alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Rolf Bækkelund

Rolf Bækkelund (født 30. mai 1925 i Oslo) er en norsk dirigent og fiolinist, bror av pianisten Kjell Bækkelund.

Han var klassekamerat med skulptøren Knut Steen.
Med sin bror turnerte han som meget ung, og opptrådte solo på Theatercafeen såvel som i duett på Olympen (restaurant) og Nationaltheatret, blant annet for Kong Haakon og hans kone. 
Han studerte i hjembyen under Alf Haug, Øivin Fjeldstad og  Ernst Glaser hvorpå han reiste til Praha (1948) og Det statlige
musikkonservatorium og Akademiet for musikkunst der nede,
og også stiftet familie.  Han returnerte
som leder for musikketaten i Molde og leder av det prisbelønte Molde Janitsjar (1957–61) dernest i Gjøvik (1962–) der han revitaliserte Gjøvik byorkester, frembrakte
en musikkskole (1972), lokal kammermusikk-forening og kommunal kvartett, en sinfonietta (1990). 
Nasjonalt sett var han lærer i orkesterledelse ved Østlandets musikkonservatorium og Norges musikkhøgskole og mye brukt
som hoveddirigent i Norden, Tyskland og Tsjekkoslovakia.

Premier 
 Gjøvik bys kulturpris 1979
 den 5. Lindemanprisen 1982
 Caspar-prisen 1986, delt ut av Gjøvik salgs- og reklameforening.
 Norsk Musikerforbunds hedersmedalje
 Rotary Internationals Paul Harris Fellow utmerkelse
 Kongens fortjenstmedalje i gull 1994

Referanser 

Norske fiolinister
Norske dirigenter
Kongens fortjenstmedalje i gull
Paul Harris Fellow
Personer fra Gjøvik kommune
Personer fra Oslo
Stor kongledvergmåler

Stor kongledvergmåler (Eupithecia abietaria) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er funnet nord til Nordland i Norge.

Utseende 
En liten til middelsstor (vingespenn 20 – 23 mm), slank, gråbrun måler. Den er en av de største av dvergmålerne (Eupithecia spp.) og er også mer kontrastrikt tegnet enn de fleste andre artene i denne slekten. Forvingen er lyst brun, ved roten vanligvis med et halvsirkelformet, perlekjede-aktig brunt tverrbånd. Litt innenfor midten av vingen er det en ganske stor, oval til rund, svart flekk. Midt i vingen er det et jevnbredt, kurvet, svartkantet tverrbånd, selve båndet er vanligvis litt blekere enn resten av vingen. Dette båndet er kantet med doble, hvite striper både på inner- og yttersiden, og fortsetter på bakvingen. Vingens ytre del er lysbrun med en hvit siksak-tverrstripe. Bakvingen er farget omtrent som forvingen.

Levevis 
Denne arten lever i barskog. Larven utvikler seg i umodne (grønne) kongler av gran, edelgran og furu. Den oppholder seg inne i konglen, men røper seg ved silketråder på overflaten og ved at ekskrementer (frass) drysser ut. De voksne målerne flyr i juni – juli.

Utbredelse 
Arten finnes i Europa og i Sibir. I Norge er den funnet nord til det sørlige Nordland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Eupithecia abietaria
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av kongle med larveangrep, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1781
Dyr formelt beskrevet av Johann August Ephraim Goeze
Svein Simonsen

Svein Simonsen (født 11. januar 1936 i Tromsø) er en norsk medisiner. Han er tidligere seksjonsoverlege ved Hjertemedisinsk avdeling ved Rikshospitalet. 

Simonsen avla i 1960 medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Bergen. I 1978 tok han den medisinske doktorgrad ved Universitetet i Oslo. Etter endt utdannelse arbeidet Simonsen fram til 1970 som lege ved ulike fylkeskommunale sykehus. Han begynte i 1970 ved Rikshospitalet i Oslo, der han begynte å spesialisere seg i hjertemedisin. I resten av sitt virke som lege har Simonsen viet seg til hjertesykdommer. Han har vært en ledende skikkelse innen hjertetransplantasjoner i Norge. Simonsen utførte, sammen med Tor Frøysaker, Odd Geiran og Harald Lindberg, i 1983 den første hjertetransplantasjonen i Norden.
 
Simonsen ble i 2006 av kongen utnevnt til utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats innen kardiologi.

Referanser

Eksterne lenker 
 Marit Skatvedt: Svein Simonsen legen med det store hjertet, Organet, nr. 1, 2006, s. 4-5.

