alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Rotsethorntunnelen

Rotsethorntunnelen er en tunnel på Europavei 39 i Volda kommune i Møre og Romsdal. Tunnelen går gjennom Rotsethornet mellom Volda og Løviknes, på nordøstsiden av Voldsfjorden. Tunnelen avløste i to etapper et svært rasfarlig veiparti. Opprinnelig gikk Rotsethorntunnelen til Greifsneset og var 2 176 meter lang. Den ble åpnet 19. juni 1999 og var da en del av riksvei 651. 5. desember 2002 begynte arbeidet med å forlenge tunnelen til Løviknes. Tunnelen er i dag 3 962 meter lang, og den ble nyåpnet 28. mai 2004. Skolebusser fikk imidlertid tillatelse til å kjøre gjennom den nye, uferdige tunneldelen allerede fra januar 2004. Tunnelåpningen på Greifsneset er beholdt som en arm av Rotsethorntunnelen og E39.

Galleri

Referanser

Se også 
Veitunneler i Norge

Eksterne lenker
 Teknisk Ukeblad: Sikker mot ras (19. juli 2004)
 The World's Longest Tunnel Page

Veier i Volda
Veitunneler i Møre og Romsdal
1999 i Norge
2004 i Norge
Tunneler åpnet i 1999
Tunneler åpnet i 2004
Tunneler på E39
Ruhnama

Ruhnama betyr «sjelens bok» og er skrevet på 1990-tallet av den daværende turkmenske presidenten Saparmurat Nijazov (1940–2006). Boken var pensum på skolene i Turkmenistan frem til 2011. I 2014 ble det besluttet at universitetene i Turkmenistan ikke lenger skulle holde opptaksprøver i kjennskapen til Ruhnama.

Referanser 

Turkmenistan
Sakprosabøker
Bøker fra 2001
Manifester
Bairisk

Bairisk er et vestgermansk språk som tales lengst sydøst i tyskens utbredelsesområde. Offisielt regnes bairisk som en dialektgruppe av det høytyske språket, men mange anser i dag bairisk som et eget språk, separat fra tysk. Årsaken til dette er bl.a. at avstanden mellom bairisk og standard høytysk er så stor at bairisk ikke er forståelig for de aller fleste tyskere som ikke er fra Bayern.

Selv om begge ordene har samme opphav, er ikke bairiskens utbredelse sammenfallende med delstaten Bayern.
For det første er ikke alle bayerske dialekter bairiske:
Vest i Bayern (Schwaben) brukes alemannisk, i nord frankisk.
For det andre bor de fleste brukere av bairiske dialekter i Østerrike, og bairisk tales også bl.a. i Nord-Italia.

Bairisk kan videre inndeles i tre dialektgrupper:
 nordbairisk, som brukes i Bayern i området rundt Nürnberg og Regensburg;
 mellom- eller donaubairisk, som brukes i mesteparten av Bayern samt omtrent de østerrikske delstatene Salzburg, Ober-, Niederösterreich, Wien og Burgenland;
 sydbairisk, som brukes i en smal stripe i Bayern sør for Augsburg, de østerrikske delstatene Tirol, Kärnten og Steiermark, den italienske provinsen Syd-Tirol samt Münster- og Samnaundalen i den sveitsiske kantonen Graubünden.

Også innenfor disse dialektgruppene er det en stor lokal språklig variasjon, spesielt i de østerrikske fjellstrøkene, der dialektene varierer fra dal til dal og delvis mellom ulike landsbyer i samme dal.

I tillegg til dette sammenhengende området hører også enkelte tyske språkøyer til det bairiske dialektområde.
Dette er noen kommuner i Italia, deler av de gjenværende tyskspråklige minoritetene i Tsjekkia, Slovakia, Ungarn og Ukraina, samt hutterer-folket i Nord-Amerika.
Den spesielle sydbairiske dialekten som tales i de italienske språkøyene (utenom Syd-Tirol), kalles zimbrisk.
Den forekommer i isolerte kommuner i de italienske regionene Veneto og Friuli-Venezia Giulia samt provinsen Trento.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tysk
Germanske språk
Språk i Tyskland
Språk i Østerrike
Salamanca

Salamanca er også et navn på en by og en kommune i Mexico og en by og kommune i Chile.

