alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Mantes-la-Jolie

Mantes-la-Jolie (ofte kalt bare Mantes) er en kommune i de vestlige forstedene til Paris i Frankrike, men har status som by. Den ligger 48,4 km fra sentrum av Paris, og er sous-préfecture (underprefektur) i departementet Yvelines.

Historie 
Mantes lå halvveis mellom maktsentrene til hertugene av Normandie i Rouen og kongene av Frankrike i Paris. Sammen med det meste av Nord-Frankrike skiftet området eier mange ganger under hundreårskrigen. Filip Augustus døde i Mantes 14. juli 1223.

Louis XIV opprettet en fabrikk for musikkinstrumenter i Mantes, og byen ble valgt til senter for produksjon av messing- og treblåseinstrumenter. På 1800-tallet kom det mange malere til byen, særlig Corot, som malte kjente bilder av broen og katedralen. Prokofiev var her sommeren 1920 og orkestrerte balletten Chout.

Byen ble opprinnelig kalt Mantes-sur-Seine (som betyr «Mantes ved Seinen»), men da Mantes ble slått sammen med kommunen Gassicourt i 1930 ble den nye kommunen kalt Mantes-Gassicourt.

Under andre verdenskrig ble Mantes det første allierte brohodet over Seinen den 9. august 1944. Byen ble hardt rammet av krigen.

7. mai 1953 fikk kommunen offisielt navnet Mantes-la-Jolie (som betyr «Mantes den vakre»), visstnok som en referanse til et brev kong Henrik IV skrev til elskerinnen sin, Gabrielle d'Estrée, som bodde i Mantes: «Jeg er på vei til Mantes, min vakre».

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Yvelines
Byer i Île-de-France
Morten Giæver

Morten Giæver (født 20. mai 1982 i Alta) er en norsk tidligere fotballspiller.  

Han har spilt for Tromsdalen UIL, Tromsø IL, Skarp IF, Finnsnes IL, Sarpsborg 08, Ull/Kisa og Bærum SK.. Giæver har også spilt 19 U-landskamper og scoret ett mål for Norge. 

Giæver ble i 2004 idømt en to ukers fengselsstraff etter å ha nektet verneplikten.

Han har en utdannelse fra Høyskolen Westerdals, som tekstforfatter.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Giæver til S08 
 Profil på TUIL.no

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Sarpsborg 08 FF
Fotballspillere for Tromsdalen UIL
Fotballspillere for Tromsø IL
Fotballspillere for Ullensaker/Kisa IL
Fotballspillere for Bærum SK
Fødsler i 1982
Fredrik Allertsen

Fredrik Riise Allertsen (født 5. januar 1991 i Tromsdalen) er en norsk fotballspiller som spiller midtbane for Tromsdalen UIL. Han har spilt i klubben hele sin karriere og ble tatt opp i A-lagsstallen i 2007-sesongen. Allertsen har 24 obligatoriske kamper og 1 mål for klubben, samt at han har spilt på det norske G-17 landslaget.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på TUIL.no

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Tromsdalen UIL
Personer fra Tromsø kommune
Evelin Ilves

Evelin Ilves (tidligere Evelin Int-Lambot) (født 20. april 1968) er Estlands førstedame. Hun vokste opp i Saku utenfor Tallinn. Hun har en bachelor- og mastergrad i medisin fra Universitetet i Tartu, den siste i 1993.

Hun giftet seg i 2004 med sin samboer gjennom mange år, Toomas Hendrik Ilves.

Referanser

Eksterne lenker 
 Evelin Ilves' side på Estlands Presidents offisielle websted.

Personer fra Tallinn
Fødsler i 1968
Leger
Alexander Tornquist

Alexander Johannes Heinrich Tornquist (født 18. juni 1868 i Hamburg i Tyskland, død 1. november 1944 i Graz under et bombeangrep) var en tysk geolog og professor.

