alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Inuitter

Inuitter er urbefolkning som lever på Grønland, i Alaska (USA) og Canada. Ordet «inuit» er grønlandsk og betyr «menneskene»; entallsformen er inuk.

Tradisjonelt var inuittene et nomadefolk som levde av jakt og fiske. Noen holder fast på tradisjonene, men bruker likevel moderne hjelpemidler som snøscootere og skytevåpen.

Terminologi og grupper

Jakt, mat og framkomstmidler 
Inuittene var jegere og fiskere og utviklet gode fangstmetoder som fungerte svært godt. De levde av reinjakt og pattedyr som levde i havet: hvaler, hvalross, seler og torsk. Noen ganger ble fangsten isbjørner, moskusokser, fugler eller andre dyr. Det fantes ikke mange spiselig planter eller røtter, noe som sier seg selv med all snøen, men det hendte at sjøgress ble brukt som tilbehør til maten. Kajakken (qajaq) var til stor hjelp ved jakt av sjødyr. Det var en enmannsbåt som var dekket med selskinn og var lett å styre, selv når den tippet over, og fløt veldig godt. Inuittene lagde også større, åpne båter av skinn og bein som ble kalt umiaq, den var til for å transportere mennesker, varer og hunder.

Sjødyr kunne også bli jaktet på land. Inuittene hadde studert isbjørnen som jaktet ved å lage hull i isen og ventet på at seler og hvalrosser kom opp for å trekke luft.

Hundesleder ble brukt som transportmiddel over isen, og hundene dro sleden som var laget av skinn og bein, og tre i noen mer sørlige steder hvor de hadde tilgang til det.

Materiell kultur 
Elfenben fra hvalross var et veldig viktig materiale til å lage kniver, og inuittene som bodde i nærheten av en skog brukte også tre som materiale. Når de skulle sy klær og sko, ble det lagd nåler av bein etter dyr og tråden ble lagd av andre deler av dyret.

Klærne var lagd av skinn fra enten hvalross og sel eller rein. Mange av plaggene brukte hårlaget til å lage luftrom som isolerte ekstra mot kulde. Denne virkningen kunne økes ved å ha to plagg med hårsiden mot hverandre. Skinn fra rein felt på ettersomrene var best skikket til klær. Reinskinnene ble skrapt på kjøttsiden, deretter tørket og så garvet ved å tygge eller banke skinnsiden myk. Selskinn er godt egnet til fottøy. Fottøyet var ofte flere lag skinn og gikk opp til knehasene. Buksenes lengde gikk ned til og med kneet. Reinsanorakken ble kantet med skinn av enten bjørn, jerv eller ulv alt etter som hvilket av disse som var tilgjengelig. Klærne var romslige og varme.

Mytologi 
Inuittenes mytologi tolker inuittenes liv i relasjon til havet, kulden, dyrene, samfunnet og skjebnemakter. De sentrale overnaturlige maktene er Månemannen og Havkvinnen, som kontrollerer kaoskreftene havet og været, og som også kontrollerte fruktbarhet og jaktlykke. Det er også en sjamanistisk religionsform, styrt av angakkoqen. Sangfesten er en sentral kultisk samværsform.

Se også 
 Inuitter i Canada
 Grønlands historie
 Dorsetkulturen

Eksterne lenker 
 

Urfolk i Amerika
Urfolk i Asia
Grønlands samfunn
Scooter Libby

I. Lewis «Scooter» Libby jr. (født 22. august 1950) er en amerikansk jurist og tidligere høytstående tjenestemann i Det hvite hus. Han var stabssjef for den amerikanske visepresidenten Dick Cheney, samt visepresidentens rådgiver for sikkerhetssaker og assistent for den amerikanske presidenten George W. Bush i nasjonale sikkerhetssaker. I denne rollen var han involvert i nesten alle større beslutninger foretatt av Bush-regjeringen, og spilte en nøkkelrolle i arbeidet til Det hvite hus i å bygge opp påstandene om Iraks besittelse av masseødeleggelsesvåpen før invasjonen av Irak i 2003.

Libby ble i mars 2007 dømt for mened og for å ha hindret etterforskningen av en lekkasje i juli 2003 der identiteten til CIA-agenten Valerie Plame ble kjent. Kritikere mener at Det hvite hus sørget for lekkasjen for å ramme Plames ektefelle, eks-ambassadøren Joseph Wilson, som like før hadde gått ut med oppsiktsvekkende, svært velbegrunnet og sterk kritikk av sentrale deler av grunnlaget til Bush-administrasjonen for invasjonen i Irak.

