alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Caledonica

Caledonica er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sandjegere i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Midelsstore (8-21 millimeter), slanke og langbeinte, mørke, gjerne litt bronseaktig metallglinsende sandjegere, dekkvingene oftest med to eller tre par gule flekker. Kjevene er store og sigdformede, fasettøynene store og rundede. Pronotum er rundet, noe smalere enn hodet. Dekkvingene er jevnbrede, hver dekkvinge med to ufullstendige, opphøyde lengderibber.

Levevis 
Artene lever i skog, de voksne billene kan finnes løpende på trestammer. Larvene garver ganger i skogbunnen.

Utbredelse 
Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.

Systematisk inndeling 
 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Adephaga
 Overfamilien Caraboidea
 Familien løpebiller, Carabidae
 Underfamilien sandjegere, Cicindelinae
 Stammen Cicindelini
 Slekten Caledonica Chaudoir, 1860
 Caledonica acentra Chaudoir, 1869
 Caledonica affinis Montrouzier, 1860
 Caledonica bavayi Fauvel, 1882
 Caledonica fleutiauxi Deuve, 1981
 Caledonica longicollis Fauvel, 1903
 Caledonica luiggiorum Kudrna, 2016
 Caledonica lunigera Chaudoir, 1860
 Caledonica mediolineata Lucas, 1862
 Caledonica mniszechii (J. Thomson, 1856)
 Caledonica myrmidon Fauvel, 1882
 Caledonica pulchella (Montrouzier, 1860)
 Caledonica rivalieri Deuve, 1981
 Caledonica rivalieriana Kudrna, 2016
 Caledonica rubicondosa Deuve, 2006
 Caledonica tuberculata Fauvel, 1882
 Caledonica viridicollis Deuve, 1987

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Sandjegere
Biller formelt beskrevet i 1860
Ny-Caledonias insekter
Charlotte Emerentze Raben

Charlotte Emerentia Emerentze Raben (født 21. september 1731, død 26. april 1798 var en dansk adelsdame, gift Huitfeldt. 

Hun var datter af Christian Frederik Raben (1693–1773) og Berte Scheel von Plessen (1707–1786). 5 juni 1756 giftet hun seg på Bramslykke med stiftsamtmann Matthias Wilhelm Huitfeldt. Hun var hofddame hos dronning Louise, siden hos dronning Juliane Marie.

Hun ligger begravet ved siden av sin mann i en stor marmorsarkofag i Voldum kirke i Jylland.

Referanser 

Huitfeldt (slekt)
Hoffdamer
Nippon Telegraph and Telephone

Nippon Telegraph and Telephone (kanji: 日本電信電話株式会社, japansk: Nippon Denshin Denwa Kabushiki-gaisha), også kjent som NTT, er et japansk teleselskap og aksjeselskap (株式会社, Kabushiki-gaisha) med hovedkvarter i bydelen Chiyoda i Tokyo i  Japan. Selskapet ble grunnlagt i august 1952 som en statlig bedrift under navnet Nippon Denshin Denwa Kōsha (日本電信電話公社), forkortet Den-Den Kōsha (電電公社). I 1985 ble selskapet privatisert, og fikk sitt nåværende navn.

I september 2019 hadde selskapet 303 350 ansatte, og var det fjerde største teleselskapet i verden med hensyn til omsetning. Det var også det femte største selskapet i Japan etter Toyota, Mitsubishi, Honda og Japan Post Holdings.

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisiell hjemmeside 
NTT Research Inc.
NTT Innovation Institute, Inc. 
NTT Disruption 

Teleselskaper
Japanske selskaper
Tokyo
Selskaper etablert i 1952
Selskaper etablert i 1985
1952 i Japan
1985 i Japan
Diachromus

Diachromus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) markløpere (Harpalinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
En middelsstor (8-10 millimeter), avlang, tre-farget løpebille. Hodet er rødt, pronotum, en trekantet flekk ved dekkvingenes rot og dekkvingenes spiss er mørke med blålig metallglans. Resten av dekkvingene er gulbrune. Antennene er rundt halve kroppslengden. Pronotum og dekkvingene er kledt med korte, oppstående, gulaktige hår på sidene. Pronotum er rundet med skarpe bakhjørner, sidekanten litt innsvinget i den bakre delen. Dekkvingene er jevnbrede med fine punktstriper.

