alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vårbåndmåler

Vårbåndmåler (Xanthorhoe fluctuata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den er vanlig over hele Norge.

Utseende 
En ganske liten (vingespenn 18 – 28 mm), slank, gråhvit måler. Den kan kjennes fra lignende arter på at fargen er nøytralt grå uten antydning til brunskjær, og at vingenes brede tverrbånd bare er tydelig i den fremre delen. Hannen har smalt fjærformede antenner, hunnen trådformede. Forvingen er gråsvart ved roten, utenfor dette feltet med to tynne, mer eller mindre utydelige, grå tverrbånd, så med et bredt, gråsvart tverrbånd som bare er tydelig i vingens fremre halvdel. Dette båndet er trukket ut til en spiss tann ved midten av bakkanten. Nær vingespissen har forvingen en firkantet, gråsvart flekk, langs ytterkanten flere, mer eller mindre tydelige, smale grå tverrbånd.

Larven er slank, blekt gråbrun med en lys sidestripe og en rad av små, svarte flekker langs ryggen.

Levevis 
Vårbåndmåleren lever i skog, hager og parker, også i mer åpne områder. Denne arten har ikke klart skilte generasjoner, man kan finne både voksne målere og larver fra april til september. De voksne flyr om natten, men skremmes også lett ut på dagtid. Larvene lever på ulike planter i korsblomstfamilien (Brassicaceae).

Utbredelse 
Vårbåndmåleren er en art tilhørende den palearktiske sone og som finnes fra Vest-Europa østover til Japan. I Norge er den vanlig over hele landet.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Xanthorhoe fluctuata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Engmauremåler

Engmauremåler (Epirrhoe tristata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den finnes nord til Nordland i Norge. Den ligner sterkt på svart mauremåler (Epirrhoe hastulata), men kan skilles fra denne på forvingenes hårfrynser.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 21 – 26 mm), slank måler, mørkegrå med hvite tegninger. Den ligner svart mauremåler, men kan skilles på forvingenes hårfrynser, der de svarte og hvite feltene er like brede. Begge vingepar er mørkegrå med to brede, doble, hvite tverrbånd. Forvingens midtbånd (feltet mellom de to hvite tverrbåndene) er vanligvis samme farge som vingens grunnfarge, men det finnes også en lys fargevariant der dette båndet er markert mørkere enn resten. Tverrbåndet har en markert knekk i midten. Ved roten av forvingen er det et bølgete, smalt, hvitt tverrbånd, og også langs forvingens ytterkant. Det sistnevnte kan vera brutt opp i pilformede flekker. Larven er naken bortsett fra noen korte børster, brunrød på ryggen med en blekgul sidestripe.

Levevis 
Arten lever på lynghei og andre åpne områder der vertsplantene vokser. Larvene lever på kystmaure (Galium saxatile) og andre maurer (Galium spp.). De voksne målerne flyr om ettermiddagen og i skumringen i juni – juli.

Utbredelse 
Arten finnes over det meste av den palearktiske sone. I Norge er den funnet nord til den sørlige delen av Nordland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Epirrhoe tristata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Grå mauremåler

Grå mauremåler (Epirrhoe alternata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den er vanlig over hele Norge.

Utseende 
En liten til middelsstor (vingespenn 20 – 25 mm), slank, brokete farget måler, lysere på farge enn de fleste andre mauremålerne (slekten Epirrhoe). Forvingen er lysbrun ved roten, i midten med et bredt, gråbrunt tverrbånd som er mørkere enn resten av vingen. Dette båndet har en markert tann midt på ytterkanten og er kantet både på innersiden og yttersiden med doble, brede, hvite tverrbånd. Forvingens ytterste del er lyst gråbrun med en bølgete, hvit tverrstripe. Bakvingen er blekt brunlig med tre hvite tverrstriper, den midterste av disse er bred og dobbel. Larven er naken bortsett fra noen korte, oppstående børster, på ryggen mørkt sjokoladebrun med trekantede, gulhvite flekker (en spiss peker framover), på sidene med en lys stripe.

