alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Pseudopsinae

Asemobius
 Nanobius
 Pseudopsis
 Zalobius

Pseudopsinae er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). Det finnes to representanter for denne underfamilien i Europa.

Utseende 
Små (gjerne 3-5 millimeter), litt flate kortvinger, kroppen gjerne forholdsvis bred. Kroppen er fint hårete, matt og kraftig punktert. Pronotum og dekkvingene har ofte skarpe lengderibber. Både hodet og kroppen har enkelte korte, klubbeformede børster. Hodet er forholdsvis stort og bredt, det har et par små groper som kan minne om punktøyne (ocelli) men ikke er det. Fasettøynene er middels store. Kjevene (mandiblene) er fremoverrettede, lange og sigdformede. De er gjerne asymmetriske. Pronotum er bredere enn langt, ytterkanten kan være fint tannet eller ha én enkelt utstikkende tann. Disse billene kan minne om punktøyekortvinger (Omaliinae) men er ikke i nært slekt med disse, trolig mer beslektet med storkortvinger (Staphylininae) og smalkortvinger (Paederinae).

Levevis 
Både voksne biller og larver lever på bakken.
De er blant annet funnet i strølaget i skog og mellom flomrusk ved elver. Kjevene viser at de er rovdyr.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Pseudopsinae Ganglbauer, 1895 – 2 arter i Europa
 Slekten Asemobius Horn, 1895 – én art, Nord-Amerika
 Slekten Nanobius Herman, 1975 – én art, Nord-Amerika
 Slekten Pseudopsis Newman, 1834 – vel 50 arter, vidt utbredt. I Europa:
 Pseudopsis cypria Zerche, 1992
 Pseudopsis sulcata Newman, 1834
 Slekten Zalobius LeConte, 1874 – to arter, Nord-Amerika

Kilder 
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr: 
 Grebennikov, V.V. 2005: Older-instar larvae of Pseudopsinae (Coleoptera: Staphylinidae): morphological description of three genera and phylogenetic placement of the subfamily. European journal of entomology, 102: 713–724. PDF

Eksterne lenker 
 

Kortvinger
Trigonurinae

Trigonurus
 Kovalevia
 Trigunda

Trigonurinae er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). Denne underfamilien er representert med én art i Europa.

Utseende 
Disse kortvingene ligner overflatisk på løpebiller (Carabidae) med noe forkortede dekkvinger. Antennene er lange og trådformede, hodet forholdsvis lite, pronotum bredt, dekkvingene dekker rundt halve bakkroppen. Beina er lange og slanke.

Systematisk inndeling 
Alle nålevende arter blir samlet i slekten Trigonurus, det er imidlertid også beskrevet to andre slekter fra fossiler.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien Trigonurinae Reiche, 1865
 Slekten Trigonurus Mulsant, 1847 – 11 kjente arter. I Europa:
 Trigonurus mellyi Mulsant, 1847 – kjent fra Frankrike og Italia
 Slekten †Abolescus Tikhomirova, 1968  – bare fossile arter kjent
 Slekten †Kovalevia Ryvkin, 1990 – bare fossile arter kjent
 Slekten †Trigunda Ryvkin, 1990 – bare fossile arter kjent

Kilder 
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr: 
 Bildegalleri over russiske arter:

Eksterne lenker 
 

Kortvinger
Angelos Pitzamanos

Angelos Pitzamanos (gresk: Άγγελος Πιτζαμάνος; født 1467 på Kreta, død 1535) var en gresk renessansemaler. 

Han var født på Kreta og migrerte til Otranto i Sør-Italia hvor han laget de fleste verkene sine.

Referanser

Kretiske renessansemalere
humanister
Stor-Berlin

Stor-Berlin (tysk: Groß-Berlin) er en betegnelse for det Berlin som ble skapt i 1920 gjennom kommunesammenslåinger. En rekke omkringliggende kommuner og forsteder, også flere selvstendige byer, ble innlemmet i Berlin. Loven for dannelsen av en ny bykommune Berlin (tysk: Gesetz über die Bildung einer neuen Stadtgemeinde Berlin), også kalt Stor-Berlin lovene, ble vedtatt av regjeringen i Fristaten Preussen for å gjøre Berlin til en selvstendig, administrativ delstat. Før reformen var Berlin en del av provinsen Brandenburg, som omkranset byen. Etableringen av Stor-Berlin gjorde det mulig å føre en felles politikk for hele byen, og medvirket blant annet til at Berlin ble et kulturelt sentrum i Europa på 1920-tallet.

