alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Erotisk kunst

Erotisk kunst er kunst der erotikk, seksualitet og sensualitet spiller en viktig rolle. Erotisk kunst omfatter særlig billedkunst, det vil si malerier, tegninger, grafikk og skulpturer, og nytt og gammelt kunsthåndverk med seksuelle motiver. Enkelte betrakter også tidligere tiders pornografiske populærkultur, for eksempel gamle pornografiske romaner, bokillustrasjoner og pinup-bilder, som erotisk kunst. 

Seksuelle skildringer i kunsten kan ha helt forskjellig betydning i forskjellige kulturer, og være uttrykk for alt fra religiøse ritualer til pornografi. Mange moderne kunstnere har arbeidet med seksualitet som motiv i sine kunstverk, særlig i private arbeider og skisser. Av kjente tegnere og malere som har laget erotisk kunst, kan nevnes Aubrey Beardsley, Gustav Klimt, Egon Schiele og Jeff Koons. I Norge har blant andre maleren Anders Kjær arbeidet en del med erotiske motiver.

Porno eller erotikk? 
I motsetning til pornografien, som utelukkende skal virke seksuelt opphissende på den som leser eller ser materialet, og praktisk talt alltid bare blir laget for å tjene penger, har erotisk kunst andre ambisjoner og kunstneriske tilleggskvaliteter. Erotisk kunst kan for eksempel beskrive seksualitet mer realistisk, på en «sannere» måte, og ha en dypere mening. Som annen kunst framstiller den motivet og temaet ved hjelp av estetiske virkemidler, kreativitet og originalitet. Erotisk kunst beskriver ofte sex som en viktig del av menneskelivet og er en hyllest til seksualiteten som en positiv kraft. Ikke sjelden inneholder den også livsglad humor. Grensene mellom erotisk kunst og pornografi er likevel i mange tilfeller flytende og derfor omdiskutert.

Se også 

 Pornografi
 Erotikk
 Kunst
 Shunga, tradisjonell japansk grafikk og maleri med erotiske motiver
 Hentai, japanske, pornografiske animasjonsfilmer og tegneserier

Eksterne lenker 
 
 Bodyscapes
 Men & Women Photography
 The Art of Erica Chappuis

 
Seksualitet

pl:Sztuka erotyczna
Kraal

Kraal er et afrikaans og sørafrikansk engelsk ord for en innhengning for kveg eller annet buskap innenfor en afrikansk homestead (bosetningsområde) eller landsby som er omringet av en palisade, torv–mur eller annen inngjerding. Denne er omtrent sirkulær i form.

Begrepet henviser primært til typen spredte bosetninger som er karakteristiske for nguni–språklige folkeslag i det sørlige Afrika. Hvite sørafrikanere henviste vanligvis til hele bosetningen som en kraal fra koloniseringsperioden av, men etnografer har lenge anerkjent at dets korrekte bruk er dyreinngjerdingen innenfor bosetningen, og at det er feil å snakke om at det bor mennesker i kraaler. Menneskenes bosteder i en «homestead» (xhosa: umzi, zulu: umzi, swati: umuti) kalles hus (entall indlu, flertall xhosa og zulu: izindlu, swati: tindlu) av moderne etnografer. 

Sør-Afrika
Husdyrhold
Sykkelcross

Sykkelcross (Cyclo-cross) er en mellomting mellom landeveissykling og terrengsykling. Banene inneholder både gress, asfalt, jord og hindre, og man må derfor bære sykkelen deler av løypen. Løpene foregår normalt om høsten eller vinteren, varer mellom en halv og en hel time, og foregår i rundløyper som har en lengde på 2,5 til 3,5 kilometer hvorav 90 % skal være mulig å sykle.

Syklene som benyttes innen sykkelcross kan se ut som modifiserte landeveissykler med bukkehornstyre, bredere 700C dekk (opptil 33 mm) og cantileverbremser. Fra 1. juli 2010 ble det tillatt å bruke sykler med skivebremser i UCI-godkjente stevner og til trening.

Det første offisielle Norgesmesterskapet ble arrangert i 2014. 

