alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bernt Evensen

Bernt Sverre «Bæla» Evensen (født  18. april 1905 i Oslo, død 24. august 1979 samme sted) var norsk skøyteløper i verdensklassen, som også hevdet seg godt innen sykling. Han slo igjennom for fullt som skøyteløper i 1927, da han presterte å vinne NM, EM og VM i ett og samme år. Under OL i St. Moritz 1928 tok han gull på 500 meter, og medalje på samtlige tre distanser. (10 000 meter ble avbrutt på grunn av mildvær. Evensen hadde da nest beste tid. Det er uklart om det var planlagt å dele ut sammenlagtmedaljer slik det ble gjort 4 år før; Evensen ville i så fall ha vunnet.) Han representerte Oslo Skøiteklub og Sportsklubben Reidulf. Evensen hoppet av til Arbeidernes Idrettsforbund midt i sesongen 1935, og var med enkelte avbrudd aktiv på toppnivå til og med 1940.

Som syklist tok han 11 norske mesterskap, og vant seks seire i Nordisk mesterskap. Han ble tildelt Egebergs ærespris i 1928. Etter krigen var han trener for OSK frem til «skøyterevolusjonen» 1962/63.

Bernt Evensens barnebarn Stig Kristiansen var syklist, med OL-deltakelse og VM-bronse i lagtempo.

OL-medaljer 
 1928  St. Moritz -  Gull i hurtigløp på skøyter, 500 meter
 1928  St. Moritz -  Sølv i hurtigløp på skøyter, 1 500 meter
 1932  Lake Placid -  Sølv i hurtigløp på skøyter, 500 meter
 1928  St. Moritz -  Bronse i hurtigløp på skøyter, 5 000 meter

Meritter på isen 
 2 VM-titler
 1 EM-tittel
 4 NM-titler
 4 OL-medaljer (1 gull, 2 sølv, 1 bronse)

Personlige rekorder 
43,2 – 1.31,9 – 2.20,6 – 5.01,0 – 8.36,7 – 17.30,2

Sykling 
 NM i banesykling
 1000 m:  Seier i 1924, 28, 29, 30, 33 og 34
 10000 m:  Seier i 1928, 29, 30, 31 og 33
 Nordisk mesterskap:  Seks seiere (dobbelt i 1928 og 1934, 5000 i 1929)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 
 
Skøyter
Sykkel

Norske skøyteløpere
Norske syklister
Norske skøytetrenere
Olympiske mestere for Norge
Olympiske mestere i hurtigløp på skøyter
Verdensmestere i hurtigløp på skøyter – Allround
Europamestere i skøytesport
Vinnere av Egebergs Ærespris
Norgesmestere i hurtigløp på skøyter – Allround
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Olympiske sølvmedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Olympiske bronsemedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Medaljevinnere under Vinter-OL 1928
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1928
Skøyteløpere under Vinter-OL 1928
Medaljevinnere under Vinter-OL 1932
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1932
Skøyteløpere under Vinter-OL 1932
Deltakere for Norge i allround-VM på skøyter
Skøyteløpere for Oslo Skøiteklub
Skøyteløpere for Sportsklubben Reidulf
Personer fra Oslo
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1905
Dødsfall i 1979
Kongepokalvinnere i sykkelsport
Westminster-modellen

Westminster-modellen er en parlamentarisk styreform basert på Storbritannias politiske system. Modellen har sitt navn fra Palace of Westminster, parlamentsbygningen i London. Modellen benyttes i en rekke tidligere britiske kolonier – som Canada, Australia, Jamaica, Malaysia og India – og i andre stater som Irland. Modellen innebærer et sett prosedyrer for organisering av en lovgivende forsamling. Selv om Westminster-modellen er et parlamentarisk system, finnes det mange parlamentariske stater, som Tyskland, Italia og Iran hvis parlamentariske prosedyrer skiller seg betydelig fra Westminster-modellen.

