alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sandvikvåg

Sandvikvåg er en ferjehavn i Fitjar kommune i Sunnhordland. Havna er den sørlige delen av et av de mest trafikkerte ferjesamband i Norge, som går mot Halhjem i Bjørnafjorden kommune, samt et mindre samband mot Husavik på Huftarøy i Austevoll kommune. 

Fejekaien ble etablert i 1964, og har i dag to ferjelemmer. I 2006 ble både ferjekaien og oppstillingsplassen utvida i forbindelse med at nye gassdrevne og større ferjer ble tatt i bruk. I dag har kaien en kapasitet på 300 biler til Halhjem og 50 biler til Husavik. 

Ferjesambandet Halhjem-Sandvikvåg trafikkeres i dag av 5 gassferjer - MF «Samnøy», MF «Færøy», MF «Huftarøy», MF «Flatøy» og MF «Lysøy» fra rederiet Torghatten Nord. 

Husavik – Sandvikvåg trafikkeres av MF «Husavik» fra rederiet Fjord1

Sandvikvåg har åpning ut mot Selbjørnsfjorden mellom Storholmen og Kjempeholmen..

Fergesamband 
 Halhjem – Sandvikvåg
 Husavik – Sandvikvåg

Eksterne lenker 
 

Fergesteder i Vestland
Samferdsel i Fitjar
Haier (selskap)

Haier (kinesisk: 海尔; pinyin: Hǎiěr) er en kinesisk produsent av hvitevarer. Selskapet ble grunnlagt i 1984 og var i 2004 verdens tredje største produsent. Det har hovedkontor i Qingdao i provinsen Shandong.

Haier er sammen med Lenovo kjent for å være de første kinesiske merkevarer som har slått igjennom internasjonalt.

Eksterne lenker 
 

Kinesiske industriselskaper
Qingdao
Selskaper etablert i 1984
1984 i Kina
Elektrofon

En Elektrofon er et musikkinstrument der lyden primært produseres av en elektrisk drevet oscillator. Det elektriske signalet som danner tonen kan være generert mekanisk (som på et el-piano) eller gjennom elektronisk programmering (som på en synthesizer). Den regnes som en av fem hovedkategorier i Hornbostel-Sachs-systemet for klassifisering av musikkinstrumenter (selv om den ikke var med da systemet ble publisert i 1914).

Ethvert instrument som lager lyd utelukkende ved hjelp av elektriske midler er en elektrofon, men begrepet ble opprinnelig ikke brukt om instrumenter hvor elektrisitet bare ble brukt for å forsterke lyd laget på konvensjonelt vis (så den elektriske gitaren ville for eksempel bli klassifisert som en kordofon og ikke elektrofon). I dagens klassifisering tilhører disse instrumentene gruppe 51.

Klassifisering 
Hornbostel-Sachs system for klassifisering av musikkinstrumenter deler inn elektrofoner i følgende klasser, avhengig av hvordan lyd blir produsert:

51: elektroakustiske instrumenter og apparater (som rhodes og elektrisk fiolin, men også mikrofoner og høyttalere)
52: elektromekaniske instrumenter og apparater (som hammondorgel og mellotron, men også båndopptakere og elektromekaniske effektapparater)
53: analoge instrumenter og apparater (som theremin og analoge synthesizere)
54: digitale instrumenter og moduler (som digitale synthesizere og samplere)
55: hybride sammenstillinger (analog og digital teknikk i kombinasjon)
56: programvare

Eksempler på elektrofoner:
Telharmonium
Theremin
Ondes Martenot
Tubon
Synthesizer

Se også 
 Elektroniske musikkinstrumenter

Referanser 

Elektrofoner
Karol J. Bobko

Karol J. Bobko  (født 23. desember 1937 i New York), er en tidligere amerikansk pilot og astronaut.

Romferder 
 STS-6 – Første ferd med Challenger, første romvandring (EVA) fra en romferge.
 STS-51D – Utsetting av to satellitter
 STS-51J – Første ferd med Atlantis.

