervisningsminister. Etter fire år som undervisningsminister i Michel Rocards og i Édith Cressons regjeringer tilhørte Jospin dem som ble tildelt skylden for sosialistpartiets tap i lokalvalget i 1992. Da regjeringen ble omdannet under den nye statsministeren Pierre Bérégovoy ble Jospin derfor byttet ut. 

Da Jospin i valget året derpå dessuten tapte sin plass i nasjonalforsamlingen gjorde han kjent han at han ville trekke seg tilbake fra politikken. 

To år senere, i 1995, stilte Jospin som kandidat for å bli sosialistpartiets kandidat i presidentvalget. Han tapte i presidentvalget mot Jacques Chirac. Stemmeandelene var 47,4 % for Jospin, mot 52,6 % for Chirac.

Etter denne overraskende fremgangen kom han tilbake som førstesekretær for sosialistpartiet. Forut for parlamentsvalget i 1997 bygde han en bred koalisjon under ledelse av sosialistpartiet med blant annet det franske kommunistpartiet, det radikale parti og De grønne. Etter parlamentsvalget ble Jospin Frankrikes statsminister.

Til de større reformer hans regjering gjennomførte hører en senkning av den generelle arbeidstiden til 35 timer i uken. Han stilte på nytt som kandidat ved presidentvalget i 2002, men tapte i første runde. Chirac fikk i den første runden flest stemmer (19,7 %), mens nummer to ble Jean-Marie Le Pen med 17,1 %. Jospin fikk 16,1 %. Han gikk av som statsminister kort tid etter.

Jospin ble i 2000 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 Biographie (tysk)

Franske statsministere
Franske sosialister
Parti socialiste-politikere (Frankrike)
Den Kongelige Norske Fortjenstorden
Personer fra Meudon
Franske undervisningsministre
Nero (selskap)

Nero AG er et tysk firma som lager programvare. Deres kanskje mest kjente program er CD-brenningsprogrammet Nero Burning ROM, mens de også har vært med på å lage Nero Digital MPEG-4 kopresjonsteknologien, samt flere multimedie-relaterte programmer.

Firmaet var før kjent som Ahead Software, senere Ahead Nero og nå bare som Nero AG.

Eksterne lenker 
 

Tyske selskaper
Sportsklubben Freidig

Sportsklubben Freidig er et idrettslag i Trondheim, stiftet 13. oktober 1903. Klubben har i april 2016 ca. 2000 medlemmer.
Klubbens avdelinger er fotball, håndball, orientering, friidrett, alpin/freestyle og innebandy.
Sportsklubben Freidig har vært arrangør for NM på ski og NM i friidrett i tillegg til VM på ski for juniorer og VM i orientering. Klubben har også arrangert gateløpet Tordenskioldløpet hvert år siden 1979, og fotballturneringen Skandia Cup siden 1975.

Fotball
Fotball er klubbens største avdeling med ca. 1000 medlemmer hvorav ca. 700 er aktive, trenere og ledere. Klubbens hjemmebane er Freidigbanen på Eberg i Trondheim, en fullskala ellever kunstgressbane med nytt dekke i 2014. Rett ved siden av ligger bedriftsidrettsbanene i Trondheim, med tre sjuerbaner, og et steinkast unna denne igjen Trondheim Kommunes kunstgressbane Ebergbanen. Klubbens første baneanlegg er det som i dag heter Lerkendal stadion.

Fotballavdelingen har ca 50 lag for spillere i alderen 11-19 (antall lag i aldersgruppen 7-10 varierer fra sonekveld til sonekveld). Etter noen år uten seniorlag både på dame- og herresiden har stiller laget med senior herrer igjen i 2017 (begynner i 6.-divisjon). 

Klubben var den første klubben fra Trondheim (og nord for Dovre) som ble seriemester i fotball, dette skjedde i 1948. På denne tiden hadde klubben også flere landslagsspillere som blant annet Gunnar Dahlen, Thor Moxness og Jan Sørdal.

