alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Allan Wells

Allan Wipper Wells (født 3. mai 1952 i Edinburgh) er en tidligere skotsk friidrettsutøver. Han ble olympisk mester for Storbritannia under OL 1980 i Moskva.

Wells satset opprinnelig på tresteg og lengdehopp, men gikk over til sprintløp i begynnelsen av 1970-årene. I 1978 vant han to medaljer for Skottland under Commonwealth-leken, og var nå Storbritannias raskeste sprinter.

Wells vant 100 meter-finalen i Moskva med svært liten margin foran cubaneren og forhåndsfavoritten Silvio Leonard. Wells ble dermed tidenes eldste olympiske mester på 100 meter. Han kom også til finalen på 200 meter, som også ble en svært jevn affære. Denne gangen måtte han se seg slått av italieneren Pietro Mennea med to hundredels sekunder, og sikret seg dermed sølv. Han avsluttet lekene ved å løpe inn til fjerdeplass på 4 100 m stafett.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Edinburgh
Britiske sprintere
Olympiske mestere for Storbritannia
Olympiske sølvmedaljevinnere for Storbritannia
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1980
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1980
Medaljevinnere under Sommer-OL 1980
Deltakere for Storbritannia under VM i friidrett 1987
Deltakere for Storbritannia under VM i friidrett 1983
Gullmedaljevinnere under samveldelekene for Skottland
Deltakere for Skottland under Samveldelekene 1982
Friidrettsutøvere under Samveldelekene 1982
Vannliljetorvlibelle

Vannliljetorvlibelle er en libelle som tilhører familiegruppen libeller (Libellulidae). Vannliljetorvlibelle er fredet i Norge.

Utbredelse 
Vannliljetorvlibelle er utbredt i det sentrale og østlige Europa. Finnes i og det sørøstlige Danmark, Sverige og Finland. I sørøstlige Norge langs kysten til Telemark.  Arten har et lite utbredelsesområde på Østlandet. Habitatet er mindre sjøer og tjern med rent vann og flytebladsvegetasjon (nøkkeroser) i lavlandet. Det er ingen tegn på vesentlig reduksjon i bestanden og arten kvalifiserer ikke til å bli rødlistet etter IUCN-kriteriene.

Utseende 
Kjønnene er noe ulike. Hunnens bakkropp er mørk brun-svart med gule flekker. Hannen har gule render mellom hver av bakkroppens segmenter (ledd). Eldre hanner får gjerne en blåpudring på bakkroppen. Analvedhenget, bakerst på bakkroppen er hvitt, og labialpalpene ved munnen, er mørk. Foran på hodet (frons) har hvit farge.

Vingene holdes i en rett vinkel ut fra kroppen i hvile. Vingemerket (pterostigma) er hvit. Vingespennet er mellom 60 og 70 millimeter.

Levevis 
Nymfen lever på bunnen i åpne innsjøer og vannhull med steder der det er rik undervannsvegetasjon kombinert med flytende vannplanter som vannliljer.

Eggene legges i vann. Utviklingen tar 3 år. Nymfen overvintrer i vegetasjonen, blant planter og mose. De voksne (imago) øyenstikkerne finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.

Flygetiden er fra midten av juni til august.

Vannliljetorvlibelle har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte øyenstikkeren blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.

Fredet i Norge 
Vannliljetorvlibelle er en av tre norske arter av libeller som er fredet etter Bern-konvensjonen. Dette fordi de har hatt stor tilbakegang, grunnet at leveområdene (habitatene) har forsvunnet. Noen arter krever helt spesielle livsbetingelser.

Referanser

Litteratur 
 Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. Odonata i Danmark, foreløbig status 1995. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
 Olsvik, Hans. & Dolmen, Dag. 1992. Distribution, habitat, and conservation status of threatened Odonata in Norway. Fauna norv. B. 39. Side 1-21.
 Stenløkk, Jan. 2001. Revidert og utvidet fredning av norske insekter. Norsk entomologisk forening. Insekt-Nytt 26 (3-4), s. 6-10 
 Sahlén, Göran. 1996. Sveriges Trollsländor. Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9

Eksterne lenker 
 
 Vannliljetorvlibelle – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.

