alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Tom Tvedt

Tom Tvedt  (født 31. januar 1968)  er en norsk organisasjonsarbeider og politiker (Ap). Han har vært ordfører i Randaberg og fylkesordfører i Rogaland. Han har også bakgrunn som håndballspiller.

Tvedt var ordfører i Randaberg kommune i perioden 1999–2007. I kommunestyrevalget 2007 var han Arbeiderpartiets kandidat til vervet som fylkesordfører samtidig som han fortsatt stilte til valg som ordfører i Randaberg. Arbeiderpartiet gjorde et godt valg og ble det største partiet i fylkestinget i Rogaland. Med støtte fra sentrumspartiene og SV ble Tvedt Arbeiderpartiets første fylkesordfører i Rogaland.

Tvedt har vært ansatt som salgssjef i Tybring-Gjedde. Han har også en karriere som håndballspiller i SIF og for det norske herrelandslaget i håndball, hvor han fra 1990 til 1992 spilte 24 landskamper og scoret 26 mål. På Idrettstinget 2011 ble han valgt inn som styremedlem i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité for perioden 2011–2015. På idrettstinget i Trondheim 7. juni 2015 ble han valgt som tidenes yngste president i Norges idrettsforbund og den olympiske og paralympiske komité.. Han ble ikke valgt for en ny periode ved valget på idrettstinget på Lillehammer i mai 2019, da Berit Kjøll vant valgt over Svein Mollekleiv med 2 stemmer (50,6 %).

Han er samboer med Ap-politikeren Kjersti Stenseng.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Fylkesordførere i Rogaland
Ap-ordførere i Rogaland
Ordførere i Randaberg
Norske håndballspillere
Fylkesordførere fra Ap
Norske organisasjonsledere
Sikkerhetssenter

Sikkerhetssenter betegner et kurs- og kompetansesenter som driver kurs, opplæring og rådgivingsvirksomhet innen områder knyttet til helse, miljø og sikkerhet. Det finnes en rekke sikkerhetssentre i Norge, både privateide og underlagt offentlige skoler. En del av sikkerhetssentrene har godkjenning til å drive obligatorisk sikkerhetsopplæring som er krav innen olje-, gass- og maritim industri. 

Kompetanseområdene er gjerne generelle HMS-kurs og kurs knyttet til brannvern, sjøredning og førstehjelp. Sentrene har gjerne brannfelt med muligheter for ulike branner som gassbranner og ulike væskebranner, samt røykdykking. Sjøredning skjer normalt fra plattformer der redningsbåter og mann over bord-båter brukes i trening.

De siste årene har de fleste, større sentre også kurs innen helikopterevakuering der en «helikopterkropp» senkes med kran ned i et basseng og lar kursdeltakerne svømme ut av vinduer i helikopteret og opp i fri luft. 

Alexander Kielland-ulykken i 1980 førte til økt fokus på sikkerhet og gjennom Leiro-utvalget ble formelle krav til sikkerhetsopplæring etablert. Dette førte i sin tur til at en rekke sentre ble etablert over hele landet.

Krav til obligatorisk sikkerhetsopplæring stilles først og fremst av to sentrale aktører i Norge, Sjøfartsdirektoratet og Norsk olje- og gass. 

Sjøfartsdirektoratet godkjenner sikkerhetssentre for opplæring i sikkerhet av sjøfolk til norske skip. Kursene er basert på IMO sine konvensjoner og grunnkurset har en varighet på 50 mens det videregående kurset har en varighet på 80 timer.

Norsk olje- og gass er en sammenslutning av operatører og andre som har virksomhet på norsk sokkel. NOG stiller krav til sikkerhetsopplæring og gir godkjenning og foretar revisjoner av sikkerhetssentre. NOG har en rekke ulike kurstyper. Det grunnleggende, obligatoriske kurset er «Grunnleggende sikkerhets- og beredskapsopplæring» med en varighet på 4 dager.

20 av de norske sikkerhetssentrene, både privat- og offentlig eide, er organisert i Norske sikkerhetssentres forening.

