alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Inniverset

Inniverset er en roman av Kari Bu. Vi følger Anne fra hun er 11 til hun blir 13 år, og boken er skrevet med hennes ungjentespråk. 

For Anne og de fleste av hennes klassekamerater, er det å være seg selv umulig. Det meste handler om å være pen nok, kul nok, akkurat passe flink og ha populære venninner. Anne kjemper en desperat kamp for ikke å bli sett sammen med den minst populære jenta i klassen, den tykkfalne Berit Holte med midtskill. 

Håpet heter Anneli og er vikarlærer. Hun klarer å se inn til inniverset i Anne og noen av de andre elevene som er iferd med å bli usynlige. Ettersom Anne nærmer seg tretten, blir også språket og tankene hennes mer avanserte. Sammen med Anneli forsøker hun å få klarhet i et univers av lysende stjerner, usynlige atomer og svarte hull - som ofte blir metaforer for ting som foregår på et indre plan.

Inniverset ble utgitt som ungdomsroman, men passer for alle som husker at de har vært 12 år eller deromkring. Handlingen foregår i årene 1990–93, med referanser til datidens musikk og trender. Da boken kom, ble den oppført som anbefalt litteratur i lærerudanningen. Guri Fjeldberg, som anmeldte boken i Bergens Tidende, mente den var "obligatorisk for lærere i 5. klasse".

Sitater fra anmeldelser 

«Inniverset er en svært morsom bok. Den er tragikomisk på nivå med Gummi-Tarzan. Den er klarsynt som Maria Gripes Elvis. I tillegg er den full av håp om at det vil bli mulig å være seg selv.» (Bergens Tidende)

«En spennende og ærlig bok som sier mye om hvor utmattende og tøft det kan være på jentefronten til hverdags.» (Aftenposten)

«Med Inniverset framstår Kari Bu som en uvanlig lovende forfatter. Hun viser en flott evne til å registrere og skildre den ytre og indre maktkampen i en jenteflokk, samtidig som romanen får et ganske originalt preg gjennom utformingen av innivers-begrepet.» (Hamar Arbeiderblad, terningkast 5)

«På mange måter dreier dette seg om kampen mellom de gode og de onde kreftene i mennesket – også dette et tradisjonelt litterært tema, men Kari Bu gir denne kampen ny kraft – en kraft som absolutt løfter stoffet.» (Gjengangeren)

«Her er mykje å glede seg over, både språkleg og i dei skarpt sansa situasjonsrapportane frå familieliv og venneflokk.» (Gudbrandsdølen Dagningen)

Bøker fra 2001
Norske bøker
Sultestreiken foran Stortinget i 1979

Sultestreiken foran Stortinget i 1979 var en sultestreik som foregikk på Eidsvolls plass i Oslo, omtrent 100 meter fra inngangsdøra til Stortinget, høsten 1979. Aksjonen var del av Alta-konflikten, den politiske striden på 1970- og 1980-tallet om utbyggingen av et vannkraftverk i Altaelva i Finnmark.

Samiske nordmenn som sultestreiket i en uke var Niillas Aslaksen Somby, Jorunn Eikjok, Synnøve Persen, Mikkel Anders Gaup, Nils Gaup, Ante Gaup og Ingar Boine. Lederen var Mikkel Eira. Mattis Hætta fremførte i samme anledning joiken som senere ble refrenget til det norske bidraget i Eurovision Song Contest 1980, Sámiid ædnan.

En sultestreik forekom også i 1981, som hadde fellestrekk med den i 1979.