Marianne Vos (Nederland) ble verdensmester i kvinneklassen for åttende gang 30. januar 2022.

Referanser

Se også 
 Verdensmesterskapet i sykkelcross

Eksterne lenker
Arne Åhman

Arne Åhman (født 4. februar 1925 i Nordingrå) er en tidligere svensk friidrettsutøver som konkurrerte i tresteg.

Han ble olympisk mester i tresteg under OL 1948 i London. Rekkefølgen for deltakene gikk alfabetisk, Åhman ble Aahman på engelsk og han fikk således hoppe først. Han satte ny svensk rekord i sitt første hopp med 15,40 og etter hvert ble tilløpsbanen i stadig dårligere stand. Ingen av de andre hopperne klarte å slå Åhmans lengde, og gullmedaljen var hans.

OL-medaljer 
 1948  London -  Gull i friidrett, tresteg

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fødsler i 1925
Svenske tresteghoppere
Svenske høydehoppere
Svenske lengdehoppere
Olympiske mestere for Sverige
Olympiske mestere i friidrett
EM-sølvmedaljevinnere i friidrett for Sverige
EM-bronsemedaljevinnere i friidrett for Sverige
Medaljevinnere under Sommer-OL 1948
Deltakere for Sverige under Sommer-OL 1948
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1948
Personer fra Kramfors kommun
Deltakere for Sverige under EM i friidrett 1946
Deltakere for Sverige under EM i friidrett 1950
Norges Lærerlag

Norges Lærerlag var en norsk fagforeningen som ble stiftet i 1892 i Trondheim som Norges Lærerforening. Foreningen endret navn til Norges Lærerlag i 1912.

9. juli 1966 ble Norsk Lærerlag dannet etter sammenslutning av Norges Lærerlag og Norges Lærerinneforbund. Oslo Lærerinnelag og Oslo Lærerlag valgte først å stå utenfor, men ble med i henholdsvis 1968 og 1979. I 2001 var lærerlaget største aktør i opprettelsen av den nye sammenslutningen Utdanningsforbundet.

Ledere
 Anders Kirkhusmo (1917–1933) 
 Kåre Norum (1946–1962)
 Lydolf Lind Meløy (1962-1966) Meløy ble deretter interim formann i den nye sammenslutningen, Norsk Lærerlag, frem til 1968.

Referanser

Litteraturliste
Folkeskolelærernes økonomiske Kaar statistisk belyst (1897)
Norges lærerforenings landsmøde (1898)
Hagemann, Gro: Skolefolk : lærernes historie i Norge (1992) 
Rovde, Olav: Vegar til samling : Norsk lærarlags historie 1966-2001 (2004)

Tidligere norske fagforbund
Organisasjoner etablert i 1912
Organisasjoner opphørt i 1966
Utdanningsforbundet
Tøyengata (Oslo)

Tøyengata er en gate i Oslo mellom  Grønlandsleiret og Finnmarkgata. Her lå i en årrekke Munchmuseet.

Kiellands dropsfabrikk hadde lokaler i Tøyengata nr 31-33 fra 1911 til 1975, da den ble kjøpt opp av Nidar og nedlagt. Fasaden står imidlertid igjen, og Nidar produserer fremdeles seigmennene som ble oppfunnet på Kiellands dropsfabrikk. 

Tøyengata og nabolaget ble vedtatt fornyet i 1982. I de uisolerte boligene frøs vannet ofte i rørene i vinterkulden. Noen steder måtte man skru av varmen for å ha nok strøm til å lage mat. Rotter var ofte å se på gaten. 

Tøyengata nr 10 lå i landlige omgivelser da Anders Håvind (eller Haavie eller Hovind), klokker ved tukthuset, fikk huset bygd omkring 1827. I 1857 overtok klokkerens enke. I 1865 var arbeidsmann Johan Jensen huseier. Det bodde da 27 personer i huset: Jensen og hans kone med fire barn, en skipstøymann, en ølhandlende enke, en skomaker og en matros. En stund drev Jensen en småhandel i første etasje, der det siden har vært skiftende butikkdrift.

