alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Scarabaeolus

Scarabaeolus er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). De lever av møkk som de graver dypt ned i jorda.

Utseende 
Store (gjerne 20-30 millimeter), brede, litt flate, langbeinte, vanligvis svarte skarabider. Pronotum er fint og spredt punktert. Hodet er skovlformet, gjerne med fire brede tenner på forkanten. Beina er kraftige gravebein.

Levevis 
Disse billene er kjent for sin rulling av store møkk-kuler. Når billen finner en kuruke eller annen møkk, klemmer den en del av denne sammen til en ball som er noe større enn billen selv. Denne graves dypt ned og tjener som mat for larven. Ballen forsvares energisk mot konkurrerende biller, og harde kamper kan oppstå. Om grunnen der møkka ligger ikke egner seg for graving, kan billen rulle dem en ganske lang strekning. Den går da baklengs og skyver møkkballen med bakbeina.

Utbredelse 
Underslekten er utbredt i Afrika, de aller fleste artene i den sørlige delen, men de forekommer så langt nord som Egypt.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
 Slektsgruppen Scarabaeini
 slekten skarabéer, Scarabaeus Linnaeus, 1758
 Underslekten Scarabaeolus Balthasar, 1965 - 27 arter
 Scarabaeus (Scarabaeolus) bohemani von Harold, 1868
 Scarabaeus (Scarabaeolus) canaliculatus Fairmaire, 1888
 Scarabaeus (Scarabaeolus) clanceyi Ferreira, 1954
 Scarabaeus (Scarabaeolus) damarensis Janssens, 1940
 Scarabaeus (Scarabaeolus) ebenus Klug, 1855
 Scarabaeus (Scarabaeolus) flavicornis Boheman, 1860
 Scarabaeus (Scarabaeolus) gilleti Janssens, 1940
 Scarabaeus (Scarabaeolus) gracai Ferreira, 1952
 Scarabaeus (Scarabaeolus) inoportunus Ferreira, 1953
 Scarabaeus (Scarabaeolus) inquisitus Péringuey, 1908
 Scarabaeus (Scarabaeolus) interstitialis Boheman, 1857
 Scarabaeus (Scarabaeolus) intricatus Fabricius, 1801
 Scarabaeus (Scarabaeolus) knobeli Ferreira, 1958
 Scarabaeus (Scarabaeolus) kochi Ferreira, 1952
 Scarabaeus (Scarabaeolus) kwiluensis Janssens, 1940
 Scarabaeus (Scarabaeolus) laevifrons Fairmaire, 1884
 Scarabaeus (Scarabaeolus) lucidulus Boheman, 1860
 Scarabaeus (Scarabaeolus) pabulator Péringuey, 1908
 Scarabaeus (Scarabaeolus) palemo Olivier, 1789
 Scarabaeus (Scarabaeolus) parvulus Boheman, 1860
 Scarabaeus (Scarabaeolus) rubripennis Boheman, 1860
 Scarabaeus (Scarabaeolus) rugosus Hausmann, 1807
 Scarabaeus (Scarabaeolus) rusticus Boheman, 1857
 Scarabaeus (Scarabaeolus) scholtzi Mostert & Holm, 1982
 Scarabaeus (Scarabaeolus) silenus Gray, 1832
 Scarabaeus (Scarabaeolus) vansoni Ferreira, 1958
 Scarabaeus (Scarabaeolus) xavieri Ferreira, 1968

Kilder 
 Dung beetles of Africa, oversikt over artene

Eksterne lenker 
 

Møkkskarabider
Biller formelt beskrevet i 1965

sv:Scarabaeus
Walter fitz Alan

Walter fitz Alan (født ca.1110 i Shropshire, død juni 1177) var den første High Steward of Scotland, fra rundt 1150 og til sin død. Han er beskrevet som «en normanner av kultur og bretoner av blod». Hans familie kom til England med Vilhelm Erobreren, og han ble stamfar til huset Stuart.

