alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Helgi Björnsson

Helgi Björnsson (født 1942 i Reykjavík) er en islandsk geofysiker og glasiolog. Han er kjent for arbeidet sitt med avrenning fra isbreer, og spesielt der isbreene er kombinert med geotermisk varme. Dette har blant annet resultert i forfatterskap av flere vitenskapelige artikler om jökulhlaup. Björnsson jobber som forsker ved Háskóli Íslands (Universitetet på Island).

I 1988 tok han doktorgrad ved Universitetet i Oslo med oppgaven «Hydrology of Ice Caps in Volcanic Regions». I perioden fra 1994 til 2004 var han professor II i glasiologi ved Universitetet i Oslo. I 2002 ble han æresdoktor ved Universitetet i Stockholm.

Publikasjoner 
Siden 1979 har Björnsson gitt ut en rekke vitenskapelige artikler i tidsskrifter som f.eks. Nature. Han har også skrevet kapitler i bøker og laget spesialkart.

Kilder 
 http://wayback.vefsafn.is/wayback/20050303051741/www.hi.is/page/helgib
 https://web.archive.org/web/20071102130123/http://www.raunvis.hi.is/~hb/

Eksterne lenker 
 Personlig hjemmeside
 Liste over publikasjonene til Helgi Björnsson

Helgi Björnsson
Glasiologer
Geofysikere
Fødsler i 1942
Jøkullaup

Jøkullaup (av isl. jökulhlaup) er en plutselig og ofte katastrofal flom fra en isbre. Opphavet til denne typen flom er enten at en dam som er demmet opp av en bre plutselig blir tappet, eller at et vulkanutbrudd under en bre raskt smelter store mengder is.

Dammer kan også bli demmet opp av endemorener eller andre forhold rundt breen. I forbindelse med vulkanutbrudd under isen vil det ofte smeltes en viss mengde vann som ikke kommer ut, og som dermed resulterer i et jøkullaup som kombinerer begge typene. De oppdemte dammene har flere muligheter til å komme seg forbi breen som demmer dem opp. Store flommer blir ofte skapt når en stor dam blir så tung at den klarer å løfte breen foran seg opp fra grunnen under. Da vil litt vann renne ut og smelte en kanal, som mer vann renner gjennom, helt til alt vannet renner ut på en gang gjennom en stor tunnel langs bunnen av isen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Glasiologi
Arild Knutsen

Arild Knutsen (født 18. mars 1969) er en norsk politisk aktivist som arbeider for rusmiddelbrukeres rettigheter og endringer i den norske ruspolitikken. Han er styreleder Foreningen for human narkotikapolitikk (FHN).

Bakgrunn og arbeid 
Knutsen er oppvokst på Stovner i Oslo. Deler av Knutsens oppvekst er skildret i Stovner-kapittelet i boken Groruddalen – en reiseskildring av forfatteren Øyvind Holen.

Arild Knutsen har hatt diverse verv i Human-Etisk Forbund og representerte Narkotikapolitisk Forening (2003–2006). I 2006 tok han initiativet til Foreningen for human narkotikapolitikk og ble valgt til foreningens leder.

Knutsen deltok i utviklingen av =Oslo. Han var også vararepresentant i Human-Etisk Forbunds hovedstyre 2005–2009. Knutsen var styremedlem i Humanistiske Sosialdemokrater 2005–2009. Han har siden 2002 ledet en livssynsuavhengig samtalegruppe i Human-Etisk Forbund for tidligere rusavhengige.

Knutsen arbeidet som ungdomskoordinator i Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn 2004–2005.

Arild Knutsen stilte til valg som bystyrekandidat for Oslo Byaksjon i 2007. 18. november 2008 tok han med seg rusmisbrukere i Oslo Sentrum og marsjerte opp Karl Johans gate til Stortinget hvor de møtte en rekke rikspolitikere. Dette ble deretter en tradisjon kalt Stoffbrukerdagen. 