Levevis 
Grå mauremåler finnes der hvor larvenes vertsplanter, maurer (Galium spp.), vokser. De voksne målerne kan man treffe på mellom mai og august, arten har en eller to generasjoner hver sommer. De flyr mest om natten, men skremmes også lett ut om dagen.

Utbredelse 
Arten finnes over det meste av den palearktiske sone, og også i Nord-Amerika. I Norge er den vanlig over hele landet.

Referanser

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Epirrhoe alternata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1764
Stor mauremåler

Stor mauremåler (Epirrhoe rivata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den finnes langs kysten av Østlandet og Sørlandet i Norge.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 24 – 29 mm), slank, brokete farget måler. Den kan kjennes fra de andre norske mauremålerne (slekten Epirrhoe) på at den er større, lysere på farge og på at forvingens brede tverrbånd er nokså jevnbredt, uten en markert tann eller knekk på ytterkanten. Forvingen er lysgrå ved roten, i midten med et bredt, grått tverrbånd som er temmelig jevnbredt og bare har en avrundet utbuktning ved ytterkanten, ingen markert tann. Dette båndet er bredt kantet med hvitt (kantbåndene er ikke doble) både på inner- og yttersiden. Vingespissen er gråbrun, vingens ytterkant lysgrå med en smal, bølgete, hvit tverrstripe. Bakvingen er hvit med utydelige, grå tverrbånd. Larven er naken bortsett fra noen korte børster, brun med en lysbrun sidestripe og en rekke av hvite, V-formede flekker langs ryggen.

Levevis 
Stor mauremåler finnes i skogkanter, på enger, mellom klipper ved sjøen og andre steder der næringsplantene, maurer (Galium spp.), vokser. De voksne målerne flyr i juni – august.

Utbredelse 
Arten finnes over det meste av Europa og også i Midtøsten. I Norge har den en begrenset utbredelse og er bare funnet i den sørligste delen av Østlandet og på Sørlandet.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Epirrhoe rivata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1813
Dyr formelt beskrevet av Jacob Hübner
Nyfeministene

Nyfeministene var en norsk feministisk organisasjon som ble startet i 1970 i Oslo og som eksisterte frem til slutten av 1970-årene. Etableringen av organisasjonen sammenfalt med starten på den andre feminismebølgen i Norge, og den var med på å introdusere feminisme som et vanlig begrep i den norske kvinnebevegelsen.

Historie
Organisasjonen Nyfeministene hadde utspring blant studenter ved Universitetet i Oslo. En av initiativtakerne var Siri Nylander Mæland (1940–1978; også kalt Siri Nylander). Hun hadde i 1969 møtt feministen Jo Freeman da hun studerte i USA, og inviterte henne i 1970 til Norge for å snakke for studenter på Universitetet i Oslo. Mæland introduserte begrepet «nyfeminisme» og tanken om en ny bevegelse i kronikken «Nyfeminister foren dere» i Dagbladet 31. januar 1970. Noen av initiativtakerne til Nyfeministene var medlemmer av Norsk Kvinnesaksforening, der Mæland var landsstyremedlem en kort periode rundt 1970, men ønsket mer aktive aksjonsformer enn foreningens tradisjonelle fokus på lover og politiske reformer, og et mer radikalt program enn det den tradisjonelt borgerlige NKF stod for. De var inspirert av aksjonsformer blant unge feminister i USA, og særlig den amerikanske Womens Liberation.

Nyfeministene spredte seg etterhvert til andre deler av landet. Lignende foreninger ble snart etablert i Trondheim, Bergen, Støren, Vadsø, Gjøvik, Kongsberg, Tønsberg, Åfjord, Porsgrunn, Namsos, Raufoss, Molde, Lillehammer, Harstad, Åga, etter hvert kom Stavanger/Sandnes, Fredrikstad, Larvik, Moss og Ski. Blant kampsakene var lik rett på arbeidsplassen, rett til daghjemplasser og rett til selvbestemt abort.