Håndball
Klubben er også kjent for kvinnehåndball på toppnivå. På 1990-tallet hadde klubben damelaget sitt i den øverste divisjonen i håndball for kvinner. Sportsklubben Freidig har vunnet seriemesterskap i håndball for kvinner to ganger.

Innebandy
Freidig har også et damelag i innebandy som har vært i Eliteserien. Sesongen 2009/10 hadde man også med herrelag i 3. divisjon for herrer, og dette laget rykket opp til 2. divisjon på første forsøk. Videre tok de 2.plassen i første sesong i 2.divisjon Midt-Norge. Innebandygruppa totalt sett teller nå over 250 medlemmer.

Orientering
Orienteringsgruppa er en av Trondheims største og var i 2010 med å arrangere VM i Trondheim.

Meritter
NM stafett, damer (2) :
 1964, 1965

Kjente idrettsutøvere

Mikkel Holt, Orientering
Olav Lian, langrenn 
Arnfinn Bergmann, hopp 
Odd Berg, friidrett 
Magnar Solberg, skiskyting
Ingrid Kristiansen, friidrett
Katharina Mo Berge, langrenn og orientering
Johan Ivarsson, orientering
Hanne Sandstad, orientering
 Karen Farnes, innebandy
Stig Berge, Orientering

Referanser

Eksterne lenker
 

Idrettslag i Trondheim
Idrettslag etablert i 1903
Fotballag i Trondheim
Fotballag etablert i 1903
Futsallag i Norge
1903 i Norge
Håndballag i Norge
Orienteringsklubber i Norge
Skiklubber i Norge
Euronext VPS

Euronext VPS, offisielt Verdipapirsentralen ASA, er et norsk aksjeselskap med konsesjon til å registrere rettigheter til finansielle instrumenter med rettsvirkninger etter Verdipapirregisterloven. Selskapet tilbyr registrering av alle de viktigste typer av finansielle instrumenter som omsettes i Norge — aksjer, obligasjoner, egenkapitalbevis, sertifikater og fondsandeler. Selskapet leverer effektiv infrastruktur og tjenester for oppgjør og registrering av verdipapirer til investorer og utstedere gjennom et nettverk av meglere, banker og forvaltningsselskaper.

Historie 
Selskapet ble etablert av staten i 1985 som et selveiende særlovselskap men ble i 2003 omgjort til et allmennaksjeselskap.

I 2004 kjøpte de selskapet Manamind (nå Oslo Market Solutions) og i 2013 kjøpte de alle aksjene i det svenske programvareselskapet Evolution (nå Centevo, etter at selskapets fondsavdeling ble integrert).

Euronext VPS er organisert i en holdingstruktur der morselskapet Euronext Nordics Holding eier 100% av selskapet etter en fusjon som fant sted 26. november 2007, da under navnet Oslo Børs VPS Holding.

Se også 
 Euroclear Sweden
 VP Securities

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Verdipapirregisterloven

Norske finansselskaper
Selskaper etablert i 1995
Finansmarkeder
Verdipapir
Euronext
Selevkos VI Epifanes

Selevkos VI Epifanes (født ca. 120 f.Kr. - død 95 f.Kr.) var kortvarig en konge av deler av hellenistiske Selevkideriket fra 96 f.Kr. til 95 f.Kr. Han var den eldste sønnen til Antiokos VIII Grypos og av hans ptolemeiske hustru Tryfaena. 

I 96 f.Kr. beseiret Selevkos VI sin onkel Antiokos IX Kyzikenos som hevn for sin fars død. Imidlertid jevnet kampen seg ut året etterpå da Antiokos XI Epifanes, sønn av Kyzikenos, beseiret Selevkos VI.Han ble nødt til å flykte fra Syria og til Mopsuestia i Kilikia. Der holdt han hoff og etter signende i overdådig stil.

Innbyggerne i Kilikia, som allerede hadde vanskeligheter med pirater, kunne ikke betale for disse utgiftene. Selevkos VIs anstrengelser for å samle sammen en ny hær la ytterligheter byrder på folket. Det brøt ut et opprør mot ham og Selevkos VI ble beseiret i hippodromen som synes å ha brent ned sammen med kongen og en del av hans folk.