Libby ble dømt til 30 måneders ubetinget fengsel, to års prøvetid, samt en bot på  dollar. 2. juli 2007 omgjorde president Bush straffen, slik at Libby slipper å sone i fengsel. Prøvetiden og boten står fortsatt ved like. Libby er den første ansatte i Det hvite hus på 130 år som har blitt anklaget av en føderal domstol mens han var i embedet.

Referanser

Eksterne lenker 

 BBC-profil om Lewis Libby 
 BBC-profil om USAs tidligere fungerende Irak-ambassadør Joseph Wilson 
 BBC-artikkel: Rettssaken mot Libby – kronologisk oversikt 
 BBC-artikkel: Avsløringer som kom fram under rettssaken 
 BBC-artikkel: Bush omgjør dommen mot Libby

Jurister fra USA
Politikere fra USA
Personer fra New Haven
Krigen i Irak
Jerzy Popiełuszko

Jerzy Popiełuszko (født 14. september 1947 i Okopy nær Suchowola i Polen som Alfons Popiełuszko, død 19. oktober 1984 ved Włocławek) var en polsk katolsk prest som var aktiv i Solidaritet-bevegelsen, og som ble myrdet av Służba Bezpieczeństwa, det kommunistiske hemmelige politiet.

Liv og virke

Bakgrunn 
Han var sønn av Marianna og Wladyslaw som oppdro ham i den katolske tro og som polsk patriot. Da han var ferdig med skolen i 1965 begynte han på presteseminaret i Warszawa og innledet sine teologiske studier.

Prest
Etter å ha avtjent en militærtjeneste i en spesialenhet for prestestudenter, hvor myndighetene gjorde alt for å undergrave prestestudentenes tro og moral, fikk han fortsette studiene og ble presteviet 28. mai 1972 av kardinal Stefan Wyszyński, erkebiskop av Warszawa og polsk primas. Som prest virket han først i menighetene i Zabki, Anin, Zoliborz i Warszawa og ved katedralen i Warszawa.

Jerzy Popiełuszko var en karismatisk prest som først arbeidet som sjelesørger for stålarbeiderne i Warszawa. Han var en kompromissløs antikommunist, og i sine prekener kritiserte han kommunistregimet og oppfordret folk til å protestere mot undertrykkelsen. Den katolske kirke var på denne tiden den eneste organisasjonen som til en viss grad kunne ytre kritikk noenlunde åpent. Popiełuszkos prekener ble kjent i hele Polen for sin kompromissløse holdning mot regimet. Sikkerhetspolitiet forsøkte flere ganger å true ham til taushet. Da det ikke lyktes ble han arrestert i 1983, men løslatt etter at kirken grep inn.

Drap, ettespill
Tre offiserer fra den polske sikkerhetstjenesten bortførte ham 19. oktober 1984 og torturerte ham til døde. Liket ble dumpet i et vannreservoar ved Włocławek, og ble funnet 30. oktober samme år.

Gjerningsmennene ble oppdaget, fordi Popiełuszkos sjåfør klarte å flykte, og merket seg bilnummeret. Saken førte til en oppbragt offentlighet, og general Wojciech Jaruzelskis regjering valgte å stille de tre offiserene for retten. Retten slo imidlertid fast at de tre hadde handlet på eget initiativ og uten ordrer fra høyere hold. I 2004 ble det funnet dokumenter som viste at Jaruzelski i 1984 mistenkte sin innenriksminister Mirosław Milewski for å ha gitt ordre til drapet. Milewski hadde imidlertid sterk støtte i den russiske etterretningstjenesten KGB.

Popiełuszko ble i 2009 posthumt tildelt Den hvite ørns orden av Polens president.

I Norge har polske katolikker reist en byste av Popiełuszko på Mariaholm kurs- og konferansesenter ved Øyeren.

Helligkåring 
Popiełuszko ble saligkåret av den katolske kirke som martyr 6. juni 2010 i Warszawa.

13. september 2015 ble det meldt at en plutselig og varig helbredelse i september 2012 av en leukemisyk pasient kan bli godkjent som et mirakel of danne grunlaget for hans helligkåring

I populærkulturen 

I 1988 laget Agnieszka Holland filmen To Kill a Priest, basert på hans liv.

