alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Joe Pass

Joe Pass (født Joseph Anthony Passalaqua 13. januar 1929, død 23. mai 1994) var en amerikansk jazzgitarist. Han er blant annet kjent for sine improvisasjoner og bruk av kontrapunkt. Pass fikk sin første gitar i en alder av ni år og spilte sine første konserter som 14-åring.

Biografi 
Joe Pass ble født i New Brunswick i New Jersey i 1929 til en ikke-musikalsk familie. Hans interesse for musikk ble vekket da Gene Autry portretterte en gitar­spillende cowboy. Han fikk så sin første gitar som niåring. Gitaren var av merket Harmony og kostet angivelig 17 dollar. Det var hans far som først oppdaget at Joe Pass hadde et musikalsk talent, og pushet sønnen til å hele tiden øve skalaer og plukke melodier av radioen etter øret.

Som 14-åring begynte Joe Pass å få spillejobber i band sammen med blant andre Tony Paster og Charlie Barnet. Senere begynte han å turnere sammen med små jazz­ensambler og flyttet til slutt til New York. Han hadde en periode der han brukte mye narkotika og måtte gjennom et 2½ års avrusnings­program for å bli kvitt problemene.

I 1962 spilte han inn sitt første album, The Sounds of Synanon (Synanon var avrusningssenteret han var på), som fikk litt oppmerksomhet for sangen «For Django». Utover 1960-tallet spilte han inn en rekke album for plateselskapene Pacific Jazz og World Pacific. I den perioden spilte han sammen med mange kjente navn innen jazzen, blant andre Frank Sinatra, Sara Vaughan, Della Reese og Louis Bellson.

I 1970 ble Joe Pass signert av det nye plateselskapet Pablo Records og utga i 1974 albumet Virtuoso, som gav han anerkjennelse og stjerne­status blant jazzgitarister. På Virtuoso hadde Joe Pass et veldig enkelt og subtilt bakgrunnskomp mens han selv brilljerte med tekniske løp og avanserte akkordføringer. Det som virkelig kjennetegner han er den stemningen og klangen han fikk frem med gitaren sin. Det er også veldig typisk hvordan han selv slår ann akkordene eller basstonen samtidig som han spiller solo. Etter utgivelsen av Virtuoso tok det virkelig av for Joe Pass, han gav ut album med Ella Fitzgerald, Count Basie, Oscar Peterson, Duke Ellington og mange fler. I 1974 kom også albumet The Trio, som var spilt inn av Joe Pass, Oscar Peterson og Niels-Henning Ørsted Pedersen. I 1975 vant The Trio en Grammy for beste jazzgruppe.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Jazzgitarister fra USA
Gitarister fra USA
Personer fra New Brunswick i New Jersey
VirtueMart

VirtueMart (tidligere kjent som mambo-phpShop) er en open source netthandelsløsning utformet som en utvidelse til publiseringsverktøyene Mambo eller Joomla!. VirtueMart er skrevet i PHP og benytter seg av MYSQL-database for lagring. Verktøyet er best tilrettelagt for nettbutikker med lite eller middels mye trafikk.

Eksterne lenker 
 

Elektronisk handel
Fri programvare
Klepp Stadion

Klepp Stadion er hjemmebanen til Klepp Idrettslag. Banen har 400 sitteplasser under tak og flere plasser under åpen himmel. Banerekorden er på 4800 tilskuere, og stammer fra cupfinalen i 1987 mellom Klepp og Sprint-Jeløy. Stadion har gjentatte ganger blitt brukt til landskamper for kvinner, både på senior- og juniornivå. I tillegg har Klepp Stadion vært Klepp Idrettslags hjemmebane siden 1978, og, som eneste stadion, samtlige år i Toppserien.

Referanser

Fotballstadioner i Norge
Idrettsanlegg i Rogaland
Sport i Klepp
Byggverk i Klepp
Arlen Erdahl

Arlen Ingolf Erdahl (født 27. februar 1931) er en amerikansk republikansk politiker, offentlig tjenestemann og bonde fra Faribault County i Minnesota.

Han har norsk-amerikansk bakgrunn og vokste opp med norsk som morsmål. Erdahl gikk St. Olaf College, avtjente verneplikten i United States Army og studerte så offentlig administrasjon ved Harvard University.

Erdahl var medlem av Minnesotas lovgivende forsamling for Faribault County 1963–1970 og delstatens administrasjonsminister under guvernør Wendell Anderson 1971–1975.

