alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Reidar Magnus Aamo

Reidar Magnus Aamo (født 5. august 1898 i Os i Hedmark, død 29. mars 1972) var en norsk politiker og stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet. 

Aamo satt som stortingsrepresentant i fire perioder, fra 1950 til 1965. Før dette satt han også én periode som vararepresentant. Aamo var valgt inn på Stortinget fra Hedmark.

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter for Hedmark
Stortingsrepresentanter 1950–1953
Stortingsrepresentanter 1954–1957
Stortingsrepresentanter 1958–1961
Stortingsrepresentanter 1961–1965
Personer fra Os kommune i Hedmark
Politikk i Drammen



Styreform 
Drammen styres etter formannskapsmodellen. Formannskapet er nest øverste politiske organ i kommuner uten parlamentarisk styreform, og består av et utvalg av kommunestyrets medlemmer på minst fem medlemmer, deriblant ordføreren og varaordføreren. I Drammen består formannskapet av 15 medlemmer.

Bystyret 
Bystyret er kommunens øverste organ og skal føre tilsyn og kontroll med alt som kommunen er involvert i. Bystyret har 57 medlemmer og avholder normalt møte en gang i måneden.  Med unntak av kontrollutvalgets leder  er alle bystyremedlemmene fordelt på en av følgende hovedutvalg:

 Hovedutvalg for tekniske tjenster
 Hovedutvalg for helse, sosial og omsorg
 Hovedutvalg for oppvekst og utdanning
 Hovedutvalg for kultur, idrett og frivillighet

Hovedutvalgene kan ta opp enhver sak som gjelder kommunens styring og utvikling, og skal legge hovedvekt på langsiktig styring og utvikling av lokalsamfunnet gjennom aktivt og reelt politisk engasjement. Hovedutvalgene skal avgi innstilling til bystyret i alle saker som forelegges komiteen.

Drammen bystyre 2019−2023
Kommunestyrevalget 2019 gjaldt for en kommuneutvidelse av Drammen med Svelvik og Nedre Eiker som tok effekt fra 1. januar 2020.

Kommunestyrevalget 2019

Drammen bystyre 2015−2019

Kommunestyrevalget 2015

Drammen bystyre 2011−2015
Drammen bystyre hadde i perioden 2011–2015 et borgerlig budjsettsamarbeid hvor Høyre hadde rent flertall. Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre, og Kristelig Folkeparti samarbeidet om et felles budsjett, men partiene sto fritt til å stemme etter eget ønske i andre saker. I opposisjon satt Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og en uavhengig (Drammen Byliste).
Tore Opdal Hansen (H) var ordfører, Tove Paule (H) var varaordfører. 

 Ledere og nestleder i saksforberedende komitéer i perioden 2011 – 2015:
Komité for Byutvikling og kultur: Leder Kristin Haftorn Johansen (H), nestleder  Yousuf Gilani (V)  
Komité for Helse, sosial og omsorg : Leder Sigrid Thielemann (H), nestleder  Odd A. Gusrud (Krf)
Komité for Oppvekst og utdanning : Leder Elisabeth Lindberg (H), nestleder  Britt Homstvedt (FrP)

Kommunestyrevalget 2011

Drammen bystyre 2007- 2011

Kommunestyrevalget 2007

Referanser
Molde Håndballklubb

Molde Håndballklubb (MHK) er den eldste håndballklubben i Molde, stiftet 20. januar 1961. Den har om lag 220 medlemmer og arrangerer den årlige Rosecupen i Molde. Den mest kjente spilleren er Stian Vatne, som meldte overgang til Stavanger IF i 1994. Hans bror, Olav Henning Vatne, er trener for MHKs herrelag.

Damelaget spiller i sesongen 2017/18 i Eliteserien i håndball for kvinner, mens herrelaget spiller i 2. divisjon. Trener for damelaget fra 2018 er Helle Thomsen.