I 2009 laget Rafał Wieczyński filmen Popiełuszko .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Polske katolske prester
Den hvite ørns orden
Personer drept i attentat
Katolske martyrer
Saligkårede
Personer fra Sokółka fylke
Sveits’ flagg

Sveits' flagg består av et rødt kvadrat med et hvitt gresk kors på midten. Lengden av hver arm på korset er 1/6 lenger enn bredden, og selv om det ikke er formelt fastslått, er korsets størrelse vanligvis 2:3 eller 7:10 av flaggets størrelse. 

Flagget er et av Europas eldste, og er basert på emblemet til kantonen Schwyz, som er et rødt flagg med et lite gresk kors i det ene hjørnet. Som merke for edsforbundet kan det hvite korset mot rød bakgrunn dokumenteres første gang i 1339. Det ble da benyttet på uniformer under slaget ved Laupen. Offisiell fastsettelse kom imidlertid først i 1814, da korset ble innført i konføderasjonens segl. Året etter, i 1815, ble det hvite korset på rødt gjort til offisielt kjennetegn som armbind for soldater i hæren. I forbindelse med den nye grunnloven i 1848 vedtok regjeringen det hvite korset på rødt som flagg også for den nye føderasjonen. Detaljer angående flaggets utseende ble vedtatt 12. desember 1889. Inntil da rådet det ulike oppfatninger om korsets dimensjoner i forhold til flaggduken.

Handelsflagget er som nasjonalflagget, men er i forholdet 2:3. Det ble innført i 1941.

Hver enkelt av kantonene har eget flagg. Disse er identisk med kantonenes våpenskjold.

Litteratur
 Loius Mühlemann: Wappen und Fahnen der Schweiz, 1991. 

Sveits
Europeiske flagg
Leonhard Stock

Leonhard Stock (født 14. mars 1958 i Finkenberg) er en tidligere østerriksk alpinist.

Karrierens absolutte høydepunkt var den overraskende seieren i utforrennet i OL i Lake Placid i 1980. Foruten OL-gullet gikk Stock til topps i tre enkeltrenn i verdenscupen.

Resultater i verdenscupen i alpint

Enkeltseire

Sammenlagtplasseringer

Eksterne lenker 
 

Østerrikske alpinister
Olympiske mestere for Østerrike
Verdensmestere i alpint
Medaljevinnere under Vinter-OL 1980
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 1980
Alpinister under Vinter-OL 1980
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 1988
Alpinister under Vinter-OL 1988
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 1992
Alpinister under Vinter-OL 1992
Olympiske medaljevinnere i alpint
Østerrikske mestere i alpint
Tiden Norsk Forlag

Tiden Norsk Forlag er et norsk forlag som ble dannet av Arbeiderpartiet i 1933. Tiden er heleid av Gyldendal Norsk Forlag AS og utgir i dag skjønnlitteratur og generell litteratur

Historie
Forlaget ble grunnlagt i 1933 av Arbeiderpartiet. I årene før krigen var de største forfatterne på forlaget Aksel Sandemose og Lars Berg. De solgte godt og bidro sterkt til forlagets økonomi og overlevelse. Etter krigen var det Alf Prøysen og Anne Cath. Vestly som overtok denne rollen.

Tiden Norsk Forlag var det eneste større norske forlaget som ble stengt av tyskerne under okkupasjonen. I april 1940 ble flere av forlagets bøker inndratt av tyskerne, og på høsten ble forlagssjef Kolbjørn Fjeld arrestert, og store bokmengder beslaglagt og makulert. Sandemose og Berg toppet listene over bøker som ble beslaglagt.

Forlaget ble omorganisert i 1947 med Arbeiderpartiet,  Landsorganisasjonen (LO) og Norges Kooperative Landsforening (NKL) som de største aksjonærene. 

I 1991 ble Tiden et datterforetak av Gyldendal Norsk Forlag, der Gyldendal eide 91 % av aksjene, mens Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund og LO hadde de resterende 9%. 1. januar 2004 overtok Gyldendal alle aksjene, og forlaget ble organisert som en avdeling i Gyldendal-konsernet.

Tidens og Gyldendals barne- og ungdomsbokavdelinger ble slått sammen til Gyldendal Tiden ANS i 1996. Avdelinga heter fra 2004 Gyldendal Barn & Ungdom.

Forlagssjefer
Kolbjørn Fjeld 1933–1971 
Trygve Johansen 1971–1988 
Liv Lysaker 1988–2001 
Else Pran 2001–2003
Richard Aarø 2004–2019
Kjetil Strømme Jørve 2019–

Se også
Tidenprisen

Referanser

Eksterne lenker
 Tidens nettsider

Gyldendal
Norske forlag
Arbeiderbevegelsen i Norge
Forlag etablert i 1933
Effekt

Effekt er i fysikk definert som arbeid utført per tidsenhet. Måleenheten for effekt i SI-systemet er watt og målenheten for arbeid er joule. En watt tilsvarer å omsette eller forbruke én joule per sekund.