Levevis 
I motsetning til de fleste andre løpebiller er denne arten en planteeter som ernærer seg mest av gressfrø. Arten er varmekjær og kan ofte finnes under steiner om dagen.

Utbredelse 
Arten er utbredt over det meste av Europa nord til Danmark (men er sjelden i mange av landene), i Nord-Afrika og i Asia øst til det nordvestlige Kina.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie markløpere Harpalinae Bonelli, 1810
 stammen Harpalini Bonelli, 1810 
 slekten Diachromus Erichson, 1837
 Diachromus germanus (Linnaeus, 1758)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Markløpere
Biller formelt beskrevet i 1758
Stenidia

Stenidia er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Nokså små (ca. 6 millimeter), spinkle, noe flate, blanke, brokete fargede løpebiller. Hodet er rundet, pronotum langt og tynt, mer eller mindre tønneformet. Dekkvingene er bredere.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie Lebiinae Bonelli, 1810
 stammen Odacanthini Laporte, 1834  
 slekten Stenidia  Brullé, 1834
 Stenidia abdominalis Chaudoir, 1862 
 Stenidia angulata Liebke, 1933 
 Stenidia angusta Peringuey, 1896 
 Stenidia approximans Barker, 1919 
 Stenidia bicolor Alluaud, 1936 
 Stenidia blanda Laferte-Senectere, 1849 
 Stenidia corusca Laferte-Senectere, 1849 
 Stenidia edwardsii Laporte De Castelnau, 1843 
 Stenidia elegantula Peringuey, 1896 
 Stenidia fraterna Peringuey, 1896 
 Stenidia hovana Fairmaire, 1884 
 Stenidia jucunda Peringuey, 1896 
 Stenidia lenta Liebke, 1938 
 Stenidia mareei Basilewsky, 1949 
 Stenidia metallica Burgeon, 1937 
 Stenidia nigricollis Basilewsky, 1970 
 Stenidia quadricollis Chaudoir, 1872 
 Stenidia rugicollis (Fairmaire, 1897) 
 Stenidia spinipennis Putzeys, 1880 
 Stenidia unicolor Brulle, 1834 
 Stenidia viridis Liebke, 1933

Referanser

Eksterne lenker 
 

Lebiinae
Biller formelt beskrevet i 1834
Den polsk-litauiske union

Den polsk-litauiske union eller Polen-Litauen en betegnelse på ulike forbindelser mellom kongedømmet Polen og Storfyrsteeksempelet Litauen. Hvilke landområder forbindelsen omfattet, skiftet mye opp gjennom tidene. Forbindelsen omfattet til tider Polen av i dag, Litauen, Latvia, Estland, Hviterussland, Ukraina (delvis), Romania (delvis) og Russland (delvis). 

Området ble mot slutten av 1700-tallet delt mellom nabostatene i flere trinn. Oppdelingen skyldes lite samkjørte myndigheter i begge land. Betegnelsen polsk riksdag kommer fra denne tiden, en betegnelse på en myndighet eller nasjonalforsamling hvor det er tilnærmet umulig å gjøre vedtak.

Tidsline 

 1385 - Krewounionen - Personalunion
 1401 - Unionen av Vilnius og Radom - Litauen var gitt stor frihet med Vytautas av Litauen som storfyrste og kong Władysław Jagiełło av Polen som overherre
 1413 - Horodłounionen
 1432 (1432-34) - Grodnounionen
 1499 - Vilniusunionen
 1501 - Mielnikunionen
 1. juli 1569 - Lublinunionen - starten på Det polsk-litauiske realunionen, også kalte Tonasjonsrepublikken.
 3. mai 1791 - Polens maigrunnlov - Kongedømmet Polen og Storfyrstedømmet Litauen gikk sammen og etablerte en felles statsdannelse.
 1795 - Området ble delt mellom keiserriket Østerrike, Preussen og Tsar-Russland.

Polens historie
Litauens historie
Willie May

Willie May (født 11. november 1936, død 28. mars 2012) var en amerikansk friidrettsutøver.