Fire av hans brødre, inkludert Antiokos XI Epifanes, Filip I Filadelfos, og Demetrios III Eukairos, fortsatte den ødeleggende borgerkrigen mot andre grener av familien og mot hverandre.

Eksterne lenker 
 «Seleucus VI Epiphanes», Livius.org
 «Seleucus VI Epiphanes», oppslag i historisk kildebok av Mahlon H. Smith

Selevkidene
Herskere på 0-tallet f.Kr.
Dødsfall i 95 f.Kr.
Kristent Konservativt Parti

Kristent Konservativt Parti var et norsk kristenkonservativt politisk parti som eksisterte fra 1965 til 1998. Det ble grunnlagt under navnet Norges Demokratiske Parti og stilte sporadisk til valg inntil de i 1998 slo seg sammen med Samlingspartiet Ny Fremtid, under navnet Kristent Samlingsparti (KS). Handelsskolebestyrer Sverre Skien fra Kopervik var partiets første formann. Det kristne verdigrunnlaget var i de første årene mindre markant.

De stilte liste i Rogaland under Stortingsvalget 1965. 

Partiet hadde svært liten oppslutning, men gjorde flere forsøk på å verve politikere fra andre partier. Blant annet forsøkte man å få stortingsrepresentant Anita Apelthun Sæle (KrF) til å stille som toppkandidat i Hordaland.
Den tid partiet het Norges Demokratiske Parti, kunne det sammenlignes med dagens Kystparti.
Etter en indre maktkamp, overtok den kristenkonservative Paul Granberg som leder av partiet i 1980, og partiet skiftet da navn, først til «Kristendemokratene» (1980) og «Fredspartiet» (ca 1984) og senere til «Kristent Konservativt Parti (1990). 

De hadde et listesamarbeid med utbrytere fra ALP på midten av 1970-tallet. På slutten av 1970-tallet ble partiets Oslo-liste forsøkt kuppet av nynazister med Erik Blücher og Norsk Folkeparti i spissen. I 1980 dreide partiets politikk i mer kristenkonservativ retning etter at Paul Garberg tok over. Fra da av ble hovedsakene kamp mot abortlov, samboerforhold, «tukling med skaperverket» og etterhvert partnerskapslov.

Prest og abortmotstander Per Kørner var aktiv i partiet på 1990-tallet.

Ledere
Sverre Skien (født 1919, død 1997): 1965–1973
Lars Fagerland: 1973–1980
Leif Karlung (født 1927, død 1999): 1980
Paul Granberg (født 1922, død 1995) : 1980–1995

Referanser

Tidligere politiske partier i Norge
Politiske partier etablert i 1965
Politiske partier nedlagt i 1998
Abortmotstand
Reformpartiet

Reformpartiet (2004–09) var et norsk registrert politisk parti.

Bakgrunn 
De ønsket å forhindre bomringer rundt Tønsberg, og ble stiftet den 12. oktober 2004 på Nøtterøy Menighetshus med trettien fremmøtte, ordstyrer var Kristen Ringvold, leder for Tønsberglisten. 

Partiet  samlet de 5 000 støtteunderskrifter innen årsskiftet som var fristen for Stortingsvalget 2005 og stilte i seks fylker: Vestfold, Rogaland, Møre og Romsdal, Oppland, Østfold og Akershus.

Slagord og partiprogram 
Slagordet var «Norge uten bommer! Reformpartiet – mot velgerforakt og maktmisbruk!». 

Partiprogrammet sa videre at folkeavstemning skal utløses hvis mer enn fem prosent av velgerne ønsker det, ønsket å legge ned fylkeskommunen, bygge firefelts E18 og dobbeltsporet jernbane gjennom Vestfold, mer begrenset innvandring og invasjonsbasert forsvar.

Resultat og nedleggelse 

De fikk 729 stemmer i Stortingsvalget 2005, som ga en 16. plass, såvidt foran Sámeálbmot Bellodat.

