alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Åsta stasjon

Åsta stasjon ligger langs Rørosbanen sør for Rena i Åmot kommune i Innlandet. Den ble åpnet 1871 og var betjent til 1966. 1970 ble den nedgradert til holdeplass. Regulær persontrafikk ble nedlagt 1985, stasjonen ble imidlertid betjent i skoletiden frem til 1997.

Åsta hadde en stasjonsbygning som ble tegnet av Georg Andreas Bull og oppført til åpningen. Den ble revet i 1966. Siden stod det i en årrekke et leskur, men også det er borte nå.

I Åsta-ulykken den 4. januar 2000 kolliderte to tog nær Åsta. 19 menneskeliv gikk tapt, et minnesmerke står ved .

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Rørosbanen
Jernbanestasjoner i Hedmark
Jernbanestasjoner i Norge uten persontrafikk
Byggverk i Åmot
Jernbanestasjoner åpnet i 1871
1871 i Norge
Samferdsel i Åmot
Ed Sheeran

Edward Christopher «Ed» Sheeran (født 17. februar 1991 i Halifax i Storbritannia) er en sanger, skuespiller, plateprodusent og låtskriver.

Han ble født og oppvokst i Framlingham, Suffolk, og flyttet til London i 2008 for å satse på musikken. I 2011 ga Sheeran ut EP-en No. 5 Collaborations Project, som vekket oppmerksomhet hos både Elton John og Jamie Foxx. Etter dette ble han signert hos Asylum Records. Debutalbumet hans, + (uttales ), som kom ut i 2011, inneholdt blant annet låtene «The A Team» og «Lego House». Platen fikk femdobbelt platina i Storbritannia. I 2012 vant han to BRIT Awards for Best British Male og Best British Breakthrough. «The A Team» vant Ivor Novello Award for Best Song Musically and Lyrically. Det andre studioalbumet hans, X (uttales ), ble sluppet 23. juni 2014. Det tredje albumet, ÷ (uttales ), ble utgitt i mars 2017 og var årets bestselgende album på verdensbasis i 2017. 

I 2012 begynte Sheeran å bli kjent i USA. Han deltok også på Taylor Swifts studioalbum Red, og har skrevet sanger for guttegruppen One Direction, blant annet låten «Little Things». «The A Team» ble nominert til årets sang på Grammy Awards 2013, og han sang med Elton John under seremonien. I 2015 var han blant annet nominert til årets album for X.

Sheeran ble i 2017 utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire.

Diskografi 
 + ()
 × ()
 ÷ ()
 No. 6 Collaborations Project ()
 = ()

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Engelske sangere
Engelske låtskrivere
Order of the British Empire (MBE)
Jan Grøndahl

Jan S. Grøndahl (født 12. juli 1934 i Oslo) var en norsk cand.jur., politimester og embetsmann.

Grøndahl var politimester i Sør-Varanger i perioden 1972 til 1977. Han var sysselmann på Svalbard fra 1978 til 1982. Deretter var han politimester på Hamar fra 1982 til 1998, med unntak av årene 1991-1993, da han var fungerende sjef for Politiets sikkerhetstjeneste.

Referanser 

Norske jurister
Norske politimestere
Sysselmenn på Svalbard
Norske embets- og tjenestemenn
Personer fra Oslo
Dipelicus

Se systematisk inndeling

Dipelicus er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne gruppen blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae) men ligner ikke så påfallende på de mer velkjente, store artene i underfamilien.

Utseende 
Nokså små til temmelig store (15-50 millimeter), kraftige, blankt brunlige til svarte hornbiller. Hannene har gjerne et kraftig horn i pannen og fire horn på thorax, som danner hjørnene i en stor grop, hunnene mangler disse. Denne slekten utmerker seg ved brede, utvidete legger (tibiae).