Han representerte USA under Sommer-OL 1996, hvor han tok sølv på 110 meter hekk

Referanser

Eksterne lenker 
 

Hekkeløpere fra USA
Deltakere for USA under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Medaljevinnere under Sommer-OL 1996
Typhlotrechus

Typhlotrechus  er en slekt av blinde billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Små, spinkle, blankt rødbrune løpebiller uten øyne, men med lange bein og antenner.

Utbredelse 
Artene lever i fjellområder i Italia, Slovenia, Kroatia og Bosnia-Hercegovina.

Systematisk inndeling med norske arter 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
 stammen Trechini Bonelli, 1810 
 delgruppe Trechina Bonelli, 1810  
 slekten Typhlotrechus J. Muller, 1913
 Typhlotrechus bilimekii (Sturm, 1847)
 Typhlotrechus velebiticus (Ganglbauer, 1904)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Bilder av Typhlotrechus bilimekii
 

skyggeløpere
Biller formelt beskrevet i 1913
Italias insekter
Slovenias insekter
Kroatias insekter
Bosnia-Hercegovinas insekter
Neotrechus

Neotrechus  er en slekt av blinde billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Små, spinkle, blankt rødbrune løpebiller uten øyne, men med lange bein og antenner.

Utbredelse 
Artene lever i fjellområder i Montenegro, Albania, Slovenia, Kroatia og Bosnia-Hercegovina.

Systematisk inndeling med norske arter 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
 stammen Trechini Bonelli, 1810 
 delgruppe Trechina Bonelli, 1810  
 slekten Neotrechus J. Muller, 1913
 Neotrechus aivicensis Krinsch, 1929
 Neotrechus dalmatinus L. Miller, 1861
 Neotrechus ganglbaueri Padewieth, 1891
 Neotrechus hilfi Reitter, 1903
 Neotrechus lonae J. Muller, 1914
 Neotrechus lupoglavensis Knirsch, 1927
 Neotrechus malissorum J. Muller, 1914
 Neotrechus muharnicensis Knirsch, 1927
 Neotrechus noesskei Apfelbeck, 1908
 Neotrechus oreophilus Knirsch, 1927
 Neotrechus ottonis Reitter, 1905
 Neotrechus paganettii Ganglbauer, 1896
 Neotrechus parvicollis Winkler, 1926
 Neotrechus setniki Reitter, 1904
 Neotrechus silvaticus Winkler, 1926
 Neotrechus speluncarius Reitter, 1916
 Neotrechus striatipennis J. Muller, 1931
 Neotrechus suturalis Schaufuss, 1864
 Neotrechus terrenus Knirsch, 1929
 Neotrechus vonickai Janák & Moravec, 2018
 Neotrechus weiratheri Winkler, 1926

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Bilder av Neotrechus suturalis
 

skyggeløpere
Biller formelt beskrevet i 1913
Montenegros insekter
Albanias insekter
Slovenias insekter
Kroatias insekter
Bosnia-Hercegovinas insekter
Orotrechus

Orotrechus  er en slekt av blinde billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Små, spinkle, blankt rødbrune løpebiller uten øyne, men med lange bein og antenner.

Utbredelse 
Artene lever i fjellområder i Italia, Østerrike, Slovenia.