Westminster-modellen blir også ofte benevnt som majoritetsmodellen. Statsviteren Arend Lijphart skiller denne modellen på den ene siden og konsosierte demokratier/konsensusmodellen på den andre. Westminster-/majoritetsmodellen har i sin idealform følgende åtte kjennetegn:

 At den utøvende makten er konsentrert i regjeringer som er utgått av ett parti – og dette partiet har flertall i parlamentet. 
 En sammensmeltning av parlamentarisk makt i en regjering som – fordi den har utgått av et flertallsparti – også kontrollerer den folkevalgte forsamling. 
 Ett asymmetrisk tokammersystem eller (helst) et ettkammersystem uten særlig innslag av maktdeling (et eventuelt overhus – som i Storbritannia har altså liten eller ingen makt).
Et topartisystem (i realiteten er det ofte noen mindre partier, men de to største dominerer; ironisk nok begynner Storbritannias politiske system å bli et tre-partisystem bestående av Arbeiderpartiet, De konservative og Liberaldemokratene). 
Et endimensjonalt partisystem der den politiske kamp konsentreres om ett saksområde, for eksempel økonomisk politikk. 
 En valgordning med flertallsvalg i enmannskretser. 
 En enhetlig og sentralisert statsmakt.
 Et system uten formelle konstitusjonelle begrensninger på regjeringens makt.

Referanser

Litteratur
 Heidar, Knut  og Berntzen, Einar  (1998): Vesteuropeisk politikk : partier, regjeringsmakt, styreform. Systematisk komparasjon av organiseringene av Europas parlamentariske systemer etter et Rokkan-skjema. Universtitetforlaget, ISBN 82-00-42711-0

 Lijphart, Arend  (1999): Patterns of Democracy: Government Forms and Performance in Thirty-Six Countries. Yale University Press, ISBN 0-300-07893-5, h., ISBN 0-300-07894-3, ib.

Se også 
Majoritet

Eksterne lenker 
 How the Westminster parliamentary system was exported around the world, University of Cambridge.
 Module on Parliamentary Democracy, Commonwealth Parliamentary Association.

Parlamentarisme
Britisk politikk
Volum

Volum er et geometrisk mål på romlig utstrekning, eller mengden plass et konkret objekt opptar.  SI-enheten for volum er m3 (kubikkmeter). Volum er målt i kubikkenheter, som kubikkcentimeter eller kubikkmeter. Volum kan også måles i liter, 1 liter = 1 dm3.

Volum for enkle geometriske former

Volum for generelt legeme 

Et generelt uttrykk for volum av et solid generelt legeme er, Integralet til funksjonen for et legmes areal over strekningen n, hvor h beskriver legmets dimensjoner vinkelrett på arealet A(h).

Volum
Gerhard Ludwig Goebel

Gerhard Ludwig Goebel (født 1. desember 1933 i Scheuerfeld (Sieg) i Tyskland, død 4. november 2006 i Kirchen (Sieg) i Tyskland) var katolsk biskop i Tromsø katolske stift. Goebel kom til Norge i 1962 og ble bispeviet i Peterskirken i Roma i 1979 av pave Johannes Paul II. Han ble i sitt embede inntil sin død.

I hans tid som leder av den katolske kirke i Nord-Norge ble det opprettet to nye menigheter (i Narvik og i Mosjøen), et nonnekloster (karmelsøstrenes kloster i Tromsø), et munkekloster (cistercienserklosteret i Storfjord nær Stamsund i Lofoten), to kapeller (i Kirkenes og i Alta) og en katolsk barneskole (i Bodø). 

Den 29. mars 2006 ble biskopen utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden, for sin innsats for kirke og samfunn.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
 Pave Leo XII (1760-1829) *1794
 Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
 Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
 Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
 Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
 Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
 Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
 Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
 Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
 Biskop Gerhard Ludwig Goebel (1933-2006 ) *1979

Referanser

Eksterne lenker 
 Biskop Goebels biografi på katolsk.no

Ikkenorske katolske biskoper i Norge
Tyske katolske biskoper
Tyske medlemmer av katolske ordener
Norske medlemmer av katolske ordener
Den Kongelige Norske Fortjenstorden
Linjen Rebiba
Personer fra Landkreis Altenkirchen
Liste over norske biskoper

Liste over norske biskoper omfatter biskoper i Den norske kirke, den katolske kirke og andre kirkesamfunn med bispeembete.