Levevis 
Generelt for Pentodontini lever larvene under bakken, i jorda eller nedgravd i sand. Mens de fleste andre hornbiller er skogsinsekter forekommer Pentodontini ofte i relativt tørre områder. Noen av artene kan gjøre en del skade i jordbruket ved at larvene spiser røtter.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, Indonesia og Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Pentodontini Mulsant, 1842 
 Slekten Dipelicus Hope, 1845
 Dipelicus acutus Silvestre, 2006
 Dipelicus alveolatus (Heller, 1897)
 Dipelicus bicarinatus Silvestre, 2006
 Dipelicus borneensis Arrow, 1914
 Dipelicus bovilli (Balckburn, 1888)
 Dipelicus cantator Arrow, 1910
 Dipelicus cantori (Hope, 1842)
 Dipelicus centratus Endrödi, 1969
 Dipelicus daedalus (Fabricius, 1792)
 Dipelicus deiphobus (Sharp, 1873)
 Dipelicus fastigatoides Prokofiev, 2012
 Dipelicus fastigatus Endrödi, 1969
 Dipelicus furcatus Endrödi, 1971
 Dipelicus geryon (Drury, 1773)
 Dipelicus hircus (Fabricius, 1775)
 Dipelicus indicus Endrödi, 1969
 Dipelicus integriceps (Fairmaire, 1877)
 Dipelicus lacordairei (Sharp, 1873)
 Dipelicus minusculus Voirin, 1996
 Dipelicus mitratus Silvestre, 2010
 Dipelicus monotuberculatus M. & Ya., 1997
 Dipelicus montrouzieri (Montrouzier, 1860)
 Dipelicus optatus (Sharp, 1875)
 Dipelicus pseudofastigatus Silvestre, 2015
 Dipelicus pyramidalis Silvestre, 2006
 Dipelicus quadratifer (Heller, 1897)
 Dipelicus schultzjenai Silvestre, 2007
 Dipelicus sinuosus Silvestre, 2006
 Dipelicus triangularis (Montrouzier, 1855)
 Dipelicus tuberosus Silvestre, 2012
 Dipelicus ugobosiai Silvestre, 2015

Kilder 
 Silvestre, G. (2015) Révision des Dipelicus du groupe optatus (Sharp, 1875) (Coleoptera, Dynastidae). Coleoptéres 21: 127-146.  
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene

Eksterne lenker 
 
 Bilder av Dipelicus cantori
 Bilde av Dipelicus sp. fra Halmahera

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1845
Sørøst-Asias insekter
Australias insekter
Gaborone United

Gaborone United (GU) er en fotballklubb fra Gaborone i Botswana.

Meritter
Botswana Premier League : 6
 1967, 1969, 1970, 1986, 1990, 2009.

Botswana Challenge Cup: 6
 1968, 1970, 1984, 1985, 1990, 2012.

Botswana Independence Cup: 8
 1978, 1979, 1980, 1981, 1984, 1985, 1992, 1993.

Orange Kabelano Charity Cup: 1
 2003.

Kontinentale turneringer
CAF Champions League: 1 gang
2010 - Andre runde

 African Cup of Champions Clubs: 2 ganger
1987 - Kvalifiseringsrunde
1991 - Kvalifiseringsrunde

CAF Confederation Cup: 1 gang
2010 - Andre runde

CAF Cup: 2 appearances
1994 - Første runde
1998 - Trakk seg fre første runde

Kjente tidligere spillere
 Matlhogonolo "Paymaster" Dintwa
 Chandy Moruti
 City Ntebela
 Joseph Phetogo
 Dipsy Selolwane
 Gofhamodimo "City" Senne
 Mandla Balanda

Fotballag i Botswana
Gaborone
Fotballag etablert i 1967
Hatamus

Se systematisk inndeling

Hatamus er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore (gjerne ca. 20-30 millimeter), avlange, blankt svarte biller. Hannen kan ha et kort horn i pannen, men de mangler de kraftige hornene man ser hos mange andre hornbiller. Pronotum har små men dype, spredte punktgroper. Beina er kraftige, men fotleddene ganske tynne, leggene med kraftige tenner på yttersiden. Dekkvingene mangler markerte punktstriper og er skinnende blanke.

Levevis 
Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne slekten.

Utbredelse 
Artene er utbredt på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Oryctoderini 
 Slekten Hatamus Sharp, 1877
 Hatamus gressitti Endrödi, 1971
 Hatamus inarmatus Voirin, 1997
 Hatamus spinosus Voirin, 1997
 Hatamus tarsalis Sharp, 1877

Kilder 
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Hatamus tarsalis

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1877
Ny-Guineas insekter
Spodistes

se systematisk inndeling

Spodistes er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De blir plassert i underfamilien hornbiller (Dynastinae).

