alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Parti socialiste (Belgia)

Parti socialiste (PS) er et sosialdemokratisk parti for den franskspråklige delen av Belgia. Partiet ledes (2021) av Paul Magnette. PS har nesten alltid vært med i de skiftende regjeringskoalisjonene, grunnet den sterke posisjonen partiet har hatt i Vallonia.

Historie 
Det belgiske arbeiderpartiet ble dannet i 1885, skiftet navn til Det belgiske sosialistparti i 1944 og ble splittet etter region i 1978, Parti socialiste (PS) i Vallonia og regionen Brussel, og Socialistische Partij (SP) i Flandern. PS har fram til nylig vært det største partiet Vallonia og har hentet støtte fra arbeiderklassen og fra "ikke-praktiserende katolikker". Politisk har det vært mer tradisjonelt sosialistisk enn det flamske søsterpartiet. De to sosialistpartiene har stått mot hverandre i regionale spørsmål samt i forsvars- og utenrikspolitikken.

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Belgia
Sosialdemokratiske partier
Politiske partier etablert i 1978
1978 i Belgia
Mandsjuer

Mandsjuene er et tungusisk folk i Mandsjuria i nåværende nordøstre Kina. De utgjør om lag 10 millioner mennesker (år 2000). Det tradisjonelle språket er mandsjuisk, men det benyttes bare av et fåtall. Mandsjuene beseiret på 1600-tallet Ming-dynastiet, tok makten over Kina og innførte Qing-dynastiet i 1644. Det bestod til revolusjonen i 1911 som styrtet keiserdømmet. 

Mandsjuene var blant de opprinnelige innbyggerne i Mandsjuria og tilhører den mandsju-tungusiske grenen av den altaiske folke- og språkstammen. Mandsjuspråket var under Qing-dynastiet hoffets og den høyre administrasjonens offisielle språk i det keiserlige Kina og måtte som sådant læres av alle embedsmenn. Mandsjuene betraktet det tungusiske jursjenfolket som sine eldste forfedre, som kineserne kaller nüzhen. Etter kinesiske kilder bodde de i begynnelsen av 900-tallet mellom elvene Amur i nord og Sungari i vest, og var da understilt  khitanerne, som antagelig også var av tungusisk herkomst.

I 1114 gjorde jursjen-folket seg selvstendig og erobret under sin høvding Aguda og hans dynasti, «Jin» (gull), etter hvert hele det store khitanriket (hele østre Sentral-Asia og en del av nordre Kina) samt andre deler av Kina, med selve hovedstaden Nanjing (nå Beijing). Men etter Djengis Khan erobret Kina (1215), vendte hans ettertredere mot jursjen-folket. Jin-dynastiet ble styrtet (1234), og jursjenstammene ble trengt nordover til Liaodong, sør i det senere Mandsjuria.

I begynnelsen av 1600-tallet kom det opp en høvding, Nurhaci, mandsjuenes nasjonalhelt, som forente flere andre beslektede stammer under det felles navnet mandsju og gjorde seg (1616) uavhengig av Ming-dynastiet i Kina. Hans etterfølgere inntok Beijing (1644) og gjorde sjuårige  Shunzi til keiser. Etter kort tid var hele det kinesiske rike erobret av mandsjuenes dynasti Qing, som bestod til 1911.

Tradisjonelt var mandsjuene for det meste et bofast, jordbruks- og håndverksorientert folk. De gikk over til buddhismen. Bare noen få nordlige stammer, soloner, daurer og andre, som imidlertid snarere bør kunne ansees som tunguser, holdt fast ved sin gamle sjamanisme og sitt nomadiske levesett. I militært henseende var mandsjuene inndelt i åtte banner.

Efter revolusjonen i 1911 mistet mandsjuene sin særstilling som privilegert gruppe og ble utsatt for et hardt assimilasjonstrykk. De er regnet med i Folkerepublikken Kina som en offentlig anerkjent nasjonal minoritet.