Reformen førte til at byens befolkning økte til rundt 4 millioner, mens arealet vokste fra 66 km² til 883 km². Stor-Berlin bestod av 20 administrative bydeler eller Verwaltungsbezirke):

 Fra det gamle Berlin eller Alt-Berlin: Mitte, Tiergarten, Wedding, Prenzlauer Berg, Kreuzberg og Friedrichshain.
 Fra de tidligere selvstendige forstedene: Charlottenburg, Spandau, Wilmersdorf, Schöneberg, Neukölln, Köpenick og Lichtenberg. 
 Nye områder: Pankow, Reinickendorf, Steglitz, Zehlendorf, Tempelhof, Treptow og Weißensee.

I 2001 gikk bydelene gjennom en reform, og idag består byen av 12 administrative bydeler. Bortsett fra en del mindre endringer, er det likevel fortsatt grensen for Stor-Berlin som utgjør det moderne Berlins grense.
Charlton Athletic (kvinner)

Charlton Athletic Women's Football Club (grunnlagt 1991) er et kvinnefotballag fra London i England som har vunnet både serie og cup.
 
Laget ble dannet av en utbrytergruppe fra Millwall Lionesses etter deres FA-cupseier i 1991. Som Bromley Borough rykket de med blant andre Hope Powell i stallen, opp til toppdivisjonen FA Women's Premier League i 1994 og skiftet navn til Croydon etter Croydon FC. Og vant første av sine seiere i både serien og FA-cupen for kvinner.

Etter å ha kontroversielt nok skiftet navn til Charlton, efter rivalklubben Charlton Athletic FC, tapte de finalen mot nok en byrival, Fulham LFC i 2002 som de slo i ligacupfinalen to år efter. Etter at herrelaget rykket ned fra Premier League i 2007 fristilte man kvinnelaget, som med ny sponsor fortsatte som Charlton Athletic Community Trust men rykka ned. 

De vant i 2010 FA Women's Premier League

Meritter
 Seriemester FA Women's Premier League: 1995/96, 1998/99, 1999/00
 Ligacupmester FA Women's Premier League Cup: 2003/04, 2005/06
 FA-Cupmester FA Women's Cup: 1995/96, 1999/00, 2004/05

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisielle hjemmeside

Fotballag i England
Sport i London
Fotballag etablert i 2000
Kvinnefotballag
Afasiforbundet

Afasiforbundet i Norge er en norsk interesseorganisasjon for personer med afasi og andre former for språkproblemer, og for deres pårørende. Foreldreforeningen for barn med språkvansker er en del av Afasiforbundet. Organisasjonen ble stiftet 30. mai 1987, har 24 lokalforeninger, og ledes av generalsekretær Marianne Brodin. Yngve Seterås er styreleder. 

Afasiforbundet arbeider for at mennesker med afasi og andre ervervede kommunikasjonsvansker og deres pårørende skal oppnå full deltakelse og likestilling i samfunnet.

Medlemsbladet Afasiposten utkommer tre til fire ganger i året.

Fra 1.1.2023 er Afasiforbundet en del av LHL  gjennom LHL Hjerneslag og Afasi.

Referanser

Eksterne lenker
 

Norske interesseorganisasjoner
Etableringer i 1987
Markuskirken (Stockholm)

Markuskirken er en kirke som ligger i Björkhagen, en forstad til Stockholm. Den er oppført på gammel sjøbunn i den bjerkelunden som har gitt bydelen navn.

Markuskirken er tegnet av den svenske arkitekten Sigurd Lewerentz etter en arkitektkonkurranse i 1955 og oppført –. Innvielsen av menigheten ble foretatt 8. mai 1960 i provisoriske lokaler. 

Sammen med arkitektens andre kirke Sankt Petri regnes den som en av høydepunktene i 1900-tallets brutalistiske arkitektur i Sverige.

Byggearbeidet startet 29. mars 1958 og arbeidet med Markuskirken ble et uvanlig prosjekt. Det ble etablert en gammeldags bygghytte hvor arkitekten var til stede daglig og ledet arbeidet. Lewerentz oppmerksomhett var spesielt rettet mot murernes arbeid.