Tabellen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Håndballag i Norge
Idrettslag i Molde
Idrettslag etablert i 1961
Fotball under de Panamerikanske leker

Fotball under de Panamerikanske leker. Fotball for menn har vært med i alle Panamerikanske leker siden de første lekene ble arrangert i Buenos Aires i 1951. Fotball for kvinner var med første gangen 1999 i Winnipeg i Canada.

Medaljer

Fotball Panamerikanske leker - menn

Fotball Panamerikanske leker - damer
Kjell Einar Amdahl

Kjell Einar Amdahl (født 21. november 1933 i Trondheim, død 4. september 2005) var en norsk redaktør og politiker (H).

Han hadde examen artium fra Strinda kommunale høyere almenskole fra 1952, befalsskole, ex. phil. samt forberedende prøve i latin. Han studerte med stipend ved Indiana University 1961–1962. I 1956 ble han ansatt i Adresseavisen, hvor han var journalist 1956–1972, redaksjonssekretær 1972–1977 og sjefredaktør 1977–1996.

Blant Amdahls verv kan nevnes formann i Trondheim Høyre 1967–1971, medlem av Trondheim skolestyre 1972–1975, medlem av Sør-Trøndelag fylkesskolestyre 1972–1975, medlem av Trondheim bystyre og formannskap 1976–1979, formann i kretslønnsutvalget i Sør-Trøndelag samt formann i Den Konservative Presses Forening (DKPF) 1982–1986. Amdahl ble senere utropt til æresmedlem av DKPF i 1997. Han tilhørte den siste generasjonen av pressefolk som kombinerte sitt journalistiske virke med tunge politiske verv, men det var også i hans tid som sjefredaktør i Adresseavisen og formann i DKPF at disse brøt sine formelle bånd med partiet Høyre.

Referanser 

Redaktører for Adresseavisen
Journalister i Adresseavisen
Lokalpolitikere i Trondheim
Høyre-politikere i Sør-Trøndelag
Personer fra Trondheim kommune
Fødsler i 1933
Dødsfall i 2005
Kommunestyrevalg i Holtålen

Kommunestyrevalg i Holtålen er en oversikt over kommunestyrevalg og folkeavstemninger i Holtålen kommune.

Kommunestyrevalget 2019

Kommunestyrevalget 2015

Kommunestyrevalget 2011 
Etter kommunestyrevalget i 2011, som for første gang ga et ikke-sosialistisk flertall, ble Heidi Greni fra Senterpartiet valgt til ordfører gjennom et valgteknisk samarbeid med Høyre. Høyre avslo tilbudet om varaordførerposisjonen, og Jan Håvard Refsethås fra Senterpartiet ble valgt. Greni ble i 2013 fast møtende vararepresentant på Stortinget. Refsethås ble da fungerende ordfører med Gudbrand Rognes fra Senterpartiet som fungerende varaordfører.

Kommunestyrevalget 2007

Kommunestyrevalget 2003

Lokalvalg i Sør-Trøndelag
Den tsjekkoslovakiske sosialistrepublikk

Den tsjekkoslovakiske sosialistrepublikk var navnet på Tsjekkoslovakia fra 1960 til 1990. Den var en sosialistisk stat. Fra Kommunistpartiets kupp i 1948 til en ny grunnlov ble laget i 1960 het republikken Den tsjekkoslovakiske republikk og var styrt etter 9. mai-grunnloven, en midlertidig grunnlov. 

I februar 1948 gjennomførte kommunistpartiet et statskupp i Tsjekkoslovakia. Tsjekkoslovakia ble en de facto sosialistisk republikk, etter at det tsjekkoslovakiske kommunistpartiet ble det dominerende partiet og meldte staten inn i Warszawapakten i 1956. I 1960 ble Den tsjekkoslovakiske sosialistrepublikk erklært. Før det het den Den tsjekkoslovakiske republikk.

1968: Vår og høst i Praha

I 1968 forsøkte en reformbevegelse under daværende statsminister Alexander Dubček og president Ludvík Svoboda å reformere landets system under den såkalte Prahavåren, men reformforsøkene fikk en ende samme høst da Warszawapaktlandene invaderte Tsjekkoslovakia.

