alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Airamero

Airamero var en norsk jazzgruppe, bestående av Johannes Eick på kontrabass, Per Oddvar Johansen på trommer, Trygve Seim  på saksofon og Christian Wallumrød på piano.  De deltok blant annet på Kongsberg Jazzfestival (1991 og 1992), turne i Skandinavia og Tyskland i 1994.

Airamero ga ut platen Airamero, med komposisjoner av Seim og Wallumrød, på Odin Records (1993).

Eksterne lenker
 Airamero i et sjeldent opptak fra 1991, de fremfører «Nambeil» av Trygve Seim, en hyllest til den amerikanske saksofonisten Dave Liebman (født 1948) baklengs.

Norske jazzgrupper
Vingtor Luftveier

Vingtor Luftveier var et norsk flyselskap, aktivt i årene 1946 - 1947.

Selskapet ble dannet våren 1946 av en gruppe menn som hadde tjenestegjort i det norske Luftforsvaret under krigen. Selskapet etablerte seg på flyplassen på Torp som var blitt bygget i okkupasjonstiden (senere Sandefjord lufthavn, Torp. En av stifterne hadde tjenestegjort i den norske 333 skvadron i Storbritannia under krigen, hvor skvadronens første Catalinafly fikk navnet «Vingtor», noe som kan forklare navnvalget på det nye selskapet.

Etter krigen var det et stort antall allierte fly fra andre verdenskrig lagt ut for salg til en forholdsvis rimelig pris. Dette fristet en del til å starte egen flyvirksomhet.

Selskapet fikk en kort levetid og søkte forgjeves om konsesjon på å fly regulære ruter i Norge, noe det ikke fikk.

I løpet av selskapets korte levetid opererte det disse flytyper:

2 Consolidated PBY Catalina Mk.IVb. Reg. LN-OAR og LN-OAP
5 Beechcraft UC-43 Traveller (?)

Selskapet hadde forhandlet om kjøp av 
2 Handley Page Halifax C Mk.8 
Disse to var reservert plass for i Norges luftfartøyregister som LN-OAS og OAT,  men flyene kom ikke til Norge før selskapet gikk konkurs. 

Selskapet gjennomførte noen passasjerflyvninger til Nord-Norge med Catalinaflyene. Men etter et havari med den ene Catalina, LN-OAR i Svolvær 5. august 1947, fikk selskapet midlertidig inndratt sin driftstillatelse, og gikk senere konkurs. Ingen menneskeliv gikk tapt, flyet ble senere hevet fra ca. 190 metes dyp, men ble kondemnert.

Den gjenværende Catalina, LN-OAP, ble solgt til Luftforsvaret hvor den ble brukt frem til den havarerte  den 28. mars 1954 i forbindelse med postflyvning til Bjørnøya.

Referanser

Eksterne lenker
Vingtor på Aviation Safety Networks

Tidligere norske flyselskaper
Flyselskaper etablert i 1946
Flyselskaper nedlagt i 1947
Tour de Ski

Tour de Ski er langrennsløpernes motstykke til syklistenes Tour de France og skihoppernes hoppuke. Tour de Ski er blitt arrangert årlig siden oppstarten i 2006/07-sesongen. Det arrangeres seks til ni renn i løpet av cirka ti dager rundt årsskiftet, og felles for alle sesongene er at siste etappe avsluttes opp slalåmbakken i Val di Fiemme. Tour de Ski inngår i verdenscupen i langrenn.

Historie

Tour de Ski ble første gang arrangert ved årsskiftet 2006/07 med tyske Tobias Angerer og finske Virpi Kuitunen som vinnere. Det virket som om det i mange år lå en slags forbannelse over norske utøvere i Tour de Ski, da de aldri vant denne konkurransen. «Forbannelsen» ble omsider brutt i 2013/14, da norske utøvere tok seieren både i dame- og herreklassen. 

1: Opprinnelig åtte, men to etapper måtte avlyses på grunn av snømangel i Nové Město.
2: Opprinnelig sju, men en etappe måtte avlyses på grunn av dårlig vær.

Poeng i verdenscupen
Løperne som vinner Tour de Ski sammenlagt, får med seg 400 poeng inn i verdenscupen, mot 100 fra et normalt renn. De på nummer 30 til 40 får 10 poeng. De som ender 41 og lenger ut, får fem poeng. En løper må gå alle rennene for å få tellende resultat sammenlagt. Fra 2007/08-utgaven får i tillegg vinneren av enkeltrenn 50 verdenscuppoeng, forutsatt at hele touren gjennomføres. Her er det de 15 første som får poeng.