Systematisk inndeling med norske arter 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie skyggeløpere Trechinae Bonelli, 1810
 stammen Trechini Bonelli, 1810 
 delgruppe Trechina Bonelli, 1810  
 slekten Orotrechus J. Muller, 1913
 Orotrechus caranthiacus Mandl, 1940
 Orotrechus cavallensis Jeannel, 1928
 Orotrechus dallarmii Daffner, 1987
 Orotrechus euganeus Pace, 1974
 Orotrechus fabianii Gestro, 1900
 Orotrechus fiorii Alzona, 1899
 Orotrechus forojulensis Busulini, 1959
 Orotrechus gigas Vigna Taglianti, 1981
 Orotrechus giordanii Agazzi, 1957
 Orotrechus globulipennis Schaum, 1860
 Orotrechus gracilis Meggioiano, 1961
 Orotrechus haraldi Daffnan, 1990
 Orotrechus holdhausi Ganglbauer, 1904
 Orotrechus jamae C. Etonti & M. Etonti, 1979
 Orotrechus lucensis Scheibel, 1935
 Orotrechus mandriolae Ganglbauer, 1911
 Orotrechus martinellii Martinelli, 1987
 Orotrechus messai J. Muller, 1913
 Orotrechus montellensis Agazzi, 1956
 Orotrechus muellerianus Schatzmayr, 1907
 Orotrechus novaki Mlejnek, J. Moravec & Udrzal, 1994
 Orotrechus pavionis Maggiolaro, 1961
 Orotrechus pominii Tamanini, 1954
 Orotrechus puchneri Lebenbauer, 1998
 Orotrechus robustus Jeannel, 1928
 Orotrechus ruffoi Tamanini, 1954
 Orotrechus sabenelloi Daffner, 1983
 Orotrechus schwienbacheri Grottolo & Martinelli, 1991
 Orotrechus slapniki Drovenik, Miejnek & J. Moravec, 1997
 Orotrechus springeri J. Muller, 1928
 Orotrechus stephani J. Muller, 1913
 Orotrechus subpannonicus Daffner, 1994
 Orotrechus targionii Della Torre, 1881
 Orotrechus theresiae Casale, M. Etonti & Giachino, 1992
 Orotrechus torretassoi J. Muller, 1928
 Orotrechus venetianus Winkler, 1911
 Orotrechus vicentinus Castro, 1907
 Orotrechus winkleri Meggiolaro, 1959

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

skyggeløpere
Biller formelt beskrevet i 1913
Italias insekter
Østerrikes insekter
Slovenias insekter
Derostichus

Derostichus er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Licininae i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Middelsstore (ca. 9-12 millimeter), avlange, blankt svarte løpebiller.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Palearktis (Tyrkia, Aserbajdsjan, Georgia).

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien   løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie Licininae Bonelli, 1810
 stammen Licinini 
 slekten Derostichus Motschulsky, 1859 
 Derostichus caucasicus Motschulsky, 1859
 Derostichus meurguesae Ledoux, 1972

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Licininae
Biller formelt beskrevet i 1859
Tyrkias insekter
Aserbajdsjans insekter
Georgias insekter
Pseudagonica

Pseudagonica er en slekt av løpebiller.

Utseende  
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlange, halvblanke, svarte løpebiller. Kjevene er omtrent så lange som resten av hodet, som har dype furer på sidene. Fasettøynene er nokså små. Pronotum er rundet, omtrent så langt som bredt. Dekkvingene er rundede uten lengdestriper.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia (Victoria, New South Wales).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Panagaeinae  Bonelli, 1810 
 stammen Peleciini  Chaudoir, 1880 
 slekten Pseudagonica Moore, 1960
 Pseudagonica aberrans Baehr, 2012
 Pseudagonica alpina Baehr, 2012
 Pseudagonica amblyops Baehr, 2012
 Pseudagonica incerta Baehr, 2012
 Pseudagonica latibasis Baehr, 2012
 Pseudagonica longipennis Baehr, 2012
 Pseudagonica macrops Baehr, 2012
 Pseudagonica minuta Baehr, 2012
 Pseudagonica montisfusci Baehr, 2012
 Pseudagonica nitida Moore, 1960 
 Pseudagonica obscuripes Baehr, 2012
 Pseudagonica orbitalis Baehr, 2012
 Pseudagonica spinosa Baehr, 2012

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Pseudagonica 
 

Panagaeinae
Biller formelt beskrevet i 1960
Australias insekter
Megalopaussus

Megalopaussus er en slekt av løpebiller.

Utseende 
En middelsstor (15-20 millimeter), avlange, noe flate, mørkbrunlig løpebille. Hodet er forholdsvis lite, men fasettøynene store, kjevene (mandiblene) ganske små. Antennene er kraftige og noe sagtakkede. Pronotum er omtrent timeglass-formet. Dekkvingene er flate, jevnbrede, fint hårete, uten punktstriper. Beina er noe utvidete og flate.

Levevis 
lekten er sterkt knyttet til maur og lever i maurtuer (obligate myrmekofiler).