«Fløyelsrevolusjonen» og etterspill
På slutten av 1980-tallet fulgte også Tsjekkoslovakia Ungarns reformer, og ga innbyggerne mere frihet enn de tidligere hadde hatt. I slutten av 1989 brøt Fløyelsrevolusjonen ut. Dette var et fredelig opprør som førte til en fredelig slutt, og den 20. desember 1989 gikk regjeringen av. I ni dager stod landet uten ledelse i det hele tatt før Václav Havel ble landets president, og dette markerte slutten på Tsjekkoslovakias periode som sosialiststat. I april 1990 ble den sosialistiske grunnloven opphevet. Da ble Den tsjekkiske og slovakiske føderale republikk erklært, som en provisorisk stat. I 1992 skilte disse to delene lag, og ble til to stater: Den tsjekkiske republikken og Republikken Slovakia.

Historiske stater og riker i Europa
Sosialistrepublikk
Warszawapakten
Fotball under Panamerikanske leker 1967

Fotball under Panamerikanske leker 1967. Fotball var med som en av flere sporter i de femte Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg i Canada fra 23. juli til 6. august 1967. Det var en turnering for menn, åtte lag deltok. Det var først gruppespill med to grupper der de to beste lagene i hver gruppe gikk til semifinale.

Medaljer

Finalespill

Eksterne lenker
  Panamerikanske leker 1963

Panamerikanske leker 1967
Fotball under Panamerikanske leker
Fotball i Canada
Fotball i 1967
Jarositt

Jarositt er et basisk jernholdig sulfatmineral med kjemisk formel KFe3+3(OH)6(SO4)2 som dannes i malmforekomster ved oksidering av jernsulfid. Jarositt blir ofte produsert som et biprodukt ved rensing og raffinering av sink. Tilsvarende natriumforbindelse (natrojarositt) er også kjent fra Norge. Andre mineraler i denne gruppen inneholder ammonium, oksonium, sølv eller bly i stedet for kalium. Aluminiumanalogen til jarositt er alunitt.

Kaliummineraler
Sulfatmineraler
Jernmineraler
Estadio Luis de la Fuente

Estadio Luis «Pirata» de la Fuente er et stadion i den meksikanske byen Veracruz. Det har en kapasitet på 30 000 tilskuere, og er hjemmebanen til fotballaget Tiburones Rojos de Veracruz. Det brukes også til konserter.

Stadionet ble åpna 17. mars 1967. Det er oppkalt etter den kjente fotballspilleren Luis de la Fuente, som ble født i Veracruz.

Luis de la Fuente
Veracruz
Nader og Simin – et brudd

Nader og Simin – et brudd (persisk: جدایی نادر از سیمین, translitterasjon: Jodái-e Náder az Simin) er en iransk dramafilm fra 2011 regissert og skrevet av Asghar Farhadi. Filmen handler om ekteparet Nader (spilt av Peyman Moadi) og Simin (Leila Hatami) som separeres, og intrigene som følger etter at mannen leier en dame til å stelle sin gamle, Alzheimer-rammede far.

Filmen ble tildelt flere priser, deriblant Oscar for beste fremmedspråklige film og Gullbjørnen.

Handling 
Simin ønsker desperat å forlate Iran sammen med Nader, hennes ektemann gjennom 14 år, og datteren deres, Termeh. Nader er imidlertid bekymret for sin eldre far, som lider av Alzheimers sykdom. Simin ønsker å søke om skilsmisse. Men en domstol bestemmer at parets problemer ikke er tilstrekkelige til å innvilge skilsmisse, og de avviser søknaden. Simin flytter tilbake til foreldrene sine, men Termeh bestemmer seg for å bli hos faren.

Nader ansetter Razieh, en dypt religiøs kvinne fra en fattig forstad, for å ta seg av faren samtidig som Nader er på jobb. Familien hennes er økonomisk avhengig av jobben, og hun tar med seg den lille datteren hennes, Somayeh, på jobb. Men Razieh blir raskt overveldet av å ta seg av Naders far, som er fysisk og følelsesmessig krevende - spesielt ettersom hun allerede er fire måneder gravid. En dag opplever Razieh at faren til Nader har forsvunnet.

