alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Strandgata

Strandgata eller Strandgaten finnes en rekke steder:

 Strandgata (Hamar)
 Strandgata (Gjøvik)
 Strandgata (Oslo)
 Strandgata (Sandnes)
 Strandgata (Hønefoss)
 Strandgata (Tromsø) 
 Strandgata (Sarpsborg) 
 Strandgata (Skien) 
 Strandgata (Larvik) 
 Strandgata (Sandefjord) 
 Strandgata (Vadsø)
 Strandgata (Haugesund)
 Strandgata (Modum) – Åmot  
 Strandgata (Hadsel) – Melbu  
 Strandgata (Måsøy) – Havøysund  
 Strandgata (Saltdal) – Rognan  
 Strandgata (Moss) 
 Strandgata (Ørsta) 
 Strandgata (Hammerfest) 
 Strandgata (Risør)
 Strandgata (Bamble) – Stathelle  
 Strandgata (Vardø) 
 Strandgata (Drangedal) 
 Strandgata (Alstahaug) – Sandnessjøen  
 Strandgata (Stokke) – Melsomvik  
 Strandgata (Haram) – Brattvåg  
 Strandgata (Rana) – Mo i Rana
 Strandgata (Høyanger)  
 Strandgata (Andøy) – Andenes  
 Strandgata (Florø)
 Strandgata (Sokndal) – Hauge i Dalane
 Strandgata (Bjugn) – Lysøysundet  
 Strandgata (Karmøy) – Kopervik  
 Strandgata (Hemnes) – Bjerka  
 Strandgata (Lillesand) 
 Strandgata (Rauma) – Åndalsnes  
 Strandgata (Nord-Fron) – Vinstra  
 Strandgata (Sortland)  
 Strandgata (Lillehammer) 
 Strandgata (Hasvik) – Breivikbotn  
 Strandgata (Molde)
 Strandgata (Vestby) – Son  
 Strandgata (Kristiansund) 
 Strandgata (Ringebu) 
 Strandgata (Vikna) – Rørvik  
 Strandgata (Vefsn) – Mosjøen  
 Strandgaten (Bergen)  
 Strandgaten (Farsund) 
 Strandgaten (Svelvik) 
 Strandgaten (Harstad) 
 Strandgaten (Eigersund) 
 Strandgaten (Flekkefjord) 
 Strandgaten (Arendal)
 Strandgaten (Trondheim), tidligere navn på Olav Tryggvasons gate

Andre former 
 Søndre Strandgata – Langesund  
 Nedre Strandgate (Stavanger) 
 Øvre Strandgate (Stavanger)  
 Vestre Strandgate (Kristiansand) 
 Østre Strandgate (Kristiansand)  
 Nedre Strandgate (Drammen)
 Øvre Strandgate (Drammen)  
 Lille Strandgate (Larvik)  
 Nedre Strandgate (Ålesund) 
 Øvre Strandgate (Ålesund)  
 Lille Strandgate (Hamar) 
 Lille Strandgate (Vestby) – Hølen  
 Store Strandgate (Vestby) – Hølen
Roger Hunt

Roger Hunt (født 20. juli 1938 i Golborne i Lancashire, død 27. september 2021) var en engelsk fotballspiller som spilte for Liverpool FC og Bolton Wanderers. Han er på andreplass på toppscorerlista til Liverpool FC, med 285 mål.

Hunt har 34 kamper og 18 mål for England og var førstevalget som spiss da de vant VM i 1966, han spilte da alle kampene og var spissmaker med Geoff Hurst. I år 2000 mottok han Order of the British Empire for sin innsats i VM i 1966.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Profil på LFCHistory.net

Engelske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 1962
Spillere i Fotball-VM 1966
Spillere i Fotball-EM 1968
Fotballspillere for Bury FC
Fotballspillere for Liverpool FC
Fotballspillere for Bolton Wanderers FC
Order of the British Empire (MBE)
Personer fra Wigan
Verdensmestere i fotball
Fiat L6/40

Fiat L6/40 var en lett stridsvogn med mannskap på to, produsert av Fiat-Ansaldo i Italia fra 1939 i til sammen 283 eksemplarer. Den ble brukt i kamp både i Nord-Afrika og på Østfronten og var i tjeneste også etter den andre verdenskrig helt fram til begynnelsen av 1950-tallet. Bestykningen besto av en 20 mm Breda modello 35 kanon og en 8 mm Breda modello 38 mitraljøse. Panseret var fra 6 mm til 30 mm tykt. Vekten var på 6 800 kg og den var drevet av en SPA 18D firesylindret bensinmotor på 70 hk.