Tornquist ble student i 1888 og studert så ved universitetene i Freiburg, München og Göttingen. Ved sistnevte universitetet ble han dr. philos. og så dosent i geologi og paleontologi. Han tjenestegjorde deretter i Strassburg som assistent, fra 1898 som privatdosent og fra 1900 e.o. professor i nevnte emner der, samt var 1907-09 professor i Königsberg. Årene 1914-33 var han professor i mineralogi og geologi ved Technische Hochschule i Graz, der han 1924-26 også tjenestegjorde som rektor. År 1922 ble han utnevnt til Hofrat. Han er fremst kjent for sine studier over det som skulle bli kjent som Tornquistsonen, og publiserte også flere avhandlinger om middelhavslandenes geologi.

Bibliografi i utvalg 
 Das vicentinische Triasgebirge (1901)
 Geologie von Ostpreussen (1910)
 Grundzüge der allgemeinen Geologie (1916)

Referanser 

Tyske geologer
Mineraloger
Tyske professorer
Personer fra Hamburg
Håvard Lysvoll

Håvard Bergstedt Lysvoll (født 16. august 1989 i Henningsvær) er en norsk tidligere fotballspiller.

Han har tidligere spilt for Raufoss, Tromsdalen, , FK Lofoten, Svolvær IL og Henningsvær IL. Han kom til TUIL fra Svolvær IL foran 2009-sesongen sammen med tvillingbroren Vegard Lysvoll.

Eksterne lenker 
 Profil på TUIL.no

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Fotballspillere for Tromsdalen UIL
Fotballspillere for FK Lofoten
Norske tvillinger
Personer fra Vågan kommune
Fødsler i 1989
Vegard Lysvoll

Vegard Bergstedt Lysvoll (født 16. august 1989) er en norsk fotballspiller som spiller for Tromsdalen Fotball. 

Han har tidligere spilt for Start, FK Lofoten, Svolvær IL, Henningsvær IL og Tromsdalen UIL. Han kom til TUIL fra Svolvær IL sammen med tvillingbroren Håvard Lysvoll foran 2009-sesongen. I 2011-sesongen ble han toppskårer i norsk 2. divisjon med 30 ligamål. Samme høst ble han hentet som bosmanspiller til tippeligalaget TIL. 

Vegard Lysvoll fikk sin debut i en obligatorisk kamp for TUIL 19. april 2009 da han kom inn for Reidar Waage. Kampen endte med 2-0 seier over Stavanger IF på hjemmebane.

Eksterne lenker 
 Profil på TUIL.no

}

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Tromsdalen UIL
Fotballspillere for FK Lofoten
Norske tvillinger
Personer fra Vågan kommune
Fødsler i 1989
Kalmusrotslekta

Kalmusrot L.
 Acorus gramineus Sol.

Kalmusrotslekta (Acorus) er en slekt av enfrøbladete planter, og er alene i ordenen og familien. Den omfatter to godtatte arter, men det er flere omdiskuterte arter, som kan være underarter eller varieteter under de to artene. Alle artene i slekta har en spesiell aroma, som kan minne om noe fruktaktig med et innslag av sitron. Aromaen kommer av at det er celler, som inneholder eterisk olje, særlig i roten. De kjennetegnes også lett på bladene og blomster- eller fruktakset. For bladene er lange og sverdformet med en nerve lange med bladet, men denne sitter ikke symmetrisk i midten på bladet. Sammen med akset som stikker ut av bladet. Artene i slekta vokser naturlig i Nord-Amerika og det østlige Asia. Arten kalmusrot ble i gamledager innført i Europa og senere i Norge som medisinplante. De gamle grekerne brukte en av artene medisinsk som medisin mot øyeinfeksjoner. I middelalderen trodde man at plantene hjalp mot pest. Men i senmiddelalderen ble det ment, at den hjelper mot kvalme, noe som også antageligvis stemmer. Men den er også relativt giftig, så hvis den overdoseres, gir den bl.a. kvalme og oppkast. Dette kommer av giftstoffet β-asaron.

