alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Spinn

Spinn i kvantemekanikk refererer til intrisikk drivmoment for en partikkel. Intrisikk betyr at spinnverdien ikke avhenger av noe eksternt punkt, i motsetning til drivmoment. Spinn er en viktig størrelse i kvantemekanikk og statistisk fysikk siden den styrer den kollektive oppførselen til en samling av identiske partikler. Spinn-statistikk-teoremet sier at partikler med heltallig spinn, dvs. , er bosoner, som ikke følger Pauliprinsippet, mens partikler med halvtallig spinn, dvs. , er fermioner som følger Pauliprinsippet. 

Størrelsen spinn ble først introdusert av Wolfgang Pauli i 1925 som en ekstra frihetsgrad som var nødvendig for å formulere Pauliprinsippet. Den første teorien hvor spinn var en integrert del var Paul Diracs relativistiske beskrivelse av elektroner i 1928.

Matematisk formulering 
Den matematiske formulering av spinn er analog til formuleringen av kvantisert drivmoment. Klassisk drivmoment en vektor med tre komponenter, dvs. tre frihetsgrader. Kvantemekaniske er det dog kun to frihetsgrader på grunn av kvantesammenfiltring. Vanligvis oppgis absoluttverdien og spinn omkring z-aksen.

Matematisk kan dette skrives

her er S spinnvektor-operatoren,  er en spinnegenvektor, s er  spinnkvantetall og ms er sekundært spinnkvantetall. For z-komponenten har vi

verdiene av ms er begrenset av s

Ofte formuleres også kvantemekanisk spinn ved hjelp av Paulimatrisene.

Kvantemekanikk
Penning

En penning er en gammel europeisk myntenhet som ble brukt i middelalderen. De første penninger ble preget av Pepin den lille (741-768), far til Karl den store (768-814). Sølvpenningen ble Europas viktigste mynt i perioden ca. 800 til 1200.

Penningen i Norge
Penningen er den eldste norske myntenheten. Den ble myntet av Olav Tryggvason i årene 995-1000 etter forbilder fra angelsaksisk utmynting. Godwine het den angelsaksiske myntmesteren som preget den første norske penningen. Penningen var hovedmynt i det norske myntsystemet i perioden 995-1387. I latinske middelalderkilder blir penningen også kalt denarius. Frem til 1300-tallet var penninger den eneste myntenheten som ble utmyntet i Norge; det vil si den eneste myntenheten det ble laget fysiske mynter av. Det finnes kun fem eksemplarer av gamle norske penninger, hvorav alle er i utenlandsk eie.
 
Penningen ble i store deler av middelalderen preget som én valør, men under Magnus Lagabøte og hans sønner (ca. 1275-1319) ble det preget 2 penning, penning, 1/2 penning og 1/4 penning.

I Norge ble penningen utmyntet ut i fra det gammelnorske vektsystemet. Det gikk 10 penninger på en ertog, 30 penninger på en øre og 240 penninger på en mark.

Se også
 Norske mynter

Referanser

Eksterne lenker
 Penning UIO

Historisk valuta
Marin grense

Et steds marine grense er havets høyeste nivå etter siste istid.
I siste istid var blant annet hele Skandinavia dekket av is. Isdekkets størrelse var på sitt høyeste nivå for 23 000 år siden.

Vekten av isen gjorde at jordskorpen ble trykket ned (dette er et ca. 1:3 forhold; for eksempel 100 m is trykket landskapet ned 30 m, 200 m is trykket landskapet ned 60 m osv.). Isen i Skandinavia var tykkest over sentrale deler av Bottenviken i Sverige, der istykkelsen var ca. 3 000 m. Det vil si at jordskorpen var trykket ned ca. 1 000 m i forhold til i dag.

Landhevningen i tiden etter issmeltingen foregikk først raskt, senere i et mer sakte tempo. Omkring Bottenviken, der landskapet er flatt, foregår landhevningen fortsatt så hurtig at den er merkbar i løpet av et menneskeliv.

