alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Mathias Askevold

Mathias Askevold (1854-1919) var en «bladmann og litterat» fra Askvoll. Han ga ut tre bøker og skrev flere dikt som ble trykket i aviser og tidsskrift. Han er også kjent for samlingen av malerier, tresnitt og litografier av kjente kulturpersoner i samtiden. Denne samlingen fikk Andreas Mathias Anderssen i oppdrag å avfotografere, noe han gjorde i 1880- og 1890-årene. I dag finnes denne billedsamlingen hos Universitetsbiblioteket i Bergen i form av 8 store album med navnene Norsk Forfatter-Galleri og Norsk Kunstner-Galleri.

Han var bror av maleren Anders Askevold.

Bibliografi

Bøker
 1904 – Skrøner og historier (Kristiania: J. Aass forlag) Tilgjengelig i bokhylla.no
 1909 – Ola Storevik : kjempa fyr Norig : ei livssoge (Kristiania: J. Aass forlag)  Tilgjengelig i bokhylla.no
 1913 – Nye skrøner og forteljingar (Kristiania: Norli forlag) Tilgjengelig i bokhylla.no

I tidsskrift - et utvalg
 Lokalhistoriske artikler Sogn og Fjordane

Kilder

Referanser

Eksterne lenker
 Om Mathias Askevold i Lokalhistoriske artikler Sogn og Fjordane 
 
 
 

 

Nynorskforfattere
Personer fra Askvoll kommune
Norske lyrikere
Norske novellister
Norske sakprosaforfattere
Semicyclus

Semicyclus er en slekt av tropiske biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
Passalidae er middelsstore til store, avlange, litt flate, blanke, brunrøde til svarte biller. Kjevene er velutviklede, fasettøynene nokså små, antennene mer eller mindre C-formede. Pronotum er firkantet, og de jevnbrede dekkvingene har tydelige punktstriper. Denne familien er ganske enhetlig utseendemessig.

Levevis 
Artene lever i død ved, i alle fall noen av artene selskapelig, og voksne og larver lever sammen. Dette er nokså uvanlig blant biller.

Utbredelse 
Arten lever på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Passalidae - totalt 70 slekter
 Underfamilien Passalinae Leach, 1815
 Stammen Solenocyclini
 Slekten Semicyclus Kaup, 1871
 Semicyclus grayi Kaup, 1871

Eksterne lenker 
 
Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):
 Oversikt over artene

Passalidae
Dyr formelt beskrevet i 1871
Walter Sinz

Walter A. Sinz (født 1881, død 1966) var en amerikansk skulptør. Hans mest kjente verk er Thompson-troféet. Han var utdannet ved Cleveland Institute of Art, hvor han også underviste fra 1911 til 1952. I tillegg til hans bronse- og sølvmedaljearbeid, laget han figurer for Cowan Pottery.

Referanser

Eksterne lenker 
 Artists of Our Region fra Cleveland Museum of Art

Billedhuggere fra USA
Fødsler i 1881
Dødsfall i 1966
Forskerforum

Forskerforum er et fagblad om forskning og høyere utdanning. Utgiver er Forskerforbundet, deres medlemmer har bladet inkludert i medlemskapet.  Målgruppen er ansatte ved universiteter, høyskoler og forskningsinstitutter samt andre som er interessert i forskning og høyrere utdanning. Bladet kommer med ti nummer i året og hadde i 2022 et opplag på 22 240.

Bladet redigeres etter Redaktørplakaten og er medlem i Den Norske Fagpresses Forening. Fra 2009 har Kjetil Brottveit vært bladets redaktør.

I 2019, 2020, 2021 og 2022 har Forskerforum fått støtte fra Fritt Ord til en utvidet seksjon for bokanmeldelser.

Referanser

Kilder
Om Forskerforum hos forskerforum.no

Eksterne lenker 
 

Norske tidsskrifter
Forskningsjournalistikk
Avtalen om det åpne luftrom

Avtalen om det åpne luftrom (engelsk: Treaty on Open Skies (OS)) er en internasjonal avtale som trådte i kraft 1. januar 2002, og som har 34 medlemsland. Den etablerer et program for ubevæpnede overvåkingsfly over deltakerlandenes territorier.