Eksterne lenker 
 Sjøfartsdirektoratet
 Norsk olje- og gass

Sikkerhet
Fagskoler
Trøndelag Heimevernsdistrikt 12

Trøndelag Heimevernsdistrikt 12 er ett av Heimevernets 11 HV-distrikter i Norge og har territorielt ansvar for Trøndelag fylke. 

HV-12 består av en distriktskommando på Værnes garnison, 27 HV-områder og Innsatsstyrke Rype.

Samarbeid med Luftforsvaret
Fra mars 2021 inngår HV-12 formelt i nærforsvaret av Ørland flystasjon.

Referanser 

Avdelinger og forband i Heimevernet
Forsvaret i Trøndelag
Helseregister

Helseregister kan vise til ulike typer registre over helseopplysninger, regulert i helseregisterloven.

Sentralt helseregister
Regionalt helseregister
Lokalt helseregister
Behandlingsrettet helseregister
Nasjonalt kvalitetsregister

Helse
Registre
Barry Pepper

Barry Robert Pepper (født 4. april 1970 i Campbell River, Britisk Columbia) er en candadiskfødt filmskuespiller som er best kjent for sine roller som enten soldat, agent eller statlig ansatt. Blant annet har han spilt den religiøse skarpskytteren Daniel Jackson i krigsfilmen Redd menig Ryan, som fangevokteren Dean Stanton i Den grønne mil og som journalisten Joseph L. Galloway i We Were Soldiers. Pepper hadde også hovedrollen i Battlefield Earth samt nyere roller som Roger Maris i Billy Crystals HBO–film 61* og som racerføreren Dale Earnhardt i 3: The Dale Earnhardt Story.

Utvalgt filmografi

Eksterne lenker 
 
 
 eFilmCritic.com intervju med Barry Pepper om filmen Flags of Our Fathers

Canadiske skuespillere
Personer fra Vancouver Island
Fødsler i 1970
Åsane videregående skole

Åsane videregående skole (tidligere Åsane yrkesskole) er en fylkeskommunal videregående skole i Åsane bydel i Bergen. I tillegg underviser skolen på 4 fengselsavdelinger.

Lønborg videregående skole ble innlemmet i Åsane videregående skole fra 2016, det videregående tilbudet ble samlet på Nyborg, mens avdelingen på Lønborg ble senter for helsefaglig voksenopplæring. Virksomheten samlokaliseres i et nybygg ved Åsane Storsenter som tas i bruk høsten 2020. Bygget vil også inneholde tannklinikk og nytt kommunalt kulturhus for Åsane bydel.

Skolen tilbyr yrkesfag med toppidrett i sommeridretter, i samarbeid med Olympiatoppen og Tertnes videregående skole. 

Skolen har et vidt internasjonalt samarbeid med yrkesfaglige kontaktskoler i Danmark, England, Estland, Frankrike, Irland, Litauen, Nederland, Tsjekkia, Tyskland og Østerrike.

Utdanningstilbud
Vedtatt utdanningstilbud for skoleåret 2021-2022:

Skolen har også fengselsundervinsing og voksenopplæring.

Studieretningen Restaurant- og matfag ble lagt ned høsten 2018.

Referanser

Videregående skoler i Vestland
Åsane
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1966
Döderhultarn

Axel Robert Petersson, Döderhultarn (født 12. desember 1868 i Döderhult i Oskarshamn i Småland, død 15. mars 1925) var en svensk treskjærer og billedhugger som spikket en rekke karikerte småfigurer i tre med motiv fra svensk folke- og bygdeliv.