Han representerte Minnesotas 1. valgdistrikt i Representantenes hus 1979–1983.

Han var deretter føderal tjenestemann i Fredskorpset og Energidepartementet.

Arlen Erdahls tvillingbror Lowell Erdahl (1931–2021) var biskop i Evangelical Lutheran Church in America (ECLA) og professor ved kirkesamfunnets presteseminar i Saint Paul.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Arlen Erdahl hos Minnesotas lovgivende forsamling

Kongressrepresentanter fra Minnesota
Personer fra USA av norsk opphav
Personer fra Faribault County i Minnesota
Personer tilknyttet Harvard
Vitenskapsåret 1916

Vitenskapsåret 1916 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1916.

Hendelser

Prisvinnere
Copleymedaljen: James Dewar, skotsk kjemiker og fysiker.
Darwinmedaljen: Yves Delage
Davymedaljen: Henry Louis Le Chatelier
Lyellmedaljen: Charles William Andrews
Nobelprisen: På grunn av den pågående første verdenskrig ble ingen andre priser en litteraturprisen utdelt.
Sylvestermedaljen: Jean Gaston Darboux
Wollastonmedaljen: Aleksandr Karpinskij, russisk geolog og mineralog.

Fødsler

|-
|Januar || 10. || Sune K. Bergström || svensk || biokjemiker, Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1982 ||align=center|88 ||align=center|2004 || 

|Mars || 4. || Hans Eysenck || tysk || psykolog ||align=center| ||align=center|1997 ||
|-
|April || 30. || Claude Elwood Shannon || amerikansk || matematiker ||align=center| ||align=center|2001 ||

|rowspan=3|Juni ||8. || Francis Crick || britisk || molekylærbiolog, Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1962for oppdagelsen av den doble spiralen i DNAs oppbygning ||align=center|88 ||align=center|2004 || 

| 11. || Aleksandr Prokhorov || russisk || fysiker, Nobelprisen i fysikk 1964 for pionerarbeid vedrørende laser og maser ||align=center| ||align=center| 2002 ||

| 13. || Wu Zhengyi || kinesisk || botaniker ||align=center| ||align=center|2013 || 
|-
|Oktober || 3. || Frank Pantridge || nordirsk || lege og kardiolog ||align=center|88 ||align=center|2004 || 

|Desember || 15. || Maurice Wilkins || britisk || molekylærbiolog, Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1962for oppdagelsen av den doble spiralen i DNAs oppbygning  ||align=center|87 ||align=center|2004 || 
|}

Dødsfall

|-
|rowspan=2|Februar ||12. || Richard Dedekind || tysk || matematiker ||align=center| ||align=center|1831 ||

| 19. || Ernst Mach || østerriksk || fysiker og filosof. (Machtallet) ||align=center| ||align=center|1838 ||
|-
|Mai ||11. || Karl Schwarzschild || tysk || astronom og fysiker ||align=center| ||align=center|1873 ||

|rowspan=2|Juli ||15. || Ilja Metsjnikov || russisk || mikrobiolog ||align=center| ||align=center|1845 ||
|-
| 23. || William Ramsay || britisk || kjemiker, Nobelprisen i kjemi 1904 ||align=center| ||align=center|1852 || 

|rowspan=2|November ||13. || Percival Lowell || amerikansk || astronom ||align=center| ||align=center|1855 ||
|-
| 24. || Hiram Maxim || amerikansk-engelsk || oppfinner av maskingeværet ||align=center| ||align=center|1840 ||
|}

Referanser
Langbølgen (Oslo)

Langbølgen (1–89, 2A–58) er en vei og et borettslag på Lambertseter i Oslo. Veien går som en fortsettelse av Cecilie Thoresens vei sørover fra Lambertseterveien gjennom store deler av Lambertseterområdet til Nordstrandveien.

Navnet «Langbølgen» ble vedtatt i 1951 og henspiller på radiobølgen langbølge. Bakgrunnen er at det tidligere stod radiomaster med langbølgesendere på Lambertseter.

Lambertseter senter er like ved Langbølgen, men regnes i sin nåværende form å ha adresse Cecilie Thoresens vei 17–21.  Langbølgen borettslag består bl.a. av en høyblokk i nr. 1, og i gateetasjen i bygningene like sør for Lambertseterveien er det fortsatt butikker. Lambertseter kirke er i Langbølgen 33.