Salamanca (leonesisk: Sallamanca) er en spansk by som ligger i delstaten Castilla y León i nordvestre Spania. Byen ligger i provinsen Salamanca som grenser til nabolandet Portugal. Universitetsbyen har vel 160 000 innbyggere. Det er den tredje største byen i Castilla y León, etter Valladolid og Burgos. Til tross for nærheten til Portugal har innbyggerne i denne byen ord på seg for å snakke den «reneste» spansken. Av den grunn er byen blitt populær blant språkstudenter som ønsker å lære spansk i Spania. Det spanske tungemålet i Salamanca avviker svært lite fra offisiell spansk.

Historie 
Byen ble grunnlagt en gang for rundt 2400 år siden av folkegrupper som snakket et keltisk språk. Salamanca har gjennom historien blitt styrt av ulike riker, deriblant det romerske. Akkurat som resten av Spania er dens historie preget av krig og var meget preget av den spanske borgerkrigen på midten av 1900-tallet da Franco hadde sin regjering i byen.

Ved Universitetet i Salamanca oppsto den såkalte Salamancaskolen i løpet av 1500-tallet som fikk avgjørende betydning for rettsfilosofien. Det har blitt hevdet å ha grunnlagt den økonomiske vitenskapen, folkerettsprinsippet om suverenitet og kontraktualismen (sosial kontrakt), alle betydningsfulle begrep i det moderne samfunnet.

Bilder 

Byer i Castilla y León
Kommuner i Castilla y León‎
Verdensarven i Spania
Europeiske kulturhovedsteder
Salamanca (provins)
Sankt Gallen

Sankt Gallen er hovedstaden i den sveitsiske kantonen ved samme navn.

Byen ble grunnlagt i det 7. århundret. Siden 818 var den sete for et rikskloster, som senere fikk status som fyrsteabbedi. Abbeden av St. Gallen var altså samtidig riksfyrste av Det tysk-romerske rike. Abbediet var den største grunneieren i området. I anerkjennelse av abbediets historiske betydning ble St. Gallen i 1847 gjort til bispesete. St. Gallen har tradisjonelt vært ansett som en skredderby, med spesielt tiltrekning på overklassene rundt om i Europa.

I sine glansdager gikk det direktetog til og fra Paris. I senere tid har imidlertid dette avtatt, og byen er i dag først og fremst kjent som en universitetsby. Universität St. Gallen (HSG) regnes i dag som Sveits ledende handelhøyskole, og er anerkjent rundt i Europa som den beste tyskspråklige handelshøyskole. Dette har bidratt til at St. Gallen i dag er svært internasjonal by, tross sin noe usentrale beliggenhet i det sveitsiske høyland.

Avisen St. Galler Tagblatt (ofte omtalt som «Tagblatt») kommer ut i St. Gallen, og er den største dagsavisen i det østlige Sveits.

Se også 
 Universität St. Gallen
 Fyrsteabbediet St. Gallen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Sveits
Etableringer i 1401
Stater og territorier etablert i 1400-årene
Stater og territorier opphørt i 1648
Stater og territorier opphørt i 1798
Etableringer i 612
Bosetninger etablert på 600-tallet
St. Gallen (kanton)
1401 i Europa
Tonstad kraftverk

Tonstad kraftverk  er et  vannkraftverk i Tonstad i Sirdal kommune i Agder. Deler av reguleringsområdet ligger i Bygland og Kvinesdal kommuner. Kraftverket eies av Sira-Kvina Kraftselskap og inngår i den omfattende Sira-Kvina utbyggingen. 

Målt i produksjon er dette Norges største kraftverk, mens Kvilldal kraftverk er størst etter installert effekt. Samlet effekt er 960 MW, og midlere årsproduksjon er på omtrent 3,8 TWh.