Bakgrunn og arbeid 
Döderhultarn er kjent for sine grovt tilskårede skulpturer av både mennesker og dyr. Motivene veksler mellom det portrettlike, det karikaturaktige og det vennlig humoristiske. Han laget en uendelig rekke enkeltskulpturer, men huskes i ettertiden best for sine grupper av skulpturer som han laget i sine siste 7 leveår. Blant de mest kjente arbeidene er Bröllop, Begravningen, Mönstringen, Husförhöret og den sterke Den obarmhärtiga fosterfadern. Karakteristiske trekk ved flere av arbeidene er mangelen på frontalitet: skulpturgruppene kan sees fra flere sider. Hans arbeider var preget av et skarpt blikk på menneskene, både i humor og solidaritet. Motivene og humanismen kan i flere henseende minne om Albert Engström. 

Allerede fra ungdommen av laget han skulpturer utskåret i tre, og rundt 1890 hadde han fått tilnavnet «Tolvskillingen» etter prisen han satte på arbeidene. Fra om lag 1900 kom han i kontakt med kunstnermiljøet i Stockholm: Carl Eldh, Engstrøm med flere. I 1906 fikk han sølvmedalje på hjembyens jubileumsutstilling, i klassen for treskurd. I 1909 får han endelig et gjennombrudd på en større karikaturutstilling i Stockholm og tar samtidig kunstnernavnet Döderhultarn, «mannen fra Dødarhult». Heretter blir han en internasjonal størrelse, og i de kommende 6 årene har han utstillinger i Paris, København, Brighton, Roma, Torino, New York, San Francisco og Chicago.

Döderhultarn er minnet gjennom et eget museum i Oskarshamn, Döderhultarmuseet. Man kan også besøke hans leilighet, hvor han både bodde og arbeidet. Atelieret ligger utenfor Oskarshamns sentrum og er åpent for omvisning i sommermånedene.

Referanser

Litteratur 
 Döderhultarn – vår berömda träskultptur – i ord och bild, Oskarshamn 1915
 Gunnar Jungmarker: Döderhultarn, Carlssons 1990
 Sif Strand-Rönnbäck m fl: Axel Petersson Döderhultarn, Oskarshamns kulturförvaltning 1986
 Cathrine Hovdahl Vik. Fortellinger i tre; Nils Aas og Döderhultarn. Nils Aas Kulturverksted, 2007

Eksterne lenker 
 
 Döderhultarmuseet (Oskarshamns kommun/ Kultur och fritid/ Döderhultarmuseet)
 Privat hjemmeside, flere bilder av arbeider

Svenske billedhuggere
Svenske treskjærere
Personer fra Oskarshamn
Pseudonymer
Dimna

Dimna er ei øy sørvest for Ulsteinvik i Ulstein kommune, Møre og Romsdal. Det er også navn på bygda som ligger på vestsida av øya. For å skille mellom bygda og øya blir øya ofte kalt Dimnøya. Øya har et areal på 9 km² og har 1 333 innbyggere (2018). I grunnkretsen Dimna er det 334 innbyggere (2018). Den andre grunnkretsen på øya er Sundgot med 999 innbyggere (2018).

Sundgot er definert som et tettsted og hadde  innbyggere per .  

På Sundgot ligger Hasund skole, som også dekker grunnkretsen Hasund på naboøya Hareidlandet. Det er en barnehage på øya: Sundgotmarka barnehage. I byggefeltet Sundgotmarka ligger også Hasundgot Stadion, som er hjemmebanen til Hasundgot IL. 

Kleven Verft, som er en viktig arbeidsplass for hele regionen Søre Sunnmøre, ligger på Dimnøya.    

Dimna blir uttalt Di`mna, dat. Di`mnennje. Gardsnavn på øya er Indre Dimna, Ytre Dimna og Vågane som utgjør bygdelaget Dimna. Videre gårdene Breivik, Kleiva, Dimnasund, Sundgot, Ertesvåg og Røyra. Høyeste punkt  på øya er Høgåsen, 240 moh.

Bygda Dimna har et aktivt idrettslag innenfor friidrett, Dimna IL, som de siste årene kan vise til svært gode resultater, blant annet med mange medaljer i nasjonale mesterskap. De har også vært arrangører av nasjonale mesterskap. Ulsteinhallen i Ulsteinvik er oppført i nært samarbeid med Dimna IL. Den mest kjente utøveren er Karsten Warholm. Han ble verdensmester på 400 meter hekk i både 2017 og 2019, og han vant kongepokalen i friidrett i 2015, 2016, 2017, 2018 og 2019.

