alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Green Yard Kleven

Green Yard Kleven, tidligere Kleven Verft, er et skipsverft som ligger i Ulstein kommune på Søre Sunnmøre. Verftet ble i juli 2020 kjøpt av foretaket Green Yard og fikk da navnet Green Yard Kleven. Verftet har cirka 50 ansatte per desember 2020.

Eierskap 
Verftet ble etablert i 1939 av Marius Kleven, og fikk da navnet M. Kleven Mekaniske Verksted. Etter hans død tok de fire sønnene hans over. Kleven Verft var en periode del av Kværner-konsernet. Etter en nedgangstid i skipsindustrien kjøpte Kleven-brødrene verftet tilbake fra Kværner, og pr. 2018 var Kleven verft et datterselskap av Kleven Maritime AS.

I januar 2020 ble det kroatiske industrikonsernet DIV Group enig med Hurtigruten om å kjøpe Kleven verft. I juli 2020 ble det klart at verftet var konkurs. Deretter ble verftet kjøpt av Green Yard.

Fartøyer 
Kleven Verft har bygd en rekke hurtigbåter, fiskefartøy og forsyningsskip. I 2017 inngikk verftet en intensjonsavtale med et namibisk selskap om å bygge et spesialfartøy til bruk i diamantutvinning. I desember 2020 kunngjorde verftet at det norske selskapet Rem Offshore hadde bestilt et spesialfartøy til bruk i konstruksjon av offshore vindinstallasjoner.

Galleri

Se også 

 Skip bygget ved Green Yard Kleven

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byggverk i Ulstein
Norske skipsverft
Næringsliv i Ulstein
Artikler i sjøfart-prosjektet
Den magnetiske sydpol

Den magnetiske sydpolen er det punktet på jordoverflaten hvor de geomagnetiske feltlinjene er vertikale på jordens overflate. Den magnetiske sydpolen endrer posisjon hele tiden på grunn av variasjoner i jordens magnetfelt, og i 2010 var den beregnet å ligge ved 64,42° S og 137,34° Ø, like utenfor kysten av Wilkes Land i Antarktis.

Av historiske årsaker ble enden av magneten som peker mot jordens nordpol kalt «nordpolen» på en magnet, mens den andre enden av magneten ble kalt «sydpolen». Innen fysikken definerer man den enden på en magnet som dreier seg mot nord, som magnetens nordpol. Dermed er jordens magnetiske nordpol egentlig en magnetisk sydpol, mens den magnetiske sydpolen egentlig er en magnetisk nordpol. 

Nimrod-ekspedisjonen ledet av Ernest Shackleton nådde den 16. januar 1909 den magnetiske sydpolen som på den tiden lå på land.

Den magnetiske sydpol og nordpol har byttet plass mange ganger, det har som regel gått 200 000–300 000 år mellom hver gang. Men nå er det omkring 786 000 år siden polene byttet plass forrige gang. Selv om det nå er gått så lang tid og at magnetfeltet de siste 160 år har blitt svakere, noe som kan tyde på en snarlig polvending, mener forskerne at det går minst 500 år før det skjer.

Forskernes data viser at jordas magnetfelt svekkes i tiden opp mot et polskifte, men en datasimulering viser at magnetfeltet aldri forsvinner helt. Svekkelse i magnetfeltet gjør jorda mer utsatt for stråling fra rommet.

Jordas magnetfelt blir trolig dannet rundt den ytre kjernen, som består av smeltet jern. På grunn av små avvik i temperaturen i smeltemassen oppstår det såkalte konveksjonsstrømmer, som sammen med jordas rotasjon holder det smeltede jernet i konstant bevegelse.

Bevegelsen skaper en elektrisk strøm som induserer et magnetfelt som igjen setter mer av jernet i bevegelse – en prosess kjent som geo-dynamoen.

Se også
Sydpolen
Den magnetiske nordpol
Jordens magnetfelt
Jordens kjerne

Referanser 

Magnetisme
Sydpolen
Artikler i Antarktis-prosjektet
Naturgeografi

de:Südpol#Der südliche geomagnetische Pol
es:Polo Sur#Polo Sur Magnético
nl:Zuidpool#Geomagnetische zuidpool
Ski-VM 2013

Ski-VM 2013 var det 50. ski-VM (offisielt verdensmesterskapet på ski, nordiske grener) og ble arrangert i Val di Fiemme i Italia fra 20. februar til 3. mars 2013. Det ble konkurrert i 21 øvelser. Val di Fiemme var også arrangørsted for ski-VM i 1991 og 2003. 