Premiepenger
Totalt deler arrangørene ut drøyt fem millioner norske kroner i premiepenger. Sammenlagtvinnerne får med seg drøyt 750 000 kroner hver, mens vinneren av den innlagte sprintcupen, får drøyt 50 000 norske kroner. I tillegg er det 25 000 kroner for hver seier i enkeltrennene.

Resultatlister

Kvinner

Menn

Noter

Etappeseiere 
Oppdatert per Tour de Ski 2021/22

«Monsterbakken»

Siste etappe avsluttes opp slalåmbakken i Cavalese. Den ligger i fjellet Alpe Cermis, 2250 moh., og er den bratteste motbakken som noen gang er tatt med i verdenscupen i langrenn. Etappen går i fristil. Hele etappen er ti kilometer lang, mens selve bakken er 3,6 kilometer. Utøverne klatrer 420 meter i høyde, med gjennomsnittlig stigning på 11,6 prosent og en maksimal helling på 28 prosent. 

I slalåmbakken blir det plassert porter, som utøverne følger opp gjennom bakken. Disse går i svinger, så utøverne går ikke korteste vei til toppen. Etappen ble de 13 første tourene avholdt med jaktstart med startintervall etter sammenlagtstillingen etter foregående etapper. Dersom dette førte til for store tidsmessige avstander kunne juryen velge å bruke en «bølgestart».

I det første året av Tour De Ski (2006/2007) vurderte flere utøvere, blant annet en rekke norske, å legge feller på skiene når de kom inn i bakken. Dette satte FIS en stopper for på kvelden før etappen.

I de 13 første utgavene av Tour de Ski ble etappen avviklet med jaktstart slik at første person i mål også var vinner av touren sammenlagt. I 2019 ble det innført fellesstart på denne etappen.

Etappevinnere

Referanser

Eksterne lenker
Jazzlinja

Jazzlinja ble etablert i 1979 ved Trøndelag musikkonservatorium, det som i dag er Institutt for musikk ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Jazzlinja tilbyr utdanning innen utøvende jazz, og besto ved starten av lærere Trondheims musikkmiljø, Bjørn Alterhaug, Jan Tro og Terje Bjørklund. Sistnevnte hadde i en rekke år undervist i improvisasjon ved konservatoriet, og fikk med støtte fra daværende kirke- og undervisningsminister Kjølv Egeland og hans statssekretær Halvdan Skard, den nødvendige hjelp til starten av det som da var landets første jazzutdanning.

Jazzlinja har samarbeidet nært med det veletablerte Bodega Band, og siden 1999, Trondheim Jazzorkester som i en årrekke har vært studentenes utøvende band, og som i 2006 deltok på den internasjonale festivalen for jazz-utdanning i New York. Den lokale Trondheim Jazzfestival er også en viktig samarbeidspartner.  En jubileumskonsert ble avholdt ved 25-årsjubileet.

En rekke av landets yngre jazzutøvere har sin utdannelse herfra.
Fast ansatte i 2008 var
Erling Aksdal,
Gunnar Andreas Berg,
John Pål Inderberg, 
Ernst-Wiggo Sandbakk, og
Carl Haakon Waadeland.

Eksterne lenker
 jazzlinja.no

Norsk jazz
Det humanistiske fakultet (NTNU)
Etableringer i 1979
Tamara Press

Tamara Natanivna Press (ukrainsk Тамара Натанівна Пресс; født 10. mai 1937 i Kharkov i Den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen, død 26. april 2021 i Moskva i Russland) var en ukrainsk kulestøter og diskoskaster. Hun representerte Sovjetunionen. Sammen med sin yngre søster Irina Press, som også var friidrettsutøver, vant hun nesten alt som var å vinne.

Under OL 1960 i Roma vant Press gull i kulestøt og sølv i diskos. Fire år senere, under OL 1964 i Tokyo, vant hun gull i begge øvelsene. Hun satte seks verdensrekorder i kulestøt og diskos.

Hun hadde også suksess i europamesterskapene. Under EM 1958 i Stockholm vant hun bronse i kulestøt, og under EM 1962 i Beograd ble hun europamester i både kulestøt og diskos.