Øyenstikkere
Arter på norsk rødliste
Fredede arter i Norge
Øyenstikkere formelt beskrevet i 1840
Dalceridae

Acraginae
 Dalcerinae

Dalceridae er en liten familie av sommerfugler beslektet med sneglespinnere (Limacodidae). De finnes i Sør- og Mellom-Amerika og i de varme delene av Nord-Amerika. I likhet med sneglespinnerne har de sneglelignende, kortbeinte larver.

Utseende 
Små til middelsstore (forvingelengde 6,5 – 24 mm) møll med store, brede, avrundede vinger. På farge er de gjerne bleke, lysebrune eller oransje, av og til med en perlemoraktig glans. Kroppen er forholdsvis slank og tett hårete. Hodet er lite med reduserte maksillarpalper og sugesnabel. Antennene er ganske korte, bredt fjærformede hos hannene, smalere hos hunnene. Vingene er vanligvis omtrent ensfargede. Beina er kraftige og tett hårete. De hviler med vingene taklagt over kroppen.
Larvene er korte og trinne, med korte brystføtter. Vorteføtter mangler, men krokringene som vanligvis sitter på vorteføttene finnes hos de to siste larvestadiene. På oversiden har de rekker av geléaktige vorter, som skilles ut fra kjertelhår. Huden på undersiden er gjennomsiktig.

Levevis 
De voksne sommerfuglene flyr om natten, men er ganske dårlige flyvere. De kommer sjelden til lys. Siden de har reduserte munndeler, kan de ikke ta næring til seg. Larvene kan ete på mange ulike planter (polyfage), dalceride-larver er funnet på ca. 20 ulike plantefamilier. De kan noen ganger gjøre skade på kaffe, kakao og palmer.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata – Homoneura
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Overfamilien Zygaenoidea
 Familien Dalceridae
 Underfamilien Acraginae
 Slekten Acraga Walker, 1855 – 40 arter
 Slekten Dalcerides  Neumoegen & Dyar, 1893 – 11 arter
 Slekten Zikanyrops  – to arter
 Underfamilien Dalcerinae
 Slekten Ca  Dyar, 1914– én art
 Slekten Dalcera  Herrich-Schäffer, 1854 – fire arter
 Slekten Dalcerina  – fem arter
 Slekten Minacraga  – åtte arter
 Slekten Minacragides  – én art
 Slekten Minonoa  – tre arter
 Slekten Oroya Miller, 1994 – én art
 Slekten Paracraga  – sju arter

Kilder 
Dalceridae på Tree of Life:

Eksterne lenker 
 
Bildegalleri over arter fra Fransk Guyana: 

Sommerfugler
Dyr formelt beskrevet i 1898
Dyr formelt beskrevet av Harrison Gray Dyar
Heterogynidae

Chaliella
 Heterogynis
 Janseola

Heterogynidae er en artsfattig familie av sommerfugler som blant annet finnes i middelhavsområdet, i Europa nord til Sveits. De har tidligere fantes i Sør-Tyskland, men er trolig utdødd der. Hannene og larvene ligner bloddråpesvermere (Zygaenidae), som de er i slekt med, men hunnene skiller seg ut ved å være bein- og vingeløse og larvelignende.