Arter 

 Kalmusrot (Acorus calamus) Asia, India, Europa, Norden
 Acorus gramineus noen ganger kalt japansk kalmusrot – Japan og Øst-Asia
Artene under oppfattes som egne arter eller som underarter eller varieter av artene over..
 Acorus americanus noen ganger kalt amerikansk kalmusrot – Nord-Amerika
 Acorus triqueter – Taiwan, Japan, Øst-Asia
 Acorus latifolius – Kina
 Acorus xiangyeus – Kina

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Acoraceae  i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – The families of flowering plants: descriptions, illustrations, identification, information retrieval.
 Den virtuelle floran - kalmusar

 
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Rhipogonaceae

Rhipogonum

Rhipogonaceae (eller Ripogonaceae) er en bredt anerkjent plantefamilie i ordenen Liliales. Familien omfatter bare én slekt – Rhipogonum (eller Ripogonum). Dens 6 arter vokser i det østlige Australia og Ny-Guinea, samt på New Zealand.

Eksterne lenker 
 
 Ripogonaceae, beskrevet i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–): The families of flowering plants. 

Liliales
Swords

Swords (irsk Sord Cholm Cille) er en middels stor forstad til Dublin og administrasjonssentrum i County Fingal i Irland. Grevskapet Fingal ble lagt inn i grevskapet Dublin i 1210 til det igjen ble delt i tre i 1994, slik at Fingal gjenoppsto som grevskap. Da Fingal Rådhus i Swords ble ferdig i 2001 ble byen administrasjonssentrum. Byen ligger i provinsen Leinster nær østkysten av Irland, nord for Dublin og like nord for Dublin lufthavn. Nærheten til flyplassen med sitt store areal har avsondret byen fra Dublin, men det har også vært årsak til stor utbygging de siste årene.

Historie 
Byen ble grunnlagt i 560 av Saint Colmcille (521-567). Sagnet sier at helgenen velsignet en lokal kilde og ga byen navnet Sord som betyr «ren» eller «klar». Likevel betyr An Sord «vannkilden», som kan tyde på at det har vært en større, felles vannkilde på stedet.

Befolkning 
Byen har opplevet en betydelig befolkningsvekst de siste 25 årene. Nybygde boligfelter har mange innflyttere fra de nordlige delene av Dublin som Coolock, Santry, Ballymun og Artane. Nord for byen er det store områder der veinett og annen infrastruktur bygges ut, så det forventes stor befolkningsøkning de neste 20 årene.

I 2003 og 2004 fikk byen den tvilsomme utnevnelsen som Irlands mest møkkete by, men har med tilfredshet mistet tittelen siden.

Transport 
Swords betjenes av flere bussruter, og flere av dem går til sentrum av Dublin. Den nye trikken, Dublin Metro går til flyplassen, gjennom sentrum til St.Stephens Green.

Sentrumsfunksjoner 
Swords har flere banker, butikker, puber, et stort kjøpesenter og andre forretninger.

Historiske bygninger 
Slottet i Swords er under opprusting til å bli en turistattraksjon og et attraktivt sted for fritidsaktiviteter. Etter slaget i Clontarf ble liket av Brian Boru fraktet til slottet i Swords, men nyere forskning antyder at bestemmelsesstedet var klosteret Swords Abbey.

Industri 
I Swords er det store fabrikker tilhørende kjemikonsernet Opec og det farmasøytiske firmaet Bristol Myers Squibb. Sør i byen ligger et handelssenter, Airside Retail and Business Park med mange forretningsdrivende. Øst for byen ved hovedveien mot Belfast ligger et stort industriområde, Seatown Industrial Estate.

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Lokal hjemmeside.
 Katalog over firmaer i Swords.