Dagen etter kommer Nader og Termeh tilbake, men oppdager bestefaren som ligger bevisstløs på gulvet - bundet til en seng. Razieh og Somayeh er ikke der. Når de kommer tilbake, mener Nader at Razieh har forsømt jobben sin, og stjålet penger. Razieh faller deretter ned en trapp, og havner på sykehus. Nader og Simin møter ektemannen hennes, Hodjat, og får vite at Razieh har gjennomgått en spontanabort. Hvis det kan bevises at Nader visste om Raziehs graviditet, og forårsaket hennes spontanabort, kunne Nader bli dømt for mord.

Skuespillere 
 Leila Hatami som Simin, en lærer og mor fra Tehran
 Peyman Moaadi som Nader, Simin's ektemann. De har vært gift i 14 år.
 Sarina Farhadi som Termeh, tenåringsdatteren til Simin og Nader.
 Sareh Bayat som Razieh, som tar vare på Nader's far.
 Shahab Hosseini som Hodjat, Razieh's plagede og arbeidsløse ektemann
 Kimia Hosseini som Somayeh, Razieh og Hodjat's unge datter.
 Merila Zarei som Mrs. Ghahraei, Termeh's lærer
 Babak Karimi som en dommer.
 Shirin Yazdanbakhsh som Simin's mor og Nader's svigermor.
  som Nader's gamle far, som sliter med Alzheimer's

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Hjemmeside

Filmer fra 2011
Iranske dramafilmer
Persiskspråklige filmer
Oscar-vinnere (fremmedspråklige film)
Gullbjørnen-vinnere
Filmer lagt til Teheran
Nadya Khamitskaya Andersen

Nadya Khamitskaya Andersen (født 21. november 1982 i Minsk) er en belarusisk sportsdanser og designer, mest kjent for sin deltakelse i TV 2s underholdningsprogram Skal vi danse. Khamitskaya har vunnet norgesmesterskapet i dans fem ganger.

Privatliv 
Khamitskaya kom til Norge som 17-åring for å gjøre en karriere som danser.

Hun er gift med VG-journalisten Mads A. Andersen.

Skal vi danse 
Khamitskaya ble først kjent som en av de profesjonelle danserne gjennom flere sesonger av Skal vi danse.

 Høsten 2008 danset Khamitskaya seg til en 2.-plass sammen med Tore André Flo.
 Høsten 2009 danset Khamitskaya med Svein Østvik fra TV 3s program Charterfeber.
 Høsten 2010 skulle Khamitskaya egentlig danset med Tom Nordlie, men han trakk seg tre uker før sending. Ny dansepartner ble Åsleik Engmark, og paret ble kjent for sine humørfylte danser. Paret vant finalen i 2010.
 Høsten 2011 danset Khamitskaya med NRK-profilen Noman Mubashir.
 Høsten 2012 danset Khamitskaya med kunstmaleren Vebjørn Sand. 
 Høsten 2013 danset Khamitskaya med Idol-finalisten Eirik Søfteland. Paret vant finalen dette året. 
 Høsten 2014 danset Khamitskaya med Ex-fotballspiller Roar Strand (bl.a Rosenborg).
Høsten 2016 danset Khamitskaya med farmen vinner Eilev Bjerkerud. Paret vant finalen.
Høsten 2019 danset Khamitskaya seg til førsteplass med verdensmester i svømming Aleksander Hetland.

Design 
Khamitskayas design kalles «Venti Uno», som er italiensk og betyr «21». Kjoledesignet ble første gang vist under Oslo Fashion Week i 2008. 

Designkarrieren tok av da det kom frem at Khamitskaya hadde designet gullkjolen til Therese Johaug under Ski-VM 2011 i Oslo, og da hun designet Dorthe Skappels kjoler til Gullruten 2011.