Tidslinje
En lavvo settes opp på en gressplen på Eidsvolls plass 8. oktober 1979
Et krav, pr. brev, leveres til statsminister Odvar Nordli og stortingspresident Guttorm Hansen.
Omtrent 200 politifolk konfronterer sultestreikende og rundt 250 demonstranter 12. oktober 1979. Professorene Nils Christie og Thomas Mathiesen arresteres, med flere.
På regjeringskonferanse 15. oktober 1979 konfirmeres avgjørelse om at anleggsarbeidet stoppes midlertidig, reindriftsamene i området skal høres, og regjeringen skal legge fram en ny melding for Stortinget om arbeidet med å gjennomføre utbyggingen.
Sultestreiken avsluttes samme dag, 15. oktober 1979.
På en pressekonferanse samme dag, refererer Oddvar Nordli til samers «legitime rettigheter».

Se også
Sultestreiken i Oslo og Stockholm i 1981

Referanser

Altas historie
Stortinget
Sultestreiker
Hendelser i 1979
Andregradsflate

En andregradsflate er i matematikken definert som løsningsmengden til et kvadratisk polynom med flere ukjente. Den kan betraktes som en hyperflate i et affint rom med en dimensjon som er gitt ved antall ukjente i polynomet. Med to ukjente reduseres denne flaten til et kjeglesnitt i planet. Av den grunn kalles kalles også løsningsmengden med tre ukjente for en kjeglesnittsflate. I det generelle tilfellet med n ukjente gir polynomet opphav til en hyperflate i n dimensjoner og omtales vanligvis som en kvadrikk. Den er et eksempel på en matematisk varietet.

Hvis de n ukjente kalles x1, x2, ... , xn, kan de betraktes som koordinater i det omsluttende, affine rommet. Ligningen som definerer andregradsflaten har da den generelle formen

 

der aij er elementer i en n × n matrise som man kan anta er symmetrisk. Likedan utgjør bi komponentene til en n-dimensjonal vektor og c er en konstant. Disse parametrene tar vanligvis verdier som er reelle eller komplekse tall. Ligningen kan derfor skrives på den mer kompakte formen

 

hvor xT er en linjematrise som er den transponerte av kolonnematrisen x.

I matematiske undersøkelser av egenskapene til andregradsflater er det ofte av interesse å utvide det omsluttende rommet til å være et projektivt rom med koordinater X = . Det affine rommet kan da avgrenses ved å sette x0 = 1. Kvadrikken tar da den enda mer kompakte formen

 

hvor nå A er en (n + 1)×(n + 1) symmetrisk matrise gitt som

 
I 
Den opprinnelige ligningen for den tilsvarende hyperflaten fremkommer da ved å benytte at xT b =  bT x.

Tre dimensjoner

Når det omsluttende rommet har n = 3 dimensjoner, representerer løsningsmengden en todimensjonal flate. Ved en diagonalisering vil da den definerende ligningen kunne reduseres til forskjellige normalformer hvorav mange er av formen

når den har sitt senter i origo (0,0,0). I det tredimensjonale rommet finnes det 16 slike forskjellige normalformer. De mest interessante er følgende:

Se også 
Kvadratisk form

Eksterne lenker 
 Silvio Levy, Quadrics in Geometry Formulas and Facts, CRC Standard Mathematical Tables and Formulas, CRC Press, 30. opplag.

 PlanetMath, Quadratic Surfaces.

Andregradsflater
Arkeologiåret 1869

Arkeologiåret 1869 er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1869.

Utgravninger
 Artemistempelet i Efesos nær Kuşadası, Tyrkia, blir gravd ut av den britiske arkeologen John Turtle Wood.
 Nær Miamisburg, Ohio, blir funnstedet for Miamisburghaugen delvis utgravd, når en loddrett sjakt synker sammen fra topp til bunn, med de to horisontale tunnelene som er forbundet med den.

Andre hendelser
 Valbysteinen blir funnet på Valby i Tjølling.

