alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Studentkoret Blandede Akademikere

Studentkoret Blandede Akademikere (BLAK) er det offisielle blandakoret ved Universitetet i Bergen. Koret består av 30-40 studenter og er fordelt på fire stemmer (SATB). BLAK ble stiftet våren 1991 av Tore Kloster og Øyvind Sørum, og består av medlemmer fra alle Bergens læresteder for høyere utdanning. Koret dirigeres av Regine Forthun.

Beskrivelse 
BLAK sin formålsparagraf er “å fremme sangglede blant studenter gjennom et godt sosialt og musikalsk miljø”. Koret synger et blandet repertoar, "alt fra klassisk til pop via tradisjonelle drikkeviser og folkemusikk fra ulike nasjoner". Fra og med høsten 2017 har koret blitt dirigert av Regine Forthun.

Historie 

Studentkoret Blandede Akademikere er det eldste offisielle studentkoret ved Universitetet i Bergen og ble stiftet i 1991. Den gang besto koret av en litt mindre gjeng menn og kvinner under ledelse av Tore Kloster og Øyvind Sørum som stolt kalte seg Studentkoret. Fra 2000-tallet utviklet koret seg gjennom å bytte navn fra BAK til BLAK, endre uniformsfarger fra rødt til turkist, og byttet ut et mer tradisjonelt korrepertoar bestående av mye kirkemusikk til å synge drikkeviser og egenproduserte tekster på populærmusikalske melodier.

Korets aktiviteter 
BLAK deltar regelmessig på studentkorarrangementer ved UKA i Trondheim, UKA i Ås og UKEN i Bergen, og opprettholder tett kontakt med universitetets andre studentkor, Mannskoret Arme Riddere og Studinekoret Sirenene. Koret opptrer også ved fakulteter og institutter på de forskjellige lærestedene i Bergen, for bedrifter og næringsliv, samt andre organisasjoner. I tillegg arrangerer koret egne konserter både før jul og til våren. 

I 2015 vant BLAK Bergen Student-TVs konkurranse Korrevolusjonen. Koret har også medvirket på musikk av AURORA, sunget for HMK Harald V ved 75-årsjubileumet til Universitetet i Bergen og opptrådd sammen med Transiteatret-Bergen ved Festspillene i Bergen.

Referanser

Eksterne lenker 
Studentkoret Blandede Akademikere hjemmeside
Studentkoret Blandede Akademikere Youtube

Kor i Bergen
Universitetet i Bergen
Etableringer i 1991
Kor
Studentforeninger ved Universitetet i Bergen
Studentkultur i Bergen
Fylkesvei 2998

Fylkesvei 2998 går mellom Reipbanegata og Elvevegen i Larvik kommune. Veien er 0,9 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 108 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Fylkesvei 2990

Fylkesvei 2990 går mellom Kverken og Storgata i Larvik kommune. Veien er 4,5 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 104 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 

 Vegvesenets vegkart

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Fylkesvei 3046

Fylkesvei 3046 går mellom Torsholt i Siljan og Kvelde i Larvik kommune.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av de tidligere fylkesvei 215 (Telemark) og fylkesvei 215 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Siljan
Veier i Larvik
Arrangert ekteskap

Et arrangert ekteskap er et ekteskap der valget av ektefelle blir gjort av foreldrene eller andre familiemedlemmer/bekjente av de to som skal gifte seg. Denne formen for ekteskap er spesielt vanlig i enkelte arabiske land og i India. Også i Europa og vesten var arrangerte ekteskap tidligere vanlig i høyere sosiale lag. Det er en glidende overgang mellom arrangert ekteskap og ekteskap der ektefellene har funnet hverandre selv. Noen ganger brukes uttrykket semi-arrangert ekteskap om ekteskap som hvertfall delvis er inngått med familiens assistanse/godkjennelse. I vestlig tradisjon var det lenge vanlig at en mannlig beiler spurte sin tilkommendes far om tillatelse til å gifte seg med hans datter («anholdt om hennes hånd»), en tradisjon som i en viss grad holdt seg til det 20. århundre, men som i dag er blitt sjelden.