Norske leger
St. Olavs Orden
Personer fra Tromsø kommune
Fødsler i 1936
Beattie Ramsay

William Beattie Ramsay (født 12. desember 1895, død 30. september 1952) var en canadisk ishockeyspiller som deltok under vinter-OL 1924 i Chamonix.

Ramsay ble olympisk- og verdensmester i ishockey under vinter-OL 1924 i Chamonix. Han spilte på Toronto Granites som representerte Canada under OL-turneringen. Det canadiske laget vant turneringen overlegent, de vant alle fem kampene. De vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 85-0; Tsjekkoslovakia 30-0, Sverige 22-0 og Sveits 33-0. I semifinalen beseiret de Storbritannia med 19-2 og i finalen USA med 6-1. OL-turneringen i ishockey var også verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Canadas OL-lag (Torono Granites) var Collett, Cyril Slater, Harry Watson, Harold McMunn, Dunc Munro, Ernie Collett, Jack Cameron, Reginald Smith og Albert McCaffery.

OL-medaljer 
 1924  Chamonix -  Gull  i ishockey (Canada)

VM-medaljer 
 1924  Chamonix -  Gull  i ishockey (Canada)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Canadiske ishockeyspillere
Olympiske mestere for Canada
Medaljevinnere under Vinter-OL 1924
Deltakere for Canada under Vinter-OL 1924
Ishockeyspillere under Vinter-OL 1924
Personer fra Saskatchewan
Olympiske medaljevinnere i ishockey
Ctenodactylinae

Ctenodactylinae er en underfamilie av løpebiller. Gruppen lever i Sør- og Mellom-Amerika.

Utseende 
Små til middelsstore (5-10 millimeter), spinkle, oftest rødlige eller brunlige løpebiller. Hodet er temmelig stort og mer eller mindre femkantet, med store kjever (mandibler). Pronotum er vanligvis smalere enn hodet og bare omtrent halvparten så bredt som dekkvingene, gjerne mer eller mindre hjerteformet til ovalt. Dekkvingene har markerte lengdefurer.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Ctenodactylinae Castelnau, 1834
 Slekten Alachnothorax Liebke, 1929
 Slekten  Amblycoleus Chaudoir, 1872
 Slekten  Antipionycha Liebke, 1928
 Slekten  Asakalaphium Liebke, 1938
 Slekten  Ctenodactyla Dejean, 1825
 Slekten  Dinopelma Bates, 1889
 Slekten  Hexagonia Kirby, 1825
 Slekten  Leptotrachelon Liebke, 1928
 Slekten  Leptotrachelus Latreille, 1829
 Slekten  Oilea Liebke, 1931
 Slekten  Omphreoides Fairmaire, 1896
 Slekten  Parapionycha Liebke, 1929
 Slekten  Pionycha Chaudoir, 1848
 Slekten  Plagiotelum Solier, 1849
 Slekten  Propionycha Liebke, 1928
 Slekten  Pseudometabletus Liebke, 1930
 Slekten  Schidonychus Klug, 1834
 Slekten  Teukrus Liebke, 1931
 Slekten  Wate Liebke, 1929

Eksterne lenker 
 
 Tree of Life - Løpebiller (Carabidae) engelskspråklig
 Database - Carabidae of the World - database, utbredelse, bilder  engelskspråklig
 Ground beetles - Photo catalog of the Central European Carabidae - bilder   engelskspråklig
 Norsk Entomologisk forening

Løpebiller
Halfdan Wilhelmsen

Halfdan Wilhelmsen (født 11. mars 1864 i Tønsberg, død 18. november 1923 i Kristiania) var en norsk skipsreder og visekonsul.

Etter gjennomført handelsgymnas var han ansatt ved megler- og rederkontorer i England, Tyskland og Frankrike. Fra 1887 ble han medeier i sin fars firma, Wilh. Wilhelmsen. Han opparbeidet dette til Nordens største rederi og var blant pionérene i overgangen fra seilskip til dampskip.

Han var britisk og dansk visekonsul i Tønsberg. I 1909 var han med å stifte Norges Rederforbund.

Halfdan Wilhelmsen var Norges delegert blant annet ved fredskonferansen i Paris 1919 og ved statslånsforhandlingene i USA.

Han ble i 1915 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han er også ridder av den danske Dannebrogordenen og den franske Æreslegionen. Halfdan Wilhelmsens allé i Tønsberg er oppkalt etter ham.

