alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Selskapsreisen

Selskapsreisen (originaltittel: Sällskapsresan eller Finns det svenskt kaffe på grisfesten) er en svensk filmkomedie fra 1980.

Handling 
Selskapsreisen er den første filmen i en serie der seeren blir kjent med antihelten Stig-Helmer Olsson (samme karakter dukker også opp i filmen Hvordan man gjør gutter av menn fra , da med navnet Helge Jonsson) og hans venner. I filmen drar Stig-Helmer på charterreise til det fiktive stedet Nueva Estocolmo («Nye Stockholm») på Gran Canaria. Hovedhandlingen kretser rundt Stig-Helmer (Lasse Åberg) og nordmannen Ole Bramserud (Jon Skolmen), som helt tilfeldig havner ved siden av hverandre. Deres korte tid sammen på Gran Canaria kommer til å ligge til grunn for et langt framtidig kameratskap.

Medvirkende 
 Lasse Åberg – Stig-Helmer Olsson
 Jon Skolmen – Ole Bramserud
 Kim Anderzon – Siv Åman
 Lottie Ejebrant – Maj-Britt «Majsan» Lindberg
 Roland Jansson – Gösta Angerud
 Magnus Härenstam – Dr. B. A:son Levander
 Weiron Holmberg- Robban Söderberg
 Sven Melander – Berra Ohlsson
 Ted Åström – Lasse Lundberg
 Svante Grundberg – herr Storch
 Eva Örn – fru Storch

Oppfølgere 
Det er produsert fire oppfølgere til Selskapsreisen hvor Stig-Helmer gir seg ut på nye reiser og eventyr. Samtlige er utgitt i VHS- og DVD-format.

 Selskapsreisen 2
 S. O. S. Selskapsreisen 3 
 Selskapsgolferen
 Helsereisen
 ''The Stig-Helmer Story

Eksterne lenker 
 
 Intervju med Lasse Åberg om filmene
 Svensk filmrecension

Filmer fra 1980
Svenske filmkomedier
Svenskspråklige filmer
Julefilmer
Filmer regissert av Lasse Åberg
Gustu

GUSTU var et norsk rockeband fra Oslo / Stor-Elvdal / Telemark. Og består av: Stig Gustu Larsen, Frode Lillestu Berger og Tommy Nielsen.

Historie

Love/Hate Collide 
I august 2009 kom GUSTU med sin første EP "Love/Hate Collide". Låten «Love/Hate Collide» ble plukket opp av det Hollywood baserte plateselskapet 272 Records. Låten fikk masse radiotid på flere lokale og web-baserte radiostasjoner over hele vestkysten i USA, bla på Smash Radio, Los Angeles.

I Norge ble låten plukket opp av flere radiokanaler, bla. NRK P1 (h/o) og debuterte på førsteplass på ”Topp 8” listen. GUSTU lå totalt 12 uker på listen med 10 førsteplasser og 2 andreplasser. 12 uker er maksgrensen for hvor lenge et band/artist kan ligge på listen.

GUSTU ble i 2009 booket inn under By:larm/Club:Larm som første band fra Stor-Elvdal.

Kina 
I 2010 ble bandet utgitt i Kina gjennom October Party Records. Låten "Love/Hate Collide" ble første singel der borte. Etter et kort opphold i studio for å skrive/utvikle låter, gjorde bandet en rekke konserter. Bandet hadde sin første turné i Kina i august 2010.

GUSTU har gjort konserter over store deler av Norge og spilt med artister som Karpe Diem, CC Cowboys, Surferosa og Sondre Lerche.

White Noise 
I desember 2011 begynte innspillingen av EP White Noise i Parachute Studio i Oslo. Låten "Losing Control" ble lansert på nett som første låt fra platen "White Noise" 21.03.2012.

I april 2013 kom EP´en White Noise ut.

14. november 2013 ble første singel fra debutalbumet sluppet. Låten "Better" kom ut på iTunes, Amazone, Spotify med flere.

12. desember 2013 kommer singel nummer to. "Next December" har også video som har premiere samme dato.