Bilder

Eksterne lenker 
 NASAs biografi om Bobko

Offiserer i U.S. Air Force
Astronauter fra USA
Romferge-programmet
Personer fra USA av polsk opphav
Personer fra New York City
Fødsler i 1937
Skype

Skype er et dataprogram som brukes til IP-telefoni. Skype ble grunnlagt i 2003 som en estisk start-up av svenske Niklas Zennström, danske Janus Friis og fire estiske ingeniører som også står bak fildelingsprogrammet Kazaa, nemlig Ahti Heinla, Priit Kasesalu, Jaan Tallinn og Toivo Annus .

Brukeren installerer Skype på datamaskinen og oppretter deretter en gratis brukerkonto. Deretter søker man seg frem til personen man vil ringe. Siden samtalen skjer over Internett, er det ingen tilkoblingsavgift, ingen minuttpris og ingen abonnementskostnader, slik at Skype blir et meget rimelig alternativ sammenlignet med vanlige telefonsamtaler. I tillegg til at brukerne kan ringe til hverandre, har programmet også funksjonalitet for meldingsformidling, filoverføring, videosamtaler osv.

I september 2005 kjøpte amerikanske eBay Skype for mellom 1,9 og 3,4 milliarder euro, avhengig av selskapets økonomiske utvikling de kommende årene. Dette gjorde Niklas Zennström til en av Sveriges rikeste personer.

10. mai 2011 kjøpte Microsoft Skype for 8,5 milliarder US dollar, og i 2013 ble selskapets Live Messenger slått sammen med Skype. Skypes hovedkontor ligger i dag i Luxemburg, og firmaet har fortsatt kontorer i de estiske byene Tallinn og Tartu, samt i London, Praha og San Jose.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Skype FAQ (engelsk)

Proprietær programvare
Lynmeldingsprogrammer
Voip
Solsikke

Solsikke (Helianthus annuus) er en plante i solsikkeslekten som kan bli over fire meter høy. Stengelen er kraftig og ruhåret, og med en opprett vekst. Blomstene er store, og kan bestå av inntil 40 cm brede blomsterkurver med gule, brune eller rødaktige blad. Solsikke er relativt lettdyrket, men krever at visse vekstvilkår er oppfylt for å utvikles maksimalt. Den trives best med full sol og varm temperatur (helst over 20°C). Solsikken er en plante som krever mye vann og næring.

Bruk

Solsikkeblomster 
Solsikker er populære som hagevekster. I tillegg til å være dekorative, er de lette å dyrke og hardføre mot sykdommer og skadedyrangrep. Det foregår en omfattende utvikling av nye sorter, hvilket gir hageentusiaster flere solsikkevarianter å velge i mellom.

Solsikker er også etterspurte som snittblomster og selges som avskåret i de fleste blomsterbutikker.

Solsikkefrø 
Fruktene, som kalles solsikkefrø, brukes ofte som fuglemat, for eksempel på fuglebrett. De kan også brukes i bakverk og salater, og som snacks. Disse fruktene er botanisk sett nøtter (eller smånøtter, akener eller cypsela), dvs. det har et hardt skall som spres sammen med det egentlige frøet. Når frukten brukes i mat er det frøet (uten skall) som brukes, men som fuglemat er det gjerne hele frukten.

Solsikkeolje 
Solsikken dyrkes også  for oljeproduksjon. Fra fruktene kan man presse solsikkeolje, en blekgul, tyntflytende, mild og feit olje som tørker inn hvis den befinner seg i kontakt med luft. Den har behagelig smak og er løselig i eter og alkohol. Kjemisk sett består den av olein, palmitin, stearin og linolein. Oljen brukes som matolje (kaldpresset) og til lakk og såpe (varmpresset).

Det som gjenstår når oljen er presset ut av fruktene, brukes som dyrefôr.