Meritter 
Nadya Khamitskaya har vært i norgeseliten i dans. 
 2007: Norgesmester i 10-dans sammen med Tom-Erik Nilsen
 2007: Norgesmester i standard-dans sammen med Tom-Erik Nilsen
 2003: Norgesmester i 10-dans sammen med Thomas Kagnes
 2003: Norgesmester i standard-dans sammen med Thomas Kagnes
 2002: Norgesmester i standard-dans sammen med Thomas Kagnes

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Belarusere
Dansere
Designere
Norgesmestere
Mesternes Mester-deltakere
Skal vi danse-deltakere
Tre hundre Tang-dikt

De tre hundre Tang-dikt (kinesisk: 唐詩三百首, pinyin: Tángshī sānbái shǒu) er et standardutvalg av dikt fra Tangdynastiets tid, som ble kompilert i 1763/64 av Sun Zhu (1711–1778). Helt nøyaktig dreier det seg om 310 dikt.

Historie 
Samlingen Samtlige Tangdikt (Quan Tangshi), som ble sammenstilt i 1705-1707 etter forordning fra Kangxi-keiseren, omfattet knapt 49.000 dikt, og denne samlingen ble upraktisk å forholde seg til. 

Å begrense seg til 300 dikt ble besluttet på forbilde av den gammelkinesiske klassikeren Shijing, som omfattet 305 oder.

Innhold 
Samlingen omfatter dikt fra 74 diktere. De hyppigst representerte er Du Fu, Li Bai og Wang Wei. Utvalgskriteriene har vært omstridte; for eksempel er det ikke medtatt et eneste dikt av Li He. Men uansett har antologien hatt en meget stor innflytelse på hvilke diktere fra Tang-tiden som er blitt fremtredende i senere tiders litterære hukommelse.

Organisering
Den opprinnelige kompilasjonen fra Qingdynastiet var klassisk organisert etter diktenes formelle type, som det var syv av:

Folkesangstil (yuefu)

Gammel stil (gushi):
Femtegns gammel stil
Syvtegns gammel stil

Moderne stil (jintishi):

Åttelinjers regelbundet stil (lüshi):
Femtegns regulær stil
Syvtegns regulær stil

Quatrain (jueju):
Femtegns quatrain
Syvtegns quatrain

Liste over diktere 
Verk av de følgende diktere er representert. I parentes antall dikt (foreløpig ufullstendig utfylt): 

 Bai Juyi (med 6 dikt)
 Cen Can/Cen Shen (7)
 Chang Jian (2)
 Chen Tao (1)
 Chen Zi'ang (1)
 Cui Hao (4)
 Cui Shu 
 Cui Tu (2)
 Dai Shulun
 Du Fu
 Du Mu (10)
 Du Qiuniang
 Du Shenyan (1)
 Du Xunhe (1)
 Gao Shi (1)
 Gu Kuang
 Han Hong
 Han Wu
 Han Yu
 He Zhizhang
 Huangfu Ran
 Jia Dao
 Jin Changzu
 Li Bai/Li Po (34)
 Li Duan 
 Li Pin
 Li Qi
 Li Shangyin
 Li Yi
 Liu Changqing (11)
 Liu Fangping
 Liu Jixu
 Liu Yuxi
 Liu Zhongyong
 Liu Zongyuan (5)
 Lu Lun (6)
 Luo Binwang
 Ma Dai
 Meng Haoran (15)
 Meng Jiao
 Pei Di
 Qian Qi (3)
 Qin Taoyu
 Qiu Wei
 Qiwu Qian
 Quan Deyu
 Seng Jaoran
 Shen Quanqi
 Sikong Shu
 Song Zhiwen
 Tang Xunzong
 Wang Bo
 Wang Changling
 Wang Han  (1) 
 Wang Jian  (1)
 Wang Wan
 Wang Wei (29)
 Wang Zhihuan (2)
 Wei Yingwu
 Wei Zhuang
 Wen Tingyun
 Wumingshi
 Xibiren
 Xu Hun
 Xue Feng
 Yuan Jie
 Yuan Zhen  (4)
 Zhang Bi
 Zhang Hu
 Zhang Ji 张继 Zhāng Jì  (1)
 Zhang Ji 张籍 Zhāng Jí (1)
 Zhang Jiuling
 Zhang Qiao
 Zhang Xu  (1)
 Zheng Tian
 Zhu Qingyu
 Zu Yong