Nyfeministene gikk i oppløsning mot slutten av 1970-årene, og en del nyfeminister gikk da inn i ulike andre kvinneorganisasjoner.

Referanser

Feminisme
Organisasjoner etablert i 1970
Graxelaget

Graxelaget var en løselig sammensatt teatergruppering med utgangspunkt i gruppen FABS som tilknyttet seg skuespillere og musikere etter behov. Bandet startet opp i 1964 og fikk navnet FABS i 1965, og er fremdeles aktive med å spille konserter og lage plater. FABS med Graxelaget laget bl.a. anarkopønkoperaen «Balladen om Exterazy Grax» som de satte opp som en forestilling i tidsrommet høsten 1978 og våren 1979. Til sammen var det mellom 20 og 30 personer involvert. Noen på en forestilling, andre på flere.

En av disse forestillingene ble utgitt av det anarkistiske organet Folkebladet som «Folkebladets pønk spesial nr 2/3 1979». En nærmere 20 minutter lang vinyl EP. Siden utgivelsen har det vært en strid om hvorvidt denne utgivelsen kan regnes som Norges første punkutgivelse eller ikke. Handorff i Nye takter omtalte platen i sin anmeldelse som «Den værste rip off i plateindustriens historie». Innen det anarkistiske miljøet i Norge ble platen godt mottatt. 

Informasjon om besetning og discography m.v. for FABS og Graxelaget finnes på FABS hjemmeside http://www.anarchy.no/fabs-no.html . Låten Punk Out med FABS fra 2009 ligger utlagt på FABS Fanklubbs hjemmeside som en mp3fil, se .

Anarkisme
Tor Pedersen

Tor Pedersen er en musiker fra Oslo som har spilt i og gitt ut plater med bandene Graxelaget, Dueslaget og Schizo.

Norske rockemusikere
Personer fra Oslo
Fødselsår ikke oppgitt
Jean-Jacques Beineix

Jean-Jacques Beineix (født 8. oktober 1946, død 13. januar 2022) var en fransk regissør som er kjent for Diva (1981) og Betty Blue – 37°C om morgenen (1986). Sistnevnte ble Oscar-nominert.

Han startet sin karriere i 1964 og regisserte sin første spillefilm i 1981. Beineix var en del av filmbevegelsen på 1980-tallet som av kritikere fikk navnet cinéma du look.

Filmografi

Spillefilm 
 1981 : Diva
 1983 : Månen i rennesteinen (La Lune dans le caniveau)
 1986 : Betty Blue – 37°C om morgenen (37°2 le matin)
 1989 : Løvetemmersken (Roselyne et les lions)
 1992 : Snøen på Pyrenene (IP5: L'île aux pachydermes)
 2001 : Mortel transfert

Dokumentar 
 1992 : Les Enfants de Roumanie
 1994 : Otaku : fils de l'empire du virtuel
 1994 : Place Clichy sans complexe
 1997 : Assigné à résidence

Referanser

Eksterne lenker
  

Franske regissører
Personer fra Paris
Eva von Hanno

Eva von Hanno (født 13. april 1945 i Oslo) er en norsk skuespiller, kjent fra flere nordiske oppsetninger (blant annet Hamsun, 1996, Fanny og Alexander, 1982) og TV-serier (som Nini, 1998-99).