Som symbol
Solsikken er brukt som symbol i flere sammenhenger. Solsikken var et mye brukt hellig symbol i Inkariket, som betraktet blomsten som et symbol på solen. Fra 1860-årene ble solsikken et mye brukt symbol på kvinnesak og stemmerettskampen; symbolet stammet i denne sammenhengen opprinnelig fra den amerikanske delstaten Kansas' delstatssymbol og den kampanjen for kvinners stemmerett som Elizabeth Cady Stanton og Susan B. Anthony startet i Kansas i 1867, og symboliserte også opplysning. Solsikken er også brukt som symbol på grønn ideologi og grønne partier, og i en rekke andre sammenhenger.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kurvplantefamilien
Gule blomster
Nord-Amerikas flora
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Bridges to Babylon

Bridges to Babylon er et musikkalbum av The Rolling Stones, utgitt i september 1997.

Albumet er det eneste av The Rolling Stones' utgivelser der det har blitt brukt sampling. Mick Jagger hadde blitt imponert over The Dust Brothers' arbeid som produsenter av Becks album Odelay (1996), og foreslo å samarbeide med dem på Bridges to Babylon. Keith Richards var skeptisk, men man kan likevel høre The Dust Brothers' innflytelse på «Saint of Me» og «Might As Well Get Juiced» så vel som albumets største hit, «Anybody Seen My Baby?».

Rett før singelen «Anybody Seen My Baby?» skulle bli utgitt, oppdaget man at melodien i refrenget var svært lik K.D. Langs «Constant Craving», som var en hit i 1992/1993. For å unngå juridiske problemer, valgte The Rolling Stones også å kreditere Lang og den andre låtskriveren, Ben Mink, for «Anybody Seen My Baby?».

Bridges to Babylon ble umiddelbart møtt med positive reaksjoner fra både kritikere og publikum, men i ettertid har albumet blitt ansett som nok et Stones-album som faller inn i rekken av forholdsvis gode utgivelser som likevel ikke når helt opp til Tattoo You og tidligere album.

Bridges to Babylon nådde 3.-plass i USA, 6.-plass i UK og toppet VG-lista i oktober 1997.

Stones spilte på Valle Hovin stadion 2. august 1998 på deres Bridges to Babylon-turné.

Sporliste 

Alle låter skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.
Side én
 «Flip the Switch» – 3.27
 «Anybody Seen My Baby?» (Jagger, Richards, k.d. lang, Ben Mink) – 4.31
 «Low Down» – 4.25
 «Already Over Me» – 5.24
Side to
 «Gunface» – 5.02
 «You Don't Have to Mean It» – 3.43
 «Out of Control» – 4.43
Side tre
 «Saint of Me» – 5.14
 «Might As Well Get Juiced» – 5.23
 «Always Suffering» – 4.43
Side fire
 «Too Tight» – 3.36
 «Thief in the Night» (Jagger, Richards, Pierre de Beauport) – 5.15
 «How Can I Stop» – 6.53

Besetning
The Rolling Stones
Mick Jagger - sang, munnspill, gitar, kor, 
Keith Richards - gitar, kor, piano, sang på spor 6, 12, 13
Charlie Watts - trommer, kor på «Always Suffering»
Ron Wood - gitar, lap-slide, pedal steel gitar, dobro

Øvrige medvirkende
Darryl Jones - bass
Don Was - piano, orgel, bass
Waddy Wachtel - elektric og akustisk gitar, kor
Matt Clifford - piano, organ
Billy Preston - orgel på «Saint of Me»
Wayne Shorter - saksofon
Blondie Chaplin - kor, tamburin, bass, piano, maraccas
Bernard Fowler - kor

Referanser

Eksterne lenker   
 

The Rolling Stones-album
Musikkalbum fra 1997
Vulgata

Biblia Vulgata, den alminnelige Bibel eller folkets Bibel, er navnet på den latinske oversettelse av Det gamle testamente fra hebraisk og Det nye testamente fra gresk. Oversettelsen ble utført av Hieronymus i tidsrommet 382-405 etter foranledning av pave Damasus. Formålet var å samle de forskjellige bibelversjonene til en enkelt enhet. Det er imidlertid tvilsomt om Hieronymus faktisk behersket hebraisk godt nok til å foreta en oversettelse, slik han selv hevdet. Mest sannsynlig bygget han videre på gammelgreske oversettelser av Septuaginta, som i all hovedsak omfatter Det gamle testamentet.