Beskrivelse
Traktaten er utformet for å fremme gjensidig forståelse og tillit ved å gi alle deltakere, uavhengig av størrelse, en direkte rolle i å samle inn informasjon om militære styrker og aktiviteter som berører dem. Avtalen om det åpne luftrom er en av de mest omfattende internasjonalt avtaler for å fremme åpenhet og innsyn i militære styrker og aktiviteter.  

Den ble fremforhandlet av medlemmer av NATO og Warszawapakten, og ble undertegnet i Helsingfors 24. mars 1992. For at avtalen skulle tre i kraft måtte Russland og Hviterussland ratifisere. Det skjedde først i 2001, derfor trådte avtalen i kraft først i 2002.

Medlemskap 
De 34 medlemmer av avtalen om det åpne luftrom er: Hviterussland, Belgia, Bosnia-Hercegovina, Bulgaria, Canada, Kroatia, Tsjekkia, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Georgia, Tyskland, Hellas, Ungarn, Island, Italia, Latvia, Litauen, Luxembourg, Nederland, Norge, Polen, Portugal, Romania, Russland, Slovakia, Slovenia, Spania, Sverige, Tyrkia, Ukraina og Storbritannia. Kirgisistan har signert, men ennå ikke ratifisert. Canada og Ungarn er depositarer av traktaten i anerkjennelse av deres spesielle bidrag i prosessen fram til avtalen om det åpne luftrom.

Åtte stater har sluttet seg til traktaten siden ikrafttredelsen: Finland, Sverige, Latvia, Litauen, Bosnia-Hercegovina, Kroatia, Slovenia, Estland og Litauen.

Territorium 
Avtalen om det åpne luftrom dekker territorium over land som er medlem og utøver suverenitet, inkludert land, øyer, interne farvann og territorialfarvann. Avtalen angir at hele territoriet til et medlemsland skal være tilgjengelig for observasjon.

Referanser

Eksterne lenker 
 Treaty on Open Skies. www.osce.org
 Konvensjonelle våpen. regjeringen.no

Rustningskontroll
Internasjonale avtaler
Francis Newlands

Francis Griffith Newlands (født 28. august 1846 i Natchez i Mississippi, død 24. desember 1917 i Washington, D.C.) var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerte delstaten Nevada i begge kamrene av USAs kongress, først i Representantenes hus 1893–1903 og siden i Senatet fra 1903 fram til sin død.

Han er kjent for Newlands' Resolution som offisielt annekterte Territoriet Hawaii. 

Newlands studerte ved Yale University og fortsatte siden med jusstudier ved Columbian College (nå George Washington University). Han flyttet 1870 til San Francisco og arbeidet der som advokat. Han flyttet i 1888 til Nevada.

Newlands etterfulgte i 1893 Horace F. Bartine som kongressmedlem. Han etterfulgte deretter i 1903 John P. Jones som senator for Nevada. Han døde i desember 1917 i embetet og etterfølgeren Charles B. Henderson tiltrådte embetet i januar 1918.

Eksterne lenker 
 
 
   Political Graveyard
   Francis Newlands hos Find a Grave

Kongressrepresentanter fra Nevada
Senatorer fra Nevada
Cylindrocaulus

Cylindrocaulus er en slekt av store, tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller, blant de mindre artene i Passalidae. På farge er de svarte eller mørkebrune med en blank overflate som kan ligne blankpussede sko, de blir derfor blant annet kalt "patent-leather beetles" (også "bess beetles") på engelsk. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne, med et spadeformet fremspring på hver side. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra og fremstrakte, gjerne minst så langt som hornet i pannen. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste tre til fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det har framskytende forhjørner, og både for- og sidekantene er litt avsatte. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med dype lengdestriper. Undersiden av billen er ofte dekket med opprettstående, gulaktige børster. Beina er kraftige, særlig frambeina. Framleggene (tibiae) har pigger på utsiden, mellom- og bakleggene har to lengdelister. Larvene er hvitaktige, tynne og sylindriske, ikke C-formede slik som de fleste andre skarabider. Medlemmene i denne familien har et svært enhetlig utseende, det er bare størrelsen som varierer påfallende, slik at det er ganske vanskelig å bestemme dem på ytre utseende. Kjevenes form og eventuelle horn på hodet kan være til noe hjelp.