Utbygging og utvikling 
Første utbyggingstrinn for kraftverket var overføring av vann fra elven Kvina. Produksjonen startet i 1968. Roskreppfjorden ble regulert og Nesvatn er oppdemmet og de samme ble Kvifjorden. Inntaksmagasin for kraftverket er Homstølvatnet.

Andre byggetrinn bestod i å overføre vann fra Siravassdraget. Tjørhomvatn og Ousdalvatn ble regulert i samme høyde som Homstølvatn og vannet ble ført inn på tunnelen fra det første byggetrinnet. Innsjøene Valevatn og Gravatn ble også regulert til ett magasin og det føres inn vann fra bekkeinntak.
Homstølvatn reguleres mellom 498 og 471 moh. Kvifjorden reguleres mellom 715 og 701 moh.

 I 1968 ble de to første aggregatene, hver på 160MW installert.
 I 1971 ble ytterligere to aggregater, hver på 160MW installert.
 I 1988 ble det femte aggregatet på 320MW installert.

I 2007 ble det søkt om en dobling av installert effekt, to reversible francisturbiner, hver på 480MW for økt reguleringsevne. Utbyggingen ville ikke øke midlere årsproduksjon. Tonstad ville da bli delvis brukt som pumpekraftverk. Disse planene ble skrinlagt i 2011.

I 2009 begynte også arbeidet med å overføre deler av Øksendalsvassdraget til Tonstad gjennom et takrenneprosjekt der to sideelver (Stigansåna og Tollaksåna) i Øksendalen overføres til Nedre Førevatn som allerede er magasin for Tonstad kraftverk.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Statkraft
 Sira-Kvina kraftselskap
 Agder Energi
 Skagerak Kraft

Vannkraftverk i Agder
Kraftverk i Sirdal
Sira-Kvina Kraftselskap
Agder Energi
Statkraft
Skagerak kraft
Siravassdraget
Kraftverk etablert i 1968
Appenzell Innerrhoden

Appenzell Innerrhoden er en kanton i Sveits som består av tre ikke-sammenhengende deler mellom kantonene Appenzell Ausserrhoden og St. Gallen.

Inntil 1597 utgjorde Appenzell Innerrhoden sammen med Appenzell Ausserrhoden kantonen Appenzell.
De ble derfor inntil 1999, da dette begrepet ble strøket fra Sveits' grunnlov, omtalt som halvkantoner.
Appenzell Innerrhoden er imidlertid like autonom som alle andre kantoner.
Den eneste forskjellen er at den bare har én stemme i Sveits' stenderråd (mens de fleste andre kantoner har to stemmer).

Til tross for at Sveits innførte allmenn kvinnelig stemmerett i 1971, ble kvinnelig stemmerett ikke innført i Appenzell Innerrhoden før 1990.

Kommuner 
Appenzell Innerrhoden består av seks kommuner (som offisielt kalles Bezirke, altså distrikter):
 Appenzell
 Rüte
 Schwende
 Oberegg (to eksklaver)
 Gonten
 Schlatt-Haslen
Noen av kantonens landsbyer, deriblant hovedstedet Appenzell, er delt mellom flere kommuner.

Referanser

Eksterne lenker
Appenzell

Appenzell er hovedlandsbyen i den sveitsiske kantonen Appenzell Innerrhoden.

Appenzell var også betegnelsen på en kanton og brukes fremdeles som fellesbetegnelse for de to kantonene Appenzell Innerrhoden og Appenzell Ausserrhoden. Disse er imidlertid fullt autonome kantoner og deler bortsett fra navnet og historien bare sine to stemmer i stenderrådet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Sveits
Byer i Sveits
Appenzell Innerrhoden
Grumman F9F Panther

Grumman F9F Panther var et amerikansk jetdrevet jagerfly. Det var Grummans første jetjager og US Navys andre.