Bomringen rundt Tønsberg var i drift fra 2004 til 20. november 2016, og brakte inn rundt 1,8 milliarder kroner, som finansierte blant andre Frodeåstunnelen som ble bygget 2004–08 til en pris på rundt 1 milliard kroner.

Reformpartiet ble etter dette oppløst 13. juli 2009.

Referanser

Eksterne lenker 
 Reformpartiets rikspolitiske program 2005-09 fra nsd.uib.no, sist lest den 13. juli 2018
 Reformpartiet, hjemmeside

Nøtterøy
Politikk i Vestfold
Fremskrittspartiet
Politiske partier etablert i 2004
Politiske partier nedlagt i 2009
Abort-motstanderne

Abort-motstanderne (tidligere Abort-motstandernes Liste) er en politisk gruppering som stilte til valg i sju fylker ved stortingsvalget 2005 og i et fylke (Østfold) i 2009. Gruppen hadde opprinnelig ikke noe program ut over abortsaken og ønsket ikke å bli oppfattet som et politisk parti. 17. august 2008 ble imidlertid partiet Abort-motstanderne stiftet.

Program 

I Abort-motstandernes vedtekter § 1 er kjernepunktene i partiets politikk formulert slik: «Abort-motstandernes primære formål er å drive folkeopplysning og annen tjenlig virksomhet for å få fjernet "abortloven" og for å oppnå lik rett til liv for alle mennesker fra unnfangelse til en naturlig død. Vi vil arbeide for at ingen norsk lov skal være i strid med Bibelens 10 bud.»

Partiet er for totalt forbud mot framprovosert abort og mener at alle befruktede menneskeegg og -fostre bør ha full beskyttelse av loven. I denne sammenheng regnes et vanlig prevensjonsmiddel som spiral som abortframkallende.

Når det gjelder andre spørsmål, skal representanter for Abort-motstanderne følge Bibelen og de ti bud samt Grunnloven av 1814 med «senere lovlige forandringer». Den 21 mai 2012 ble paragraf 2 i Grunnloven endret. Dette førte til store protester blant abortmotstanderne. Partiet fikk blant annet stor dekning i media etter at Ludvig Nessa hadde sendt en rekke e-poster til stortingsrepresentanter hvor han skrev at det i fremtiden kommer til å skje katastrofer med Norge som følge av grunnlovsendringen.

Stortingsvalget 2005 

Samtlige av partiets sju valglister ble toppet av de kjente abortmotstanderprestene Børre Knudsen og Ludvig Nessa.

Abort-motstandernes Liste kjørte en svært medierettet valgkamp og ble utsatt for mye kritikk både på innhold og virkemidler. De leverte fosterdukker og bilder av blodige fostre i postkassene til tusenvis av tilfeldelige utvalgte rundt om i landet. En valgkampbil ble utstyrt med store bilder av aborterte fostre, og inne i bilen ble det vist en elleve minutter lang film av en autentisk abort. DVD-er med den samme filmen ble delt ut til elever i en skolegård. På listens hjemmeside ble det blant annet lagt ut bilder og lenker til videoer tatt av senaborter utført i USA, såkalte «partial-birth abortions».

Ingen kvinner var representert på noen av listene, begrunnet med ønsket om å spare kvinnene for mulig spott og hets fra medier og for fysiske angrep under valgkampen.

Abort-motstandernes Liste fikk 1 934 stemmer ved valget i 2005, noe som utgjorde 0,07 % av alle avgitte stemmer. Dette gav ingen mandater. Resultatene i de enkelte fylkene var:
Aust-Agder: 0,22 % (130 stemmer)
Rogaland: 0,21 % (468 stemmer)
Vest-Agder: 0,19 % (175 stemmer)
Hordaland: 0,17 % (439 stemmer)
Østfold: 0,16 % (242 stemmer)
Akershus: 0,09 % (265 stemmer)
Oslo: 0,08 % (215 stemmer)

Stortingsvalget 2009 

Ved valget i 2009 stilte partiet liste bare i Østfold – med Ludvig Nessa på førsteplass og en rekke andre personer fra Strandebarm Prosti. Denne lista fikk 178 stemmer totalt.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Norge
Abortmotstand
Niccolò Albergati

Niccolò Albergati (født ca. 1375 i Bologna i Kirkestaten, død 9. mai 1443 i Siena) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var biskop av Bologna. Han tilhørte Karteuserordenen.