Levevis 
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen, disse artene lever trolig mest av sopp. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Hos denne slekten har larver på det første stadiet en tendens til å drepe og ete hverandre, derfor har artene svært lavt larvetall og de voksne bruker mye krefter på å beskytte larvene

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Kina (Sichuan) og Japan.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Passalidae - totalt 70 slekter
 Underfamilien Aulacocyclinae
 Stammen Ceracupini
 Slekten Cylindrocaulus Fairmaire, 1880
 Cylindrocaulus bucerus Fairmaire, 1880 - Kina
 Cylindrocaulus davidi Boucher & Castillo, 1996 - Sichuan
 Cylindrocaulus patalis (Lewis, 1883) - Japan

Referanser

Eksterne lenker 
 

Passalidae
Biller formelt beskrevet i 1880
Waco Aircraft Company

Waco Aircraft Company (WACO) var en flyprodusent i Troy i Ohio, USA. Mellom 1919 og 1947 bygde selskapet et bredt spekter av sivile biplan, men mest kjent er selskapet for et glidefly fra andre verdenskrig.

Selskapet startet opprinnelig under navnet Weaver Aircraft Company of Ohio, men endret navnet til Waco Aircraft Company i 1928/29.

Andre verdenskrig 
Under andre verdenskrig bygde Waco et stort antall militære glidefly for RAF og USAAF for luftbårne operasjoner, spesielt brukt under invasjonen i Normandie og Operasjon Market Garden. Waco CG-4A var det glidefly som ble bygget i flest eksemplarer under andre verdenskrig. Det ble også bygget ved 17 andre fabrikker. På samme tid bygde Waco over 600  skolefly for sivil og militær opplæring.

Slutten på normal drift 
Waco opphørte virksomheten i 1947, etter å ha lidd samme skjebne som en rekke general aviation-selskaper da en forventet boom i luftfarten uteble etter andre verdenskrig

Referanser 

Selskaper etablert i 1920
Flyprodusenter
Analaches

Analaches er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med kraftige punktrader.

Levevis 
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Ny-Guinea og i Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Passalidae - totalt 70 slekter
 Underfamilien Macrolininae
 Slekten Analaches Kuwert, 1891
 Analaches australiensis (Stoliczka, 1873)
 Analaches bicavis Zang, 1905
 Analaches dubius Heller, 1910 - muligens et synonym for A. bicavis
 Analaches puberilis (Kuwert, 1891)

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Analaches 
 Oversikt over artene
 

Passalidae
Dyr formelt beskrevet i 1891
Tarquinius

Tarquinius er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. Hodet er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Midt i pannen sitter det et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. Brystskjoldet (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. Dekkvingene er ganske lange, parallellsidige, blanke, med kraftige punktrader.

Levevis 
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Passalidae - totalt 70 slekter
 Underfamilien Macrolininae
 Slekten Tarquinius Kuwert, 1891
 Tarquinius paradoxus Kuwert, 1891

Eksterne lenker 
 Oversikt over artene
 

Passalidae
Dyr formelt beskrevet i 1891
Petrejoides

Petrejoides er en slekt av store, tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae.

Utseende 
Nokså store, blanke, kraftige passalider. Hodet er blankt, mye bredere enn langt, med et kort horn i pannen og kraftige kjever. Pronotum er bredere enn langt med en skarp midtfure. Dekkvingene har fine punktstriper, mellomrommene mellom dem litt hvelvede. Forleggene har små tenner langs det meste av yttersiden.