Kilder
Elliott, Mark C. The Manchu Way: The Eight Banners and Ethnic Identity in Late Imperial China. Stanford, CA: Stanford University Press, 2001.
Rhoads, Edward J. M. Manchus & Han: Ethnic Relations and Political Power in Late Qing and Early Republican China, 1861-1928. Seattle, WA: University of Washington Press, 2000.
Fridtjov Såheim

Fridtjov Såheim (født 2. juli 1968) er en norsk skuespiller, regissør og manusforfatter fra Son. I 2017 spilte han hovedrollen i sommermusikalen Den Gode Hensigt i Svelvik, med musikk og tekst av Christin Grilstad Prøis og regi av Ole Christian Øen.

Han var gift med skuespiller Henriette Steenstrup fra 2006 til 2016. Sammen har de to barn.

Utvalgt filmografi 
 2003 Jonny Vang
 2004 Hawaii, Oslo 
 2004 Linus i Svingen (NRK)
 2006 Kunsten å tenke negativt
 2006 Gymnaslærer Pedersen
 2006 Jul i Svingen (NRK)
 2007 Sørgekåpen
 2007 Radiopiratene
 2008 Varg Veum - Falne engler
 2008 De gales hus
 2008 Fritt vilt II
 2009 Sammen
 2009 Rottenetter
 2009 En god nummer to (TV2)
 2009 Svik
 2010 Keeper'n til Liverpool 
 2010 Den unge fleksnes 
 2010 Hjem til jul
 2011 Amors Baller
 2011 Arme Riddere
 2012 Inn i mørket
 2012 Lilyhammer
 2012 Nårje
2013 Victoria
 2014 Neste sommer (Sesong 1) 
 2014 Kampen for tilværelsen
2014 Samurai Sikkerhet
 2014 Øyevitne 
 2015 Neste sommer (Sesong 2)
 2018 KuToppen (stemme)
 2019 En får væra som en er
 2019 Amundsen
2020 Heksejakt

Referanser

Eksterne lenker 
  Fridtjof Såheim i Scenewebarkivet
   Fridtjov Såheim hos Filmweb
 

Norske skuespillere
Norske filmregissører
Norske manusforfattere
Amandaprisen 2008
Amanda for beste mannlige birolle
Amandaprisen 2013
Liste over israelske skuespillere

Dette er en liste over israelske skuespillere.

Listen er ikke fullstendig.

Israelske skuespillere

A
Yael Abecassis – Kadosh, Alila
Gila Almagor  – The House on Chelouche Street
Rafi Amzaleg
Shai Appelberg
Lior Ashkenazi
Adi Ashkenazi
Mati Atlas
David Avidan
Icho Avital
Mili Avital – Stargate 
Aki Avni
Golan Azulai
Adam Meir – «Freedom's Fury», «Magadalena: Released From Shame», «Rune», «The Last Blues»

B
Orna Banai 
Yossi Banai
Shlomo Barabba
Yehuda Barkan – Charlie Ve'hetzi, Hagiga B'Snuker
Yael Bar Zohar
Shmil Ben Ari
Orly Ben Garti – «Tipat Mazal», «Sh'Cur», «Sahkanim», «Florentene», «Zur Hadasim»

C
Assi Cohen – Yossi & Jagger
Eddie Carmel

D
Israel («Sasha») Damidov
Boaz Davidson 
Nissim Dayan 
Raz Degan – Alexander
Yevgenia Dodina
Manny Dworman

E
Eyal Einik
Arik Einstein – Lool, Metzitzim
Anat Elimelech
Ronit Elkabetz – Or (My Treasure)

F
Oded Fehr – The Mummy
Ohav Flantz
Rami Fortis
Tal Friedman

G
Uri Gavriel
Gidi Gov
Sasson Gabai

H
Haya Harareet
Tomer Heymann

I
Mark Ivenir
Moshe Ivgi
Dana Ivgy – Or (My Treasure)

K
Makram Khoury

L
Daliah Lavi – Casino Royale
Yehuda Levi – Yossi & Jagger

M
Maya Maron
Hanna Maron
Keren Mor 
Moni Moshonov – Hatuna Meuheret
Ido Musseri

N

O
Shaike Ofir

P
Eyal Podell
Natalie Portman

R
Shuli Rand – Ushpizin
Michal Batsheva Rand – Ushpizin
Ze'ev Revach – Charlie Ve'hetzi, Hagiga B'Snuker
Nimrod Reshef
Sefi Rivlin
Agam Rodberg
Daphne Rosen
Hanna Rovina