Utseende 
Stor sett middelsstore (vingespenn gjerne 20 – 30 mm hos hannene) sommerfugler. Hannene ligner bloddråpesvermere (Zygaenidae), men skiller seg fra disse på at de er ensfarget, matt, mørkt fargede og på at antennene er bredt fjærformede. Hodet er lite med middels lange, fjærformede antenner. Kroppen er sylindrisk, vingene forholdsvis store, avlange, med korte hårfrynser, gjerne mørkegrå på farge. Hunnene er larve- eller maggotlignende, uten vinger og bein. De er mye større enn hannene. Larvene ligner larvene til bloddråpesvermerne, korte og trinne, ofte med gule lengdestriper. Kroppen har spredte, korte hår og vorteføttene er velutviklede.

Levevis 
Larvene utvikler seg på ulike planter. Hann-larvene er fullt utvokst bare halvparten så store som hunn-larvene, og de går gjennom larvestadiet på mye kortere tid, men bruker til gjengjeld lengre tid på sin mer omfattende forvandling som pupper. De ferdigutviklede larvene spinner seg inn i kokonger som sitter svært synlig høyt i vegetasjonen.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata – Homoneura
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Overfamilien Zygaenoidea
 Familien Heterogynidae
 Chaliella anicanella Bruand, 1850
 Slekten Heterogynis Rambur, 1837  – 17 arter, fem i Europa
 Slekten Janseola  – fire arter

Eksterne lenker 
 
Heterogynidae på Tree of Life: 

Bilder av Heterogynis penella hann og larve: 

Sommerfugler
Dyr formelt beskrevet i 1866
Dyr formelt beskrevet av Jules Pierre Rambur
Pot of Gold

Pot of Gold er det uoffisielle navnet på en stein på størrelse med en softball i Gusev-krateret på Mars. Den ble undersøkt av mars-roveren Spirit 25. juni 2004.

Under undersøkelsen fant Spirit spor av hematitt, noe som var indikasjoner på flytende vann på Mars.

Eksterne lenker 
 JPL pressemelding
 Official Mars Rovers site

Steiner på Mars
Final Fantasy III

Final Fantasy III (ファイナルファンタジーIII Fainaru Fantajī Surī) er et konsollrollespill utviklet og utgitt av Square (nå Square Enix) i 1990 til Nintendo Family Computer (Famicom, kjent internasjonalt som Nintendo Entertainment System) som en del av Final Fantasy-serien. Det er det første Final Fantasy-spillet som inneholder jobb-byttesystemet og var et av de største rollespillene skapt for Nintendos konsoll.

Spillet kom ikke ut i Nord-Amerika eller Europa før det ble utgitt til Nintendo DS. Denne utgivelsen hadde oppgradert grafikk og lyd, men fulgte samme historie som den tidligere utgivelsen. Det handler om fire helter som drar ut i verden for å stoppe en truende ondskap fra å ødelegge alt liv. De fire heltene begynner som «Freelancers», men kan etter hvert endre yrke etter spillerens behov. Dette systemet var revulosjonerende for sin tid.

Final Fantasy III ble godt mottatt da det kom ut i Japan og DS-versjonen fikk også en ganske god mottakelse. Noen av klagene involverte at spillets litt søte design kanskje ikke passet seg så godt, og at grafikken og lyden kunne vært bedre.

Eksterne lenker 
 

Final Fantasy
NES-spill
Videospill utviklet av Square Co.
Videospill fra 1990
Videospill utviklet i USA
Videospill utviklet i Japan
Ouya-spill
Grasdalstunnelen

Grasdalstunnelen er en tunnel på riksvei 15 i Stryn kommune i Vestland. Tunnelen går under Sætreskarsfjellet mellom Grasdalen og Skjerdingsdalen, og er  meter lang. Gjennomslaget i tunnelen kom i 1975. Grasdalstunnelen og resten av helårsveien over Strynefjellet ble åpnet for trafikk 11. september 1977 og  offisielt åpnet av kong Olav V den 17. oktober 1978.