Han var sønn av skipsreder Morten Wilhelm Wilhelmsen (Wilh. Wilhelmsen) og hustru Catharina Fredrikke Lorentzen. Han ble i 1891 gift med Ragnhild Oppen fra Larvik. Han døde etter et kort sykeleie i 1923.

Referanser

Kilder 
 Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947, utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Grøndahl & Søns Forlag, Oslo, 1947

Litteratur 

 Sven A. Solberg: Halfdan Wilhelmsen. Mannen og striden etter ham, Andresen & Butenschøn, Oslo, 2001. ISBN 82-7694-097-8
 The history of Wilh. Wilhelmsen

Norske skipsredere
St. Olavs Orden
Personer fra Tønsberg kommune
Dannebrogordenen
Artikler i sjøfart-prosjektet
Ginema thomasi

Ginema thomasi er en bille, den eneste arten i slekten Ginema som har sin egen underfamilien (Gineminae) blant løpebiller. Systematikken følger Carabidae of the World.

Ginema thomasi  er registret fra Bolivia i Sør-Amerika. Svært lite er kjent av den, men kroppsformen kan tyde på at den graver i sand på elvebredder.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Ginema thomasi - Database Carabidae of the World - database, utbredelse, bilder  engelskspråklig
 Ground beetles - Photo catalog of the Central European Carabidae - bilder   engelskspråklig
 Norsk entomologisk forening

Løpebiller

en:Gineminae
Orthogoniinae

Amorphomerini 
 Idiomorphini 
 Orthogoniini 

Orthogoniinae er en underfamilie av løpebiller. Ingen arter er registret fra Norge.

Utseende 
Middelsstore løpebiller med avlangt-oval kropp og forholdsvis korte bein. På farge er de ofte brunlige, men kan være svarte og ha metallisk glans.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Orthogoniinae Schaum, 1857
 Stammen Amorphomerini Sloane, 1923
 Slekten Amorphomerus Sloane, 1923 
 Stammen Idiomorphini Bates, 1891
 Understammen Idiomorphina
 Slekten Idiomorphus Chaudoir, 1846 
 Slekten Rathymus Dejean, 1831
 Slekten Strigia Brulle, 1834 
 Understammen Perochnoristhina
 Slekten Perochnoristhus Basilewsky, 1973
 Stammen Orthogoniini
 Understammen Glyptina G. Horn, 1891
 Slekten Glyptus Brulle, 1835 
 Slekten Neoglyptus Basilewsky, 1953 
 Understammen Orthogoniina
 Slekten Actenoncus Chaudoir, 1871
 Slekten Anoncopeucus Chaudoir, 1871
 Slekten Hexachaetus Chaudoir, 1871
 Slekten Neoorthogonius Tian & Deuve, 2006
 Slekten Nepalorthogonius Habu, 1979
 Slekten Orthogonius Macleay, 1825

Eksterne lenker 
 
 Tree of Life - Løpebiller (Carabidae) engelskspråklig
 Database - Carabidae of the World - database, utbredelse, bilder  engelskspråklig
 Ground beetles - Photo catalog of the Central European Carabidae - bilder  engelskspråklig
 Norsk Entomologisk forening

Løpebiller
Panagaeinae

Bascanini 
 Brachygnathini 
 Panagaeini 
 Peleciini 

Panagaeinae  er en underfamilie av løpebiller. En art er registret fra Norge.

Systematisk inndeling 
Systematikken følger Carabidae of the World.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Panagaeinae  Bonelli, 1810 
 stamme Bascanini  Basilewsky, 1953 
 slekten Bascanus Peringuey, 1896
 stamme Brachygnathini Basilewsky, 1946
 slekten Brachygnathus Perty, 1830
 stamme Panagaeini  Bonelli, 1810 
 slekten Adischissus Fedorenko, 2015
 slekten Calathocosmus Van Emden, 1928
 slekten Cintaroa Kasahara, 1989 
 slekten Coptia Brulle, 1835
 slekten Craspedophorus Hope, 1838 
 slekten Dischissus Bates, 1873
 slekten Epigraphodes Basilewsky, 1967
 slekten Epigraphus Chaudoir, 1869
 slekten Euschizomerus Chaudoir, 1850 
 slekten Geobius Dejean, 1831
 slekten Micrixys LeConte, 1854 
 slekten Microcosmodes Strand, 1936
 slekten Panagaeus Latreille, 1802 
 Panagaeus bipustulatus (Fabricius, 1775) 
 Panagaeus cruxmajor (Linnaeus, 1758) – den eneste norske arten 
 slekten Paregraphus Basilewsky, 1967
 slekten Peronomerus Schaum, 1854
 slekten Psecadius Alluaud, 1911
 slekten Tefflus Leach, 1819
 slekten Tinoderus Chaudoir, 1879 
 slekten Tinognathus Chaudoir, 1879
 slekten Trichisia Motschulsky, 1865
 stamme Peleciini  Chaudoir, 1880 
 slekten Agonica Sloane, 1920
 slekten Pseudagonica Moore, 1960
 delgruppe / slekten Peleciina
 slekten Ardistomopsis Straneo & Bell, 1989
 slekten Disphericus Waterhouse, 1841
 slekten Dyschiridium Chaudoir, 1861
 slekten Eripus Dejean, 1829
 slekten Pelecium Kirby, 1817
 slekten Stricteripus Straneo & Bell, 1989

