alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Crusader Kings II

Crusader Kings II er et strategispill utviklet og utgitt av Paradox Interactive som en oppfølger til Crusader Kings. Spillet ble utgitt for Microsoft Windows 14. februar 2012 og fikk positive kritikker.

Spillet er en dynastisimulator hvor spilleren kontrollerer et middelalderdynasti fra 1066 til 1453. Utvidelsespakken Old Gods legger til startdatoen 867 som forlenger spilletiden med 199 år. I 867 startdatoen så kan du spille som for eksempel Harald Hårfagre og vikingen Hastein. Gjennom strategisk bruk av blant annet giftemål og snikmord forsøker spilleren å oppnå suksess for dynastiet sitt.

Spillet benytter et genetisk- og et utdanningsystem hvor hvert barn arver egenskapene, kulturen, religionen og evnene til foreldrene eller oppdragerne sine. Derfor er det også mulig for spilleren å avle frem de beste individuelle egenskapene for å sikre kvaliteten på senere avkom.

Det finnes fem føydale nivå i spillet; hver fire er mulige å spille som: Baron (ikke mulig å spille som), Greve/Jarl, Hertug, Konge eller Keiser.

En demo ble gitt ut 4. februar 2012 med muligheter for å spildre som fire ulike karakterer gjennom 20 år. Spillet fikk jevnt over en god mottagelse.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Videospill fra 2012
Strategivideospill
Windows-spill
Videospill utviklet av Paradox Interactive
Videospill utviklet i Sverige
Johann Fischer (komponist)

Johann Fischer (1646 – 1716/1717) var en tysk fiolinist og barokk-komponist.

Liv og virke 
Johann Fischer var sønn av bymusikanten Jonas Fischer og Maria Mayr. Han fikk musikkopplæring av faren og kantoren Tobias Kriegsdorfer (1608-1686), og i perioden 1661–1664 av kapellmester Samuel Capricornus ved det  württembergske hoffet i Stuttgart. Etter Capricornus' død i 1665, arbeidet Fischer fem år i Paris, der han var sekretær for Jean-Baptiste Lully, kapellmester hos kong Ludvig XIV.

I 1673 var Fischer tilbake i hofforkesteret i Stuttgart, og et år senere ble han kirkemusiker i Augsburg, der han var ansatt fram til 1677. I denne tida skrev han 60 kirkemusikalske verk. I 1683 fikk han en post som fiolinist, lærer og komponist i hofforkesteret til markgreven av Ansbach. Grev Johann Friedrich var opptatt av fransk musikk, mens etterfølgeren, Georg Friedrich, foretrakk italiensk musikk og avskjediget Fischer i 1686.

Fischer ser ut til å ha vært temmelig rastløs av seg, for nå fulgte en lang rekke ansettelsesforhold og mye reising rundt omkring i Europa. Da han døde, omtrent 70 år gammel, var han kapellmester hos markgreven av Schwedt.

Musikk 
Fischer var en såkalt «lullist», dvs en musiker som bidro til å fremme Lullys franske stil framfor den italienske barokkstilen.

Fischer skrev flere samlinger med sanger, de viktigste er en samling av femti franske sanger og en samling madrigaler og lieder. Fischers kirkemusikk, store mengder kantater og motetter, er fremdeles lite utforsket. Han skrev også instrumentalmusikk.

Johann Mattheson skrev at Fischers musikk var høyt verdsatt og ofte spilt.  
Melodiene hans er originale, og harmonikken og rytmikken variert. Et særtrekk er at han ofte krever scordatura for bratsj.

Ernst Ludwig Gerber listet opp Fischers verk i Lexikon der Tonkünstler (v. II, s. 133).

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 
 

Tyske komponister
Barokkomponister
Kirkemusikkomponister
Personer fra Augsburg
Schizodontus

Se systematisk inndeling

Schizodontus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store (35-40 millimeter), matt brune trebukker. Antennene er kraftige, litt lengre enn kroppen hos hannene og litt over halvparten så lange som kroppen hos hunnene. Kjevene er litt forstørrede, fasettøynene forholdsvis store. Pronotum har rundede sider med tre kraftige pigger på hver side. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre", gjerne med to svake lengderibber.

