alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Europa Universalis IV

Europa Universalis IV (ofte forkortet til EUIV eller EU4) er et storstrategispill i Europa Universalis-serien, utviklet av Paradox Development Studio og gitt ut av Paradox Interactive. Spillet ble sluppet ut 13. august 2013.

Spillets omfang 
Spillet finner sted mellom 11. november 1444 og 2. januar 1821. Spilleren kan starte spillet mellom disse to datoene som et hvilket som helst land som fantes på den tiden.

All geografien på jorden er representert, og delt opp i provinser. Man kan enten eie, ta over eller kolonisere alle provinsene, med visse unntak.

Selv om en spiller kan velge en hvilken som helst dato for å starte spillet, så har spillet visse datoer bokmerket, slik at spilleren kan starte rundt de mer interessante tidspunkter i historien. Disse tidspunktene inkluderer den franske revolusjon, oppdagelsen av Amerika og reformasjonen.

Mottagelse 

Europa Universalis IV fikk generelt god kritikk, med en poengsum på 87 av 100 fra Metacritic. Ingen fullstendig negative anmeldelser ble funnet Metacritic. Kritikere roste forbedringene fra Europa Universalis III, spesielt den nye grafikken. T.J. Hafer fra PC Gamer beskrev spillet som en fengslende simulering. Negativ kritikk fokuserte på generelle bugs og ting som ville være vanskelige å forstå for nye spillere. Nicholas Pellegatta sa at dette sannsynligvis vil bli ordnet i senere oppdateringer.

Salg 
Per februar 2014 har Europa Universalis IV solgt over  eksemplarer. Innen juni 2014 var mer enn 700 000 eksemplarer registrert på Steam. Innen juni 2016 var over 1 million eksemplarer registrert på Steam.

Utvidelser 
Det har blitt laget ti utvidelser (DLC) til spillet:
 Conquest of Paradise (januar 2014), koloniene fungerer som vassaller.
 Wealth of Nations (mai 2014), handelskompanier, kanalbygging og dynamiske provinsnavn.
 Res Publica (juli 2014), egen styreform for Nederland.
 Art of War (oktober 2014), forandringer i krigføring, ny mekanikk rundt tredveårskrigen.
 El Dorado (februar 2015), forandret oppdagelsesreisende, nasjonsbygger.
 Common Sense (juni 2015), forandringer i provinsutviklingssystemet.
 Cossacks (desember 2015), forandringer i hvordan hordene fungerer og ett nytt system for stender (Estates).
 Mare Nostrum (april 2016), la til oppdrag for mariner og muligheten til å leie ut soldater.
 Rights of Man (oktober 2016), nye regjeringssystemer for nasjoner og ledere for egne egenskaper.
 Mandate of Heaven (april 2017), nye mekanikker for asiatiske land, spesielt Kina.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Storstrategispill
Videospill utviklet av Paradox Interactive
Videospill fra 2013
Windows-spill
MacOS-spill
Linux-spill
Videospill utviklet i Sverige
Ebba Busch

Ebba-Elisabeth Busch, tidligere Busch-Christensen, (født 11. februar 1987 i Uppsala) er en svensk politiker som representerer Kristdemokraterna. Fra 18. oktober 2022 er hun energi- og næringsminister og visestatsminister i Ulf Kristerssons regjering.

Hun er siden 25. april 2015 partileder for Kristdemokraterna. Hun har tidligere vært kommunepolitiker i Uppsala kommune. Hun har statsborgerskap i både Norge og Sverige, ettersom hennes far kommer fra Norge. Hun er også etterkommer av Aksel Gresvig.

Ebba Busch giftet seg i 2013 med Niklas Thor, fotballspiller i Uppsalalaget IK Sirius FK, og ektefellene kalte seg etter giftemålet for Busch Thor, men dette er ikke ført i folkeregisteret. Hun og hennes ektemann skilte lag i 2020, og hun heter etter dette Ebba Busch.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Svenske politikere
Svenske partiledere
Svensker av norsk opphav
Nordmenn av svensk opphav
Personer fra Uppsala
Pralin

En pralin er en konfektbit med sjokoladeskall og forskjellig fyllmasse. Skallet av sjokolade støpes enten i former, eller lages ved å dyppe konfektbiten i flytende sjokolade som deretter avkjøles.