Et arrangert ekteskap som gjennomføres til tross for at minst én av partene er motvillige, kalles tvangsekteskap. I samfunnsdebatten blir ofte disse begrepene blandet, og det kan iblant være vanskelig å skille dem fra hverandre. Et arrangert ekteskap går først over til å være et tvangsekteskap når en eller begge partene utsettes for sterkt press eller tvinges til å inngå ekteskap. Mens tvangsekteskap er forbudt ved lov i Norge og en rekke andre land, er arrangerte ekteskap fullt lovlige.

Eksterne lenker 

 Om arrangert ekteskap , fra nettstedet tvangsekteskap.net

Ekteskap
Erika Nissen

Erika Røring Møinichen Lie Nissen (født 17. januar 1845 i Kongsvinger, død 27. oktober 1903) var en norsk pianist og musikkpedagog.

Med sin medelev Agathe Backer Grøndahl ble hun av læreren Halfdan Kjerulf sendt til
Berlin for studier hos Theodor Kullak 1861-66. Der ble hun forlovet med medeleven Rikard Nordraak. Etter debuten 1866 var hun tre år i Paris. Hun studerte blant annet Chopin hos Thomas Tellefsen og oppdaget Jenny Lind. I tillegg turnerte hun flere land og spilte blant annet for kronprinsesse Alexandra av England. Deretter ble hun lærer ved konservatoriet i København og fant Niels Wilhelm Gade.

Nissen foretok flere konsertturneer både i Norge og ellers i Europa, og ble blant annet kjent for flere urfremføringer av norske musikkverk. Nissen fikk statlig kunstnerlønn fra 1894.

Både som barn og voksen omgikk Nissen flere av samtidens kunstnere og kulturpersonligheter, for eksempel Ole Bull, Bjørnstjerne Bjørnson, Halfdan Kjerulf og Edvard Grieg, og hun var en periode forlovet med komponisten Rikard Nordraak.

Familie 
Erika Nissen var datter av prokurator og ordfører Michael Strøm Lie og Ingeborg Birgitte Møinichen, og grandtante til maleren Jonas Lie. Hun hadde fire søsken:

 Thomasine Lie, som var gift med deres fetter, forfatteren Jonas Lie
 Ida Lie, som var en kjent pianiolærer,
 Birgitte Lie, gift Soot
 Sverre Lie

Erika Nissen var gift med legen Oscar Egede Nissen fra 1874 til 1895, og fikk fem barn med ham. Hun ble mor til jurist Erika Lie og pianist og dirigent Karl Nissen, som hun spilte mye med.

Gatenavn 
I Kongsvinger er Erika Nissen hedret med Erika Nissens veg på Lierrasta.
I Stavanger er Erika Nissen hedret med Erika Nissens vei på Stokka.

Referanser 

Norske klassiske pianister
Norske musikkpedagoger
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Personer fra Kongsvinger kommune
Stereoskop

Stereoskop er et apparat for å gi tredimensjonalitet og dybdesyn når man betrakter en type tilrettelagte bilder eller fotografier, ofte kalt stereofotografier eller stereokort. Teknikken kalles stereoskopi og omfatter forskjellige teknikker, også tredimensjonal film.

Begrepet er dannet av de greske ordene stereos («romlig») og skopein («se seg omkring»). Adjektivet stereoskopisk betyr «med romvirkning» eller «tredimensjonal» og brukes særlig om opplevelsen av dybdesyn med to øyne som ser i samme retning.

Virkemåte og bruk  
Prinsippet bygger på at vi ser med to øyne som har en viss avstand. Det ene øyet ser en gjenstand i en litt annen vinkel enn det andre øyet i forhold til øvrige objekter. Forskjellen i vinkel gir hjernen en indikasjon på avstanden til objektet.  Ved å ta to bilder fra samme avstand, og med linsen (objektivet) forskjøvet tilsvarende øyeavstanden, og ved at disse bildene betraktes samtidig, kan vi få en tilsvarende effekt ved hjelp av bilder. Hvis slike bilder monteres i samme ramme og betraktes med et kikkertlignende apparat vil de gi en illusjon av dybdesyn. Binokulare kikkerter bygger forøvrig på samme prinsipp.