Publiseringer
Om den ældre Jernalder i Norge av Oluf Rygh

Fødsler
 30. mars – Aleš Hrdlička tsjekkisk (Østerrike-Ungarn) antropolog (død 1943)
 23. april – Percy Newberry, britisk egyptolog (død 1949)
 30. juni – Kurt Heinrich Sethe, tysk egyptolog (død 1934)
 24. september – Maud Cunnington, walisisk arkeolog (død 1951)
 16. desember – Bernard Pyne Grenfell, britisk egyptolog, arkeolog og papyrolog (død 1926)

Dødsfall
 16. mars – Ernst Heinrich Toelken, tysk klassisk arkeolog, filosof og kunsthistoriker (født 1786)
 9. september - Otto Jahn, tysk klassisk filolog, arkeolog og musikkviter (født 1813)
 Roger English Fenton, forfatter av Relics from Pompeii, in the British Museum, 1859 (født 1819)
 John Shae Perring, britisk ingeniør, antropolog og egyptolog (født 1813)

Referanser
Cerberus Capital Management

Cerberus Capital Management, L.P. er en av de største investeringsselskapene innen aktiv eierkapital i USA. Selskapet har sitt hovedkvarter i New York og drives av finansmannen Steve Feinberg. USAs tidligere finansminister John W. Snow er styreleder, og tidligere visepresident Dan Quayle leder en av selskapets internasjonale enheter.

Eksterne lenker 
 

Finansselskaper fra USA
Selskaper etablert i 1992
Private equity
Hans Nielsen Hauges gate (Oslo)

Hans Nielsen Hauges gate (1-43, 2-56) er en gate i Oslo, beliggende hovedsakelig i bydel Sagene, men som strekker seg inn i bydel Nordre Aker. Gaten tar over for Treschows gate ved Sandakerveien, og går mot sørøst. 

Nordpolen skole har adresse Hans Nielsen Hauges gate 1. Gaten går videre mot Hans Nielsen Hauges plass hvor den svinger rett øst og ender i kryss under Ring 3 mot Kjelsåsveien.  Sinsen stasjon har inngang fra Hans Nielsen Hauges gate 41.

Gaten er oppkalt etter lekpredikanten Hans Nielsen Hauge (1771–1824), som levde store deler av sitt liv i Oslo.

Referanser

Litteratur
 

Veier i Oslo
Sandaker
Veier i bydel Nordre Aker
Veier i Oslo oppkalt etter menn
Paraboloide

I matematikk er en paraboloide en spesiell type andregradsflate. Det finnes to slags paraboloider: elliptiske og hyperbolske. En elliptisk paraboloide er formet som en oval kopp og kan ha et maksimums- eller minimumspunkt. I et passende koordinatsystem med tre akser x, y og z kan den beskrives av ligningen 

 

der  og  er konstanter som forholdsvis dikterer nivået av krumning ii planene - og -.

Dette er en elliptisk paraboloide med åpning oppover. 

Den hyperbolske paraboloiden (ikke det samme som en hyperboloide) er sadelformet. I et passende koordinatsystem kan den beskrives av ligningen

 

Dette er en hyperbolsk paraboloide som åpner opp langs x-aksen og ned langs y-aksen. 

Rotasjonsparaboloide kalles den flaten som frembringes av en parabel som roterer omkring sin akse. 

I sammenheng med parabolantenner har denne flaten feilaktig blitt kalt parabol, sannsynlgvis på grunn av en tidlig (1960-tallet) feiloversettelse av det engelske ordet paraboloid eller feiltolkning av parabola, som betyr parabel. men legg merke til at disse antennene på fransk kalles paraboloide.

Bruksområder 
Noen bruksområder inkluderer:

Hovedereflektoren i den vanligste parabolantennen er en rotasjonsparaboloide. 
Subreflektoren i cassegrainantenner er en hyperbolsk rotasjonsparaboloide, der den konvekse siden utnyttes. Denne flaten har to brennpunkter der den ene sammenfaller med hovedreflektorens brennpunkt (som ligger på den konkave siden av subreflektoren). Subreflektorens andre brennpunkt forlegger til primærstråleren, som befinner seg i nærheten av hovedreflektorens vertex. 
Sylindriske paraboloider blir også brukt som solfangere.