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Tree of Life - Løpebiller (Carabidae) engelskspråklig
 Database - Carabidae of the World - database, utbredelse, bilder   engelskspråklig
 Ground beetles - Photo catalog of the Central European Carabidae - bilder  engelskspråklig
 Norsk Entomologisk forening
Clifford Grey

Clifford Grey (født 5. januar 1887 i Birmingham død 25. september 1941 i Ipswich) var en britisk filmskuespiller og komponist.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Engelske komponister
Personer fra Birmingham
Civita di Bagnoregio

Civita di Bagnoregio er en by i provinsen Viterbo i sentrale Italia, en frazione i kommunen Bagnoregio, 2 km vest for denne og ligger omtrent 145 km nord for Roma.

Byen ble grunnlagt av etruskerne for over 2400 år siden og befolkningen har siden minsket til kun 15 beboere i løpet av 1900-tallet. På 2000-tallet har byen opplevd å bli en attraksjon for turister, hovedsakelig grunnet den amerikanske reiseskribenten Rick Steves som gjorde byen populær på 1990-tallet og kaller den for sin italienske favorittby i fjellene.

Byen er kjent for sin synbare posisjon på toppen av et platå på en skjør vulkansk tuff med utsyn over elvedalen Tiber, og den er stadig fare for å bli ødelagt da kanter faller av og får bygningene på platået til å smuldre sammen. Per 2004 er det planer for å styrke platået med stålstenger for å hindre ytterligere geologisk ødeleggelse. 

Byen er også beundret for sin arkitektur og hvor noe er flere tusen år gammelt. Civita di Bagnoregio skylder mye av sin uendrede tilstand til sin relativt isolerte posisjon: byen var i stand til motstå det meste av modernisering foruten også ødeleggelser som kom med to verdenskriger på 1900-tallet.

Byen ble plassert på Verdens monumentfond for overvåkingslisten for 2006 over de hundre mest utsatte steder, grunnet truslene fra erosjon og uregulert turisme.

Eksterne lenker 
 Byens nettsted
 Omfattende artikkel med bilder

Byer i Lazio
Provinsen Viterbo
Frazioner i Lazio
Sigve Brekke

Sigve Brekke (født 15. desember 1959) er en norsk bedriftsleder og tidligere politiker (Ap). Fra august 2015 har han vært konsernsjef i Telenor. 

Han var fra 2008 øverste sjef for Telenor i Asia, stasjonert i Bangkok, og fra høsten 2010 var han også administrerende direktør i Telenors indiske selskap Uninor. Brekke startet ved Telenors Singapore-kontor i 1999, og ble administrerende direktør for det majoritetseide thailandske teleselskapet DTAC i 2002.

Han kommer fra Uvdal. Hans far var ordfører i Nore og Uvdal. Sigve Brekke ble kommunestyrerepresentant da han var 18 år gammel. Brekke var på 1980-tallet generalsekretær i Arbeidernes ungdomsfylking (AUF), i Turid Birkelands lederperiode. Han var statssekretær i Forsvarsdepartementet fra 1995 til 1996 og politisk rådgiver fra 1993), og arbeidet ved Forsvarets forskningsinstitutt. Han reiste til Harvard University som forskningsassistent som et ledd i et samarbeid som Fafo hadde med Harvard, og fikk etter en tid plass på et studieprogram.