Marin grense er det høyeste nivået som havet har hatt på et sted etter at det ble fritt for is og man forkorter det gjerne med MG. Den marine grensen bestemmes ved høyden av strandhakk, strandlinjer og breelvdelta, ofte med rester etter marine dyr. MG kan med stor nøyaktighet også bestemmes ved å analysere kjerneprøver fra myr, der hver millimeter av kjernen representerer avleiringer som kan dateres ved hjelp av karbondatering.

Grunnen til at havet sto høyere ved slutten av istiden er at hele den norske landplaten ble presset ned på grunn av vekten til ismassene. Da isen smeltet, flommet havet inn over det nedtrykte landet. Da landet sakte steg opp igjen, trakk havet seg tilbake, og landet ble tørt.

Den beste jorden for landbruk i Norge ligger under den marine grensen, gjerne på sand og leire som ble dannet da området var oversvømt. Noen av disse områdene har kvikkleire og er utsatt for store og små leirras.

Den marine grense har også betydning innen arkeologi. De eldste spor etter mennesker som bodde i strandkanten finner man i dag omkring den marine grensen. Funnet av Norges første boplasser fra eldre steinalder, Fosnakulturen, ble gjort av en geolog som studerte strandlinjene, og fant stein som var bearbeidet av mennesker.

Referanser

Eksterne lenker 
 Ngu.no-kart over Marin grense.

Geologi
Geografi
Haydée Tamara Bunke Bider

Haydée Tamara Bunke Bider, bedre kjent som Tania, (født 19. november 1937 i Buenos Aires, Argentina, død 31. august, 1967 i Vado de Puerto Mauricio, Bolivia) var spion / hemmelig agent for DDR, kommunistisk revolusjonær og den eneste kvinne som kjempet sammen med geriljaen i Bolivia som ble ledet av Che Guevara. 

Hun ble født i Buenos Aires i Argentina som datter av Erich Bunke og Nadia Bider. Begge var kommunister og jøder som hadde flyktet fra Tyskland på 1930-tallet for å unnslippe nazistene. I 1952 flyttet familien til Den tyske demokratiske republikk og i en alder på 18 år ble hun medlem av det Østtyske kommunistpartiet, SED. 

I løpet av 1950-tallet studerte hun statsvitenskap ved Humboldt-universitetet i Berlin. Etter eksamen begynte hun å arbeide i landets etterretningstjeneste, Stasi, og hadde i  denne tiden flere oppdrag i utlandet. Reisene gikk til land i Europa og Sør-Amerika. Hun opererte under flere dekknavn og utga seg ofte for å være student innen folklore.  

Tilbake i DDR i 1960 fungerte hun som tolk for Che Guevara og en cubansk handelsdelegasjon som var på besøk i landet. Inspirert av den cubanske revolusjonen og Che Guevara, dro hun i 1961 til Cuba. Mens hun var der deltok hun i arbeidsbrigader, i alfabetiseringskampanjen og arbeidet i Utdanningsdepartementet, ICAP (Instituto Cubano de Amistad con los Pueblos) og den cubanske kvinnebevegelsen. Hun reiste også sammen med Che Guevara til flere land i Latin-Amerika, og det var i denne perioden at hun tok navnet «Tania».

I november 1964 reiste hun til La Paz i Bolivia som hemmelig agent for Che Guevara og hans planer om å bistå til revolusjon i Bolivia. I La Paz arbeidet hun som lærer under navnet Laura Gutiérrez Bauer mens hun samlet informasjon. I 1966 sluttet hun seg til en boliviansk geriljagruppe ledet av Juan Vitalio Acuña.

Den 31. august 1967 ble geriljagruppen overfalt av bolivianske soldater da de krysset elven Río Grande ved Vado del Yeso. Bunke Bider og åtte andre geriljasoldater ble drept i kampene. Kroppen hennes ble tatt av elven og ble funnet igjen 6. september av bolivianske soldater. Hun ble gravlagt neste dag i nærheten av de andre i hennes geriljagruppe. 

