Fullback (amerikansk fotball)

En fullback (FB) er en posisjon i angrepets backfield i amerikansk fotball, og er en av to running back-posisjoner sammen med halfback. Fullbacks er vanligvis større enn halfbacks, og i de fleste angrepssystemer er arbeidsoppgavene deres fordelt på å løpe med ballen, ta imot pasninger, og blokkere både for quarterbacken og andre running backs.

Flere av de bedre runnerne i amerikansk fotballs historie har vært fullbacks, inkludert Jim Brown, Marion Motley, Jim Taylor, Franco Harris, Larry Csonka, John Riggins, Christian Okoye og Levi Jackson. Mange av disse ville i nyere tid blitt sett på som halfbacks på grunn av deres posisjon som lagets primære runner; de var i hovedsak oppført som fullbacks på grunn av størrelsen sin og det var sjeldent at de blokkerte, som moderne fullbacks. Eksempler på spillere som har utmerket seg i den moderne fullback-rollen, med løp, mottakelser og blokkering, inkluderer Mike Alstott, William Henderson, Daryl Johnston, Kyle Juszczyk, John Kuhn, Le'Ron McClain, Lorenzo Neal, Marcel Reece og Leonard Weaver.

Historie
I dagene før two-platoons var fullbacken vanligvis lagets punter og drop kicker. Da det ble introdusert en straffe for kontakt med kickeren etter et spark i begynnelsen av det 20. århundret ble straffen originalt kalt "running into the fullback", da det vanligvis var den dypeste backen som tok sparket.

Før T-formasjonen ble introdusert på 1940-tallet brukte de fleste lag fire offensive backs, oppstilt bak offensive linen, på alle plays: en quarterback, to halfbacks og en fullback. Quarterbacks startet en fjerdedel av avstanden mellom scrimmagelinjen og fullbacken fra offensive linen, halfbacks stod på hver sin side på midtpunktet mellom fullback og offensive linen, og fullbacken stod da lengst bak av angrepsspillerne.

Ettersom at idretten utviklet seg og flere formasjoner ble introdusert vokste halfbacks (da ofte kun én istedenfor to) frem som backen som tok de fleste løpene. "Halfback" ble også synonymt med "running back". Formasjoner utviklet seg til å foretrekke å plassere fullbacken, som var den backen som var best til å blokkere, nærmere scrimmagelinjen enn running backen. Denne blokkerende backen beholdt navnet fullbacken til tross for at de var oppstilt nærmere offensive linen enn halfbacken. Ordet "halfback" ble brukt mindre, og erstattet med mer beskrivende navn som "tailback" eller bare "running back".

Når quarterbacken er under center i moderne amerikansk fotball stiller fullbacken seg vanligvis opp direkte bak quarterbacken og foran halfbacken eller tailbacken. Fullback-posisjonen har sett mindre bruk i nyere tid, og i 2016 var det kun 17 spillere som var fullbacks på fulltid. Trenden kan spores til at lag foretrekker pasningsspill, lag foretrekker én running back og én tight end, og bruken av H-backs.

Karakteristikker

Fullbacks er vanligvis kjent for å ha lavere hastighet og mindre smidighet, og er istedenfor fysisk sterke. I NFL i moderne tid blir fullbacks i hovedsak brukt som en ledende blokkerer som gjør det mulig for running back å komme seg inn i forsvarets secondary, men kan også til tider selv løpe med ballen. Tidlig på 2000-tallet blukte flere av lagene i NFL blokkerende fullbacks, som Tony Richardson, Vonta Leach og Lorenzo Neal, til stor suksess. Disse blokkerte for noen av tiårets beste running backs. Senere valgte enkelte lag bort posisjonen helt, til fordel for en tight end, h-back eller en ekstra running back.

I dag er det flere kjente fullbacks i NFL, inkludert C.J. Ham, Andy Janovich, Jamize Olawale, James Develin, Patrick Ricard, Alec Ingold, Bruce Miller, Patrick DiMarco, Anthony Sherman, Kyle Juszczyk og Keith Smith. Til tross for at de heller sjeldent får løpe med ballen har noen fullbacks ledet ligaen på løp, som Le'Ron McClain som ledet Baltimore Ravens på løp i 2008 og Tony Richardson som ledet Kansas City Chiefs på løp i 2000. Tidligere Browns running back Peyton Hillis startet sin karriere i NFL som fullback før han ble konvertert til en halfback.

Blokkering

Selv om de teknisk sett er en running back, blir fullbacks i angrep i det 21. århundret i hovedsak verdsatt for sin blokkering. De mest vanlige og simple løpene, dive og blast, bruker begge en fullback som hovedblokkerer for å lage et hull for halfbacken. i flexboneformasjonen kan fullbacken (noen ganger referert til som B-back) brukes som hovedløperen.

I mange andre angrepssystemer blir fullbacken brukt som en receiver, især når forsvaret blizer. I enkelt plays bruker noen lag en defensive lineman som berettiget mottaker oppstilt som fullback ("Jumbo" eller "Heavy Jumbo") eller som tight end på mållinjen. Spillere som ofte har blitt oppstilt som fullbacks inkluderer Haloti Ngata, Dontari Poe, Jared Allen med Kansas City Chiefs, Richard Seymour med New England Patriots og Isaac Sopoaga med San Francisco 49ers, mens Dan Klecko og Nikita Whitlock har spilt både som defensive tackle og fullback. Defensive tackle William "The Refrigerator" Perry scoret en touchdown i Super Bowl XX fra fullbackens posisjon.

Innbyttere 
De fleste lagene i NFL har ikke en fullback på benken, med noen få unntak. Rollen kan fylles av en reserve, en tredje eller fjerde tight end, eller større og mindre brukte running backs. Defensive tackle har også en sjelden gang blitt brukt som fullbacks (mest kjent er William "The Refrigerator" Perry og Kyle Williams); dette gjøres vanligvis når angrepet er ved mållinjen, hvor en defensive tackles størrelse og styrke kan være en fordel mot et staut forsvar. I moderne angrep kan fullbacks i I-formasjonen flyttes til en 2-TE-formasjon eller H-back-formasjon, som betyr at en running back eller tight end kan effektivt fylle rollen.

Referanser 

Posisjoner i amerikansk fotball