En del ble konfiskert av tyskerne etter september 1943 og satt i tysk tjeneste under betegnelsen PzKpfw L6/40 733(i), noen av disse ble overført til Kroatia.

Stridsvogner fra andre verdenskrig
Stridsvogner fra Italia
Lette stridsvogner
Clonakilty

Clonakilty er en liten by i Cork i Irland, vest for byen Cork. Den ligger nær Irlands sørkyst, og er omgitt av åslandskap som for det meste brukes til kvegbeite. 

Sentrum i byen regnes som svært attraktivt, med butikk- og restaurantfasader som er malt i lyse farger. Det kommer mange turister på sommeren, og befolkningstallet kan øke fra de 4000 fastboende til over 6000 med turistene. Det er også mange turister som velger å bo i Inchydoney like i nærheten, og som da besøker Clonakilty. Det er flere strenger og turområder, og severdighetene The West Cork Model Railway Village og ringborgen Lios-na-gCon.

I 1999 vant byen pris som «Irlands reneste by», og frivillige fra handelsstanden gjør en stor innsats for å holde gatene rene. I 2003 ble Clonakilty også Irlands første Fair Trade Town. 

Det mest kjente bysbarnet er Michael Collins, en av de mest sentrale lederne under uavhengighetskampen på begynnelsen av det 20. århundre. Han holdt flere taler fra trappen til O'Donovan's Hotel på Main Street. I 2002 ble det reist en statue av Collins i byens sentrum, laget av den lokale kunstneren Kevin Holland. 

Clonakilty er også kjent for den lokale blodpuddingen. Lokal melk brukes i produksjonen av Irish Yogurts, som er et av de mest kjente yoghurtmerkene i Irland.

West Cork Railway gikk tidligere til byen fra Cork, men linjen ble lagt ned i 1961.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Cork
ZMVM

Zona Metropolitana del Valle de México, forkorta ZMVM, er et byområde i Mexico som omfatter Mexico by med forsteder. Det hadde 20 137 152 innbyggere i 2010, og er dermed et av de mest befolkede områder i verden. ZMVM omfatter de 16 administrative distriktene i Mexicos føderale distrikt samt 40 kommuner i delstaten México og én kommune i delstaten Hidalgo.

Administrative distrikter i Mexicos føderale distrikt tilhørende ZMVM

Kommuner i delstaten México tilhørende ZMVM

Kommuner i delstaten Hidalgo tilhørende ZMVM 
Tizayuca

Byer
De største byene innenfor ZMCM. (Innbyggertall fra 2005)
 Mexico by (kun medregnet Mexicos føderale distrikt), med 8 720 916 innbyggere
 Ecatepec de Morelos, med 1 688258
 Nezahualcóyotl, med 1 140 528  	
 Naucalpan, med 821 442
 Tlalnepantla de Baz, med 683 808
 Chimalhuacán, med 525 389
 Cuautitlán Izcalli, med 498 021  	
 Tultitlán, med 472 867
 Atizapán de Zaragoza, med 472 526

Referanser

Undernasjonale områder i Mexico
Byregioner
Ventil

Ventil er et stort antall forskjellige kontrollorganer hvis funksjon er å sørge for å åpne, stenge, retningsbestemme, nivåregulere, mengdebestemme og/eller trykkregulere en strøm av gass eller væske i en prosess eller et ledningssystem. Uttrykket brukes i tilknytning til stempelmotorer, bil- og sykkel-dekk, drivstoffsystemer, ventilasjons-, prosess-, sanitær-, varme-,  kjøle- og vannverkanlegg, varmepumper, kraftverk varmtvannsberedere osv.