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Paussinae Latreille, 1807
 gruppen / stammen Paussini Latreille, 1807  
 gruppen Cerapterina  Billberg, 1820 
 slekten Megalopaussus Lea, 1906
 Megalopaussus amplipennis Lea, 1906

Kilder

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Megalopaussus 
 

Paussinae
Biller formelt beskrevet i 1906
Australias insekter
Jonatan Vedvik

Jonatan Andersen Vedvik (født 2. mai 2000) er en norsk friidrettsutøver, som representerer Tønsberg Friidrettsklubb. Han konkurrerer i mellom- og langdistanseløp, samt terrengløp og gateløp. Han vant 5000 meter under Junior-NM i friidrett 2019, og har laggull for junior fra Nordisk mesterskap i terrengløp 2018.

Idrettskarriere

Sesongen 2017 
Vedvik deltok i UM innendørs 2017, og kom der på sjetteplass på 1500 meter i G17-klassen. Utendørs deltok han i Junior-NM i friidrett 2017, der han kom på åttendeplass på 5000 meter, og han deltok i Ungdomsmesterskapet i friidrett 2017, der han kom på femteplass på 3000 meter i G17-klassen. Han vant G17-klassen under NM i terrengløp 2017, lang løype.

Sesongen 2018 
Han deltok i Sentrumsløpet i Oslo i april, og kom på tredjeplass på 10 km i klasse 18–19 år. Under Junior-NM i friidrett 2018 kom han på sjuendeplass på 5000 meter i U20-klassen. Han kom på fjerdeplass i juniorklassen under NM i terrengløp 2018, lang løype, og ble tatt ut til å delta i Nordisk mesterskap i terrengløp 2018 på Island, der han kom på sjuendeplass i U20-klassen, og fikk gull i lagkonkurransen. Han deltok også i EM i terrengløp 2018 i desember, der han kom på 59.-plass i U20-klassen, og Norge vant der lagkonkurransen.

Sesongen 2019 
Han deltok i NM i friidrett 2019, og kom der på tiendeeplass på 5000 meter. Han deltok i Nordisk juniormesterskap i friidrett 2019 (U20), og fikk der bronse på 5000 meter. Under Junior-NM i friidrett 2019 vant han på 5000 meter i U20-klassen.

Han vant 10 km i U20-klassen under Oslo Maraton, og vant Norgesløpet, der han satte norsk aldersrekord på 5 km med 14:26. Under NM i terrengløp 2019, lang løype, kom han på tredjeplass i juniorklassen. Han kom på 16.-plass i Hytteplanmila 2019, med tiden 29:48, og deltok i Nordisk mesterskap i terrengløp 2019, der han fikk bronse i juniorklassen, bak Håkon Stavik fra Norge og Joel Ibler Lillesø fra Danmark. Norge vant der lagkonkurransen i juniorklassen. Det internasjonale friidrettsforbundet (IAAF) rangerte Vedvik som nummer 2 i Europa, bak Jakob Ingebrigtsen, og nummer 13 i verden, på 10 km gateløp i U20-klassen.

Under EM i terrengløp 2019 kom han på 47.-plass individuelt, i U20-klassen, og Norge fikk der sølv i lagkonkurransen bak Storbritannia.

Sesongen 2020 
Vedvik vant 1500 meter i klassen G20-22 under Ungdomsmesterskapet i friidrett innendørs 2020. Utendørs deltok han i U23-klassen under Junior-NM i friidrett 2020, og fikk der sølv på 1500 meter og bronse på 5000 meter. Han kom på 13.-plass på 5000 meter under NM i friidrett 2020, og kom på sjuendeplass under Hytteplanmila 2020.

Referanser

Eksterne lenker 
  Hjemmeside
 

Norske mellomdistanseløpere
Norske langdistanseløpere
Juniornorgesmestere i friidrett
Tarcil

Tarcil er en fiktiv figur fra J.R.R. Tolkiens litterære verk. Han var den sjette kongen av Arnor. 

Tarcil ble født i år 280 i tredje tideverv, og ble konge av Arnor da hans far Arantar døde i år 435. Tolkien skrev ikke så meget om regjeringstiden hans, annet enn at den varte i 80 år. Da Tarcil døde i år 515 ble han etterfulgt av sin sønn Tarondor.

Referanser 

Personer i Tolkiens verden
Neonomius

Neonomius  er en slekt av løpebiller.