Bygningen 
I Markuskirken benyttet Lewerentz for første gang karmløse vinduer. Isolerglassrutene ble satt direkte inn i muråpningen. Det finnes ingen dørkarmer, sokler eller gesimser og de elektriske ledningene er lagt synlige utenpå murverket og inngir et eget arkitektonisk uttrykk. Malingen er ytterst sparsom, utskikten domineres av naturmaterialer, tegl fra Helsingborgs Ångtegelbruk, gulvklinker fra Höganäs, limtre og kryssfinér.  Mesteparten av belysningsarmatur og benkene er formgitt av Lewerentz selv.

Utsmykkingen i Markuskirken ble skapt av kunstnerparet Barbro og Robert Nilsson. De formga blant annet de to billedvevene bak alteret og krusifikset. Kirkesølvet, lysestaker og bronseplatten i treporten er av Robert Nilsson, det samme er en klinkerrelieff i fasaden ovenfor porten.

Kirken har egen bygning med fire kirkeklokker som ringes manuelt. En femte klokke er plassert utenfor kirkeporten.
På utsiden av kirken er det anlagt en dam med en bronsefontene – Lotusblomman – som er laget av Robert Nilsson. 

Kirken vakte oppmerksomhet allerede mens den ble oppført og i  fikk Sigurd Lewerentz den første Kasper Salin-prisen som ble utdelt.

Litteratur og kilder 
 Sigurd Lewerentz, arkitekt, Byggförlaget 1985

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Svenska kyrkan - Markuskyrkan
 Bilder og tegninger

Kirker i Stockholm
Svenska kyrkans kirkebygninger i Sverige
Kasper Salin-prisen
Kirker fra 1963
1963 i Sverige
Arkitektur i 1962
Manuel I av Portugal

Manuel I av Portugal (født 31. mai 1469 i Alcochete, død 13. desember 1521 i Lisboa) var konge av Portugal og Algarve.

Liv og virke

Bakgrunn
Manueln var sønn av infante Ferdinand, hertug av Viseu (1433–70) og hans hustru infanta Beatrice, hertuginne av Viseu.

Konge
Manuel ble konge etter hans fetter og svoger Johan II døde i 1495 uten mannlige arvinger, men hadde allerede utnevnt Manuel som sin etterfølger. Hans navn er knyttet til en periode i Portugals historie preget av store prestasjoner både innen politiske affærer og i kunstartene, hovedsakelig grunnet hva kong Johan II hadde startet. Til tross for landets relative lille størrelse og befolkning sammenlignet med andre, større europeiske nasjoner, var Portugal i stand til å bygge et oversjøisk verdensrike av enorme proporsjoner og med en global dimensjon under Manuels styre.

Manuel Is regjering var dessuten betydningsfull ved at en ny lovbok ble utgitt, rettsvesenet nyordnet og likeså undervisningsvesenet.

Grunnet Manuels forbindelse med nabolandet Castilla er hans regjeringstid også preget av forfølgelse både av den mauriske(muslimake]og den jødiske befolkningen. De katolske monarker, Isabella I av Castilla og hennes medregent Ferdinand II av Aragón hadde forvist alle jøder i sine to riker i 1492. Da Manuel I ønsket å gifte seg med deres datter, inngikk han en ekteskapskontrakt som krevde at han måtte forfølge jødene i Portugal. I desember 1496 ble det bestemt alle jøder i Portugal måtte enten tvangskonverteres til kristendommen eller forlate landet uten sine barn.

I 1506 ble Manuel I belønnet av utmerkelsen av Gylne rose av pave Julius II. I 1514 fikk som den første mottaker sin andre Gylne rose av pave Leo X. Han ble kalt for Manuel o Afortunado, «den lykkelige».

Litteratur 
 Góis, Damião de (1749): «Chronica do serenissimo senhor rei d. Manoel», Na officina de M. Manescal da Costa. 
 Lowenstein, Steven (2001): The Jewish Cultural Tapestry: International Jewish Folk Traditions. Oxford University Press. s. 36.
 Benveniste, Arthur (1997): «500th Anniversary of the Forced Conversion of the Jews of Portugal» i: Address at Sephardic Temple Tifereth Israel, Los Angeles.