Biskoper i Den norske kirke 

De biskopene som er utnevnt etter mai 2012 er utnevnt av kirkerådet. De tidligere er utnevnt i statsråd.
Ingeborg Midttømme – biskop av Møre bispedømme (fra 2008),  år
Halvor Nordhaug – biskop av Bjørgvin bispedømme (fra 2009),  år
Stein Reinertsen – biskop av Agder og Telemark bispedømme  (fra 2013),  år
Olav Øygard – biskop av Nord-Hålogaland bispedømme (fra 2014),  år
Ann-Helen Fjeldstad Jusnes – biskop av Sør-Hålogaland bispedømme (fra 2016),  år
Herborg Oline Finnset – biskop av Nidaros bispedømme (fra 2017),  år
Kari Veiteberg – biskop av Oslo bispedømme (fra 2017),  år
Jan Otto Myrseth – biskop av Tunsberg bispedømme (fra 2018),  år
Anne Lise Ådnøy – biskop av Stavanger bispedømme (fra 2019),  år
Olav Fykse Tveit dr.theol – preses i Bispemøtet (fra 2020),  år
Kari Mangrud Alvsvåg – biskop av Borg bispedømme (fra 2022),  år
Ole Kristian Bonden – biskop av Hamar bispedømme (fra 2023), 52 år

Biskoper i den katolske kirke i Norge

Bernt Ivar Eidsvig – biskop av Oslo katolske bispedømme (fra 2005),  år
Berislav Grgić – biskop-prelat av Tromsø katolske stift (fra 2008),  år
Erik Varden – biskop-prelat av Trondheim katolske stift (fra 2020),  år

Andre kirkesamfunn 
Christian Alsted – biskop i Metodistkirken for Norden og Baltikum (fra 2009)
Kjell Morten Bråten – Superintendent-pastor i Unitarforbundet Bét Dávid (Den norske unitarkirke)
 Thor Henrik With – biskop fra 2012 i Det evangelisk-lutherske stift i Norge
Torkild Masvie – biskop fra 2017 i Den lutherske kirke i Norge
Roald Nikolai Flemestad – biskop fra 2011 i Den nordisk-katolske kirke

Referanser

Eksterne lenker 
 Biskoper i Den norske kirke

Norske biskoper
Eivind

Eivind er et nordisk mannsnavn med opprinnelse i det urnordiske navnet *Auja-winduR, og det avledete norrøne navnet Eivindr. Det første navneleddet er dannet av auja som betyr «lykke» eller «gave». Det andre navneleddet winduR betyr «vinner». Øyvind og Even er andre navn som har samme opprinnelse.

Eivind har navnedag den 26. august i Norge, sammen med Even og Øyvind. Variantene Eivindur og Oyvindur har navnedag samme dag på Færøyene, men Ejvind og Öjvind har navnedeag 3. juli i Finland.

Utbredelse
Øyvindr eller Øyndr er kjent brukt i 29 runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var antakelig mye brukt i Norden på den tiden. Eivind var et vanlig navn i Norge i høymiddelalderen. Over 110 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Øyvind var også vanlig i Norge i høymiddelalderen, med over 60 forskjellige personer med navnet nevnt i Regesta Norvegica.

Eivind er et vanlig navn i Norge, men sjeldent i andre land. 

|}

Kjente personer som heter Eivind
 Eivind Berggrav, var en norsk luthersk biskop
 Eivind Blehr, var NS-politiker
 Eivind Groven, var komponist, folkemusikksamler og spelemann
 Eivind Heiberg, var administrerende direktør i Norsk Arbeidsgiverforening fra 1912-1917 
 Eivind Aarset, norsk jazzmusiker
 Eivind Bolle, tidligere statsråd og stortingsrepresentant fra Ap
 Eivind Mo, var en spelemann fra Seljord i Telemark
 Eivind Smith, professor i rettsvitenskap ved Universitetet i Oslo
 Eivind Tverbak, var en norsk forfatter
 Eivind Nielsen, var en norsk kunstmaler, tegner og illustratør
 Eivind Reiten, tidligere konsernsjef i Norsk Hydro
 Eivind Reinertsen, var en norsk forfatter
 Eivind Falk, tidligere leder for Norsk handverksutvikling
 Eivind Gulliksen, norsk illustratør
 Eivind Berre, bassist i D.D.E
 Eivind Eckbo, var formann i Anders Langes parti
 Eivind Undrum Jacobsen, tidligere leder og bystyrerepresentant for Bodø Arbeiderparti
 Eivind Rølles, tidligere medlem av The Monroes
 Eivind Otto Hjelle, norsk journalist
 Eivind Lønning, norsk jazzmusiker
 Eivind Hiis Hauge, norsk fysiker og tidligere rektor ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
 Eivind Volder Rutle, tidligere leder for Rød Ungdom
 Jan Eivind Myhre, norsk historiker
 Per Eivind Hem, norsk historiker, forfatter og statsviter
 Jostein Eivind Rasmussen, norsk lyriker
 Eyvind Skeie, norsk prest og forfatter
 Eivind Antonsen Segtnan, (f. 1983), vinner av 71° nord i 2005
 Eivind Gammersvik, bassist i Major Parkinson