Høsten 2016 debuterte han som forfatter med boken Fra forbud til fornuft - kampen for en ny narkotikapolitikk .

Utmerkelser 
I 2009 ble Knutsen kåret til Årets Osloborger av Aftenpostens lesere. Han ble også kåret til årets navn for 2009 av Østkantavisa.

I 2010 mottok Arild Knutsen Stortingets Presselosjes Toleransepris.

I 2014 ble Knutsen ble tildelt Amnestyprisen og Fagrådets/Rusfeltets hovedorganiasasjons pris for godt rusfaglig arbeid. 

I 2020 ble Arild Knutsen tildelt Fagrådets pris for godt ruspolitisk arbeide/Rusfaglig pris, sammen med Kenneth Arctander i RIO/Rusmisbrukernes interesseorgansasjon.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Lokalpolitikere i Oslo
Norske foreningspersoner
Ruspolitiske aktivister
Norske cannabisaktivister
Norske humanetikere
Tommy Thomson

Earl John Tommy Thomson (født 15. februar 1895 i Saskatchewan, død 19. april 1971) var en kanadisk hekkeløper. 

Da Thomson var åtte år gammel, flyttet familien til California. Familien søkte aldri om amerikansk statsborgerskap, og han ble tatt ut på Canadas lag til OL 1920 i Antwerpen. I 1918 hadde han vunnet AAU-mesterskapet i hekkeløp, og i 1920 satte han ny verdensrekord på 110 meter hekk med tiden 14,4. Denne rekorden ble ikke forbedret før i 1931, men den ble tangert av flere løpere.

I OL-finalen vant Earl Thomson en klar seier foran sine amerikanske rivaler Harold Barron og Frederick Murray.

OL-medaljer 
 1920  Antwerpen -  Gull i friidrett, 110 meter hekk  Canada

Referanser

Eksterne lenker 
 

Canadiske hekkeløpere
Olympiske mestere for Canada
Deltakere for Canada under Sommer-OL 1920
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1920
Medaljevinnere under Sommer-OL 1920
Personer fra Saskatchewan
Personer fra Long Beach
Fødsler i 1895
Dødsfall i 1971
Storstraumen bru

Storstraumen bro er ei buebro på riksvei 9 i Bygland kommune, Aust-Agder. Den er 41,5 m lang og ble bygd i 1963. Broa går over strømmen mellom Byglandsfjorden og Åraksfjorden. I strømmen er det et sluseanlegg som ble anlagt i forbindelse med trafikken med båt på fjorden. DS «Bjoren» gikk i rute mellom Ose og Byglandsfjord og måtte bruke slusene for å komme gjennom Storstraumen.

Buebroa fra 1963 og ei eldre hvelvbro fra 1914 og ei bjelkebro fra 1922 ble i 2002 foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner. Riksantikvaren fredet de tre broene samt ei platebro fra 1963 17. april 2008.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Buebroer
Hvelvbroer
Bjelkebroer
Veibroer i Agder
Veier i Bygland
1914 i Norge
Broer åpnet i 1914
1922 i Norge
Broer åpnet i 1922
1963 i Norge
Broer åpnet i 1963
Kulturminner i Bygland
Fredete byggverk i Agder
Setesdalsvassdraget
Aust-Agders samferdselshistorie
Gazanfar Musabekov

Gazanfar Mahmud oglu Musabekov (moderne aserbajdsjansk Qəzənfər Mahmud oğlu Musabəyov, født 14. juli/26. juli  1888 i Perebidil, provinsen Guba, død 9. februar 1938 i provinsen Baku) var en aserbajdsjansk revolusjonær og statsmann.

Fra 1929 til 1931 var han formann for Sentralkomitéen i den Aserbajdsjanske SSR.

Fra 1931 til 1936 var han formann for den Transkaukasiske SFSR og var president av det øverste sovjet sammen med Nedirbay Aytakov og Fayzulla Khodzhayev.