Mens watt uttrykker arbeid per sekund, uttrykker kWh/h arbeid per time, et uttrykk som benyttes innen kraftproduksjon, mens kWh/år gjerne brukes for årsforbruk av elektrisk energi i en bolig. 

Siden én joule tilsvarer et arbeid lik det å skyve med en kraft på 1 newton over en avstand på 1 meter, vil en effekt på 1 watt kunne skyve en gjenstand med en kraft på 1 newton over en avstand på 1 meter hvert sekund (  ). Dette tilsvarer å heise ca. 102 gram 1 meter opp per sekund ved jordoverflaten.

En eldre enhet for effekt som fremdeles er mye i bruk er hestekraft. En metrisk hestekraft tilsvarer 735,49875 watt, eller å heise en masse på 75 kg én meter opp per sekund, (75(kg)*9,80665(m/s2)*1(m/s)=735,5(W)) ved jordoverflaten (g=9,80665)

En kW tilsvarer 1,36 hestekraft.

Formler 
Sammenheng mellom effekt, turtall og dreiemoment er gitt ved:
  
der 
  står for effekt
  står for dreiemoment i newtonmeter og
   står for omdreiningshastighet i radianer per sekund. 
En omdreining er 2  radianer. Har man for eksempel oppgitt at en motor yter 100 Nm ved 6000 omdreininger per minutt er effekten således 
 100 * (6000/60) * 2  = 62831,85 watt = ca. 63 kilowatt

Sammenheng mellom effekt, kraft og hastighet er gitt ved:
 
der
  står for hastighet i meter per sekund og
  står for kraft i Newton
Hvis man skyver en kjelke av gårde med en kraft på 10 Newton i en hastighet av 2 meter per sekund yter man en effekt på 20 watt. Vi forutsetter her at retningen på kraften man skyver med i er i samme retning som hastigheten.

Sammenheng mellom effekt, arbeid og tid er gitt ved
 
der 
  står for arbeid målt i joule
  står for tid i sekunder. 
Eksempel:
Dersom man har utført et arbeid på 20 joule i løpet av 4 sekunder har man hatt en gjennomsnittlig effekt på 5 Watt over de 4 sekundene. 

Sammenheng mellom elektrisk effekt, strøm og spenning er gitt ved
 
der
  står for strøm målt i ampere
  står for spenning målt i volt
Eksempel:
Dersom man belaster 10 ampere (A) over en spenning på 230 volt er effekten 2 300 Watt.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fysiske størrelser
Deutsche Film-Aktiengesellschaft

Deutsche Film-Aktiengesellschaft (DEFA) var det statlige filmselskapet i det tidligere DDR.

Opprettelse og virksomhet
Etter andre verdenskrig overtok selskapet Universum Film AGs besittelser i det sovjetkontrollerte området. Selskapet ble gitt tillatelse fra den sovjetiske militæradministrasjon til å begynne filmproduksjon den 13. mai 1946, og den første filmen som DEFA produserte var Wolfgang Staudtes Morderne er blant oss. Andre viktige og populære produksjoner i løpet av DEFAs drøye 45 års virksomhet var Ekteskap i skyggen (1947), Keiserens undersått (1951), De halvsterke (1956), Stjernen (1959), Spor av stein (1966), Løgneren Jakob (1975), Legenden om Paul og Paula (1973) og Solo Sunny.

Etter gjenforeningen
Etter den tyske gjenforeningen ble selskapet oppløst og dets besittelser privatisert. Filmene produsert ved DEFA inkluderer omkring 950 spillefilmer, 820 animasjonsfilmer, mer enn 5 800 dokumentarer og nyhetssendinger og 4 000 tyske synkronisasjoner (dubbinger) av fremmedspråklige filmer. Opphavsretten til disse eies nå av Progress Film-Verleih GmbH. Eksklusiv distributør for video og DVD er Icestorm Entertainment.

DEFA-filmer har blitt vist i festivaler og retrospektiv i en rekke land. Museum of Modern Art i New York hadde i oktober 2005 en to ukers DEFA-festival.

En DEFA-film som er svært kjent i Norge er Tre nøtter til Askepott.