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Navn med norrøn opprinnelse
Navn med urnordisk opprinnelse
Storebø

Storebø er et tettsted, administrasjonssenteret og største bygd i Austevoll kommune i Vestland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , mens skolekretsen Storebø har vel 1 200 innbyggere. Bygda ligger nord på øya Huftarøy. Austevoll kirke ligger på Storebø.

Det meste av næringsvirksomhet på Storebø er bygd på det som tidligere hørte til gården Bøen, eid av Anton Drønen. Det inkluderer hjørnestensbedriften Austevoll Seafood. Også offshore-selskapet DOF (District Offshore) har sitt hovedsete på Storebø.

Tettsteder i Vestland
Bosetninger i Austevoll
Misjonærene av den Hellige Familie

Misjonærene av den Hellige Familie (latin Congregatio Missionariorum a Sancta Familia, forkortes M.S.F.) er en katolsk kongregasjon. Den ble grunnlagt i 1895 av pater Jean Berthier fra La Salette i nærheten av Grenoble. Den har i 2004 omkring 950 medlemmer.

Kongregasjonen kom første gang til Norge i 1931, og har siden regelmessig stilt prester til disposisjon for tjeneste i Tromsø katolske stift. Det var i 2004 seks prester og en biskop (Gerhard Ludwig Goebel, død 2006) tilknyttet M.S.F. i Norge.

Eksterne lenker
 Hjemmeside (tysk)
 M.S.F. i Norge

Katolske ordener
Det kongelige råd (Storbritannia)

Det kongelige råd (offisielt 's Most Honourable Privy Council) er et rådgivende organ (geheimeråd) for den britiske monarken. Rådet var tidligere en mektig institusjon, men har nå overveiende seremonielle oppgaver. Det meste av rådets myndighet ligger nå i en av komiteene, Det britiske kabinettet. Rådet innehar også juridisk myndighet, delegert til Juridisk komité.

Judisiell komité

Den judisielle komité ved Det kongelige råd er en av de øverste domstolene i Storbritannia, ved siden av Overhuset. Den fungerer også som høyeste domstol for britiske oversjøiske territorier og kronbesittelser, samt enkelte medlemsstater i Samveldet. Kjæremål til komiteen adresseres til Dronningen i Råd ( in Council), som så remitterer saken til Juridisk komité for «anbefaling». I republikker rettes kjæremålet direkte til komiteen. Tidligere ga komiteen enkeltanbefalinger, men siden 1960-tallet har det blitt åpnet for dissenterende uttalelser.

Se også
Det kongelige råd for Canada

Eksterne lenker
 Nettside
 Privy Council Office
 Monarkiet og Det kongelige råd

Kongelige råd, det
Vinter-OL 1968

Vinter-OL 1968 var de 10. olympiske vinterleker og ble arrangert fra 6. februar til 18. februar 1968 i Grenoble i Frankrike. 

Norge ble beste nasjon. Frankrikes egen Jean-Claude Killy ble lekenes forgrunnsfigur med gull i slalåm, storslalåm og utfor. Norge tok fire gull i langrenn: Både herrelaget og damelaget gikk til topps i stafetten, Harald Grønningen vant 15-kilometeren, mens Ole Ellefsæter tok seg av femmila. I tillegg vant Magnar Solberg 20 km skiskyting, og Fred Anton Maier vant 5 000-meteren på skøyter.

For første gang tillot Den internasjonale olympiske komitéen (IOK) at Vest-Tyskland og Øst-Tyskland fikk delta med adskilte tropper. For første gang ble det også foretatt dopingtester av utøvere. Det var også første gang fjernsynssignalene fra lekene var i farger.

Valg av vertsby 
Grenoble ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 62. sesjon i Innsbruck i Østerrike 28. januar 1964.