Litteratur 
Volker Klöpsch: Der seidene Faden. Gedichte der Tang. Frankfurt: Insel Verlag, 1991. ISBN 3-458-16187-2
Innes Herdan: 300 T'ang Poems. Taipei: Far East Book, 1973.
Yan Zhao, Dieter Ziethen: Leise hör' ich Blüten fallen – Gedichte aus der chinesischen Klassik. Gröbenzell: Hefei Huang Verlag, 2009. ISBN 978-3-940497-24-6

Eksterne lenker 
  300 Tang Poems Online
 cnd.org
  Chines. Text 唐诗三百首

Kinesisk litteratur
Tang-dynastiets historie
Lyrikk
Bøker fra 1764
Alexander Whitaker

Alexander Whitaker (født 1585, død 1616) var en engelsk teolog som bosatte seg i Nord-Amerika i kolonien Virginia i 1611 og etablerte to kirker i nærheten av kolonien Jamestown. Blant sine samtidige var han kjent som «Apostelen fra Virginia».

Liv og virke

Bakgrunn
Whitaker var født i landsbyen Holme i Cambridgeshire og fikk sin akademiske utdannelse på Trinity College ved University of Cambridge og ble deretter prest i nordlige England. Han var sønn av William Whitaker (1548–1595), en kjent protestantisk lærd og mester ved  St John's College ved Universitetet i Cambridge.

Virke i Amerika
I 1611 reiste Whitaker til Virginia i Den nye verden hvor han ble en populær og godt like religiøs leder hos både nybyggerne som de innfødte indianerne. Han var den som var ansvarlig for konverteringen og dåpen til algonquian-indianerkvinnen Pocahontas. Richard Bucke fra Wymondham tilbød henne som ektefelle til John Rolfe i 1614. Whitakers relative toleranse for indianerbefolkningen er også gjenspeilt i hans prekener, en del av disse ble sendt tilbake til England for vinne støtte for nye kolonier i Nord-Amerika. Den mest kjente av disse prekenene var Good Newes from Virginia (1613), hvor han beskrev den innfødte befolkningen som «servants of sinne and slaves of the divill», («tjenere av syndere og treller av djevelen»), men anerkjente dem også som «sønner av Adam» som var en meget forståelsesfull generasjon, «quicke of apprehension, suddaine in their despatches, subtile in their dealings, exquisite in their inventions, and industrious in their labour.» («rask i oppfattelsen, brå i avsendelsen, subtil i handling, fortreffelig i oppfinnelser, og flittig i arbeid.»)

Som mange av de tidlige bosetterne fikk Whitaker ikke et langt liv. Han druknet i 1616 (tilfeldigvis det samme år som William Shakespeare døde). Før han forlot England hadde Whitaker krysset spor med Christopher Levett, en handelsmann fra York som senere ble sjøkaptein og utforsker av New England. I Whitakers testamente fra 1610 hadde han bemerket at han skyldte «Christopher Levite, a linen draper of the city of York», et draperi av lin, verd 5 pund.

Levett grunnla senere den første bosetningen i Portland i Maine hvor han ble gitt landeiendommer tilsvarende 24 km² av kongen, men bosetningen feilet.

Referanser

Eksterne lenker 
 Verker av eller om Alexander Whitaker i amerikanske bibliotek (WorldCat catalog)

Anglikanske teologer
Engelske anglikanske prester
Tidlige amerikanske kolonister
Einar Jenssen (1930–1979)

Einar Jenssen (født 3. februar 1930 i Mosvik i Nord-Trøndelag, død 9. september 1979 samme sted) var en norsk brukseier og politiker (H) som ledet Høyres fylkestingsgruppe i Nord-Trøndelag 1977–1979.