Spørsmål om kjønn 
Det ble sagt om begge søstrene at kjønnet deres ikke kunne bestemmes. Enkelte mente at de var hermafroditter, andre mente at de hadde tatt injeksjoner med mannlige kjønnshormoner. Etter at kjønnstesting av alle utøvere ble obligatorisk i 1968 (denne testen ble opphevet i 2000), forsvant begge søstrene fra konkurranseidrett. Vestlige medier tolket dette som en tilståelse, mens russiske aviser konsekvent har benektet påstandene.

OL-medaljer 
 1960  Roma -  Gull i friidrett, kulestøt damer  Sovjetunionen
 1964  Tokyo -  Gull i friidrett, kulestøt damer  Sovjetunionen
 1964  Tokyo -  Gull i friidrett, diskos damer  Sovjetunionen
 1960  Roma -  Sølv i friidrett, diskos damer  Sovjetunionen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sovjetiske kulestøtere
Sovjetiske diskoskastere
Ukrainske kulestøtere
Ukrainske diskoskastere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1960
Deltakere for Sovjetunionen under Sommer-OL 1960
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1960
Medaljevinnere under Sommer-OL 1964
Deltakere for Sovjetunionen under Sommer-OL 1964
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1964
Olympiske mestere for Sovjetunionen
Europamestere i friidrett
Personer fra Kharkiv
Deltakere for Sovjetunionen under EM i friidrett 1958
Verdensrekordsettere i friidrett
Nei Til Narkotika

Nei Til Narkotika (NTN) er en uavhengig partipolitisk organisasjon som arbeider mot ulovlige rusmidler. Organisasjonen utgir avisen Nei Til Narkotika to ganger årlig. Nei Til Narkotika ble stiftet av Gjermund Aadland i 1994. Hovedoppgaver er kursvirksomhet på skoleverket, utgivelse av undervisningsmateriell og delta i den politiske debatten innen ruspolitikk.

Norske avholdsorganisasjoner
Sprøytvarsleren

Sprøytvarsleren er et nettsted der kjemiprofessor Martin Ystenes presenterer og korrigerer det han mener er vitenskapelige feil og annet tull i media. Nettstedet ble opprettet i juni 1996 og var i første omgang aktivt fram til sommeren 2001. I 2006 gjenoppstod sprøytvarsleren for en kort periode i magasinet Memo, inntil dette ble nedlagt. Martin Ystenes har publisert også disse artiklene på nett, og de kan leses der og i papirutgaven av Memo. I desember 2007 gjenoppstod Sprøytvarsleren for andre gang, denne gangen som blogg på VGs nettdomene.

Mange av sakene Ystenes tar opp er ting han får tips om fra lesere av nettstedet. En god del av kommentarene hans er humoristiske.

Martin Ystenes skrev også en bok basert på noen av sakene på nettstedet:Sprøytvarsel, Universitetsforlaget, 1998, ISBN 82-00-42442-1

Artiklene på nettsidene til Sprøytvarsleren er ikke oppdatert siden oktober 2011.

Eksterne lenker 
 Sprøytvarsleren
 Sprøytvarsleren, arkiv 1996-2001
 Sprøtvarsleren i Memo

Norske nettsteder
Etableringer i 1996
Jim Lanier

Jim Lanier (født 28. oktober 1940 i Washington, D.C. i USA) er en amerikansk hundekjører fra Chugiak i Alaska.

Lanier vokste opp i Fargo i Nord-Dakota, før han flyttet til Alaska i 1967. Han startet med hundekjøring i 1977, men hadde ikke deltatt i noen konkurranseløp før han deltok i Iditarod 1979. Totalt har han deltatt 10 ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering er nummer 18 i 2004.

Lanier er gift med den russiske hundekjøreren Anna Bondarenko, og i tillegg til hundekjøring jobber han som patolog.

Plasseringer i Iditarod

Eksterne lenker 
 
 
 Biografiside fra Cabela

Hundekjørere fra USA
Personer fra Washington, D.C.
Personer fra Fargo
Fødsler i 1940
Sasha Cohen

Alexandra Pauline «Sasha» Cohen (født 26. oktober 1984) er en amerikansk kunstløper. Hun tok sølv under OL 2006 i Torino, har tre medaljer fra VM i kunstløp (sølv i 2004 og 2005, bronse i 2006), vant Grand Prix -finalen 2002-03 og ble amerikansk mester i 2006.