I 2014 var det planlagt utgivelse av bandets første full-lengde, men den ble skrinlagt da bandet bestemte seg for å avslutte bandet. 
Etter flere år som band bestemte GUSTU seg for å gi seg rett før albumet ble utgitt. Avskjedskonserten ble avholdt på "Hard Rock Cafe" i Oslo i mai 2014.

Diskografi 
Album
 2010: Love/Hate Collide (aka GUSTU) (kun i Kina)
 2014: "December" arbeidstittel (kommer)

Samlealbum
 2008: Riot on Sunset (kun i USA)
 2009: Det beste fra Hedmark (kun i Norge)
 2010: Norwegian Wood (kun i Kina)
 2011: Sounds from the underground Vol 1

Singler
 2009: Love/Hate Collide  (USA/Norge)
 2010: Love/Hate Collide (Kina)
 2012: Losing Control (Web)
 2013: Better 
 2013: Next December (december 12th)

EP
 2009: "Love/Hate Collide"
 2013: "White Noise" 
 2014: Acoustic EP

Eksterne lenker 
 
 GUSTUs hjemmeside

Norske rockegrupper
Alternative rockegrupper
Band etablert i 2005
Vinjes Ambulansetjeneste

Vinjes Ambulansetjeneste ble etablert av Oscar S. Vinje i Vinjes Transport i 1919 og har siden den gang hatt kontinuerlig driftsavtale med hhv. Trondhjems sykehus, Regionssykehuset, Rikstrygdeverket, Sør-Trøndelag fylkeskommune og nå St. Olavs hospital Universitetssykehuset i Trondheim. Siden 1919 har avtalen omfattet Trondheim, Klæbu og Malvik. I 2005 ble det i tillegg inngått avtale med Orkdal og Selbu. I Trondheim drives også en tjeneste med legevaktbiler.

Ambulansetjenesten har totalt ca. 85 ansatte og dekker ca. 60% av alle ambulanseoppdrag i Midt-Norge.

Transport i Trondheim
Trondheims historie
Etableringer i 1919
Kåre Fuglesang

Kåre Halvard  Fuglesang
(født 10. juni 1921 i Rælingen, død 16. november 2000)
var en norsk fiolinist og pedagog.

Han vokste opp i Skedsmo og studerte med filharmonikeren Henrik Due såvel som ved Juilliard,
før han ble ansatt som 1. fiolinist i Oslo Filharmoniske Orkester (1946-65 og 1975-87).
Fuglesang spilte i en årrekke i Den Norske Strykekvartett,
Henry Johnsrud-kvartetten og Filharmoniens kammerorkester under Ernst Glaser.
Ellers var han tidvis 1. konsertmester ved Den Norske Opera,
ansatt som konsertmester og pedagog i Kristiansand ved Agder musikkonservatorium og kammerorkestret der nede (1972–75) og som 1. konsertmester i Göteborg Symfoniorkester  (1965–72). Fra 1975 til 1987 spilte han på ny i Oslo Filharmoniske Orkester som alternerende gruppeleder for 2. fiolinistene med Kaare Sæther som sidemann.
Han underviste ved Manglerud videregående skole (1978–90).
Bosatt på Nesodden underviste han sambygdingen David Coucheron.
Han spilte på en Gagliano fra 1760. Fuglesang ga ofte solistprogram i Norsk rikskringkasting og var dessuten solist med Oslo Filharmoniske Orkester. Blant mer sjeldne verk spilte han Bottesinis konsert for fiolin og kontrabass med Henrik Lindemann som medspiller.

Premier 
 Statens arbeidsstipend

Referanser 

Norske fiolinister
Norske musikkpedagoger
Personer fra Nesodden kommune
Personer fra Rælingen kommune
Olav og Kari

Olav og Kari eller Hekserittet er ei folkevise av den typen vi kaller middelalderballader. I TSB katalogen er den typologisert som TSB D 367.
Visa har vært en gjenganger i lesebøker for den videregående skolen, men den er nesten ukjent i sangermiljø. 

Norsk visearkiv har registrert bare to melodioppskrifter til den: Ludvig Mathias Lindemans oppskrift etter Anne Bruhær, Mo i Telemark fra 1861 og en oppskrift uten opplysninger av Olav Sande.