Se også 
Oppljostunnelen
Ospelitunnelen
Hjelletunnelen
Veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Byggjing av heilårsveg over Strynefjellet
NRK Sogn og Fjordane: – Vegvesenet feilvurderte Strynefjellet (26. januar 2005)
Grasdalstunnelen på Google StreetView

Veitunneler i Vestland
Veier i Stryn
Riksvei 15
1977 i Norge
Tunneler åpnet i 1977
Ospelitunnelen

Ospelitunnelen er en tunnel på riksvei 15 i Stryn kommune i Vestland. Tunnelen går under Ospelifjellet mellom Skjerdingsdalen og Hjelledalen, og er  meter lang. Gjennomslaget i tunnelen kom 29. august 1972. Ospelitunnelen og resten av helårsveien over Strynefjellet ble åpnet for trafikk 11. september 1977 og offisielt åpnet av kong Olav V den 17. oktober 1978.

Gjennomsnittlig passer hvert døgn 800 kjøretøy gjennom tunnelen, mens trafikken i juli er over 2000 og i januar ned mot 300 kjøretøy. 25 prosent av trafikken er tungtrafikk.

Ospeiltunnelens sydlige innløp ble benyttet som kulisse i det norske spenningsdramaet «Tunnelen», som hadde premiere 25.desember 2019.

Se også 
Grasdalstunnelen
Oppljostunnelen
Hjelletunnelen
Veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker 
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Byggjing av heilårsveg over Strynefjellet

Veitunneler i Vestland
Veier i Stryn
Riksvei 15
Tunneler åpnet i 1977
1977 i Norge
Hjelletunnelen

Hjelletunnelen er en tunnel på riksvei 15 i Stryn kommune i Vestland. Tunnelen er 2 566 meter lang, og går under fjellet Hjellehyrna mellom Grovøyane og Erdal. Hjelletunnelen ble påbegynt 19. mai 1994 og åpnet 28. juni 1996. Den leder trafikken utenom bygda Hjelle.

Se også 
Ospelitunnelen
Grasdalstunnelen
Oppljostunnelen
Veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Vestland
Veier i Stryn
Riksvei 15
1996 i Norge
Tunneler åpnet i 1996
Olav Jakob Tveit

Olav Jakob Tveit (født 27. juni 1944 i Treungen) er sogneprest i Meløy fra 2002. Han var tidligere prest i Modum og Stryn. Tveit er kjent som «fotopresten i Stryn» på grunn av sine naturbilder og fotoshow. Han har markert seg i Meløy med virkelighetsnære prekener og levende billedspråk.

Bibliografi 
 Indre Nordfjord; Norges naturkatedral : Stryn, Loen, Olden foto og tekst: Olav Jakob Tveit ISBN 82-520-3160-9 1994 4. opplag 2005     ISBN 82-520-4498-0
 Jeg ser Guds bilde i deg / tekst: Jon Ytrehorn ; foto: Olav Jakob Tveit Kirkens Nødhjelp 1991
Nisser – med bygdene rundt, Vrådal, Nissedal, Treungen; foto og tekst: Olav Jakob Tveit. Bokbyen Forlag 2017. ISBN 978-82-8316- 050-5. Praktbok om innsjøen Nisser og bygdene rundt; Vrådal, Nissedal og Treungen.

Eksterne lenker 
 Fjordhester beiter på grønne setervoller på Prestestøylen i Innvikdalen i Stryn kommune. Alle fjordhester i verden stammer fra Indre Nordfjord i Norge. Foto: Olav Jakob Tveit, Fjordingen - Et bilde til Bildedugnaden «Norge i Sikkerhetsrådet»

 Utdrag fra boka Indre Nordfjord
Nisser - med bygdene rundt, Vrådal, Nissedal, Treungen https://bokbyenforlag.no/butikk/lokal-litteratur/nisser-med-bygdene-rundt-vradal-nissedal-treungen/ 

Norske lutherske prester
Norske sakprosaforfattere
Norske fotografer
Personer fra Nissedal kommune
Kultur i Stryn
Kultur i Meløy
Fødsler i 1944
Bagshot Park

Bagshot Park er en kongelig residens i Storbritannia. Pr. 2007 er den hjemmet til jarlen og grevinnen av Wessex, prins Edward og grevinne Sophie. Herregården ligger ved Bagshot i Surrey, omkring 17,5 km sør for Windsor. Noen kilometer unna ligger Sunninghill Park, som tidligere var hertugen av Yorks residens. 