OL-medaljer 
 2006  Torino -  Sølv i kunstløp, kvinner singel  USA

VM-medaljer 
 VM 2005  Moskva -  Sølv i kunstløp, kvinner singel
 VM 2004  Dortmund -  Sølv i kunstløp, kvinner singel
 VM 2006  Calgary -  Bronse i kunstløp, kvinner singel

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Sasha Cohen -Profil på web.IceNetwork.com
 
 

Kunstløpere fra USA
Olympiske sølvmedaljevinnere for USA
Deltakere for USA under Vinter-OL 2002
Kunstløpere under Vinter-OL 2002
Medaljevinnere under Vinter-OL 2006
Deltakere for USA under Vinter-OL 2006
Kunstløpere under Vinter-OL 2006
Personer fra USA av ukrainsk opphav
Personer fra Los Angeles
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1984
Olympiske medaljevinnere i kunstløp
Vestfold Rundt

Vestfold Rundt er et tradisjonsrikt sykkelritt som arrangeres i Vestfold.

Rittet har start og mål i Horten sentrum. Løypa er 165 km lang og går stort sett rundt hele Vestfold, fra starten i Horten, via Holmestrand, Hvittingfoss, Larvik, Sandefjord og Tønsberg, til den  ender i mål i Horten.

Vestfold Rundt ble arrangert for første gang i 1973, og rittet kjøres alltid siste søndag i mai.

Vestfold Rundt er et landeveisritt og løypa går på trafikkerte veier. De første 10 milene fra Horten til Larvik er det er stort sett bare landevei. Derifra og inn til mål skifter det hele tiden mellom landevei og bysentra. På grunn av at starten går på en søndag formiddag oppleves likevel ikke trafikken som sjenerende. Løypa er småkupert og relativt lett, uten de lange og bratte klatringene som man finner i f.eks. Birkebeinerrittet, Styrkeprøven eller Jotunheimen Rundt. Den tøffeste bakken  er ca. 3 km lang og kommer tidlig i rittet, opp fra Holmestrand. De fleste opplever likevel de siste 6 milene, med sitt småkuperte terreng og mange byområder, fra Larvik og inn til mål som den tyngste biten.

Vestfold Rundt arrangeres av Horten og Omegns Cykleklubb.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Vestfold Rundt på sykkelritt.com
 Vestfold Rundt på Merida rittranking
 Rittets hjemmeside

Sykkelritt i Norge
Sportsarrangementer i Vestfold
Repeterende arrangementer etablert i 1973
Jacques Offenbach

Jacques Offenbach, egentlig Jacob Eberst, (født 20. juni 1819 i Köln, død 5. oktober 1880 i Paris) var en tyskfødt fransk komponist. Han bodde som komponist i Paris, og fikk etter hvert suksess som komponist av operetter, blant annet Orfeus i underverdenen. Offenbachs hovedverk er operaen Hoffmanns eventyr, som han ikke rakk å gjøre ferdig før sin død.

Liv og virke

Bakgrunn 
Jacques Offenbach var annen sønn av ti barn av en kantor i Kölns synagoge, Isaac Juda Offenbach født Eberst (1779–1850) og hans hustru Marianne, født Rindskopf (c. 1783–1840).

Han spilte tidlig cello i familietrioen, som opptrådte på caféer. I 1833 tok faren ham til Paris, der han begynte på studier på Musikkonservatoriet som pågikk frem til 1837.

Karriere 
Da fikk han ansettelse som cellist ved Opéra-Comique, og etter noen år som fri musiker ble han kapellmester ved Théàtre Français 1849-1855. 

Han startet i 1855 et eget teater, Bouffes-Parisiens, som han ledet frem til 1866. Deretter virket han hovedsakelig som komponist. Etter å ha skrevet et antall enaktere, kom gjennombruddet med Orfeus i underverdenen (1858). Han var dermed etablert som Paris' kvikkeste musiker og hans premierer var store begivenheter, spesielt ettersom han behandlet sin samtid i satirens form.

Orfeus i underverdenen ble innledningen til en serie store «offenbachiader», blant dem Den skjønne Helene (1864) og Ridder Blåskjegg (1866), i som i grunnen var de første operetter i ordets moderne betydning. Kuplett, korrefreng og dans er viktige innslag. Parodi og satire spiller også en stor rolle. 

Offenbach samarbeidet med blant annet tekstforfatterne Henri Meilhac og Ludovic Halévy, som skrev tekster også til operetter som Storheruiginnen av Gérolstein (1867) og Frihetsbrødrene (1869). 

