alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Paul Freeman

Paul Freeman (født 18. januar 1943 i Barnet) er en britisk film- og TV-skuespiller. 

Han begynte sin karriere som skuespiller i reklamer og etterhvert fikk han flere små roller på teater. Freeman hadde roller i oppsetninger av A Midsummer Night's Dream og Hamlet. Senere fikk han hovedroller i oppsetnigner på National Theatre og Royal Shakespeare Company, før han sammen med regissør Max Stafford-Clark etablerte teatergruppen Joint Stock Theatre Company i 1974. 

I 1978 debuterte han på britisk TV med Life of Shakespeare (1978) og i Winston Churchill: The Wilderness Years (1981). Freeman har også vært med i dokudramaet Death of a Princess, en film som omhandler henrettelsen av Masha'il bint Fahd al Saud av Saudi-Arabia. I 1980 begynte karrieren som filmskuespiller med en rolle i The Long Good Friday sammen med Bob Hoskins og The Dogs of War (1981), hvor han møtte Maggie Scott som etterhvert ble hans kone. 

Freeman fikk i 1981 rollen som René Belloq, Indiana Jones' erkerival, i filmen Jakten på den forsvunne skatten. I den fikk spilte han mot Harrison Ford, mens Steven Spielberg og George Lucas hadde regien. Denne filmen ble et springbrett for Freeman inn i filmbransjen i Hollywood.

I 1988 spilte han professor Moriarty i filmen Without a Clue med Michael Caine som en talentløs Sherlock Holmes og i 1995 Ivan Ooze i filmen Mighty Morphin Power Rangers: The Movie. Freeman hadde gjesteroller i flere amerikanske TV-serier som for eksempel Falcon Crest (1984–1985) og The Young Indiana Jones Chronicles. Han spilte også i flere mini-serier som Murderers Among Us: The Simon Wiesenthal Story (1989) og The Final Cut (1995).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Personer fra London
Edward Bunting

Edward Bunting (1773–1843) var en irsk musiker og folkemusikksamler.

Liv og virke 
Mellom 1792 og 1807 reiste Bunting rundt på en rekke innsamlingsturer. Han var den første som transkriberte musikk i felten mens musikken ble spilt. Han forsto hvor viktig de irske ordene var for sangene og ansatte Patrick Lynch til å skrive opp tekstene. Bunting bodde i Belfast til han giftet seg i 1819. Han flyttet da til Dublin hvor han var organist ved St. George's Church. 

Bunting er gravlagt på Cemetery of Mount Jerome i  Dublin.

Buntings opptegnelser var forsvunnet i mange år, men ble funnet igjen i 1907 og oppbevares nå i biblioteket ved Queen's University Belfast. 

The Chieftains' album The Celtic Harp fra 1993 er tilegnet Edward Bunting.

Publikasjoner 
 A General Collection of the Ancient Irish Music, 66 melodier, (1796),
 A General Collection of the Ancient Music of Ireland (1809),
 The Ancient Music of Ireland, 165 airs, (1840).
 Waltons gjenutgivelse fra 2002: The Irish Music Manuscripts of Edward Bunting (1773–1843) (ISBN 1-85720-139-6).

Referanser

Litteratur 
 Donal O Sullivan. Journal of the Irish Folk Song Society, 1927-1939.
 Bunting, Edward. The Ancient Music of Ireland Arranged for Piano. Dover, 2000.  (original 1840)

Eksterne lenker 
 

Irske musikere
Personer etter føde- eller oppvekststed i Nord-Irland
Karl Magnus Sjøen

Karl Magnus Sjøen (født 14. november 1944, død 30. mars 2002) var en norsk sanger. Han hadde kallenavnet «Pirion» og var medlem i 3 Busserulls som hadde sin debut i 1962. I november 1990 måtte han gi seg på grunn av sykdom. I 1995 ga han ut en soloplate En busserull på loffen. En måned før hans død ble albumet Min elektriske hest utgitt.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske sangere
Viswanatha Satyanarayana

Viswanatha Satyanarayana (født 10. september 1895, død 18. oktober 1976) var en indisk poet, lyriker og forfatter. Han ble tildelt den prestisjetunge indiske forfatter-prisen Jnanpith Award og han fikk en Padma Bhushan i 1970 for hans mange litterære verker. Hans far var en tilhenger av filantropi.