CV-saken 
I 2015 skrev Kapital at Brekke, mens han i perioden 2004-2014 hadde sjefsjobber for Telenor i Asia, gav offentligheten «inntrykk av at han hadde en bachelorgrad i økonomi og administrasjon fra Høgskolen i Telemark». I 1984-1986 gikk Brekke på det toårige høyskolekandidatstudiet, ikke treårig bachelor, men oppnådde ikke graden høyskolekandidat. Brekke bekreftet at han manglet to vekttall (av 40) for å oppnå graden høyskolekandidat. Brekke har i sin CV oppført en Degree in Agricultural Sciences fra Agricultural College Kongsberg, som Brekke til Kapital sier er en toårig yrkesutdanning innenfor skogfag. Brekke sa til Dagens Næringsliv at han ikke kjente til feilinformasjonen og feilen kun ligger i Telenors presentasjon og årsrapporter, og at det kan ha skjedd feil i oversettelser fra norsk til engelsk. Ifølge Telenor har ikke Brekke gitt gale opplysninger Telenor. Han fikk  kroner i støtte fra Telenor for å ta et ettårig masterstudium i offentlig administrasjon 1997-1998 (på det tidspunktet var han ikke ansatt i Telenor) ved John F. Kennedy School of Government, Harvard University.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske konsernsjefer
AUFs ledelse
Statssekretærer fra Ap
Norske bedriftsledere
Personer tilknyttet Telenor
Personer fra Nore og Uvdal kommune
Five Easy Pieces

Five Easy Pieces er en film fra 1970, skrevet av Carole Eastman (under navnet Adrien Joyce) og regissert av Bob Rafelson. Den forteller historien om Bobby Dupea (spilt av Jack Nicholson), e tidligere pianist fra en overklassefamilie som har brutt over tvers og arbeider på en borerigg i stedet.

Filmen ble nominert til Oscar for beste mannlige hovedrolle (Jack Nicholson), Oscar for beste kvinnelige birolle (Karen Black), Oscar for beste film og Oscar for beste originalmanus.

I 2000 ble det besluttet at Five Easy Pieces ble utvalgt for spesiell arkivering i United States National Film Registry av Library of Congress med begrunnelsen om at filmen var «culturally, historically, or aesthetically significant» («kulturell, historisk eller estetisk viktig»).

Andre filmmakere, som Lars von Trier, Joel and Ethan Coen, Ingmar Bergman og de prisvinnende forfatterne Cormac McCarthy og William Gaddis har uttrykt denne filmens betydning og beundring for den.

Kjent scene 
Filmens mest kjente scene er på en veikro hvor Bobby (Jack Nicholson) prøver å få servitøren (Lorna Thayer) til å gi ham ristet brød til frokosten, noe som ikke står på menyen. På tross av alle appeller til logikk og fornuft, holder hun fast på stedets regler, som ender med at Bobby bestiller «a chicken salad sandwich on wheat toast, no mayonnaise, no butter, no lettuce», og legger til at servitøren kan «hold the chicken … between your knees.»

Da servitøren opprørt ber dem gå, feier Bobby alle glassene på bordet ned på gulvet med en rask bevegelse med armen.

Scenen er en ironisk metafor for den opprørske, frisinnede ungdomskulturen på slutten av 1960-tallet og tidlig 1970-tall, noe som er et sentralt tema i filmen.

Trivia 
Filmen inneholder fem klassiske pianostykker:
 Frédéric Chopin – Fantasi i F-moll op. 49, spilt av Dupea bak på en lastebil.
 Johann Sebastian Bach – Kromatisk fantasi og fuge, spilt av Dupeas søster, Partita, i et opptaksstudio.
 Wolfgang Amadeus Mozart – Pianokonsert nr 9 i Ess-dur K.271, spilt av Dupeas bror Carl and Catherine da Bobby kom til øya.
 Chopin – Prelude Opus 28 i E-moll nr 4, spilt av Dupea for Catherine.
 Mozart – Fantasi nr 3 i D-moll K.397

Eksterne lenker 
 

 Roger Ebert om Five Easy Pieces
 Bright Lights Film Journal essay
 Intervju med manusforfatter Carol Eastman i Time magazine 
 Omtale i Criterion Laserdisc
 Den kjente scenen fra veikroen

Filmer fra 1970
Dramafilmer fra USA
Engelskspråklige filmer
Ørnulf Gulbransen

Ørnulf Gulbransen (født 19. desember 1916, død 20. februar 2004) var en norsk fløytist og pedagog, kjent som en av landets ledende etter den andre verdenskrig.