Siden 1546 har Vulgata vært anerkjent som Den romersk-katolske kirkes offisielle bibeltekst, dog fra 1979 i en revidert utgave, Nova Vulgata.

Før Vulgata fantes et utall forskjellige latinske oversettelser av Bibelen, som nå samlet går under navnet Vetus Latina – det gamle latin. Da disse oversettelsene var foretatt av flere forskjellige og av hverandre uavhengige oversettere, var kvaliteten ikke tilfredsstillende, og man hadde derfor behov for en mer autorisert og ensartet oversettelse til bruk i kirken.

Hieronymus begynte arbeidet med den nye oversettelsen i Roma, men flyttet senere til Betlehem hvor oversettelsen ble fullført. Etter en litt motstrebende mottakelse ble Vulgata med tiden akseptert, og det finnes i dag mer enn 8000 bevarte avskrifter.

Disse avskriftene var ikke alle like vellykket, og det er blitt gjort mange forsøk på å forbedre Vulgata. I det 13. århundre ble den gjennomgått og revidert av teologer ved universitetet i Paris, og det var denne utgaven som lå til grunn for Gutenbergs første trykte bibel i 1456.

Da man i 1546 ved kirkemøtet i Trient besluttet at Vulgata skulle være den offisielle bibel i den katolske kirke ble den enda en gang revidert og omskrevet. Resultatet ble Vulgata Clementina i 1592, som ble den autoriserte katolske bibel.

Arbeidet med Nova Vulgata, 'den nye Vulgata', ble påbegynt i 1907.

Blant de mer vellykkede utgaver av Vulgata gjennom tidene kan nevnes Codex Amiatinus i Firenze, Codex Cavensis i Salerno, Codex Dublinensis (Book of Armagh) i Dublin, Irland,  Codex Fuldensis i Fulda, Tyskland, samt Lindisfarne Gospels i British Library og Codex Sangallensis i Sankt Gallen i Sveits.

Fader Vår i Nova Vulgata 
Pater noster, qui es in caelis,
sanctificetur nomen tuum,
adveniat regnum tuum,
fiat voluntas tua,
sicut in caelo, et in terra.
Panem nostrum supersubstantialem da nobis hodie;
et dimitte nobis debita nostra,
sicut et nos dimittimus debitoribus nostris;
et ne inducas nos in tentationem,
sed libera nos a Malo.

Noter

Referanser

Eksterne lenker 
 C. H. Turner, The Oldest Manuscript of the Vulgate Gosopels (The Clarendon Press: Oxford 1931).
 The Vulgate New Testament, with the Douay Version of 1582. In Parallel Columns (London 1872).
 Biblia Vulgata på Katolsk Minileksikon
 Vetus Latina – Resources for the study of the Old Latin Bible
  BibleTexts.com – Glossary of Terms: Vulgate
 Vatikanets autoriserede oversættelse til latin
 Mer om Vulgata på Bibelselskapets nettbokhandel

 
Bibeloversettelser
Bøker fra 405
Bøker fra 1592
Bøker fra 1979
Den katolske kirkes dokumenter
Kampfakta gruppe E VM i fotball 2006

Resultatene i gruppe E i VM i fotball 2006.

12. juni 2006
 

17. juni 2006 

 

22. juni 2006 

VM i fotball 2006
Claudette Colbert

Claudette Colbert (født Émilie Claudette Chauchoin 13. september 1903 i Saint-Mandé i Frankrike, død 30. juli 1996 i Speightstown i Barbados) var en fransk-amerikansk skuespiller.

Biografi 
Colbert ble født i Saint-Mandé, og da hun var åtte år emigrerte familien til USA. Hun fikk sin scenedebut på Broadway i The Wild Westcotts i 1923. Colberts første filmrolle var i stumfilmen Mikes kjærlighet (1927). Hun vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som Ellie Andrews i komedien Det hendte en natt (1934). Colbert har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 1999 ble hun kåret til tidenes 12. største kvinnelige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.