Referanser

Søtsaker
Ganache

Ganache er en blanding av fløte og sjokolade som anvendes som fyll eller glasur i praliner og kaker. Ganache kan dessuten være smaksatt, for eksempel med kaffe eller likør. Ganache skal være slettere og mindre søt enn fudge.

Normalt sett holder man den oppvarmede fløten over den finhakkede sjokoladen og rører til jevn smete. Forholdet er 1:1–1:2 for fløte og sjokolade, avhengig av hvor tykk en vil at den skal bli. Om en tilsetter honning eller smør så blir ganachen mer glanset, hvilket kan være ønskelig på for eksempel kaker.

Galleri

Franske ord og uttrykk
Sjokolade
Fartsgrenser i Bulgaria

Fartsgrenser i Bulgaria er 50 km/t innen tettbygd strøk og 90 km/t utenfor tettbygd strøk, med mindre noe annet er skiltet. 

For motortrafikkveier kan fartsgrensen være skiltet opp til 120 km/t, mens motorveier har 140 km/t som høyeste fartsgrenser. Tidligere var høyeste fartsgrense på bulgarske motorveier bare 130 km/t, men dette ble i 2012 økt til 140 km/t, dog kun på de beste og nyeste motorveistrekningene. 

For tyngre kjøretøy, motorsykler, kjøretøy med slep og visse andre spesielle grupper kjøretøy, gjelder ytterligere fartsbegrensninger.

Referanser 

Bulgaria
Transport i Bulgaria
Dassault Systèmes

Dassault Systèmes S.A. (3DS) er et fransk programvareselskap som ble etablert i 1981. Selskapet spesialiserer seg på produksjon av 3D konstruksjons-programvare, 3D digital mock-up og løsninger for product lifecycle management. Selskapet tilbyr også produkter for informasjon og etterretning.

Eksterne lenker 
 

Franske selskaper
Programvareselskaper
Selskaper etablert i 1981
Decellophylla

Decellophylla er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor (ca. 17 millimeter), avlang, brunlig oldenborre. Forkroppen er tett hårkledt og brunsvart, dekkvingene med kort hårkledning, brune. "Snuten" (clyepus) er avrundet med opphøyd forrand. Antennene er 10-leddete med en seks-leddet vifte der de to innerste bladene er mye kortere enn de øvrige.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Somalia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
 Slekten Decellophylla Lacroix, 2005 
 Decellophylla mourgliai Lacroix, 2005

Kilder 
 hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 2005
Somalias insekter
Kabindeknomiosoma

Kabindeknomiosoma er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En liten (9 millimeter), bred, kastanjebrun oldenborre. Forkroppen er kraftig hårete. "Snuten" (clypeus) er rundet. Antennene er åtte-leddete med en tre-leddet vifte av nokså korte blader. Beina er kraftige, leggene (tibiae) utvidete mot spissen.

Utbredelse 
Arten er kjent fra den Den demokratiske republikken Kongo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
 Slekten Kabindeknomiosoma Lacroix, 2005 
 Kabindeknomiosoma hautmanni Lacroix, 2005

Kilder 
 hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 2005
Camerounophylla

Camerounophylla er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En liten til middelsstor (ca. 11 millimeter), bred, blank, rødbrun oldenborre. Oversiden er uten påfallende hår. "Snuten" (clypeus) er avrundet med opphøyd forrand. Antennene er åtte-leddete med en tre-leddet vifte.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Kamerun.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
 Slekten Camerounophylla Lacroix, 2005 
 Camerounophylla bargai Lacroix, 2005

Kilder 
 hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 2005
MF «Tansøy»

MS «Tansøy» er en hurtiggående kombikatamaran bygget i 2007 for Fjord1 Fylkesbaatane. Båten går i rute over Sognefjorden på ferjesambandet Ortnevik–Måren–Nordeide. Noen dager går den også i rute fra Ortnevik til Vik med anløp av vegløse steder underveis.

Teknisk informasjon
Byggeår: 2007
Bygget av: Båtservice Mandal AS, Mandal (byggenummer 57)
Brutto RT: 181
Netto RT: 57
Personbilkapasitet: 10
Lengde: 29,45 meter
Bredde: 9,00 meter
Motor: 2x 12cyl. 4T Caterpillar DM, 2800 bHK = 28 knop

Historie
2007:	25.01.: Levert som «Tansøy» for Fjord 1 Fylkesbaatane, Florø
2011:	Fremdeles i rederiets flåte.