Litteratur

Eksterne lenker
 

Borettslag i Oslo
Boligbygninger i Oslo
Veier på Lambertseter
Veier i bydel Nordstrand
Solbakken (Stavanger)

Solbakken i Stavanger var et barnehjem for barn til misjonærer fra Det norske misjonsselskap som var i utlandet på misjonsoppdrag.

Solbakken var på sørsiden av Stokkaveien, like sørøst for krysset med Misjonsveien. Som kartet viser så lå det i 1889 "på landet", et stykke unna andre hus. 

Reidar Frafjord mente at huset må ha vært bygget en gang mellom 1823 og 1864. 

Det ble kjøpt av Det Norske Misjonsselskap i 1889 og gjort til barnehjem. Da barnehjemmet på Solbakken ble nedlagt på 1952, hadde 176 barn bodd på hjemmet. Det Norske Misjonsselskap solgte eiendommen i 1989. Huset er siden blitt fredet. 

Det kunne gå seks til åtte år mellom hver gang barna så foreldrene. Under og etter andre verdenskrig så noen barn ikke sine foreldre på over ti år. Misjonsorganisasjonene erkjente i 2009 at de ikke har tatt godt nok vare på misjonærbarna.

Før Misjonselskapet kjøpte eiendommen ble det kalt Bernerstykket. Johanne Margrethe Johnsen fortalte at navnet Solbakken kom etter at Bjørnstjerne Bjørnson var på besøk hos eieren Jacob Sarin Berner under landsregattaen i 1868, og at datteren til Berner het Synnøve. Reidar Frafjord har en nesten lik variant ved at Berner ga navnet eiendommen Solbakken etter Bjørnsons besøk, og at da Berner noen år senere ble far til tvillinger, kalte han gutten for Arne og jenta for Synnøve.

Referanser 
 Johanne Margrethe Johnsen: Eiganesløkkene, Stavanger Aftenblad, 1. juli 1972.
 Reidar Frafjord: Solbakken, Byhistorisk forening – http://www.byhistoriskforening.org/nor/byhistorisk_skilting/23_solbakken, 2007 
 Astrid Dalehaug Norheim: ‘Jeg lengter voldsomt’ Gulnede brev forteller om stort savn hos små misjonærbarn, Vårt land, 21. april 2009 - http://www.vl.no/kristenliv/article4274833.ece?service=print.

Noter 

Byggverk i Stavanger
Det Norske Misjonsselskap
Borga

Borga er et fjell i Arna i Bergen. Det har en høyde på 634 meter over havet.

Borga er et populært turområde i Arna, gjerne i kombinasjon med tur over Vidden til Ulriken eller til Fløyen.

Litt nordvest for Arna stasjon følger man en veibro over E16 og bilvei oppover Mjeldheim/Mjådalen til man er på toppen av Kvamsdalen. Turstien er skiltet fra toppen på Kvamme, opp Bjørndalen og fører bl.a. til Norhytta litt nord for toppen.

Fjell i Arna
Gullfjellet – 987 moh.
Skåldalsfjellet – 718 moh. med Skåldalsnipa – 603 moh.
Hananipa – 717 moh. med toppunktet i Vaksdal, men oppstigning fra Arna.
Trollabotshaugen – 678 moh.
Krånipa – 703 moh.
Trengereidhotten – 577 moh.
Borga – 634 moh.
Repparåsen – 609 moh.
Vardegga / Vareggen – 590 moh.
Ådnanipa / Arnanipa – 456 moh.

Se også
Byfjellene i Bergen

Referanser

Eksterne lenker 
 Turveier i Arna

Fjell i Arna
Fjell i Bergen kommune
Fjell under 1000 meter
Blidensol

Blidensol var en herskapseiendom på strandsida i Stavanger. Eiendommen dekket området mellom Øvre Strandgate og Løkkeveien i øst og vest, og fra Andasmauet til Rosenberggata i sør og nord.

Blidensol var fram til 1607 en del av Eiganes, som ble gitt av kong Kristian IV til Stavanger by. Byen har så leid ut tomter på Eiganes i første omgang opp til Løkkeveien, mot en årlig avgift til byens kasse. Avgiften ble kalt grunnleie, og var en slags festeavgift.

Blidensol er første gang omtalt i Ulrik Fredrik Aagaards kart over Stavanger fra 1726. Den neste skriftlige kilden er fra 1737.

