alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Kirsti Bergstø

Kirsti Bergstø (født 1. juli 1981 i Rana i Nordland) er en norsk politiker (SV). Hun er nestleder i Sosialistisk Venstreparti (SV) fra mars 2017 og var stortingsrepresentant for Finnmark 2013–2017. Ved Stortingsvalget 2017 var hun SVs førstekandidat i Finnmark,  men ble ikke gjenvalgt. I 2019 under fylkestingsvalget ble Bergstø innvalgt på fylkestinget i Troms og Finnmark, hun er der gruppeleder for SV.  Ved Stortingsvalget 2021 ble hun valgt inn på Stortinget for Akershus.

Hun var leder i Sosialistisk Ungdom (SU) 2006–2008, etter å ha vært medlem av sentralstyret siden 2002. Bergstø har også vært varamedlem av Finnmark fylkesting 1999–2003, politisk nestleder i Elevorganisasjonen 2000–2001 og medlem av sentralstyret i Nei til EU 2008–2010.

Bergstø var statssekretær i Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet fra 2010 til 2012. I mars 2012 trakk Bergstø seg som statssekretær, etter at Lysbakken hadde tatt ansvaret for brudd på habilitetsreglene ved bevilgninger. Bergstø ble nominert som Sosialistisk Venstrepartis 1. kandidat til Stortinget fra Finnmark i 2009 og 2013, etter å ha vært vararepresentant for 2005–2009.

Hun kommer fra Nesseby i Finnmark og er utdannet barnevernspedagog fra Høgskolen i Finnmark. Hun arbeidet ved bolig for psykisk utviklingshemmede og autister 2002–2005, ved krisesenteret i Alta i 2009 samt ved NAV i Nesseby 2009–2010.

Stortingsarbeid 
 2021–2025: Leder av Stortingets arbeids- og sosialkomité
 2013–2017: Medlem av Stortingets arbeids- og sosialkomité

Referanser

Kilder 
 
 Super Vikaren - NTL-Magasinet Nr. 2 - 2018

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra SV
Stortingsrepresentanter for Finnmark
Stortingsrepresentanter 2013–2017
Stortingsrepresentanter for Akershus
Stortingsrepresentanter 2021–2025
Statssekretærer fra SV
Statssekretærer i Regjeringen Stoltenberg II
SV-politikere i Finnmark
Sosialistisk Ungdoms ledelse
Norske spesialpedagoger
Personer fra Nesseby kommune
Santi Luca e Martina

Santi Luca e Martina er en barokk kirke som ligger ved Forum Romanum i Roma. Den er tilegnet evangelisten Lukas og martyren den hellige Martina (d. 228).

Lukas er kunstnernes skytshelgen, og kirken disponeres av det romerske kunstakademiet Accademia di San Luca. Akademiet hadde tidligere disponert den lille kirken San Luca på Esquilinhøyden (en av Romas syv høyder), men den ble revet under pave Sixtus V i 1588. De overtok da en kirkebygning ved Forum Romanum. Den stammet fra 500-taltet, og var oppført på restene av Secretarium Senatus, plassen der domstolene dømte mot senatorene.

I 1634 startet byggingen av en ny kirke, tegnet og bekostet av arkitekten og maleren Pietro da Cortona, akademiets daværende leder. Under de innledende byggearbeidene kom de over helgenen Martinas relikvier, og dette funnet førte til at byggingen av kirken fikk inn mer penger. 

Kirkens grunnplan har formen av et gresk kors med en høyreist kuppel over midten. Interiøret er for en stor del udekorert.

Kirkens fasade, som er av stilhistorisk verdi, har en original utforming med en vegg som bukter seg fram mellom kraftige hjørnepillarer.

Høyalteret har en skulptur som forestiller den hellige Martina, lagd i 1635 av Niccolò Menghini.

Litteratur 
 Magnuson, Torgil, Rome in the Age of Bernini. 2 vol. Stockholm: Almqvist & Wiksell International 1982-1986.
 Noehles, Karl, La chiesa dei SS. Luca e Martina nell'opera di Pietro da Cortona. Roma 1970.

Eksterne lenker 
 

Luca e Martina, Santi
Luca e Martina, Santi
Arkitektur i 1630-årene
Religiøse byggverk fra 600-tallet
Rione Campitelli
Sui Generis

Sui Generis er et argentinsk rockeband som hadde stor suksess i Argentina først på 1970-tallet. Bandet besto av Charly Garcia, piano, og Nito Mestre, fløyte.

I utgangspunktet var de et band på fem personer, men ved den første konserten dukket bare to av dem opp. De gjennomførte likevel konserten og høstet stort bifall, noe som gjorde at de bestemte seg for å fortsette som duo. 

Bandet gav ut sin første plate i 1972 og sin siste som band i 1975. Senere kom det oppfølgingsplater og i 2000 hadde de en reunionkonsert i Buenos Aires. 