Levningene hennes ble funnet 31. oktober 1998 og overlevert cubanske myndigheter. Sammen med Che Guevara og ni andre geriljasoldater fra Bolivia-kampanjen, er hun gravlagt i Guevaras mausoleum i Santa Clara på Cuba.

Referanser

Litteratur 
 Estrada, Ulises (2005) «Tania: Undercover with Che Guevara in Bolivia», Ocean Press, ISBN 1-876175-43-5 
 Guevara, Che «The Bolivian Diary: The authorized edition», Ocean Press, ISBN 1-920888-24-1

Eksterne lenker 
 Tania la Guerrillera – Biografi på mujeresriot.webcindario.com (spansk)

Cubas historie
Fødsler i 1937
Dødsfall i 1967
Sabra

Med Sabra kan det siktes til
en sabra, betegnelsen på en jøde som er født i Israel
leiren Sabra i Beirut i Libanon, tidligere flyktningleir for palestinere
Jesse McCartney

Jesse Abraham Arthur McCartney, også kalt Jester eller J-Mac, (født 9. april 1987 i New York City i USA) er en amerikansk musiker og skuespiller. Han har vunnet «The 2005 Fake ID TRL Award» for artister under 21 år.

Som syvåring var han med i sin første musikal, Oliver Twist, der han hadde hovedrollen. Senere var han med i gruppen Sugar Beats og da han var 11-12 år ble han med i gruppen Dream Street, sponset av Disney. Som 18-åring ble gruppen oppløst og McCartney begynte å synge solo. Hans første album, Beautiful Soul, som kom ut i april 2004, solgte til platina. Senere kom han ut med sitt andre album, Right Where You Want Me.

McCartney har vært med i serien Summerland i 2004-2005, hvor han spilte rollen som Braiden Westerley. I 2012 var han med i den amerikanske skrekkfilmen Chernobyl Diaries.

Diskografi
 Beautiful Soul (2004)
 Right Where You Want Me (2006)
 Departure (2008)
 In Technicolor (2014)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Sangere fra USA
Skuespillere fra USA
Personer fra New York City
Program 81/82

Program 81, senere Program 82, var et nyveiv-band fra Bergen.

Etter en selvtitulert mini-LP og LP-en Prøv å nå fram... som begge kom i 1981, ble vokalist «Pjusken» erstattet av Kate Augestad. Ved årsskiftet skiftet de navn til Program 82. De la samtidig om til engelske tekster og ga ut LP-en Pictures. Ved neste årsskifte valgte de imidlertid å beholde navnet, og de gikk igjen over til norske tekster. Slippe fri fra 1983 ble bandets siste plate.

Selv om bandet ga ut fire plater på Åge Aleksandersens plateselskap Norsk Plateselskap, fikk det aldri noen stor kommersiell suksess utover i Bergen. Både Hovland, Kalvenes og Augestad har siden vært innom en rekke ulike band og prosjekter i byen, mens Urstad har fortsatt som lydkunstner.

Diskografi 
1981: Program 81 (mini-LP)
1981: Prøv å nå fram... (Norsk Plateselskap A/S)
1982: Pictures (Norsk Plateselskap A/S)
1983: Slippe fri (Pro-Gram-O’Phone3)

Medlemmer 
Christian Lund – trommer
Frank Hovland – bassgitar
Maia Urstad –  gitar
Kåre Kalvenes – gitar
Arne Moe Vindedal – perkusjon
Marianne «Pjusken» Sletten – vokal
Kate Augestad – vokal
Nicolay Leganger – tekstforfatter

Norske rockegrupper
Aase Gjerdrum

Aase Gjerdrum (født  1938) er en norsk forlegger og oversetter.

Som forlegger var hun i over 25 år ansvarlig for oversatt skjønnlitteratur på Cappelen forlag. Som oversetter har hun oversatt litterære verker fra engelsk og fransk litteratur til norsk. 

Hun er mor til eventyreren, juristen og forleggeren Erling Kagge.