Historie og utvikling 

Designstudier begynte ved Grumman mot slutten av den andre verdenskrig da de første jetmotorene begynte å komme i produksjon. Panther fløy første gang 24. november 1947 og ble fløyet av testpilot Corky Meyer. Motoren var en Rolls-Royce Nene turbojet-motor som ble bygget på lisens av Pratt & Whitney og da kalt Pratt & Whitney J42. Siden det ikke var nok plass til drivstofftanker under vingene og i flyskroget for den "tørste" jageren ble flyet konstruert med fastmonterte drivstofftanker på vingetippene. Flytypen ble klarert for å operere fra hangarskip i september 1949, og motoren J48-P-2 (en lisensbygget Rolls-Royce Tay) ble da valgt. Den andre motoren som hadde blitt utprøvet var Allison J33-A-16, en videreutviklet Rolls-Royce Derwent.

Spesifikasjoner

Eksterne lenker 
 F9F-2 Panther

Jagerfly
Enmotors jetdrevne luftfartøy
Grumman-luftfartøy
Fly fra Koreakrigen
Lars Hognestad

Lars Hognestad (født 1968) er en tidligere norsk TV-produsent. Hognestad startet i november 2018 med kommunikasjon og markedsføring i firmaet Bulk Infrastructure. I oktober 2021 startet Hognestad som Executive Producer i Storebrand ASA. 

Han har tidligere arbeidet i Radio 1, VG, NRK P3 og NRK`s Underholdningsavdeling, TV2, Dropout Productions. I 2010 startet han Funkenhauser Productions i samarbeid med Bård Tufte Johansen, Harald Eia og Stina Greaker, der han var en av medeierne. Han har tidligere vært administrerende direktør i Rubicon TV. Hognestad figurerte en periode som programleder både på TV og radio, blant annet i Coca Cola Rock Cafe på TVNorge, i TV2-programmet X-press med Dorthe Skappel og radioprogrammet XL, som senere ble tatt over av Espen Thoresen. Programtittelen XL var opprinnelig en forkortelse for Xtra Lars. 

Hognestad har produsert tv-programmer som Åpen post, Copacabana, Café, Borettslaget, Typisk norsk, Uti vår hage,Torsdagsklubben, På innsiden med Thomas Giertsen, Tonight med Timothy Dahle, Slå på ring, Rikets Røst, Brille, I kveld med Ylvis, Storbynatt, Dritseint med Edel, Ukens Vinner med Radioresepsjonens, Praktisk Info med Jon Almaas og Helt Perfekt.

Hognestad har dessuten hatt regi på sceneforestillinger med Fredrik Steen, og blant annet hans karakter Hildegunn Moltubakk. Han har også produsert og regissert en rekke reklamefilmer.

Referanser 

Norske TV-produsenter
Norske TV-personligheter
Pitsj

Pitsj er en norsk kvinnelig vokalgruppe med Anja Eline Skybakmoen, Ane Carmen Roggen, Ida Roggen, Anine Kruse og Benedikte Kruse. De synger pop, viser og jazz a cappella, med vekt på norsk repertoar. Tora Augestad sang i gruppen fram til 2007.

Pitsj ga ut debutalbumet Pitsj på Grappa i september 2006. Platen ble spilt inn i The Real Group sitt studio i Stockholm, og produsert av Anders Edenroth. Platen består av coverversjoner av kjente låter, som for eksempel Grand Prix-slageren Voi Voi og Lillebjørn Nilsens Tanta til Beate.
 
Pitsj deltok i programmet Kjempesjansen på NRK TV i november 2006, hvor de kom til finalen, samtidig med at de lå først på Norsktoppen.

Høsten 2009 lanserte gruppen sitt andre album, Gjenfortellinger, som blant annet inneholdt nytolkninger av norske og utenlandske jazz-standardlåter, samt norske folketoner i jazz- og latin-arrangementer. Alle sangene på platen fremføres på norsk. Blant annet har Lars Lillo-Stenberg, Kjell Inge Torgersen, Øyonn Groven Myhren, Tora Augestad og Ida Roggen bidratt med norske gjendiktninger til utgivelsen.