Utseende 
Middelsstore (gjerne 20-40 millimeter), litt flate, brunlige biller. Særlig hannene kan minne om små versjoner av de store artene i slekten Dynastes, men er ikke i nær slekt med disse. Kroppen er avlang, kroppsbygningen temmelig spinkel til hornbiller å være. Kroppen er gjerne kledt med gulgrå bestøvning og ser matt ut. Hannene har et langt horn på hodet som danner en klype mot et nedoverbøyd horn på pronotum. Hos hunnene er pronotum dekket av store punktgroper. Beina er forholdsvis slanke.¨

Utbredelse 
Gruppen finnes bare i Mellom-Amerika og det nordvestligste Sør-Amerika, sørover til Ecuador. De fleste av artene er regnet som sjeldne.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Agaocephalini Burmeister, 1847 
 Slekten Spodistes Burmeister, 1847
 Spodistes angulicollis Dechambre, 1992
 Spodistes armstrongi Dechambre, 1994
 Spodistes batesi Arrow, 1902
 Spodistes beltianus Bates, 1889
 Spodistes grandis Sternberg, 1903
 Spodistes hopei Arrow, 1902
 Spodistes mniszechi (Thomson, 1860)
 Spodistes monzoni Warner, 1992

Kilder 
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene

Eksterne lenker 
 
 
 Bilder av Spodistes mniszechi

Hornbiller
Dyr formelt beskrevet i 1847
Mellom-Amerikas insekter
Sør-Amerikas insekter
Anton Grønningsæter

Anton Martin Grønningsæter (født 2. juli 1880 i Hjørundfjord, død 20. juni 1968 i Kristiansand) var en norskfødt industrimann. Han er kjent for sin innsats med nikkelproduksjon Norge, Canada og USA.

Virke 
Grønningsæter utdannet seg til kjemiingeniør ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt. Han studerte videre ved Bergakademiet i Freiberg i Sachsen, der han  i 1903 ble bergkandidat.

I 1905 reiste Grønningsæter til USA. Han arbeidet først for International Nickel Corporation i Bayonne i New Jersey, men dro senere i 1905 til Canada og nikkelgruvene i Sudbury i Ontario. I 1907 ble han ingeniør ved Deloro Mining and Reduction Company i Deloro i Ontario.

Grønningsæter ble statsborger i USA. I 1909 vendte han tilbake til Norge for å engasjere seg i nikkelproduksjon der. Kristiansands Nikkelraffineringsverk ble startet i 1910, med Evje Nikkelverk som leverandør av malm. Selskapet leverte nikkel, som ble viktig i produksjonen av krigsmateriell under første verdenskrig.

Fra 1913 til 1919 satt Grønningsæter i Kristiansand bystyre. Der var han særlig engasjert i spørsmålet om elektrisitetsforsyning, som også var viktig for framtidig industriutbygging. Han ble i 1914 medlem av bystyrets elektrisitetskomité. Senere samme år ble han styremedlem i Kristiansands elektrisitetsverk.

Den økonomiske ledelsen av Kristiansands Nikkelraffineringsverk endte i en finansskandale, der Grønningsæter ikke var direkte involvert, men som satte en stopper for mulighetene til å skaffe nye investorer i nikkelindustrien. I 1919 reiste Grønningsæter tilbake til Canada og British America Nickel Corporation. Etter at dette selskapet gikk konkurs i 1924, arbeidet han i USA, blant annet ved Victor Hybinettes forsøksverk i Wilmington i Delaware. I 1925 var han ved Michigan Smelting & Refining Co. I 1927 var han igjen i Canada, denne gang tilknyttet Falconbridge Nickel Mines, som også etablerte seg i Norge. Han ble også engasjert i å få i gang igjen nikkelproduksjonen i Kristiansand, da Falconbridge-konsernet etablerte fabrikk i byen.

Under andre verdenskrig oppholdt Grønningsæter seg i Canada og USA. Han arbeidet for å øke kanadisk nikkelproduksjon, ikke minst med tanke på krigsindustrien. I 1944 ble han medlem av en norsk industrikomité i New York, hovedsakelig bestående av ingeniører, og nedsatt av den norske regjeringen i London.

Utmerkelser 
Grønningsæter var ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden og mottok Haakon VIIs Frihetskors. I 1937 fikk han Sam Eydes ærespris fra Polyteknisk Forening for sitt arbeid med nikkelindustrien i Norge. Grønningsæter ble i 1937  innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi i 1958 i Norges Tekniske Vitenskapsakademi.