Resultater 

  Aking
  Alpint
  Bobsleigh

  Hurtigløp på skøyter
  Ishockey
  Kunstløp

 Nordiske grener:
  Kombinert
  Langrenn
  Skihopping

  Skiskyting

Medaljestatistikk

Deltakelse

Deltakerland

Program

Se også 
 Liste over mestvinnende vinterolympiere
 Liste over norske mestvinnende vinterolympiere
 Liste over personer som har tent den olympiske ild

Referanser

Litteratur

Kilder 
  IOKs side om Vinter-OL 1968

Eksterne lenker 
 
  1968 Grenoble Winter Games  på sports-reference.com
Arne Ekeland

Arne Ekeland (født 14. august 1908 på Bøn i Eidsvoll, død 28. februar 1994) var en norsk billedkunstner. 

Han studerte en kort tid med Axel Revold, men var ellers stor sett selvlært. Han var en av dem som holdt på med alle kunstarter - bl.a. silketrykk, tusjlaveringer, akvarell, gouach og selvfølgelig oljemaleri - som han er mest kjent for. 

Han var en politisk maler, han var medlem av Norges Kommunistiske Parti, i mesteparten av sitt voksne liv. Mange av bildene hans var sterkt preget av hans politiske syn, anti-krig, humanisme, og skjønnheten han så rundt seg i naturen og familien sin. To gjennomgående tema er seksualitet og klassekamp.

Hans monumentalmaleri «Frihetens søstre» (290 x 529 cm) henger i Stortingets trappehall. 

Ekeland mottok Statens kunstnerlønn fra 1958.

Hans atelier er åpent på Bøn i Eidsvoll. Ekelands maleri «I revolusjonens forgård» (1940) ble i 2008 gjengitt på et norsk frimerke, i serien Norsk kunst I.

Referanser 

Norske malere
Personer fra Eidsvoll kommune
Akershus fylkes kulturpris
Fødsler i 1908
Dødsfall i 1994
Sverre Brandt

Sverre Brandt (født 3. mars 1880 i Trondhjem, død 16. juli 1962 på Lillehammer) var en norsk dramatiker og teatermann. 

Etter at han i 1899 hadde tatt artium ved Trondhjems Kathedralskole studerte han ved Det Kgl. Frederiks Universitet i Christiania og tok juridisk embedseksamen. Som student skrev han studentkomedien Grambamboli og fikk den oppført. I 1908 startet han en sakførerforretning i Trondhjem.

Hans store interesse var teateret, og han var med på å få opprettet Trondhjems Nationale Scene i 1911. Han var forretningsfører for dette teateret til han i 1921 fikk tilbud om stillingen som økonomidirektør ved Nationaltheatret i Christiania, hvor han ble til 1948, da han gikk av med pensjon. Brandt skrev der Reisen til Julestjernen (1924), som oppføres med ganske jevne mellomrom på Nationaltheatret. Stykket har også vært vist i utlandet. Historien ble filmet i 1976. Denne filmens innhold er på flere steder svært forskjellig fra det opprinnelige manus. Det er også brukt annen musikk, ikke den originale komponert av Johan Halvorsen.

En ny versjon ble laget i 2012, som ligger nærmere originalen.

Sverre Brandt var også virksom som foredragsholder med motiver fra teateret og fra reiser.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dramatikere
Personer fra Trondheim kommune
Wolfgang Clement

Wolfgang Clement (født 7. juli 1940 i Bochum, død 27. september 2020) var en tysk politiker (SPD). Han var nærings- og arbeidsminister i Gerhard Schröders andre regjering 2002–2005.

Clement studerte jus og avla den første juridiske statseksamen ved Westfälische Wilhelms-Universität i Münster i 1965. Han var deretter Rechtsreferendar og assistent ved Institut für Prozessrecht ved universitetet i Marburg. Fra 1968 arbeidet han som journalist og politisk redaktør i Westfälische Rundschau, senere som stedfortredende sjefredaktør.

I 1970 ble Clement medlem av SPD, og fikk på 1980- og 1990-tallet en rekke partiposisjoner. I 1986 ble han sjefredaktør for Hamburger Morgenpost. Han forlot avisen i 1989 for å bli sjef for statskanselliet i Nordrhein-Westfalen under delstatens daværende statsminister Johannes Rau. Fra 1990 var han minister uten portefølje i delstatsregjeringen, og fra 1993 til 2002 medlem av landdagen, delstatens parlament. I 1995 ble Clement finansminister i Nordrhein-Westfalen, og i 1998 overtok han som statsminister da Johannes Rau ble valgt til forbundspresident.