Oversettelser, et utvalg 
 Forsoningen av Fred Uhlman (1977). 
 Monsignor Quijote av Graham Greene (1983). 
 Den tiende mann av Graham Greene (1985).
 Kapteinen og fienden av Graham Greene (1988).
 Bare livet av Alice Munro (2013).

Norske forleggere
Norske oversettere
96 (tall)

96 (nittiseks, også skrevet seksognitti på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 95 og kommer før 97.

96 er et partall.

96 er atomnummeret til curium.

96 er XCVI i romertall.

Annet 
 Tallet 96 er i navnet på den australske såpeoperaen Number 96.
Seksognitti er navnet på en roman av forfatteren Kjell Ola Dahl
«96» refererer også som betegnelse på ren etanol, ettersom denne har alkoholprosent på 96%

Naturlige tall
Agurk (kortspill)

Agurk er et kortspill som går ut på å ikke å ta siste stikk. Hvilken sort kortene er har ingen betydning, det er kun verdien på kortene som har betydning. Spillerne skal ha utdelt 7 kort og spilleren til venstre for giver begynner. Neste spiller må alltid stikke over eller legge et kort med samme verdi, kan de ikke stikke over må de sake sitt laveste kort. Den som tok det siste stikket, spiller ut igjen.

Den som har det høyeste kortet i siste runde tar stikket. Skulle 2 eller flere spillere ha det høyeste kortet med lik verdi, får samtlige poeng. Spilleren eller spillerne får poeng som tilsier kortets verdi. 14 poeng for et ess, 13 poeng for konge osv.

Når en spiller når 30 poeng er han eller hun ute av spillet. Vinneren er den som holder seg inne i spillet lengst. 

Også kalt Gurka og Røkkar, og spilt som hasardspill med følgende regelendring:
Det er ikke påkrevd å legge likt eller høyere kort, man kan spare dette til senere. Da må man legge sitt laveste. Dette gjør spillet mer utfordrende.

Som hasardspill kan man bruke utslag, slik at den som ryker først betaler kr 5 til potten, ryker man på billedkort koster det kr 10, og den som sitter igjen til slutt vinner potten. I denne varianten kan man også bruke såkalt rampo: Hvis alle gjenværende spilleres siste kort er det samme (f eks syvere), betaler ikke disse noe til potten; potten inngår i neste runde (hvor alle opprinnelige spiller får delta).

Kortspill med fransk kortstokk
Mark (myntenhet)

Mark er en betegnelse på en myntenhet som ble brukt i Skandinavia i middelalderen og tidlig moderne tid. En mark var opprinnelig en «regnemynt», det vil si at den bare ble brukt som en regneenhet for en viss mengde sølvmynt. Etterhvert ble mark også brukt som preget mynt, det vil si fysiske mynter. 

Mengden av sølv varierte noe i ulike land og distrikter i Europa, men den norske regnemynten var lik den kølnske marken, som var 233,856g sølv (8 unser), eller ca. 4,8 g gull.

Tidlig middelalder og høymiddelalder 
Det norrøne myntsystemet ble i Norge fullt utviklet under kong Harald Hardråde. En mark var verd 240 penninger. Andre myntenheter som øre og ertog var verd henholdsvis 30 og 10 penninger. Det var imidlertid bare penninger som ble preget i både tidlig middelalder og høymiddelalder. 

Opprinnelig skulle telt mark være det samme som veid mark. Etterhvert sank imidlertid sølvinnholdet i myntene, slik at telt mark fikk stadig mindre verdi i forhold til veid mark.

Senmiddelalder og tidlig moderne tid 
Den første utmyntede marken ble utført i Lübeck i 1502, i forbindelse med det lybske myntsystemet.
I senmiddelalderen innførte man regning i skillinger i stedet for øre og ertog i Norge og Danmark. Det gikk 16 skilling på en mark, og 6 mark på en speciedaler. kong Hans innførte «det lybske myntsystemet» i Danmark-Norge på begynnelsen av 1500-tallet. Nå begynte man også å prege mark. Den første utmyntingen av mark ble satt i verk av erkebiskop Olav Engelbrektsson (1523–1537).