DEFAs filmstudioer

DEFA-Studio für Spielfilme i Potsdam-Babelsberg. DEFA-Studio für Spielfilme er særlig kjent for sine eventyrfilmer, deriblant den tsjekkisk-tyske samproduksjonen Tre nøtter til Askepott fra 1973
DEFA-Studio für Trickfilme i Dresden
DEFA-Studio für populärwissenschaftliche Filme i Potsdam, Alt-Nowawes
DEFA-Studio für Wochenschau und Dokumentarfilme i Berlin
DEFA-Studio für Synchronisation i Berlin-Johannisthal
DEFA-Kopierwerke i Berlin-Köpenick og Berlin-Johannisthal
DEFA-Außenhandel i Berlin

Referanser

Eksterne lenker

 DEFA Film Library and Online Shop
 DEFA-Stiftung
 DEFA Fan Net
 Filmmuseum Potsdam 
 Studio Babelsberg
 http://www.defa-stiftung.de/ 
 https://archive.is/20121216154540/http://www.defa-fan.de/
 http://www.umass.edu/defa/

Tyske filmselskaper
Filmhistorie
DDR
Fellvatnet

Fellvatnet er en innsjø i Gildeskål kommune i Nordland. Den er regulert som magasin for Langvatn kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Gildeskål
Reservoarer i Nordland
IBBY Norge

IBBY Norge – Barnebokforum, eller tidligere Norsk Barnebokforum, er en norsk frivillig organisasjon for de som er interessert i å spre kunnskap om barne- og ungdomslitteratur. Den ble stiftet i 1956 under navnet Norsk Kuratorium for Barne- og Ungdomsbøker som norsk seksjon av IBBY (International Board on Books for Young People). Medlemmene er organisasjoner og privatpersoner, og IBBY Norge ledes av et styre som er valgt blant medlemmene. 

IBBY Norge arrangerer hvert år informasjonsmøter om årets barne- og ungdomsbøker og utgir medlemsbladet Barnebokforum som blant annet inneholder kursoversikter og omtale av aktuelle bøker. Norsk Barnebokforum deler også ut Askeladdprisen hvert annet år og gir faglige råd, blant annet til Utenriksdepartementet.

Eksterne lenker
 IBBY Norge – Barnebokforum
 Norsk barnebokinstitutt

Norsk barnelitteratur
Etableringer i 1956
Ring 2

Ring 2, også kalt Kirkeveiringen, går i dag mellom Skøyen og Lodalen i Oslo. Ringen er 9,7 km lang og kommunal. Før forvaltningsrevisjonen av 1. januar 2010 var Ring 2 statlig med riksveisnummer 161.

Hele dagens trasé sett fra vest mot øst: Drammensveien - Halvdan Svartes gate - Kirkeveien - Griffenfeldts gate - Marcus Thranes gate - Christian Michelsens gate - Finnmarkgata - Kjølberggata - Åkebergveien - St. Halvards gate - Kværnerveien.

Torsdag 18. juni 2015 vedtok byrådet i Oslo en klimaplan som innebærer strenge restriksjoner for biltrafikk innenfor ring 2. Det vurderes å sperre av hele området innenfor Ring 2 for diesel- og bensindrevne biler.

Ring 2 har midtstilt trikkelinje i begge retninger mellom Frogner plass og Majorstuen. Det foreligger planer om forlengelse av trikkelinja fra Majorstuen til Carl Berners plass. Dette vil kunne medføre at det ikke blir mulig med gjennomgående biltrafikk på hele strekningen.

Historikk 
Ring 2 som en sammenhengende bygate ble etablert som følge av Harald Hals' generalplan fra 1929. Planen opererte med to ringveier (bulevarder), og der disse møtte avenyene ut fra bysentrum, skulle det dannes byplasser eller grøntområder. 

Ring 2 ble fullført på starten av 1950-tallet, og er den eldste av ringveiene i Oslo.

Tidligere fulgte østre del av Ring 2 strekningen St. Halvards gate – Bispegata frem til E18 ved Bispevika. I dag ender østre del av Ring 2 ved trafikkmaskina i Lodalen. Omleggingen er en konsekvens av arbeidet med å fjerne gjennomfartstrafikken fra Gamlebyen (Oslos middelalderby) og fra Bjørvika.