Etter endt skolegang i bygda der han ble født, begynte Satyanarayana sin videre studier ved National College, Machilipatnam. Han studerte til en mastergrad fra Universitetet i Madras i 1929. Han begynte å skrive poesi i en alder av 14 år. Satyanarayana underviste ved ulike høyskoler og universiteter i Guntur, Vijayawada, Machilipatnam og Karimnagar. I 1961 pensjonerte han seg som rektor og professor ved Statens College i Karimnagar og han viet hele sin tid til skriving, helt frem til hans død, i en alder av 81 år. 

Viswanathas litterære verker inkluderer blant annet 30 dikt, 20 skuespill, 60 romaner, 10 kritiske estimater, 35 noveller, 70 essays, 50 hørespill, 10 essays som ble skrevet direkte på engelsk, 10 verk er sanskrit, tre oversettelser. Han har også skrevet 100 introduksjoner og forord til andre forfatters bøker, samt flere radio-forhandlinger. 

Noen av hans dikt og romaner har blitt oversatt til flere andre språk, deriblant engelsk, hindi, tamil og urdu.

Referanser 

Indiske forfattere
Personer fra Krishna District i Andhra Pradesh
Sachchidananda Hirananda Vatsyayan

Sachchidananda Hirananda Vatsyayan (født 7. mars 1911 i Kushinagar i Uttar Pradesh i Britisk India, død 4. april 1987 i New Delhi) var en forfatter, poet og journalist fra India. 

Agyeya også oversatt noen av hans egne verk til andre språk, samt enkelte verker av noen andre indiske forfattere som er blitt oversatt til engelsk. Hans barndom ble tilbrakt på mange forskjellige steder, inkludert Lucknow, Jammu, og Srinagar. Han studerte realfag ved Madras Christian College, og ble uteksaminert derfra i 1927, deretter studerte han ved Forman Christian College i Lahore. 

Han rakk ikke fullføre sine studier fordi han på denne tiden ble med i flere av aktivitetene som ble arrangert av den indiske frihetsbevegelsen mot det britiske styret av India. Agyeya tilbrakte de neste seks årene, fra 1930 til 1936 i forskjellige fengsler, der han satt for opprørsvirksomhet mot det Det britiske imperiet som på denne tiden dominerte over India.

Agyeya reiste mye, både i India og flere ganger til utlandet. Mellom 1961 og 1964 holdt han en stilling på fakultet ved University of California i Berkeley. I 1965 vendte han tilbake til India og ble redaktør av det ukentlige magasinet Dinmaan. Han forble da i India frem til 1968, før han dro på en ny reise til Europa. I 1969 kom han tilbake til Berkeley som professor og foreleser, der han bodde frem til juni 1970. 

Han har blitt tildelt flere prestisje-tunge priser for journalister og forfattere. Han ble i 1964 tildelt den prestisjetunge litteratur-prisen Sahitya Akademi Award. Han fikk Jnanpith-prisen i 1978 og i 1983 ble han tildelt en Golden Wreath Award. I 1976 hadde han en 8 måneders periode som professor ved Universitetet i Heidelberg i Tyskland som er en av Europas eldste utdanningsinstitusjoner. Agyeya døde 4. april 1987, i en alder av 76 år.

Referanser 

Indiske forfattere
Indiske journalister
Personer fra Kushinagar District i Uttar Pradesh
Personer fra Lucknow
Personer fra Srinagar
Eskilsø kloster

Eskilsø Kloster lå på den lille øya Eskilsø i Roskilde Fjord utenfor Hornsherreds sydøstligste punkt Selsø.

Klosteret som hørte til Augustinerordenen ble oppført på midten av 1100-tallet, trolig av biskop Eskil. Man kan stadig se ruinen av den lille klosterkirken tett på øya høyeste punkt. Det var en ca. 28 meter lange bygning av kampesten og frådsten med nesten 1 meter tykke murer. Rundt omkring vokser planter som munkene trolig har hatt med seg.   

Klosterets beboere var kanniker som skulle være regelbundne, men de levet som det lystet dem, og klosteret skal derfor ha fått et dårlig rykte.

Vilhelm av Æbelholt 
Som biskop i Roskilde besluttet Absalon derfor i 1165 å reformere klosteret. Han innkalte kanniken Vilhelm fra Genofevas (Genova) kloster i Paris, og satte ham som abbed for Eskilsø kloster. De gamle kannikene hatet Abbed Vilhelm fordi han førte streng klostertukt, og de nye kannikene som Vilhelm hadde bragt med seg fra Frankrike, tålte ikke det harde, nordiske klima. De vendte derfor hjem igjen. Det ble dermed klart, at Eskilsø var et uegnet sted til klostergjerningen, og derfor ble klosteret flyttet til Æbelholt kloster, litt vest for Hillerød. 