Under Josef Stalins utrenskninger, ble han i juni 1937 arrestert, anklaget for forræderi mot Sovjetunionen, dømt til døden og henrettet den 9. februar 1938.

En aserbajdsjansk lastebåt er oppkalt etter ham.

Referanser 

Sovjetledere
Personer fra Quba-Khachmaz økonomiske region
Revolusjonære
Aserbajdsjanske politikere
Aserbajdsjanske kommunister
Aktivister fra Asia
Randy Matson

James Randel «Randy» Matson (født 5. mars 1945 i Pampa i Texas) er en amerikansk tidligere kulestøter. Under OL i Tokyo 1964 vant han sølv med 20,20 m bak landsmannen Dallas Long. Fire år senere ble han olympisk mester i Mexico by 1968, med 20,54 m.

I løpet av karrieren støtte han i 12 stevner over 21 meter, og i 25 stevner over 20 meter. Den beste serien hadde han i 1970 i Berkeley: 21,18 – 20,75 – 21,25 – 21,75 – 20,94 – 20,97.

Han vant gull i kulestøt under de Panamerikanske leker 1967 i Winnipeg i Canada.

Meritter

OL

Verdensrekorder 
 1965: 21,52 m
 1967: 21,78 m

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kulestøtere fra USA
Olympiske mestere for USA
Olympiske sølvmedaljevinnere for USA
Alumni fra Texas A&M University
Medaljevinnere under Sommer-OL 1964
Deltakere for USA under Sommer-OL 1964
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1964
Medaljevinnere under Sommer-OL 1968
Deltakere for USA under Sommer-OL 1968
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1968
Personer fra Gray County i Texas
Fødsler i 1945
Verdensrekordsettere i friidrett
Tommys inferno

Tommys inferno er en norsk filmkomedie fra 2005. Filmen er skrevet og regissert av Ove Raymond Gyldenås.
Tommys inferno ble sett av over 100 000 publikummere og betegnes dermed som en suksess. Filmen vant ungdomsjuryens hovedpris under filmfestivalen i Zlín i 2006 og ble nominert til Amandaprisen 2006 i klassen beste barne- og ungdomsfilm. Dessuten ble den i 2007 kåret av Dagbladets lesere til den beste norske filmen lagd mellom 1982 og 2007.

Handling 

Filmens hovedperson er Tommy. Han og kjæresten, Maria, har vært sammen lenge nok til at hun synes det er på tide med noe mer enn bare klining. Tommy derimot, som er sønn av en prest han aldri har møtt og har ekstrajobb som altergutt, har en idé om at sex er noe som høres ekteskapet til og vil «vente litt». Tommys kamerat Ahmed er født inn i en familie av strengt praktiserende muslimer, men har selv et avslappet og heller liberalt forhold til islam. Ahmed ønsker i motsetning til Tommy sterkt å benytte seg av friheten som voksen, og skriver historier for et pornoblad inspirert av Tommy og Marias forhold.
Etterhvert får Maria nok av Tommys unnvikenhet, og dumper ham til fordel for en annen. Tommy forsøker desperat å få henne tilbake, men da blir tilværelsen bare enda mørkere for ham.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 2005
Norske filmer fra 2000-årene
Norske filmkomedier
Norske ungdomsfilmer
Norskspråklige filmer
Aleksandr Tsjervjakov

Aleksandr Grigorjevitsj Tsjervjakov (russisk: Александр Григорьевич Червяков; hviterussisk: Аляксандр Рыгоравіч Чарвякоў [Aljaksandr Ryhoravitsj Tsjarvjakow] født , død 16. juni 1937) var en sovjetisk politiker. Han var blant grunnleggerne av Kommunistpartiet i Hviterussland.

Tsjervjakov ble medlem av Det russiske kommunistpartiet i 1917. I 1920 ble han utnevnt til formann av Revolusjonskomitéen i Minsk, og var involvert i dannelsen av Sovjetunionen.