Utbredelse 
Slekten er endemisk for Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Closterini Lacordaire, 1868
 Slekten Schizodontus Quentin & Villiers, 1974 - to arter
 Schizodontus angustus Quentin & Villiers, 1974
 Schizodontus latus Quentin & Villiers, 1974

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Closterini

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1974
Madagaskars insekter
Madagaskars endemiske fauna
Oropyrodes

Se systematisk inndeling

Oropyrodes er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare én art.

Utseende 
En middelsstor (ca. 30 millimeter), bred, brunlig trebukk. Antennene er kraftige, nesten så lange som kroppen hos hannen. Antenner og bein er svarte med en svak, fiolett glans. Hodet er firkantet, minst så langt som bredt, med en bred, V-formet midtfure i pannen. Fasettøynene er ganske små og sitter langt framme på hodet. Kjevene er ikke forstørrede. Pronotum er omtrent trapesformet med fremstående forhjørner, i den fremre delen er det kraftig, rundet utvidet. Prontoum er svart, de utvidete forhjørnene oransje, overflaten er kraftig, ruglete skulpturert. Scutellum er nokså stort, trekantet, med en tydelig midtfure og tverr-rynket skulptur. Dekkvingene er litt rundede, med avrundede "skuldre", uten opphøyde ribber. De er rødbrune med smalt oransje for- og ytterkanter.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Mexico.

Systematisk inndeling 
Arten har vært plassert i slekten Pyrodes. 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Mallaspini Thomson, 1861
 Slekten Oropyrodes Galileo & Martins, 1992 
 Oropyrodes maculicollis (Bates, 1891)

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Oropyrodes maculicollis

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Dyr formelt beskrevet i 1891
Protorma

Se systematisk inndeling

Protorma er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare en kjent art.

Utseende 
En ganske stor (30-40 millimeter), rødlig brun trebukk. Antennene er tynne og ikke spesielt lange. Fasettøynene er store og litt utstående, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er trapesformet med spisse bakhjørner, ytterkanten fint sagtakket. Punkturen på pronotum er tett og kraftig. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre", hver dekkvinge med fire brede, opphøyde lengderibber. Beina er forholdsvis korte og tynne.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Arten er vidt utbredt i den nordlige delen av Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Mallodontini Thomson, 1861
 Slekten Protorma Waterhouse, 1880 
 Protorma costifer (Thomson, 1877)

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Protorma costifer

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1877
Derancistrodes

Se systematisk inndeling

Derancistrodes er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare en kjent art.

Utseende 
En ganske stor (30-35 millimeter), avlant, blankt svart trebukk. Antennene er ganske korte, rundt halvparten så lange som kroppen hos hannen og bare litt lengre enn hode + pronotum hos hunnen. Hodet er forholdsvis lite, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er litt uregelmessig sekskantet, kraftig innsnevret bakerst bak en skarp pigg. Overflaten er grovt og uregelmessig punktert. Hos hannener midtfeltet av pronotum hevet over sidene, avgrenset ved skarpe lengdekjøler, dette er mindre utpreget hos hunnen, men det synes å være en god del variasjon. Pronotum kan være svart eller brunrødt. Dekkvingene er nokså smale, parallellsidige med stumpvinklede "skuldre", tett og kraftig punkterte. Hver dekkvinge har en bred, regelmessig oransje lengdestripe. Beina er nokså korte.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Hispaniola.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Solenopterini Lacordaire, 1869
 Slekten Derancistrodes Galileo & Martins, 1993 - én art, ofte plassert i Solenoptera
 Derancistrodes vittatus (Olivier, 1795)

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Solenopterini

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1795
Trondheim par3golf på Havstein

Trondheim par3golf ligger på Havstein på Byåsen i Trondheim. Dette er en P&P (Pitch & Putt) 9-hulls par 3-bane. Banen er anlagt på gården Havstein Vestre og ble bygget i 2012-2013 av Ola Wanvik (grunneier).  Den ligger vis-à-vis Havstein kirke og kirkegården. Golfbanens 9 hull har spillelengder fra 60 til 135 meter. Drivingrangen har ca. 30 utslagsplasser for trening. Både drivingrange og bane passer for nybegynnere og profesjonelle. Spill på banen fordrer noe kunnskap og ferdigheter. Banens beliggenhet gir spillere anledning til å nyte en spektakulær utsikt over Trondheim sentrum og trondheimsfjorden. Sesongen varer vanligvis fra midten av april til tidlig i november.