Den første kjente eieren er Laurits Andersen Smith (født 1680 og død i 1758) i 1741. Kilden tyder på at han har kjøpt opp flere mindre tomter og slått dem sammen til en stor eiendom. I 1777 eide sønnen Anders Lauritsen Smith eiendommen, men han bodde selv på torget. I 1787 skjøtet Lorens Ankermann Smith Blidensol til søsteren Johanna Margrete Smith, som hadde eiendommen til 1822. Michael Smith solgte eiendommen ut av Smith-familiens eie i 1825 – til Mikael Svendsen og Ole Seglem. Siden er det mange andre eid huset, og eiendommen er blitt delt opp i mange mindre tomter.

Villa Blidensol
Bygningen Villa Blidensol kan føres tilbake til branntakstprotokollen i 1777, men er ikke omtalt i en tilsvarende branntakstprotokoll fra 1767. Noen mener at deler av huset er vesentlig eldre, men vi vet ikke om bygningsdelene har blitt flyttet hit eller bygd der opprinnelig.

Villaen er hvitmalt med vinduer i empire-stil, det vil si trolig fra perioden 1805-1820. Mye av interiøret er uendret siden vinduene ble skiftet. Byantikvaren har fredet villaen. Før den ble fredet, var det lenge snakk om å rive villaen.

Gata Blidensolstredet har navnet fra eiendommen.

Referanser 
 Hans Eyvind Næss: Miljøbevaring i Stavanger, Dreyer forlag, 1975, side 168-169
 Arne Kvitrud: Huseiere i Stavanger 1701-1807 – http://www.kvitrud.no/Huseiere.htm. Utgave 2009.
 Reidar Frafjord: Blidensol – http://www.byhistoriskforening.org/nor/byhistorisk_skilting/20_blidensol. Utgave 2007.

Noter 

Byggverk i Stavanger
Special Force

Special Force er et førstepersonsskytespill, utgitt av den libanesiske organisation Hizbollah, programmert ved hjelp av Genesis3D-prosessoren. Spillet har vært mye omtalt, da det sees på som en del av en ny mediekrig.

Referanser 

Førstepersonsskytespill
Videospill utviklet i Libanon
Levermyr Stadion

J.J. Ugland Stadion – Levermyr er et fotball- og friidrettsbaneanlegg i Grimstad, innviet i 1983 under navnet «Levermyr Stadion» Dog hadde banen blitt brukt til fotball i mange år før 1983.

Stadion er hjemmearena for Fotballklubben Jerv og Amazon Grimstad Fotballklubb. Tilskuerrekorden er på ca. 8 000 tilskuere, og stammer fra en B-landskamp i fotball mellom  og  i 1963. Rekorden for Jerv er på ca. 7 000 tilskuere i en cupkamp mot Viking i 1976. Amazon Grimstads rekord er på ca. 5 000 i en oppvisningskamp mot BUL Oslo. I nyere tid er tilskuerrekorden noe over 3 000 fra en cupkamp mellom Jerv og  i 2010.

Tribuneproblemer og navnskifte 
Levermyr Stadion fikk problemer etter at stadion ble anslått som i for dårlig stand av Norges Friidrettsforbund i 2005, og stadionet fikk lisensen sin trukket tilbake. Den 28. november 2007 ble det bestemt at Levermyr Stadion skulle utbygges for å passe til Norges Fotballforbunds krav. Skipsreder Johan Jørgen Ugland lånte kommunen tyve millioner kroner for å oppruste tribuneanlegget slik at det skulle holde kravene fra Norges Fotballforbund. Utbyggingen begynte i 2009, og Ugland sa seg villig til å dekke inntil syv millioner av beløpet over tyve millioner. Den 3. mai 2010, omtrent en måned etter Uglands død, vedtok kommunestyret i Grimstad å omdøpe Levermyr stadion til «J.J. Ugland Stadion – Levermyr», rett før nyåpningen av stadionet samme måned.

Referanser

Eksterne lenker 
  J.J. Ugland Stadion Levermyr hos Nordic Stadiums

Fotballstadioner i Norge
Idrettsanlegg i Agder
Byggverk i Grimstad
Sport i Grimstad
Etableringer i 1954
Jeffrey kullkraftverk

Jeffrey kullkraftverk er et kullkraftverk i Pottawatomie County i delstaten Kansas i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 2160 MW, fordelt på 3 like store blokker / turbiner. Dette er delstatens største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. 

Anlegget ble bygget ut i årene 1978–1983. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull. Totalt CO2-utslipp i 2006 var på 16,24 mill tonn.