Diskografi 
2006:Pitsj (Grappa)
2008: Edvard Grieg in jazz mood (Universal Music, 2009), med Kjell Karlsen ("I Dovregubbens hall")
2009: Gjenfortellinger (Grappa)
2014: Snow is falling (Grappa)
2016: Syngedame / Pakker sammen og reiser Single (Grappa)

Eksterne lenker 
 
 
 Pitsj - Snow is falling på YouTube

Norske musikkgrupper
Schwyz (kanton)

Schwyz (uttales «sjvi:ts») er en av de eldste kantonene i Sveits.
Som en av de tre urkantonene var Schwyz i 1291 med på å danne det første edsforbundet.
Schwyz grenser til St. Gallen, Glarus, Uri, Luzern, Zug og Zürich.
Vis-à-vis Vierwaldstättersee er den også i synsvidde av Nidwalden.

Kantonen har også gitt både navnet og våpenet til hele det sveitsiske edsforbund.
Navnet Sveits (resp. Schweiz) ble først brukt av nabolandene, men ble etter hvert akseptert også av sveitserne.

Byer, kommuner og distrikter 
Schwyz består av 30 kommuner som er sammenfattet til seks distrikter (Bezirke). Følgende byer har mer enn 10 000 innbyggere:
 Freienbach (14 597 innbyggere)
 Schwyz (14 302)
 Einsiedeln (13 365)
 Küssnacht am Rigi (11 639)
De seks distriktene er:
 Einsiedeln (én kommune)
 Gersau (én kommune)
 Höfe (3 kommuner)
 Küssnacht (én kommune)
 March (9 kommuner)
 Schwyz (15 kommuner)

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Historiske stater og riker i Europa
Etableringer i 972
Stater og territorier etablert i 970-årene
Stater og territorier etablert i 1240
Opphør i 1315
Stater og territorier etablert i 1315
Schwyz

Schwyz er hovedstaden i den sveitsiske kantonen ved samme navn.

Byen har gitt både navnet og våpenet til hele det sveitsiske edsforbund. Navnet Sveits (resp. Schweiz) ble først brukt av nabolandene, men ble etter hvert akseptert også av sveitserne.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Sveits
Schwyz (kanton)
Trond Kvernstrøm

Trond Håndlykken Kvernstrøm (født 8. august 1966) er en norsk TV-produsent.

I 2002 etablerte han produksjonsselskapet Monster Media sammen med Olav Øen. I begynnelsen av 2014 sluttet han i Monster og gikk til en stilling som direktør i TV 2-gruppen, med ansvar for alle reklamekanalene til mediehuset TV 2. Høsten 2016 sluttet han i TV 2.

Etter å ha sluttet i TV 2 etablerte Kvernstrøm i 2017 produksjonsselskapet The Oslo Company (TOC) sammen med Christian Steen.

Kvernstrøm har produsert Idol, Skal vi danse, Isdans, Nordic Music Awards, Senkveld med Thomas og Harald og Gullruten. Han ble tildelt årets fagpris under Gullruten 2004, og ble kåret av bransjemagasinet Kampanje til «Årets medienavn» i 2013.

Referanser 

Norske TV-produsenter
Vinnere av Gullrutens fagpris
Fødsler i 1966
Helltunnelen

Helltunnelen (Gjevingåsen tunnel) er en tunnel på europavei 6 i Malvik og Stjørdal kommuner i Trøndelag. Tunnelen går gjennom Gjevingåsen mellom Hommelvik i Malvik og Hell i Stjørdal. Den er  meter lang (skiltet  m). Helltunnelen ble åpnet 18. oktober 1995 og er den lengste av tunnelene på motortrafikkveien mellom Trondheim og Stjørdal.

Omtrent midtveis i tunnelen er det et 300 meter langt tverrslag med utgang til Muruvika.

Det er planer om å utvide Helltunnelen fra ett til to løp, i forbindelse med byggingen av firefeltsvei på strekningen Ranheim–Værnes. Dette arbeidet vil tidligst starte opp i 2018.