Størst og staseligst var nr 14, oppført i én etasje i 1825 av svogrene sjømann Rasmus Hansen og skipstømmermann Ole Abrahamsen. I 1857 ble det bygd på en andreetasje av Wilhelm Bentzen, den første eneeieren av gården. I 1865 bodde det 37 personer i huset: Eieren brennevinshandler Ulrik Walle med sin kone, deres fire barn, en tjenestepike og fem leieboere med hver sin familie. I 1879 var det kommet et lysthus i hagen med fem små vinduer. På 1890-tallet overtok Karl Evangs farfar, murmester Carl J. Evang, huset frem til rundt 1920.

Bygninger
 Fortuna mekaniske verksted lå i nr 26
 Arbeiderboliger i nr 47, bygget i 1913
 Munchmuseet i nr. 53

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker
 

Veier i Oslo
Veier på Tøyen (Oslo)
Veier på Grønland (Oslo)
Revetal

Revetal (/reˈvata:ɽ/ eller /reːvəˈta:l/) er en tettbebyggelse i Tønsberg kommune i Vestfold og Telemark. Sammen med det nærliggende boligfeltet Bergsåsen utgjør det tettstedet Revetal/Bergsåsen, som har  innbyggere per 1. januar .

Revetal vokste fram rundt togstasjonen langs Eidsfossbanen. Stasjonsbygningen har i seinere år vært pizzarestaurant. I 1968 blei Revetal ungdomsskole etablert. Den var felles for kommunene Våle og Ramnes.

I perioden 2002–2019 var Revetal administrasjonssenter i Re kommune, som blei slått sammen med Tønsberg fra 2020. Kystområdet fra Mulvika til Helland inkludert Sandsletta og Langøya i Breiangen blei avstått til Holmestrand kommune.

Navnet
Revetal er nevnt i et diplom fra 1320, som «Reffoudale». Navnet blei tidligere skrevet Rævetal. En mulig etymologi for det uvanlige navnet er at det kommer av «rev» og «tagl» (håret i dyrets hale), som har vært brukt om ei plante som kan ha vokst i området.

Næringsliv 

Av bedrifter er Atenti (regnskap), Agios, Cederroth og Nortura Eggprodukter av betydning.

Kommunikasjon 
Revetal har bussforbindelse til Tønsberg sentrum og har hatt ekspressbusser til Oslo. Fylkesvei 35 («Bispeveien») går gjennom Revetal sentrum.

Revetal stasjon 

Revetal var tidligere en stasjon på på Tønsberg–Eidsfossbanen. Den ble åpnet som Rævatal stasjon  21. oktober 1901, tre dager etter at jernbanestrekningen hadde blitt åpnet. I 1926 ble skrivemåten endret til Revatal. Stasjonen ble nedlagt 1938 da anen ble nedlagt. Stasjonsbygningen ligger i dag ved fylkesvei 35, som her følger den gamle jernbanetraséen.

Referanser

Eksterne lenker
 Byggingen av Re kommunehus på Veidekkes nettsider
 Flyfoto (gammelt) og kart over Revetal

Bosetninger i Tønsberg
Tønsbergs historie
Tettsteder i Vestfold og Telemark
Nedlagte jernbanestasjoner i Norge
Jernbanestasjoner åpnet i 1901
1901 i Norge
Jernbanestasjoner nedlagt i 1938
Jernbanebyggverk i Tønsberg
Licata

Licata er en by på sørkysten av øya Sicilia i Italia. Byen har omtrent 40 000 innbyggere.

Licata ligger ved munningen av elven Salso. Byen har en del svovelutvinning, kunstgjødselfabrikasjon og fiske. Byen dyrker også en del korn og grønnsaker. 