Argentinske rockegrupper
Nitimemordet

Nitimemordet er en norsk miniserie som gikk på NRK Fjernsynet i 1976. Serien handler om de to etterforskerne Helmer og Sigurdson som må etterforske et mystisk dødsfall som skjer i ett av NRKs studio, midt under en sending av Nitimen. Dette var den første av flere serier med denne duoen. Manus var ved Jon Bing og Tor Åge Bringsværd, og hovedrollene ble spilt av Alf Nordvang og Anders Hatlo.

Serien gikk i reprise på NRK sommeren 1998. Reprisen fikk bra omtale av Dagbladets Arvid Bryne som mente den hadde «motstått tidens tann». Serien ble også godt mottatt av VGs anmelder da den gikk første gang i 1976.

Den ble vist på svensk TV i 1977 under tittelen Mord i etern.

Serien ble utgitt på DVD i 2012.

Historien 
Hugo Oswald, avdelingssjef i «Finansbanken», dør mens han er gjest i en direktesending av Nitimen. Hans nabo, pensjonist Brockmann, synes saken virker mistenkelig. Brockmanns intuisjon er ikke gal. Politiet finner ut at Oswald døde av en overdose av det blodfortynnende middelet «Parelan». Politietterforskerne Helmer og Sigurdson etterforsker saken og blir snart klar over at det lønner seg å snakke med Brockmann; han vet det meste som foregår i blokken der Oswald bodde. Rett etter dødsfallet kommer Oswalds datter hjem fra Kanariøyene, og hun lar snart sin kjæreste flytte inn i leiligheten hun delte med sin far. Hun begynner snart å motta trusler, samtidig som det viser seg at det finnes mennesker i boligblokken som disponerer Parelan. Det blir også klart at Anton Berg, en av Oswalds tidligere medarbeidere, nå er travelt opptatt med å ta over Oswalds posisjon. Pensjonist Brockmann og hans venninne Agathe Skram er på sporet.

Trivia 
Den drepte, Hugo Oswald, dør under en direktesending av Nitimen. I del to av serien opplyses det at han døde 19. oktober 1975. Dette er imidlertid en umulighet siden 19. oktober 1975 var en søndag og på søndager er det ikke Nitime-sendinger. Dødsdagen fremstilles i det hele tatt som en alminnelig arbeidsdag i serien.

Medvirkende 
 Alf Nordvang … Førstebetjent Sigurd Helmer
 Anders Hatlo … Politibetjent Sigurdson
 Ingolf Rogde … Pensjonist Brockmann
 Morten Andresen … Dag Ove Sandsmark
 Bente Børsum … Sonia Kristoffersen
 Vibeke Falk … Fru Madsen, Hugo Oswalds tidligere kone
 Ella Hval … Agathe Skram
 Lillian Lydersen … Rachel
 Wenche Medbøe … Monica Søderstrøm
 Julie Øksnes … Ruth Myhre
 Kjell Thue (som seg selv)
 Totto Osvold (som seg selv)
 Unn Vibeke Hol
 Jørn Ording … Anton Berg
 Pål Skjønberg … Hugo Oswald
 Ivar Nørve … Erik
 Dag Sandvik … Hans
 Anne Lise Tangstad … Ekspeditrise
 Randi Nordby … Bokhandlerske
 Kari Winge … Sekretær
 Torbjørn Halvorsen … Lege
 Gunnar Scherve-Lie … Lege

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske krimserier
TV-produksjoner på NRK
Norske miniserier
Helmer & Sigurdson
Norske TV-serier fra 1970-årene
Liste over oljeselskaper i Norge



Lisenshavere på norsk sokkel
Dette er en liste over oljeselskaper som har lisensandeler på norsk sokkel ifølge Oljedirektoratets faktasider. Årstallet indikerer det året da selskapet fikk sin første eierandel.

Selskaper uten lisensandeler 
Omfatter selskaper som har kjøpt lisensandeler på norsk sokkel, men som ennå ikke har fått prekvalifisering av norske myndigheter, selskaper som har fått prekvalifisering, men som ennå ikke har fått lisensandeler og selskaper som har søkt eller er i ferd med å søke om prekvalifisering på norsk sokkel.

Se også
 Petroleumsvirksomhet i Norge

Referanser 

Oljeselskaper i Norge, Liste over
 
Oljeselskaper
Anders Hatlo

Anders Christian Hatlo (født 1947) er en norsk skuespiller som kanskje er mest kjent fra rollen som Sigurdson i krimserien Helmer & Sigurdson og som Harald Hildring i serien Hotel Cæsar. Han har også nedlagt en betydelig innsats på teaterscenen, spesielt ved Oslo Nye Teater hvor han har vært ansatt i flere tiår.  

Han hadde sin avskjedsforestilling i 2019.

Liv og virke
Hatlo er oppvokst på Vestre Halsen i Larvik.  