Temperaturen i Helltunellen
Den høye temperaturen i Hell-tunnelen skyldes geotermisk energi, eller jordvarme (varmeenergi fra undergrunnen, som kan skyldes prosesser i jordens indre eller oppsamlet solvarme/sommervarme i stein, grunnvann, elver og fjorder). Uforstyrret temperatur i grunnen er:

Gjennomsnittlig lufttemperatur gjennom året for stedet + 1-2 °C fordi snøen isolerer bakken om vinteren + en økning på 1-2 °C pr 100 m som er den geotermiske gradienten i Trøndelag (geotermisk gradient = mål for økning av temperatur nedover i jordskorpen, se Geologisk leksikon) 

Uforstyrret temperatur i Helltunnelen skal da være:
 Gjennomsnittlig lufttemp på Værnes: 5,3 °C
 Korrigert for høyde over bakken (200m): - 1,4 = ca. 4,0 °C
 Korrigert for isolerende snødekke om vinteren:  + 1,5 °C
 + 200 m med fjelloverdekning: + 3,0 °C
 Temperatur i tunnelen = 8,5 °C

Sannsynligvis kommer det inn kald trekk fra tunnelåpningene, noe som gjør at temperaturen ikke er uforstyrret og derfor måles til mellom 4,0 og 5,0°C. NGU gjorde noen boringer i Lærdalstunnelen. Den tunnelen er 24,5 km lang og med mer enn 1 000 m fjelloverdekning. Temperaturen i tunnelen og i borehullene var 17 °C.  

De andre tunnelene på europavei 6 øst er kortere og derfor mer påvirket av lufttemperaturen utenfor tunnelen.

Kondens
I likhet med mange andre tunneler i Norge er Helltunnelen noe plaget med kondens. Kondensen kan føre til farlige situasjoner fordi bilrutene plutselig dugger når en kjører inn i tunnelen.

Se også 
Grillstadtunnelen
Stavsjøfjelltunnelen
Væretunnelen
Veitunneler i Norge
Gevingåsen tunnel (jernbanetunnel)

Referanser

Eksterne lenker
 The World's Longest Tunnel Page
 Geoleksi, geologisk leksikon

Tunneler på E6 (Norge)
Veitunneler i Trøndelag
Veier i Malvik
Veier i Stjørdal
1995 i Norge
Tunneler åpnet i 1995
Godøytunnelen

Godøytunnelen er en undersjøisk veitunnel på fylkesvei 5957 i Giske kommune i Møre og Romsdal. Tunnelen går under Giskesundet mellom øya Giske og Valkveet på Godøya. Tunnelen er 3 844 meter lang, den når 153 meter under havet, og største stigning er 10 %. Godøytunnelen ble åpnet i 1989.

Det er ikke tillatt for fotgjengere og syklister å ferdes i Godøytunnelen.

Se også 
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker
 The World's Longest Tunnel Page

Veitunneler i Møre og Romsdal
Undersjøiske tunneler på Vestlandet
Veier i Giske
1989 i Norge
Tunneler åpnet i 1989
Lysøya

Lysøya er en halvøy på nordsida av Mellom-Vikna i Nærøysund kommune i Trøndelag. 

Lysøya tilhører grunnkretsen Drag i Nærøysund. 

Området er noe dyrket utmark med  mindre fiskevann. Fra fylkesvei 770 ved Drag går fylkesvei 505 norøstover til Lysøya og langs sørsiden av halvøya, hvor det er boliger og feriesteder. 

Gården «Lisønn» / «Lyssønn» var krongods i 1549. I en avisartikkel som stod på trykk i avisa Nordtrønderen & Namdalen 25.08.1980, fortalte fiskeren Bjarne Lysø om hvordan han observerte en sjøorm på Lysøyvika en augustdag i 1926. Denne dagen dro han og kameraten Johan Eriksen utmed seksringen for å fiske stormakrell med strandvarpa. Plutselig så de noe som beveget seg nord på Lysøyvika. Jeg trodde først det var en ubåt, men så fikk jeg se at det var en sjøorm som svømte med bra fart og rundet Balan. Jeg anslo lengden til ca. 200 meter og med 60 buktninger. Dette pågikk i rundt 10 minutter. Jeg var verken full eller galen, sa Bjarne i avisartikkelen.