En ventil kan være regulert manuelt, ha forhåndsinnstilt verdi eller styres av en aktuator (mekanisk, pneumatisk,  eller termoelektrisk motor) som kontrolleres av for eksempel en elektronisk styreenhet.

I mange sammenhenger brukes også ordet kran (vannkran, gasskran, stoppekran) om manuelt betjente ventiler på spesielle steder i systemene. Kjøkkenkranen er for eksempel også en ventil. Den kanskje viktigste ventilen vi til daglig har befatning med er sikkerhetsventilen på varmtvannsberederen. Denne redder liv og verdier om det skulle oppstå en svikt og berederen koker ved en feil og skaper fare for eksplosjon.

Se også 
 Alb
 Demand-ventil
 Dykkeventil
 Forstillingsmekanisme
 Ventilhette
 Sikkerhetsventil
 Motorventil
 Reduksjonsventil
 Shuntventil
 Kuleventil
 Tilbakeslagsventil
 Flottørventil
 Termostatisk blandeventil
 Sluseventil
 Seteventil
 Over pressure relief

Referanser

mekanikk
Uttale

Uttale av et ord er den måten som enten et enkeltindivid sier et ord, eller den måten de fleste brukere av et språk sier ordet.

Et ord kan sies på forskjellige måter av forskjellige individer eller grupper, avhengig av mange faktorer, som for eksempel stedet de vokste opp, tiden de vokste opp på, hvor de bor eller sosial klasse. Forskjellig uttale av et ord forandrer ikke ordets mening (semantisk innhold)

Måten en person uttaler et ord på er først og fremst avhengig av de grunnleggende lydenhetene (fonene) som benyttes i språket han eller hun snakker. Den grenen av lingvistikken som omhandler disse lydenhetene kalles fonetikk.  

I 1886 begynte en gruppe engelske og franske språklærere arbeidet med et internasjonalt alfabet for å beskrive uttalen til alle lydene i forskjellige språk. Resultatet ble det internasjonale fonetiske alfabetet IPA.

I Norge har uttalen av det norske språket til tider skapt debatt. Et eksempel på dette er bortfallet av lyden /ç/ (som i ordene kjøtt og kino) i enkelte dialekter og sosiolekter. Dette har blant annet ført til at Petter Schjerven i programmet Typisk norsk på NRK (mer eller mindre seriøst) introduserte en ny bokstav til det norske alfabetet. Bokstaven skulle hete kjell og skulle plasseres mellom l og m i alfabetet. 

Lingvistikk
Slaget om Singapore

Slaget om Singapore ble utkjempet under den andre verdenskrig da Japan angrep det britiske knutepunktet Singapore etter å ha først invadert Britisk Malaya. Kampene i Singapore varte fra 7. februar til 15. februar 1942 og endte med japansk seier og det største antall kapitulerte tropper i britisk historie. Rundt 80 000 indiske, australske og britiske tropper ble krigsfanger og led samme skjebne som de om lag 50 000 som hadde blitt tatt til fange i slaget om Malaya.

Japan ønsket å invadere Malaya fordi området hadde verdifulle naturressurser som kunne brukes i den andre kinesisk-japanske krig. Japanerne så også på havnebyen Singapore som et strategisk knutepunkt som kunne brukes mot andre land i området. Det var også viktig for Japan å stoppe den utstrakte hjelpen fra den kinesiske befolkningen i Singapore til krigføringen i Kina.

Bilder

Se også
Den japanske okkupasjonen av Singapore

Eksterne lenker 
 S1942: Slaget om Singapore (engelsk) 
 Blitzkrieg på sykkel – Den japanske erobringen av Malaya og Singapore 1941-1942 (engelsk)

Singapore
Konflikter i 1942
Traventhal-freden

Traventhal-freden eller freden i Traventhal som var sluttet mellom Sverige, Danmark-Norge og Holstein-Gottorp på slottet Traventhal vest for Lübeck den , avsluttet krigen i 1700.