Avgjørelsen på Val de Fiemme ble tatt 29. mai 2008 under den internasjonale skikongressen i Cape Town i Sør-Afrika, i konkurranse med Falun i Sverige, Lahtis i Finland, Oberstdorf i Tyskland og Zakopane i Polen. Alle disse har arrangert ski-VM tidligere.

Program

Medaljevinnere

Langrenn

Menn

Kvinner

Skihopp

Menn

Kvinner

Mixed lag

Kombinert

Medaljestatistikk

Norges tropp

Langrenn

Kvinner

Menn

Hopp

Kvinner

Menn

Kombinert

Eksterne lenker 
 
 FIS Resultatside langrenn hos FIS-Ski.com
 FIS Resultatside hopp hos FIS-Ski.com
 FIS Resultatside kombinert hos FIS-Ski.com

Kilder 
 2013 World Championships hos skisport365.com

Ski-VM 2013
Nordlige egeiske øyer

Nordlige egeiske øyer (egentlig Nord-Egeerhavet, gresk: Βόρειο Αιγαίο, Vório Egéo) er en av tretten periferier i Hellas og ligger nordøst i Egeerhavet. Tyrkia ligger i øst, mens det greske fastlandet ligger i vest og i nord. Sør for periferien ligger Sør-Egeerhavet. 

Periferien er inndelt i prefekturene: Khíos, Lesbos og Samos
Hovedstaden i periferien er Mytilene på Lesbos. Periferien har like over 200 000 innbyggere.

Eksterne lenker 
 

Hellas' periferier
Banchory

Banchory (skotsk-gælisk: Beannchar; skotsk: Banchry) er en by (town) i regionen Aberdeenshire i Skottland. Byen har historisk status som burgh. Den ligger rundt 29 km vest for Aberdeen, nær der hvor elven Feugh møter elven Dee.

I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 7 342 innbyggere, beregnet til 7 560 for 2014. Beregningen for 2020 har 7440 innbyggere, noe som antyder at befolkningstallet er relativt stabilt.

Forhistorie og arkeologi 
I 2009 oppdaget en bonde en kort hellekistegrav øst for byen. Arkeologer ble tilkalt for å grave den ut og gjøre sine undersøkelser. De kunne slå fast at graven tilhørte klokkebegerkulturen. Karbondatering graven til en gang mellom 2330–2040 f.Kr. Stabil isotopanalyse av de menneskelige levningene indikerte at han eller hun vokste opp på basalt geologi, som det er i regionen, eller på bergarten kritt, noe som betyr at de enten var lokale eller kunne ha kommet fra et annet sted, som Yorkshire. Restanalyse av en keramikkgryte som funnet i graven viste at den hadde inneholdt enten smør eller melk.<ref> Vol 83 (2019): «Knappach Toll, Balbridie: a late 3rd-millennium bc Beaker burial on Deeside, Aberdeenshire», Scottish Archaeological Internet Reports. Arkivert fra originalen den 7. september 2021.</ref>

 Historie 

Stedsnavnet antas å være avledet fra en tidlig kristen bosetning grunnlagt av sankt Ternan. Det hevdes at Ternan var en tilhenger av sankt Ninian. Tradisjonen, i mangelen av sikre historiske kilder, hevder at han etablerte sin bosetning ved elven Dee i hva som senere ble kirkegården til middelalderens sogn Banchory-Ternan. Landsbyen og sognet beholdt sitt navn fram til 1970-tallet. Den opprinnelige gæliske formen er bortimot identisk til det til Bangor i Nord-Irland, og med samme betydning og et sete for kloster.

Relikvier knyttet til sankt Ternan ble bevart av arvelige voktere ved Banchory fram til den skotske reformasjonen. To tidlige kristne korsplater bevart i eller i nærheten av den gamle kirkegården på stedet for den tidlige kirken. Det ene er bygget inn i eller nær den gamle kirkegården, og viser to kors utskåret i en slitt lyserød granittplate. Den andre er et ringmerket kors i relieff bygget inn i veggen mot hovedveien utenfor kirkegården.