Fortellingen
Det har gått åtte år siden Olav har besøkt mora. Mora spør hvordan han liker kona si, Kari. Olav svarer at han liker henne godt, men da sier mora at hun har sett Kari ri på en kvitbjørn sammen med alvene. Olav tror mora snakker sant og han slår Kari til hun dør. Kari kommer til himmelen og ber til jomfru Maria for Olav og mor hans. Maria sier at Olav skal komme til himmelen, men ikke mora.

Visa finnes også i Danmark og Sverige, men i kortere form. I danske varianter hører Liten Kjerstin (norsk:Kari) samtalen med mora. Hun ber husbonden sin om lov til å besøke foreldrene sine. Hun drar av sted og kommer aldri tilbake.

Tolking
Visen gir et innblikk i middelalderens etikk. Ettersom Olav kommer til himmelen, men ikke mora, kan man tolke dette som at det ansees som verre å urettmessig beskylde noen for å være trollkvinne enn å slå ihjel noen man oppriktig tror er en trollkvinne.

Tekster og melodier 
Ådel Gjøstein Blom, Norske mellomalderballadar1, Legendeviser, Oslo 1982, s.72ff.

Fonogram
Iselin Alme, Våre vakreste folketoner Vol. 1. dB Records 003. 1978

Referanser 
 

Norske folkeviser
Millenniumtrofeet

Millenniumtrofeet (engelsk: Millennium Trophy, irsk: Corn an Mhílaoise) deles ut til vinneren av den årlige kampen mellom England og Irland i rugby union.

Trofeet ble første gang delt ut i 1988. Siden 1989 har kampen blitt spilt som en del av Seksnasjonersturneringen og lagene spiller hjemme/borte annethvert år. 

Etter 2020-turneringen har England vunnet 20 ganger og Irland har vunnet 13 ganger.

Referanser 

Rugby union
Domi

dOMi er et punkband  fra Oslo, som ble stiftet i 2004. Bandet består av Robert Eliassen (bass & vokal), Frank Nikolaisen (gitar & vokal), Simen Stensland (trommer & vokal) og Magnus Nevstad (gitar & vokal).

Bandet har siden 2003 deltatt i en del konkurranser, og har vunnet bl.a. den norske finalen i Global Battle of the Bands, NM i rock og en konkurranse på NRK Pyro i 2008, som gav dem sjansen til å åpne for de meget kjente punkbandene Lagwagon og NOFX på Sentrum Scene i Oslo. Deres første innspilling var albumet Penis To Society, som aldri har blitt lagt ut for salg. Etter å ha spilt på scener som John Dee Live Club & Pub og Rockefeller Music Hall, hovedsakelig i hjembyen Oslo, ga bandet ut albumet Welcome To Annoying Town i 2008. Etter å ha turnert i England, dro bandet sommeren 2009 på en liten Europaturné i Sverige, Danmark, Tyskland, Nederland og Tsjekkia, der de blant annet spilte på Europas største Ska-festival; Mighty Sounds Festival.

Navnet skal uttales som den engelske setningen «do me» og er ment som et ordspill for «ta meg».

Diskografi
Album
2008 – Welcome to Annoying Town debutalbum utgitt på Crash Rec, bandets eget label.

EP-er / Singler
2003 – Go Away
2004 – Duckie and the Uninspired Shepherd

Referanser

Eksterne lenker
 dOMi på MySpace
 

Norske punkband
Band etablert i 2004
2004 i Norge
Rekom

Rekom er en gjenvinningsbedrift som ble stiftet i 1998 av interkommunale -og kommunale avfallselskaper i Norge.  Formålet var å sikre avsetning på innsamlet og kildesortert avfall slik at ressursene ble ivaretatt og selskapene fikk omsatt varene sine til best mulig pris i markedet. 
Kildesortering i husholdningene skjøt fart på 1990-tallet og per i dag er det kildesortering av 10-15 avfallstyper i de fleste kommuner i Norge.

Rekom gjenvant, enten ved materialgjenvinning, eller energigjenvinning, 410 000 tonn i 2008.

Gjenvinning
Etableringer i 1998
Aaron Doran

Aaron Brian Doran Cogan (født 13. mai 1991) er en irsk fotballspiller som spiller for Inverness Caledonian Thistle.