Han var den tredje sønnen av den bretonske ridderen Alan fitz Flaad, en føydal herre av Oswestry, gjennom sin hustru Aveline, datter av Ernoulf de Hesdin.

Under det engelske kaos under Stefan og borgerkrigen mellom keiserinne Matilda av det tysk-romerske rike og Stefan av England, samlet Walter støtte for keiserinnen. 

Da keiserinne Matildas sak var tap, slo Walter seg sammen med David I som var Matildas onkel. Han ble Davids dapifer eller steward (statholder). Sammen med sin bror Simon, kom Walter til Skottland rundt 1136  og kjempet for Skottland under Fanenes slag ved Northallerton i Yorkshire i 1138 under David Is sønn, prins Henrys kommando.

Han ble deretter utnevnt til Steward of Scotland av kong David I, i 1157 ble utnevnelsen bekreftet som et arvelig embete. Walter stilt fem riddere til disposisjon for kongen, og fikk til gjengjeld det som skulle bli til det historiske county Renfrewshire, områdene som inkluderer Paisley, Pollok, Cathcart og Ayrshire, og dette ble bekreftet i et charter i 1157 fra Malcolm IV. I 1163 grunnla Walter, først i Renfrew, men snart etter i Paisley, en munkekommunitet med munker fra Cluny-klosterets underkloster Much Wenlock fra hans hjemtrakter Shropshire. Walter fikk direkte fra kronen Berwickshire-eiendommene Birkenside og Legerwood på den østlige/venstre bredden av Leader Water og ga munkene kirken i Legerwood som de disponerte fra 1164 og fram til reformasjonen i Skottland i 1560. Klosteret vokste stadig og ble i 1219 Paisley Abbey.

Ved hans død overtok sønnen Alan fitz Walter, 2. High Steward av Skottland som High Steward of Scotland.

Referanser 

Huset Stuart
Normannere
High Stewards of Scotland
Freenode

Freenode er et IRC nettverk som tilbyr tjenester for diskusjon tilknyttet utvikling av åpen kildekode prosjekter, Ideelle organisasjoner og andre relaterte prosjekter. I 1998 hadde nettverket omtrent 200 brukere og mindre enn 20 kanaler, men I det siste har der vokst enormt. I dag har de over 80 000 brukere og 40 000 kanaler.

Eksterne lenker 
 

IRC
Fri programvare
Sent i november

Sent i november (svensk Sent i november) er en roman fra 1970 av den finske forfatteren Tove Jansson; det er den niende og siste av bøkene om Mummitrollet. Boka utkom på norsk i 1971, oversatt av Gunnel Malmström.

Tove Jansson skrev denne boken den samme sommeren som moren Signe Hammarsten-Jansson (1882–1970) døde, og den er preget av at både Mummitrollet og andre innbyggere i Mummidalen må klare livet uten Mummimamma.
Jansson har sagt at «Pappan och havet og Sent i november ikke er barnebøker. Men det finnes også barn som liker de bøkene aller best.»

Handling og tema 
Handlingen foregår parallelt med den forrige boken, Pappaen og havet. Derfor er ingen av medlemmene i mummifamilien er med i handlingen. Boken har blitt beskrevet som «bipersonenes roman». Boken er uten den frykten for brå katastrofer som ellers preger mummibøkene, her er det lagt vekt på langsom utvikling hos hovedpersonene.

Det er sent på høsten - en årstid Jansson bruker som en metafor for forvandlinger; mørket og lengselen gjør at Filifjonka, Hemulen, Snusmumrikken, den foreldreløse Toft, Mymlen og Onkelsulliken søker seg tilbake Mummidalen. Når de ankommer mummihuset er familien forsvunnet. De bestemmer seg for å flytte inn og vente på familien. De ulike personene representerer ulike former for framtidstanker og mestring av forandringene. Mens de er samlet begynner de å vise omsorg og åpenhet for hverandre. De mister illusjoner og selvbedrag, og får mer respekt for hverandre. Når de bryter opp mot slutten av boken har alle nådd en høyere grad av innsikt.