Danmark-Norge anerkjenner Holstein-Gottop eller det gottorpske hertugdømmets selvstendighet.
Danmark-Norge betaler 260 000 rigsdaler i krigskadeserstatning til Holstein-Gottop.
Danmark-Norge lovet å ikke støtte Sveriges fiender.
Holstein-Gottorp får rett til å holde egne tropper, men ikke mer enn 6 000 fremmede soldater i sin tjeneste.

Store nordiske krig
Norske fredsavtaler
Traktater av 1700
Svenske fredsavtaler
1700 i Danmark
1700 i Sverige
Danske fredsavtaler
Anna Politkovskaja

Anna Stepanovna Politkovskaja (russisk: Анна Степановна Политковская, født 30. august 1958 i New York City i USA, drept 7. oktober 2006 i Moskva) var en russisk journalist som var kjent for sin opposisjon mot Putin-regimet.

Liv og virke

Bakgrunn
Hun ble født i New York hvor hennes sovjet-ukraniske foreldre var diplomater ved FNs hovedkvarter. Hennes far, Stepan F. Mazepa, var fra Kostobobriv (Kostobobrov).

Hun vendte med familien tilbake til hjemlandet, vokste for det meste opp i Moskva, der hun tok høyere utdannelse. Navnet Politkovskaja fikk hun ved ekteskap med en medstudent, Aleksander.

Journalist
Hun ble uteksaminert fra MGU i 1980 med en grad i journalistikk og begynte karrièren i avisen Izvestija. Fra juni 1999 skrev hun kommentarartikler for Novaja Gazeta. Politkovskaja var fra februar 2006 og frem til sin død også fast spaltist i det norske nyhetsmagasinet Ny Tid, som hun skrev for i en månedlig spalte. I Russland ble hun miskjent av regimet og dets tilhengere, og i russisk-nasjonalistiske kretser ble hun sett på som en "fiende av det russiske folk".

I 2001 forlot hun for kortere tid Russland etter å ha blitt truet på livet, og bodde i noen måneder  i Østerrike. Hun vendte så tilbake. I februar 2002 ble hun arrestert for kortere tid av russisk militære i Tsjetsjenia.

Ved flere anledninger ble hun involvert i forhandlinger for å frigi gisler, blant annet tilbød hun seg å megle i oktober 2002 da tsjetsjenske terrorister stormet Dubrovkateateret i Moskva og tok tilhørerne som gisler.

Politkovskaja fikk anerkjennelse for arbeid for menneskerettighetene, og hun er blant annet blitt tildelt Den norske forfatterforeningens ytringsfrihetspris (2003) og Olof Palme-prisen i Sverige (2004). Det akademiske året 2007-2008 ved Europa-colleget var oppkalt etter henne og Hrant Dink.

Politkovskaja ble funnet skutt og drept lørdag 7. oktober 2006 i heisen i bygningen hvor hun bodde i Moskva. I 2014 ble to menn dømt for drapet, men ved 15-årsmarkeringen i 2021 var det ennå uklart hvem som reelt sto bak.

Bibliografi 
 En reise i helvete. Rapport fra krigen i Tsjetsjenia, (2001)  Pax forlag ISBN 82-530-2306-5
 Putins Russland, (2005) Cappelen ISBN 82-02-24543-5
 Mitt russiske testamente, (2007) Cappelen ISBN 82-02-27082-0

Artikler på norsk 
 "Russlands nye middelalder"  Ny Tid 7. oktober 2006.
 "Strategisk rasehat" Ny Tid 12. mai 2006.
 "Putins metode" Ny Tid 10. mars 2006.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  «Med livet som innsats» Intervju iAftenposten november 2005.