S
Sirak M. Sabahat
Yaniv Sharon
Dalia Shimko
Brian Robinson -«The Christmas Card», «Rich in Spirit», «Zombie Strippers»

T
Alona Tal
Chaim Topol – Fiddler on the Roof
Tuvya Tzafir

Y
Michal Yannai
Eli Yatzpan

Z
Uri Zohar
Ayelet Zorer (Ayelet July Zurer)
Bat-Sheva Zeisler

Skuespillere med israelsk bakgrunn
Shiri Appleby – Amerikansk skuespiller: Roswell (Israelsk mor)
Yvan Attal – Fransk skuespiller/regissør (Israelskfødt)
Mayim Bialik – Amerikansk skuespiller: Beaches, Blossom
Sacha Baron Cohen – Britisk skuespiller/komiker: Ali G (Israelsk mor)
Steven Cojocaru – Kanadiskfødt motekommentator (Romanskfødte foreldre bodde i Israel)
Sean Flynn-Amir – Amerikansk barneskuespiller (Israelsk far, Gideon Amir)
Corey Haim – Kanadisk skuespiller og tenåringsidol (Israelsk mor)
Stanislav Janevski – spiller Viktor Krum i Harry Potter-filmene (bodde i Israel)
Jenny Jones – Amerikansk talk show-vert (Israelskfødt)
Omri Katz – Amerikansk skuespiller: Dallas (Israelske foreldre)
Melanie Mayron – Amerikansk skuespiller: thirtysomething
Natalie Portman – Amerikansk skuespiller: Léon, Star Wars (Israelskfødt)
Gene Simmons – Amerikansk skuespiller (Israelskfødt)
Raviv Ullman – Amerikansk skuespiller: Phil of the Future (Israelskfødt)

Se også
Israels kultur
Medisinsk metode

Medisinsk metode er den norske oversettelsen av det engelskspråklige begrepet health technology. Med metode forstås her alle tiltak for å forebygge, diagnostisere og behandle. En medisinsk metode omfatter i tillegg til selve prosedyren således bruk av teknisk utstyr og apparatur til undersøkelse og behandling, legemidler, pleie, organisering av tjenesten samt andre tiltak.

Se også
Medisinsk metodevurdering

Eksterne lenker
 Forskning.no har en rekke artikler om medisinske metoder

Medisin
Bergen Kristelig Folkeparti

Bergen Kristelig Folkeparti er Kristelig Folkepartis lokallag i Bergen. Det var nettopp i Bergen at partiet ble etablert i 1933. Bergen KrF ble stiftet som partilag 24. august 1934 og fungerte som eget fylkeslag frem til at Bergen ble en del av Hordaland fylke i 1972, så Bergen KrF i dag er et lokallag i Hordaland KrF. Bergen KrF har følgende seks lokallag: Bergenhus KrF, Bergen Vest KrF, Arna KrF, Åsane KrF, Fana KrF og Bergen KrFU.

I perioden 2003-2007 deltok Bergen KrF i et byråd bestående av Høyre, Venstre og KrF. Etter kommunevalget i 2007 gikk partiet inn i samarbeid med Høyre og Frp. Samarbeidet med Høyre og Frp fortsatte etter kommunevalget i 2011.

I 2014 gikk KrF ut av byrådssamarbeidet etter 39 år ved makten i Bergen. Etter valget i 2015 dannet KrF sammen med Arbeiderpartiet og Venstre Schjelderup-byrådet.

Ledere 
Ledere i Bergen KrF som eget fylkeslag 1934–1971:
Karl Marthinussen 1934–1946
Johan Waal 1946–1949
Jens Teigland 1949–1951
Konrad Alvheim 1951–1958
Arne Næss 1958–1959
Jens Teigland 1960
Isak Milde 1961–1963
Sigurd Strømmen 1964–1965
Arne Bjørn Kringstad 1966–1968
Nikolai Molvik 1969–1971

Krfs bystyrerepresentanter 
2015-2019 (4 representanter):
Trygve Birkeland  (gruppeleder)
Marita Moltu (varaordfører/nestgruppeleder)
Elisabeth Leirgul 
Harald Berge Breistein
Byrådsmedlemmer:
Dag Inge Ulstein (byråd for finans, innovasjon og eiendom)
Vigdis Anita Gåskjenn (vikar for Rebekka Ljosland) (byråd for helse og omsorg)
Politiske rådgivere for byrådet:
Kristian Kopperud (for byråd for  finans, innovasjon og eiendom)
Håkon Pettersen (for byråd for helse og omsorg)