Mark og annen småmynt falt med tiden kraftig i verdi i forhold til daleren. I starten var en daler verd 1,5 mark, deretter 3 mark på en daler, og på 1600-tallet gikk det hele 6 mark på en daler. Utover 1700-tallet ble det preget stadig færre mark. På denne tiden preget Kongsberg Sølvverk absolutt flest 24-skillinger. På Østlandet ble disse kalt mark, men på Vestlandet kalte man dem ort («kvart»). Sistnevnte var det korrekte navnet, da det gikk fire 24-skillinger på én daler.

Den pregede marken ble brukt fra 1523 til 1767.

Etter pengeverdien i 2006 (korrigert for konsumprisindeksen), ville 1 mark (1767) tilsvare ca. kr. 120 kroner.

Se også
 Finsk mark
 Tysk mark
 Norske mynter

Referanser 

Historisk valuta
Svensgam

Svensgam er en omtrent 185 dekar stor halvøy sør for Erikstad i Lødingen kommune i Nordland. Halvøya ligger ved munningen til Høkfjorden med de to osene Svensgamosen og Innerosen som skjærer seg inn på hver side mot en 15 meter bred landtunge som gjør at den henger sammen med Hinnøya.

Tidligere kjøpmannsplass. Svensgam hadde eget postkontor inntil det ble nedlagt i 1955. Vei fra Fv837 via Erikstad til Svensgam.

Bosetninger i Lødingen
Halvøyer i Nordland
Bærum sykehus

Bærum sykehus er et sykehus som ligger på Dønski i Bærum kommune. Det er statlig eid gjennom Vestre Viken HF og har cirka  ansatte.

Bærum sykehus ble oppført av Bærum kommune og åpnet 29. mars 1924. Den 1. januar 2003 ble sykehuset, Blakstad sykehus og Asker- og Bærumklinikken slått sammen til ett helseforetak kjent som Sykehuset Asker og Bærum. 1. juli 2009 ble sykehuset Asker og Bærum sykehus slått sammen med Ringerike sykehus, Sykehuset Buskerud og Kongsberg til Vestre Viken HF. Sykehuset endret navn 30. september 2010 fra Sykehuset Asker og Bærum til Bærum sykehus.

Gamle Bærum sykehus
Bærum sykehus i Sandvika i Bærum ble bygget i 1924. Disse bygningene er bygget i nybarokk stil og er foreslått vernet. Senere er det ført opp en rekke moderne bygninger i tilknytning til de gamle.

Referanser

Eksterne lenker
 

Vestre Viken
Sykehus i Norge
Helse- og sosialtjenester i Viken
Etableringer i 2003
2003 i Norge
Christian Morgenstierne
Arne Eide
Byggverk i Bærum
Oslo bys kulturpris

Oslo bys kulturpris har vært delt ut årlig siden 1966; og deles ut til «en person, gruppe eller kulturvirksomhet som gjennom lengre tid har gjort en særlig fremragende innsats innen kunst, vitenskap eller annet kulturarbeid i byens eller landets kulturliv».

Jury for prisen er kommunestyrets forretningsutvalg, etter innstilling fra kultur- og utdanningsutvalget. Alle innbyggere i Oslo kan foreslå kandidater til prisen. Prisen består av et diplom og et pengebeløp, siden 1997 har beløpet vært 100 000 kr. Prisen utdeles samtidig som Oslo bys kunstnerpris, som årlig tildeles inntil fem personer.