Knutepunkter 
Oppdatert 27. juni 2017

Referanser

Veier i bydel St. Hanshaugen
Veier i bydel Sagene
Veier i bydel Grünerløkka
Veier i bydel Frogner
Ringveier i Oslo
Bomveier i Norge
Kommunale veier i Oslo
Fylkesvei 817

Fylkesvei 817 (Fv817) går mellom Skifjorden og Stamsund i Vestvågøy. Veiens lengde er 6,9 km.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Nordland
Veier i Vestvågøy
Fylkesvei 849

Fylkesvei 849 (Fv849) går mellom Borkenes og Gåra i Kvæfjord. Veiens lengde er 3,2 km.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Veier i Kvæfjord
Oslo Arbeiderparti

Oslo Arbeiderparti er et fylkesparti i Arbeiderpartiet. Det ble etablert 24. september 1910 som Kristiania Arbeiderparti.

Dette organisasjonsleddet organiserer Arbeiderpartiets lokallag og virksomhet i Oslo. Det høyeste organet i Oslo Arbeiderparti er årsmøtet. Mellom årsmøtene er representantskapet høyeste organ og har møter 5–8 ganger pr. år. Årsmøtet eller representantskapet har blant annet til oppgave å vedta det politiske programmet for partiets bystyregruppe og velger Oslo Arbeiderpartis styre.

Fylkespartiet er det største i Arbeiderpartiet og har  medlemmer. Oslo Arbeiderparti består av 15 bydelspartier og 69 ulike lag.

Nominasjon av kandidater til bystyret og Stortinget skjer i regi av fylkespartiet.

I 2004 ble stortingsrepresentant Jan Bøhler valgt til leder. Han er senere gjenvalgt som leder flere ganger og satt i vervet til Frode Jacobsen ble valgt til ny leder på årsmøtet i 2016.

Internasjonalt Forum 
Internasjonalt Forum ble etablert 16. august 1997 på Sørmarka utenfor Oslo. INFO er en forumsforening i Oslo Arbeiderparti. Hovedformålet er å øke interessen for internasjonale spørsmål og sikkerhetspolitikk. Forumet deler hvert ut Globie-prisen til medlemmer i arbeiderbevegelsen som har gjort seg særlig fortjent foregående år. Forumet er blant de raskest voksende lag innen Oslo Arbeiderparti med nærmere 200 hovedmedlemmer og 2-300 støttemedlemmer. I samband med etableringen 16. august ble det etablert et interimsstyre der bl.a de 3 initiativtakerne; Ørjan Johansen, Aslak Leesland og Nils Sivertsen deltok sammen med 6 andre. Forumet har hatt 3 ledere; Kaare Sandegren (valgt på forumets første konstituerende årsmøte i februar 1998), Helga Strømme og Marit Nybakk. Etter siste stortingsvalg er 3 av forumets hovedmedlemmer valgt inn på Oslobenken for Arbeiderpartiet; Marit Nybakk, Hadia Tajik og Jonas Gahr Støre. Støre har vært landets utenriksminister i de siste 6 årene. En annen av forumets hovedmedlemmer, styremedlem Espen Barth Eide, ble i 2011 utnevnt til forsvarsminister.

Ledere 1910–d.d. 
 Oscar Ruud 1910
 Carl Øien 1911–1912
 Gunnar Ousland 1913–1915
 Georg Emil Stubberød 1915–1919
 Kristoffer Aamodt 1920–1923
 Ingvald Rastad 1923–1928
 Amandus Holte 1929–1930
 Ingvald Rastad 1931–1933
 Eugene Johannessen 1934–1940
 Frank Hansen 1940
 Eugene Johannessen 1945
 Frank Hansen 1946–1947
 Eugene Johannessen 1948–1952
 Hans Sundrønning 1953–1957
 Rolf Gerhardsen 1958–1965
 Rolf Aakervik 1966–1968
 Bjartmar Gjerde 1969–1971
 Rolf Hansen 1972–1973
 Gunnar Alf Larsen 1974–1975
 Thorbjørn Berntsen 1976–1981
 Bjørn Tore Godal 1982–1989
 Jens Stoltenberg 1990–1992
 Britt Hildeng 1993–1999
 Bjørgulv Froyn 2000–2003
 Jan Bøhler 2004–2016
 Frode Jacobsen 2016–

Litteratur 
 Viksveen, Thor (2010) Den lange veien. Oslo Arbeiderparti 1910 – 2010. Om menneskene, byen og politikken PAX Forlag ISBN 978-82-530-3350-1

Referanser

Eksterne lenker 
  Det norske Arbeiderparti
  Oslo Arbeiderparti
  Arbeidernes Ungdomsfylking
  AUF i Oslo

 
Politiske partier etablert i 1910