Valgresultat ved kommunevalg
2015: 6,0 prosent
2011: 5,6 prosent
2007: 6,3 prosent
2003: 6,1 prosent

Referanser

Eksterne lenker 
 Bergen KrFs hjemmeside

Kristelig Folkeparti
Politikk i Bergen
Politiske partier etablert i 1933
L3/35

L3/35 var en italiensk lett stridsvogn i bruk før og under andre verdenskrig. L3/35 var en lett pansret to-manns stridsvogn med tandem maskingevær.

Utvikling
L3/35 ble utviklet med basis i importerte Carden Loyd tankette fra Storbritannia (kalt CV29 i italiensk tjeneste, CV står for «Carro Veloce», «rask stridsvogn»). Den første varianten ble tatt i bruk i 1933 under navnet CV-33, men ble oppgradert i 1935 og fikk nytt navn, CV-35. Navnet ble skiftet i 1938 til L3/35. Det var liten forskjell mellom CV-33 og L3/35.

Produksjon
Mellom 2000 og 2500 L3-stridsvogner av forskjellige modeller og varianter ble bygget. De ble solgt til Afghanistan, Albania, Bolivia, Brasil, Bulgaria, Hellas, Irak, Republikken Kina, Ungarn, Østerrike og Nasjonalist Spania. En rekke erobrede L3-stridsvogner ble brukt av partisaner i Jugoslavia og Hellas. Etter 1941 ble en del L3-stridsvogner gitt til den tyske marionettestaten i Kroatia.

Tjenestehistorie
I tillegg til å vært i bruk i den andre italiensk-abessinske krig, den spanske borgerkrigen og den slovakisk-ungarske krig ble L3-stridsvognene brukt i omtrent alle italienske frontavsnitt.

Da Italia ble med i andre verdenskrig hadde den italienske hæren kun rundt 100 M11/39 stridsvogner i to panserbataljoner. L3-stridsvognen var derfor fremdeles hovedstridsvognen i den italienske hæren.

Varianter
L3 cc («controcarro», «panservern») var en L3 utstyrt med en Solothurn 20 mm panservernrifle istedenfor den normale maskingeværbevæpningen. Kun et fåtall ble modifisert og denne varianten ble bare brukt i Nord-Afrika.
L3 Lf («Lancia fiamme», «flammekaster») var en L3 utstyrt med en flammekaster istedenfor et av maskingeværene, drivstoffet til flammekasteren ble fraktet i en separat pansret tilhenger. Senere varianter hadde drivstoffet i en tank montert over motoren. L3 Lf-stridsvognene ble brukt i Spania, Frankrike, Balkan, Nord-Afrika og Italiensk Øst-Afrika.

Eksterne lenker

 L3/33 (CV 33), L3/35 (CV 35) Tankettes hos wwiivehicles.com
 CARRO CV 33 (L3/33) and CV 35 (L3/35) hos comandosupremo.com
 L3/35 hos onwar.com
 Bilder av en Fiat/Ansaldo L3/35 ved Golosomuseet i Spania

Stridsvogner fra andre verdenskrig
Stridsvogner fra Italia

de:L3/35
Trygve Birkeland

Trygve Birkeland (født 25. september 1961) er en norsk politiker fra Kristelig Folkeparti. Han kom inn i Bergen bystyre som vara i 1987, og som fast medlem i 1991. Fra 1999–2007 var han medlem av bystyrets finanskomite. Fra 2007 til 2009 satt han i bystyrets helse- og sosialkomite, og fra høsten 2009 til oktober 2011 var han kommunalråd, nestleder i bystyrets byutviklingskomite, og gruppeleder for KrFs bystyregruppe. Fra 2011-15 var han nestgruppeleder. Birkeland er gruppeleder for bystyregruppen til Bergen KrF fra 2015, og medlem i arbeidsutvalget i finanskomiteen.