Dyrkningen av blant annet frukt fortsatte dog på Eskilsø, og abbed Vilhelms interesse for fruktavl kom til uttrykk i navnet til det nye kloster Æbelholt, som i 1201 ble stavet Eplaholt. 

Vilhelm møtte mye motstand som klosterleder, og han synes ofte å ha overveid å reise hjem igjen til Frankrike. Han døde to år etter sin venn og velgjører Absalon. Pave Honorius II opphøyet ham til helgen i 1224.

Referanser

Eksterne lenker 
 Salmonsens leksikon

Tidligere danske klostre
Ruiner i Danmark
Frederikssund kommune
Claus Tuchscherer

Claus-Jürgen Tuchscherer, før 1976 Klaus-Jürgen Tuchscherer, (født 14. januar 1955 i Rodewisch, Øst-Tyskland) er en tidligere tysk kombinertløper og senere østerriksk skihopper.

Som kombinertløper deltok han for Øst-Tyskland i OL i Innsbruck i 1976 og ble nummer 5. Etter kombinertrennet flyktet han i taxi til Bischofshofen sammen med sin østerrikske kjæreste. På telefon forsøkte den østtyske etterretningstjenesten Stasi å overtale Tuchscherer til å vende tilbake til Øst-Tyskland, samtidig som de også presset familien hans for å få ham til å ombestemme seg. Han og kjæresten dro tilbake til Øst-Tyskland, men Stasi innvilget dem etter kort tid utreisetillatelse.

I Østerrike skiftet han til spesielt hopp. Han debuterte i den tysk-østerrikske hoppuka med 50.-plass (av 71 deltakere) i Oberstdorf 30. desember 1976. Sammenlagt i Hoppuka ble han nummer 7 i 1978/79. I verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80, ble han nummer 22 sammenlagt i 1980/81 og nummer 23 i 1979/80. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka og verdenscupen var 4.-plass, som han klarte i Oberstdorf 30. desember 1978 og i Thunder Bay 20. januar 1980. Han ble nummer 3 i skiflygingsrennet i Copper Peak i Michigan, USA i 1978, og fikk samme plassering i storbakken i Lahtis 4. mars 1979.

Claus Tuchscherer deltok i VM i Lahtis i 1978, der han ble nummer 29 i storbakken og nummer 54 (nest sist) i normalbakken. I normalbakkerennet mistet han den ene skien i svevet i første omgang, og pådro seg en skjevhet i ryggsøylen i fallet, men han hoppet likevel i andre omgang. Under OL i Lake Placid i 1980 var han ubenyttet reserve. Han la opp etter sesongen 1981/82, og har siden jobbet som sosialarbeider i Innsbruck.

Referanser

Kilder 
  Claus Tuchscherer – Profil og resultatoversikt hos FIS (kombinert) (ikke fullstendig, besøkt 13. februar 2011)
  Claus Tuchscherer – Profil og resultatoversikt hos FIS (skihopping) (ikke fullstendig, besøkt 13. februar 2011)
 Sports Reference: Claus Tuchscherer  (besøkt 13. februar 2011)
 Die Welt: "Mir wurde klar: Für die Bonzen bist du nur ein Stück Material" (25. februar 2006, besøkt 13. februar 2011)
 Copper Peak – Winners and Records (besøkt 13. februar 2011)
 Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Resultater spesielt hopp 4. mars 1979 (besøkt 13. februar 2011)

Eksterne lenker 
 

Tyske kombinertløpere
Østerrikske skihoppere
Deltakere for Øst-Tyskland under Vinter-OL 1976
Kombinertløpere under Vinter-OL 1976
Sosialarbeidere
Fødsler i 1955
Personer fra Rodewisch
Mohamed Ould Abdel Aziz

Mohamed Ould Abdel Aziz Ould Ely (arabisk: ; Muḥammad Uld ʿAbd al-ʿAziz Uld al-ʿLy; oftest kjent som Mohamed Ould Abdelaziz med variasjoner, født 20. desember 1956 i Akjoujt i Inchiri i Fransk Mauritania) er en mauritansk offiser og politiker som siden 2009 har tjent som den islamske republikken Mauritanias fjerde president. 