Referanser 

Norske ingeniører
Alumni fra NTH
Lokalpolitikere i Kristiansand
St. Olavs Orden
Haakon VIIs frihetskors
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Personer fra Ørsta kommune
Nordmenn fra andre verdenskrig
Heradsbygd stasjon

Heradsbygd stasjon va en jernbanestasjon på Solørbanen ved Heradsbygd i Elverum. Stasjonen ble åpnet da Solørbanen sto ferdig i 1910. Frem til 1921 ble den skrevet Heradsbygden. 1965 ble den nedgradert til stoppested som bare var betjent til 1967. Deretter hadde den status som holdeplass, persontrafikken ble nedlagt 1994.

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Solørbanen
Jernbanestasjoner i Hedmark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Elverums historie
Jernbanestasjoner åpnet i 1910
1910 i Norge
Harald Kaas
Jernbanebyggverk i Elverum
Jømna stasjon

Jømna stasjon var en jernbanestasjon på Solørbanen ved Jømna i Elverum. Stasjonen ble åpnet da Solørbanen sto ferdig i 1910. 1977 ble den nedgradert til stoppested som bare var betjent til 1982. Fra 1990 hadde den status som holdeplass, persontrafikken ble nedlagt 1994. Stasjonens vanntårn er bevart og vernet.

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Solørbanen
Jernbanestasjoner i Hedmark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Elverums historie
Jernbanestasjoner åpnet i 1910
1910 i Norge
Harald Kaas
Jernbanebyggverk i Elverum
Wolframs-Eschenbach

Wolframs-Eschenbach (til 1917 Obereschenbach) er en by i Tyskland i delstaten Bayern i Landkreis Ansbach.

Den tysk ridder og poet Wolfram von Eschenbach ble født i Wolframs-Eschenbach.

Distrikter 
Wolframs-Eschenbach har 10 distrikter:

Eksterne lenker 
 

Byer i Bayern
Brokeland (album)

Brokeland er et musikkalbum med countrybandet Brokeland bullets, utgitt i 2011. Dette er gruppas debutalbum og består av tekster både på norsk og engelsk.

Sporliste

 «Hunted»
 «Poor Old John»
 «Koma heim»
 «Time»
 «Ashamed»
 «Traveling»
 «Cowboy»
 «Played»
 «Opp att»
 «Sue»
 «No Livin'»
 «Old Times»

Debutalbum fra 2011
Norske countryalbum
Norske debutalbum
Cardanus

Cardanus er en slekt av biller som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Ganske små (ca. 10 millimeter) og slanke, svarte hjortebiller. Kroppen er langstrakt og noe flat. Hos denne slekten mangler hannene påfallende forstørrede kjever (mandibler). Oversiden er kraftig punktert, pronotum har en dyp lengdefure langs midten.

Utbredelse 
Slekten finnes i Sørøst-Asia, fra det østlige India i vest til Ny-Guinea i øst.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Figulini
 Slekten Cardanus Westwood, 1834
 Cardanus alfurus (Gestro, 1881)
 Cardanus boileaui (Ritsema, 1900)
 Cardanus costatus (Ritsema, 1901)
 Cardanus cribratus (Parry, 1870)
 Cardanus laevigatus (Deyrolle, 1874)
 Cardanus reconditus (Bomans, 1986)
 Cardanus reticulatus (Arrow, 1943)
 Cardanus sericeus (Boileau, 1899)
 Cardanus sulcithorax (Perty, 1831)
 Cardanus variolosus (Arrow, 1935)

Kilder 
 Liste over artene

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Cardanus costatus

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1834
Sørøst-Asias insekter
Sandviklia alpinanlegg

Sandviklia alpinanlegg er drevet av Finnsnes Skiklubb siden 1973 og tilhører Lenvik kommune i Troms fylke.

Totalt har skiklubben med seg rundt 60 personer hvert år som utfører en frivillig innsats enten i styret, som heisvakter, kafevakter, sportslig eller som driftspersonell. Finnsnes Skiklubb er medlem av Norges Idrettsforbund.

Eksterne lenker 
 Om klubben hos Skiklubben.org

Alpinanlegg i Norge
Idrettsanlegg i Troms og Finnmark‎
Byggverk i Senja
Sport i Senja
Pycnoschema

Se systematisk inndeling

Pycnoschema er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore, kraftige, blankt svarte biller.
Hannen har et kort horn i pannen, og pronotum er uthulet foran.