Byer i Fingal
Fingal
Myrland

Myrland kan vise til:

Steder

Myrland i Hol kommune
Myrland i Hadsel kommune
Myrland i Tromsø kommune
Myrland i Flakstad kommune
Myrland i Ålesund kommune
Myrland i Sør-Fron kommune

Personer
Knut Magne Myrland, norsk artist
Anders Myrland, norsk skiløper

Se også
 Liste over norske etternavn på M
 Myrlandsfjorden

Eksterne lenker
 www.myrland.info
Petserimaa

Petserimaa eller Petseri maakond var tidligere fylke i Estland, opprettet i 1920.

Fra 1945 har størstedelen av fylket vært administrert som en del av Pskov oblast, først av Russiske SFSR og siden 1991 av Russland.

Historie 
Setukeserne, er et finsk folkeslag, som er i slekt med esterne. De regner hele det historiske fylket Petserimaa som sitt hjemland. De russiske innbyggerne i Petserimaa var hovedsakelig de eldre, som snakket en mellomting mellom russisk og hviterussisk. På midten av 1400-tallet, ble et av de viktigste russiskortodokse klosterene, Pskovo-Petsjerskijklosteret grunnlagt i området.

I det siste krigsåret av første verdenskrig, fra februar til desember 1918, ble hovedstaden i fylket, Petsjory, okkupert av tyske styrker. Byen ble deretter, som en del av den estiske selvstendighetskrigen, overtatt av estiske styrkene den 29. mars 1919. Gjennom Tartu-traktaten fikk deretter Estland hovedstaden og de omkringliggende områder, dvs. Setomaa-regionen. Petsjory fikk da navnet Petseri, mens områdene rundt ble kalt Petserimaa eller Petseri maakond.

Under andre verdenskrig var Petserimaa okkupert av den tyske hæren mellom august 1941 og 11. august 1944, og deretter av sovjetiske styrker under deres fremstøt mot Tyskland. Sovjetunionen annekterte Petserimaa til Russiske SFSR i 1944. I 1991, etter at Sovjetunionen gikk i oppløsning, fremmet Estland et krav om få området tilbake, slik det ble hevdet i Tartu-traktaten. Estland oppga kravet i november 1995.

Estland har underskrevet den estisk-russiske grensetraktaten av 18. mai 2005. I innledningen står det at den tidligere traktaten om statsgrensen delvis blir opphevet, i sammenheng med paragraf 122 i den estiske grunnloven.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Estland
Stater og territorier etablert i 1920
Stater og territorier opphørt i 1944
Tidligere fylker
Bratlie

Bratlie kan vise til:

Personer 
Jens Kristian Meinich Bratlie – tidligere norsk statsminister
Sigurd Bratlie – norsk misjonær
Gunnar Bratlie – norsk tegner
Jorunn Marie Bratlie – norsk pianist
Jens Harald Bratlie – norsk pianist

Se også 
Liste over norske etternavn
Bratli
Bratteli
Brattli
Brattlie
Tadsjikistans riksvåpen

Tadsjikistans riksvåpen ble antatt 28. desember 1993. Våpenet er et sirkulært emblem, med en gyllen krone og syv gylne stjerner som sentralmotiv. Kronen er et symbol på grunnprinsippene i Zoroastrisme. De syv stjernene står for Den hellige ånd og de seks skytsåndene for kveg, for ild, for metall, for jord, for vann, og for planter. Kronen viser også til det persiske ordet taj som betyr krone, hvorfra betegnelsen for Tadsjikere er avledet. Krone peker i denne forbindlsen mot at Sentral-Asia er «verdens krone» med sine høye fjell.

Nederst i emblemet en oppslått gull bok og de snødekkede Pamirfjellene med en oppstigende sol og solstråler. På hver side er emblemet omgitt av bomull- og hvete-aks. Omkring aksene er det et banner i nasjonalflaggets farger.

Historisk utvikling
Det nåværende riksvåpenet er modifisert fra den tidligere tadsjikiske sovjetrepublikkens riksvåpen som var bruk til Sovjetunionens oppløsning i 1991. Sovjetrepublikkens våpen var inspirert av Sovjetunionens riksvåpen.