Referanser

 Eksterne lenker 

 
 Visit Banchory – Gateway to Royal Deeside
 Banchorys samfunnsnettsted
Banchory Community Football Club
 Banchory i tall for 2014 (PDF), Aberdeenshire Council''

Byer i Aberdeenshire
Evangeliekirken Bergen

Evangeliekirken Bergen var en kristen frikirkelig menighet på Kronstad, i Bergen, i Hordaland. Menigheten var opprinnelig tilsluttet Maran Ata bevegelsen, men ble senere tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Evangeliekirken Bergen ble stiftet i 1961. I 2022 gikk den inn i menigheten Jesusfellesskapet. Menigheten hadde da 168 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbød menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.

Historikk 
På slutten av 1950-tallet var det vekkelse i Bergen. I mars 1961, stod Edith og Dagfinn Hollevik i spissen for etableringen av menigheten Maran Ata i Bergen.

De første årene leide Maran Ata menigheten lokaler på ulike steder i Bergen. I 1984 flyttet Den Evangelisk Lutherske Frikirke inn i nytt kirkebygg, noen kvartaler unna. Maran Ata menigheten fikk da overta bygget som ble menighetslokale i Bjørnsonsgate 38 på Kronstad.

Forholdet til og kontakten med de andre frikirkelige menigheter i byen, var den første tiden liten. På slutten av 1970-tallet har menigheten lagt vekt på å med de andre andre frikirkelige menighetene for vekkelse i Bergen.

Høsten 1996 endret menigheten navn fra Maran Ata til Evangeliekirken. En av begrunnelsene var at Maran Ata navnet kommuniserte dårlig til dagens mennesker. Menigheten ønsket et navn som tydeligere talte om hva menigheten står for.

Misjon 
Evangeliekirken Bergen var engasjert i misjonsarbeid både i Afrika, Asia og Øst-Europa. Liv og Kjell Haugen ble menighetens første utsendte misjonærfamilie og ble utsendt i 1978.  De var ute i tre perioder på tilsammen 9 år. Etter hjemkomst i 1992 gikk de inn som forstanderpar (pastor) i Evangeliekirken.

Frem til 1997, var misjonsengangementet noe sporadisk. Menigheten støttet flere virksomheter på ulike steder. For å øke engasjementet ble Trosgnisten Misjon etablert i menigheten.  Misjonsengasjementet vokste og ved regnskapsgjennomgang ved årsskiftet 2007-2008 viste tallene at misjonsbudsjettet var mer enn dobbelt så stort som menighetens ordinære driftsbudsjett. I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 2 116 000,- kr, mens driftbudsjettet var på 834 497,- kr.

Referanser

Kilder 
 Brox, Torill F. (redaktør). 2007. Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge. Korsets Seier Publikasjoner AS

Eksterne lenker 
 Evangeliekirken Bergen – hjemmeside
 Trosgnisten Misjon – hjemmeside 

Etableringer i 1961
Maran Ata
Menigheter i Bergen
Norske pinsemenigheter
Skiippagurra

Skiippagurra er en bygd i Tana kommune i Finnmark. Stedet ligger på østsida av elva Tana, omtrent 4 kilometer sør for kommunesenteret Tana bru. E6/E75 og fylkesvei 895 møtes her. Grunnkretsen Skiippagurra har ifølge SSB 254 innbyggere (2008).

Skiippagurra-festivalen ble arrangert hver sommer fra 2003 til 2011. Festivalen ble lagt ned etter sviktende publikumsbesøk og økt konkurranse fra Midnattsrocken i Lakselv.

Sjekkpunkt i Finnmarksløpet.

Referanser 

Bygder og grender i Troms og Finnmark
Bosetninger i Tana
Finnmarksløpet
Sancai Tuhui

Sancai Tuhui (kinesisk: 三才圖會, pinyin: Sān​cái tú​huì​​), kompilert av Shanghaiborgerne Wang Qi (王圻) og Wang Siyi (王思義), er en kinesisk encyclopedie (kjent den gang som en leishu) ferdigstilt i 1607 og publisert i  1609 under Ming-dynastiet, med illustrasjoner av ting fra de tre verdener himmel, jord og menneskehet. Oversettelser av tittelen har variert; på engelsk kjennes blant annet navnene «Illustrations of the Three Powers» , «Collected Illustrations of the Three Realms», «Pictorial Compendium of the Three Powers». Den kinersiske tittelen består av ordene «Sancai» som ideomatisk sikter til de tre rikene himmel, jord og menneskehet, og «tuhui», som betyr samling av llustrasjoner.