Doran signerte sin første profesjonelle kontrakt i mai 2008, for Blackburn Rovers. Han spilte for a-laget på forsesongen, sommeren 2008, og fikk spilletid i to av kampene. 

Han var involvert i bare tre kamper i løpet av sine tre sesonger i Blackburn Rovers, under tre forskjellige managere, men fikk erfaring med førstelagsspill gjennom låneopphold i MK Dons, Leyton Orient og Inverness Caledonian Thistle. Manager i sistnevnte klubb, Terry Butcher, var såpass fornøyd at han handlet Doran inn permanent 13. juli 2011.

Doran står per juli 2011 oppført med to kamper for Irland U21.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Irske fotballspillere
Fotballspillere for Blackburn Rovers FC
Fotballspillere for Milton Keynes Dons FC
Fotballspillere for Leyton Orient FC
Fotballspillere for Inverness Caledonian Thistle FC
Personer fra County Cork
Fødsler i 1991
Joseph Mausbach

Carl Joseph Mausbach (født 7. februar 1861 i Wipperfeld (Wipperfürth) i Tyskland, død 31. januar 1931 i Ahrweiler) var en tysk katolsk prest, teolog og politiker (Zentrum).

Liv og virke 

Josef Mausbach studerte etter sitt Abitur katolsk teologi i Münster. Der ble han kjent med Franz Hülskamp, som han mottok mange teologiske impulser fra. På grunn av Otto von Bismarcks «Kulturkampf» vekslet han i 1883 over til Eichstätt, der han ble presteviet i 1884. Samme år ble han sjelesørger i Köln. I 1888 ble han dr.theol. i Münster, og året etter ble han religionslærer ved gymnasiet i Mönchengladbach.

Allerede i 1892 ble Mausbach kalt til professor i moralteologi og apologetikk i Münster. Han var i 1899 med på grunnleggelsen av Collegium Marianum, et lærested for ordenssøstre og andre kvinnelige studenter. I 1912 ble han utnevnt til monsignore, og i 1918 til dompropst.

Fra 1915 til 1920 ledet han et arbeidsutvalg til forsvar av tyske og katolske interesser, som særlig rettet seg mot den antityske franske agitasjon innen verdenskirken.

Parti 

Mausbach var medlem av partiet Zentrum. Han arbeidet for katolikkers sterkere politiske engasjement i det da sterkt protestanisk pregede Tyskland. 

Mausbach var fra 1919 til 1920 medlem av Nasjonalforsamlingen i Weimar. Der var han med i komiteen for forberedelsen av en forfatning for Det tyske rike. Han engasjerte seg sterkt særlig hva gjaldt de forskrifter som beskjeftiget seg med religion, kultur og utdannelse.

Betydning 

Med sitt engasjement innen moralteologien og vedrørende den katolske sosiallære gav han vesentlige bidrag til en ny relasjon mellom den katolske kirke og republikken, særlig innen problemstillinger knyttet til  sosialpolitikk og skolepolitikk. Han regnes sammen med Oswald von Nell-Breuning blant de fremste katolske sosialetikere på 1900-tallet.

Verker i utvalg 

 Divi Thomae Aquinatis De voluntate et appetitu sensitivo doctrina, Dissertation Münster, 1888.
 Christentum und Weltmoral. Zwei Vorträge über das Verhältnis der christlichen Moral zur antiken Ethik und zur weltlichen Cultur, 1897.
 Die katholische Moral, ihre Methoden, Grundsätze und Aufgaben. Ein Wort zur Abwehr und Verständigung, 1901.
 Frauenbildung und Frauenstudium im Lichte der Zeitbedürfnisse und Zeitgegensätze. Zwei Vorträge, 1910
 Kulturfragen in der Deutschen Verfassung. Eine Erklärung wichtiger Verfassungsartikel, 1920.
 Sittlichkeit und Badewesen, 1930.