Eksterne lenker
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Kansas».
 Kansas and Coal, inkludert utslippstall - Source Watch.

Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Kansas
Pottawatomie County (Kansas)
Paradise kullkraftverk

Paradise kullkraftverk er et kullkraftverk ved Green River i Muhlenberg County, vestlige del av delstaten Kentucky i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1575 MW, fordelt på 3 blokker / turbiner. Dette er delstatens største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Operatør er Tennessee Valley Authority.

Anlegget ble bygget ut i årene 1933–1970. Brenselkilden er kull. Utslippet av CO2 i 2006 var 15,4976 tonn.

Eksterne lenker
 Kentucky and Coal, inkludert utslippstall - Source Watch.
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Kentucky».

Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Kentucky
Muhlenberg County
Kraftverk etablert i 1963
1963 i Kentucky
Kraftverk etablert i 1970
1970 i Kentucky
Kraftverk etablert i 2017
2017 i Kentucky
H. L. Spurlock kullkraftverk

H. L. Spurlock kullkraftverk  er et kullkraftverk i Mason County, delstaten Kentucky i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1279 MW, fordelt på 2 blokker / turbiner. Dette er delstatens femte største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Operatør er East Kentucky Power Coop. 

Anlegget ble bygget ut i årene 1977–1981. Brenselkilden er kull. Utslipp av CO2 i 2006 var 8,105 mill. tonn.

Eksterne lenker
 Kentucky and Coal, inkludert utslippstall - Source Watch.
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Kentucky».

Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Kentucky
Mason County (Kentucky)
Kraftverk etablert i 1981
1981 i USA
1980-årene i Kentucky
Big Sandy kullkraftverk

Må ikke forveksles med Big Sandy gasskraftverk i West Virginia.

 Big Sandy kullkraftverk  er et kullkraftverk i Lawrence County, delstaten Kentucky i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1142 MW. Dette er delstatens sjette største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. Operatør er Kentucky Power Co. 

Anlegget ble bygget ut med ferdigstillelse i 1963. Det opprinnelige anlegget, Big Sandy 1, har en ytelse på 281 MW, men senere utbygginger ferdigstilt i 1969 har lagt til én ny enhet på 861 MW ytelse. Brenselkilden er kull.

Utslippet av CO2 var 6,83 mill. tonn i 2006.

Eksterne lenker
 Kentucky and Coal, inkludert utslippstall - Source Watch.

 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Kentucky».

Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Kentucky
Lawrence County (Kentucky)
Kraftverk etablert i 1963
1963 i USA
1960-årene i Kentucky
Kraftverk etablert i 1969
1969 i USA
E. W. Brown kullkraftverk

E. W. Brown kullkraftverk  er et kullkraftverk i Mercer County, delstaten Kentucky i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 739 MW. Brenselkilden er kull. Operatæørselskapet er eid av E.ON.

Utslippet av CO2 i 2006 var på i alt 3,9789 mill tonn.

Se også
Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Kentucky and Coal, inkludert utslippstall - Source Watch.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Kentucky
Mercer County (Kentucky)
East Bend kullkraftverk

East Bend kullkraftverk er et kullkraftverk i Boone County i delstaten Kentucky i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 648 MW, fordelt på 1 blokk / turbin. Operatør er Duke Energy Kentucky Co.

Anlegget ble bygget ut i årene 1975–1981. Brenselkilden er bitumenøst kull.

Referanser

Eksterne lenker
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Kentucky».
 Coal-fired power plants – Duke Energy. Besøkt 3. juli 2010.

Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Kentucky
Boone County (Kentucky)
Kraftverk etablert i 1981
1980-årene i Kentucky
1981 i USA
Elmer Smith kullkraftverk

Elmer Smith kullkraftverk er et kullkraftverk ved Owensboro i Daviess County, delstaten Kentucky i det sentrale USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 416 MW, fordelt på 2 blokker / turbiner. Operatør er Owensboro by.

Anlegget ble bygget ut i årene 1964–1974. Brenselkilden er bitumenøst kull og bildekk.

Eksterne lenker
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Kentucky».

Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Kentucky
Daviess County (Kentucky)
Kraftverk etablert i 1974
1974 i USA
1970-årene i Kentucky
MF «Fykan»

MF «Fykan», tidligere «Sundlink 2», var et arbeidsskip bygd av Tangen Verft i Kragerø for firmaet Great Belt Contractors i 1993 som ble brukt under byggingen av Storebæltsbroen frem til 1996 og deretter til byggingen av Øresundbroen frem til 2000.