Russiske journalister
Myrdede journalister
Mottakere av Olof Palme-prisen
Personer fra New York City
Personer fra Moskva
Personer drept med skytevåpen
Nye Takter

Nye Takter var en norsk musikkavis som kom med sitt første nummer i 1977. Det solgte i hele 9 000 eksemplarer. Thorkil Lindskog var redaktør. Fra 1978, da avisen begynte å komme ut månedlig, var Gerd Johansen redaktør. I motsetning til konkurrenten Puls, som i stor grad tok for seg amerikansk musikk, vendte Nye Takter seg først og fremst mot norsk og europeisk musikk.

Selv om Nye Takter i stor grad ble drevet på dugnad var økonomien svært svak. Dette gjorde at avisen i 1983 inngikk en avtale med Arbeiderbladet om distribusjon gjennom sistnevnte. Avisen ble samtidig tynnere, men kom nå ut hver 14. dag, fra 1985 ble det et ukebilag, samtidig som det ikke lenger ble mulig å kjøpe Nye Takter for seg selv. Denne ordningen ble opprettholdt til Nye Takter i 1988 også ble underlagt Arbeiderbladet redaksjonelt og gjort til en del av avisa. Nye Takter er, den dag i dag, navnet på Dagsavisens musikksider.

Mens det kom 61 utgaver av Nye Takter før samarbeidet med Arbeiderbladet ble inngått, kom Nye Takter som bilag til Arbeiderbladet 228 ganger før det ble en del av selve avisen.

Blant personene som har vært innom Nye Takter kan nevnes Geir Rakvaag, Knut Nærum, Christopher Nielsen, Odd Arvid Strømstad, Arnfinn Christensen, Helge Krabye, Jostein Pedersen, Torgrim Eggen, Kjetil Rolness, Arne Berg, Willy B., Espen A. Hansen, Anders Giæver, Tone Sutterud, Arne Svingen, Denis Decay og Fin Serck-Hanssen. Asbjørn Bakke.

Eksterne lenker 
 25 år med Nye Takter 

Musikktidsskrifter
Dagsavisen
Aviser etablert i 1977
Nedlagte norske aviser
Focke-Wulf Fw 189

Focke-Wulf Fw 189 «Uhu» (ugle) var et to-motors taktisk rekognoseringsfly med et mannskap på tre produsert av tyske Focke-Wulf. Prototypen Fw 189 V1 (D-OPVN) fløy første gang i juli 1938 med konstruktøren Kurt Tank selv bak spakene. Flyet var utstyrt med to 12-sylindrede Argus As 410 A-1 motorer på 465hk hver. I alt 828 fly ble produsert.

Spesifikasjoner (Fw 189 A-2)

Litteratur 
 Kučera, Pavel (1996). Focke-Wulf Fw 189 (Czech/English). Prague, CZ: MBI. ISBN 80-901263-6-7..

Eksterne lenker 
 
 Wings Palette-fargelegging

Focke-Wulf-luftfartøy
Rekognoseringsfly
Utstyr brukt av Luftforsvaret
Tomotors propelldrevne luftfartøy
Fly fra andre verdenskrig
Vestmannalaget

Vestmannalaget er et mållag i Bergen. Det ble grunnlagt i 1868, og er dermed det eldste mållaget i Norge. Lagets første formann var redaktør Henrik Krohn. På begynnelsen av 1960-tallet meldte laget seg ut av Noregs Mållag, mye på grunn av uenigheter om rettskrivningen. Det meldte seg siden inn i Ivar Aasen-sambandet, som arbeider for høgnorsk. Fra 1985 til 2009 ga laget ut bladet «Vestmannen». Formann i Vestmannalaget er Jon Askeland.

Litteratur 
 Conrad Clausen, Torleiv Hannaas og Ludvig Jerdal: Vestmannalaget i 110 år, Bergen 1978. Norsk bokreidingslag. ISBN 82-90186-14-2.

Eksterne lenker 
 Bergen byleksikon på nett, om Vestmannalaget

Nynorsk
Kultur i Bergen
Marte Mjøs Persen

Marte Mjøs Persen (født 24. april 1975) er en norsk politiker (Ap) som fra 7. mars 2022 er arbeids- og inkluderingsminister i Jonas Gahr Støres regjering. Hun var olje- og energiminister i samme regjering fra oktober 2021 til mars 2022.