Referanser

Riksvåpen
Riksvåpen
Cabombaceae

Brasenia
 Cabomba

Cabombaceae er en familie av blomsterplanter med 2 slekter og 6 akvatiske arter. Disse plantene er nært beslekta med nøkkerosefamilien, og har vært inkludert i denne familien, som f.eks. i APG II-systemet, men APG III-systemet gjeninnfører dette som en egen familie.

Artene i denne familien er flerårige vannplanter, mange både med blader nede i vannet og flytende på overflata. Artene i slekta Cabomba er såkalt heterofylliske, dvs. at de har neddykka blader som er trådsmale og flytende blader som hele. Den ene arten i slekta Brasenia har bare hele, flytende blader. Blomstene er radiærsymmetriske med 3 begerblad og 3 kronblad, og blomsterfargen er hvite, gule eller fiolette. Cabomba har 3-6 pollenbærere, mens Brasenia har mange. Fruktemnet er oversittende flere frie fruktblad.

Familien har en vid utbredelse, og artene finnes i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika, Afrika, Sør- og Øst-Asia og Australia. Brasenia var vanlig i Europa fram til forrige mellomistid (eem), men familien er nå borte fra verdensdelen.

Slekter og arter 
 Cabombaceae – 2 slekter, 6 arter 
 Brasenia
 Brasenia schreberi
 Cabomba
 Cabomba aquatica 
 Cabomba caroliniana 
 Cabomba furcata 
 Cabomba haynesii 
 Cabomba palaeformis

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Cabombaceae – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992–). The families of flowering plants: descriptions, illustrations, identification, information retrieval.

Nymphaeales
Nordseter fjellkirke

Nordseter fjellkirke er en langkirke fra 1964 i Lillehammer kommune, Innlandet fylke. Den er tegnet av arkitekt Erling Viksjø.

Byggverket er i bindingsverk og har 160 plasser.

Kirkens korvegg og alter er tegnet av kunstneren Odd Tandberg.

Kirken ble vigslet i 1964 av biskop Kristian Schjelderup til kirke for Nordseter. Kirken tilhører Nordre Ål sokn og er bygget på dugnad av menigheten og folk med tilknytning til Nordseter. Kirken er ikke inne i noe kommunalt eller statlig budsjett, men drives hovedsakelig av frivillige gaver og kirkeofringer.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 
 Nordseter fjellkirke på Nordseter Fjellparks nettsted
 Yr.no

Kirker i Lillehammer
Kirker i Sør-Gudbrandsdal prosti
Kulturminner i Lillehammer
Norske kirker fra 1964
Erling Viksjø
Ennis

Ennis på (irsk: Inis) er den største byen i grevskapet Clare i Irland. Det irske navnet er en forkortelse av Inis Cluain Ramh Fhada som betyr Den lange øya med slette. Elva Fergus deler seg og går i to løp på hver side av øya.

Byen ligger 19 km nord for den internasjonale Shannon lufthavn. Hovedveien N18 fra Limerick i sør og Galway i nord går like utenfor byen. Siden den irske vestkystem er et populært reisemål og Moherklippene er en av de viktigste turistattraksjonene i Irland, blir det mye turisttrafikk i byen.

Historie 
Historien til Ennis er nær knyttet til slekten O'Brien som nedstammer fra Brian Boru. Slekten var kongefamilie i kongedømmet Thomond. På 1100-tallet flyttet de maktsenteret fra Limerick til Ennis og bygde en festning ved Clonroad på øya. De startet byggingen av et større kirkeanlegg i 1240 og ga det senere til disiplene av St. Francis. I de følgende århundrene ble Ennis et teologisk sentrum med mange tilreisende studerende.

Siden byen ikke hadde bymurer ble byen attraktiv for katolske kjøpmenn. De engelske «Penal Laws» var lover som skulle sikre engelsk overherredømme og diskriminerte katolikker, og forbød katolikker å drive handel innenfor bymurer.

Byen har militære kaserner som ble bygget i løpet av flere hundre år. I den første verdenskrig var det mange fra Ennis som kjempet i den britiske hæren.
 