Eksterne lenker 
 
 «Monarch Profile: King Manuel I of Portugal», The Mad Monarchist
 «The Persecution of the Jews and Muslims of Portugal. King Manuel I and the End of Religious Tolerance (1496–7)», Reviews in History
 Lewis, Jone Johnson: «Marriages of Manuel I. Spanish and Portuguese Intermarriages», About.com

Portugisiske monarker
Fødsler i 1469
Dødsfall i 1521
Idrettsklubben Start i 1987

For første gang ble det gitt tre poeng for seier i Norge. Nytt av året var også at uavgjorte kamper skulle avgjøres på straffesparkkonkurranse. Laget som gikk seirende ut av denne fikk to poeng, mens taperen fikk det vanlige uavgjortpoenget. Start vant to av fem straffekonkurranser, men ordningen fikk ingen betydning for lagets plassering. Etter 15 strake sesonger i 1. divisjon måtte Start for andre gang ta den tunge turen ned.

Nedrykket ga seg også utslag i tidenes laveste tilskuerantall i Eliteserien med kun 2.493 i snitt på de 11 hjemmekampene. Bunnen ble nådd da 1.070 løste billett for å se laget tape 0-2 mot .

Brian Green trakk seg fra trenerjobben 2. september. Karsten Johannessen overtok treneransvaret for åttende gang, og etter en bra start mot  skilte det bare ett poeng til kvalikplass. Likevel ble det til slutt fire poeng som skilte opp til  på 10.-plass.

1. divisjon

Tabell

Seriekamper

Målscorere serie

Cupkamper 
Utdypende artikkel: Norgesmesterskapet 1987

Spillerstatistikk

Overganger

Inn

Ut

Referanser

Kilder 
 
 

1987
Start
1. divisjon fotball for menn (1963-1990)
Simen Stamsø Møller

Simen Axel Stamsø-Møller (født 6. september 1988 i Oslo) er en norsk fotballkommentator og tidligere fotballspiller.

Stamsø Møller spilte sine første år for Lille Tøyen fotballklubb, før han gikk til Skeid hvor han hadde sine ungdomsår. Han kom noe i skyggen av sin ett år eldre bror, Julian Stamsø Møller, som spilte for samme klubb. Brødrene spilte også sammen i Kjelsås. Mens storebror valgte idrettsfag ved Bjerke videregående skole, valgte Simen medier og kommunikasjon på samme skolen, og hadde et mer avslappet forhold til idretten. Mens han spilte for Kjelsås i 2. divisjon fikk han jobb i Canal+, og kommenterte der italiensk Serie A. 

Etter å ha vist seg som en målfarlig spiss i Kjelsås, ble han i oktober 2010 hentet til Tromsø i Eliteserien. Han bestemte seg dermed for å satse på fotball og signerte en treårskontrakt med TIL. Etter lite spilletid i Tromsø ble han i juli 2011 lånt ut til Strømmen i 1. divisjon. Han scoret ni mål på 13 kamper for Strømmen, og overgangen ble permanent før 2012-sesongen.

Før 2014-sesongen gikk han tilbake til Kjelsås, hvor han fortsatte å bøtte inn mål i 2. divisjon. Etter 2016-sesongen valgte han å trappe ned for å prioritere TV-jobben. I januar 2017 ble det kjent at han skulle spille for Biggleswade United i engelsk 5. divisjon. Oppholdet hans i klubben ble til TV 2-serien Simen i England.

Per 2022 jobber han for TV 2 Sporten og kommenterer La-Liga. Stamsø Møller deltar også i podkasten B-Laget som gis ut av ModerneMedia sammen med Jesper Mathisen og Marius Skjelbæk.

Se også 
 Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Skeid Fotball
Fotballspillere for Kjelsås Fotball
Fotballspillere for Tromsø IL
Fotballspillere for Strømmen IF
Norske fotballspillere i England
Personer fra Oslo
Norske sportsjournalister
Programledere for TV 2
Ekspertkommentatorer (sport)
Idrettsklubben Start i 1986

1986 var siste sesong det ble gitt to poeng for seier, og første gang Start fikk toppscoreren i Eliteserien ved Arve Seland som scoret 12 mål og ble Starts toppscorer for tredje år på rad. 