Persen har fartstid som servitør i hotell-/restaurantbransjen (1993–1997). Hun var ordfører i Bergen kommune fra 2015 til 2021. Hun ble valgt inn på Stortinget for Hordaland som Arbeiderpartiets førstekandidat ved stortingsvalget i 2021. Lubna Jaffery møter fast som vararepresentant mens Persen er statsråd.

Bakgrunn og virke 
Persen har studert litteraturvitenskap og sosiologi ved Universitetet i Bergen, og har en bachelorgrad i kultur- og samfunnsvitenskap. Hun har jobbet som organisasjonssekretær i Human-Etisk Forbund og vært fylkessekretær i Hordaland for organisasjonen Nei til EU. Fra 2011 har hun vært heltidspolitiker for Arbeiderpartiet i Bergen bystyre.

Persen var nestleder i Rød Valgallianse fra 2003 til 2007 og representerte partiet i Bergen bystyre i perioden 2003–2007. Fra 2007 var hun vararepresentant. Hun meldte seg ut av Rød Valgallianse noen måneder etter at partiet slo seg sammen med Arbeidernes kommunistparti og dannet partiet Rødt. Etter en periode som uavhengig, meldte hun seg inn i Arbeiderpartiet 1. mai 2008. Hun er også aktiv i fagforeningen Handel og Kontor i Norge og har hatt flere styreverv i LO-systemet. 

Hun har hatt en rekke styre- og tillitsverv i frivillige organisasjoner, blant annet som styremedlem i Naturvernforbundet i Hordaland og i barne- og ungdomsorganisasjonen CISV.

Hun var ordfører i Bergen kommune fra 2015 til 2021. Fra 31. oktober 2011 ledet hun Bergen bystyres helse- og sosialkomité. Persen var også leder av Arbeiderpartiet i Bergen frem til februar 2015. 

Persen ble i 2017 utnevnt til storridder av Den islandske falkeorden i forbindelse med statsbesøket til Islands president i Norge.

Regjering 
Persen overtok som olje- og energiminister 14. oktober 2021 etter Tina Bru ved regjeringsskiftet 2021.

Etter at Hadia Tajik gikk av, ble Persen 7. mars 2022 presentert som ny arbeids- og inkluderingsminister. Terje Aasland tok over som olje- og energiminister.

Se også 
 Bergen bystyre 2003–2007
 Bergen bystyre 2007–2011

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Statsråder i Regjeringen Støre
Ap-statsråder
Ordførere i Bergen
Ap-ordførere i Hordaland
Lokalpolitikere i Bergen
RV-politikere i Hordaland
Rødt-politikere i Hordaland
RVs ledelse
Norske humanetikere
Norske kvinnesaksforkjempere
Den islandske falkeorden
Personer fra Bergen kommune
Stortingsrepresentanter for Hordaland
Stortingsrepresentanter 2021–2025
Norske olje- og energiministre
Norske arbeidsministre
Politiets Fellesforbund

Politiets Fellesforbund (PF) er en norsk fagforbund for tilsatte og studenter innenfor Politi- og lensmannsetaten. Forbundet har rundt  medlemmer og 14 lokallag.

Historikk
Tidligere var det flere yrkesorganisasjoner og foreninger for politi- og lensmannsfolk i Norge. Kristiania politifunksjonærers forening ble stiftet 28. oktober 1894, Norsk Politiforbund (NPF) 16. mai 1905 og Lensmannsetatens Landslag i 1914. Fra 1. januar 1975 ble fire politiorganisasjoner samlet i Norsk Politforbund, og 13. november 1997 slo dette forbundet seg sammen med Lensmannsetatens Landslag til dagens Politiets Fellesforbund.

Politiets Fellesforbund ble en del av arbeidstakerorganisasjon Utdanningsgruppenes Hovedorganisasjon (UHO) da den ble dannet i 2001. UHO ble reorganisert i Unio i 2005.

Politiets Fellesforbund har vært fullverdig medlem i European Confederation of Police, EuroCOP siden 2002.