Eksterne lenker 
 Golfbanens hjemmeside

Golfbaner i Norge
Idrettsanlegg i Trondheim
Byåsen
Derancistrachroma

Se systematisk inndeling

Derancistrachroma er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare en kjent art, som ble oppdaget så sent som i 2015. Det eneste kjente eksemplaret ble innkjøpt på Internet.

Utseende 
En middelsstor (typeeksemplaret er 23 millimeter langt og 9 millimeter bredt), kraftig, kullsvart trebukk. Arten er meget karakteristisk og kan ikke forveksles med noen annen trebukk (det gjelder i alle fall hunnen). Antennene er noe lengre enn hode + pronotum og svakt sagtakkede. Hodet er sekskantet, med en dyp, men nokså smal, V-formet midtfure i pannen. Denne furen er kledt med lyse skjell i bunnen. Pronotum er mye bredere enn langt, med rundede, kraftig sagtakkede sider, foran bakhjørnene kraftig innsnevret. Med unntak av to blanke knøler er pronotum tett kledt av elfenbenshvite hår som sitter samlet i dusker. Dekkvingene er litt tilsmalnende bakover med nesten rettviklede (litt avrundede) "skuldre", uten opphøyde ribber.

Levevis 
Det eneste kjente eksemplaret ble kjøpt på Internet, uten noen form for biologisk informasjon bortsett fra funnstedet.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Den dominikanske republikken. Foreløpig er det bare kjent ett enkelt, hunn-eksemplar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Solenopterini Lacordaire, 1869
 Slekten Derancistrachroma Lingafelter, 2015 - én art
 Derancistrachroma melanoleuca Lingafelter, 2015

Kilder 
 Liste over artene
 Nettside om arten

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Den dominikanske republikks fauna
Biller formelt beskrevet i 2015
Tereticus

Se systematisk inndeling

Tereticus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore (10-27 millimeter), mer eller mindre brunlige trebukker, blant de minste i gruppen Prioninae. Hannene er betydelig mindre enn hunnene og har kamformede antenner og pronotum tett kledt med fine, oppstående hår. Antennene er forholdsvis korte, hodet nokså lite uten forstørrede kjever. Pronotum har rundede sider og er nærmest klokkeformet sett ovenfra, mye smalere enn dekkvingene. Disse er parallellsidige med avrundede "skuldre", uten opphøyde ribber.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Tereticini Lameere, 1912
 Slekten Tereticus Waterhouse, 1879 - 8 arter
 Tereticus alluaudi Lameere, 1912
 Tereticus antennalis Gahan, 1890
 Tereticus carinatus Quentin & Villiers, 1975
 Tereticus frater Quentin & Villiers, 1975
 Tereticus pectinicornis Waterhouse, 1879
 Tereticus peyrierasi Quentin & Villiers, 1975
 Tereticus pubicollis (Fairmaire, 1899)
 Tereticus rufulipennis Fairmaire, 1889

Kilder 
 Liste over artene
 Prioninae of the World - Tereticini

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Tereticus pectinicornis 
 Prioninae of the World - Tereticus frater

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1879
Bouyerus

Se systematisk inndeling

Bouyerus er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare en kjent art.

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), slank, svart trebukk med et tydelig, mørkt fiolett skinn. Hodet er firkantet med nokså små fasettøyne. Pronotum har rundede sider og er betydelig smalere enn dekkvingene, som er parallellsidige med avrundede "skuldre" og tre opphøyde lengderibber.

Utbredelse 
Arten lever i Sør-Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Tereticini Lameere, 1912
 Slekten Bouyerus Drumont, 2007 - én art
 Bouyerus metallicus (Lameere, 1912)

Kilder 
 Liste over artene
 Liste over slektene
 Prioninae of the World - Tereticini

