alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Elijah Wood

Elijah Jordan Wood (født 28. januar 1981) er en amerikansk skuespiller som debuterte med en mindre rolle i Tilbake til fremtiden II (1989), og hadde deretter en rekke større roller som ga ham anerkjennelse som barneskuespiller i alder av 9 år. Han er best kjent for hans framtredende rolle som hobbiten Frodo Baggins i Peter Jacksons trilogi om Ringenes Herre. Siden da har han motstått roller som har plassert ham i en bestemt kategori, men valgt varierte roller i filmer som blant annet Bobby, Evig solskinn i et plettfritt sinn, Sin City, Green Street og Everything Is Illuminated.

Han hadde hovedrollen i filmen Day Zero (2007) og var stemmeskuespiller i den animerte filmen Happy Feet. Han spilte en amerikansk turist ble vampyr i Paris i filmen Paris, je t'aime. I 2005 lanserte han sitt eget plateselskap, Simian Records. I 2008 ble han også den første personen som krysset Victoriafallene i Afrika med tau i løpet av Jack Osbournes TV-show Adrenaline Junkie.

Filmografi

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Cedar Rapids
Fødsler i 1981
Gråtass – Hemmeligheten på gården

Gråtass – Hemmeligheten på gården er en norsk barnefilm fra 2004 som handler om den lille traktoren Gråtass og vennene hans på en bondegård. Regi er ved Trond Jacobsen.

Rolleliste

Eksterne lenker 
 

Norske barnefilmer
Filmer fra 2004
Norske filmer fra 2000-årene
Norskspråklige filmer
Nidaros domprosti

Nidaros domprosti	er et prosti i Nidaros bispedømme  i Den norske kirke. Siden det er knyttet til Nidaros domkirke i Trondheim, er det ledet av en domprost.
								
Prostiet er inndelt i sogn, og alle sognene i dette prostiet ligger i Trondheim kommune.

Sogn i Nidaros domprosti 	
Nidaros domkirke 
Vår Frues sogn				
Bakklandet sogn				
Lademoen sogn
Lade sogn

Se også	
Prostiet på kirken.no

Prostier i Nidaros bispedømme
Kultur i Trondheim
Ohwæææh

Ohwæææh er et album av D.D.E.. Det ble utgitt i 1998 og ble produsert av Svein Gundersen og Ingar Helgesen.

Sporliste 
«Ohwææææh» (Viken)
«Leia e livet» (Viken/Lind)
«Æ har itj sagt (æ kan gå på vatnet)» (Viken/Lind)
«Kjæm du for tidlig e det for seint» (Viken/Lind)
«Konfirmasjonsdressen» (Viken/Lind)
«Bondeknøl» (Viken)
«Nykoka kaffe» (Viken)
«Alt som æ ønske mæ» (Viken/Lind)
«Vrakpant» (Viken/Lind)
«Litt etter litt» (Viken)
«Norsk standard» (Viken/Lind)
«Du e nydelig» (Viken)
«Siste dans» (Viken/Lind)

Medvirkende

D.D.E.
Bjarne Brøndbo – vokal, trekkspill
Eivind Berre – bass
Frode Viken – gitar
Arnt Egil Rånes – gitar
Bård Jørgen Iversen – tangenter
Eskil Brøndbo – trommer
Terje Tranaas – trekkspill, keyboard

Andre medvirkende

 Per Hillestad – trommeslager, perkusjon
 Geir Sundstøl – gitarer, lapsteel gitar, mandolin, bouzouki
 Bengt Sæther – kor på «Vrakpant»
 Ingar Helgesen – produsent, tekniker 
 Svein Gundersen – produsent 
 Idar Lind – tekstforfatter
 Jan Roberg – tekniker 
 Irene Hynes – stylist
 Jörgen Ahlström – foto 

Musikkalbum fra 1998
D.D.E.-album
Born to Be Wild

«Born to Be Wild» er en sang skrevet av Mars Bonfire for det canadiske rockebandet Steppenwolf. Den ble opprinnelig gitt ut i 1968, og kom inn på Billboard Hot 100 13. juli 1968. Den ble gjenutgitt året etter, da låten hadde en fremstående plass i filmen Easy Rider. Den er ofte ansett som et symbol på bikerkulturen. Den er også ansett for å være opphavet til navnet på heavy metal-genren. Dette stammer fra det andre verset i sangen, som viser til «heavy metal thunder».