Elva Fergus som nå renner gjennom sentrum av byen har godt fiske etter ørret og laks. Tidligere var det trafikk av småbåter opp elva som la til ved «Woodquay». Det var vanlig med oversvømmelser i dette området tidligere, men det er det slutt på etter et større dreneringsprosjekt ble gjennomført i 2008.

Handel og industri 
Byen har i mange år vært en sentral markedsplass for et større omland. Fabrikker eksporterte varer ved å frakte dem på båt nedover elva til havna Clarecastle. Opprinnelig var jordbruksprodukter dominerende, men tekstiler, møbler og verktøy er blitt vanligere. De siste årene er økologiske landbruksprodukter vanlige på markedet.

I byen ligger en handelshøyskole «The Ennis Business college».

Gamlebyen 
I det gamle bysenteret er det mange gamle bygninger fra mange tidsepoker i mange trange gater. Noen gater er blitt gågater og en del andre er enveiskjørte for å forenkle trafikken. Den gotiske katedralen St Peter and St Paul Cathedral, som ble startet reist i 1828, ligger i utkanten av gamlebyen.

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Fleadh Nua
 Hjemmeside for biblioteket med byens historie.

Byer i Clare
Clare
Hugo Bernhard Rahamägi

Hugo Bernhard Rahamägi (dr. theol., født 2. juni 1886 i Kurtna i Hageri i Estland, henrettet 1. september 1941 i Kirov i den russiske del av Sovjetunionen) var den annen biskop for Den estiske evangelisk-lutherske kirke, fra 1934 til 1939. 

Han tok teologisk utdannelse og ble luthersk geistlig. Årene 1919–1920 var han prost på Saaremaa. Deretter begynte han å undervise i teologi ved Universitetet i Tartu.

Hugo Bernhard Rahamägi tok doktorgraden i teologi ved Universitetet i Berlin i 1924. Deretter var han  Estlands undervisningsminister i en kort periode fra 27. mars 1924 til 17. desember 1925, og var professor i teologi ved Universitetet i Tartu.

Han ble biskop i 1934; han ble valgt den 19. juni og ordinert den 16. september. Årene 1938-1939 satt han som medlem av nasjonalforsamlingen. Da han i 1939 skilte seg fra hustruen Edith født Hendrikson (1893–1940), slo det ned som en bombe, og Rahamägi måtte trekke seg fra bispeembedet. At han så giftet seg med Melanie Kukk, sin forgjenger biskop Jakob Kukks enke, bidro til den allmenne interesse. 

Han ble arrestert den 26. april 1941 av de sovjetiske okkupanter etter at Sovjetunionen hadde annektert landet som følge av Molotov–Ribbentrop-pakten (1939), bortført og så henrettet den 1. september 1941. Som del av den allmenne sovjetiske politikk i Estland ble i samme periode også 15 lutherske prester deportert til Sibir, to ble drept, og ni ble mobilisert til den sovjetiske hær.

Utmerkelser 
Rahamägi ble utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet i 1932. Han ble den 23. februar 1938 tildelt Estlands Røde Kors' orden av I. klasse.

Referanser

Litteratur 
 Veiko Vihuri: Hugo Bernhard Rahamägi, EELK teine piiskop 1934-1939, 2007

Lutherske biskoper
Estiske politikere
Æresdoktorer ved Uppsala universitet
Henrettede personer
Personer fra Raplamaa
Weinland

Weinland (tidligere John Weinland) er et selvstendig Norfolk / Americana band fra Portland, Oregon, USA. Weinland spiller en  mix av Norfolk, folk-pop, Americana, Alt-country og indie-rock-musikk.