Referanser 

Bosetninger i Nærøysund
Halvøyer i Trøndelag
Agim Shabani

Agim Shabani (født 14. februar 1988) er en norsk-albansk fotballspiller som spiller for Kvik Halden.

Han spiller midtstopper og høyreback, og debuterte for Fredrikstad i 2006. I sesongen 2007 fikk han tre røde kort på fire dager, først i tippeligaen, så på reservelaget til FFK, også i cupen mot Nybergsund IL-Trysil. Han scoret sitt første tippeligamål for FFK i bortekampen mot Bodø/Glimt den 15. mars 2009. En kamp som endte 1-1.

Han spilte to sesonger i Moss før han gikk til Kvik Halden før 2013-sesongen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Agim Shabanis spillerprofil på ffksupporter.net
 Presentasjon på FFKs hjemmeside

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Fredrikstad FK
Fotballspillere for Moss FK
Personer etter føde- eller oppvekststed i Kosovo
Fødsler i 1988
Sjur Miljeteig

Sjur Miljeteig (født 4. januar 1974) er en norsk musiker (trompet).

Han er utdannet ved Foss videregående skole.

Med Markus Midré ga han ut Fra mirakelarkivet (1997).  I duoen Friko har han og Peder Kjellsby gitt ut Burglar ballads (2003)  og Journey to Mandoola (2006), fremført på henholdsvis  Oslo Jazzfestival 2004 og 2006. Senere har han blitt kjent gjennom bl.a. Solveig Slettahjells ulike «Slow Motion»-grupperinger, samt utgivelser med ten-tetten Jaga Jazzist. Han har også bidratt for Shining, Folk og Røvere samt på Crimetime Orchestras Life is a beautiful monster (2004).  

I 2016 vant han Heddaprisen for beste audiovisuell design for for musikk til Solaris korrigert av Øyvind Rimbereid, regi Peer Perez Øian – Det Norske Teatret.

Han er gift med Ane Dahl Torp.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske jazztrompetister
Vinnere av Heddaprisen
Skuespillere i Asylet
Mari Toft

Mari Toft (født 11. mars 1953), også kjent under psevdonymet Syphilia Morgenstierne, er norsk journalist og anarkist.

Toft var mellom 1975 og 1982 medredaktør og svært produktiv bidragsyter i Gateavisa. I 1983 startet hun tidsskriftet XS, som utkom i ett nummer. Hun startet og redigerte tidsskriftet Prosa, som kom ut fra 1995 til 1999. Hun har også utgitt en rekke bøker. Toft er blitt betegnet som en av de første utøvere av «new journalism» eller «gonzojournalistikk» i Norge. Hun driver i dag forlaget Fritt og vilt under signaturen «nytenkning». Våren 2007 ble hun ansatt som redaktør av tidsskriftet Bok og bibliotek, men sa opp sin stilling august samme år i protest mot styrets ledelse.

Toft begynte i 1970-årene å kalle seg Syphilia Morgenstierne. Av denne grunnen ble Toft anmeldt for å bruke et beskyttet navn. Toft ble ilagt en bot som hun nektet å betale, og saken havnet i rettsvesenet. Hun vant fram med retten til å bruke navnet som litterært psevdonym.

Litteratur 
 Reggae – i fritt fall fra Babylon mot Jamaicas indre (Gyldendal 1979)
 Elsk deg rik – anarkistiske løsninger på verdensproblemene (Pax 1999/Fritt og vilt 2000).
 Anarkistene i verdenshistorien 1  (Fritt og vilt 2008).
 Anarkistene i verdenshistorien 2  (Fritt og vilt 2012).

Eksterne lenker 
 Fritt og vilt
 Sphloggen

Norske journalister
Anarkister
Fødsler i 1953