Sangen nådde en 2.-plass på den amerikanske hitlisten Billboard Hot 100.

Raven ga ut «Born to Be Wild» med Udo Dirkschneider som gjestevokalist på singel i 1983.

Ann-Margret og The Fuzztones spilte inn sangen og ga den ut på singel i 2022.

Referanser

Eksterne lenker 
 Teksten
 Første tre minutter av filmen Easy Rider med credits og denne sangen

Sanger fra 1968
Rita Engedalen

Rita Engedalen (født 17. desember 1971) er en norsk bluesartist fra Kongsberg.

Hun platedebuterte med Hear my Song i 2004 hvor hun blant annet fikk hjelp av Eric Andersen. Hennes andre album, Heaven ain't Ready for Me Yet, ble gitt ut i 2006 og for det fikk hun Spellemannprisen 2006 i klassen blues. Hun opptrer ofte sammen med Margit Bakken i duoen Damer i Blues/Women in Blues. Som soloartist opptrer hun som regel med Backbone som backingband, eller sammen med gitaristen Morten Omlid i akustisk utgave. I 2010 vant hun Notodden Bluesfestivals bluespris og Gammleng-prisen i klassen blues.

Priser 
 Spellemannprisen i klassen blues, 2006
 Notodden Bluesfestivals bluespris, 2010
 Gammleng-prisen i klassen blues, 2010

Diskografi 
 Hear my song (Bluestown Records, 2004) 
 Heaven ain’t Ready for Me Yet (Bluestown Records, 2006)
 The Tree Still Standing (Grammofon, 2008)
 Women in Blues (2012), med Margit Bakken

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske bluesmusikere
Norske sangere
Vinnere av Spellemannprisen
Vinnere av Notodden Bluesfestival bluespris
Personer fra Kongsberg kommune
Fødsler i 1971
Den norske Creditbank

Den norske Creditbank (DnC) var  Norges første forretningsbank,  stiftet den 1. oktober 1857.   

Stifterne var generalkonsul, Sev. Chr. Andersen, konsul Nicolay A. Andresen, professor  T.H. Aschehoug, Ole Jacob Broch, høyesterettsasessor, E. Bruun, generalkonsul Jacob Faye (for firma A. Grunig & Co), grosserer Hans Gulbranson, konsul Thv. Joh, Heftye, statsråd Henrik Helliesen, godseier Thorvald Meyer bankier, J.H. Schwendsen og banksjef Adolf Bredo Stabell, Banken etablerte seg i Kirkegaten 24 og flyttet senere til Kirkegaten 21.   

Selskapets aksjekapital var 215.000 spesidaler.  Høyesterettsasessor E. Bruun var største enkeltaksjonær og tegnet seg for et beløp av spd. 35.000. Hans Gulbranson, Heftye & Søn og Thorvald Meyer tegnet hver seg for et beløp av spd.30.000.

Hovedkontoret i Oslo 
Den norske Creditbanks bygning i Oslo er tegnet av Kristian Biong sammen med arkitektene Carl Michalsen, Einar Smith og Eystein Michalsen, og oppført 1923–26.

Kristian Biong fikk tildelt Houens fonds diplom for bygningen i 1928.