Levevis 
Disse artene lever i tropisk skog, der de gnager i død ved.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Passalidae 
 Underfamilien Passalinae Leach, 1815
 Stammen Proculini
 Slekten Petrejoides Kuwert, 1891
 Petrejoides caldasi Reyes-Castillo & Pardo, 1994
 Petrejoides caralae Cano & Schuster, 1995
 Petrejoides chiapasae Schuster, 1991
 Petrejoides chocoensis Reyes-Castillo & Pardo-Locarno, 1996
 Petrejoides guatemalae Schuster & Reyes-Castillo, 1981
 Petrejoides haagi (Kaup, 1868)
 Petrejoides hirsutus Luederwaldt, 1941
 Petrejoides imbellis (Casey, 1897)
 Petrejoides jalapensis (Bates, 1886)
 Petrejoides klingelhoeferi (Kaup, 1869)
 Petrejoides laticornis (Truqui, 1857)
 Petrejoides mazatecus Castillo & Reyes-Castillo, 1984
 Petrejoides michoacanae Schuster, 1991
 Petrejoides nebulosus Castillo & Reyes-Castillo, 1984
 Petrejoides olmecae Castillo & Reyes-Castillo, 1984
 Petrejoides orizabae Kuwert, 1891
 Petrejoides panamae Schuster, 1991
 Petrejoides pokomchii Schuster, 1991
 Petrejoides recticornis (Burmeister, 1847)
 Petrejoides reyesi Schuster, 1988
 Petrejoides salvadorae Schuster, 1989
 Petrejoides silvaticus Castillo & Reyes-Castillo, 1984
 Petrejoides subrecticornis (Kuwert, 1897)
 Petrejoides tau (Kaup, 1869)
 Petrejoides tenuis Kuwert, 1897
 Petrejoides wagneri (Kaup, 1868)

Eksterne lenker 
 J.C. Schuster (1991) Petrejoides (Col: Passalidae): Four New Species from Mesoamerica and Mexico with a Key to the Genus. The Florida Entomologist 74(3):422 
 
Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):
 Sjekkliste over Passalidae fra Mexico
 Oversikt over artene

Passalidae
Dyr formelt beskrevet i 1891
Terpsiphone

se inndeling!

Terpsiphone (paradismonarker) er ei slekt i monarkfamilien (Monarchidae) som tilhører underfamilien Terpsiphoninae (paradismonarker og nære slektning). Den teller 17 arter i deler av Afrika og Asia og øyene utenfor. Artene er trelevende og trives i temperert til tropisk klima. Et karaktertrekk er at artene har relativt stort hode, lange stjerter og vakre farger. Artene har dessuten en mer eller mindre definert fjærkam på hodet.

Inndeling  
Inndelingen av monarker følger HBW Alive og er i henhold til Coates et al. (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til , med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.

 Passeriformes, spurvefugler
 Passeri, sangfugler
 Corvoidea
 Monarchidae, monarkfamilien
 Monarchinae, (monarker og nære slektninger)
 Terpsiphoninae, (paradismonarker og nære slektning)
 Terpsiphone, (egentlige) paradismonarker
 T. unirufa, (mangler norsk navn)
 T. cinnamomea, kanelparadismonark
 T. cyanescens, blåparadismonark
 T. atrocaudata, japanparadismonark
 T. corvina, svartparadismonark
 T. bourbonnensis, maskareneparadismonark
 T. paradisi, gallaparadismonark
 T. incei, (mangler norsk navn)
 T. affinis, (mangler norsk navn)
 T. floris, (mangler norsk navn)
 T. mutata, vekselparadismonark
 T. atrochalybeia, stålparadismonark
 T. viridis, strimmelparadismonark
 T. rufocinerea, rustgumpparadismonark
 T. batesi, kongoparadismonark
 T. rufiventer, rødbukparadismonark
 T. bedfordi, skiferparadismonark

Referanser

Eksterne lenker 
 

Monarkfamilien
Dyr formelt beskrevet av Constantin Wilhelm Lambert Gloger
Fugler formelt beskrevet i 1827
Flaminius

Flaminius er en slekt av tropiske biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae.