Abdel Aziz er karrieresoldat og høytstående offiser i den mauritanske hær. Han ledet statskuppet i august 2005, der daværende president Maaouya Ould Sid'Ahmed Taya ble avsatt. I august 2008 ledet han et nytt kupp som styrtet president Sidi Ould Cheikh Abdallahi. Etter dette kuppet ble Abdel Aziz president for statens høyråd som en del av det som ble beskrevet som en politisk overgangsperiode før et nytt valg. I april 2009 trakk han seg fra stillingen for å kunne stille som kandidat til det mauritanske presidentvalget i 2009, der han vant med 52,58% av stemmene, og der han formelt representerte partiet Union pour la République. Den 5. august samme år overtok han presidentembedet. 

Den 13. oktober 2012 ble han skutt og såret i det som offisielle kilder beskrev som et ulykkestilfelle.

Referanser 

Mauritanske politikere
Mauritanske offiserer
Personer fra provinsen Inchiri
Thor Fossum

Thor Fossum (født 29. juni 1916 i Bærum, død 21. august 1993) var en norsk sporveisarbeider og politiker (Ap). Han satt på Stortinget for Akershus i perioden 1958–1969.

Fossum arbeidet som vognbetjent ved A/S Bærumsbanen fra 1938 til 1979. Han var også engasjert i fagforeningsarbeid, blant annet som sekretær i Oslo Sporveisbetjenings forening og i Oslo faglige samorganisasjon. Han var formann i Bærum Arbeiderparti 1958–1964 og formann i Akershus Arbeiderparti 1964–1969.

Fossum ble første vara på Stortinget for Akershus i 1958, og møtte hele perioden for utenriksminister Halvard Lange. I periodene 1961–1965 og 1965–1969 var han valgt inn på fast plass. Fossum satt i Administrasjonskomiteen alle tre perioder.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter for Akershus
Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter 1965–1969
Stortingsrepresentanter 1961–1965
Stortingsrepresentanter 1958–1961
Lokalpolitikere i Bærum
Ap-politikere i Akershus
Norske fagforeningspersoner
Personer fra Bærum kommune
Kuppali Venkatappagowda Puttappa

Kuppali Venkatappagowda Puttappa (født 29. desember 1904 i Chikmagalur-distriktet, død 11. november 1994) var en forfatter og poet fra India. 

Han blir  ansett som den største poeten i 20. århundre innen litteratur som skrives på kannada-språket. Han var den første blant syv mottakere av Jnanpith-prisen for Kannada-språket. Puttappa skrev alle sine litterære verker ved å bruke pseudonymet Kuvempu. Hans utdannelse begynte i hans eget barndomshjem med en oppnevnt lærer fra Dakshina Kannada. Han mistet sin far Venkatappa Gowda i en alder av 12 år, på grunn av hans dårlig helse. Kuvempu ble ferdig med sin lavere og videregående opplæring i Kannada og engelsk i Theerthahalli. 

Han flyttet til Mysore for videre utdanning og fullførte sin videregående opplæring fra Wesleyan Videregående skole. Han tok videre studier ved Maharaja College of Mysore og ble uteksaminert derfra i 1929. Han hadde hovedfag i kannada-språket. Han giftet seg med Hemavathi, den 30. april 1937. Han hadde to sønner og to døtre. 

Kuvempu begynte sin akademiske karriere som foreleser innen Kannada-språket ved Maharaja College of Mysore i 1929. Han tjenestegjorde som assisterende professor på videregående skoler fra 1936. Han reiste tilbake Maharaja college i Mysore i 1946 som professor. Han ble utnevnt til rektor i 1955. Ett år senere, i 1956 ble han valgt inn som visekansler for Mysore University der han tjenestegjorde til han nådde pensjonsalder på 56 år, i 1960. Han døde i 1994, få måneder før han ville ha fylt 100 år.

Referanser

Indiske forfattere
Personer fra Chikmagalur District i Karnataka
Rajendra Keshavlal Shah

Rajendra Keshavlal Shah (født 28. januar 1913 i Kapadvanaj i Bombay and Sind i Britisk India, død 2. januar 2010 i Mumbai) var en lyrisk poet og forfatter fra India som skrev språket gujarati som bare snakkes i deler av India. 