Bankvirksomheten 
Ole Jacob Broch var påvirket av tankene til Henri de Saint-Simon om utopisk sosialisme som hadde ført til stiftelsen av investeringsbanken Crédit Mobilier. DnC var ingen sosialistisk bank, men tok seg av forhandlingene med utenlandske kreditorer da det kom inn vekselkrav på 1,7 millioner spd mot ialt 900 norske virksomheter. Staten tok opp lån for å redusere antall konkurser, og hovedstaden slapp med to; men i Bergen var det 70 konkurser i årene 1857-59, blant de som hadde spekulert i russisk rug. I 1864 led DnC et alvolig tilbakeslag etter John Collet Bredesens fallitt i Odalen, etterfulgt av «Opplandskrisen» som ramte Østlandet så hardt. Dette tæret på DnC-direktøren Adolf Bredo Stabell som ikke stod det over. Oppgangstider i trelasthandelen hadde ført til at det var gitt lån som siden ble misligholdt; og bobehandlingen pågikk helt til 1877-78.

På 1960- og 1970-tallet kjøpte eller fusjonerte DnC med mange lokale og regionale banker i Norge. Dette inkluderte Odda By- og Bygdebank (1964), Porsgrunds Ørebank (1964), Røkens Bank (1964), Oplandske Kreditbank (1966), Horten og Omegns Privatbank (1970), Privatbanken i Sandefjord (1970), Østfold Privatbank (1970), Finnmarkens Privatbank (1973), Haugesunds Forretningsbank (1973) og Opplandsbanken (1980).

I april 1990 fusjonerte DnC med Bergen Bank og dannet Den norske Bank, nå DNB.

Referanser

Litteratur 
 

Tidligere norske banker
Banker etablert i 1857
Banker opphørt i 1990
1857 i Norge
DNB ASA
Houens fonds diplom
Dødsattest

En dødsattest, eller en dødsmelding, er en attestasjon, eller en erklæring, på at et menneske er avgått ved døden. Den skrives ut av en lege eller en patolog etter at døden har inntrådt og inneholder opplysninger om den dødes navn, fødselsnummer, registrert bosted, dødskommune og -sted samt opplysninger om umiddelbar, underliggende og medvirkende dødsårsak.

Det er anledning til spesielt å underskrive på at det ikke er grunn til å anta at døden er voldt ved straffbar handling, som er nødvendig å erklære ved kremasjon eller om liket skal føres ut av riket.

En kopi av dødsattesten kan benyttes som "Melding om unaturlig dødsfall" til lokale politi. Slik melding gis vanligvis per telefon fra legen til politiet ved de fleste uventede dødsfall.

Attesten sendes lokal lensmann for utstedelse av skifteattest/uskifteattest, registrering i folkeregister, melding til sognepresten og videresending til den offentlige lege (kommunelege 1, kommuneoverlege eller stadsfysikus) for føring i kommunens dødsprotokoll og til dødsårsakregisteret. Dødsattesten sendes fra den offentlige lege til Statistisk sentralbyrå. Melding om dødsfall sendes også til NAV trygd, Statens kartverk, Statens lånekasse for utdanning, Pensjonskasser/forsikringsselskaper og til firmaer som driver med telefonsalg og annen annonsering slik at den døde kan fjernes fra deres registre.

Referanser 

Døden	 
Helse
Major League Baseball

Major League Baseball (MLB) er det høyeste og mest prestisjefylte nivået innen baseball. Det er fellesbetegnelse for de to profesjonelle amerikanske (og til dels canadiske) ligaene American League og National League.

Major League Baseball ledes av en kommissær og organisasjonen står for alt det organisatoriske og tar avgjørelser med hensyn til blant annet uenigheter og bøtelegging.

Det er ingen lag som rykker opp eller ned fra MLB og strukturene ligger fast. De kan imidlertid utvides med nye lag, noe som skjer sjelden. På samme måte kan lag bli strøket fra MLB, da i hovedsak som resultat av økonomiske problemer, som imidlertid er en lang og krevende prosess.

Struktur 
Major League Baseball består av 30 lag fordelt i de to ligaene American League og National League. Disse to er igjen delt opp i tre geografiske divisjoner: West, Central og East.

Alle lagene spiller 162 kamper i løpet av omtrent 180 dager fra tidlig april til tidlig oktober. Når to lag møtes spiller de vanligvis serier av kamper tre eller fire dager etter hverandre hjemme hos et av lagene. Sesongen er organisert slik at et lag hovedsakelig spiller mot andre lag fra sin egen liga og aller flest fra sin egen divisjon. I 1997 ble det såkalte interleague play innført hvor alle lag spiller noen få kamper på tvers av liga. 