Han var en av fire formenn av det øverste sovjets presidium (delt presidentskap) under dannelsen av Sovjetunionen, og hadde dette embedet inntil han begikk selvmord den 16. juni 1937.

Referanser 

Sovjetledere
Personer fra Pukhavitski rajon
Fødsler i 1892
Dødsfall i 1937
Griskhet

Griskhet eller grådighet innebærer et overdrevet egoistisk begjær etter, eller trang til å samle eiendeler kombinert med overdreven sparsomhet, ønske om vinning og gjerrighet. Griskhet er særlig rettet mot å samle penger, rikdom, mat og andre eiendeler, særlig når dette skjer på bekostning av andre.

Griskhet er innenfor katolsk teologi en av de syv dødssynder. Griskhet er, sammen med begjær og fråtseri, en overdrivelses- eller utskeielsessynd. Imidlertid anser Den katolske kirken griskhet som knyttet til samling av rikdommer i sin alminnelighet. Den hellige Thomas Aquinas skrev at griskhet er «en synd mot Gud, akkurat som andre dødsynder, som når en på bekostning av de evige verdier heller vender seg mot de flyktige ting». 

I verket Skjærsildsberget i Dantes Guddommelige komedie forteller Dante om hvordan den angrende ble lagt med ansiktet ned mot bakken for å ha vært for opptatt av verdslige tanker. Grådighet og gjerrighet er andre betegnelser på slik syndefull adferd. I dette ligger også illojalitet, svik, og forræderi for å oppnå personlige fordeler, for eksempel gjennom bestikkelser. Hamstring av materielle goder, tyveri og svindel, misbruk av maktposisjon er alle handlinger som kan være preget av griskhet.

Innen buddhismen ansees griskhet som en feilaktig oppfatning om at materielle goder er veien til lykke.

Kristen teologi
Katolisisme
Begreper i buddhismen
Etiske konsepter

nl:Hoofdzonde#Avaritia
Andrej Gromyko

Andrej Andrejevitsj Gromyko (russisk: Андрей Андреевич Громыко, hviterussisk: Андрэй Андрэевіч Грамыка, født , død 2. juli 1989) var en sovjetisk politiker og diplomat. Gromyko var Sovjetunionens utenriksminister 1957−1985 og deretter Sovjetunionens president 1985−1988.

Liv og virke

Bakgrunn 
Andrej Gromyko ble født i en bondefamilie i den hviterussiske landsbyen Staryje Gromyki, i nærheten av Gomel. Han studerte jordbruk ved Minsk skole for jordbruksteknikk og tok avgangseksamen i 1936.

Tidlig karriere 

Senere arbeidet han som økonom ved Økonomisk Institutt i Moskva. Gromyko ble ansatt i utenriksdepartementet i 1939 etter Josef Stalins utrenskelser i den delen av departementet som hadde ansvaret for Nord- og Sør-Amerika.

Ambassadør 
Han ble snart sendt til USA, hvor han først arbeidet og senere ble utnevnt til ambassadør i den sovjetiske ambassade.

Han spilte en viktig rolle i å koordinere samarbeidet mellom USA og Sovjetunionen under andre verdenskrig, og var en fremtredende skikkelse under hendelser som Jaltakonferansen. Den 10. april 1946 fratrådte han sin stilling i Washington og begynte å arbeide med FN-spørsmål.

I 1946 ble han Sovjetunionens representant i FNs sikkerhetsråd. Han var ambassadør i Storbritannia fra 1952 til 1953.

Utenriksminister 

Han var deretter Sovjetunionens utenriksminister, og forble det i 28 år. Han ble direkte involvert i Cubakrisen og møtte USAs president John F. Kennedy under krisen. Gromyko hjalp også til med nedrustningsavtaler som ABM-avtalen, SALT-avtalene, INF-avtalen og Start-avtalene. I Bresjnevs regjeringstid deltok han i avspenningspolitikken mellom supermaktene USA og Sovjetunionen, og var aktiv i arbeidet med ikke-angrepspakten mellom Tyskland og Sovjetunionen.