Se også 
Kjeglesnitt

Andregradsflater
Kirkevoll/Brekkeåsen

Kirkevoll/Brekkeåsen er et tettsted i Våle i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger nord for Revetal. Kirkevoll/Brekkeåsen består av de to sammenvokste stedene Kirkevoll og Brekkeåsen, og her ligger blant annet Våle kirke og Kirkevoll skole.

Referanser 

Bosetninger i Tønsberg
Tettsteder i Vestfold og Telemark
Linnestad

Linnestad er et tettsted i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent fem kilometer sørøst for Revetal.

Ifølge arkeologer er det her det eldste Slaget på Re stod i 1163

Referanser

Eksterne lenker 
 Om Linnestad og Slagene på Re på nettsidene til Kulturarv i Vestfold fylkeskommune
 Tv-serien ARVEN om Slagene på Re

Bosetninger i Tønsberg
Tettsteder i Vestfold og Telemark
Glomstein

Glomstein er et tettsted og et mindre sted på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold. Glomstein var opprinnelig en gård på vestsiden av øya Nøtterøy, og har gitt navn til området rundt. Tettstedet Glomstein slik det er definert av Statistisk sentralbyrå er mye større og omfatter blant annet Tømmerholt, Brattås og Skjerve. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar .

Opphavet til navnet Glomstein er usikker. Den opprinnelige formen var sannsynligvis Glaumsteinn eller Glumsteinn. Glaum eller glum kan bety «larm» eller «støy», og navnet kan da vise til sjøens larm mot en odde eller et skjær.

Referanser

Nøtterøys geografi
Tettsteder i Vestfold og Telemark
Gårder i Færder
Bosetninger i Færder
Lauve/Viksjord

Lauve/Viksjord er et tidligere tettsted i Larvik kommune i Vestfold. Stedet ligger omtrent åtte kilometer øst for Larvik sentrum. Vestfoldbanen går gjennom stedet. Fra 2021 var stedet ikke lenger regnet som et eget tettsted.<

Referanser 

Bosetninger i Larvik
Tidligere tettsteder i Vestfold og Telemark
Svarstad

Svarstad er et tettsted nord i Larvik kommune i Vestfold. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar  og ligger ved Numedalslågen, ca. 46 kilometer nord for Larvik sentrum og omtrent 11 kilometer sør for Hvittingfoss i Kongsberg kommune. Svarstad var administrasjonssenteret i den tidligere kommunen Lardal. Svarstad kirke som ble oppført i 1657 ligger her.

Holemyra er et ganske stort skogsfelt som ligger sentralt i Svarstad. Holemyra er et svært populært turområde for mange av Svarstads innbyggere. I Svarstad finnes det to butikker, det er Spar og Rema 1000.

Referanser 

Lardal kommune
Tettsteder i Vestfold og Telemark
Lardals geografi
Bosetninger i Larvik
Norge under Vinter-OL 1948

Norge under Vinter-OL 1948. Førtini sportsutøvere fra Norge, førtifem menn og fire kvinner, deltok i seks sporter under Vinter-OL 1948 i St. Moritz. De deltok i alpint, bobsleigh, kunstløp, langrenn, skihopping, skøyter og kombinert. Norge ble beste nasjon sammen med Sverige med fire gull-, tre sølv- og tre bronsemedaljer. Skihopperen og alpinisten Birger Ruud var norsk flaggbærer under åpningsseremonien.

Medaljer

Medaljevinnerne

Alpine grener 

Menn

Alpin kombinasjon, menn

Tidene fra det ordinære utforrennet var tellende også i kombinasjonen, mens det ble avviklet et eget slalåmrenn.

Kvinner

Alpin kombinasjon, kvinner

Tidene fra det ordinære utforrennet var tellende også i kombinasjonen, mens det ble avviklet et eget slalåmrenn.