Sammenlagt skrev Offenbach mer enn hundre verk for scenen. I sine siste år arbeidet han på en opera hvis libretto bygger på fortellinger av E.T.A. Hoffmann. Den forelå ved hans død i en heller uordnet skikk. Fullbyrdet og arrangert på forskjellige vis av andre holder seg ved liv på all verdens operascener: Contes d'Hoffmann (egentlig Hoffmanns fortellinger, gjennom feiloversettelse via dansk i Norge kalt Hoffmanns eventyr). 

Han ble begravet på Cimetière de Montmartre.

Operetter (utvalg) 
 1858: Orfevs i underverdenen
 1864: Den skjønne Helene
 1866: Pariserliv
 1866: Ridder Blåskjegg
 1867: Storhertuginnen av Gérolstein
 1869: Frihetsbrødrene
 1880: Operaen Hoffmanns eventyr

Referanser

Litteratur 
 
 Jean-Claude Yon: Jacques Offenbach. Gallimard, Paris 2000, ISBN 2-07-074775-1
 Thomas Schipperges, Christoph Dohr, Kerstin Rüllke: Bibliotheca Offenbachiana. Jacques Offenbach (1819–1880) – eine systematisch-chronologische Bibliographie. Dohr, Köln 1998, ISBN 3-925366-48-2.

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Franske komponister
Personer fra Paris
Personer fra Köln
Cellevegg

Celleveggen er det solide laget rundt en celle. Celleveggens hovedoppgave er å beskytte cellens indre mot fysiske bevegelser som kan skade cellen.

Planter, sopper, bakterier og noen protister har en beskyttende cellevegg utenpå cellemembranen. Celleveggen beskytter cellen, gir støtte og holder cellestrukturen fast. I tillegg vil celleveggen hindre cellen i å ta opp så mye vann at den sprekker. Sterke cellevegger i spesialiserte celletyper sørger for at planten kan stå oppreist. Trær kan reise seg mer enn 100 meter over bakken på grunn av at spesialiserte celler i stammen, vedrør, har forsterkede cellevegger. Disse cellene, som utgjør det meste av stammen, er døde, men transporterer vann fra jord og sørger for støtte. 

Det er bare cellevegg på plante-, bakterie-, (noen) archaea-, alge-, og soppceller; dyr og protozoer har ikke noe lag utenpå cellemembranen.

Cellebiologi
Holmgang (TV-program)

Holmgang var et norsk ukentlig debattprogram som gikk på TV 2 fra 1992 til 2008. Det ble de første årene leget av Nils Gunnar Lie (1992–98), deretter av Oddvar Stenstrøm (1998–2008). Programmet var til tider omstridt, spesielt under Stenstrøms ledelse. Det var særlig programmets spekulative egenproduksjon av meningmålinger som ble kritisert. Disse meningmålingene var basert på at seerne kunne ringe inn og stemme på ulike valg som ble fremsatt i programmets begynnelse. Flere forskere hevdet at resultatene i disse avstemningene avvek mye fra resultatene i ordinære meningsmåling og at de ikke representerte folkets mening. Flere beskyldte også programmet for å behandle sine debattemaer på en populistisk måte.

Holmgang ble etterfulgt av Landstinget, ledet av Arill Riise. 

Produksjonsstab
Per Kristian Gudmundsen var produsent, Maria Ekornes Myhre redaksjonssjef og Kristin Hasberg Gran produksjonsleder.

Beskyldninger om populisme
Fra slutten av 1990-tallet kom det mye kritikk fra flere hold mot debattprogrammet og mot Stenstrøm. Programmet ble flere ganger beskyldt for populisme og svart-hvitt-tenkning. Flere forskere og meningsmålere (inkludert professor Frank Aarebrot) har flere ganger kritisert de meningsmålingene som programmet la opp til. «Slike spørreundersøkelser har ingen verdi som uttrykk for folkemeningen», sier forsker Jo Saglie ved Institutt for samfunnsforskning. Undersøkelser utført av Opinion viser at TV-avstemninger og instituttenes meningsmålinger kan gi stikk motsatt resultat enn de som kommer frem i Holmgang. På spørsmålet «Skal vi stenge grensene for flyktninger fra fjerne land?» svarte 89,4 prosent av Holmgangs seere ja. Da Opinion stilte det samme spørsmålet til sitt landsdekkende utvalg norske kvinner og menn dagen etter, svarte 16 prosent ja.. 