Gromyko trodde alltid på Sovjetunionens status som supermakt, og stod fast på at ingen viktige internasjonale avtaler kunne oppnås uten dens deltagelse.

Senere verv 
I 1985 ble Gromyko erstattet av Eduard Sjevardnadse som utenriksminister. Da var han blitt den sovjetiske utenriksminister som hadde bekledt dette embedet lengst.  Gromyko ble medlem av Politbyrået i 1973, og ble formann av Det øverste sovjet - og dermed landets (rent seremonielle) statsoverhode - fra 2. juli 1985 til 1. oktober 1988. Hans konservative innstlling førte til at han da ble fortrengt fra embedet.  

Han døde i Moskva året etter, den 2. juli 1989.

Gromyko hadde en kone ved navn Ljudmila (død 2004) og en sønn ved navn Anatolij (født 1932).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Sovjetledere
Sovjetiske diplomater
Ambassadører til USA
Personer fra den kalde krigen
Personer fra Homel oblast
Arthur E. Andersen

For revisorkonsernet, gå til Arthur Andersen

Arthur Edward Andersen (født 30. mai 1885, død 10. januar 1947) var en amerikansk næringslivsleder og grunnlegger av revisjonsselskapet Arthur Andersen.

Biografi 
Andersen ble født i Plano, Illinois. Foreldrene John William og Mary Aabye Andersen hadde immigrert til USA fra Norge i 1881. I en alder av 16 år ble han foreldreløs. I 1917, etter at han hadde tatt kveldskurs i mens han var i full jobb, fullførte han utdanningen på Kellogg School på Northwestern University med en bachelorgrad i økonomi. 

Han jobbet som postmann på dagen og studerte på kvelden. Etterhvert ble han ansatt som controller i Allis-Chalmers i Chicago hvor han ble involvert i arbeidet til uavhengige offentlige regnskapsførere. I 1908, 23 år gammel, ble han sertifisert som offentlig regnskapsfører, som en yngste offentlige sertifiserte regnskapsfører i Illinois. I 1913 kjøpte han The Audit Company of Illinois, sammen med Clarence Delaney, for å danne Andersen, Delaney & Co, som ble Arthur Andersen & Co. i 1918.

I tillegg til å jobbe som regnskapsfører, foreleste han på Northwestern University som foreleser (1909-12), assistant professor (1912-15) og professor (1915-22). Han var også leder for Institutt for regnskap fra 1912 til 1922, da han sluttet for å konsentrere seg om jobber som regnskapsfører.<ref>{{Kilde www |url=http://fisher.osu.edu/departments/accounting-and-mis/the-accounting-hall-of-fame/membership-in-hall/arthur-edward-andersen/ |tittel=Hall of Fame (Fisher College of Business) |besøksdato=2012-12-04 |arkiv-url=https://web.archive.org/web/20130219022839/http://fisher.osu.edu/departments/accounting-and-mis/the-accounting-hall-of-fame/membership-in-hall/arthur-edward-andersen |arkivdato=2013-02-19 |url-status=død }}</ref>

Han ble utnevnt til æresdoktor i jus av Luther College ii 1938 og av Northwestern University, Grinnell College og St. Olaf College i 1941. Han ble tildelt kommandør av St. Olavs Orden i 1940. 