Encyklopedien er organisert i 106 kapitler i 14 kategorier (astronomi, geografi, biografier, historie, biologi, og slikt), med tekst og illustrasjoner for artiklene. Reproduksjoner av encyklopedien utgis fremdeles i Kina.

Selv om den har noen unøyaktige eller mytologiske artikler (for eksempel artikkelen om dolkhaler og traner), skilte den seg ut fra de alminnelige «hverdagsencyklopedier» (riyong leishu) ved at den etter tidens mål var nærlig nøyaktig og korrekt (for eksempel, korrekte og nøyaktige skildringer av japanske og koreanske drakter, og et svært nøyaktig verdenskart (Shanhai Yudi Quantu), antakelig kopiert fra vestlige kilder: for eksempel er det amerikanske kontinent navngitt fonetisk 亞墨利加, «ya-mo-li-jia»).

Se også
Wakan Sansai Zue – Den japanske versjon av verket

Eksterne lenker
 http://www.ncl.edu.tw/rarebook/oldcol.htm 
 https://web.archive.org/web/20050316001242/http://www.lib.ntu.edu.tw/dbs/dbs/ref/BOOKchin.htm
 https://archive.is/20031217211032/http://www.xhlib.net/xinshu02.htm (World Maps in the Ming Dynasty from the Shanghai Xuhui District Library (This page is a “what’s new” page and can expire any time)
 http://www.ihp.sinica.edu.tw/~ihpcamp/pdf/92year/wang-cheng-hua-2.pdf - Wang, Cheng-hua. , s. 8–9.
 http://horseshoecrab.sinica.edu.tw/15th.htm
 https://web.archive.org/web/20051128075412/http://www.fhk.gov.tw/fhkbook/hist/hist.asp-sq_no%3D45.htm
 https://web.archive.org/web/20070912185737/http://www.rice.edu//fondren/erc/projects/jingban/ (Et kart fra encyclopedien)

Kinesiske oppslagsverk
Ming-dynastiets historie
Kinesisk astronomi
Bøker fra 1609
John Huo Cheng

John Huo Cheng (født 1926 i Kina) er katolsk biskop av bispedømmet Lüliang (kurienavn: Fenyang)  i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. 

Huo Chen ble presteviet i 1954. Han ble bispedømmeadministrator i Fenyang i 1990 etter at hans forgjenger fader Zhang Yongzhong fratrådte i en alder av 76 år.  Sist gang Fengyang hadde en biskop, var frem til et stykke ut i kulturrevolusjonen. Den 26. februar 1970 ble biskop Simon Lei Zhenxia av Fenyang henrettet. 

Han ble bispeviet 4. september 1991, med biskop Bonaventure Zhang Xin av Taiyuan som hovedkonsekrator.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal  Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
 Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
 Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
 Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
 Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
 Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958 
 Biskop Benedict Bonaventura Zhang Xin (1911-1999) *1981 
 Biskop John Huo Cheng (1926-) *1991

Referanser 

Personer fra Shanxi
Kinesiske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Filadelfia Askim

Filadelfia Askim er en kristen frikirkelig menighet i Askim i Østfold. Menigheten er tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Filadelfia Askim ble stiftet i 1922.

Menigheten har 288 medlemmer, medregnet tilhørige, det vil si barn av døpte medlemmer. «Highlife» er menighetens ungdomsarbeid. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbyr menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro. For barn og unge driver også menigheten speiderarbeidet «Royal Rangers». Filadelfia Askim driver et ettervernstilbud.

Misjon 
Filadelfia Askim er engasjert i misjonsarbeid i Ukraina og Kenya m.m. De har også et integrert innvandrerarbeide i Norge, samt støtter misjonsprosjekter gjennom  Pinsebevegelsens Ytremisjon (PYM) og ulike hjelpeprosjekter.

Referanser

Kilder 
 Brox, Torill F. (redaktør). 2007. Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge. Korsets Seier Publikasjoner AS

Eksterne lenker 
 Filadelfia Askim – hjemmeside

Norske pinsemenigheter
Kultur i Indre Østfold
Religion i Viken
Etableringer i 1922
Max Hofmeister

Max Hofmeister (født 22. mars 1913, død 12. april 2000) var en østerriksk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Hofmeister vant en olympisk sølvmedalje i fotball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i fotballturneringen bak Italia. Østerrike vant kvartfinalen over Peru med 4-2 og i semifinalen beseiret de Polen med 3-1. I finalen, som ble spilt 15. august 1936 med 85 000 tilskuere, møtte de Italia, Østerrike tapte finalen med 1-2. Hofmeister var midtbanespiller og spilte alle fire kampene i OL-turneringen.