Det er noen tegn i fortellingen som «antyder at alle de tidligere historiene om Mummidalen har vært fantasier i Tofts hode; noe som i og for seg er sant, hvis vi leser Toft som et bilde på forfatteren.»

Referanser 

Finske romaner
Mummitrollet
Bøker fra 1970
Sprint-NM på skøyter junior 1988

Sprint-NM på skøyter junior 1988 ble avholdt 27. og 28. februar 1988 på Leangen kunstisbane i Trondheim.Tekniske arrangører var Sportsklubben Falken og Leinstrand Idrettslag. Dette var det siste norske mesterskapet for juniorer i sprint for damer før junior damer-klassen ble delt i to for en eldre junior-klasse og en yngre junior-klasse.

Juniornorgesmestere i sprint ble Heidi Skjeggestad, IF Fram for damene. Henning Nilsen, Stange Spk for herrer yngre junior og Johann Olav Koss, Strømmen IF for herrer eldre junior.

Sammenlagt damer junior

Sammenlagt herrer eldre junior

Sammenlagt herrer yngre junior

Kilder

Eksterne lenker 
 
 

Sprint-NM på skøyter junior
Sportsarrangementer i Trøndelag
Sport i Trondheim
Leangen
Skøyter
Hurtigløp på skøyter i 1988
Artikler i skøytesportprosjektet
Universitetet i Tirana

Universitetet i Tirana (albansk: Universiteti i Tiranës) er det eldste og største universitet i Albania. Det ble grunnlagt i 1957 som Tiranas statsuniversitet ved en fusjon av fem akademiske institusjoner. 

Universitetets hovedbygning ble opprinnelig oppført som Casa di Fascio av italienerne i 1940-årene er beliggende på Moder Teresa-plassen sør for Tiranas sentrum. Universitetet har ca. 14.000 studenter og 600 vitenskapelig ansatte.

Universitet består av syv fakulteter: Medisin, samfunnsvitenskap, naturvitenskap, historie og filologi, jura, økonomi og fremmedspråk.

Eksterne lenker
 Universitetets hjemmeside

Etableringer i 1957
Universiteter
Tirana
Moder Teresa-hospitalet

Moder Teresa-hospitalet (albansk: Qendra Spitalore Universitare Nene Tereza, eller QSUT) er et sentralt universitetshospital i Tirana i Albania. Det er oppkalt etter Moder Teresa.

Eksterne lenker
 

Sykehus
Tirana
Øyvind Bie Lorentzen

Øyvind Bie Lorentzen (født 20. juli 1905 i Sarpsborg, død 21. juli 1984 i Oslo) var en norsk forretningsmann, lektor, historiker og motstandsmann under andre verdenskrig.

Han tilhørte slekten (Bie) Lorentzen og begge foreldrenes familier hadde vært skipsredere i Grimstad, Arendal og Holmestrand i generasjoner. Han var sønn av ingeniør, oppfinner, industrileder og grosserer Hans Bie Lorentzen (1877–1926) og barnebarn av skipsreder i Fevik Ole Pedersen (1844–1908). Bie-navnet kom inn i familien med Ingeborg Bie (1787–1832), datter av skipsreder Hans Andersen Bie (1742–1819) og gift med skipsreder i Grimstad Gustavus Lorentzen (1766–1829). Han tilhørte samme slekt som skipsreder Øivind Lorentzen og dennes sønn Erling Lorentzen, og hans farfar var en av forfatterne av slektsboken Holmestrandsfamilien Lorentzen: En borgerslekt gjennem 300 aar (1913). Han ble gift i 1938 med magister og medgrunnlegger av Nansenskolen Anna Henriette Wegner Haagaas (Henriette Bie Lorentzen), datter av skolemannen Theodor Haagaas.