Licata var et av de alliertes landingssteder i juli 1943, under den annen verdenskrig.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer på Sicilia
Kommuner i Agrigento frie kommunale konsortium
Nansenhjelpen

Nansenhjelpen eller formelt Nansenhjelp, kjent som Nansen Relief på engelsk og Nansenhilfe på tysk, var en norsk, privat humanitær organisasjon som blei stifta i 1937 av blant andre arkitekten og skribenten Odd Nansen (1901–1973), sønnen til polfareren og diplomaten Fridtjof Nansen. Organisasjonen forsøkte å gi hjelp og en trygg havn i Norge til jødiske flyktninger fra europeiske områder under nazistisk kontroll. Kontoret blei stengt av den tyske okkupasjonsmakta i Norge under andre verdenskrig, og Odd Nansen blei arrestert av Gestapo. Organisasjonen blei formelt oppløst i 1946, og gikk inn i Europahjelpen.

Se også
 Det internasjonale Nansenkontoret
 Holocaust i Norge
 Odd Nansen

Referanser

Kilder
Denne artikkelen bygger på «Nansenhjelpen» fra Wikipedia på nynorsk 4. juni 2019, som igjen bygger på «Nansenhjelpen» fra Wikipedia på engelsk 2017.

Eksterne lenker
 Oss selv nærmest : Norge og jødene 1914-1943

Etableringer i 1937
Opphør i 1946
Norske humanitære organisasjoner
Innvandring til Norge
Holocaust i Norge
Danomani

Danomani er et begrep brukt om en overdreven beundring av Danmark og alt som er dansk. Det var Henrik Wergelands far Nicolai Wergeland som oppfant dette begrepet i 1814 for å betegne de nordmenn som knyttet seg nærmere til Danmark enn til Norge. På 1800-tallet ble det også brukt om Welhaven og hans krets.

Referanser 

Ord og uttrykk
Danmark
Tentamen

En tentamen eller heldagsprøve er i det norske utdanningssystemet en større, oftest skriftlig skoleprøve i deler av pensum som går forut for, men ellers tilsvarer eksamen, den avsluttende og avgjørende hovedprøven i et fag. Tentamen avholdes ofte før eller like etter jul (juletentamen), altså halvveis i skoleåret, eller ved påsketider (påsketentamen). På latin betyr tentamen «prøve» eller «forsøk» og er avledet av tentare, «berøre» eller «undersøke», tilsvarende uttrykket «tentativ» - forsøksmessig.

På ungdomsskolen har man én tentamen per termin i hvert av de tre hovedfagene: norsk, matematikk og engelsk. Det er også flere steder vanlig med årsprøve i 2. språk, som tysk, fransk eller spansk, og noen ganger i naturfag.

På andre språk
På svensk betyr tentamen, ofte bare kalt tenta eller tent, «eksamen». En muntlig tentamen I Sverige, altså egentlig muntlig eksamen, kan bli kalt munta eller muntatis. Det norske ordet tentamen kan på engelsk oversettes med all-day test («heldagsprøve») eller midterm (exam) og final (exam) i USA.

Referanser

Utdanning
Testing og testmetodikk
Moshoeshoe I

Moshoeshoe (født 1786?, død 11. mars 1870) var basothohøvding i Lesotho og var født i Menkhoaneng i den nordlige delen av dagens Lesotho. Han var den første sønnen av Mokhachane, en mindre høvding av baktotelilinjen, en gren av klanen Kuena (krokodille). I hans tidlige barndom hjalp han sin far med å få makten over noen mindre klaner. I en alder av 34 år dannet Moshoeshoe sin egen klan og ble høvding. Han og hans tilhengere slo seg ned ved fjellet Butha–Buthe.

Referanser 

Lesothoere
Kongelige personer
Fødsler i 1780-årene
Dødsfall i 1870
William Thynne

William Thynne (død 10. august 1546), hans egentlige navn var William Botevile, var en litterær redaktør i England som er kjent for at han samlet og utga de samlede verkene av Geoffrey Chaucer i 1532 og 1542 med noter. Hans nevø var John Thynne.

Han var den andre sønnen av Ralph Botevile fra Stretton i Shropshire og Ann Higgons, datter av John Higgons. Broren het Thomas. William Thynne giftet seg to ganger, andre gang med Anne Bond, datter av William Bond. De fikk en sønn sammen, Francis Thynne (ca. 1545–1608). Etter hans død giftet hustruen seg to ganger til og døde en gang før 1572. 