OL-medaljer 
 1936  Berlin -  Sølv i fotball  Østerrike

Eksterne lenker 
 

Østerrikske fotballspillere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Østerrike
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 1936
Fotballspillere under Sommer-OL 1936
Olympiske medaljevinnere i fotball
Karl Kainberger

Karl Kainberger (født 1. desember 1912 i Salzburg, død 17. desember 1997 i Salzburg) var en østerriksk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Kainberger vant en olympisk sølvmedalje i fotball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i fotballturneringen bak Italia. Østerrike vant kvartfinalen over Peru med 4-2 og i semifinalen beseiret de Polen med 3-1. I finalen, som ble spilt 15. august 1936 med 85 000 tilskuere, møtte de Italia, Østerrike tapte finalen med 1-2. Kainberger var angrepsspiller og spilte to kamper i OL-turneringen og scoret to mål.

OL-medaljer 
 1936  Berlin -  Sølv i fotball  Østerrike

Referanser

Eksterne lenker 
 

Østerrikske fotballspillere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 1936
Fotballspillere under Sommer-OL 1936
Personer fra Salzburg
Olympiske medaljevinnere i fotball
Fredrik Horn

Fredrik «Fingen» Horn (født 8. juni 1916 i Oslo, død 18. november 1997 i Oslo) var en norsk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin. Han spilte for Lyn.

Horn vant en olympisk bronsemedalje i fotball i OL 1936 i Berlin. Han var med på det norske laget som kom på tredjeplass i fotballturneringen bak Italia og Østerrike. Norge vant kvartfinalen over hjemmefavoritten Tyskland med 2–0 og i semifinalen tapte laget med 1–2 til Italia som siden vant finalen. Bronsefinalen, som ble spilt 13. august 1936 med 95 000 tilskuere, ble spilt mot Polen og Norge vant med 3–2.

Horn vant også utforklassen i Galdhøpiggrennet i 1937.

OL-medaljer 
 1936  Berlin -  Bronse i fotball (Norge)

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Norske alpinister
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1936
Fotballspillere under Sommer-OL 1936
Personer fra Oslo
Fotballspillere for Lyn Fotball
Olympiske medaljevinnere i fotball
Franz Berghammer

Franz Berghammer (født 20. november 1913, død 7. juli 1944) var en østerriksk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Berghammer vant en olympisk sølvmedalje i håndball under OL 1936 i Berlin. Han var med på det østerrikske laget som kom på andreplass i  håndballturneringen bak Tyskland. Det var første gang som håndball var olympisk sport. Seks lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 6. og 14. august. Østerrike vant fire av fem kamper, i finalerunden som besto av fire lag, beseiret de Sveits med 11-6 og Ungarn med 11-7 og tapte kampen mot Tyskland med 6-10. Berghammer spilte en kamp i OL-turneringen.

OL-medaljer 
 1936  Berlin –  Sølv i håndball  Østerrike

Eksterne lenker 
 

Østerrikske håndballspillere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 1936
Håndballspillere under Sommer-OL 1936
Olympiske medaljevinnere i håndball
Johan Remen Evensen

Johan Remen Evensen (født 16. september 1985 i Alsvåg i Øksnes) er en norsk tidligere skihopper som representerte Molde og Omegn Idrettsforening.

11. februar 2011 satte han verdensrekord i skiflyging i Vikersundbakken to ganger, først med et svev på 243 meter i prøveomgangen, og deretter med 246,5 meter i kvalifiseringen. Dagen etter vant han Vikersundrennet, og sin første verdenscupseier, delt med østerrikeren Gregor Schlierenzauer.

Fra 2014 er han ekspertkommentator i NRK.

Bakgrunn  
Remen Evensen er opprinnelig fra Alsvåg i Øksnes kommune i Nordland, men vokste opp i Molde, hvor hans mor kommer fra. I 2001 ble han erklært idrettsinvalid etter å ha pådratt seg omfattende skader i en hoppulykke. Et halvt år seinere var han imidlertid tilbake som aktiv hopper.