Det laget som har vunnet flest kamper totalt går videre fra hver divisjon til sluttspillet (playoff) i oktober. I tillegg spiller de nest beste lagene en kamp om en ekstra plass (wild card) slik at det tilsammen blir fire lag fra hver liga. Den første runden i sluttspillet tilsvarer kvartfinale og kalles Division Series. Her møtes lagene i serier med best-av-fem kamper. Seriene i sluttspillet avbrytes når det er klart hvem som vinner. Semifinalene kalles League Championship Series, og her spilles det opp til sju kamper. Vinnerne fra American League og National League møtes til slutt i World Series, som også spilles som best-av-sju, og vinneren her blir World Series Champion.

Se også

 National Basketball Association
 National Football League
 National Hockey League
 Major League Soccer

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Baseball
Sportsorganisasjoner
Etableringer i 1869
Lamingtoniidae

Lamingtonium

Lamingtoniidae er en artsfattig familie av biller som bare er kjent fra regnskogs-områdene langs østkysten av Australia. Inntil nylig var det bare én kjent art, men i 2003 ble det beskrevet to arter til. Familien er oppkalt etter Lamington nasjonalpark i Australia, der de først ble funnet.

Utseende 
Små (ca. 3 millimeter), avlangt ovale, rødbrune biller. Kroppen er blank, kraftig punktert og ikke påfallende hårete. Antennene er 11-leddete med en tre-leddet kølle, litt lengre enn hodet og pronotum til sammen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider og en markert sidekantlist. Dekkvingene har rader av grove punktgroper. Beina er forholdsvis korte.

Levevis 
Billene lever på poresopper (kjuker, Polyporaceae).

Utbredelse 
Familien er kjent fra Australia, inkludert Tasmania.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
 Familien Lamingtoniidae Sen Gupta & Crowson, 1969
 Slekten Lamingtonium Sen Gupta & Crowson, 1969
 Lamingtonium binnaburrense Sen Gupta & Crowson, 1969
 Lamingtonium loebli Lawrence & Leschen, 2003
 Lamingtonium thayerae Lawrence & Leschen, 2003

Kilder / eksterne lenker 
 The Tasmanian Forest Insect Collection - Lamingtoniidae.  Med bilde

Eksterne lenker 
 

Biller
Mor

For å lese om mor i betydningen maurer, eller den ungarske småbyen Mór, se det

Mor, mer familiært ofte omtalt som mamma og tidligere kalt moder, er en kvinne som har barn. Mor i betydningen «kvinnelig forelder» kan brukes både om den som har båret og født barnet, altså biologisk mor, eller om den som oppfostrer og tar seg av det, for eksempel adoptivmor, pleiemor (som er uten rettslige bånd til barnet) eller stemor (som er gift med barnets far). Mor kan også betegne kvinner som har en morsrolle overfor andre eller utfører omsorgsoppgavene mødre vanligvis har. 

Mor kan også brukes om dyr av hunnkjønn som har fått avkom. 

Jenter kan bli mødre etter å ha blitt kjønnsmodne i puberteten og så svangre etter at en sædcelle har befruktet en eggcelle som sammen utvikler seg til et foster. Det å bli og være mor er en viktig overgang og begivenhet i livet for den enkelte, både psykologisk og sosialt. Mødre spiller også en avgjørende rolle for et levedyktig samfunn. I mange kulturer og miljøer har jenter blitt betraktet som «ekte» kvinner først når de har blitt mødre. Å bære fram mange barn har gitt status, mens barnløshet har vært uønsket. Statusen som mor varer livet ut, men rollen og arbeidsoppgavene endrer seg gradvis når barna blir eldre og klarer seg selv. 

Det mannlige motstykket til mor er far.

Kjente mødre 
I mytologi og historie er det mange kvinner som først og fremst er kjent for å være mor til én eller flere kjente personer. Noen av disse er likevel ekstra husket og kanskje dyrket i egenskap av å være mor.