Eksterne lenker 
 
 Prioninae of the World - Bouyerus metallicus

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1912
Apriona

Se Systematisk inndeling

Apriona er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store (30-60 millimeter), gulbrune trebukker. Kroppen er ganske mørk, men ofte tett kledt med gulaktig bestøvning. Pronotum har en kraftig pigg på sidene. Dekkvingene har en pigg på "skuldrene", som er rettvinklede, dekkvingene smalner jevnt av bakover. Ves roten er det en del små, blanke, svarte knøler. Antennene er kraftige, omtrent så lange som kroppen hos hunnene, noe lengre hos hannene.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Batocerini Lacordaire, 1869
 Slekten Apriona Chevrolat, 1852
 Apriona ammiralis Breuning, 1935
 Apriona aphetor (Newman, 1842)
 Apriona brunneomarginata (Breuning, 1948) - ofte plassert i en slekt for seg, Parapriona
 Apriona buruensis Ritsema, 1898
 Apriona chemsaki Hua, 1986
 Apriona cinerea Chevrolat, 1852
 Apriona cylindrica Thomson, 1857
 Apriona elsa Kriesche, 1919
 Apriona flavescens (Kaup, 1866)
 Apriona germari (Hope, 1831)
 Apriona hageni de Jong, 1936
 Apriona irma Kriesche, 1919
 Apriona jakli Jiroux, 2011
 Apriona jossoi Jiroux, 2011
 Apriona juheli Jiroux, 2011
 Apriona marcusiana Kriesche, 1919
 Apriona minettii Jiroux, 2011
 Apriona moratii Jiroux, 2011
 Apriona multigranula Thomson, 1878
 Apriona neglecta Ritsema, 1911
 Apriona neglectissima de Jong, 1936
 Apriona nobuoi Breuning & Ohbayashi, 1966
 Apriona novaeguineae Gilmour, 1958
 Apriona pascoei Gilmour, 1958
 Apriona paucigranula Thomson, 1878
 Apriona punctatissima (Kaup, 1866)
 Apriona rixator (Newman, 1842)
 Apriona rugicollis Chevrolat, 1852
 Apriona sublaevis Thomson, 1878
 Apriona submaculosa Pic, 1917 - ofte plassert i slekten Anapriona
 Apriona swainsoni (Hope, 1840)
 Apriona teocchii Jiroux, 2011
 Apriona tigris Thomson, 1878
 Apriona trilineata Chevrolat, 1852
 Apriona tuberosicollis Fuchs, 1961
 Apriona unidentata (Pic, 1936) - ofte plassert i slekten Anapriona
 Apriona vagemaculata Breuning, 1948

Kilder 

 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1852
Kulturbyrået Mesén

Kulturbyrået Mesén er et norsk frittstående byrå som jobber med kunst- og kulturprosjekter i offentlige rom. Byrået har vært en privat aktør i kunstfeltet siden 1999 og har kontor i Oslo.

Kulturbyrået Mesén er mest kjent for arbeidet med Rom for kunst på Oslo S - en kunstsatsning i Norges mest besøkte bygg med ca.150.000 besøkende daglig.

Byrået jobber hovedsakelig med temporære kunstprosjekter i byrom, eksempelvis:
 «Fredsveggen» ved Nobels Fredssenter
 Skulpturen «Evergreen»  på havnepromendaen i Oslo (ved Havnelageret)
 «Fornebu – avtrykk av tid»  på Fornebu

Byrået har gjennomført kunstprosjekter med kunstnere som:

Tom Sandberg, A K Dolven, Marianne Heske, Jan Christensen, Shwan Dler Qaradaki, Nina Strand, Christine Istad, Jonas Bendiksen

Litteratur 
«Rom for kunst 2001-2011» Ansvarlig utgiver: Kulturbyrået Mesén  ISBN 978-82-998887-0-7

Referanser

Eksterne lenker 
 
«100 meter med byggegjerde-kunst» (Budstikka), 15. januar 2016
«Hvem fortjener Oslo bys arkitekturpris?» (Akersposten), 15. mars 2016
«Stien lades om dagen og skinner gjennom små ledlys om natten»  (Aftenbladet) 25. februar 2015

Norske kulturinstitusjoner
Kultur i Oslo
Balustrade

Balustrade (fra fransk, men med utgangspynkt i gresk βαλαύστιον / balaustion = granateplebomstring og det derav avledede italienske balaustro, fornorsket baluster) er et rekkverk eller dekorativt arkitektonisk element laget av flere balustre som står på et felles fundament. Øverst er balustraden som oftest avsluttet med en håndlist.

De kan brukes både innen- og utendørs, og kan ofte danne brystning eller rekkverk langs kanten av gulv eller terrasse eller langs broer og trapper. Balustrader er ofte av stein eller mur, men kan også være av tre eller metall.

Kilder
«Balustrade» (14. februar 2009), Store norske leksikon. Henta 31. januar 2014.

Bygningsdetaljer
Franske ord og uttrykk
Paramacrotoma

se Systematisk inndeling

Paramacrotoma er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store (30-55 millimeter), brunlige biller. Kroppen er avlang, dekkvingene parallellsidige og flere ganger så lange som pronotum. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er trapesformet, mye bredere enn langt, med tenner langs ytterkanten, bakhjørnet er trukket ut til en spiss. Dekkvingene har opphøyde lengderibber, men disse er ofte ganske utydelige.