Biografi 
Hun er utdannet ved Statens håndverk- og kunstindustriskole og Statens teaterhøgskole, samt Dramatiska institutet i Stockholm.  Hennes debut kom i oppsetningen Cabaret (Den Nationale Scene, 1968). Ansatt ved Fjernsynsteatret 1969–1972, der hun leverete gnistrende samspill med Gisle Straume i Ionescos Privattimen (1970). Opptrådte på Nationaltheatret 1972–1974, senere frilans. Har på scenen bl.a. spilt Miriam i Agnes av Kent Andersson og flere roller i Bjørg Viks To akter for fem kvinner og Sorgenfri. Har turnert med enkvinnesforestillingen Oda – saaatans kvinne som Oda Krohg (fra 1988) og monologen Christian – fandens mannfolk! (fra 2000) som Christian Krohg. 1991 gjestet hun Sogn og Fjordane Teater i tittelrollen i Willy Russels Shirley Valentine. Av filmroller kan nevnes Balladen om mestertyven Ole Høiland (1970), Høvdingen (1984) og Amorosa (1986).

Hun er også kunstmaler, med debut i 1981.

Filmografi 
  .... Gunnhild Anda (TV)  
  .... Margrethe (TV-serie)
  
  .... sykesøster 
  .... fru Håkonsen 
  .... kontordame 
  .... Rickos mamma 
  .... sykesøster Maja 
  .... Klasseveninne 
  .... Toril 
  .... Ekdahlska huset - Berta 
  .... Gurli Linder 
  .... Sykesøster 
  .... sykesøster (ikke kreditert)  
  .... Madonna-Hansen 
  .... Rosita 
  .... Lilleba (TV)  
  .... frk. Simonsen 
  .... servitrisen 
  
  … pleiersken 
  … Ragnhild (TV)
  - Visittid … sykepleier (TV-serie, 1 episode)
  … Pegeen Mike (TV) 
  … Marthe Thoresdatter
  … Margit (TV)  
  (TV) 
  … Nelly

Referanser

Eksterne lenker 
  

Norske malere
Norske skuespillere
Personer fra Oslo
Tanum kirke (Larvik)

Tanum kirke er en langkirke oppført i stein fra 1100- eller 1200-tallet. Den har 216 plasser. Arkitekt for restaureringen i 1910–11 var Haldor Larsen Børve. Tanum kirke er en steinkirke i tidlig romansk stil. Det finnes spor etter eldre stavkirke. Tanum kirke har gammelt inventar, for eksempel døpefont i gotlandsk sandstein fra 1250-årene og klokkerstol i renessansestil fra 1591. Altertavlen ble malt av Eilif Peterssen i 1890-årene. Kirken er viet til St. Olav.

Se også 
 Tanum kirkes heraldikk
 Tanum prestegård, hvor Hanna Winsnes bodde og skrev

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Larvik kirkelige fellesråd
 
 Vestfolds vakre middelalderkirker (PDF)
 Om Tanum kirke og omgivelser på nettsidene til Kulturarv i Vestfold fylkeskommune
 
 Stavernguiden

Kirker i Larvik
Kirker i Larvik prosti
Kulturminner i Larvik
Religiøse byggverk fra 1200-tallet
Haldor Larsen Børve
Langkirker i Tunsberg bispedømme
Valgkirker i 1814
1200-tallet i Norge
Gullmåler

Gullmåler (Camptogramma bilineata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne umiskjennelige arten finnes nord til Nord-Trøndelag i Norge.

Utseende 
En nokså liten (vingespenn 20 – 27 mm), slank, mer eller mindre gul måler. Arten kan ikke forveksles med noen andre norske målere. Vingenes grunnfarge varierer fra blekgul til ganske mørk brun, men er vanligvis oransjegul. Begge vingepar har tre bølgete, hvite tverrstriper, i tillegg har de ca. 10 smale, bølgete, brune tverrstriper. Feltet mellom de to ytterste hvite tverrstripene er ofte noe mørkere enn resten av vingen på forvingene. Larven er forholdsvis kraftig, med ganske mange, utstående, stive børster, blekgrønn på farge.

Levevis 
Gullmåleren finnes helst på litt fuktige steder. De voksne målerne flyr i juni – august, mest om natten, men de skremmes også lett ut om dagen. Larvene kan leve på en rekke forskjellige planter, blant andre vassarve (Stellaria media) og syre (Rumex spp.).