Bobsleigh

Nordiske grener

Langrenn

Kombinert

Skihopp

Hurtigløp på skøyter

Kunstløp 

Singel, kvinner

Parløp

Eksterne lenker
 Norges resultater i Vinter-OL 1948 hos olympedia.org

Nasjoner under Vinter-OL 1948
Norge under de olympiske leker
Sport i Norge i 1948
Ital

Ital eller I-tal er en matkultur innen rastafaribevegelsen, som hovedsakelig består av frukt og grønnsaker uten noen form for kunstige tilsetningsstoffer, men noen rastaer spiser også fisk og kylling. En Ital diett varierer fra Rastafari til Rastafari og det er få generelle regler for en Ital-diett.

Ordet kommer fra det engelske ordet «vital» (livsnødvendig), der den opprinnelige «V-en» er fjernet. 

Det primære målet med følge dietten, er å få en god «Livity», det vil si utstråling eller energi. Ifølge rastaene styrkes ånden og utstrålingen, jo mer kontakt en person har med naturen. Det er derfor viktig for rastaer å "leve I-tal" for å oppnå bedre kontakt med seg selv, naturen og det spirituelle.

Referanser

Spisevaner
Matretter
Religiøse handlinger
Broene til Slotsholmen

Broene til Slotsholmen forbinder via  ni forskjellige ruter det øvrige København (dvs. Sjælland og Amager) med øya. I alt er det ni broer, hvorav bare den ene går til Amager.

De ni broene er (talt fra vest over nord til øst): Bryghus Bro, Prinsensbro, Marmorbroen, Stormbroen, Højbro, Holmens Bro, Børsbroen og Chr. IV's bro og Knippelsbro.

En tiende bro, Røde bro, ble nedlagt i 1726.

Knippelsbro 

Klaffebroen Knippelsbro forbinder Slotsholmen med Christianshavn ved å føre Børsgade over Christians Brygge til Torvegade og ble oppført 1618–20. Den ble opprinnelig kalt for "Knippensbro" efter Hans Knip, som i 1641 var den første bropasseren, men skiftet senere til det nåværende navn.

Sammen med Langebro er den alene om å forbinde Indre By med Christianshavn, og den har derfor relativt stor trafikkmengde.

Marmorbroen 

Marmorbroen er en buebro, som ligger i forlengelsen av Ny Vestergade/Dantes Plads og fører denne veien over Frederiksholms Kanal inn til ridebanen gjennom to paviljonger. Ved inngangen var det opprinnelig plassert en gitterport i jern for å markere at dette var hovedinngangen. Porten ble senere fjernet ettersom den begynte å ruste.

Broen er oppført i årene 1739–1745 med Nicolai Eigtved som hovedarkitekt. Den er bekledd med sandstein med medaljongutsmykkinger av billedhuggeren Louis-Augustin Le Clerc og er belagt med norsk marmor. Av de 2.700.000 riksdaler det kostet å bygge Christiansborg, kostet Marmorbroen 50.600.

Stormbroen 

Stormbroen er en liten buebro oppført i stein. Den forbinder Stormgade (mot Rådhuspladsen) med Vindebrogade (mot Kongens Nytorv). Broen er oppkalt etter Stormen på København i 1659.
De svenske styrkene satte inn sitt hovedangrep ved nettopp dette punktet, hvor byvollen lå på daværende tidspunkt. Etter utallige nederlag var det her det endelig lyktes å slå svenskene. De etterlot seg 2.000 døde soldater foran vollen ved Stormgade.

Forskjellige kilder opplyser at broen opprinnelig ble oppført i 1681, men på broens sider er teksten "Opført MDCLX" (1660) meislet inn i broens stenfundament som et relieff. Den nåværende broen er utført i 1918 etter et prosjekt av Martin Nyrop fra 1898

Røde Bro (nedlagt) 
Etter oppføringen av Prinsenbro og Stormbroen ble det bygget en bro utenfor Knabrostræde over til Slotsholmen. Broen het Røde bro, men ble bare kalt den nye bro, og den har gitt navn til Nybrogade. Broen ble nedlagt i 1726.