Som utgiver og redaktør, sammen med Gustav Ermecke
 Katholische Moraltheologie I-III, Aschendorf, Münster 1914/18

Referanser

Litteratur 

 Max Meinertz, Adolf Donders (utg.): Aus Ethik und Leben. Festschrift für Joseph Mausbach zur Vollendung des siebzigsten Lebensjahres, 1931.
 Georg Schreiber: Joseph Mausbach (1861–1931). Sein Wirken für Kirche und Staat. Schlichte Gedächtnisblätter, 1931.
 Rupert Grill: Wegbereiter einer erneuerten Moraltheologie. Impulse aus der deutschen Moraltheologie zwischen 1900 und dem II. Vatikanischen Konzil (StThE 122), Fribourg-Freiburg-Wien 2008.

Tyske katolske prester
Tyske katolske teologer
Personer fra Oberbergischer Kreis
Fødsler i 1861
Dødsfall i 1931
Gunnerusbladfamilien

taksonomi: se teksten

Gunnerusbladfamilien (Gunneraceae) er en plantefamilie som plasseres i ordenen Gunnerales APG III-systemet (2009). Familien består av bare én slekt (Gunnera) med 43–53 arter. Slektsnavnet er til ære for den norske botanikeren og biskopen Johan Ernst Gunnerus. 

Artene er lave busker. Bladene er oftest store og kan minne om bladene til rabarbra. Bladene kan bli inntil 2 meter brede og 3,4 meter lange (Gunnera manicata). Artene vokser i Sør-Amerika, New Zealand og Stillehavet.

Taksonomi 
Familie: Gunnerusbladfamilien (Gunneraceae)
 Slekt: Gunnerusbladslekten (Gunnera)
 Gunnera albocarpa – New Zealand
 Gunnera arenaria
 Gunnera densiflora
 Gunnera dentata
 Gunnera flavida
 Gunnera hamiltonii – New Zealand
 Gunnera kauaiensis
 Gunnera magellanica
 Gunnera magnifica – Colombia
 Gunnera manicata – Brasil
 Gunnera masafuerae
 Gunnera monoica
 Gunnera perpensa
 Gunnera petaloïdea
 Gunnera prorepens
 Gunnera tinctoria – Chile, Argentina

Eksterne lenker 
 
 Gunnerales hos Stevens, P. F. (2001–), Angiosperm Phylogeny Website.
 NCBI Taxonomy Browser - Gunnerales.
 The Gunnera Gallery
 Gunnera magellanica bilder fra Chilebosque
 Global Invasive Species database - Gunnera tinctoria
 Detaljer om medisinplanter: Gunnera perpensa
 Gunnera-arter på Achill Island hos Achill Journal
 Fullscreen QTVR panorama Gunnera Manicata i Trebah Garden, Cornwall

Gunneraordenen
Viktor Cathrein

Viktor Cathrein (født 1845 i Sveits, død 1931) var en sveitsisk katolsk teolog og filosof tilhørende jesuittordenen. Han var med i den kretsen innen denne ordenen som utgav og skrev i det teologiske og sosiale tidsskriftet Stimmen aus Maria-Laach.

Han hadde et omfattende forfatterskap om emner innen etikk, jurisprudens, moralteologi, politisk økonomi og annet. Han brennemerket «den nasjonale egoisme» som preget europeiske stater før utbruddet av første verdenskrig.

Verker i utvalg 
 Die englische Verfassung: Eine rechtsgeschichtliche Skizze, 1881
 Actenstücke betreffend den preussischen Culturkampf nebst einer geschichtlichen Einleitung, 1882
 Die Sittenlehre des Darwinismus. Eine Kritik der Ethik Herbert Spencers, 1885
 Moralphilosophie II, 1899 
 Die Frauenfrage, 1901
 Recht, Naturrecht und positives Recht – eine kritische Untersuchung der Grundbegriffe der Rechtsordnung, 1901
 Der Sozialismus: Eine Untersuchung seiner Grundlagen und seiner Durchfurbarkeit, 1903
 Die katholische Moral in ihren Voraussetzungen und ihren Grundlinien, 1907
 Das Privatgrundeigentum und seine Gegner: Eine kritische Auseinandersetzung mit den agrarsozialistischen Theorien von Emile de Laveleye und Henry George, 1909
 Die Grundlage des Völkerrechts, 1918
 Dritte Internationale , 1921
 De bonitate et malitia actuum humanorum doctrina s. Thomae Aquinatis : brevis commentarius in Summae theol. 1. 2, q. 18am ad q. 21am, 1926
  Lust und Freude – ihr Wesen und ihr sittlicher Charakter, mit besonderer Berücksichtigung der Lehre des Aristoteles, 1931

Referanser

Sveitsiske teologer
Sveitsiske katolske prester
Sveitsiske jesuitter
Personer fra Brig-Glis
Elsykkel

En elektrisk sykkel (elsykkel) er en tråsykkel med elektrisk hjelpemotor. Det er ingen ny oppfinnelse, men det er først de senere års utvikling innen motor- og batteriteknologi som har gjort denne type sykkel populær.