Karriere 
Hans første internasjonale gjennombrudd var 2.-plass i kontinentalcupen i storbakken i Zakopane i Polen 10. mars 2007.

Remen Evensen debuterte i verdenscupen med 10. og 12.-plass i Trondheim 6. og 7. desember 2008. 13. desember ble han nummer 7 i verdenscuprennet i Pragelato i Italia, og dagen etter tok han sin første pallplassering med 3.-plass samme sted, i et renn med bare én omgang i vanskelige værforhold. 14. februar 2009 ble han også nummer 3 i verdenscuprennet i skiflygingsbakken i Oberstdorf i Tyskland. Senere samme år satte han bakkerekord i K36-bakken Mølleråsen i Molde (kjent gjennom sangen "90-metersbakken" av DiDerre) med 38,5 meter. 

Evensens personlige rekord i skiflyging på 246,5 meter er bakkerekord i Vikersundbakken og verdens lengste hopp, satt i kvalifiseringsrennet 11. februar 2011. Han har også bakkerekord i Skarbakken i Molde (bakkestørrelse 100 meter), på 104,5 meter, satt i Norgescupen 1. mars 2008. 

Evensen har fire internasjonale mesterskapsmeldajer som del av det norske landslaget. Han vant sølv med Norge i lagkonkurransen i VM på ski i Liberec i 2009, og sølv i lagkonkurransen VM i skiflyging i Planica i 2010. Samme år bidro han til bronsemedaljer til det norske laget i OL i Vancouver. I VM i Oslo i 2011 var Evensen med på laget som vant sølvmedalje i laghopping i storbakke (Holmenkollbakken).

Johan Remen Evensen la opp den 20. februar 2012 etter en svak sesong. Han var lovet plass på Norges lag til VM i Vikersund i 2012, men takket selv nei til denne plassen på grunnlag av sviktende form.

Verdenscupseire

Se også 
 Verdensrekorder i skihopping

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Romsdals Budstikke: – Føles som en drøm! (6. desember 2008)
 VG: Hoppkometen: - Har aldri vært så nervøs i hele mitt liv (7. desember 2008)

Norske skihoppere
Ekspertkommentatorer (sport)
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Deltakere under Ski-VM 2009
Medaljevinnere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2010
Skihoppere under Vinter-OL 2010
Deltakere under Ski-VM 2011
Personer fra Molde kommune
Mesternes Mester-deltakere
71° nord-deltakere
Seun Kuti

Oluseun Anikulapo Kuti bedre kjent som Seun Kuti (født 11. januar 1983) er en nigeriansk musiker. Han er den yngste sønnen til den legendariske afrobeatpioneren Fela Kuti. Seun leder i dag sin fars tidligere orkester, Egypt 80. Seun Kuti var bare 8. år da han første gangen opprådde med Egypt 80.

Diskografi 
 2007 Think Africa 
 2008 Many Things

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Nigerianske sangere
Nigerianske musikere
Saksofonister
Flynavigasjonstjenesten

Flynavigasjonstjenesten (FNT) er en avdeling i Flysikringsdivisjonen i Avinor og har ansvar for planlegging, etablering, drift og vedlikehold av systemer for kommunikasjon, navigasjon, overvåking og flygekontrolltjeneste. Flygeledere og piloter er hovedbrukerne av systemene.

Norsk luftfart
Edy Schmid

Eduard «Edy» Schmid (født 3. mai 1911, død 25. september 2000) var en sveitsisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Schmid vant en olympisk bronsemedalje i håndball under OL 1936 i Berlin. Han var målvakt på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i  håndballturneringen bak Tyskland og Østerrike. Det var første gang som håndball var olympisk sport. Seks lag deltok i turneringen som ble avviklet i perioden 6. og 14. august. Sveits vant to av fem kamper, i finalerunden som besto av fire lag, tapte de mot Østerrike med 6-11 og mot Tyskland med 6-16 men de vant over Ungarn med 10-5. Schmid spilte tre kamper i OL-turneringen som målvakt.

OL-medaljer 
 1936  Berlin –  Bronse i håndball (Sveits)

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske håndballspillere
Håndballmålvakter
Medaljevinnere under Sommer-OL 1936
Deltakere for Sveits under Sommer-OL 1936
Håndballspillere under Sommer-OL 1936
Fødsler i 1911
Dødsfall i 2000
Olympiske medaljevinnere i håndball