Start lå kun ett poeng bak serieleder  etter den utsatte kampen mot , men endte opp uten medalje etter kun én seier på de ni siste. 

Svein Mathisen scoret sitt mål nr. 100 i Eliteserien mot Ham-Kam på Briskeby den 17. august da han ga Start ledelsen etter 55 sekunder. Jubileumsmålet kom etter at han hadde misbrukt muligheten mot Mjøndalen fire dager tidligere, da han brant et straffespark mot tidligere lagkamerat Roy Amundsen. Kun Odd Iversen, Per Kristoffersen, Jan Fuglset og Arne Pedersen hadde tidligere nådd denne milepælen.

Starts mål nr. 500 i Eliteserien siden debuten i  kom også dette året da Matta scoret lagets eneste mål borte mot  28. september, i en kamp som med 370 tilskuere er Starts dårligst besøkte eliteseriekamp gjennom tidene.

Claus Eftevaag debuterte mot  10. august som tidenes yngste Start-spiller i Eliteserien, 16 år og 231 dager, en rekord som sto til den ble slått av Kristoffer Ajer i . Ved sesongslutt gikk Arve Seland til den franske klubben Mulhouse.

1. divisjon

Tabell

Seriekamper

Målscorere serie

Cupkamper 
Utdypende artikkel: Norgesmesterskapet 1986

Se også 
 Kampreferater

Referanser

Kilder 

1986
Start
1. divisjon fotball for menn (1963-1990)
Ytterøy skole

Ytterøy skole er en skole på Ytterøy i Levanger kommune. Skolen er en 1–10-skole. Ytterøy skole har et stort friområde med ballvegg, ballbinge, husker, hinderløype og sklier.

Det er ni lærere ansatt ved skolen.

Eksterne lenker
 Levanger kommune om Ytterøy skole

Barne- og ungdomsskoler i Trøndelag
Utdanning i Levanger
Anthophagus

Anthophagus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Middelsstore (gjerne 3-5 millimeter), blanke kortvinger, mer eller mindre gulaktige på farge, hodet ofte svart. Kroppen er noe langstrakt, hos hannene av noen arter er hodet påfallende stort med spisse "horn" i pannen. Antennene er lange og tynne, fasettøynene forholdsvis store og litt utstående. Pronotum er omtrent så langt som bredt, bredest nær framenden, sidene forholdsvis rette. Dekkvingene er grovt punkterte og blanke, blir tydelig bredere bakover og dekker omtrent halve bakkroppen. Beina er forholdsvis lange og tynne.

Levevis 
Anthophagus-artene lever i skog og kan finnes oppe i trekroner eller også på blomster.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
 Stammen Anthophagini Thomson, 1859
 Slekten Anthophagus Gravenhorst, 1802
 Anthophagus advena Gistel, 1857
 Anthophagus aeneicollis Fauvel, 1873
 Anthophagus alpestris Heer, 1839
 Anthophagus alpinus (Paykull, 1790) - finnes i Norge
 Anthophagus angusticollis (Mannerheim, 1830)
 Anthophagus apenninus Baudi di Selve, 1870
 Anthophagus apfelbecki Bernhauer, 1914
 Anthophagus baikalensis Iablokov-Khnzorian, 1974
 Anthophagus bellicanus Gistel, 1857
 Anthophagus bicolor Grimmer, 1841
 Anthophagus bicornis (Block, 1799)
 Anthophagus caraboides (Linnaeus, 1758) - finnes i Norge
 Anthophagus durmitorensis Coiffait, 1980
 Anthophagus fallax Kiesenwetter, 1848
 Anthophagus fauveli Luze, 1902
 Anthophagus forticornis Kiesenwetter, 1846
 Anthophagus giebeli C.Heyden & L.Heyden, 1866
 Anthophagus hanfii Gistel, 1857
 Anthophagus hummleri Bernhauer, 1912
 Anthophagus ilgazicus Coiffait, 1981
 Anthophagus melanocephalus Heer, 1839
 Anthophagus muticus Kiesenwetter, 1850
 Anthophagus nigrifrons Grimmer, 1841
 Anthophagus noricus Ganglbauer, 1895
 Anthophagus omalinus Zetterstedt, 1828 - finnes i Norge
 Anthophagus praeustus P.W.J.Müller, 1821
 Anthophagus rotundicollis Heer, 1839
 Anthophagus schatzmayri C.Koch, 1933
 Anthophagus schneideri Eppelsheim, 1878
 Anthophagus scutellaris Erichson, 1840
 Anthophagus spectabilis Heer, 1839
 Anthophagus sudeticus Kiesenwetter, 1846
 Anthophagus torretassoi C.Koch, 1933
 Anthophagus transversus Motschulsky, 1858
 Anthophagus variegatus Gistel, 1857
 Anthophagus vehemans Gistel, 1857