Thynne hadde en framgangsrik karriere fra 1520-tallet og fram til sin død i 1546, da han var sjef for Henrik VIII av Englands kjøkken i 1526 og deretter mester for den kongelig husholdning. Med årene samlet han seg flere kongelige posisjoner, og noen viste han opprettholdt forbindelsen med hjemstedet ved grensen til Wales. I 1529 ble han utpekt som bestyrer av jarledømmet Mar og i mai 1546, kort tid før hans død, mottak han en pensjon på forespørsel fra jarlen av Hertford.

Hans samlede utgave av Chaucer i 1532 og 1542 etablerte en chauceriansk kanon. Hans utgave var støttet og sponset av kongen som ble æret i et forord av Brian Tuke. Thynnes kanon brakte et antall av apokryfiske (tvilsomme) verker assosiert til Chaucer fram til et totalt antall av 28.

William Thynne døde i 1546 og ble gravlagt i All Hallows i Barking. Sønnen Francis Thynne fortsatte delvis hans arbeid med Chaucer. Han var en oldtidsgransker og hadde posisjonen i kontoret for heraldiske våpenskjold i 1602.

Eksterne lenker 
 William Thynne hos ThePeerage.com

Britiske redaktører
Fødselsdato ukjent
Dialektkontinuum

Et dialektkontinuum er en rekke av dialekter som er slik forbundet at nabodialektene er forståelige for hverandre, mens dialekter som er langt fra hverandre i rekken ikke nødvendigvis er forståelige seg imellom. 

Klassiske eksempler på dialektkontinuum er samiske språk som strekker seg fra Femunden til Kolahalvøya, og romanske språk der man f.eks. finner galisisk mellom portugisisk og kastiljansk, og språket i Aostadalen som ligger mellom fransk og italiensk. Skandinavisk kan også anses som et dialektkontinuum som strekker seg fra sørvest i Danmark, over hele Skandinavia og til de svenske dialektene i Finland.

 Dialektologi

it:Dialetto#Continuum dialettale
Lunden kloster

Lunden kloster er et katolsk kloster på Brobekk ved Linderud i Groruddalen i Oslo. Klosteret er et kvinnekloster og søstrene der er kontemplative dominikanerinner. Søsterkommuniteten har sitt utspring i et dominikanerinnekloster i Lourdes i Frankrike og ble grunnlagt av søstre derfra i 1951. 7. juni 1959 ble klosteret selvstendig (autonomt) fra moderklosteret.

Bakgrunn 
Lunden gård ble kjøpt for private midler og gitt til klosterformål allerede før andre verdenskrig av Marie Knudtzon, som var datterdatter av konsul Nicolay H. Knudtzon III. Konsulens sommerbolig Birkelunden på Frei utenfor Kristiansund hadde til daglig gått under navnet «Lunden». Marie Knudtzon finansierte kjøpet ved salg av sitt barndomshjem Ulleberg gods i Larvik samt salg av arvegods etter at morfarens enke Caroline Knudtzon var død i 1935. Da dominikanerordenene i 1939 søkte myndighetene om tillatelse til å opprette nonnekloster på eiendommen, motsatte daværende biskop i Den norske kirke Eivind Berggrav seg dette. Han mente det ville være splittende og fremmed med et kloster befolket av utenlandske nonner tilhørende en annen konfesjon enn den lutherske, og fremholdt også at klosteret ville være underlagt en fremmed makt, nemlig paven i Roma.

Marie Knudtzon benevnes på Lunden klosters nettsider som legdominikanerinne. 

Etableringen av klosteret ble forsinket av krigen.

Bygninger og interiør 
Selve klosterbygningene ble fullført i 1966 etter tegninger av arkitektene Gunnar og Sven Bjerke. 

Ved 25-årsjubileet i 1984 ble et gitt et nytt alter til klosterkirken, og kirken ble opprustet under oppsyn av arkitekt Thomas Thiis-Evensen og biskop John Willem Gran. Billedhugger Ragnhild Butenschøn laget skulpturene av jomfru Maria og St. Dominikus til kirken.