Utbredelse 
Gullmåleren er vidt utbredt og finnes både i Europa, Asia og Nord-Amerika. I Norge er den ganske vanlig nord til Nord-Trøndelag.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Camptogramma bilineata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Tagea Brandts Rejselegat

Tagea Brandts Rejselegat er et legat opprettet i 1905 i forbindelse med Vilhelm Brandts testamente til minne om hustruen Tagea Brandt (1847–82). Legatet deles ut hvert år den 17. mars som gave for å hedre kvinner, som har ydet en innsats innen for deres områder jf. vedtekter av 1922:
«Legatet bør kun gis til kvinner, som på et eller annet område har yt noe virkelig betydelig, eller - for vitenskapsdyrkere, kunstnerinners og musikeres vedkommende - som etter deres vitenskapelige og kunstneriske kvalifikasjoner kan ventes å heve seg betydelig over det middelmådige. Legatet tildeles kvinnelige vitenskapsdyrkere med embeds- eller tilsvarende eksamen, kunstnerinner innenfor bildekunsten eller musikken, forfatterinner eller kunstnerinner ved Det kgl. Teater.»

Legatet skulle tildeles i en tolerant, men allikevel konservativ ånd.

Første utdeling var i 1924 på 10 000 kr., 1958 forhøyet til 15 000 kr, 1967 til 25 000, senere 50 000, nå 75 000 kr.

Liste over mottakere

Eksterne lenker 
 Tagea Brandts Rejselegat hos www.litteraturpriser.dk

Legater
Etableringer i 1905
Utmerkelser etablert i 1924
1905 i Danmark
1924 i Danmark
Fylkesvei 6210

Fylkesveg 6210 går mellom Neregarden og Blindheim i Ålesund. Veien er 2,6 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fv391.

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Møre og Romsdal
Veier i Ålesund
Morten Skogstad

Morten Skogstad (født 26. juni 1962 i Trondheim) er en norsk trommeslager.

Han har spilt trommer i den norske gruppen Stage Dolls siden 1993. I perioden 1988–1989 var han trommeslager i TNT, da under artistnavnet Kenneth Odiin.

Diskografi

Storm 
 Stille før stormen (1982)
 Demo '82 (2015)

TNT 
 Intuition (1989)
 Till Next Time – The Best of TNT (1996)
 The Big Bang – The Essential Collection (2003)
Singler
 Tonight I'm Falling (1989)
 Intuition (1989)

Stage Dolls 
 Stories We Could Tell (1993)
 Dig (1997)
 Good Times – The Essential Stage Dolls (2002)
 Get a Life (2004)
 Get a Live (2005)
 Always (2010)
Singler
 Love (1993)
 Hard to Say Goodbye (1994)
 It's Only Love (1997)
 Good Times (1997)
 You're the One (2002)
 Running Back to You (2004)
 Get a Life (2004)
 Raining on a Sunny Day (2009)
 Always (2009)
 Drive for Life (2011)
 5 Minutes of Fame (2013)
 Highway of Life (2013)
 Rock'n Roll Train (2014), med Return
 One of These Days (2015)
 Into the Fire (2016)
 Hey Rock'n Roll (2017)
 The One (2017)
 You'll Find Me (2018)