Han forfattet mer enn 20 samlinger av dikt og sanger, i hovedsak skrev han om temaene: naturens skjønnhet, og om hverdagen til urfolk og lokalsamfunn. Shah vant Jnanpith-prisen, som er den indiske regjeringen mest prestisjetunge litterære pris, for året 2001.

Referanser

Indiske forfattere
Lyrikere
Personer fra Kheda District i Gujarat
Ungdomsråd

Et ungdomsråd er et offentlig organ i en kommune og fylkeskommune, der ungdommer er med å vedta og bli orientert om kommunale saker som angår ungdom. Rådet kan også være med på å ta opp saker selv. Den nye kommuneloven § 5-12 pålegger alle kommuner og fylkeskommuner til å opprette ungdomsråd.

Et ungdomsråd blir valgt av kommunestyret i kommunene og fylkestinget i fylkeskommunene. Ungdomsrådet har en valgperiode på to år. Ved valgtidspunktet kan ingen av medlemmene være fylt 19 år. Organisasjoner som representerer ungdom har rett til å fremme forslag om medlemmer til det rådet som representerer deres interesser. Rådet velger selv sin leder og nestleder.

Referanser

Se også      
 Ungdommens kommunestyre    
 Lenke til veileder for ungdomsråd (Bufdir)

Norske kommunale myndigheter
Ungdom
Jonas Fjeld’s beste

Jonas Fjeld's beste er et samlealbum med Jonas Fjeld Band, utgitt i 1977.

Albumet er ikke med soloartisten Jonas Fjeld, men med bandets utgivelser under navnene Jonas Fjeld Rock n' Rolf Band, Jonas Fjeld Bing Bang Band og Jonas Fjeld Band.

Sporliste

Side A
 «Let's Twist Again» (Appell/Mann, arrangement: Fjeld/Bølle/Falsk/Skrott/Normann/Metall)
 «Bikkja til naboen» (Fjeld/Falsk)
 «Did You See the Saucers?» (Cooling/Tylden)
 «Hviskende vind» (Bølle/Fjeld)
 «Sheila» (Fjeld/Tylden)
 «Kjære pappa» (Jonas Fjeld Band)
 «New York City Rain» (Fjeld/Tylden)

Side B
 «Berre kvit» (Can't Get Enough of Your Love, Babe) (B. White/Mathisen/Bonde)
 «Kaffe (Fjeld)
 «Tennessee» (Fjeld/Tylden)
 «Suicide Shuffle» (Bølle/Glans/Tylden/Fjeld)
 «True Love» (Bølle/Fjeld)
 «Bobsy Bobsy» (Skrott)
 «Boogie on (Jole Blon)» (Fjeld/Tylden)

Musikkalbum fra 1977
Jonas Fjeld-album
Norske samlealbum
Inger Øieroset

Inger Øieroset (født 4. august 1949) er tidligere en norsk sanger og fløytist. Hun er kjent som tidligere medlem i det oppløste visegruppa Visvas hvor hun spilte fløyte og sang. I 1988 kom hennes eneste soloplate Du er så rar.

Referanser

Eksterne lenker 

 Inger Øieroset på Rockipedia

Norske sangere
Norske fløytister
Fødsler i 1949
Alpegullregn

Alpegullregn (Laburnum alpinum) er et løvfellende tre eller busk som dyrkes som prydplante og som forviller seg noen steder i Norge. 

Den blir 3–10 m høy. Bladene er trekoblete, glatte på oversiden og med 1 mm lange hår på kant og midtnerve. Unge skudd og bladstilk er glatte eller sparsomt hårete. Den blomstrer i juni, og de gule blomstene er samlet i 20–35 cm lange, hengende klaser. Belgen har vingekant og inneholder 1–5 brune frø. Planten er giftig.

Alpegullregn vokser vilt i europeiske fjelltrakter fra Frankrike til Balkan. Den har vært mye plantet i hager og er mer hardfør enn slektningen gullregn (Laburnum anagyroides). I Norge kan den plantes til herdighetssone 6 i innlandet og herdighetssone 7 langs kysten. Alpegullregn er nå stort sett erstattet som hageplante av hybridgullregn (Laburnum × watereri), som nesten ikke produserer frø. 