Søstrene 
Søstrene ved Lunden kloster tilhører dominikanerordenens kontemplative gren (moniales) og står tilsluttet Fédération Notre  Dame des Prêcheurs som er en sammenslutning av tilsvarende klostre i Frankrike, Sveits og Norge. I 2022 består kommuniteten av åtte søstre fra Frankrike, Italia, Norge, Polen og Tyskland. 

Sr  Anne-Lise Strøm ble valgt til klosterets priorinne første gang i 1980 og har utført denne tjenesten i flere treårsperioder, senest fra 28. mars 2022 av igjen. I 2008 ble hun tildelt Norske kirkeakademiers Brobyggerpris.

Litteratur
 Brita Rosenberg: Kalt til nonne – historien om dominikanerinnen Anne Lise Strøm, Aschehoug 1997
Mette Nygård: Lunden kloster 50 år, Broen, katolsk kirkeblad nr 2 – 2009

Referanser

Eksterne lenker 
 https://lunden.katolsk.no/
https://www.facebook.com/lundenkloster/

Klostre i Oslo
Den katolske kirke i Norge
Katolske klostre
Dominikanerordenen
Linderud
Karmelklosteret Totus Tuus

Karmelklosteret Totus Tuus i Tromsø er et katolsk kvinnekloster tilhørende karmelittordenen. Klosteret ble grunnlagt fra et karmelkloster på Island, og de første søstrene ankom 8. september 1990. De kom uten materielle midler og penger og flyttet i første omgang inn i et bolighus biskopen hadde stilt til deres disposisjon. 

I 1992 fikk de en tomt, og i 1994 begynte byggearbeidene. Den 5. august 1995 flyttet nonnene inn i et meget uferdig råbygg. Byggearbeidene fortsatte, og den 23. august 1998 ble klosteret og kirken endelig innviet selv om det ennå var detaljer som måtte ferdigstilles.

Katolske klostre
Klostre i Norge
Tromsø katolske bispedømme
Byggverk i Tromsø
Karmelittordenen
Religion i Troms og Finnmark
Nils Slaatto
Kjell Lund
Birgittaklosteret i Trondheim

Birgittaklosteret på Tiller i Trondheim er et katolsk nonnekloster tilknyttet birgittinerordenen. Birgittaklosteret befinner seg ca. 10 km sør for Trondheim sentrum, nær Tiller kirke.

Historikk
Den hellige Birgitta fra Upplands len i Sverige grunnla sitt
første kloster i Vadstena i året 1370. Flere århundre senere i 1911
fornyet den salige moder Elisabeth, som var født i Fåglavik i
Västergötland, Birgittaordenen med hovedklosteret i Roma.
Under hennes ledelse fikk Birgittaordenen nytt liv.

Birgittasøstrene kom til Norge og Trondheim i 1998, og
opprettet et kloster i midlertidige lokaler (nær Heimdal sentrum) den 19. juni 1998. 

I august 2009 kunne søstrene
flytte til sitt nye kloster på Tiller. Klosteret er på 3.100
kvadratmeter. Gjestehuset med 5 dobbeltrom, 15 enkeltrom og
konferanserom kunne tas i bruk samtidig. 

Siden 25. juni 2009 har Patrizia Telese virket som klosterets priorinne.

Siste byggetrinn, presteboligen og klosterkirken, sto ferdig i desember 2010 og ble
høytidelig innviet 2. april 2011. Biskop Bernt Eidsvig var hovedcelebrant.
Kirken har sitteplasser til ca. 100 besøkende.

Bønn og arbeid
I dag lever 9 søstre på Birgittaklosteret på Tiller. Søstrene
kommer fra tre forskjellige verdensdeler og fire forskjellige land
(India, Italia, Mexico og Polen).
 
Livet i klosteret er delt mellom bønn og arbeid, ora et labora.
  6.15 Matutin, laudes og meditasjon 
  7.30 Messe
 10.00 Sakramenttilbedelse
 16.15 Rosenkrans og vesper
 21.00 Kompletorium

På søndag er det messe kl. 11.00.
Kirken er åpen for besøkende under bønn- og
messetidene.