Andre deltagelser 
 Trondheim Bluesklubb: Five Long Years (1986)
 Charm: Håpe æ får kom te himmel'n (1986)
 The Grønne Glitrende 3 og Dag: Grønne Glitrende 3 & Dag (1986)
 Feskhandler Thorske: Humbug & Campari (1991)
 Ottar Big Hand: Midt i livet (1992)
 The Kids: Vil du værra med mæ hjæm i natt (1996)
 The Kids: Sønner av norske jenter – The Kids Greatest Hits (1996)
 Travellin' Strawberries: Vodka é dispril (1997)
 Ernst-Wiggo Sandbakk: Sympathetic (1998)
 Siri Gellein & Bjørn Willadsen Band: Sånn vil du ha meg (1999)
 DumDum Boys-hyllest: Solide saker – en hyllest til DumDum Boys (1999)
 Sissel: One Day (2000)
 Sissel Kyrkjebø: All Good Things (2000)
 Mikaila: Mikaila (2001)
 Kiss-hyllest: Gods of Thunder – A Norwegian Tribute to Kiss (2005)
 Liv Marit Wedvik: Mustang Road (2005)
 Liv Marit Wedvik: Love Me or Leave Me (2006)
 Liv Marit Wedvik: Riding Out the Storm (2006)
 Stage Dolls-hyllest: Wings of Steel – A Norwegian Tribute to Stage Dolls (2008)
 Liv Marit Wedvik: So the Story Goes – The Very Best of Liv Marit Wedvik'' (2013)

Referanser

Eksterne lenker 
 Rockipedia

Stage Dolls-medlemmer
TNT-medlemmer
Norske trommeslagere
Personer fra Trondheim kommune
Fødsler i 1962
Making History: The Calm & The Storm

Making History: The Calm & The Storm er et strategispill basert på den andre verdenskrig. Spillet ble utgitt den 13. mars 2007.

I spillet kan man velge mellom flere ulike scenarier fra den annen verdenskrig, og det er også mulig å laste ned scenarier som er opprettet av spillere. Man velger seg så hvilket land man vil ta over, og styrer landet gjennom perioden som er satt opp.

I Making History The Calm & The Storm har spilleren mange muligheter og ikke minst utfordringer å ta hånd om. Man må passe på at man eksporterer og importerer nok råvarer for å opprettholde industri- og militære enheter.

Eksterne lenker 
 
 Making History hos utvikleren Strategy First

Strategivideospill
Windows-spill
Videospill fra 2007
Videospill utviklet i USA
Tibetplatået

Tibetplatået, også kjent som Qinghai-Tibet (Qingzang) platået, er et stort, elevert platå i Sentral-Asia som dekker mesteparten av den autonome region Tibet og Qinghaiprovinsen i Folkerepublikken Kina og Ladakh i Kashmir. Det dekker et område på 1000 × 2500 kilometer og har en gjennomsnittlig høyde på over 4500 meter. 

Med tilnavnet «verdens tak» er Tibetplatået det høyeste og største fjellplatået i verden. Det dekker et område på 2,5 millioner km².

En rekke større elver har sitt utspring her, blant annet Huang He, Yalong, Chang Jiang, Mekong, Irrawaddy, Salween, Brahmaputra, Ganges og Indus.

Hevingen av Tibetplatået antas å hatt stor effekt på regionalt og globalt klima. Den kan ha ført til at den asiatiske monsunen oppstod og til at de første isdannelsene kom på den nordlige halvkule. Mekanismen og tidspunktet for hevingen er omdiskutert. Et synspunkt er at platået oppstod i tidlig miocen for 20 millioner år siden og nådde sin maksimale høyde for ca. åtte millioner år siden. Med tiden senket erosjon platået og dannet dets daler, bergvegger og klipper. Et alternativ teori er at hevingen ikke begynte før for 4,5 millioner år siden og pågikk i sen pliocen og pleistocen.

Høylandet avgrenses i nord av ørkenlandet i Tarimbekkenet og Qaidambekkenet og i sør og vest av fjellkjedene Himalaya, Karakorum og Pamir. Her ligger en rekke saltsjøer, som for eksempel Tilicho, som ligger i en slukt på 4290 meters høyde og er en av verdens høyestliggende innsjøer. Platået har vide stepper, tette skoger og ørkener. Dyrelivet er overraskende omfattende, med for eksempel jaker, saigaantiloper, asiatiske svartbjørner, sauer og kianger.

Referanser 

Kinas geografi
Tibets geografi