Birkeland har vært pastor for pinsemenigheten Sion i Blomsterdalen siden 1996. Han er bussjåfør av yrke, men er i perioden 2015–2019 i folkevalgtpermisjon.

Birkeland har vært styremedlem i følgende selskaper: Bergen interkommunale renovasjonsselskap, Torgstyret, Bergen sentrum, Sudmanske stiftelse, Frøkenstiftelsen, Gullstølen kjøkken KF og HOG Energi.

Referanser

Eksterne lenker 
 Bergen KrF
 Hordaland KrF 
 Sion Blomsterdalen

Lokalpolitikere i Bergen
KrF-politikere i Hordaland
Personer fra Bergen kommune
Fødsler i 1961
Arsenal WFC

Arsenal Women Football Club (grunnlagt 1987) er en engelsk fotballklubb for kvinner, og er blant de mestvinnende siden FA startet med kvinner i 1970. 

Klubben ble startet av Vic Akers (født 1946) i 1987 under navnet Arsenal Ladies FC, og som en del av herreklubben Arsenal FC i London. Akers var manager i 22 år frem til 2009, før han tiltrådte som klubbens president.  Frem til omkring 2002 var klubben et amatørlag.

I sesongen 2006/07 vant klubben samtlige av de tre store nasjonale turneringene for kvinner i England, i tillegg til Mesterligaen i fotball for kvinner 2006/2007 da de slo det svenske laget Umeå IK. Klubben gjentok de tre nasjonale titlene («The treble») i 2007/08 og 2008/09. En av klubbens mest markante spillere har vært kapteinen Faye White som spilte 300 kamper mellom 1997 og 2013.

Klubben spiller sine hjemmekamper på en liten bane som heter Meadow Park, et par mil utenfor London, i Borehamwood i Hertfordshire. 

I 2017 skiftet klubben navn til Arsenal Women FC.

Spillerstall 
oppdatert 14. september 2022

Meritter
FA Women's Premier League, toppdivisjon fra 1992 til 2010.
Opprykk i 1992.  Vinner 1993, 1995, 1997, 2001–02 og 2004–10 (12 seiere).
FA Women's Super League, toppdivisjon fra 2011.
Vinner 2011, 2012 og 2018/19 
FA Women's Cup (startet 1971)
Vinner 1993, 1995, 1998–99, 2001, 2004, 2006–09, 2013–14, 2015–16 (14 seiere).
FA Women's Premier League Cup (startet 1991, Arsenal deltok til og med 2010)
Vinner 1992–94, 1998–2001, 2005, 2007, 2009 (10 seiere)
FA WSL Cup (startet 2011)
Vinner 2011–13, 2015 og 2018 (5 seiere)
Vinner av Mesterligaen i fotball for kvinner 2006/2007

Referanser

Eksterne lenker
 http://www.arsenalladies.com/  Egen hjemmeside
 http://www.arsenal.com/ladies Hjemmeside hos gutta

Fotballag i England
Arsenal FC
Fotballag etablert i 1987
Kvinnefotballag
Camp David-forhandlingene 2000

Camp David-forhandlingene i juli 2000 var et toppmøte med fredsforhandlinger mellom USAs president Bill Clinton, Israels statsminister Ehud Barak, og formann for Den palestinske selvstyremyndigheten, Yasir Arafat. Det endte i et mislykket forsøk på å forhandle frem en «endelig statusavtale» i Israel-Palestina-konflikten.

Se også 
 Camp David-avtalen
 Camp David

Referanser 

Forholdet mellom Israel og Palestina
Hendelser i 2000
Internasjonale relasjoner i 2000
Bar mitsva

Bar mitsva er en slags konfirmasjon som blir feiret i jødedommen for gutter som har fylt 13 år. Bar mitsva betyr «paktsønn» eller «forpliktelsens sønn». Bar mitsva-feiring refererer til selve seremonien i synagogen hvor gutten leser fra Tora-rullene under en gudstjeneste. Å feire sin bar mitsva er blant de tradisjonene som overholdes av de aller fleste jøder, uavhengig av hvor religiøs man er.

Seremonien holdes ofte på den første sabbaten etter guttens fødselsdag. De fleste feirer det i synagogen, men det er også mange som gjør det ved klagemuren i Jerusalem.