 Utvalgte verker 
 Complete Accounting Course (1917) 
 Financial and Industrial Investigations (1924) 
 The Major Problem Created by the Machine Age (1931) 
 Duties and Responsibilities of the Comptroller (1934) 
 The Future of our Economic System (1934)
 Present Day Problems Affecting the Presentation and Interpretation of Financial Statements (1935)
 A Layman Speaks (1941)

Referanser 

Forretningsfolk fra USA
Personer fra Chicago
Personer fra Kendall County i Illinois
Personer fra USA av norsk opphav
Personer fra USA av dansk opphav
Fødsler i 1885
Dødsfall i 1947
Drømte mig en drøm i nat

«Drømte mig en drøm i nat» skal visst nok være den eldste skånske folkesang som man kjenner notene til :

«Drømde mik en drøm i nat,
um silki ok ærlik pæl»

Den er fra ca. år 1300 og er nedskrevet helt på slutten av runemanuskriptet Codex Runicus som gjengir Skånske lov. Betydningen av ordene «ærlik pæl» har vært omdiskutert, men den enkleste forklaringen er vel at det betyr en slags pelsjakke.

Tonene ble i en årrekke brukt som pausesignal i Danmarks Radio.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Den Arnamagnæanske Samling i København

Folkediktning
Danske sanger
Strandlykkja stasjon

Strandlykkja stasjon er en tidligere jernbanestasjon på Dovrebanen ved Strandlykkja i Stange kommune i Innlandet fylke. Stasjonen ble opprettet som lastespor i 1882, to år etter at jernbaneforbindelsen mellom Eidsvoll – Hamar ble fullført. Stasjonen het opprinnelig Strandløkken, og senere Strandløkka i 1922, før den i 1941 skiftet navn til Strandlykkja.

I 1911 ble lastesporet oppgradert til et stoppested, og siden til stasjon i 1945. Under 2. verdenskrig var det harde kamper her. I 1965 ble stasjonen fjernstyrt uten bemanning og i 1983 ble stasjonen nedlagt og gjort om til et fjernstyrt kryssingsspor. I desember 2015 åpnet ny dobbeltsporstrekning forbi den nedlagte stasjonen, med gang- og sykkelveien «Mjøstråkk» parallelt og med noe endret trasé for fylkesvei 229. Ved stasjonsområdet et er bygget en molo for småbåttrafikken og oppført et servicebygg. Bygningene ved stasjonen er revet.

Strandlykkja stasjon lå 130,4 moh og 89,81 km fra Oslo S.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Dovrebanen
Jernbanestasjoner i Norge uten persontrafikk
Jernbanestasjoner i Hedmark
Jernbanestasjoner åpnet i 1882
1882 i Norge
Jernbanestasjoner nedlagt i 1983
Jernbanebyggverk i Stange
Bjarne Friis Baastad
Fåberg stasjon

Fåberg stasjon er en tidligere jernbanestasjon på Dovrebanen ved tettstedet Fåberg i Lillehammer kommune Innlandet fylke. Stasjonen ble opprettet i 1894, etter at strekningen mellom Hamar og Sel ble fullført. Dagens stasjonsbygning ble bygget i 1912, og er tegnet av arkitekt Harald Kaas. I 1965 ble persontrafikken nedlagt, året etter ble strekningen fjernstyrt. På grunn av omfattende godstrafikk ved stasjonen, ble den likevel bemannet fram til 1975. Siden har Fåberg vært fjernstyrt kryssingsspor. Fåberg stasjon ligger for øvrig 191,68 km fra Oslo S og tre km nord for militærleiren Jørstadmoen.

Fåberg stasjon ble også benyttet ofte av forfatteren Bjørnstjerne Bjørnson i forbindelse med at hans gård Aulestad ligger ti km nordvest for stasjonen.

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Dovrebanen
Jernbanestasjoner i Norge uten persontrafikk
Jernbanestasjoner i Oppland
Samferdsel i Lillehammer
Jernbanestasjoner åpnet i 1894
Jernbanestasjoner nedlagt i 1975
1894 i Norge
Harald Kaas
Paul Due
Byggverk i Lillehammer
Compaq

Compaq Computer Corporation var et amerikansk PC-selskap dannet i 1982, og er nå et merkenavn for Hewlett-Packard, som Compaq er fusjonert med.