Biografi

Biskop
Albergati ble mot sin vilje utnevnt til biskop av Bologna i 1417. Pavene Martin V og hans etterfølger Eugenius IV benyttet ham til en rekke viktige oppdrag. I 1435 deltok han som pavens legat ved fredsforhandlingene mellom England, Frankrike og Bourgogne i Arras. Sekretæren hans var Æneas Piccolomini, den senere pave Pius II. Under fredsforhandlingene i 1435 laget Jan van Eyck en tegning av Albergati. Det malte portrettet ble laget kort tid etter.

Kardinal
Han ble utnevnt til kardinal i mai 1426 av pave Martin V, med Santa Croce in Gerusalemme som tittelkirke. Han meglet mellom den tyske keiser og pave Martin, og franskekongen og pave Eugenius IV. 

Han tok del i konferansene med den gresk-ortodokse kirke forut for forsoningen mellom den katolske og den greske kirke som ble erklært i Firenze. Paven utnevnte ham til storpønitentiar kort tid før han døde. Albergatis statue er blant de som pryder fasaden på Santa Maria Maggiore i Roma.

Han forfattet en rekke teologiske og andre traktater, som «Recollecta multae electionis», «Apologia pro Eugenio IV», prekener, bønner og brev.

Albergati ble saligkåret 25. september 1744 av pave Benedikt XIV og er gravlagt ved karteuserklosteret i Firenze.

Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
 Biskop Pietro Boiardi (?-1430 eller senere) 
 Erkebiskop Tommaso Perenduli ( -1445) *bispeviet i 1411
 Kardinal Niccolò Albergati (1404-1443) *1417

Referanser

Eksterne lenker
 The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske katolske biskoper
Linjen Boiardi (ekstinkt)
Italienske kardinaler
Italienske medlemmer av katolske ordener
Karteusere
Pavelige diplomater
Pavelige nuntier
Ambassadører til Frankrike
Ambassadører til England
Personer fra Bologna
Marcel Desailly

Marcel Desailly (født 7. september 1968 i Accra, Ghana) er en tidligere fransk fotballspiller.

Han var med på å vinne VM 1998 og EM 2000 for .

Han var kjent for sin kompromissløse spillestil og med sin fysikk fikk han fort tilnavnet «The Rock». Han startet karrieren som profesjonell fotballspiller i Nantes i 1986, rakk ett år i Olympique Marseille sesongen 92/93 før han ble hentet til det italienske storlaget AC Milan hvor han spilte ut sesongen 97/98. Han signerte for Chelsea FC for 4,6 millioner pund før VM i Frankrike. I Chelsea ble han etterhvert kaptein og utgjorde et midstopperpar sammen med Frank Leboeuf og var viktig også for utviklingen til William Gallas og kanskje særlig John Terry som hadde den store franskmannen som sin mentor.

I august 2004 trappet han ned og takket nei til videre spill på det franske landslaget og for Chelsea FC. Tok ett år i Qatar som kaptein hos Al-Gharafa og sikret seriemesterskapet der før han spilte sine siste kamper hos Qatar SC sesongen 2005/06.

Han er nå tilknyttet både BBC og Canal + i Frankrike som frittalende ekspertkommentator på TV.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Franske fotballspillere
Franske landslagsspillere i fotball
Verdensmestere i fotball
Europamestere i fotball
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Spillere i Fotball-EM 1996
Spillere i Fotball-VM 1998
Spillere i Fotball-EM 2000
Spillere i Fotball-VM 2002
Spillere i Fotball-EM 2004
Fotballspillere for FC Nantes Atlantique
Fotballspillere for Olympique de Marseille
Fotballspillere for AC Milan
Fotballspillere for Chelsea FC
Fotballspillere for Qatar SC
Adopterte
Personer fra Accra
Fødsler i 1968