Prins Edward renoverte Bagshot Park slik at herregård både kunne være familiens hjem og en base for hans filmselskap Ardent Productions, som senere ble nedlagt. Det er gårdsdrift på eiendommen.

Historie

Det første huset på stedet var Bagshot Lodge fra 1631–1633, en av flere mindre hus som ble bygget for Karl I av Inigo Jones. I årene 1766–1772 ble huset bygget om av James Paine for George Keppel, 3. jarl av Albemarle. I 1798 ble det igjen endret, denne gang av John Soane for William, hertug av Clarence, som bodde der til 1816. 

Huset ble så brukt av William Frederick, hertug av Gloucester og Edinburgh, en nevø og svigersønn av Georg III. Han kjøpte opp flere naboeiendommer mellom Bagshot og Sunningdale. Hans enke, prinsesse Mary, ble boende der etter hans død, og flyttet ut først i 1847. Det opprinnelige huset ble så revet i 1877–1878. 

Den nåværende herregården stod ferdig i 1879. Den har 120 rom, og ved folketellingen i 1881 bodde det 26 tjenere i hovedbygningen. Fra 1880 ble Bagshot Park hovedresidensen til Arthur, hertug av Connaught og Strathearn, som var sønn av dronning Victoria. Han døde der i 1942. 

Huset ble så en periode brukt som regimentshovedkvarter og depot for Royal Army Chaplains' Department. Huset ble mye omtalt i denne perioden på grunn av et skilt feltprestene satte opp ved dammen: «Do not walk on the water» («Gå ikke på vannet»). Feltprestkorpset flyttet ut kort tid før jarlen av Wessex tok over. 

Huset ble kritisert for å være stygt av arkitekturhistorikeren Nikolaus Pevsner, men regnes av andre for å være den mest spennende kongelige residensen siden prins Alberts død i 1861, og et monument over indisk innflytelse i Storbritannia.

Kongelige residenser i Storbritannia
Herregårder i England
Byggverk i Surrey
Byggverk fullført i 1879
1879 i England
Birkhall

Birkhall er en herregård i Royal Deeside i Aberdeenshire i Skottland, ikke langt fra Balmoral Castle. Den store eiendommen ligger ved elven Muick, sørvest for Ballater. 

Eiendommen ble kjøpt fra Gordon-slekten av Albert av Sachsen-Coburg-Gotha. Den ble senere residens for Elizabeth Bowes-Lyon, og deretter for Charles, Prince of Wales. Prinsen tilbrakte sin andre bryllupsreise der i 2005. 

Kongelige residenser i Storbritannia
Byggverk i Skottland
Aberdeenshire
Mudderflate

Mudderflater er en type våtmark som dannes der strøm, tidevann eller elver legger fra seg mudder. De finnes der strømmen ikke er for sterk, som i innsjøer, elvemunninger, viker, bukter og laguner. 

Mudderflatene er viktig områder for dyreliv. Selv om artsantallet ikke er høyt, forekommer ofte hver art i enorme mengder. Langs norskekysten er mudderflatene viktig rasteplasser for vadefugler som trekker mellom Arktis og sørlige strøk.

Eksterne lenker 
 

Landformer
Økologi

de:Wattenmeer
eo:Vadmaro
Friidrett under Sommer-OL 2000

Friidrett under Sommer-OL 2000. Det ble konkurrert i 46 grener, 24 for menn og 22 for damer, i friidrett under Sommer-OL 2000 i Sydney.