Biologiske mødre 
 «Dronningmora», Elizabeth Bowes-Lyon, mora til Elisabeth II av Storbritannia

Mor som tittel 
 Mor Teresa

Morsfigurer i kunst, litteratur og liknende 

 Eva, stammora til alle mennesker ifølge Bibelen 
 Jomfru Maria, mora til Jesus
 Ulvetispa som diet Remus og Romulus
 Mor Åse, mora til Henrik Ibsens Peer Gynt
 Mummimamma, figur i Tove Janssons populære barnebøker
 Mor Norge, nasjonalpersonifikasjon for Norge
 Moder Jord (Gaia)

Annet 
 Peruanske Lina Medina (født 1933) skal ha vært drøyt fem og et halvt år da hun fødte en gutt i 1939. Hun regnes som den yngste registrerte mor i medisinens historie.
 Spanske María del Carmen Bousada (1940–2009) var 66 da hun fikk tvillinger i 2006 etter en prøverørsbefruktning. Hun er den eldste, kjente kvinnen som har fått barn. Graviditeten skapte debatt om det etiske ved Bousadas valg.

Se også 
 Forelder
 Stemor, pleiemor, fostermor, adoptivmor, surrogatmor
 Alenemor
 Medmor
 Mormor, bestemor
 Svigermor
 Far, kjernefamilie
 Gudmor
 Morsdag
 Husmor, gift kvinne som styrer en husholdning
 Amme
 Modergudinne
 Matriarkat, mor- og kvinnestyrt samfunn
 Morsrolle, Morskjærlighet

Referanser

Eksterne lenker 
 

Formering
Familie
Trebokstavsord
Mødre
Gressholmen

Gressholmen er en øy i indre Oslofjord, nær Akersneset i Oslo sentrum.

Det går båt fra Rådhusbrygge 4 til øya. (Før 21. mars 2015 gikk båtene fra Vippetangen.) 

Gressholmen henger sammen med Rambergøya og Heggholmen, og dekker ca. 149 da. Store deler av området er et naturreservat, men det finnes også båthavn og enkelte hus og hytter på øya. Gressholmen var tidligere kjent for sine mange villkaniner, men disse ble utryddet i påsken 2007 fordi deres beitesett medførte erosjon og bortbeiting av den vernede floraen.

Gressholmen-Rambergøya naturreservat ble opprettet i 1992 for å verne et verdifullt våtmarksområde. Her finnes også en rekke badeplasser, inkludert en  naturiststrand. Gressholmen kro holder åpent i sommerhalvåret, men ikke i vinter. Den stengte sine dører i 2015 etter 25 års drift, men er rehabilitert og ble gjenåpnet i 2017 med nye eiere.

Lufthavn 
Oslos første flyplass, Gressholmen sjøflyhavn, ble åpnet her i 1927. Med avgang fra Gressholmen kl 7:35 var man fremme i Berlin kl 16:55. Ruten gikk over Gøteborg-København-Stettin til Berlin med en Dornier D-861.

Gressholmen var Norges første flyplass og landets hovedflyplass til 1939. Lufthansa hadde den gang konsesjon på all norsk luftfart, og under krigen ble stedet brukt av tyskerne som vedlikeholdsverksted for sjøfly. Sjøflyhavnen ble flyttet til Fornebu i 1952.

Militært batteri 
Gressholmen batteri dekket innflyvningen til Oslo, bemannet med 15 offiserer og 80 menige. Men 9. april 1940 var bare seks offiserer og 22 menige til stede, pluss 17 rekrutter ankommet seks dager før. De iakttok luftkampen over Bunnefjorden, og snart ble de selv mål for tyske stupangrep som utløste panikk. Mannskapet på Gressholmen disponerte hverken sandsekker eller dekningsrom. Mange hadde ikke engang fått en hjelm.