Referanser 

Bosetninger i Ulstein
Øyer i Møre og Romsdal
Tidligere tettsteder i Møre og Romsdal
Ulsteins geografi
Cikada

Cikada, eller Cikada Ensemble, er et norsk ensemble innen samtidsmusikk startet i 1989.  Ensemblet består av 9 musikere og er siden starten blitt dirigert av Christian Eggen. I tillegg til å være et eget ensemble, er Cikada også en paraplyorganisasjon for gruppene Cikada Strykekvartett og Cikada Duo. 

Gruppen er kjent for banebrytende arbeider, og i den senere tid sammen med musikkproduksjonsselskapet 2L.

Diskografi
 Cikada Plays: Wallin, Hedstrøm, Ore, Persen (AURORA, 1990)
 The Cikada Ensemble (ALBEDO, 1992)
 Cikada (ALBEDO, 1993)
 Codex Temporis (AURORA, 1995)
 Svorsk, Swegian (ALBEDO, 1996)
 Cikada (ALBEDO, 1997)
 Antonio Bibalo Portrait (1997)
 Possible Cities / Essential Landscapes, musikk av Eivind Buene (2L, 2012)
 Drones, Scales and Objects (Lawo, 2015)
 Carola Bauckholt: Ich Muß Mit Dir Reden (2L, 2015)
 And Sing... (2L, 2016) - med Maja S.K. Ratkje og Oslo Sinfonietta
 Ophelias: Death by Water Singing (LAWO, 2016)
 Lamplighter (2019)
 Lars Petter Hagen: Harmonium Repertoire (LAWO, 2019) - med Lars Petter Hagen

Utmerkelser
 Nominert til Spellemannprisen 1997 i klassen samtidsmusikk for Svorsk, swegian
 Nominert til Spellemannprisen 1997 i klassen samtidsmusikk for Antonio Bibalo – Portrait (sammen med Bjørg Værnes, Anders Brunsvik, Anne Gjevang, Peter Herresthal og Stavanger Symfoniorkester)
 Nominert til Spellemannprisen 1999 i klassen samtid for Jon Øivind Ness: Dandy Garbage (sammen med Oslo Sinfonietta, Trondheim Symfoniorkester, Sverre Riise og Christian Eggen) 
 Nominert til Spellemannprisen 1999 i klassen samtid for Bernt Sørensen: Birds and Bells (sammen med Oslo Sinfonietta, Christian Lindberg og Christian Eggen) 
 Nordisk råds musikkpris for 2005
 Nominert til Spellemannprisen 2019 i klassen samtid for Lars Petter Hagen: Harmonium Repertoire (sammen med Lars Petter Hagen)

Referanser

Eksterne lenker
 
 

Norske kammermusikkgrupper
Band etablert i 1989
Moers

Moers er en by i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 110 000 innbyggere. Byen ligger i Kreis Wesel ved den venstre bredden av Rhinen, 7 km vest for stedet der Rhinen og Ruhr renner sammen i Duisburg. 13 km lenger sør ligger Krefeld.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Nordrhein-Westfalen
Byer ved Rhinen
Historiske territorier i Tyskland styrt av en sekulær regent
Jan Oddvar Skisland

Jan Oddvar Skisland (født 18. juli 1958) er lokalpolitiker og ordfører i Kristiansand. 

Han representerer Arbeiderpartiet og ble valgt til ordfører første gang i 2003 for Kristelig Folkeparti som han da representerte. Han etterfulgte Bjørg Wallevik fra Høyre. Når det gjaldt personlige stemmer ved valget, kom han på andreplass med 2 841 personlige stemmer, slått av Wallevik, som fikk 3 505 stemmer. Han ble valgt til ordfører i et valgteknisk samarbeid med SV og Arbeiderpartiet, som fikk varaordføreren, Bjarne Ugland.