Europa
EU-direktiv 2002/24/EC definerte felles elsykkelregler for hele EU. Før 2002 var reglene for elsykler ulike i de forskjellige medlemsland. 

Elsykler som følger EU sine felles elsykkelkrav har fått sitt eget navn EPAC (Electric Pedal Assisted Cycle), men det mer kjente Pedelec brukes vel så ofte.

Norge
I Norge var elsykler ulovlige frem til 2002 men produsenter kunne få dispensasjon fra kjøretøyforskriftene. Som følge av EØS-avtalen ble direktiv 2002/24/EF innført som lov og ved følgende unntak fra kjøretøyforskriftene ble EPAC elsykler lovlige i Norge fra 2003:

Alle EU-elsykler (EPAC) kjennetegnes ved at de har pedalsensor og bremsesensor. Uten disse kan elsykkelen sies å være en uregistrert moped og vil derved være ulovlig.

Utvikling av salget av elsykler har gått sakte i Norge, og i 2013 ble det solgt et sted mellom 3 000 og 4 000 elsykler i Norge.  Fra 2014 til 2016 sto Elbilforeningen bak en informasjonskampanje for elsykler, kalt «Jobbsykkelen». Prosjektet var støttet av Transnova, for å fremme miljøvennlig transport. Prosjektet var det største i Norge til å promotere elsykkel og resulterte i at om lag 30 000 prøvde elsykkel for første gang.  

I Norge ble det solgt 35 965 elsykler i 2016, mot 22 951 i 2015.

Se også 
Elsparkesykkel

Referanser

Eksterne lenker
 «Jobbsykkelen».

Elkjøretøyer
Sykler
Ekspansjonskar

Et ekspansjonskar er en innretning for å fange opp termisk ekspansjon (utvidelse og sammentrekning) i vann og andre væsker. Ekspansjonskar benyttes i alle typer vannbårne varmeanlegg. Ekspansjon oppstår når temperaturen i væsken endres, for eksempel ved oppstart og stopp av et varmeanlegg. Vann og andre væsker lar seg ikke komprimere, derfor må utvidelseskreftene ha et sted å gå. Ekspansjonskaret består av en beholder eller tank, åpen eller lukket. Bilens kjølesystem har som regel også en ekspansjonsbeholder, men funksjonsprinsippet er annerledes enn i varmeanlegg. Volumet på eksapansjonskar varierer fra noen få liter til mange tusen liter.

Lukket ekspansjonskar
I dag brukes vanligvis lukket ekspansjonskar. Karet er en tank eller beholder med komprimert luft (forkomprimert), hvor luftrykket er tilpasset anleggets trykk. I tanken er det en solid gummipose eller såkalt gummimembran. Det overskytende (ekspanderte vannet) presses inn i membranen. Ekspansjonen "fjærer" dermed mot den komprimerte luften på utsiden av membranen uten at luft og væske blander seg.

Åpent ekspansjonskar
I eldre varmeanlegg var ekspansjonskaret trykkløst (åpent, og plassert som høyeste punkt i anlegget, (loft) med overløpsrør tilbake til fyrrommet.

Vedlikehold
Ekspansjonskarets forkomprimering kontrolleres årlig. 
På mindre kar gjøres det med et manometer som kobles på en ordinær bildekkventil som er plassert på toppen av ekspansjonskaret. På forhånd gjøres ekspansjonskarets tilkobling mot varmeanlegget trykkløs ved frakobling eller ved hjelp av påmonterte  ventil(er) i tilkoblingen. Ved behov benyttes en manuell pumpe eller luftkompressor for å korrigere trykket. Typisk forkomprimering i mindre anlegg er 0,5 bar (minimum arbeidstrykk i anlegget minus 0,5 bar) 
På store ekspansjonskar kan det være automatikk som kontinuerlig opprettholder optimal forkomprimering. I slike anlegg må ekspansjonskaret med jevne mellomrom dreneres for vann.