Utseende  
Små (ca. 4 millimeter), avlange, blanke, rødlige til brunsvarte løpebiller. Pronotum er rundet, dekkvingene litt rundede med fine punktstriper.

Levevis 
Artene er knyttet til råtten ved og kan gjerne finnes under barken. De flyr om natten og kommer til lys.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilien Psydrinae LeConte, 1853
 Slekten Neonomius Moore, 1963
 Neonomius australis (Sloane, 1915)
 Neonomius laevicollis (Sloane, 1915)
 Neonomius laticollis (Sloane, 1900)

Litteratur

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Neonomius 
 

Psydrinae
Biller formelt beskrevet i 1963
Australias insekter
Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni

Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (født 8. juni 1623 i Roma, død 29. juni 1698 i Roma) var en italiensk kardinal og erkebiskop. Han innehadde en lang rekke embeder både som bispedømmebiskop og innen Den romerske kurie.

Som kardinalelektor deltok i hele seks konklaver (pavevalg), i 1667 som valgte pave Klemens IX, 1669/1670 - Klemens X, 1676 - Innocens XI, 1689 - Alexander VIII, og i 1691 - Innocens XIII.

Liv og virke

Bakgrunn
Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni var sønn av markgreve Antonio Paluzzi degli Albertoni og hans hustru Laura Carpegna. Paluzzi studerte rettsvitenskap ved universitetet i Perugia og tok juridisk doktorgrad der.

Kardinal, erkebiskop
I 1664 utså pave Alexander VII in pectore Paluzzi til kardinalprest med basilikaen Santi XII Apostoli som tittelkirke. Paluzzi ble i 1666 utnevnt til biskop av Montefiascone og ble bispeviet den 2. mai samme år i San Silvestro in Capite. Han ble bispeviet av kardinal Ulderico Carpegna som var en slektning av ham på morssiden; medkonsekratorer var titularerkebiskop Stefano Ugolini av Korint og biskop Giovanno Tommaso Pinelli av Albengo.

I 1670 ble han utnevnt til erkebiskop av Ravenna, et embede han innehadde til og med 1674.

Den 19. mai ble han også pavelig legat til Avignon; mellom 1673 og 1677 var han dessuten utnevnt til pavelig legat i Urbino, prefekt for «Propaganda Fide» (for de kirkelige misjoner) fra 1671, guvernør av Tivoli og pro-prefekt for Konsilskongregasjonen.

Han deltok i det pavevalg som i 1676 valgte pave Innocens XI. Altieri ble utnevnt, eller utnevnte seg selv, til så mange verv og embeder at han i fler an sine samtidiges øyne ble betraktet som megaloman. Paluzzi var kirkens camerlengo mellom den 10. januar 1678 og den 9. januar 1679. Skjønt han hadde skaffet seg er aktverdig kirkelig karriere skapte hans begrensede diplomatiske erfaring vanskeligheter for paven og for Den hellige stol, også etter pave Klemens' død.

Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni  døde plutselig den 29. juni 1698 ved sitt middagsbord.

Kardinal Paluzzi fikk sitt siste hvilested i Cappella di San Giovanni Battista i Santa Maria in Campitelli i Roma.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni

Referanser

Kilder

Eksterne lenker
 

Personer fra Roma
Italienske kardinaler
Italienske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Fødsler i 1623
Dødsfall i 1698
Epigraphodes

Epigraphodes er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) Panagaeinae i familiegruppen løpebiller.

Utseende 
Middelsstore, ovale, mørke løpebiller med gule eller oransje flekker på dekkvingene. Hodet er nokså lite med utstående fasettøyne, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er bredt og rundet. Dekkvingene er rundede og hvelvede med kraftige punktrader.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.

Systematisk inndeling 

 ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
 overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 underfamilie Panagaeinae Bonelli, 1810
 slekten Epigraphodes Basilewsky, 1967 
 Epigraphodes congoensis (Burgeon, 1935)
 Epigraphodes kivuensis (Basilewsky, 1955)
 Epigraphodes ulguruanus (Basilewsky, 1962)

Eksterne lenker 
 
 

Panagaeinae
Biller formelt beskrevet i 1967