Ved kommunevalget i 2011 gjorde Skisland comeback som lokalpolitiker, denne gang representerte han Arbeiderpartiet. Ved kommunevalget i 2019 var han ordførerkandidat for Arbeiderpartiet i den nye storkommunen Kristiansand. Skisland er ordfører i "nye Kristiansand" f.o.m 1.1 2020. Han er dermed første Arbeiderparti-ordfører i byen siden 1948.

Skisland er cand.theol. og har hovedfag fra Norges idrettshøgskole. Før han ble ordfører, var han tilsatt på Høgskolen i Agder og gikk til stillingen som toppsjef i , før han ble fakultetsdirektør i Universitetet i Agder.

Som ordfører i sin første periode arbeidet Skisland særlig medarbeidet for å finne løsninger for sykkel og kollektivtrafikk i Kristiansand, samt legge til rette for flere turmuligheter. Han var leder av Agderrådets universitetskomité fra 2004 til 2007.

Han har også hatt en rekke styreverv i blant annet i Friluftsrådenes landsforbund, Sørlandet sykehus, Protestfestivalen og MF Vitenskapelige Høyskole.

Referanser

Eksterne lenker 
 Skisland på tredjeplass
 «Jan Oddvar Skisland ny fakultetsdirektør på kunstfag», fra nettsidene til Universitetet i Agder
 Fra KrF til Arbeiderpartiet (NRK Sørlandet)

Lokalpolitikere i Kristiansand
KrF-ordførere i Vest-Agder
Ap-ordførere i Vest-Agder
Ordførere i Kristiansand
Idrettsklubben Start
Norske fotballedere
Fødsler i 1958
Neu-Ulm

Neu-Ulm er en by i den tyske delstaten Bayern med rundt 50 000 innbyggere. Byen ligger ved den høyre bredden av Donau i Schwaben med Ulm på den andre siden av elven. Byen oppsto da grensen mellom Bayern og Württemberg ble dratt langs Donau og Ulm ble delt i to. Andre nabobyer er Senden, Pfaffenhofen an der Roth, Holzheim, Nersingen og Elchingen.

Historie 

Den moderne historien til Neu-Ulm begynte da Ulm ble delt mellom Kongedømmet Bayern og Kongedømmet Württemberg i 1810. Donau ble grense mellom disse kongedømmene, og landområdene på høyresiden av elven ble en del av Bayern. Dette var starten for Neu-Ulm som en selvstendig by. 

På denne tiden var Neu-Ulm svært liten med bare et par hus, vertshus og landsbyen Offenhausen. Den ble fremdeles kalt «Ulm am rechten Donauufer» (Ulm på høyresiden av Donau). Navnet Neu-Ulm ble først nevnt i 1814. Byen begynte først å vokse i 1841, da Frankfurter Bundesversammlung annonserte at de ville bygge festningen Bundesfestung.

Etter ønske fra Kong Ludwig I ble Neu-Ulm en del av festningen. Etter at Neu-Ulm ble knyttet til jernbanelinjen til Augsburg i 1853 kom soldater til byen og det ble opprettet en garnison her. 

Byen begynte først å blomstre under borgermester Josef Kollmann mot slutten av 1800-tallet. En trikkelinje mellom Ulm og Neu-Ulm ble bygget i 1897 og i 1900 ble vanntårnet (som fremdeles er et landemerke) bygget. I 1906 begynte man å utvide Neu-Ulm 
utenfor bymurene. De første fabrikkene ble bygget og byen fortsatte å utvides. 

Etter første verdenskrig ble garnisonen nedlagt. Folketallet og velstanden vokste og Neu-Ulm ble en rik by. Andre verdenskrig rammet derimot byen hardt, og omtrent 80 % av bygningene ble ødelagt under allierte bombetokt. Alle broene over Donau mellom de to byene ble også ødelagt.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Bayern
Byer ved Donau
Nordhorn

Nordhorn er en by i Tyskland i delstaten Niedersachsen med rundt 55 000 innbyggere. Byen ligger ved elven Vechte ved grensen til Nederland og den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen og er administrasjonssete i landkreisen Bentheim.  Nabobyene til Nordhorn er Enschede, omtrent 25 km sørvest i Nederland, Münster, ca. 75 km sørøst, og Osnabrück, ca. 85 km til øst.