Kilder

Eksterne lenker 
 
 

Fjord1-ferger
Skip fra 2007
Sjøfart i Vestland
Skip bygget i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
MF «Lifjord»

MF «Lifjord» er en bilferge bygget i 2010 for Fjord1 Fylkesbaatane. Fergen har gått i rute for rederiet på ferjesambandet Fodnes–Mannheller. Ved overlevering fra verftet ble fergen først satt inn i ferjesambandet Lavik–Oppedal fra 2012 til 2015, da Norled tok over sambandet. Fra 2022 går den som reserveferje for Fjord1 i Sunnhordland.

Teknisk informasjon
Byggeår: 2010
Bygget av: Fiskarstrand verft, Ålesund (byggenummer 68)
Skroget bygget av: UAB Vakaru Laivu Remontas, Klaipeda
Brutto RT: 2476
Netto RT: 742
Personbilkapasitet: 115
Passasjerkapasitet: 290
Lengde: 102,85 meter
Bredde: 16,10 meter
Motor: 2 x Caterpillar C32, 2230 bHK

Historie
2010:	22.03.: Levert som «Lifjord» for Fjord 1 Fylkesbaatane AS, Florø
2017:	Fremdeles i rederiets flåte.
2020:	Reserveferje

Kilder
 
 
 
 Fjord1 (2017). http://www.fjord1.no/eng/ferry/ferry-timetables/sogn-og-fjordane/fodnes-mannheller Besøkt 13. januar 2017.

Eksterne lenker 
 
 

Fjord1-ferger
Skip fra 2010
Sjøfart i Vestland
Skip bygget i Litauen
Artikler i sjøfart-prosjektet
KV «Nornen»

KV «Nornen» (W 330) er et norsk kystvaktfartøy. Det et av fem fartøy i Nornen-klassen tilhørende Indre Kystvakt.

Fartøyet ble bygget i 2006, av Szczecin Ship Repair Yard Gryfia JSC i Polen. Det driftes av Remøy Shipping for Kystvakten. «Nornen» ble opprinnelig planlagt for et operasjonsområde fra Egersund til svenskegrensen.

Bilder

Lenker

Referanser

Norske kystvaktskip
Skip bygget i Polen
Falsotoclinius

Falsotoclinius er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Små (6-9 millimeter), nokså langstrakte, lyst fargede oldenborrer. Antennene er ti-leddete med en fem-leddet vifte som er mye lengre enn skaftet. "Snuten" (clypeus) er trapesformet, litt innbuktet på sidene. Pronotum er ganske kort med rundede sider, dekkvingene parallellsidige.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Iran.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Gruppen Pachydemini eller Tanyproctina
 Slekten Falsotoclinius Keith & Montreuil, 2005
 Falsotoclinius fragilis (Petrovitz, 1980)
 Falsotoclinius richteri (Petrovitz, 1958)
 Falsotoclinius schaeuffelei (Petrovitz, 1958)

Kilder 
 Keith, D. (2005) Révision des genres Otoclinius Brenske 1896, Falsotoclinius n. gen. et Tanyproctoides Petrovitz 1971 (Coleoptera : Melolonthidae : Pachydeminae). Annales de la Société entomologique de France (N.S.): International Journal of Entomology, 40 (3-4): 213-225. 
 Lacroix, Marc: hannetons.fr - med beskrivelse av slekten (på fransk)

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 2005
Irans insekter
Kvitunge

En kvitunge eller whitecoat er det nyfødte, diende avkommet etter grønlandssel (Pagophilus groenlandicus) eller ringsel (Pusa hispida). Også pelsverket går under de samme betegnelsene.

Beskrivelse 
Rett etter fødselen har selungene på grunn av fostervannet gulaktig pels og blir kalt gulunger eller yellowcoat. Gulfargen svinner imidlertid i løpet av få dager og pelsen blir kritthvit. Ungene forblir kvitunger så lenge de dier mora. Etter cirka 12 dager er ungen ferdig oppfetet (og veier typisk 30–36 kg, avhengig av art) og mora forlater dem. Da blir pelsen gråaktig og ungen går fra kvitunge til gråunge eller greycoats. Den grå pelsen vokser opp under den hvite, som etter hvert faller flekkvis av. På mytingstadiet kalles ungene «ragged-jacket» på engelsk.