Han tok examen artium ved Oslo handelsgymnasium i 1925 og arbeidet som forretningsmann 1925–1931, i det familieeide firmaet Lorentzen & Lorentzen som spesialiserte seg på jernvareprodukter for skipsbygging. Øyvind Bie Lorentzen var en intellektuelt anlagt og sosialt engasjert mann, og etter farens død hoppet han tidlig i 1930-årene av forretningskarrieren for å studere filologi ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Han ble cand.philol. i historie i 1939 med hovedoppgaven Bjørnsons forhold til arbeiderklassen 1880–1895 og var lektor ved Kristiansand katedralskole 1940–1943.

Øyvind Bie Lorentzen var allerede tidlig 1930-årene en prinsippfast antinazist, og ble under andre verdenskrig en av de fremste lederskikkelsene i motstandskampen i Kristiansand. I samarbeid med ektefellen og hennes fetter Henrik Groth var han sentral i den kulturelle motstandskampen og hjelp til flyktninger. I juli 1943 måtte han selv flykte til Sverige, men ektefellen ble værende igjen i Norge. Der ble hun arrestert, torturert og etterhvert sendt til konsentrasjonsleiren i Ravensbrück. Fra august 1943 til 1945 var Øyvind Bie Lorentzen lektor ved Det norske gymnasium i Uppsala. De to barna deres var igjen hos morfaren og tanten i Oslo. Selv om ektefellen i etterkrigstiden ble kjent som en av de mest kjente norske motstandskvinnene fra krigen fremhevet hun alltid at det var ektemannen som hadde vært mest aktiv i motstandskampen, og nedtonet sin egen rolle. Øyvind Bie Lorentzen slet med dårlig samvittighet for at ektefellen hadde blitt arrestert, og snakket aldri om sitt eget arbeid i motstandsbevegelsen. Fra 1952 var han lektor ved Riis gymnas i Oslo.

Han oversatte sammen med ektefellen Henriette i 1939 boken Den blå engel av Heinrich Mann.

Referanser 

Norske filologer
Personer fra svensketrafikken 1940–1945
Norske motstandsfolk under andre verdenskrig
Fødsler i 1905
Dødsfall i 1984
Pachysoma

se systematisk inndeling

Pachysoma er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Disse billene har larver som utvikler seg i møkk som de graver ned.

Utseende 
Middelsstore, svarte biller, dekkvingene gjerne brunlige. Pronotum og dekkvingene er hvelvede, med en markert innskjæring mellom, slik at billene kan likne overflatisk på edderkopper. Hodet er skovlformet og bredt med brede tenner langs forkanten, kan ha noen små knøler i midten, men ikke lange horn. Beina er nokså lange.

Levevis 
Artene lever i ørkenområder, ofte i sanddyner. Disse billene ruller møkk sammen til baller og graver dem ned, ofte ganske dypt, i bakken. Hannen og hunnen samarbeider om dette, men når gangen er ferdig og etter at de har paret seg, flyr hannen bort mens hunnen blir igjen i gangen for å ta seg av larvene som etter hvert klekkes. Hun holder møkkballene frie for rovdyr og uønsket soppvekst til larvene er fullvoksne, noe som gjerne tar flere måneder.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i et begrenset område i det sørlvestlige Afrika, i Namibia og provinsene Western Cape og Northern Cape i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
 Stammen Scarabaeini Latreille, 1802
 Slekten Pachysoma MacLeay, 1821 - 13 arter
 Pachysoma aesculapius
 Pachysoma bennigseni
 Pachysoma denticolle
 Pachysoma enrodi
 Pachysoma fitzsimmonsi
 Pachysoma gariepinus
 Pachysoma glentoni
 Pachysoma hessi
 Pachysoma hippocrates
 Pachysoma marginatum
 Pachysoma rodriguesi
 Pachysoma rotundigena
 Pachysoma schinzi
 Pachysoma striatus
 Pachysoma valeflorae
 Pachysoma sp.- hittil ubeskrevet art

Eksterne lenker 
 

Møkkskarabider
Biller formelt beskrevet i 1821
Olav Berstad

Olav Berstad (født 19. september 1953 i Tromsø) er en norsk ambassadør.

Etter cand.mag. 1976 startet han i 1979 å arbeide for Utenriksdepartementet.