Medaljer

Herrer

100 m

200 m

400 m

800 m

1500 m

5000 m

10000 m

Maraton

110 m hekk

400 m hekk

3000 m hinder

4x100 m stafett

4x400 m stafett

USA ble diskvalifisert på grunn av dopingbruk av Calvin Harrison.

20 km kappgang

50 km kappgang

Høydehopp

Stavsprang

Lengde

Tresteg

Kule

Diskos

Slegge

Spyd
Se her for utdypende artikkel: Friidrett under Sommer-OL 2000 - Spydkast herrer

Tikamp
Se her for utdypende artikkel: Friidrett under Sommer-OL 2000 - Tikamp herrer

Damer

100 m

 Marion Jones har levert medaljene tilbake og har innrømmet at hun fusket ved å ha brukt dopingmidler under OL.

200 m

 Marion Jones har levert medaljene tilbake og har innrømmet at hun fusket ved å ha brukt dopingmidler under OL.

400 m

800 m

1500 m

5000 m

10000 m

Maraton

100 m hekk

400 m hekk

4x100 m stafett

4x400 m stafett

 Marion Jones har levert medaljene tilbake og har innrømmet at hun fusket ved å ha brukt dopingmidler under OL.

20 km kappgang
Se her for utdypende artikkel: Friidrett under Sommer-OL 2000 - 20 kilometer kappgang damer

Høydehopp

Stavsprang

Lengde

 Marion Jones har levert medaljene tilbake og har innrømmet at hun fusket ved å ha brukt dopingmidler under OL.

Tresteg

Kule

Diskos

Slegge

Spyd
Se her for utdypende artikkel: Friidrett under Sommer-OL 2000 - Spydkast damer

Sjukamp

Referanser

Kilder 
 Aftenposten: Marion Jones leverte tilbake medaljene

 
Friidrett i Australia
Gedit

gedit er en fri programvare, UTF-8-kompatibel tekstredigerer for skrivebordsmiljøet GNOME. Den er skrevet for å ha et rent, enkelt brukergrensesnitt inspirert av idealene til GNOME-prosjektet.

Egenskaper 
Gedit inkluderer syntaksmerking og faner for å redigere flere filer i samme vindu. Det kan redigere filer over nettverk (takket være GNOME VFS-bibliotekene). Det støtter et fullstendig «angre»- og «gjør om»-system så vel som søk og erstatt.

Noen avanserte egenskaper inkluderer flerspråklig stavekontroll og et fleksibelt utvidelsesystem for å tillate å dynamisk kunne legge til nye egenskaper, for eksempel Snippets og integrering med eksterne applikasjoner.

Mindre egenskaper inkluderer nummerering, brakett-matching, seksjoner, merking av valgte linjer og automatisk sikkerhetslagring av filer.

Arkitektur 
Skrevet for vindussystemet X og bruker GTK+ 3.0 og GNOME 3.0 programvarebibliotek. Gedit har en komplett GNOME integrasjon med støtte for dra og slipp mellom gedit og Nautilus (filutforskeren), og gjør bruk av GNOME sitt  hjelpesystem, virtuelle filsystem og skriver-rammeverk.

Galleri

Se også 
 Tekstbehandling
 GNOME

Eksterne lenker 
 

GNOME
Tekstredigering
Eide (Gloppen)

Eide er en tidligere storgård i Gloppen kommune, beliggende på platået ovenfor kommunesenteret Sandane til øst. Gården har Gloppefjorden til vest og Breimsvatnet i øst, derav navnet Eide av eid.

Gården er senere delt i flere gårder, men hovedsakelig er det gårdene Eide og Evebø som dekker området. Sandane og boligfeltet Åsen ligger trolig også innenfor det som tilhørte Eidegården.