Referanser

Eksterne lenker
 Oslo kommune, Friluftsetaten: Gressholmen, Heggholmen og Rambergøya
 Gressholmen Kro
 Gressholmen Båtforening
 Bymiljøetatens badeinfo
 Gressholmen kro – rehabilitering
 Historisk turtips på Gressholmen

Øyer i Oslo
Øyer i Oslofjorden
Bydel Gamle Oslo
Raven-Symoné

Raven-Symoné Christina Pearman (født 10. desember 1985 i Atlanta i Georgia) er en amerikansk skuespiller og artist kjent under navnet Raven-Symoné eller bare Raven. Hun er best kjent for sitt eget show på Disney Channel, That's so Raven.

Filmografi (utvalg) 
 1984 – The Cosby Show 
 1992 – I Coopers klasse
 2003 – Cheetah Girls
2003 - That's So Raven
 2004 – Prinsesse på prøve 2
 2005 – For One Night 
 2005 – All-American Girl 
 2006 – Cheetah Girls 2
 2006 – Everyone's Hero
 2017 – Raven's Home

Utmerkelser 
 1991 – Young Artist Award – Exceptional Performance by a Young Actress Under Nine for The Cosby Show
 2004 – Kids' Choice Awards – Blimp Award – Favorite Television Actress for That's So Raven
 2004 – Image Award – Outstanding Performance in a Youth/Children's Program for That's So Raven
 2005 – Young Artist Award – Outstanding Young Performers in a TV Series for That's So Raven
 2005 – Kids' Choice Awards – Blimp Award – Favorite TV Actress for That's so Raven
 2005 - Image Award - Outstanding Performance in a Youth/Children's Series/Special for That's So Raven

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Hollywood Records – Raven-Symoné
 Raven-Symonés offisielle hjemmeside

Skuespillere fra USA
Sangere fra USA
Personer fra Atlanta
C.S. Forester

C.S. Forester (født 27. august 1899 i Kairo i Egypt, død 2. april 1966 i Fullerton i California) er forfatternavnet til en britisk forfatter av spenningsbøker, hovedsakelig med drama knyttet til havet. Forkortelsen står for Cecil Scott Forester, mens hans egentlig navn var Cecil Louis Troughton Smith.

Forester skrev bøker med militært og maritimt innhold og er særlig kjent for sin serie på elleve bøker om Horatio Hornblower, som gikk fra sjøkadett til flåteadmiral under Napoleonskrigene. Han skrev også Afrikadronningen (1935) som ble filmatisert.

Biografi 
Forester ble født i Kairo i Egypt, men fikk sin utdannelse i Alleyn's School og på Dulwich College i sørlige London. Han giftet seg med Kathleen Belcher i 1926, de fikk to sønner før de skilte seg i 1945. Den eldste sønnen, John Forester, har skrevet en biografi om sin far.

Under den andre verdenskrig flyttet Forester til USA hvor drev han propaganda for at USA skulle involvere seg i krigen. Til slutt bosatte han seg i Berkeley i California. I 1947 giftet han seg i hemmelighet med Dorothy Foster. Han led under sterk åreforkalkning senere i livet.

Hornblower 
Populariteten til figuren Hornblower er meget stor innen maritime og sjøromaner. Bøkene er bygd rundt en heroisk, men likevel ikke heroisk personlighet. Bokserien er inspirert av den historiske Horatio Nelson. Konkurrent av denne serien er den senere Aubrey/Maturin-serien skrevet av Patrick O'Brian.

Bøker i Hornblower-serien 
 Midshipman Hornblower
 Løytnant Hornblower
 Hornblower og Hotspur
 Hornblower og Atropos
 Den lykkelige hjemkomst
 Et linjeskip
 Flagget til topps
 Kommandøren
 Lord Hornblower
 Hornblower bruker list
 Hornblower i fare - Brown på Resolution
 Kapteinen fra Connecticut

Andre bøker 
Forester skrev også mange andre bøker i tillegg til Hornblower-serien. The General fra 1936, Afrikadronningen fra 1935 og mange andre romaner. Forester skrev også to kriminalromaner. Payment Deferred fra 1926 og Plain Murder fra 1930. Han har også to barnebøker i sitt forfatterskap, i en av disse kommer han tilbake til sjømannslivet ettersom historien utspinner seg blant pirater.