Filmografi (utvalg) 
 1927 – Mikes kjærlighet
 
 
 1934 – Opprør mot livet
 
 1938 – Blåskjeggs 8. kone
 1939 – Midnattsdansen
 
 
 1942 – The Palm Beach Story
 1942 – Stolt hilser vi

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Franske skuespillere
Personer fra USA født i Frankrike
Oscar-vinnere (hovedrolle)
Hollywood Walk of Fame
Personer fra departementet Val-de-Marne
Personer fra New York City
Jansløkka skole (Asker)

Jansløkka skole er en barneskole i Asker beliggende nær Semsvannsområdet og Hvalstaddalen med Asker Museum. Skolen var Askers første faste skole. Skolen er dermed også den eldste skolen i kommunen som fortsatt er i bruk.

Skolen ligger 100 meter fra Skaugum hovedgård ved Semsveien.

Skolen er bygget på grunnen til Asker prestegård som eies av Opplysningsvesenets fond  og ble innviet 16. januar 1844. Skolen ble bygget i sveitserstil, men består i dag av mange byggestiler fra de mange utvidelser, den siste i 1998.

Før Venskaben ble innviet i 1905 var skolen også tilholdssted for bygdas herredsstyre og lokale sparebank.

Den eldste skolebygningen er i dag bevart som skolemuseum under Asker museum.

Prinsesse Ingrid Alexandra gikk på Jansløkka skole fra høsten 2010 til 2013, og prins Sverre Magnus fra høsten 2011 til 2014.

Referanser

Eksterne lenker
Hjemmeside
Skolens historie

Barneskoler i Viken
Skoler i Asker
Ivar Næss
Helen Hayes

Helen Hayes Brown (født 10. oktober 1900, død 17. mars 1993) var en amerikansk skuespiller.

Hennes mor var skuespiller og Hayes gjorde scenedebut som 5-åring, og kun ni år gammel opptrådte hun på Broadway. Hun gjorde sin filmdebut, 17 år gammel, i stumfilmen The Weavers of Life.

Hayes vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som Madelon Claudet i filmen The Sin of Madelon Claudet (1931), som var hennes første lydfilm. Hun vant Oscar for beste kvinnelige birolle for rollen som Ada Quonsett i filmen Airport (1970). Hayes har fått to stjerner på Hollywood Walk of Fame, og hun har også fått tildelt Presidentens frihetsmedalje. I 1973 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.

Filmografi (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 

 
 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Oscar-vinnere (hovedrolle)
Oscar-vinnere (birolle)
Emmy-vinnere
Grammy Award-vinnere
Tony Award-vinnere
Hollywood Walk of Fame
Presidentens Frihetsmedalje
National Women's Hall of Fame
Personer fra USA av irsk opphav
Personer fra Washington, D.C.
Lasse Olsen

Lasse Olsen (født 18. november 1973) er en tidligere norsk fotballspiller. Han var tidligere angrepsspiller i tippeligaen for Strømsgodset Toppfotball og senere også for Aalesunds Fotballklubb og Mjøndalen IF. Han har spilt på folkets landslag mot Liverpool.

Olsen ble populært kalt «Slaktern» blant Godsets supportere på grunn av sin utdannelse (som slakter). Han er blant annet kjent for sitt innkast med innlagt salto.

Olsen fikk ikke fornyet kontrakt med Aalesund etter sesongen 2008. Og ble da trener for G16 laget i en klubb som heter Sportsklubben Herd fra Ålesund. I tillegg spilte han for klubbens a-lag. Den 31. august 2010, på siste dag av overgangsvinduet, signerte han for bruntrøyene fra Nedre Eiker i en kontrakt som går ut sesongen 2011. Etter dette la han opp. Spilleren gjorde comeback for Spjelkavik IL i 2013.