Diskografi
Demersville (2006)
La Lamentor (2008)
Breaks In The Sun (2009)

Bandmedlemmer
John Adam Weinland Shearer – Vokal og gitar
Aaron "Rantz" Pomerantz – Dobro, mandolin, trekkspill
Rory Brown – Bass
Ian Lyles Drums, banjo
Paul Christensen – Keyboards

Eksterne lenker
 Weinlands offisielle nettsted  

Musikkgrupper fra USA
Alternative rockegrupper
Band etablert i 2005
Portland
Kultur i Oregon
Austrheim videregående skole

Austrheim videregående skole er en fylkeskommunal videregående skole i Austrheim kommune i Nordhordland. Skolen ble opprettet som en avdeling av Nordhordland yrkesskole i 1978, men ble en selvstendig enhet året etter, fra 1979.

Utdanningstilbud
Vedtatt utdanningstilbud for skoleåret 2021-2022:

Utdanningsprogrammene Elektrofag og Restaurant- og matfag ble avviklet ved Austrheim vgs fra høsten 2018.

Referanser

Videregående skoler i Vestland
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1979
Austrheim
Liste over lagtingspresidenter

Liste over lagtingspresidenter omfatter stortingsrepresentanter valgt som president for Lagtinget inntil Lagtinget ble avskaffet i 2009.

Lagtingets president og visepresident inngikk som en del av Stortingets presidentskap. Presidentskapet består av seks personer; tidligere (inntil 2009) president og visepresident i Stortinget, Lagtinget og Odelstinget; etter 2009 Stortingspresident og fem visepresidenter.

1814–1884

1884–1945

1945–2009

Fotnoter

Referanser

Se også 
 Stortingspresident
 Liste over odelstingspresidenter

Lister over norske politikere
 
Lagtinget
Kjell Kleppe

Kjell Kleppe (født 1934, død 1988) var en norsk biokjemiker og molekylærbiolog. Han var professor ved Biokjemisk institutt ved Universitetet i Bergen. Han var en av pionerene som bragte genteknologi inn i norsk forskning. 

Kleppe studerte kjemi ved Universitetet i Oslo (1955-1958) studerte videre ved University of Nebraska, USA (1958-1963) og fikk sin doktorgrad innen enzymologi i 1963. I årene etter arbeidet han ved Department of Biochemistry, University of Cambridge, Storbritannia, og ved Norsk Hydros Institutt for Kreftforskning i Oslo. I 1966 kom han til Biokjemisk institutt (nå del av Institutt for biomedisin), Universitetet i Bergen, som amanuensis. Han ble dosent i 1970 og professor i 1976. Professor Kleppe var medlem av EMBO og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskap (Trondheim). 

Kjell Kleppe tok, sammen med professor Curt Endresen, initiativ til opprettelse av Felleslaboratorium for bioteknologi (FLB) og han ble i 1985 laboratoriets første leder. FLB var landets første laboratorium for bio- og genteknologi. I denne perioden var også Kleppe en av initativtakerne til etableringen av Høyteknologisenteret i Bergen, som stod ferdig på Marineholmen i 1990. FLB ble i 1997 en del av det nye Molekylærbiologisk institutt.

Fra 1968-1970 var Kleppe post.doc. i Nobelprisvinneren Har Gobind Khorana sin forskningsgruppe ved University of Wisconsin, Madison, USA, og hadde siden flere opphold i gruppen også etter at Khorana flyttet til Massachusetts Institute of Technology, Cambridge, USA. Mens han var der, beskrev han allerede i 1971 prinsippet for polymerasekjedereaksjonen (polymerase chain reaction, PCR) i en artikkel han publiserte i 1968 sammen med Nobelprisvinneren. 

PCR ble utviklet for alminnelig bruk i begynnelsen av 80-tallet av Kary B. Mullis som fikk Nobelprisen for oppfinnelsen i 1991 (etter Kleppes død). Selv om Mullis helt klart har stått for en betydelig del av utviklingen, har det har vært gjenstand for noe diskusjon at han tok æren for hele oppfinnelsen blant annet i sitt Nobelforedrag.

Referanser 

Norske biokjemikere
Alumni fra Universitetet i Bergen
Professorer ved Universitetet i Bergen
Fødsler i 1934
Dødsfall i 1988