Fangst 
Kvitunger har på grunn av den kritthvite pelsen utgjort en betydelig del av norsk selfangst gjennom årene, men økende internasjonal kritikk av selfangst og spesielt kvitunger har gjort slik fangst mindre attraktiv. Ungene ble helst fanget (drept) med hakapik, et redskap bestående av et håndtak med en kvass pigg på. Fangstmetoden var utvilsomt en betydelig medvirkende årsak til den økende internasjonale kritikken.

USA forbød fangst av kvitunger og import av selprodukter alt i 1972, gjennom «Marine Mammal Protection Act of 1972». Det europeiske fellesskap forbød import av kvitunger i 1983. Canada forbød kommersiell jakt av kvitunger og såkalte «bluebacks» (unger av klappmyss) offshore i 1987. Norge innførte forbud mot fangst av diende selunger i 1989. Mexico, Nederland og Belgia forbød import av selprodukter fra 2006. Russland innførte forbud mot fangst av kvitunger den 16. februar 2009 og av andre selunger fra 18. mars samme året. Russland, Hviterussland og Kasakhstan forbød import av selprodukter i 2010 og Taiwan i 2013.

Referanser 

Seler
Selfangst
Brødrene Karhumäki

Niilo og Valto Karhumäki, også kjent som  Brødrene Karhumäki (finsk: Veljekset Karhumäki), var finske luftfartspionerer, flyfabrikanter og  grunnleggere av et flyselskap.

De ble født i Multia. Niilo og Valto Karhumäki flyttet senere til Jyväskylä, hvor de sent i 1924 grunnla et selskap som fikk navnet Veljekset Karhumäki som omfattet flygeropplæring, bygging og vedlikehold  av fly samt luftfotografering. For å lette samarbeidet med Finlands flyvåpen flyttet de hovedkontoret til Kuorevesi. Under andre verdenskrig  ble selskapet slått sammen med Valtion lentokonetehdas, en produsent av militære fly. Brødrene Karhumäki tegnet og konstruerte Karhumäki Karhu 48B, et en-motors fly som ble bygget i et mindre antall i løpet av 1950-årene.

I 1950, grunnla de Karhumäki Airways (Karair), et flyselskap som startet med å tilby ruteflyvning mellom  finske byer, og senere charterflyvninger til feriestedet langs Middelhavet. 1963, sikret Aero O/Y (dagens  Finnair) seg aksjemajoriteten og i 1998 ble selskapet en intergrert del av Finnair.

Brødrene er blitt beæret med et monument  Lentäjäveljestenaukio (som kan oversettes med Pilot-brødrenes plass) i Halli.

Litteratur  
(kun finske titler)
 Ismo Tervonen:VELJEKSET KARHUMÄKI - Suomen ilmailun pioneereina 1924-1956 (Apali 2002) ISBN 952-5026-25-6
 Ismo Tervonen KAR-AIR - tilauslentoliikenteen edelläkävijänä 1957-1980 (Apali 2004) ISBN 952-5026-40-X
 Ismo Tervonen: KARAIR - matkustajalentoliikenteen perinteiden vaalijana 1980-1996 (Apali 2007) ISBN 978-952-5026-64-1

Eksterne lenker 
 

Luftfartspionerer
Finske flyprodusenter
Finner
Plesiopalacephala

Plesiopalacephala er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank, brun oldenborre. Forkroppen er tett hårete.

Utbredelse 
Arten lever i Mosambik.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
 Slekten Plesiopalacephala Lacroix, 2006 
 Plesiopalacephala castanea (Klug, 1855)

Kilder 
 hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 1855
Zomba (oldenborre)

Zomba er en slekt av biller med bare to arter som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Middelsstore (ca. 15 millimeter), avlange, blanke, brune oldenborrer. Forkroppen er tett hårete. "Snuten" (clypeus) er nærmest rektangulær. Antennene er ti-leddete med en vifte av tre lange blader.

Utbredelse 
Slekten er bare kjent fra Malawi.

Systematisk inndeling 
Navnet er et yngre homonym for Zomba Bryant, 1922, en slekt av bladbiller, og bør derfor forandres.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
 Slekten Zomba Lacroix, 2006 
 Zomba foai Lacroix, 2006
 Zomba nyassiensis Lacroix, 2006

Kilder 
 hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 2006
Sverre Økshoff

Sverre Økshoff (født 9. september 1971) er en norsk musiker, kunstner og lærer fra Tønsberg.