Filmindustrien har forsøkt med stereoskopisk film flere ganger. Tilskueren måtte da bruke spesielle briller for å få effekten med seg. Utgiftene med slike opptak har tydeligvis ikke stått i forhold til inntjeningen. Den visuelle effekten viser seg også å være mindre viktig enn den fortellertekniske.

Stereoskoper brukes i dag i sammenhenger der nytteverdien av den merinformasjon en bare kan få på denne måten, forsvarer utgiftene. De store oljeletingsmiljøene bruker for eksempel en variant og videreføring der tredimensjonale data legges inn i et hologram, som bare kan studeres med spesialbriller i et eget rom. Enkelte mikroskoptyper gir stereoskopiske bilder. Noen flyfotos i etterretningsøyemed blir nok fortsatt tatt med stereokamera. Landmålere har også apparater av lignende slag.

Ved kartlegging med høydekurver, blir det tatt fortløpende bilder fra fly som flyr i «striper», og der bildene overlapper hverandre med 60 %. Bildene blir plassert i en konstruksjonsmaskin hvor nabo-bildene blir satt parvis sammen. Man får da en kraftig stereovirkning. Tidligere ble kartene på dette grunnlag tegnet manuelt ved hjelp av konstruksjonsmaskiner (f.eks. Autograf WILD A8). I dag skjer konstruksjonen etter de samme prinsipper i hovedsak automatisk ved hjelp av dataprogrammer.

Referanser

Se også 
 Anaglyf-metoden
 Autostereogram
 Dybdesyn
 Holografi
 Lentikulært trykk («vippebilder»)
 Tredimensjonal
 Tredimensjonal film
 Binokular kikkert
 View-Master

Eksterne lenker 
 

Stereoskopi
Fototeknikk
Fotografihistorie
O’boy

O’boy er et svensk sjokoladedrikkpulver (eller kakao) som skal blandes med kald- eller varm melk.

O’boy ble utviklet av den svenske sjokoladeprodusenten Marabou på slutten av 1950-tallet. O’boy ble lansert i Norge i 1960 under merkenavnet O’boy og Freia, offisielt for å bidra til at barn drakk mer melk, og ble en stor suksess. I dag er det Mondelēz International, tidligere Kraft Foods, som også eier Marabou og Freia, som selger og markedsfører O’boy. O’boy selges i Sverige, Norge, Finland, Danmark og Baltikum.

En periode ble det også solgt O’boy med jordbærsmak og banansmak.

O’boy selges i ulike forpakninger, og har endret design mange ganger i sine mange år på markedet.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kraft Foods side om O’boy

Melkebaserte drikker
Mondelēz International
Varemerker
Fylkesvei 2994

Fylkesvei 2994 går mellom Storgatagata og Øvre Torggate i Larvik kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 106 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 

 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Fylkesvei 3022

Fylkesvei 3022 går mellom Verningen og Tjøllingvollen i Larvik kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 163 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Fylkesvei 3014

Fylkesvei 3014 går mellom Klåstad og Ula i Larvik kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 159 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Fylkesvei 3016

Fylkesvei 3016 går mellom Eidebakke og Kjerringvik i Larvik kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 160 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Fylkesvei 3030

Fylkesvei 3030 går mellom Sandefjord stasjon og Rødbøl i Larvik kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 180 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Veier i Sandefjord
Punktbiller

punktbiller (Orthoperinae)
 skjoldpunktbiller (Corylophinae)
 Rypobiinae
 Peltinodinae

Punktbiller (Corylophidae, omfatter også Orthoperidae) er en familie av bittesmå biller som lever av soppsporer. De kan finnes i komposter og andre steder der plantedeler brytes ned av sopp. Seks arter er kjent fra Norge.

Utseende 
Knøttsmå til små (0,5 – 2 mm), ovale biller, flate til sterkt hvelvede. Noen er glatte og blanke, andre fint hårete og matte, på farge vanligvis brunlige eller svarte. Hodet er ganske lite, hos de fleste slektene (men ikke Orthoperus) ligger det under brystskjoldet og er ikke synlig ovenfra. Antennene er 8-10 leddete, med en tre- eller femleddet, løs kølle, omtrent så lange som hodet og brystskjoldet til sammen. Brystskjoldet (pronotum) er mye bredere enn langt, vanligvis omtrent halvsirkelformet sett ovenfra. Bakhjørnene er ofte trukket bakover til spisser. Bakerst er brystskjoldet vanligvis litt bredere enn dekkvingene. Disse er rundet ovale, ofte tvert avbrutt bakerst slik at de ikke dekker de bakerste bakkroppsleddene. De mangler punktrekker. Beina er ganske korte, lårene flate, føttene fire-leddete. Punktbillene kan ligne mye på fjærvinger (Ptiliidae), men kan skilles fra disse på at hodet er mindre, flygevingene "normalt" utviklede, ikke fjærformede, og kroppsformen vanligvis mer hvelvet.