Posteringer 
 1979–1980 tolk og konsulent i Grensekommissariatet for den norsk-russiske grense i Kirkenes
 1980–1982 aspirant i UD
 1982–1985 ambassadesekretær ved Norges ambassade i Ankara, Tyrkia
 1985–1987 visekonsul i New Orleans, USA
 1987–1990 førstekonsulent i UD
 1990–1993 ambassadesekretær (fiskeriråd) ved Norges ambassade i Washington, USA
 1993–1996 ambassaderåd ved Norges ambassade i Moskva, Russland
 1996–1998 underdirektør i UD blant annet ved seksjon for globale miljø- og atomsaker. 
 1998–2001 ambassadør ved Norges ambassade i Baku, Aserbajdsjan. Fra 2000 også sideakkreditert til Tbilisi i Georgia.
 2001–2006 spesialrådgiver for samarbeidet om Barentshavet
 2006–2016 ambassadør ved Norges ambassade i Kyiv, Ukraina. Fra 2007 også sideakkreditert til Minsk i Hviterussland.
 2016–2020 ambassadør ved Norges ambassade i Budapest.

Referanser 

Norske ambassadører
Norges ambassadører til Aserbajdsjan
Norges ambassadører til Georgia
Norges ambassadører til Belarus
Norges ambassadører til Ukraina
Personer fra Tromsø kommune
Tone Ringen

Tone Ringen (1946–) er en norsk forfatter, skuespiller, sanger og komponist.

Tone Ringen fikk grunnleggende sangerutdanning i NRKs pikekor under Marie Foss' ledelse. Hun ble uteksaminert fra  operalinja ved Statens teaterhøgskole i 1969 har siden vært ansatt ved det Det norske teatret.

Hun har spilt i en rekke kabareter og musikaler, som Leiaren i Zorba (1971), Milja og Olina i Ungen (1981), Maria i West Side Story (1982), Jenny i Trost i taklampa (1982) og en av hovedrollene i intimmusikalen Kviskring i vind (1976).

Tone Ringen har gitt ut visebøker, dikt og prosaverk, og på 1970-tallet flere soloplater med viser, til dels med egne melodier. Hun har også skrevet musikk til sceneverk som Skjønnheten og udyret (1988) og Eingong var ingenting (1989), en fabel over norrøne skapelsesberetninger.

Soloalbum 
 Fare Thee Well, 1971
 Vise, 1971
 Kvilestein, 1972
 Møte, 1974
 Heks, 1979

Referanser

Eksterne lenker 
 Ringen, Tone artikkel i Ballade 06. august 2006
 Tone Ringen, teaternett.no
 
 

Norske skuespillere
Personer fra Nedre Eiker kommune
Den polske grensestripe

Den polske grensestripe (tysk: Polnischer Grenzstreifen; polsk: Polski Pas Graniczny, også kjent som  den polske frontstripe eller eventuelt den polske grensenære sone) var de territorier som Det tyske rike ifølge tyske planskisser aktet å annektere fra tidligere russisk Polen (og fra 1916 tysk/østerriksk okkupert Kongresspolen). Dette fremgikk  av noen planer utarbeidet av tyske embedsmenn på et tidspunkt at man mente at krigslykken var med Tyskland igjen og seieren van nær.

De tyske intensjoner var å bortsende polakker og jøder (til stede i høyt antall) fra området, og la tyske nybyggere overta jord, grunn og eiendom. Den aktielle polske grensenære sone omfattet på det meste opp til om lag 30.000 kvadratkilometer (omtrent som Belgia) - om lag to millioner måtte ha blitt fordrevet for å gi havn til nybyggern. Sonen var også ment å atskille den store polske minoritet i det prøyssisk-kontrollerte Storpolen fra dem i Kongresspolen.