Selskapet ble dannet av Rod Canion, Jim Harris og Bill Murto – tidligere fra toppledelsen i Texas Instruments. Navnet «COMPAQ» ble utledet fra «Compatibility and Quality» («Kompatibilitet og kvalitet»).

Compaq var en av de største leverandørene av datasystemer i verden, og ble tidligere ansett som kanskje den mest kjente produsenten av normalprisprodukter innen maskinvare. Selskapet eksisterte som et uavhengig aksjeselskap frem til 2002, da det fusjonerte med Hewlett-Packard. Compaq merket er i bruk fremdeles utenfor Amerika.

Eksterne lenker 
 

Tidligere IT-selskaper fra USA
Tidligere amerikanske selskaper
Etableringer i 1982
Opphør i 2002
Hewlett-Packard
Enron

Enron Creditors Recovery Corporation (tidligere Enron Corporation) var et amerikansk energiselskap med hovedkontor i Houston, Texas. Før konkursen sent i 2001, hadde Enron omtrent 21 000 ansatte, og var et av verdens ledende elektrisitet-, naturgass-, papir- og kommunikasjonsselskaper, med en påstått omsetning på 111 milliarder dollar i 2000. Fortune kalte Enron for «Amerikas mest innovative selskap» seks år på rad. Det oppnådde vanære mot slutten av 2001, da det ble avdekket at selskapets bokførte finansielle situasjon hadde blitt oppnådd ved hjelp av institusjonalisert, systematisk og kreativt planlagt regnskapssvindel. Enron har i ettertid blitt kjent som et symbol på bedrageri og korrupsjon i næringslivet.

Se også 
 Enron-skandalen

Referanser

Tidligere amerikanske selskaper
Energiselskaper fra USA
Etableringer i 1985
Sergej Uvarov

Grev Sergej Semionovitsj Uvarov (russisk: Сергей Семёнович Уваров) (født  i Moskva, død  i Moskva) var en innflytelsesrik og imperialistisk russisk statsmann.

Uvarov var gjennom giftemål i slekt med den mektige Razumovsky-familien, og var et gudbarn av Katarina den store.  Han hadde stor interesse for antikk gresk litteratur og arkeologi, og publiserte en del bøker om dette. Han kjente mange storheter i Europa på denne tiden, blant annet Alexander von Humboldt, Madame de Stael, Goethe og Vasily Zhukovsky.

Under Nikolai I. ble han en av de store pillarene i det reaksjonære regimet. I 1832 ble han utnevnt til viseminister for offentlig utdanning.  I 1833 overtok han etter sin far som minister på dette området.  Dette var han frem til 1849.

Han ble valgt til æresmedlem i det russiske forskningsakademiet i 1811 og var president her fra 1818 og frem til sin død.

Uvarov var mannen som fant opp formelen "Ortodoksisme, autokrati og populisme", som skulle komme til å bli grunnlaget for hva han tok seg til da han var leder for den offentlige utdanningen.  Han forhindret blant annet at ikke-adelige mennesker kunne utdanne seg, og styrket statens kontroll over universiteter og gymnasier.

Til tross for sine reaksjonære mål så var det han som la grunnlaget for et utdanningssystem med høy kvalitet i Russland, og gjeninnførte praksisen med å sende forskere til utlandet.

Kuriosa 

Uvarovitt, et svært sjeldent mineral, er oppkalt etter ham

Referanser 

Russiske politikere
Personer fra Moskva
Fødsler i 1786
Dødsfall i 1855
Fylkesvei 3784

Fylkesvei 3784 går mellom Skaiå og fylkesgrensen ved Kattefoss i Iveland kommune.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av den tidligere fylkesvei 295 (Aust-Agder) og det meste av den tidligere fylkesvei 57 (Vest-Agder).

Kommuner og knutepunkter

 Skårlandstunnelen (29 m)
 Nomelandstunnelen (207 m)

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Agder
Veier i Iveland
Veier i Vennesla