Levevis 
Punktbillene finnes mellom råtnende plantedeler, for eksempel i løvstrø og komposter. Både larver og voksne spiser sannsynligvis soppsporer.

Systematisk inndeling / nordiske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
 Familien punktbiller, Corylophidae LeConte, 1852
 Underfamilien punktbiller, Corylophinae LeConte, 1852
 Sacium pusillum (Gyllenhal, 1810)  – Sverige og Finland
 Arthrolips obscurus (Sahlberg, 1833)  – Sverige og Finland
 Sericoderus lateralis (Gyllenhal, 1827)  – også Norge
 Corylophus cassioides (Marsham, 1802)  – Sverige og Finland
 Underfamilien Rypobiinae
 Rypobius ruficollis (Jacquelin du Val, 1854)  – Sverige
 Underfamilien punktbiller, Orthoperinae Jacquelin du Val, 1859
 Orthoperus punctatus Wankowicz, 1865  – finnes i Norge
 Orthoperus punctulatus Reitter, 1876  – finnes i Norge
 Orthoperus atomus (Gyllenhal, 1808) – finnes i Norge
 Orthoperus mundus Matthews, 1885  – finnes i Norge
 Orthoperus brunnipes (Gyllenhal, 1808)  – finnes i Norge
 Orthoperus nigrescens Stephens, 1829  – Finland og Sverige
 Underfamilien Peltinodinae

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Sericoderus sp., fra Atlas of the family Corylophidae of Russia. 

Biller
Fylkesvei 2968

Fylkesvei 2968 går mellom Tanum og Stavern i Larvik kommune. Veien er 6,1 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 45 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Fylkesvei 3042

Fylkesvei 3042 går mellom Åsrum i Larvik og Skjeggerød i Sandefjord kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 210 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Larvik
Veier i Sandefjord
Claudio Caniggia

Claudio Paul Caniggia (født 9. januar 1967 i Henderson) er en tidligere argentinsk fotballspiller fra storbyen Buenos Aires. Han spilte 50 landskamper for , og deltok i tre VM-sluttspill (1990, 1994 og 2002).

Han innledet proffkarrieren som 18-åring i River Plate, før han tre sesonger senere flyttet til Italia og Verona. Fra Verona gikk turen videre til Atalanta, AS Roma, Benfica og Boca Juniors før han vendte tilbake til Atalanta. Nomaden fortsatte videre i de skotske klubbene Dundee og Rangers. Karrieren ble avsluttet i Qatar S.C i en alder av 38 år.

Caniggia var en offensiv playmaker. Han hadde en god teknikk, var enormt hurtig og hadde en egen evne til å spille sine offensive medspillere gode. I 1993 ble han utestengt i 13 måneder for bruk av kokain.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Argentinske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 1990
Spillere i Fotball-VM 1994
Spillere i Fotball-VM 2002
Fotballspillere for CA River Plate
Fotballspillere for Hellas Verona FC
Fotballspillere for Atalanta BC
Fotballspillere for AS Roma
Fotballspillere for SL Benfica
Fotballspillere for Boca Juniors
Fotballspillere for Dundee FC
Fotballspillere for Rangers FC
Fotballspillere for Qatar SC
Dopingsaker i fotball
Personer fra Hipólito Yrigoyen
Xu Zhanzeng

Basil Xu Zhanzeng (født 1627, død ca. 1696) var en ledende støttespiller under Den katolske kirkes misjoner i Kina under det tidlige Qing-dynastiets år. Han var sønn av Candida Xu, en ledende katolsk kvinne som spilte en stor rolle for kirken i områdene rundt Shanghai, og barnebarns barn av den ledende katolske stormandarinen Paul Xu Guangqi. 