Programmet ble også flere ganger kritisert for å legge opp til hets overfor minoriteter som muslimer. I mars 2007 gikk advokaten Abid Raja hardt ut mot programmet der han tok til orde for at Stenstrøm burde fjernes som programleder. Raja kritiserte det han hevder var ledende og generaliserende spørsmål, og debattformuleringen: «Er radikale muslimer en trussel mot vestlige verdier?». Han har også gått ut med beskyldninger om at Stenstrøm er feig når han ikke ville delta i debatt om sitt program.

Referanser

Eksterne lenker 

TV-produksjoner på norsk TV 2
Norske nyhets- og aktualitetsprogrammer på TV
Norske TV-serier fra 1990-årene
Norske TV-serier fra 2000-årene
Fat Man

«Fat Man» var kallenavnet på atombomben som ble sprengt over Nagasaki klokken 11.02 9. august 1945 under andre verdenskrig. Bomben hadde en sprengstyrke på 88 Terajoule (tilsvarende 21 kilotonn TNT). «Fat Man» ble detonert på en høyde av 550 m over byen og ble sluppet fra en B-29 Superfortress, med navnet Bockscar, navigert av major Charles Sweeney. Den resulterte i 39 000 drepte, 25 000 skadde og at 39 % av alle bygningene i byen ble jevnet med jorden.

Nagasakibomben benyttet en kjerne av plutonium. Plutoniumet var på størrelse med en grapefrukt og denne var så bygget inn i en «lagkake» av linseformede sprenglegemer.

Hensikten med dette var å skape et så stort trykk fra sprenglegemene at plutoniumkjernen kollapset inn i seg selv, imploderte, og dermed startet kjedereaksjonen. På grunnlag av dette ble det kalt en «implosjonsbombe» og i ettertid har denne vært brukt som mal for det som i dag blir regnet som en nominell atombombe.

Se også
 Little boy – atombomben som ble sluppet over Hiroshima

Eksterne lenker 
 Omfattende beskrivelse av bomben (engelsk)
 Bilder fra detonasjonen i Nagasaki
 Bombekonstruksjonen, med bilder (engelsk)

Kjernefysiske våpen
Våpen fra andre verdenskrig
Masseødeleggelsesvåpen
Japans historie
Manhattanprosjektet
Luft-til-bakke-bomber
.il

.il er Israels nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett.

.il var et av de første toppnivådomenene som ble registrert. Da Israel registrerte domenet den 24. oktober 1985, var det den tredje registreringen etter .us og .uk, som begge ble registrert tidligere samme år.

Registrering 
Registrering foregår på tredje nivå, under kategoriserte subdomener på andre nivå.  Det er åtte andrenivå-domener å velge mellom:
 ac.il — Akademiske institusjoner
 co.il — Kommersielle sider
 org.il — Ikke-kommersielle organisasjoner
 net.il — Israelske nettilbydere
 k12.il — Skoler og barnehager
 gov.il — Regjeringen
 muni.il — Kommunalt styre
 idf.il — Israelske forsvarsstyrker

Se også 
 Domenenavn
 Landskoder (internett)
 Toppnivådomene

Eksterne lenker 
 IANA .il whois informasjon
 Israeli Internet Association  – offisiell side for .il

Israel
Nasjonale toppnivådomener

sv:Toppdomän#I
Anker Rogstad

Anker Rogstad (født 8. januar 1925 i Oslo, død 5. oktober 1994 i Oslo) var en norsk forfatter.

Før Rogstad begynte å skrive bøker, var han domfelt som skapsprenger og tilbrakte til sammen 13 år i fengsel. Under andre verdenskrig forsøkte han å ta seg over til Sverige, men ble oppdaget av norsk grensepoliti og i forbindelse med arrestasjonen ble en politimann skutt av Rogstad. Politimannen (som var nazist) døde av skadene mens Rogstad kom seg unna. I 1944 kom han seg til Sverige og videre til Storbritannia der han resten av krigen arbeidet som elektriker for 333-skvadronen.

Bibliografi 
 Jurister i kasjotten (1969)
 Kidnapperen (1973)
 Lansen (1974)
 Hevnen (1975)
 Skytsenglene (1976)
 Etterlyst (1977)
 Rabies (1981)
 Ærens pris (1986)
 Mosquito (1987)
 Flommen (1993)

Priser 
 Rivertonprisen 1974, for Lansen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Digitaliserte bøker av Rogstad hos Nasjonalbiblioteket.

Norske romanforfattere
Norske krimforfattere
Vinnere av Rivertonprisen
Fødsler i 1925
Dødsfall i 1994
Norske elektrikere