Levevis 
Larvene lever i jorda.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Pentodontini 
 Slekten Pycnoschema Thomson, 1858
 Pycnoschema andrei Dechambre, 1993
 Pycnoschema antinorii (Gestro, 1881)
 Pycnoschema armatum (Thomson, 1859)
 Pycnoschema brittoni Endrödi, 1961
 Pycnoschema corydon (Olivier, 1789)
 Pycnoschema cuspidatum Thomson, 1858
 Pycnoschema dechambrei Silvestre, 2000
 Pycnoschema desfontainei Silvestre, 2000
 Pycnoschema diversum Péringuey, 1901
 Pycnoschema kisoa Dechambre, 1986
 Pycnoschema lacordairei Thomson, 1858
 Pycnoschema mandibulata Dechambre, 1980
 Pycnoschema mashunum Péringuey, 1901
 Pycnoschema mirei Dechambre, 1980
 Pycnoschema mossambicum Prokofiev, 2012
 Pycnoschema operculatum Thomson, 1858
 Pycnoschema parvicorne Fairmaire, 1894
 Pycnoschema politum Arrow, 1906
 Pycnoschema popei Dechambre, 1980
 Pycnoschema prostome (Fairmaire, 1897)
 Pycnoschema rawlinsi Dechambre, 1993
 Pycnoschema schoutedeni Burgeon, 1928
 Pycnoschema scrofa Harold, 1880
 Pycnoschema simplicicolle Kolbe, 1954
 Pycnoschema subulatum Quedenfeldt, 1884
 Pycnoschema suillum Kolbe, 1905
 Pycnoschema uhligi Dechambre, 1993
 Pycnoschema villiersi Dechambre, 1980

Kilder 
 Liste over artene

Eksterne lenker 
 
 
 Bilde av Pycnoschema sp.

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1858
Afrikas insekter
Ole Borge

Ole Borge (født 4. mai 1916, død 24. mai 1995 var en norsk jurist og motstandsmann under andre verdenskrig, medlem av Milorgs sentrale ledelse. Borge ble født i Kristiania, studerte juss ved Universitetet i Oslo og var med i Milorg fra 1943 til 1945. Etter frigjøringen av Norge var Borge aktor i landssviksaker (rettssaker mot medlemmer av Nasjonal Samling og andre som hadde samarbeidet med de tyske okkupantene).

Borge bidro til etableringen av Norges Hjemmefrontmuseum og var styreformann fra 1971 til 1995. Borge ble for sin innsats i motstandsbevegelsen tildelt deltakermedaljen og King's Medal for Courage in the Cause of Freedom.

Eksterne lenker 

 Om Ole Borge, fra Norsk biografisk leksikon
 Ole Borge advokatfirma

Norske advokater
Medlemmer av Milorg
Personer fra Oslo
Blåtre

Blåtre (Haematoxylon campechianum) er et tre, som stammer fra Mexico. Det var tidligere en viktig kilde til rødt fargestoff. Treets vitenskapelige navn betyr «blodtre» (fra gresk haima = «blod» +  xylon = «tre»). På norsk omtales treet ofte som fargetre. Også det engelske logwood brukes.

Hjemsted 
Det stammer fra Campeche en delstat på Yucatanhalvøya i Mexico. I dag fins det overalt i Mellomamerika.

Anvendelse 
Eksport av blåtre-tømmer var fundamentet for etableringen av for etableringen av staten Belize, som var sentrum for eksport av blåtre til Storbritannia i det 17. århundre. Treet er stadig en viktig kilde til utvinning av stoffet haematoxylin, som brukes som fargestoff i vevsprøver.

Bark og blader brukes til ulike medisinske formål.

Eksterne lenker 
 
 Blåtræ og Brasiltræ

Tresorter
Teleskoptruck

Teleskoptruck deles i 3 hovedkategorier.

 Fast bom : er teleskoptruck med fast bom som ikke kan svinges, noen maskiner kan sideskifte bommen noen grader til begge sider.
 Rundsving : Roterende teleskoptrucker er ekstremt allsidige og fleksible maskiner. De brukes til mange bruksområder for å kunne utstyre forskjellige tilbehør som gafler, vinsjer og plattformer og er utstyrt med 360 ° rotasjon. multifunksjonelle 3-i-1-maskiner. rundsvingende maskiner finnes i mange versjoner med løftekraft fra 5 til 13 tonn og løftehøyde fra 20 til 46 meter.
 Tung løft fast bom: teleskoptrucker med fast bom som er laget for last fra 10 tonn og oppover. gjerne med løftehøyde fra 10 til 20 meter.