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi og utvalgte verker
 Biografi
 C.S. Forester Society, det litterære samfunnet utgjør et digitalt tidsskrift, Reflections (ISSN 2042-1389)
 

Engelske forfattere
Engelskspråklige forfattere
Personer fra Kairo
Personer fra London
Manitobas flagg

Manitobas flagg er en red ensign etter britisk mønster og har provinsens våpenskjold i flaggdukens frie ende. Flagget er i forholdet 1:2. Det ble fastsatt av dronning Elizabeth II 12. mai 1966.

Provinsen Manitobas våpenskjold ble fastsatt godkjent av kong Edward VII 10. mai 1905, men hadde da vært i offisiell bruk siden 1870. Våpenet viser en bison, en henvisning til dyret som en gang satte sin preg på Manitobas prærielandskap. Øverst i våpenet vises merket for England: Et rødt kors på hvitt felt, et såkalt Georgskors. Dette merket ble også benyttet av Hudson's Bay Company som virket på området som ble til provinsen Manitoba. Det røde korset står også til minne om denne delen av provinsens kolonihistorie.

Viseguvernørens flagg

Kronens representant i provinsen, viseguvernøren, fører et blått flagg med kronet provinsvåpen innsatt i en krans av gule lønneblader. Viseguvernørens flagg ble innført 11. mai 1984.

Kilder 
Symbols of nationhood, 1991
Provincial Flag Act 

Canadiske flagg
Manitoba
Québecs flagg

Québecs flagg er blått og har et hvitt kors med hvite liljer i hvert av de fire blå feltene dannet av korset. Flagget har sine forbilder i franske militære faner og i Frankrikes gamle handelsflagg, et hvitt kors på blå flaggduk. Også den heraldiske liljen er et fransk symbol. I de fleste henseende er flagget et symbol for provinsen Québecs franske språk og kultur og et uttrykk for provinsensbestrebelser på å ivareta sin identitet i det ellers hovedsakelig engelskspråklige Canada. Québecs flagg er ellers unikt blant kanadiske provinser flagg ved at det i Québec i offisiell sammenheng omtales som nasjonalflagg. 

Flagget er i størrelsesforholdet 2:3. Det ble vedtatt av Québecs regjering 21. januar 1948 og ble lovregulert 9. mars 1950. Flagget ble erklært som nasjonalflagg av nasjonalforsamlingen i Québec i november 1999.

Viseguvernørens flagg
Kronens representant i provinsen, viseguvernøren, fører et blått flagg med kronet provinsvåpen innsatt i en hvit skive midt i flagget. Viseguvernørens flagg ble innført 1952.

Litteratur
Symbols of nationhood, 1991

Eksterne lenker 
National Flag and Emblems
Act respecting the flag and emblems of Québec
Regulation respecting the flag of Québec
The Québec flag
The Flag of the Lieutenant-Governor of Québec

Canadiske flagg
Québec
Engø

Engø er en halvøy bestående av i hovedsak hyttebebyggelse beliggende i Sandefjord kommune i Vestfold. 

Navnet tyder på det som i dag er en landfast halvøy var en øy den gangen havet gikk høyere.

Det er ferjeforbindelse til Veierland. Her finnes også båtverksted og båtbrygge.

Referanser

Sandefjords geografi
Fergesteder i Vestfold og Telemark
Halvøyer i Vestfold og Telemark
Sestos

Sestos var en antikk by på den trakiske halvøya, dagens Gallipoli–halvøya i den europeiske delen av Tyrkia. Den ligger ved Hellespont på den andre siden av Abydos og var hjemmet til Hero i legenden om Hero og Leander (Hērō og Léandros).

Xerxes Is hær krysset her på en bro i 480 f.Kr., og de fleste av Aleksander den stores styrker gikk den andre veien med båt i 334 f.Kr.

George Byron svømte fra Sestos til Abydos på fire timer og gjenskapte Leanders bragd.

Referanser 

Tidligere bosetninger i Tyrkia
Çanakkale (provins)