Etter dette var han trener for både gutte- og juniorlaget til Herd frem til og med 2017 sesongen. Da fortsatte han karrieren som spillende trener for Larsnes Gursken i 2018 sesongen. Etter dette spilte han i Tomrefjord i 2019 sesongen

Karriere som spiller 

oppdatert tom 2006-sesongen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Aalesunds FK
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for Mjøndalen IF
Ny-Spania

Ny-Spania (spansk: Virreinato de Nueva España) var navnet på det nye spanske koloniale territorium i Nord-Amerika fra omkring 1535 til 1821. Dette territoriet dekket hele det nåværende Mexico, Mellom-Amerika til Costa Ricas sydlige grense og deler av USA, blant annet de nåværende stater California, Arizona, New Mexico og Texas, med landekrav lengre mot nord med upresist definerte grenser. De filippinske øyer ble administrert som en koloni tilhørende Ny-Spania.

Etter 1535 ble kolonien styrt av visekongen av Ny-Spania, en utnevnt minister av kongen av Spania. Visekongen styrte som en nær en selvstendig monark av kolonien. Hovedstaden var Mexico by.

Se også 
 Mexico
 Mexicos historie#Ny-Spania
 Liste over visekonger i Ny-Spania

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Provinces of New Spain, Worldstatesmen.org
 Mexico's Colonial Era — «Part I: The Settlement of New Spain» , Mexconnect.com
 Index to the DeWitt Colony Region under New Spain , Texas A&M University
 1492 – Middle America, Ibiblio.org (the public's library and digital archive)
 Map of the Border of the King's Dominion in the Northern America, kart tegnet av José de Urrútia og Nicolas de la Fora i 1771

 
Mellom-Amerikas historie
Stater og territorier etablert i 1535
Stater og territorier opphørt i 1821
Marie Dressler

Marie Dressler (født Leila Maria Koerber 9. november 1868 i Cobourg i Canada, død 28. juli 1934 i Santa Barbara i California) var en kanadisk-amerikansk skuespiller.

Dressler fikk sin filmdebut 1914, da hun spilte mot Charlie Chaplin, i filmen Chaplin som millionær. Hun var heltinne i en rekke stumfilmer. I 1931 vant Dressler en Oscar for sin rolle som Min Divot i filmen To kvinners datter. Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Filmografi (utvalg) 
 1914 – Chaplin som millionær
 1928 – Skaff meg en mann
 1929 – Hollywood revy 1929
 
 
 
 
 
 
 1932 – Emma
 1932 – Prosperity
 
 
 1933 – Christopher Bean

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Canadiske skuespillere
Oscar-vinnere (hovedrolle)
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Northumberland County i Ontario
Fødsler i 1868
Dødsfall i 1934
Kevin Larsen

Kevin Larsen (født 10. mai 1986 i Sandefjord) er en tidligere norsk fotballspiller. Han har tidligere spilt for Store Bergan IL, IL Runar, Lyn Fotball, Tromsø Idrettslag og Hønefoss BK.

I Hønefoss fikk han 27 kamper i Tippeligaen 2013. Han fikk sin debut i Tippeligaen for Lyn i 2005, før han så gikk til Tromsø. 

Larsen har tilsammen 140 kamper i Tippeligaen, 47 kamper i 1.divisjon og 26 aldersbestemte landskamper.

Larsen la opp som fotballspiller i februar 2017.

I 2018 vant Larsen NM-gull i pokergrenen Omaha under NM i Dublin.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på Sandefjord Fotball

Norske fotballspillere
Fotballspillere for IL Runar
Fotballspillere for Lyn Fotball
Fotballspillere for Tromsø IL
Fotballspillere for Hønefoss BK
Fotballspillere for Sandefjord Fotball
Personer fra Sandefjord kommune
Fødsler i 1986
Norgesmestere
Norske pokerspillere
Great Ouse

Great Ouse er en elv i East Anglia i England. Den er 240 km lang, hvilket gjør den til den lengste vannveien i East Anglia og den femte lengste elven i Storbritannia.