Bar mitsva-gutten blir kalt opp for å lese høyt foran hele forsamlingen i synagogen, og ofte er dette første gangen gutten bruker tefillin, to bønneremmer med lærbokser som inneholder hellige bønner. De to boksene festes med remmene på den ene overarmen og på pannen. Før en bar mitsva går jødiske gutter igjennom en opplæring sammen med en rabbiner hvor de trener på å lese fra toraen. Her lærer de også om jødisk tradisjon og tekster fra Tanakh.

Dagen markeres gjerne med en stor fest for venner og familie, og symboliserer at gutten nå har blitt «voksen».

For jenter skjer dette når de er 12, og det kalles for bat mitsva. Jenter blir da også «myndige» i religiøs forstand, men hos de mer ortodokse og konservative menighetene har de ingen aktiv rolle i synagogens gudstjeneste. I noen menigheter skriver heller bat mitsva-jenten en tale som omhandler Tora-avsnittet rundt deres bat mitsva-dato. Dette bruker de lang tid på, med hjelp fra rabbineren. De holder talen for menigheten etter gudstjenesten. I noen menigheter som er mer liberale, leser også jenter fra toraen, på lik linje med gutter.

Se også 
 Bat mitsva

Jødedom
Ritualer
Neckarsulm

Neckarsulm er en by nord i Baden-Württemberg, Tyskland, nær Stuttgart, og en del av distriktet Heilbronn. I 2004 hadde Neckarsulm 27 296 innbyggere.

Elvene Neckar og Sulm går sammen der, derav navnet, som ofte er misforstått eller galt uttalt som «Neckars Ulm». Navnet har ingen sammenheng med byen Ulm, som ligger ved elven Donau.

Både det tidligere NSU Motorenwerke AG (som er kjøpt opp av Audi), quattro GmbH og Lidls hovedkvarter ligger i byen. 

Neckarsulm er også berømt for å være på førsteplass i den tyske Solarbundesliga (byer med mer enn 10,000 inngyggere), en konkurranse om fornybare energikilder.

Bygninger og konstruksjoner 
 Den tyske ordens slott med Deutsches Zweirad- und NSU-Museum
 TDS’ kontorbygning
 Obereisesheim-radiosenderen

Tvillingbyer 
  Carmaux, Frankrike
  Bordighera, Italia
  Grenchen, Sveits
  Zschopau, Tyskland
  Budakeszi, Ungarn

Eksterne lenker 
 

Byer i Baden-Württemberg
Tsarens kurér

For den franske miniserien fra 1975, se Tsarens kurér (TV-serie)

Tsarens kurér (originaltittel: Michel Strogoff) er en roman skrevet av Jules Verne og utgitt i 1876. Den handler om unge Mikhail Strogoff, som er kurér for tsar Alexander II av Russland, og hans ferd gjennom Sibir for å varsle tsarens bror storfyrsten om tatarenes felttog i Sibir.

Boken har blitt filmatisert flere ganger.

Handling 
Michael Strogoff, 30 år gammel fra Omsk, arbeider som kurer for tsar Alexander II av Russland. Men Feofar Khan ansporer til opprør og klarer å skille Russlands fjerne østen fra resten av det russiske fastlandet, og ødelegger telegraf-linjene. Opprørere omringer også byen Irkutsk. Strogoff blir derfor sendt til Irkutsk for å advare tsarens bror om forræderen Ivan Ogareff, en tidligere oberst, som tidligere ble degradert og forvist - og som nå ønsker hevn mot den keiserlige familien. Obersten har til hensikt å vinne brorens tillit, og deretter forråde ham til Tartarer.

Underveis til Irkutsk møter han også Nadia Fedor, datter av en politisk fange som har havnet i eksil, Basil Fedor, og Nadia har fått tillatelse til å slutte seg til sin far i eksil i Irkutsk-området. Michael, hans mor og Nadia blir etter hvert tatt til fange av Tartar-styrkene, sammen med tusenvis av andre russere. Gjengen må deretter forsøke å komme seg løs, og fortsette videre mot Irkutsk for å advare tsarens bror før det er alt for seint.

Eksterne lenker 
 

Franske romaner
Jules Verne
Bøker fra 1876
ABG Sundal Collier

ABG Sundal Collier () er et norsk finansselskap som er notert på Oslo Børs med ticker ASC. Forutenom kontor i Norge har ABG Sundal Collier kontorer i Sverige, Danmark, Storbritannia, USA og Tyskland.