Historie 

Den første skriftlige kilden om Nordhorn, da kjent som Northhornon, var i dokumentene til Werden kloster fra omtrent år 900. 

Sent på 1100-tallet hadde Nordhorn blitt et handelssenter langs den flamske handelsruten, og handlet med den lokale sandsteinen. Over tusen skip seilte til Nordhorn hvert år på elven Vechte, og førte stein til Amsterdam og andre byer i Nederland. I 1379 ble bosetningen rik nok til at den fikk fulle byrettigheter av greven av Bentheim. 

I 1839 ble der første veveriet opprettet av Willem Stroink, og andre entreprenører fulgte snart etter. Tekstilindustrien førte til rask vekst i byen på begynnelsen av 1900-tallet.

Bilder

Eksterne lenker 
 

Byer i Niedersachsen
Sabb Motor

Damsgård Motorfabrikk, senere omdøpt til Sabb Motor, ble grunnlagt den 30. april 1925 av brødrene Håkon og Alf Søyland fra Flekkefjord, sammen med Harald Svendsen. Fram til 1929 holdt de til i ei sjøbu ved Damsgårdssundet, i Laksevåg ved Bergen. Firmaet ble etterhvert for stort til plassen, og flyttet til nåværende adresse (Damsgårdsveien  113) hvor der etterhvert ble to fabrikkhaller vegg i vegg (bildet).

Den første motoren, modell A, var en 3 hk glødehodemotor. En tok sikte på levering til små fiskebåter som det var mange av langs kysten. Motoren ble populær og fikk ry som pålitelig og driftssikker. Den siste av disse motorene ble levert i 1962.

En noe større glødehodemotor var en 5 – 9 hk glødehodemotor som forble i produksjon i 38 år. En snekkemotor på 4–5 hk ble laget fra 1935 og til midt på 1960-tallet.

I 1958 kom den første fulldieselen, en firetakter på 8 hk, med betegnelsen type G. Dette er den kjente ensylindrete SABBen som finnes i utallige fiske- og fritidsfartøyer. Etterhvert ble den utstyrt med startkrans og oppjustert til 10 hk. Det ble også laget 2-sylindrede versjoner av type G, ratet til 22 hk. Motorene har rullelager og plaskesmøring, og et innovativt system for omstyring av propellvingene. Totalt er det laget over 20.000 av SABB type G. Den fantes også som stasjonærmotor uten omkasting, og som luftavkjølt livbåtmotor, da gjerne med reverseringsgear og fast propell. Den siste motoren av denne typen ble produsert ved fabrikken i 2001.

En gikk da for fullt inn med marinisering av motorer fra andre fabrikker, samt fortsatte med produksjon og tilpasning av systemer med vridbare propeller, girkasser og andre spesialiteter. Motorene utstyres da med Sabb-merket.

I 1971 ble firmaet gjort om til aksjeselskap og fikk navnet Sabb Motor AS.

Sabb er nå en del av Frydenbø-konsernet. Lokalene er per 2014 på samme sted som fra 1939.

Referanser

Litteratur 
Spurkeland, Jan: Historien om et båtmotoreventyr (2000) Bergen, Sabb motor (på bokhylla.no)

Eksterne lenker 
 Hjemmesiden til Sabb Motor AS
 A Tribute To The Legendary SABB Marine Diesel Engine

Motorer
Produsenter av båtmotorer
Norske industriselskaper
Selskaper etablert i 1925
Næringsliv i Bergen
1925 i Norge
AR-10

AR-10 (Armalite-10) er et automatgevær fra amerikanske Armalite i kaliber 7,62 × 51 mm Nato.  Våpenet er drevet av gasstrykket fra avfyrte skudd, og konstruksjonen inneholder mye aluminium og glassfiber.  AR-10 kom i 1956, og hadde et utseende som var ganske ulikt andre våpen fra samme periode. Det var også rundt 1 kg lettere.