Teleskoptruck er en truck med laste arm som teleskoperer mer enn to meter. Normalt med 3 mulige styre former. (forhjulstryring - firehjulsstyring og krabbe styring.) Teleskoptrucker bruker i alle typer bygg og anleggsvirksomhet og løser oppgaver innen alle fagfelt.

Merker og produsenter : 

Noen av de store kjente som produserer og leverer teleskoptrucker i alle kategorier er alle lokalisert i Modena området i Italia.

 Magni Teleskoptic Handlers 
 Manitou
 Dieci

Se også 
 Gaffeltruck
 Hjullaster

Eksterne lenker 
 

Løfteredskaper
Motorkjøretøyer
Sven Revold

Sven Revold (født 13. februar 1919 i Paris, død 1. mai 1988) var en norsk danser og kunstmaler.

Revold var i 1945 med for Nationaltheatret, danset ballett ved Det norske teatret i tiden etter den andre verdenskrig og var på 1950-tallet ved Oslo Nye Teater samt i rollen som  «en danser» i filmen Selkvinnen fra 1953. Før det hadde han studert maling ved Statens håndverks- og kunstindustriskole 1937-1940 og ved Kunstakademiet 1940–1943 under sin far, professor Axel Revold, men debuterte ikke før i 1965 i Galleri KB, og holdt flere utstillinger frem til den siste avholdt i Haugesund i 1982.  Han jobbet med akryl, akvarell, laveringer og collage og ble innkjøpt av Riksgalleriet og Norsk kulturråd.  Revold mottok Statens garantiinntekt fra 1977.

Han var sønn av Ingrid Müller (1897–1959, se Müller (slekt)) og kunstmaleren Axel Revold (1887-1962). Sven var bror til kunsthistorikeren Reidar Revold (1918–73). Faren giftet seg på ny i 1929 med Irmelin Nansen og slik ble Sven halvbror til kunstnerne Dagny Hald og Helge Revold (se Heiberg-slekten).

Referanser 

Norske dansere
Norske malere
Personer fra Oslo
Lieja Tunks-Koeman

Lieja Tunks-Koeman (født Liesbeth Jantina Koeman i 10. mars 1976 i Purmerend, Noord-Holland) er en canadisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg på kulestøt. Hun er født og oppvokst i Nederland, men skiftet statsborgerskap i 19. juli 2006 etter at hun inngikk ekteskap med den canadiske diskoskasteren Jason Tunks, og flyttet til London, Ontario.

Tunks-Koeman Ble nederlandsk mester i kulestøt syv år på rad fra 1999 til 2005, samt innedørs i årene 2000 til 2005. Hun vant også diskos i årene 2002 til 2005. Hun deltok under Sommer-OL 2000 og 2004, og kom til finalen ved begge tilfeller med henholdsvis 9.- og 11.-plass. Under Europamesterskapet i friidrett innendørs 2002 vant hun sin eneste mesterskapsmedale, med bronse.

Etter sitt canadiske statsborgerskap ble hun i 2006 nummer 2 under det canadiske mesterskapet 2006. Hun tapte for lagvenninnen fra London West, Meghan Weaver. I 2007 vant Tunks-Koeman med 17,43 meter, som også var mesterskapsrekord. Samme år satte hun også nasjonal rekord for sitt nye land med 17,83 meter. Hun vant sin andre tittel for Canada i 2008. Den nasjonale rekorden er siden slått, og tilhører Julie Labonté med 18,31 fra juni 2011. 

Tunks-Koeman eier og driver treningssenteret Olympic Fitness i London, Ontario sammen med sin mann. De har to barn.

Referanser

Kilder 

  Profil på atletiekunie.nl

Eksterne lenker 
 

Nederlandske diskoskastere
Nederlandske kulestøtere
Canadiske diskoskastere
Canadiske kulestøtere
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Nederland under VM i friidrett 1999
Deltakere for Nederland under VM i friidrett 2001
Deltakere for Nederland under VM i friidrett 2003
Personer fra Purmerend
Fødsler i 1976