Arkeologiske funn 
Gården har gitt viktige arkeologiske funn fra eldre jernalder. Mest sentralt er funnet av Eidehøvdingen i en gravhaug som ligger på kanten av platået gården ligger på. I graven fant arkeologene fra Universitetet i Bergen funn som tilsier at Eide var en storgård, og trolig en sentral gård på nordvestlandet i gammel tid. Graven er datert til slutten av 400-tallet etter Kristus.

I grava fant de også en gjenstand skåret av ett stykke bjørk som kan trekkes ut i ulike geometriske mønster og figurer. Det er ikke funnet lignende gjenstander andre steder i Norge, og de eneste lignende treringer som er kjent er en funnet Iran og en annen fra Afghanistan. Gjenstanden har fått navnet «tankeringen», selv om det er ukjent hva den ble brukt til. I Gloppen kommune er det laget en forstørret utgave av tankeringen som er plassert som skulptur på kommunens tusenårssted, Heradsplassen, i Sandane sentrum.

Kjente personer med opphav fra gården Eide 
Eidehøvdingen (400-tallet), storbonde
Ove Eide (f. 1950), forfatter og pedagog

Kilder 
 nordfjordhistorie.no om funn fra eldre jernalder i Gloppen
 arkikon.no om Evebø-/(Eide-)gården

Eidehøvdingen
Etternavn
Gårder i Gloppen
Command & Conquer: Red Alert

Command & Conquer: Red Alert er et sanntidsstrategispill lansert i 1996 av Westwood Studios. Handlingen i Red Alert foregår i en alternativ virkelighet der andre verdenskrig aldri brøt ut. I stedet forsøker Sovjetunionen å erobre hele Europa, mens de allierte forsøker å beseire Sovjetunionen. Spillet kom først ut for PC (MS-DOS & Windows 95), noe senere kom spillet ut for PlayStation, og ble lagt ut på PlayStation Network, for salg til PSP og PS3.

Handling 
Red Alert foregår på 1950-tallet, og tar plass i en alternativ virkelighet. Albert Einstein har laget en tidsmaskin han kaller "The Chronosphere". Med denne tidsmaskinen reiser han i 1946 fra åstedet for Trinityprøvesprengningen i New Mexico til Landsberg i Tyskland i 1926. Der oppsøker han fengselet der Adolf Hitler akkurat blir løslatt etter soningen for det mislykkede ølkjellerkuppet i 1923. Einstein dreper Hitler for å forhindre andre verdenskrig, og returnerer deretter til 1946. Planen lykkes, og  andre verdenskrig bryter ikke ut. I stedet vokser Sovjetunionen under Josef Stalin seg mye sterkere, og griper sjansen til å forsøke å ta over Europa. Landene i Europa allierer seg mot den nye trusselen, og krigen er snart et faktum.

Tilknytning til Tiberian-serien 
Planen til den opprinnelige utvikleren av Command & Conquer (Westwood Studios) var at Red Alert skulle være foregå før Tiberianuniverset i tid. Rollefiguren Kane var Stalins rådgiver i Red Alert, og viser seg en rekke ganger i spillet. De alliertes slutt i Red Alert skulle opprinnelig lede inn i Command & Conquer (kjent som Tiberian Dawn). Da Electronic Arts (som hadde kjøpt opp Westwood Studios) ga ut en samle-boks med Command & Conquer i 2006, var de tre spillene ment å skulle foregå i tre helt separate univers.

Balansering 
I Red Alert er det ikke en klassisk "stein-, saks- og papirbalansering" som det oftest er i sanntidsstrategispill, men en balansering der spilleren må velge ulike strategier avhengig av om det er Sovjetunionen eller de allierte som kontrolleres. For eksempel har de allierte raske stridsvogner som høy skuddtakt, mens Sovjet har langsommere stridsvogner med lavere skuddtakt, men med tykkere panser og kraftigere kanoner enn de alliertes.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Command & Conquer
Sanntidsstrategispill
Videospill fra 1996
Videospill utviklet av Westwood Studios
Videospill utviklet i Storbritannia
Videospill utviklet i USA