Utseende 
Passalidae er middelsstore til store, avlange, litt flate, blanke, brunrøde til svarte biller. Kjevene er velutviklede, fasettøynene nokså små, antennene mer eller mindre C-formede. Pronotum er firkantet, og de jevnbrede dekkvingene har tydelige punktstriper. Denne familien er ganske enhetlig utseendemessig.

Levevis 
Artene lever i død ved, i alle fall noen av artene selskapelig, og voksne og larver lever sammen. Dette er nokså uvanlig blant biller.

Utbredelse 
Slekten er endemisk for Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Passalidae - totalt 70 slekter
 Underfamilien Passalinae Leach, 1815
 Stammen Solenocyclini
 Slekten Flaminius Kuwert, 1891
 Flaminius lesnei Hincks, 1934
 Flaminius nonfriedi Kuwert, 1891

Eksterne lenker 
 
Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):
 Oversikt over artene

Passalidae
Dyr formelt beskrevet i 1891
Vitellinus

Vitellinus er en slekt av tropiske biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
Passalidae er middelsstore til store, avlange, litt flate, blanke, brunrøde til svarte biller. Kjevene er velutviklede, fasettøynene nokså små, antennene mer eller mindre C-formede. Pronotum er firkantet, og de jevnbrede dekkvingene har tydelige punktstriper. Denne familien er ganske enhetlig utseendemessig.

Levevis 
Artene lever i død ved, i alle fall noen av artene selskapelig, og voksne og larver lever sammen. Dette er nokså uvanlig blant biller.

Utbredelse 
Slekten er endemisk for Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
 Familien Passalidae - totalt 70 slekter
 Underfamilien Passalinae Leach, 1815
 Stammen Solenocyclini
 Slekten Vitellinus Kuwert, 1891
 Vitellinus approximatus (Klug, 1832)

Eksterne lenker 
 
Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):
 Oversikt over artene

Passalidae
Biller formelt beskrevet i 1832
W. K. Kellogg Airport

W. K. Kellogg Airport  er en byeid, felles sivil/militær flyplass som ligger 6 km vest for sentrum av Battle Creek i Calhoun County i Michigan  USA. Fyplassen er lett tilgjengelig med bil fra Helmer Road, og ligger i nærheten av I-94. Den er inkludert i FAAs Nasjonaplan for integrerte flyplasser for 2017-2021, der den er kategorisert som et regionalt allmennflygings anlegg. Det er også kjent som W. K. Kellogg Regional Airport.

Størsteparten av allmennflygingen omfater flyfrakt og forretningsfly. Den er også basen for Western Michigan Universitys luftfartscollege samt Duncan Aviation landets største familie-eide flyselskap. I tillegg rommer den  WACO Classic Aircraft Corporation, Federal Express regionale distribusjonsanlegg og andre bedrifter knyttet til luftfart. Air Show og Ballong-festivaler arrangeres årlig på Kellogg Airport .

Denne flyplassen må ikke forveksles med W. K. Kellogg Airport i Pomona, California, som opererte fra 1928 til 1932 og var da den største privateide flyplassen i landet.

Historie 
Under andre verdenskrig ble flyplassen brukt av United States Army Air Forces.

I mai 2010 startet byggingen av en ny 7,2 million dollar 1 200 meter lang, 33 meter bred rullebane parallelt med eksisterende rullebane 5/23. Den nye rullebanen åpnet 7. juli 
2011.

Fasiliteter og fly 
W. K. Kellogg flyplass dekker et område på 1 500 acre (607 ha) på en høyde av 290 moh. Den har tre asfalterte  rullebaner: 5L/23R er 3 049 x 46 m. 5R/23L er 1 250 x 23 m, 13/31 er 1474 x 30 m

For 12-måneders-perioden som avsluttes 31. desember 2009 hadde flyplassen 92 841 flyoperasjoner, et gjennomsnitt på 254 per dag: 98% allmennflyging, 2% militære, og 1% taxi. På den tiden var det 93 fly basert på flyplassen: 73% en-motors, 15% fler-motors , 7% jet, 1% helikopter, og 4% militære.

Referanser

Eksterne lenker
 Kellogg, Airport airnav.com 

Flyplasser i Michigan
Calhoun County (Michigan)