Højbro 

Højbro er en buebro i støpejern, som forbinder Højbro Plads med Slotsholmen. Den er tegnet av Vilhelm Dahlerup og bygget i 1878. Holmens Bro og Børsbroen var også opprinnelig utformet av Dahlerup, men Højbro er nå den eneste som er igjen.

Holmens Bro 

Holmens Bro er en buebro i granitt oppført 1954 til avløsning for Dahlerups design fra 1878.

Se også 
Slotsholmen

Referanser

Eksterne lenker 
 Absalon.nu – Københavns historie på nettet 
 Eremit.dk – Kilder til Københavns historie, online samling av eldre litteratur om København.

Broer i København
Toots and the Maytals

Toots and the Maytals er en av de største reggaegruppene fra Jamaica. Fra Starten het de bare The Maytals men etter hvert som Fredric «Toots» Hibbert ble mer front figur i bandet ble det kalt Toots and the Maytals. De startet opp med ska men etterhvert som reggae ble mer og mer på Jamaica rundt 1960-1970-tallet begynte også Toots and the Maytals å spille reggae, det var faktisk Toots selv som fant på selve ordet reggae når han lagde sangen «Do the Reggae» i 1966. Toots vokste opp og ble født i May Pen i Clarendon på Jamaica i 1945 og var yngst av sju barn. Han var korsanger i den lokale kirken, men i 1958 flyttet han til Kingston hvor han møtte Henry "Raleigh Gordon og Nathaniel "Jerry" McCarthy. The Maytals hadde sin første suksess med Clement "Coxsone" Dodd i Studio One. Coxsone studio band, The Skatalites spilte The Maytals med suksess og tok mye av oppmerksomheten fra Dodds andre synge-gruppe, The Wailers. Etter de hadde spilt inn i Studio One fikk de spille hos Prince Buster før de spilte inn med Byron Lee i 1966. Sammen med Lee vant the Maytals den første "Jamaican Independence Festival Popular Song Competition" med sangen Bam Bam. Senere i 1966 ble Toots ble Arrestert og satt i fengsel i 18 måneder. I fengselet skrev and en av The MAytals største hitter nemlig "54-46". Sent i 1967 ble Toots satt fri og the Maytals begynte å jobbe med produseren Leslie Kong som var stor i slutten av 60 tallet og starten av 70 tallet. Med Kong ga de ut sangene "Do the Reggay" som var første gangen ordet Reggae ble sagt. De ga også ut sangene "Pressure Drop" og "54-46" som slo Jamaica med storm.

Reggaegrupper
Ungir sjálfstæðismenn

Samband ungra sjálfstæðismanna (SUS), ofte kalt Ungir sjálfstæðismenn, er ungdomsorganisasjonen til det islandske konservative partiet Sjálfstæðisflokkurinn. Organisasjonen er konservativt som moderpartiet, men har også innslag av klassisk liberalisme. Organiasjonen har medlemmer fra 15 til 35 år fordelt på 38 lokallag, hvorav Heimdallur i Reykjavík er det største. Ungir sjálfstæðismenn ble stiftet på Þingvellir den 27. juni 1930, og har i over 50 år gitt ut tidsskriftet STEFNI.

Ungir sjálfstæðismenns formann siden 2017 er Ingvar Smári Birgisson.

Eksterne lenker 
 

Politiske ungdomspartier på Island
Politiske partier etablert i 1930
1930-årene på Island
Lloyd Parks

Lloyd Parks (født 26. mai 1948 i Kingston på Jamaica) er både reggaebassist og -vokalist. 

Lloyd Parks startet sin karriere på slutten av 1960-tallet og dannet gruppa  sammen med . Deres første singel kom i 1967 og het «Have Mercy Mr. Percy», senere kom de med albumet «Do the Rocksteady». Etter en periode ble The Termites splittet opp og Parks ble senere med i gruppa , før han gikk for egen solokarriere på starten av 1970-tallet. Parks spilte inn flere singler som soloartist, blant annet «Officially» og «Mafia» begge fra 1974. Mot midten og slutten av 1970-tallet opererte Parks mest som studiobassist. I 1974 grunnla han studiobandet . Han spilte bass for mange kjente reggaeartister, som for eksempel Culture, The Gladiators, , , The Itals og .