Detaljer
Planen var en del av en diskusjon som ble grenopptatt i juli 1917 i den tyske overkommando under general Erich Ludendorff, og et memorandum med kart ble utarbeidet. Denne viste en grensesone på om lag 20.000 kvadratkilometer (tidligere tanker om saken hadde vært noe mer beskjedne), og innebar tvangsfjerning av polakker og jøder (2-3 millioner)) fra et område på 8.000 kvadratkilometer som skulle bosettes med etnisk tyske, Utflyttingen av polakker som bodde i Preussen - særlig i provinsen Posen der de var særlig mange - skulle dessuten «oppmuntres» (hvordan er ikke drøftet i kildene) til å bosette seg i den planlagte tyske lydstaten Kongeriket Polen.

Toneangivende innen den tyske minoritet i Kongresspolen, som tidligere hadde ytret ønske om Tysklands anneksjon av områder frem til Łódź (Lodsch) i et brev til tyske myndigheter, støttet også de nye planene.

Den tyske regjeringen utviklet og gav sil tilslutning til disse planene i mars 1918, og i april kom også støtte fra det prøyssiske overhus. Planene ble debattert og utviklet over et vidt spektrum av politiske partier og interesserte grupper som politologer, industrifolk og nasjonalistiske grupper som Det alltyske forbund.

Referanser

Eksterne lenker
 Map detailing the Polish Border Strip (in black)

Polens historie
Østfronten (første verdenskrig)
Matt Anderson

Matt Anderson (født 18. april 1987) er en amerikansk volleyballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der laget hans ble utslått i kvartfinalen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Volleyballspillere fra USA
Deltakere for USA under Sommer-OL 2012
Volleyballspillere under Sommer-OL 2012
Deltakere for USA under Sommer-OL 2016
Volleyballspillere under Sommer-OL 2016
Medaljevinnere under Sommer-OL 2016
Deltakere for USA under Sommer-OL 2020
Volleyballspillere under Sommer-OL 2020
Fødsler i 1987
Skjenk

En skjenk er et møbel som anvendes som serveringsbord, skjenken kan også være et barmøbel med drikkevarer og glass bakom dører. Skjenk kan se ut på ulike vis fra enkle bord med fire ben til å være mer kompakte med skap og skuffer. De tidlige skjenkene var som regel utrustet med skap og skuffer til oppbevaring av bestikk, porselen, glass og duker.

Se også
 Buffet

Eksterne lenker
 
 

Møbler
AMC Airlines

AMC Airlines er et charter flyselskap basert i Egypt. Flyselskapet opererer med charter flyvninger fra Egypt til Europa og Midtøsten. Flyselskapet opererer også med ad hoc VIP flyvninger og militær transport for De forente nasjoner (FN). 

Hovedbasen er Kairo internasjonale lufthavn med baser på Hurghada internasjonale lufthavn, Sharm el-Sheikh internasjonale lufthavn, Luxor internasjonale lufthavn.

AMC Airlines har 650 ansatte.

Flyflåte
 4 Boeing 737-800
 1 McDonnell Douglas MD-83

Kilder
 AMC Airlines Hjemmeside
 aviation-safety.net

Eksterne lenker 
 

Egyptiske flyselskaper
Flyselskaper etablert i 1992
Nicola Sturgeon

Nicola Sturgeon (født 19. juli 1970 i Irvine i North Ayrshire) er en skotsk politiker som leder Scottish National Party. Hun er Skottlands førsteminister.

Liv og virke 
Sturgeon er utdannet jurist fra Universitetet i Glasgow. Hun arbeidet som sakfører i Glasgow før hun ble parlamentsmedlem.

Hun har vært medlem av Skottlands parlament siden det ble opprettet i 1999, og var fra 2007 Skottlands viseførsteminister under Alex Salmond. Hun har siden 19. november 2014 vært Skottlands førsteminister.

Referanser 

Skottlands førsteministre
Skottlands viseførsteministre
Britiske jurister
Paraschistura

se eget avsnitt

Paraschistura er en slekt av ferskvannsfisker.