Han var sønn av brukseier Anton Mathias Jenssen og hustru Petra Grande på Vinje bruk i Mosvik. På farssiden var han oldebarn av kjøpmann Anton Mathias Jenssen, sønnesønn av major og brukseier Einar Jenssen samt nevø av direktør Henning Throne-Holst. Einar Jenssen overtok Vinje bruk etter sin far i 1964.

Han hadde tillitsverv i skogbrukets organisasjoner, blant annet som formann i Mosvik skogråd, formann i Inn-Trøndelag Skogselskap 1974–1979 og tillitsmann i Skogbruksforeningen av 1950. Fra oppstarten i 1970-årene var han også medlem av det interkommunale utvalget for realiseringen av Skarnsundbroen. Jenssen var medlem av Mosvik kommunestyre og formannskap samt innehaver av flere kommunale verv, og i 1976 ble han også medlem av Nord-Trøndelag fylkesting. Året etter overtok Jenssen som formann i Høyres fylkestingsgruppe etter Gunnar Vada, som ble stortingsrepresentant. 

Einar Jenssen omkom i en drukningsulykke ved Meltingvatnet, 49 år gammel.

Referanser 

Høyre-politikere i Nord-Trøndelag
Lokalpolitikere i Mosvik
Norske godseiere
Personer fra tidligere Mosvik kommune
Personer fra Inderøy kommune
Fødsler i 1930
Dødsfall i 1979
Ghoul

Ghoul er et vesen i arabisk folketro. De holder til på gravplasser hvor de plyndrer graver og spiser lik. Ordet ghoul er en engelsk omskriving av det arabiske ordet  (ghūl), som betyr «demon».

Ghoul er også navnet på en demon som lever i en ørken og kan ta form som et dyr, vanligvis en hyene. Dette vesenet tar uforsiktige ørkenvandrere i bakhold, dreper og spiser dem.

Ghoul i populærkulturen 
Ghouler og ghoul-lignende skapninger har ofte bitt brukt i litteratur, film, spill og musikk. Man finner blant annet ghouler i bøkene om Harry Potter, i C.S. Lewis sine bøker om Narnia, filmen The Ghoul fra 1993 og i rollespillet Dungeons & Dragons.

Se også
 Djinn

Overnaturlige vesener

az:Qulyabanı
tr:Gulyabani
Tore Planke

Tore Planke (født 25. januar 1943 i Oslo) er en norsk sivilingeniør og én av gründerne av selskapet Tomra Systems. 

Planke tok eksamen ved Institutt for teknisk kybernetikk på Norges tekniske høgskole (nå NTNU) i Trondheim 1969 og hovedfag med emnet datastyring av industriprosesser og numerisk styring av verktøymaskiner. Etter utdannelsen arbeidet han først ved SINTEF i Trondheim og deretter i Norcontrol i Horten. Han kom på ideen om å la fotoceller identifisere ulike flasketyper og han tok ut sitt første patent på slik teknologi i 1973. Sammen med sin bror Petter Planke etablerte Tore Planke returautomatselskapet Tomra i 1972. Planke var senere markedsdirektør i noen år før han forlot Tomra i 1986. Senere etablerte han firmaet Vensafe i Moss som produserer automater for butikkjøp av særlig tyveriutsatte varer. Planke har fått innvilget over ti ulike patenter.

Hedersbevisninger  
 1980 Norges Eksportråds eksportproduktpris, sammen med Petter Planke 
 1992 NTNFs ærespris

Verv  
 1977–1982 Komiteen for teknisk fysikk og elektronikk, NTNF
 1985–1991 NTNFs programråd for miljøteknikk
 1980–1982 Styremedlem i Elektronikkindustriens forskningsutvalg og programvareforum 
 1983–1989 Elektronikkindustriens testsenter

Referanser

Eksterne lenker  
 

Norske oppfinnere
Personer tilknyttet SINTEF
Personer fra Oslo
Norske gründere
Fødsler i 1943