I Norge har alpegullregn etablert forvillete bestander, spesielt rundt Oslo, Drammen og Trondheim. Mer spredte funn er gjort nordover til Bodø og Steigen i Nordland. Den kan fortrenge andre planter og har rotknoller som fikserer nitrogen, slik at næringsinnholdet i jorda endres. I Fremmedartslista 2018 er alpegullregn vurdert som svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Erteblomstfamilien
Gule blomster
Giftige planter
Høyrisikoarter på fremmedartslista
Forbud angående fremmede organismer
Idd og Marker len

Idd og Marker len (Idde og Marcher Lehn) var en administrativ enhet (underlen) i Smaalenenes amt (Østfold) fra middelalderen til slutten av 1600-tallet.

Ved lensavviklingen i 1670-årene inngikk det meste av Idd og Marker len i Idd og Marker fogderi, unntatt Rødenes som inngikk i Rakkestad, Heggem og Frøland fogderi, som begge inngikk i Smaalenenes amt.

Geistlig inndeling i 1664 

Idd len:
 Idd prestegjeld
 Enningdalen anneks
 Berg prestegjeld
 Rokke anneks
Marker len:
Aremark prestegjeld
Øymark anneks
Rødenes prestegjeld
Rømskog anneks

Noen av lensherrene
Setegården Os var residens for lensherrene i Idd og Marker.
 
Første kjente lensbrev der hogsten begrenses, er ifølge historiker Carl Oscar Munthe fra 1524.
Gaute Galle, før 1524 en gang
Kjell Tordssøn, 1524–32 
Gaute Galle, 1532–53
Christopher Galle, 1553–55
Jørgen Esgesøn Bille, 1555–60 (sønn av Eske Bille)
Christopher Mogenssøn (Handingmann), 1560–f.66 og Eline Godske (enke), 1566–68
Peder Knudssøn, 1568
Johan Venstermand, 1569–71
Mogens Svale, 1572–81.
Christopher Rosengaard, 1581–93 (også lensmann Københavns Slott)
Alexander Durham, 1593–1600, orlogskaptein
Hans Bülow, 1600–02, kongens kjøgemester
Joachim Bülow, 1602–04, kongens jegermester
Alexander Rabe von Papenheim, 1604–09
Gerlof Nettelhorst, 1609–43.
Henrik Bjelke, 1643–48.
Jørgen Bjelke, 1648–55.
Tønne Huitfeldt, 1658–71/7.

Referanser 

Administrative inndelinger i Norge
Østfolds historie
Heggen og Frøland fogderi

Heggen og Frøland fogderi var en administrativ enhet (fogderi) i Akershus stiftamt fra midten av 1600-tallet.

Ved lensavviklingen i 1670-årene ble Heggen og Frøland len tillagt Rakkestad fra Rakkestad og Mossedal len og dannet Rakkestad, Heggen og Frøland fogderi.

Fogderier i Norge
Akershus' historie
Østfolds historie
Lyes Abid

Lyes Abid (født 31. juli 1980 i Tunisia) er en norsk musiker.

Han var tidligere bassist for Total Blackout, Circus Maximus og gitarist i Groupe Elyssa som var aktive i Tunisia mellom 1999 og 2003. Han har også medvirket i noen musikkvideoer. Lyes Abid er produsent, låtskriver og gitarist på sangen «Mamacita» med Yousef Hadaoui og Aylar Lie, og medvirker i musikkvideoen til sangen. Spiller også på debutplaten til Emire og Lillebror, og oppfølgeralbumet til Sofian blant mange andre. Andre artister han har jobbet på utgivelser med er Ole Paus, Jørn Hoel, Jens Book-Jenssen, Bjøro Håland, rapperen Amazone, Kirsti Sparboe, Ørnulf Holthe fra Gluntan, Finn Kalvik, Ellen Nikolaysen og Dag Ingebrigtsen.

Abid har jobbet i Carambole Records.

Referanser 

Norske gitarister
Norske bassister
Fødsler i 1980
Heggen og Frøland len

Heggen og Frøland len (Frølands Lehn) var en administrativ enhet (underlen) i dagens Østfold fra middelalderen til midten av 1600-tallet. Ved lensavviklingen i 1670-årene inngikk lenet i sin helhet i Rakkestad, Heggen og Frøland fogderi, begge i Smaalenenes amt.

Geistlig inndeling i 1664 
 Askim prestegjeld
 Trøgstad prestegjeld
 Bådstad anneks
 Eidsberg prestegjeld
 Trømberg anneks
 Hærland anneks

Lensherrer 
 Ebbe Munch (1593-97)
 Peder Knutsøn Maaneskjold (1597–1607)
 1607 lagt under Baahus len
 1608 lagt under Akershus len

Len i Norge