Disse smerlingene er ganske små. Kroppen er flattrykt fra sidene, og de har alltid en svart flekk foran på den nederste delen av ryggfinnen. Slekten er utbredt i Vest-Asia fra Tigris i østlige Tyrkia i vest til Murghab i Turkmenistan og øvre del av nedslagsfeltet til Indus i Afghanistan og Pakistan. Medlemmene i slekten ble før 2009 som regel regnet til Schistura. Paraschistura cristata ble en periode regnet til den monotypiske slekta Metaschistura.

Arter 

 Paraschistura abdolii
 Paraschistura alepidota 
 Paraschistura alta 
 Paraschistura aredvii
 Paraschistura bampurensis
 Paraschistura chrysicristinae
 Paraschistura cristata
 Paraschistura delvarii
 Paraschistura hormuzensis
 Paraschistura ilamensis
 Paraschistura kessleri 
 Paraschistura lepidocaulis 
 Paraschistura lindbergi 
 Paraschistura microlabra 
 Paraschistura naumanni
 Paraschistura naseeri
 Paraschistura nielseni
 Paraschistura pakistanica
 Paraschistura pasatigris
 Paraschistura prashari
 Paraschistura punjabensis
 Paraschistura susiani
 Paraschistura turcmenica
 Paraschistura turcomana

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 

Nemacheilidae
Fisker formelt beskrevet i 2009
N.M. Thune

N.M. Thune er en norsk gullsmed- og urmakervirksomhet, etablert i 1857. De fleste utsalgene er lokalisert i Oslo og omegn, men finnes også i Bergen og Trondheim.

Firmaet er oppkalt etter Nilius Martinius Thune (1831–1890), sønn av smedmester Anders Paulsen Thune i Kristiania. N.M. Thune gikk i lære hos gullsmed Lorentsen i Drammen, deretter hos blant andre juvelér Trosdahl i Hamburg. Thune fikk mesterbrevet hos juvelér Christian Hansen i Kristiania i 1854. Etter tre år hos gullsmed Brinck i Kirkegaten 10 i Kristiania overtok Thune denne forretningen i 1857. I 1861 kjøpte han bygården i Øvre Slottsgate 12 ved Egertorget, Thunegården. Virksomheten gikk senere i arv til sønnene N.M. Thune d.y. og Johan Emil Thune og sønnesønnen Nils Thune. Virksomheten ble omdannet til et aksjeselskap, N.M. Thune, i 1964, mens eiendomsvirksomheten ble utskilt i et gårdselskap i 1982.

N.M. Thune driver fremstilling, salg, vedlikehold og reparasjon av smykker, armbåndsur og sølvvarer fra egne kolleksjoner og utenlandske merkenavn. Før 1920 var N.M. Thune leverandør av kongepokaler i en årrekke.

N.M. Thunes arkiv for perioden 1857–1982 finnes ved Oslo byarkiv.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Næringsliv i Oslo
Selskaper etablert i 1857
Escarabaeus

Escarabaeus er en underslekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). De lever av møkk som de graver dypt ned i jorda.

Utseende 
Store og brede, litt flate, blankt svarte skarabider. Hodet er bredt skovlformet med butte tenner på forkanten. Beina er lange og kraftige gravebein.

Utbredelse 
Slekten er utbredt over store deler av Afrika og i det sørlige den palearktiske sone øst til India.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
 Slektsgruppen Scarabaeini
 slekten skarabéer, Scarabaeus Linnaeus, 1758
 Underslekten Escarabaeus Zídek & Pokorny, 2011
 Scarabaeus (Escarabaeus) andrewesi Felsche, 1907
 Scarabaeus (Escarabaeus) bannuensis Janssens, 1940
 Scarabaeus (Escarabaeus) brahminus Laporte de Castelnau, 1840
 Scarabaeus (Escarabaeus) cristatus Fabricius, 1775
 Scarabaeus (Escarabaeus) furcatus Fabricius, 1781
 Scarabaeus (Escarabaeus) satyrus Fabricius, 1775
 Scarabaeus (Escarabaeus) sennaariensis Laporte de Castelnau, 1840

Eksterne lenker 
 Bilde av Escarabaeus bannuensis
 

Møkkskarabider
Biller formelt beskrevet i 2011