Mottagere

 1966 – Professor Francis Bull
 1967 – Forfatter Johan Borgen
 1968 – Sanger Aase Nordmo Løvberg
 1969 – Arkitekt Gerhard Fischer
 1970 – Skuespiller Edvard Drabløs og skuespiller Lars Tvinde
 1971 – Maler og grafiker Rolf Nesch
 1972 – Billedhugger Nils Aas
 1973 – Museumsdirektør Reidar Kjellberg
 1974 – Pianist Kjell Bækkelund
 1975 – Forfatter Thorbjørn Egner
 1976 – Skuespiller Per Aabel
 1977 – Tegner Gösta Hammarlund
 1978 – Skuespiller Leif Juster
 1979 – Pianist Robert Levin
 1980 – Forfatter André Bjerke
 1981 – Maler Else Christie Kielland
 1982 – Forfatter, oversetter, litteraturkritiker Carl Fredrik Engelstad
 1983 – Filmkunstner, forfatter/dramatiker og journalist Arne Skouen
 1984 – Forfatter og kulturhistoriker Mentz Schulerud
 1985 – Pianist Robert Riefling
 1986 – Orkesterleder Øivind Bergh
 1987 – Professor Egil A. Wyller
 1988 – Skuespiller Wenche Foss
 1989 – Forfatter Stein Mehren
 1990 – Forfatter Anne-Cath. Vestly
 1991 – ''Prisen ble ikke delt ut på grunn av manglende bevilgning
 1992 – Skuespiller Knut Wigert
 1993 – Orkesterleder Mariss Jansons
 1994 – Fiolinist Arve Tellefsen
 1995 – Komponist John Persen
 1996 – Kunsthistoriker og museumsdirektør Alf Bøe
 1997 – Skuespiller Aud Schønemann
 1998 – Musikere og musikkpedagoger Stephan Barratt-Due og Soon-Mi Chung
 1999 – Billedhugger Nina Sundbye
 2000 – Forfatter Ingvar Ambjørnsen
 2001 – Komponist Arne Nordheim
 2002 – Koreograf Kjersti Alveberg
 2003 – Fotograf Morten Krogvold
 2004 – Visesanger, komponist og tekstforfatter Lillebjørn Nilsen
 2005 – Regissør Stein Winge
 2006 – Kulturarbeider Kai Zahl, grunnleggeren av Dissimilis
 2007 – Komiker og skuespiller Harald Heide-Steen jr.
 2008 – Skuespiller Lise Fjeldstad
 2009 – Skuespiller, teatersjef og instruktør Svein Sturla Hungnes
 2010 – Skuespiller og komiker Elsa Lystad
 2011 – Øyafestivalen
 2012 – Skuespiller Liv Ullmann
 2013 – Forfatter Jo Nesbø
 2014 – Skuespiller, teatersjef og regissør Toralv Maurstad  
 2015 – Rockemusiker Michael Krohn  
 2016 – Biblioteksjef Liv Sæteren
 2017 – Møllergata skoles musikkorps, Torshovkorpset og Kampen skoles musikkorps på vegne av byens korpsbevegelse 
 2018 – Dramatiker og teaterregissør Cliff A. Moustache 
 2019 – Oslo-Filharmonien
2020 – Den Mangfaldige Scenen ved Liv Hege Skagestad og Camara Lundestad Joof 
2021 –  Tegneserieskaper, dramatiker, forfatter og animatør Christopher Nielsen

Referanser

Eksterne lenker
 Statutter

Kultur i Oslo
Priser og utmerkelser i Oslo
Norske kulturpriser
Utmerkelser etablert i 1966
Dunga

Carlos Caetano Bledorn Verri, kjent som Dunga, (født 31. oktober 1963 i Ijuí i Rio Grande do Sul) er en brasiliansk tidligere fotballspiller, og senere -trener. Han har per juni 2016 trent Brasils herrelandslag i fotball i to perioder; fra 2006 til 2010, da han trakk seg etter tapet mot Nederland i kvartfinalen i fotball-VM, og fra 2014 til 2016, da han ble avskjediget etter en rekke svake resultater i Copa América.

Dunga var med i VM-turneringene 1990, 1994 og 1998. Totalt spilte Dunga 91 landskamper og laget seks mål.

På klubblagsnivå spilte Dunga for Internacional (1980–1984, 1999–2000), Corinthians (1984–1985), Santos (1986–1987), Vasco da Gama (1987), Pisa (1987–1988), Fiorentina (1988–1992), Pescara (1992–1993), VfB Stuttgart (1993–1995) og Jubilo Iwata (1994–1998).