Lloyd Parks er fortsatt aktiv som studiobassist i dag og har blant annet spilt bass på Damian Marleys album «».

Reggaemusikere
Jamaicanske sangere
Bassister
Personer fra Kingston
Erik Enge

Erik Mathiassen Enge (født 3. mars 1852 i Østre Gausdal i Oppland, død 26. oktober 1933) var en norsk gårdbruker og politiker. Han var stortingsrepresentant for Oppland i periodene 1896–1906, 1910–1912 og 1928–1930, og landbruksminister 1912–1913.

Han var sønn av gårdbruker Mathias Eriksen Enge og hustru Kristine Gundersdatter Fougner på Enge i Østre Gausdal. Gårdbruker og stortingsmann Christian Gundersen Fougner var hans morbror. Han hadde et opphold ved Christopher Bruuns folkehøyskole på Vonheim i 1871 og overtok som gårdbruker på Enge i 1877.

Han var opprinnelig venstremann og satt i Østre Gausdal herredsstyre 1880–1901 og 1904–1907, herav ordfører 1888–1891 og 1896–1901. Han var formann i amtsskolestyret i Kristians amt (Oppland) 1903–1905. Enge var stortingsrepresentant for Venstre 1896–1906, senere for Frisinnede Venstre 1910–1912. Han var landbruksminister i Jens Bratlies regjering 1912–1913 og formann i Frisinnede Venstre 1915–1918. Enge var blant dem som gikk inn i Bondepartiet i 1920. Han var Bondepartiets nestformann 1921–1927 og formann 1927–1929, og stortingsrepresentant 1928–1930.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
  Arkivet Erik Enge finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket

Norske landbruksministre
Frisinnede Venstre-statsråder
Norske statsråder 1905–1940
Senterpartiets ledere
Stortingsrepresentanter fra Sp
Stortingsrepresentanter fra Frisinnede Venstre
Stortingsrepresentanter fra Venstre
Stortingsrepresentanter for Oppland
Stortingsrepresentanter 1928–1930
Stortingsrepresentanter 1910–1912
Stortingsrepresentanter 1904–1906
Stortingsrepresentanter 1901–1903
Stortingsrepresentanter 1898–1900
Venstre-ordførere i Oppland
Ordførere i Østre Gausdal
Norske bønder
Personer fra Gausdal kommune
Uziah Thompson

Uziah «Sticky» Thompson (født 1. august 1936 i Jamaica, død 25. august 2014 i Miami) var en jamaicansk perkusjonist, vokalist og deejay. «Sticky» var aktiv allerede tidlig på 1960-tallet og involverte seg tidlig i jamaicansk musikk. Han spilte perkusjon til både calypso- og mentomusikk før han etterhvert begynte å spille ska. På denne tiden jobbet «Sticky» med det profilerte jamaicanske skabandet The Skatalites.

På 1970-tallet utviklet den jamaicanske skamusikken seg til reggae. «Sticky» begynte da å involvere seg mye i det meste av reggae fra Jamaica. Det er ingen annen artist fra Jamaica som har deltatt på like mange reggaeplater og singler som «Sticky». Han overgår til og med gitaristen Earl «Chinna» Smith. «Sticky» har spilt perkusjon for mange profilerte reggaeartister som for eksempel Burning Spear, Bob Marley, The Gladiators og Culture. Han var også medlem av Peter Tosh sitt band "Word, Sound and Power" på slutten av 1970- tallet.

I de senere år turnerte «Sticky» mye med Ziggy Marley.

Referanser 

Reggaemusikere
Jamaicanske musikere
Jamaicanske sangere