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Anthophagus angusticollis: 
 Bilde av Anthophagus alpinus, hann: 

Punktøyekortvinger
Biller formelt beskrevet i 1802
Johs. Nesse

Johannes Jeremias «Johs.» Nesse (født 26. september 1891 på Seim, død i juni 1948) var en norsk journalist, kjent for å ha vært redaktør i Aftenposten 1930-1941 og 1945-1948.

Etter å ha studert og vært militær (student 1914-1917, offiser for Intendanturen 1917-1927), ble han journalist i 1921, samtidig som han skrev avhandling. Han var fra 1928 redaktør etter Frøis Frøisland med ansvar i Aftenposten frem til sin død i 1948, i det vesentlige bare avbrutt av den andre verdenskrig. Med redaksjonssekretær Torolv Kandahl ble Nesse tvert avsatt og arrestert for å ha vært engelsk-vennlig og ikke skrevet entydig eller handlet i favør av okkupantene. Ikke desto mindre var Nesse kjent for sine antisemittiske holdninger som redaktør i Aftenposten før krigsutbruddet 1940, og forfatteren Bjørn Westlie dokumenterer i sin bok Mørke år. Norge og jødene på 1930-tallet, hvordan Nesses redaksjonelle linje var preget av jødehat. 

Han ledet Norsk Presseforbund 1936-1938 og var viseformann i styret for Norsk Telegrambyrå 1938-1948.

På grunn av hans stilling som vernepliktig, ulønnet løytnant i det militære, yndet Martin Tranmæl, som var redaktør i Arbeiderbladet, å omtale Nesse som «løytnanten i Aftenposten».

Utgivelser

Referanser 

Norske redaktører
Redaktører for Aftenposten
Norske journalister under andre verdenskrig
Personer fra Lindås kommune
Fødsler i 1891
Dødsfall i 1948
Alf Næsheim

Alf Gabriel Næsheim (født 18. februar 1926 i Stavanger, død 25. desember 2014 i Bærum) er en norsk akvarellmaler og tegner, mest kjent for sine Kristiania-tegninger, men også den første norske tegner for tegneserien Donald Duck & Co.

Etter Næsheim flyttet til Oslo i 1945 ble han tegner for Aftenposten og forble der til 1995.  Han var også tegner for Dagbladet 1968-81 (sport), Stavanger Aftenblad og Jærbladet.

Han er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole 1945-50, Académie de la Grande Chaumière i Paris 1947 og Goldsmiths' College of Art i London 1951.  Hans debut som grafiker kom i 1948. Han har atelier på Jæren og holdt sin første separatutstilling med Jæren som tema på Hå gamle prestegård i 1985.

Hans far var kunstneren Sverre Næsheim (1900-76). Alf Gabriel er bror til tegneren Egil Torin Næsheim (født 1937) og far til grafikeren Yngve Næsheim (født 1960).

Donaldtiden 
På 1960-tallet virket han for et reklamefirma på kontrakt for Hjemmet (ukeblad), der redaktør Ernst Gervin ba Næsheim lage historier for Donald Duck & Co. Næsheim tegnet da «Automatmysteriet» (Næsheims manuskript, november 1968) og  «Manko i regnskapet» (Gervins manuskript, januar 1969). Kopirettene ble solgt til danske Gutenberghus, og historiene publisert i de andre nordiske land, samt Tyskland. Næsheim avslo tilbudet fra Gutenberghus om fast arbeid, som ville medført rundt 20 historier i året.

Premier 
 2. pris i VII. Int. utstilling av sportstegninger i 1983
 Oslo bys kunstnerpris 1992 for serien Kristiania i Oslo


Utgivelser

Referanser 

Norske tegnere
Norske avistegnere
Disney-tegneserier
Norske sakprosaforfattere
Norske tegneserieskapere
Personer fra Stavanger kommune