Han spilte sentral midtbane og var kjent som en kompromissløs tøffing på banen, som "aldri" slo en eneste feilpasning.

Kallenavnet uttales på brasiliansk portugisisk IPA: [ˈdũɡɐ], og er hentet fra den portugisiskspråklige versjonen av Snehvit og de syv dvergene. Dunga ligner veldig på dvergen som går under kallenavnet Dunga (Minsten på norsk).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Ukas legende: Dunga

Brasilianske fotballspillere
Brasilianske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1990
Spillere i Fotball-VM 1994
Spillere i Fotball-VM 1998
Trenere i Fotball-VM 2010
Medaljevinnere under Sommer-OL 1984
Deltakere for Brasil under Sommer-OL 1984
Fotballspillere under Sommer-OL 1984
Fotballspillere for SC Internacional
Fotballspillere for Sport Club Corinthians Paulista
Fotballspillere for Santos FC
Fotballspillere for CR Vasco da Gama
Fotballspillere for Pisa Calcio
Fotballspillere for ACF Fiorentina
Fotballspillere for Pescara Calcio
Fotballspillere for VfB Stuttgart 1893
Fotballspillere for Júbilo Iwata
Fotballtrenere for Sport Club Internacional
Trenere for Brasils herrelandslag i fotball
Verdensmestere i fotball
Personer fra regionen Noroeste Rio-grandense
Fødsler i 1963
Olympiske medaljevinnere i fotball
Adamstuen

Adamstuen er et boligstrøk sørvest for Ullevål sykehus i Oslo som grenser til boligstrøkene Fagerborg, Valleløkken og Lindern. Strøket hører til bydel St. Hanshaugen som ligger på Oslo Vest. Adamstuen blir betjent av en holdeplass på Ullevål hageby-linjen.

Etymologi
Området har navn etter kjøpmann Adam R. Steen som var eier da han døde i 1807.

Historie
Opprinnelig var Adamstuen-området en eiendom utskilt fra Store Ullevål gård, ca. 42 daa, som omtrent tilsvarer området mellom Ullevålsveien, Kirkeveien og Sognsveien. Navnet kommer etter kjøpmann Adam R. Steen som var eier ved sin død i 1807. Eiendommen tilhørte senere statsminister Emil Stang. Eiendommen ble kjøpt av Oslo kommune i 1911 for å bedre atkomsten til sykehuset. Nedre Adamstuen er bevart (Ullevålsveien 100). Dette er en tømmerhytte fra ca. 1840.

Veterinærhøgskolen
I 2008 vedtok Stortinget etter forslag fra Stoltenberg II-regjeringen å flytte Veterinærhøgskolen fra Adamstuen til Ås i Akershus. Denne beslutningen ble umiddelbart svært kontroversiell, og ble kritisert av både politikere og forskere. Flyttingen ble gjennomført i 2021. Også Veterinærinstituttet flyttet til Ås, lokalisert på samme sted som NMBU Veterinærhøgskolen.

Plassen der Ullevålsveien, Thereses gate og Sognsveien møtes
Strøkets kjerne er plassen der Ullevålsveien, Thereses gate og Sognsveien møtes. Plassen er avrundet fordi bygningen Ullevålsveien 82A og B, i 1920-tallsklassisisme, er konkav, og sentralt på plassen står et lindetre. Ved plassen og et kvartal til sidene finnes butikker og spisesteder. Adamstuen holdeplass for trikken til sentrum og Rikshospitalet ligger i Sognsveien ved plassen. Den og plassen ble oppgradert med ferdigstillelse i 2012, da plassen fikk nytt dekke i granitt og kvartsittgrus. Som en skjerm mot Sognsveien ble det plantet en dobbelhekk av agnbøk og barlind. Trikkesløyfen på plassen, der trikken snudde mellom åpningen av linjen hit i 1909 og åpningen av forlengelsen til John Colletts plass i 1925, ble beholdt, men er ikke i bruk. Ansvarlig landskapsarkitekt var Gabrielle Røkenes.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Strøk i Oslo