Xu Zhanzeng oppnådde graden jinshi ved sin embedsmannseksamen i 1647 og bekledte en rekke offentlige stillinger, hvorav rundt nesten ti år ved Hanlin-akademiet (1648–1658) og ni år i forskjellige provinser (Jiangxi, Sichuan,  Henan og Yunnan). Da han dro til Yunnan i 1661 tok han med seg en jesuitt, pater Claude Motel (1618–1651), som tok bolig i hans residens i Chongqing. Model døpte rundt 170 personer i løpet av et knapt år. I 1665 mistet han stillingen under kristenforfølgelsene utløst av kalenderstriden i Beijing, men regjeringen restituerte ham i 1669. Han fik dog ordre om ikke å distribuere noen eksemplarer av Li Zubais Tianxue chuan'gai (Sammendrag av Den himmelske læres utbredelse), bronsestauer eller religiøse gjenstander.

Xu var interessert i bøker om moral, og skrev forordet til pater Francesco Brancatis (1607–1671) Tianzhu shengjiao shijie quanlun shengji (1650), en bok som presenterer ved hjelp av eksempler hvordan overholdelse de ti bud får sin lønn. Han kommenterte og fikk trykket en ny utgave av det daoistiske Taishang ganying pian tushuo (1665) og var forfatter av Yuyingtang quanshan yen''' (Beskrivelse av rådgivning om velgjørenhet for  hittebarnshjem) som beskriver et hittebarnshjem i Songjiang.  

Litteratur
Nicolas Standaert (red.): Handbook of Christianity in China – Volume One: 635-1800'', Brill, Leiden 2001, ISBN 90-04-11431-9

Personer fra Shanghai
Kinesisk kirkehistorie fra 1644 til 1799
Nuno Marques

Nuno Alexandre N. Marques (født 17. mars 1981) er en norsk-portugisisk jurist, statsviter, lokalpolitiker og tidligere fotballspiller. Siden høsten 2019 er han varaordfører i Notodden kommune, etter å ha blitt innvalgt i kommunestyret som representant for Senterpartiet.

Akademiker 
Fra 2015 til 2021 arbeidet Marques som rådgiver og universitetslektor ved Universitetet i Sør-Norge (USN). Høsten 2021 begynte han som universitetslektor på fagområdet teknologi og samfunn ved OsloMet, parallelt med at han var doktorgradsstipendiat i rettsvitenskap ved University of Birmingham.

Fotballspiller og -trener 
Fra 1997 var han fotballspiller for blant annet SL Benfica, Notodden Fotballklubb (NFK), Bryne FK, Lyn og FK Tønsberg. Han la opp som fotballspiller i (NFK) i 2013. Deretter ble han keepertrener for NFKs A-lag.

Tidligere klubber 
 União de Tomar
 S.L. Benfica
 Estrela da Amadora
 Lyn
 FK Tønsberg
 Bryne

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Spillerprofil på www.b-gjengen.com
https://www.telen.no/valg-2019/nyhet/notodden/gry-og-nuno-tar-ledelsen-i-notodden/s/5-75-321495

Portugisiske fotballspillere
Fotballspillere for Bryne FK
Fotballspillere for Lyn Fotball
Fotballspillere for FK Tønsberg
Fotballspillere for Notodden FK
Sp-politikere i Telemark
Fredrik Christian Schübeler

Frederik Christian Schübeler, født 25. september 1815 i Fredrikstad, død 20. juni 1892 i Oslo, var en norsk botaniker. Schübeler var cand. med. og praktiserte en tid som lege, men han hadde alt tidlig hatt botaniske interesser og gikk fra 1848 helt over til botanikken. 1848–51 foretok han med offentlig stipend en omfattende utenlandsreise, hvor han studerte hagedyrkning og spesielt botaniske hager og museer. Deretter ble han universitetsstipendiat og konservator ved det botaniske museum og var fra 1866 professor ved universitetet i Kristiania og bestyrer av universitetets botaniske hage og museum.