Han debuterte 1938 etter å ha gått i lære hos Hans Stenseth, Aksel Andersen og Per Wang.  Det fulgte en tid med ansettelse i Øivind Berghs Bristolorkester hvor han spilte fløyte til middagskonserten og altsaxofon når orkestret spilte til dans. Han spilte også i ensemblet ved Nationaltheatret, samtidig med
at han var lærer ved Barratt Due musikkinstitutt. 

Gulbransen ble ansatt ved Musikkonservatoriet i Oslo i 1941, og hadde to studieopphold hos den franske Marcel Moyse i Paris (1946) og i Vermont (1955), hvilket brakte ham til universitetet derover som professor (1959) og endatil solistarbeide ved plateinnspillinger fra Music of Marlboro-festivalen (1964), under direksjon av Pablo Casals som senere fikk Gulbransen med på en rekke turer blant annet til Midtøsten. Han ble i 1973 den første professor i fløytespill ved Norges musikkhøgskole der han virket inntil 1984.

Ellers hadde han gjesteengasjement ved  Ingesund musikkhøgskole i Arvika og konservatoriet i København, og var instruktør for Canadian Youth Orchestra (1974–91). Videre ledet han Den Norske Blåsekvintett (1955–72) og var fast tilsatt i Oslo Filharmoniske Orkester (1941–70) som fløytist, fra 1956 som solofløytist og fra 1958 medlem av det nyopprettede Filharmoniens kammerorkester som ble ledet av konsertmester Ernst Glaser. Blant Gulbransens elever rager Alf Andersen (1928-1962), Per Øien, Torkil Bye og Tom Ottar Andreassen høyt.

Premier 
 Musikkritikerprisen 1956
 den 6. Lindemanprisen 1984 på kroner 30 000
 Oslo bys kunstnerpris 2002

Referanser 

Norske fløytister
Norske musikkprofessorer
Pedagoger ved Barratt Due musikkinstitutt
Fødsler i 1916
Dødsfall i 2004
Chaim Potok

Chaim Potok (født 17. februar 1929 i USA, død av kreft 23. juli 2002) var en amerikansk roman-forfatter og rabbiner. De fleste bøkene hans tar utgangspunkt i det askenasisk-ortodokse miljøet i New York.

I Norge er Chaim Potok mes kjent for romanen My Name is Asher Lev som kom ut på engelsk i 1972. På norsk ble den gitt ut av Aschehoug forlag i 1973 under navnet Mitt navn er Asher Lev.

Referanser 

Forfattere fra USA
Personer fra New York City
Den siste mohikaner

Den siste mohikaner (engelsk originaltittel: The Last of the Mohicans) er en roman som er skrevet av den amerikanske forfatteren James Fenimore Cooper og ble utgitt første gang i 1826 på engelsk.

Romanen ble raskt en av de mest populære engelskspråklige bøkene på den tiden, og den bidro sterkt til at Cooper ble en av USAs første verdensberømte forfattere. Anmelderne kritiserte boken tidlig for dens narrative feil, og i ettertid har bokens lengde og meget formelle språk gjort at den har fått mindre appell for alminnelige lesere. Den siste mohikaner regnes likevel i nyere tid for å være en viktig del av USAs litterære arv. Boken er andre del av en trilogien Lærstrømpe. Historien foregår i 1757, midt under den franske og indianske krig, da Frankrike og Storbritannia kjempet om kontrollen over Nord-Amerika. De europeiske makter inngikk ulike allianser med de innfødte, ofte med tragiske konsekvenser for de involverte parter. Mohikanerne tilhørte algonkin-nasjonen, som var alliert med franskmennene.

Filmatiseringer (utvalg) 
 Den siste mohikaner, (1936) amerikansk film med Randolph Scott og Bruce Cabot.
 Den siste mohikaner, (1971) brittisk miniserie med Kenneth Ives og Philip Madoc.
 Den siste mohikaner, (1992) amerikansk film med Daniel Day-Lewis i hovedrollen.

Se også
 Tilfangetakelsen og redningen av Jemima Boone

Romaner fra USA
Bøker fra 1826
Midt-Tromshallen

Midt-Tromshallen er en innendørs fotballhall i Lenvik kommune i Troms. Hallen ble åpnet 1. februar 1997, og den ligger cirka seks kilometer fra Finnsnes sentrum, like ved Senja videregående skole i Finnfjordbotn. Hallen benyttes blant annet til sportsaktiviteter og arrangementer.

Eksterne lenker
http://midttromshallen.no

Idrettshaller i Norge
Idrettsanlegg i Troms og Finnmark‎
Byggverk i Senja
Sport i Senja