Elven har flere kilder nær landsbyene Syresham og Sulgrave i Northamptonshire. Den renner gjennom Brackley, Buckingham, Milton Keynes i Stony Stratford, Newport Pagnell og Olney, Bedford, St. Neots, Godmanchester, Huntingdon, St. Ives, Ely, Littleport og Downham Market før den renner ut i The Wash ved King's Lynn.

Sideelver 
Elvene som renner inn i Great Ouse er, listet ovenfra og nedover elven:

 Padbury Brook
 Lovat
 Odell Rill
 Ravensden Brook
 Elstow Brook
 Gadsey Brook
 Kym
 Hen Brook
 Duloe Brook
 Begwary Brook
 Ivel
 Cam
 Lark
 Little Ouse
 Wissey
 Old Bedford River
 New Bedford River

Entymologi 
Navnet Ouse er fra keltisk eller urkeltisk *Udso-s, og betyr antagelig ganske enkelt «vann» eller langsomtrennende elv. De nedre elveløpene av Great Ouse er også kjent «Old West River» og «Ely Ouse», men alle elvene er ofte referert til som ganske enkelt Ouse i daglig bruk. Det beskrivende tilleggsordet «Great», som betyr stor, eller i tilfelle av en elv at den er lang, er benyttet for å skille den fra andre elver som også heter Ouse.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Nyttig informasjon om elven, ved Jim Shead
 Drainage and Rivers of Fens
 Seal, Bluntisham, Flickr

Elver i Bedfordshire
Elver i Buckinghamshire
Elver i Cambridgeshire
Elver i Norfolk
Elver i Northamptonshire
Milton Keynes
Nedbørfelt til Nordsjøen
Jeremy Bentham

Jeremy Bentham (født 15. februar 1748 i London, død 6. juni 1832 i London) var en britisk filosof. Han er kjent for å ha utviklet den konsekvensetiske retningen utilitarismen. Bentham var også en tidlig forkjemper for dyrs rettigheter.

Selv-ikonet 

Han ville at folk skulle ha nytte av ham også etter hans død. Derfor lot han seg mumifisere, og etter hans uttrykte ønske i testamentet han satte opp 30. mai 1832, skulle hans mumie bæres inn i universitetets møterom når det var komitémøte, slik at den fikk overvære disse. Nå sitter han i en korridor i University College London, men det er ikke lenger den opprinnelige mumien vi ser. Skjelettet er fremdeles der, men kroppsvevet er erstattet av voks og hodet er også et vokshode. Filosofens opprinnelige mumifiserte hode var lenge plassert på gulvet mellom bena hans, men etter forskjellige studentspøker, hvor hodet ifølge uformelle opplysninger blant annet ble «kidnappet» og brukt til fotballspill er det nå tatt bort og sikret. Motivet for ønsket om å bli mumifisert er ikke klart. Noen betrakter det som en «practical joke». Andre mener han med sitt prosjekt ønsket å oppmuntre til en mer pragmatisk holdning til døden og kroppens etterfølgende oppløsning, som en motvekt mot den overtro som han mente religion og tradisjon omgav døden med.

Verk 

 «Fragment on Government», 1776
 «Introduction to Principles of Morals and Legislation», 1780
 «Panopticon», 1791
 «Discourse on Civil and Penal Legislation», 1802
 «Punishments and Rewards», 1811
 «Parliamentary Reform Catechism», 1817
 «A Treatise on Judicial Evidence», 1825

Referanser 

Britiske filosofer
Britiske statsvitere
Personer fra London
Fødsler i 1748
Dødsfall i 1832
Bøle (Skien)

For det fraflyttede fiskeværet i Finnmark, se Bøle (Hasvik)
Bøle er en bydel øst i Skien kommune. I bydelen ligger barneskolen Bølehøgda Skole. Bydelen grenser Borgestad/Menstad i sør, Follestad/Bratsbergkleiva i nord og Sneltvedt i øst, mens Kjørbekk ligger på andre siden av elva. Bydelen deles i blant inn i Bøle nærmest elva og Bølehøgda lenger øst.

Litteratur 
Wahlstrøm, Thorbjørn: Sånn var'e på Bøle, Skien 1999

Bydeler i Skien