Varierende trykk i varmeanlegg
Mange eiere av varmeanlegg blir lurt av et sterkt varierende trykk i anlegget (Små trykkvariasjoner er normalt). Ofte mistenkes det at anlegget har lekkasjer. I slike tilfeller viser det seg ofte at ekspansjonskaret har mistet all forkomprimering og dermed også sin funksjon. Små temperaturforandringer i varmeanleggets fil forårsake store trykkendringer. Etter påfylling kommer ofte drypp fra sikkerhetsventilen. Dette avsløres enkelt ved å kontrollere ladetrykket. Å banke på ekspansjonskaret gir ingen god indikasjon da det vil være vanskelig å høre forskjell.

Referanser 

Energi
Oppvarming
Bugg

Bugg kan vise til:

 Bugg (tyggegummi), et tidligere tyggegummimerke produsert av Freia
 Bugg (dans), en svensk swingdans
 Fyra Bugg & en Coca Cola, et musikkalbum med Lotta Engberg
 Fyra Bugg & en Coca Cola (sang), en svensk sang

Se også
 Bug (pekerside)
Paul Garbagni

Paul Garbagni var en fransk regissør og manusforfatter.

Garbagni var sjef för Théâtre des Capucines på Boulevard des Italiens i Paris og ble engasjert av filmselskapet Pathé i Paris som manusforfatter og regissør.

Regi (utvalg)

Filmmanus (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Franske regissører
Franske manusforfattere
Molluginaceae

Se teksten

Molluginaceae er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Tidligere gikk artene under familien Aizoaceae. Den omfatter litt over 100 arter av urter, noen av dem klatrende, fordelt på 17 planteslekter. Plantene vokser i subtropene og tempererte strøk. Enkelte arter plantes innendørs som sukkulente prydplanter.

Slekter 
 Adenogramma  
 Coelanthum 
 Corbichonia 
 Corrigiola 
 Glinus
 Glischrothamnus 
 Hypertelis 
 Limeum  
 Macarthuria  
 Mollugo 
 Orygia  
 Pharnaceum  
 Polpoda  
 Psammotropha 
 Semonvillea 
 Suessenguthiella 
 Telephium

Eksterne lenker 
 
 Molluginaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – The families of flowering plants  

Nellikordenen
Hugo Celmiņš

Hugo Celmiņš (født  i Lubāna, død  30. juli 1941 i Moskva i Sovjetunionen) var en latvisk politiker i det selvstendige Latvia i mellomkrigstiden. Han var Latvias statsminister av den latviske bondeunionen fra 19. desember 1924 til 23. desember 1925 og fra 1. desember 1928 til 26. mars 1931.

Se også 
 Latvia
 Latvias historie
 Liste over Latvias statsministre

Latviske politikere
Latviske statsministre
Personer fra Lubana fylke
Matjessild

Matjessild er modnet sild som er en spesialitet i Nederland. Silden blir først renset, og gjellene og innvollene fjernes, men bukspyttkjertelen beholdes. Det er enzymer fra bukspyttkjertelen som gjør at fisken «modner». Den rensede silden saltes og legges i tønne. Saltmengden regulerer hvor fort fisken modner, mer salt gir senere modning.

I Nederland kalles matjessild «Hollandse Nieuwe» hvis den er fanget i mai eller juni, når silden er fetest. For å få navnet «Hollandse Nieuwe» skal silden inneholde minst 16% fett.

Etter lagring rengjøres fisken. Den spises ofte med finhakket løk, og tradisjonelt spiser man fisken hel, ved å holde i halen og la den gli ned i munnen.

Ordet matjessild kommer fra det nederlandske navnet på retten, maatjesharing, som betyr «jomfrusild». 

Også i Sverige har man en rett som kalles matjessill.  Det er fersk sild nedlagt med eddik og krydder, og altså ikke saltet og modnet. Den er, sammen med nypoteter, rømme og gressløk en vanlig rett i svenskenes midsommarmåltid.

Fiskeretter