Han utga en rekke populære skrifter om hagedyrkning, slik som Havebog for almuen (1856) og Kjøkkenhaven (1865), som kom ut i flere opplag og ble oversatt til flere europeiske språk. Han foretok også forsøk med kulturplanter og fikk interesserte hagedyrkere over hele landet til å dyrke planter som han sendte til dem som levende planter eller frø. På den måten skaffet han seg omfattende kunnskaper om hvor i Norge forskjellige planter kunne trives. I Viridarium norvegicum opplyser han hvor langt nord i landet de enkelte planteslagene kan vokse, og det er for manges vedkommende det nordligste i verden. Frederik Christian Schübeler ble internasjonalt berømt for dette arbeidet.

Schübelers gate på Tøyen, like ved Botanisk hage er oppkalt etter ham.

Verker 
 Havebog for almuen (1856)
 Die Culturpflanzen Norwegens (1862)
 Kjøkkenhaven (1865)
 Vekstlivet i Norge med særligt hensyn til plantegeografien (1879)
 Viridarium norvegicum (1886–89)

Referanser

Norske botanikere
Professorer ved Universitetet i Oslo
Personer tilknyttet Oslo universitetssykehus
Amy Winehouse

Amy Jade Winehouse (1983– 2011) var en engelsk sangerinne som ble særlig kjent for sin særegne stemme og sin musikalske kombinasjon av jazz, soul og RnB. 

Hennes andre og siste album Back to Black (2006) er en av de mestselgende album i Storbritannia. 

Winehouse var gjennom sin karriere sterkt preget av rusavhengighet, og døde av alkhoholforgiftning i 2011, kun 27 år gammel. Etter hennes død ble Winehouse kåret til den 26. viktigste kvinnelige musikeren gjennom historien av VH1.

Biografi
Winehouse ble født og oppvokst i London.

Karriere
Winehouse debuterte i 2003 med albumet Frank hvorpå låta «Stronger Than Me» ble den største hiten. Høsten 2006 kom hennes andre album, Back to Black, hvorpå singelen «Rehab» ble en verdensomspennende hit vinteren 2007. Albumet har solgt mer enn 16 millioner kopier, og ble i 2020 nummer 33 på Rolling Stone Magazines kåring over verdens 500 beste album.

Winehouse hadde jazz-bakgrunn, noe hennes album bærer preg av. Hun ble ofte beskrevet i pressen som en artist som har utviklet seg fra å være en kul jazzvokalist med hiphop-ambisjoner til å bli en fullblods souldiva. Referansene til gammel soul, Motown og 1960-tallet beskrives som bærebjelken i hennes musikk. Hun hadde en karakteristisk dyp, kraftfull stemme.

Amy Winehouse ble nominert til Brit Awards både i 2004 og 2007.

I 2017 ble det gjort kjent fra Winehouses familie at en Broadway-oppsetting om hennes liv var under planlegging.

Ekteskap
Den 18. mai 2007 giftet Winehouse seg med Blake Fielder-Civil i Florida. I august samme år la de seg begge inn på en avrusningsklinikk, men avbrøt oppholdet etter få dager. Det ble i løpet av 2007 gjort kjent at Winehouse slet både med rusmisbruk, spiseforstyrrelser og depresjoner. Høsten 2007 ble hennes mann arrestert og fengslet etter en razzia mot deres hjem i London.

16. juli 2009 var skilsmissen med Blake Fielder-Civil et faktum etter et turbulent ekteskap bestående av utroskap og krangler.

Dødsfall
23. juli 2011 på ettermiddagen ble Amy Winehouse funnet død i sitt hjem i Camden i London. Dødsårsaken ble ikke fastslått, men ble av pressen antatt å være følgen av en overdose. 

Den 23. august forelå imidlertid resultat av de toksikologiske undersøkelsene fra obduksjonen. Rapporten sa at det ikke var påvist ulovlige (les:narkotiske) stoffer i prøvene og bare moderate mengder alkohol, videre at man ikke hadde kunnet avgjøre dødsårsaken I slutten av oktober ble dødsårsaken endelig fastslått; Amy Winehouse hadde slett ikke bare moderate mengder alkohol i kroppen. Med en promille på 4,16 var dødsårsaken alkoholforgiftning.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Nett-Radio – intervju med Winehouse på NRK

Personer fra London
Engelske sangere
Engelske gitarister
Jazzvokalister