Mellom bønnetidene driver søstrene et gjestehus med konferanseavdeling.
Lokalene kan også leies for private arrangement som jubileer, konfirmasjon, minnesamvær etc.

Referanser

Eksterne lenker
 Presentasjon av klosteret på katolske nettsider
 Klosterets egen nettside

Klostre i Norge
Kultur i Trondheim
Tiller
Katolske klostre
Byggverk i Trondheim
Birgittinerordenen
Religion i Trøndelag
Byggverk fullført i 2010
Høysteinane kloster

Høysteinane kloster i Larvik er et katolsk kvinnekloster tilknyttet den kontemplative nonneordenen klarissene, også kalt Sta. Klara-søstrene.

De første klarisser ankom Larvik i 1995. Kommuniteten ble offisielt grunnlagt av klarisseklosteret i Ennis i Irland på festen for Den hellige Klara, 11. august 1997. Etter flere år i midlertidig bolig på Østre Halsen i Larvik flyttet nonnene i 2006 inn i et nybygd klosteranlegg: Høysteinane.

Etter en del utskiftninger av beboerne, og en økning av antall søstre til ni våren 2015, gjorde at den formelle grunnleggelse av klosteret i kirkelig forstand først skjedde 14. juni 2015, med biskop Bernt Eidsvig som hovedcelebrant, sammen med åtte prester og to diakoner. 

Katolske klostre
Klostre i Norge
Kultur i Larvik
Byggverk i Larvik
Den katolske kirke i Norge
Religion i Vestfold og Telemark
Etableringer i 2015
Tomasskolen Trondheim Kristne Grunnskole

Tomasskolen Trondheim Kristne Grunnskole vanligvis bare Tomasskolen, er en kristen friskole som er en selvstendig stiftelse. Tomasskolen ble grunnlagt år 2000 av Pinsemenigheten Betel i Trondheim. Skolen holder til i bygget som tidligere var befalsskole ved Kristiansten festning. Tomasskolen er godkjent av Kunnskapsdepartementet (Utdannings- og forskningsdepartementet), mottar statsstøtte og drives i samsvar med læreplanene i Kunnskapsløftet. Skolens første rektor var Jostein Janøy. 

Tomasskolen er godkjent for 250 elever, og har i dag 130 elever. Skolen har undervisning fra 1. til 10. klasse, og er åpen for alle som ønsker et skoletilbud med en tydelig kristen profil. Skolen har tilpasset opplæring for alle og oppfølging av den enkelte elev. Tomasskolen har, i tillegg til kroppsøvingsfaget,  daglige økter med fysisk aktivitet.

Tomasskolen har kristen tro, Bibelen og de felleskristelige bekjennelser som grunnlag og bygger på et kristent menneskesyn. Hvert enkelt menneske er uendelig verdifullt, det har gaver og evner som skolen får være med å utvikle.

Tomasskolen ønsker å være en «karakter-skole» som legger vekt på at elevene viser respekt, omtanke og toleranse og et tilgivende sinnelag overfor hverandre. Elevens faglige, fysiske og åndelige utvikling står i sentrum for virksomheten. Det legges vekt på respekt for Gud og mennesker, ærlighet, nestekjærlighet, ansvarsbevissthet og hjelpsomhet.

Rektorer 
 Jostein Janøy – 2000-2002
 Kirsti Thuseth Gunnestad – 2002-2010
 Anne Berit Olaussen - 2010-2019
 Jens Oskar Jensen - 2019 (midlertidig kort periode)
 Berit Marie Strand - 2019-

Styreledere
 Anne Lene Cyvin 2000-2010
 Øyvind Wathne 2010-

Referanser

Eksterne lenker 
 www.tomasskolen.no – Tomasskolen

Skoler i Trondheim
Skoler tilknyttet Pinsebevegelsen i Norge
Utdanningsinstitusjoner etablert i 2000
Midtbyen (bydel)