Selskapet er delt i to deler:
Markets (aksjer, obligasjoner, valuta)
Corporate Finance

Firmaet ble etablert i 2001 som en sammenslåing av det norske meglerhuset Sundal Collier og det svenske ABG Securities. Dette firmaet (etablert 1997) utgjordes av Klas Andersson, Anders Bråtenius og Michael Grundberg. Det norske ansatteide firmaet besto av Dagfinn Sundal (født 1946) og Jan Petter Collier (født 1950), og hadde et rent norsk fokus som hadde gitt store gevinster. Fusjonen med ABG, som hadde dårlig avkastning og stor stab med utenlandskontorer, ga det norske firmaet tilgang til utenlandske nettverk.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Selskapets hjemmeside

Norske finansselskaper
Selskaper etablert i 2001
Selskaper notert på Oslo Børs
Christian Tafdrup

Christian Tafdrup (født 8. april 1978) er en  dansk skuespiller, regissør og manuskriptforfatter. 

Han er utdannet ved Statens Teaterskole i Danmark i 2003. Tafdrup har hatt roller i filmer, julekalendre og TV-serier i tillegg til å skrive manus og ha regi på egne filmer.

Filmografi (utvalg)

Spillefilm 
 2008 – I'll Come Running – Søren
 2007 – Daisy Diamonds – Thomas Lund
 2006 – Efter brylluppet – Christian Refner 
 2006 – En Soap – Kunde
 2005 – Nynne – Fyr på restaurant
 2005 – Veninder – Ung fyr
 2005 – Den store dag – Lars
 2003 – Baby – Håndlanger
 1993 – Smukke dreng – Nick

Kortfilm 
 2002 – Debutanten – Hamlet

Tegnfilm 
 2006 –  Princess – Charlie

TV 
 2022 – Tinka og Sjælens Spejl – Fileas (julekalender, 24 episoder)
 2017 – Tinkas juleeventyr – Fileas (julekalender, 24 episoder)
 2013 – Borgen – (Alexander Hjort, 10 episoder) 
 2009 – Lærkevej
 2008 – Sommer – Reservelegen (1. episode, TV-serie)
 2008 –  Album (under produksjon) (mini-TV-serie)
 2006 – Gustne gensyn Forskjellige roller (TV-serie)
 2006 – OBLS eller OBLS – Oplysning om bøsser og lesbiske til samfundet Sketsjer – (TV-serie) 
 1998 – Strisser på Samsø – Vi vil fred her til lands – Spahic (1 episode, TV-serie)

Regi 
Som regissør og manuskriptforfatter:
 En frygtelig kvinde (2017) - film
 Forældre (2016) - film
 En Forelskelse (2008) - novellefilm
 Debutanten (2002) - kortfilm
 Kopisten (1999) - kortfilm
 Yamaz! (2009) på Café Teatret
 W - De Unge År (2004) på teatrene Mungo Park i Allerød og Svalegangen i Aarhus.
 Gaytown (2003) på Husets Teater i København.

Priser 
 2018 –  Robertprisen for årets originale manuskript sammen med Mads Tafdrup for En frygtelig kvinde
 2017 –  Bodilprisen for beste manuskript for Forældre 
 2017 –  Robertprisen for årets regissør for Forældre 
 2014 –  Robertprisen for årets mannlige birolle – TV-serie for Borgen 
 2009 –  Robertprisen for årets lange fiksjon/animasjon for En forelskelse

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske skuespillere
Danske regissører
Bodilprisen for beste manuskript
Robertprisen for årets regissør
Robertprisen for årets mannlige birolle – TV-serie
Personer fra København
Mefjordbåen fyr

Mefjordbåen fyr ligger på en båe, et undervannsskjær, midt i Oslofjorden, innenfor farvann som hører til Tønsberg kommune, utenfor Slagentangen. Båen ligger på 7 meters dybde.

Referanser 

Navigasjon
Samferdsel i Tønsberg
Oslofjorden
Fyr i Vestfold og Telemark
Byggverk i Tønsberg
Artikler i sjøfart-prosjektet