AR-10 ble aldri noen stor kommersiell suksess, men etterfølgeren AR-15/M16 fra samme konstruktør, Eugene Stoner, ble storselgere.

Eksterne lenker
 Springfield Armory Museum om AR-10 (engelsk)

Automatgeværer
Skytevåpen i kaliber 7,62 mm
Skytevåpen fra USA
Rokkansenteret

Rokkansenteret var et samfunnsvitenskapelig senter ved Universitetet i Bergen, oppkalt etter Stein Rokkan. Det var en del av Uni Research, et forskningsselskap eid av Universitetet i Bergen. Senteret ble opprettet i 2002, og tok opp i seg Senter for Samfunnsforskning (SEFOS) og Norsk senter for forskning i ledelse, organisasjon og styring (LOS-senteret). På senteret ble det drevet samfunnsvitenskapelig forskning, men også humanistisk (historie). Senterets viktigste forskningsområder var demokrati, makt og forvaltning, sosiale og helsepolitiske spørsmål, velferdsforskning, helseøkonomi, ledelse, organisasjon, kultur, teknologi, arbeidsliv og utdanningsforskning. Mellom 60 og 70 forskere var ansatt ved senteret. I januar 2018 overtok forskningsselskapet NORCE som eier av Uni Research og Rokkansenteret ble oppløst.

Rokkansenteret holdt til i Stein Rokkans hus i Bergen sentrum (det tidligere hovedkontoret til Bergens Tidende), og hadde i tillegg kontorer i Munthes gate 31 ved Frognerparken i Oslo (samlokalisert med Institutt for samfunnsforskning).

Eksterne lenker 
 Rokkansenteret. Stein Rokkan senter for flerfaglige samfunnsstudier

 
Universitetet i Bergen
Samfunnsvitenskap
Etableringer i 2002
Sirkus Shopping

Sirkus Shopping er et kjøpesenter ved Strindheim i Trondheim. Senteret åpnet 4. oktober 2012, og har 65 000 m², med rundt 100 butikker, samt helse- og servicefasiliteter. Selve kjøpesenteret med butikker og spisesteder er fordelt på to etasjer. I tillegg er det over 800 innendørs parkeringsplasser fordelt på to kjelleretasjer. Senteret inneholder også en læringspark for barn, hvor det blir lagt vekt på læring/mestring, miljø og fysisk aktivitet. På taket av senteret er det 81 leiligheter, med et samlet boligareal på 8 000 m².

Eierne tok på forhånd mål av seg at Sirkus Shopping ikke skulle bli noe tradisjonelt kjøpesenter, men et slags "underholdningssenter" med en egen scene for talentshow og annen underholdning.

Kjøpesenteret var Trøndelags største da det ble åpnet og omsatte for 106 millioner kroner den første måneden.

Daglig leder er Trine Foosnæs.

Historie
Sirkus Shoppings forløper var KBS kjøpesenter (eller bare KBS) som ble etablert i 1993 og hadde 47 butikker. Navnet kom fra de tre grunnleggerne: Kjerringvåg (K), Bringedal (B) og Sjømo (S). KBS kjøpesenter var eid av Realinvest. Senteret stengte 9. oktober 2010. Senteret ble deretter revet, og det nye bygget med ca. 100 butikker og 81 boliger satt opp. Senteret åpnet 3. oktober 2012 (VIP-åpning) og for vanlige kunder 4. oktober 2012.

KBS spede begynnelse var KBS Leangen Stormarked som startet i 1973 som landets største dagligvareforretning.

Eiere
Sirkus Shopping eies av Hans og Mona Hoff som sammen med EC Dahls Eiendom også eier Clarion Hotel & Congress Trondheim på Brattøra.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker
 

Kjøpesentre i Trondheim
Etableringer i 2012
Østbyen (Trondheim)