Skipet ble kjøpt av Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab i 2000 og ble omdøpt «Fykan» den 31. mars samme år. Frem til 2001 gjennomgikk hun en ombygging til bruk som bilferge ved Western Shiprepair Yard i Klaipeda i Litauen. To tilsvarende skip ble også ombygd, og fikk navnene «Ørnes» og «Gildeskål».

I 2001 ble «Fykan» satt inn i fergesambandet Rødøybassenget mellom Jektvik, Rødøyene og Kilboghamn hvor hun fortsatt, per januar 2013, trafikkerer for Torghatten Nord i månedene mars–oktober. I vintermånedene trafikkeres sambandet av «Helgøy».

Sambandshistorikk
 2001- > : Jektvik-Rødøy-Gjerøy-Selsøyvik-Storselsøy-Nordnesøy-Kilboghamn (Rødøybassenget)

Kilder
 Den tyske hjemmesiden Fjordfähren in Norwegen - Fykan 
 Søk i skipsregistrene

Eksterne lenker 
 
 
  Hjemmesiden til Torghatten Nord

Norske ferger
Sjøfart i Nordland
Skip fra 1993
Torghatten Nord-ferger
OVDS-skip
Skip bygget i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Salem Harbor kraftverk

Salem Harbor kraftverk er et varmekraftverk ved byen Salem i Essex County, delstaten Massachusetts i USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 806 MW, fordelt på 4 turbiner. Dette er delstatens sjette største termiske kraftverk målt etter installert produksjonseffekt. 

Anlegget ble påbegynt omkring 1950 og stod ferdig i 1958. Brenselkilden er kull, og tungolje. Kraftverket opereres av Dominion Energy Inc.

I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 2 558 millioner tonn CO2.

Se også
Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Industcards – Coal-Fired Plants in the Northeast USA.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
 Beskrivelse av anlegget - SourceWatch. Besøkt 4. juli 2010.

Kullkraftverk i USA
Varmekraftverk i USA
Oljekraftverk i USA
Kraftverk i Massachusetts
Essex County (Massachusetts)
Vitenskapsåret 1917

Vitenskapsåret 1917 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1917.

Hendelser
19. oktober – Kungliga Tekniska högskolan innvies i sine nye lokaler ved Valhallavägen.
Sveriges kemiska industrikontor etableres. Se Otto Cyrén og Alf. Larson.

Arkeologi
 Eggjasteinen ble oppdaget i Sogndal.

Astronomi
1. november – Verdens til da største teleskop innvies ved Mount Wilson observatoriet

Biologi
19. september – Félix d'Hérelle offentliggjør oppdagelsen av en bakterie som forårsaker dysenteri

Fysikk
Albert Einstein publiserer artikkelen Strahlungs-Emission und -Absorption nach der Quantentheorie som beskriver stimulert emisjon, et fenomen som er grunnleggende for lasere

Prisvinnere
Clarkemedaljen: Edgeworth David, walisisk-australsk geolog.
Copleymedaljen: Emil Roux, fransk lege, bakteriolog.
Davymedaljen: Albin Haller, fransk kjemiker.
De Morgan-medaljen: William Henry Young.
Nobelpriser:
Fysikk: Charles Glover Barkla, britisk fysiker.
Kjemi: Ingen pris ble utdelt.
Fysiologi/Medisin: Ingen pris ble utdelt.
Wollastonmedaljen: Alfred Lacroix, fransk geolog og mineralog.

Fødsler
 25. januar – Ilya Prigogine, belgisk kjemiker og fysiker, Nobelprisen i kjemi i 1977 (død 2003).
 14. februar – Herbert A. Hauptman, amerikansk kjemiker, Nobelprisen i kjemi i 1985.
 1. juli – Humphry Osmond, engelsk psykiater (død 2004)

Dødsfall
 8. mars – Ferdinand von Zeppelin, tysk militær, oppfinner av Zeppelinen (født 1838)
 9. mars – Octavius Pickard-Cambridge, britisk naturforsker og zoolog (født 1828)
 31. mars – Emil Adolf von Behring, tysk bakteriolog, Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1901 (født 1854)
 19. mai – Jørgen Brunchorst, norsk botaniker, museumsmann, politiker og diplomat (født 1862)
 27. juli – Emil Theodor Kocher, Nobelprisen i fysiologi eller medisin 1909 (født 1841)
 3. august – Ferdinand Georg Frobenius, tysk matematiker (født 1849)