Arne Johannessen var forbundsleder fra september 2000 til mai 2013, da han ble avløst av Sigve Bolstad som var leder til 2022.

Konflikt med staten 2008-09 
Fra høsten 2008 oppsto en konflikt gående over mange måneder mellom Politiets Fellesforbund og Staten etter lengre tids misnøye med lønns- , ressurs- og arbeidsbetingelser. Blant annet krevde de politiansatte høyere lønn for å øke statusen til yrket samt større ressurser for å bli bedre rustet til å løse sine oppgaver.  Det ble vist til at Politiet har hatt lavere lønnsutvikling enn resten av Staten.

Gjennom konfliktperioden kom det flere meldinger i media om mulige aksjoner fra politiansattes side, herunder gå-sakte-aksjoner, bomme på oppskytinger samt nekte frivillig overtid og kurs. Ingen av disse påståtte aksjonene ble imidlertid brakt inn for Arbeidsretten.

Politiets Fellesforbund arrangerte 25. mars 2009 en demonstrasjon, og marsjerte med 4 000 uniformerte medlemmer fra Youngstorget til Stortinget for å legge frem en rekke fagforeningskrav og markere sin misnøye med en forskrift om unntak fra hviletidsbestemmelser. Bruk av uniform i en slik demonstrasjon er i strid med politiets uniformsreglement. Forbundsleder Arne Johannessen overleverte et brev med krav og forslag til løsninger til Justisdepartementet da verken fungerende justisminister Trond Giske (AP) eller arbeids- og inkluderingsminister Dag Terje Andersen (AP) møtte opp for å ta det i mot personlig.

I april 2009 kom det signaler fra regjeringen om at de var villige til å finne en løsning på konflikten i politiet sammen med blant andre Politiets Fellesforbund. Politidirektør Ingelin Killengreen tok initiativ til å nedsette en arbeidsgruppe som skulle se på gjeldende ordninger i politiet og finne et grunnlag for videre forhandlinger gjennom dialog.

I juli meldte politimester i Telemark, Anne Rygh Pedersen, seg ut av forbundet i protest mot det hun mente var tillitssvekkende og ulovlige aksjoner. Hun varslet også at hun ville slå ned på aksjoner i fremtiden.

Referanser

Eksterne lenker
 Politiets Fellesforbunds nettsider
 EuroCOP
 Politiforum

Norsk politi
Norske fagforbund
Unio
Etableringer i 1894
Irsk republikanisme

Irsk republikanisme er en ideologi basert på en nasjonalistisk oppfatning av at hele Irland bør være én uavhengig republikk, enten som en helhetlig stat, eller som en føderal eller konføderert stat. 

Siden det 12. århundre har hele eller deler av Irland vært under en form for engelsk eller britisk styre. I 1801 ble kongeriket Irland innlemmet i Det forente kongerike Storbritannia og Irland. Utviklingen av nasjonalistiske og demokratiske tanker i Europa på slutten av det 18. århundre ble reflektert i Irland gjennom utviklingen av republikanisme, som stod i opposisjon til det britiske styret. Faktorer som bidra sterkt til bevegelsens vekst fra diskriminering av katolikker og en følelse av at Irland var økonomisk underlegent innen Det forente kongerike. 

I irsk historieskrivning og politikk er det vanlig å skille mellom nasjonalisme og republikanisme. Termen nasjonalisme brukes om enhver manifestasjon av nasjonal sinnelag, inkludert kulturelle former, for bevegelser som krevde autonomi men ikke nødvendigvis full uavhengighet og til tider for uavhengighetsbevegelser som krevde uavhengig gjennom konstitusjonelle metoder. Republikanisme brukes om de bevegelser som krevde full uavhengighet og opprettelse av en republikk. Denne retningen har oftest vært knyttet til viljen til å bruke væpnet kamp som virkemiddel. Den har også i stor grad vært knyttet med et sekulær eller ikke-sekterisk standpunkt, mens irsk nasjonalisme har vært knyttet til katolisismen. 

Republikanisme