I oktober 2002 ble Clement økonomi- og arbeidsminister i den føderale regjeringen. Han gikk av som minister etter valget i 2005. Clement forlot senere det sosialdemokratiske partiet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Wolfgang Clement lectures 

Tyske føderale ministre
Tyske næringsministre
Tyske arbeidsministre
SPD-politikere
Personer fra Bochum
Fødsler i 1940
Henry Johansen

Henry Høgfeldt «Tippen» Johansen (1904–1988) var norsk landslagskeeper i fotball. Han ble innmeldt i Vålerenga i 1918, etter at Olymp ble innlemmet i klubben. Han spilte på VIFs A-lag i perioden 1923–46.

Johansen debuterte på  i 1926, og spilte sin siste, og 48. landskamp i 1938. Høydepunktet ble fotballturneringen i OL 1936 i Berlin, da Norge tok en meget overraskende bronsemedalje. Han var også Norges målvakt i fotball-VM i 1938.

«Tippen» ble tildelt Egebergs ærespris i 1938, for sin innsats på fotballbanen og i hoppbakken. At han var en allsidig idrettsmann, fremgår av følgende sitat, hentet fra boken Våre Egebergvinnere av Leif Lapidus: «Som skihopper ble han landskjent, som bandy- og ishockeyspiller nokså fryktet over en del av landet, og som tennisspiller nyter han alminnelig beundring omkring banen på Bryn.»

OL-medaljer 
 1936  Berlin -  Bronse i fotball (Norge)

Se også 
 Bronselaget

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Spillere i Fotball-VM 1938
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1936
Fotballspillere under Sommer-OL 1936
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballtrenere for Vålerenga Fotball
Norske skihoppere
Vinnere av Egebergs Ærespris
Personer fra Oslo
Olympiske medaljevinnere i fotball
Oslo Elvesportsklubb

Oslo Elvesportsklubb (stiftet 31. mai 1979 som Oslo Padleklubb) er én av Norges eldste elvepadleklubber, som driver med elvepadling i kano og kajakk, rafting og elvebrett.

Historikk 
Klubben ble opprinnelig startet i 1973 i miljøet rundt den tsjekkiske elvekanopadleren  og klubbens medlemmer har opp gjennom årene hatt mange gode plasseringer i Kajakk-NM og Kajakk-VM, samt hevdet seg i slalåm og utfor.

I 1974 ble den første konkurransen i elvepadling arrangert i Lysakerelva. Klubben har ledet an i norsk elvepadling og var de første som begynte med rafting i Norge.

I 2004 telte klubben om lag 80 medlemmer og hadde treninger i Randselva utenfor Hønefoss.

Eksterne lenker 
 
 Oslo Padleklubb

Padleklubber i Norge
Idrettslag i Oslo
Idrettslag etablert i 1979
1979 i Norge
Norsk språknemnd

Norsk språknemnd var en nemnd som ble opprettet i 1952 og som hadde i oppgave å gi styremaktene og allmennheten råd og rettledning i språkspørsmål på vitenskapelig grunnlag og i dette arbeidet fremme tilnærming mellom de to norske skriftspråkene bokmål og nynorsk.

Nemnda skulle gi rettledning i rettskrivningsspørsmål, fremme enhet i terminologi, føre tilsyn med språket i lærebøker og sørge for utgreiinger, språkkurs og annet opplysningarbeid til styresmaktene, offentlige institusjoner, pressen og allmennheten. Norsk språknemnd hadde 30 medlemmer, 15 for hver målform. I 1972 ble nemnda avløst av Norsk språkråd, som i 2005 ble omdannet til Språkrådet.

Se også
Norsk språkråd
Språkrådet

Norsk
Norske språkorganisasjoner
Etableringer i 1952
Der Judenstaat

Der Judenstaat (tysk, jødestaten) er en bok av Theodor Herzl, hvor han argumenterer for etableringen av en jødisk stat i det  på den tiden tyrkisk kontrollerte Levanten. Den ble først utgitt i Berlin og Wien i 1896 av M. Breitenstein's Verlags-Buchhandlung. Den ble utgitt på norsk under tittelen Jødestaten av L.S.P. Forlag i 2005.

Der Judenstaat er ikke et religiøst verk, men den har hatt stor betydning for moderne jødedom, idet den la grunnlaget for den politiske sionismen.

Eksterne lenker 

 «Der Judenstaat» (fulltekstversjon)

Tysk litteratur
Sionisme
Bøker fra 1896