I 1989 grunnla han sammen med Alex Møklebust bandet Klisne Seigmenn, Noralf Ronthi og Kim Ljung ble ganske fort med i bandet, etterhvert kom også Marius Roth Christensen med i gruppen. I 1991 byttet de navn til Seigmen og ga ut plata Pluto i 1992. I 1998 bestemte Økshoff seg for å slutte i bandet. Seigmen holdt sin siste konsert i slutten av mars 1999. I 2005 ble gruppen gjenforent i Dødens Dal i Trondheim. I 2015 ga de ut sitt første album på 18 år.

Referanser 

Norske musikere
Norske kunstnere
Erigavo

Erigavo er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En liten til middelsstor (10-11 millimeter), langstrakt, blank, gulbrun oldenborre. Oversiden er uten påfallende hår. Snuten er trapesformet, litt innbuktet foran. Antennene er ti-leddet der de sju ytterste leddene danner en vifte med lange blader. Pronotum har rundede sider.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Somalia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
 Slekten Erigavo Lacroix, 2006 
 Erigavo somalicus Lacroix, 2006

Kilder 
 hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 2006
Somalias insekter
Eurypeza

Eurypeza er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), bred oldenborre. Hode og pronotum er brungule, dekkvingene brune. Oversiden er uten påfallende hår. Snuten er avrundet med markert forrand. Antennene er ti-leddete med en fem-leddet vifte.

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Somalia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
 Slekten Eurypeza Lacroix, 2006 
 Eurypeza evansi Lacroix, 2006

Kilder 
 hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 2006
Somalias insekter
Periproctoides

Periproctoides er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En liten (9-10 millimeter), avlang, matt oldenborre. Forkroppen er brunsvart, dekkvingene brune. Snuten er avrundet trapesformet. Antennene er ti-leddete, de sju ytterste leddene danner en vifte med lange blader.

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Kenya.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
 Slekten Periproctoides Lacroix, 2006 
 Periproctoides lukeniensis Lacroix, 2006

Kilder 
 hannetons.fr - beskrivelse av slekten (på fransk)

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 2006
Kenyas insekter
Eideria

Eideria er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Levevis 
Slekten er funnet både i regnskog og i tørre områder.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det nordlige Sør-Amerika (Colombia og Ecuador).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eller underfamilien Pachydeminae)
 Slekten Eideria Neita & Ocampo, 2012 
 Eideria pentaphylla Neita & Ocampo, 2012
 Eideria glabripennis Neita & Ocampo, 2012
 Eideria pedroantonioi Neita & Ocampo, 2012

Kilder 
 Neita, J.C. og Ocampo, F.C. 2012: A new genus and three new species of Neotropical Tanyproctini (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae). Zootaxa 3281: 41-55.

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 2012
Colombias insekter
Ecuadors insekter
Østisen

Østisen er betegnelsen på et geografisk område i Nordishavet som er dekket av drivis. Området strekker seg vest av Novaja Semlja og sørover til Kvitsjøen. Området ligger i 
Russlands økonomiske sone og har vært viktig for norsk og russisk selfangst i lang tid. Østisen er også viktig for grønlandssel og ringsel som har kasting av unger her i februar mars..

Norske selfangere ble gitt konsesjon til å fangst i et konsesjonsområde utendfor en linje mellom Kapp Orlov og Kapp Kanushin. Høsten 1939 ble konsesjonsområdet stengt.

Referanser 

Russlands geografi
Selfangst
Socotraproctus

Socotraproctus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utbredelse 
Slekten er endemisk for Sokotra.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Stammen Tanyproctini Erichson, 1847 (eventuelt Pachydeminae)
 Slekten Socotraproctus Král, Sehnal & Bezděk, 2012
 Socotraproctus haghier Král, Sehnal & Bezděk, 2012

Kilder 
 Král, D., Sehnal, R. & Bezděk, A. (2012) Tanyproctini (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae) of Socotra Island. In: Hájek, J. & Bezděk, J. (Eds.), Insect biodiversity of Socotra Archipelago. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae, 52 (Supplementum 2), 153–182.

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 2012