Levevis 
Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Macrotomini
 Slekten Paramacrotoma Ferreira & Veiga Ferreira, 1952
 Paramacrotoma dimidiaticornis (Waterhouse, 1884)
 Paramacrotoma gardneri (Gilmour, 1954)
 Paramacrotoma kolbei (Lameere, 1903)
 Paramacrotoma scabridorsis (White, 1853)
 Paramacrotoma seydeli Bouyer, 2017

Kilder 
 Prioninae of the World - Macrotomini

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 1952
Seticeros

Se systematisk inndeling

Seticeros er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Store (ca. 40 mm), avlange og litt flate, brune til svarte trebukker. Antennene er lange og tynne, kortere enn kroppen. Hodet er forholdsvis kort og bredt, med nyreformede fasettøyne. Pronotum er bredere enn langt og forholdsvis flatt, med rundede sider, svært tett og kraftig punktert. Dekkvingene er store og noe flate (dekker nesten alltid bakkroppen), skuldrene rundede, tett og kraftig punkterte, hver dekkvinge med tre lengderibber.

Levevis 
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika (registrert fra Costa Rica, Colombia og Bolivia).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
 Stammen Callipogonini Lameere, 1904
 Slekten Seticeros Perger & Santos-Silva, 2010
 Seticeros aquilus (Thomson, 1865)
 Seticeros granulocephalus Ramirez-Santos et al., 2011
 Seticeros tunupai Perger & Santos-Silva, 2010

Kilder 

 Liste over artene
 Prioninae of the World - Callipogonini

Eksterne lenker 
 

Prioninae
Biller formelt beskrevet i 2010
Petter Rukke

Petter Rukke (født 24. desember 1959) er en norsk lokalpolitiker som representerer Arbeiderpartiet (Ap).

Rukke er fra 2015 ordfører i Hol kommune i Buskerud. 
Han har en yrkesbakgrunn fra jernbanen og søkte permisjon fra stilling i Jernbaneverket ved tiltredelsen som ordfører. Rukke har også vært engasjert i Hol Idrettslag. Han er også varamedlem i forbundsstyret i Norges Skøyteforbund.

Rukke er far til skøyteløperne Christoffer Fagerli Rukke og Henrik Fagerli Rukke.

Referanser

Eksterne lenker 
 Ordførerens side. Hol kommune.

Ordførere i Hol
Ap-ordførere i Buskerud
Norske idrettsledere
Filip Bøe

Filip Bøe (født 30. august 2000) er en norsk friidrettsutøver. Han innehar aldersrekorder på 100m og 200m i gutter 14 (200m) og gutter 15 (100 & 200m). Han har tatt fire medaljer under Världsungdomsspelen og seks av seks gull under Ungdoms-NM. Filip kvalifiserte seg allerede som 15-åring til U18 EM på 200m, som gikk i Georgia 2016. Bøe konkurrerer fra 100 til 200m, men det er spesielt på 200m han er sterkest. I sesongen 2014-2016 var Filip Bøe Nordens nest raskeste og blant topp ti i Europa i sin aldersklasse, både på 80, 100 og 200 meter. Han har dominert i Norge siden 2013, og har ikke tapt et eneste finaleløp i sin klasse. Etter det har ingen andre norske løpere i hans klasse vært nærmere enn 5/100 i et løp. I 2016 kom han på en 5.-plass på 100 meter i senior NM, og på en 9.-plass i U18 EM i Georgia.

Personlige rekorder
Innendørs
 60 meter (innendørs): 7,06 – Leikvang, Norge, 2016
 

Utendørs
 60 meter: 7,21 (1) – Fana, 2015 
 80 meter: 9,26 (1) – Göteborg, 2015
 100 meter: 10,68-Bislett, 2021
 200 meter: 21,38- Bislett, 2019

Norgesrekorder

 100 meter: 11,12 (n/a) – Fana, 2015  Norgesrekord G 15
 200 meter: 22,42 (n/a) – Gögeborg, 2015 Norgesrekord G 15
 200 meter: 23, 18 (1) – Fana, 2014 Norgesrekord
  80 meter: 9,26 (1) – Göteborg, 2015

Referanser

Norske sprintere
Juniornorgesmestere i friidrett