Han gikk ut fra Statens teaterhøgskole i 1971 og scene-debuterte samme år i stykket Karel på Oslo Nye Teater, der han med unntak av et engasjement ved Den Nationale Scene 1976–1977 var ansatt til 1980. Han var så ansatt ved Nationaltheatret 1981–1989. Her medvirket han i stykker som Til sæters, Lysistrata, Hamlet, En handelsreisendes død, Den glade enke og Reisen til Julestjernen. 

I 1992 kom han tilbake til Oslo Nye Teater hvor han i løpet av 1990-tallet gjorde seg spesielt bemerket i musikalen Crazy for you (1995) og farsen Mysteriet Myrna Vep (1996-1997) med over 200 forestillinger hvor han spilte åtte roller og hadde 62 skift. Sistnevnte ble også sendt på NRK-TV i 1996. Ved samme teater har han også medvirket i stykker som blant annet Chicago, My Fair Lady, La Cage aux Folles, Sound of Music, Olsenbanden jr. på Cirkus, Cabaret og The Producers (2011).

Hatlo filmdebuterte i 1972 i Lukket avdeling og har utover dette hatt biroller i et dusin filmer, blant annet Adjø solidaritet (1985), Bryllupsfesten (1989) og filmene om Olsenbanden Junior (2003, 2004). Han debuterte på TV i 1975 i krimserien Helmer & Sigurdson. Utover dette har han gjort seg bemerket i rollen som nynazist i TV-filmen Blindgjenger (1985), som nyhetsoppleseren Klaus i Tore Ryens komiserie Radio 2, som den kyniske forretningsmannen Harald Hildring i såpeserien Hotel Cæsar (også regi på noen episoder). Han hadde også noen gjesteopptredener i komiserien Mot i brøstet. Det kan også nevnes at han på starten av 1990-tallet ledet 144 sendinger av gameshowet Lingo på TVNorge. Han har også medvirket i radiohørespill.

Hatlo hadde sin avskjedsforestilling på teaterscenen i 2019 i stykket De urørlige.

Priser 
Hatlo mottok kritikerprisen i 2001 for Cabaret, og Teaterlederforums ærespris for Myrna Vep i 1996.

I 2011 fikk han Aud Schønemann-prisen, primært for sin innsats i stykket The Producers.

Private forhold 

Han er far til Hege Hatlo (som i 2002 ble kåret til Miss Norway) , Einar Hatlo og politiadvokat Christian Hatlo. Han ble gift i 1996 med May-Lis Hatlo (f. 1946), som han hadde vært samboer med siden 1975.

Film, TV og radio

Film og TV

Teaterroller (utvalg)

Diskografi over Anders Hatlos utgivelser

På Walt Disney's eventyrbånd 

 Kassettene hadde samme innhold på begge sider

Som Bober og Rall i Fragglene

Referanser

Eksterne lenker 
  

Personer fra Larvik kommune
Norske skuespillere
Skuespillere ved Nationaltheatret
Skuespillere i Olsenbanden-filmer
Hotel Cæsar-regissører
Skuespillere i Hotel Cæsar
Skuespillere ved Oslo Nye Teater
Skuespillere i Asylet
Bendelormer

Cestodaria
 Eucestoda

Bendelormer er en gruppe flatormer. De egentlige bendelormene, Eucestoda, omfatter tretten ordener og til denne gruppen regnes alle menneskenes og husdyrenes bendelormer. De er lange og flate. De minste artene er bare noen millimeter lange, mens de største kan bli over 9 meter lange.

Utseende 
Kroppen er ofte tredelt, med scolex («hode»), strobila («hals») og en lang kropp som er sammensatt av flere små ledd, kalt proglottid. Skolex er rundt og er utstyrt med haker eller sugekopper slik at bendelormen kan feste seg til verten. Her sitter også nerveceller og sanseorgan. Nye proglottider dannes kontinuerlig bak hodet gjennom strobilering. De har ikke tarmkanal. Næringen tas opp gjennom kroppsveggen.

Levevis 
Bendelormer lever i kroppshulen eller tarmen til virveldyr som parasitter. Kroppen kan bestå av mellom 1 og 45 000 små segment. Hvert av segmentene er begynnelsen på en ny bendelorm. Hvert segment har både hunnlige og hannlige kjønnsorgan, enten på den ene eller begge sider av segmentet. Segmentene nærmest hodet og halsen er yngst og ikke utviklet. Segmentene lengre bak er ferdig utviklet, det vil si kjønnsmodne bendelormer. De aller siste segmentene har også befruktede egg. 

Livssyklusen er komplisert. Bendelormer lever i tarmen eller kroppshulen til sin vert, et virveldyr. De er enormt fruktbare, men bare ganske få av avkommet kommer så langt at de blir fullt utvokste. De fleste artene må innom to ulike verter. Det første «stadiet» forlater verten sammen med dens avføring. Dette er larvestadiet og dersom det lykkes for bendelormen vil den finne sin mellomvert, et virveldyr eller noen ganger hos virvelløse dyr. Her utvikles den og lever som parasitt. Bendelormen finner sin «sluttvert» vanligvis ved at denne spiser «mellomverten».

Noen bendelormer 
 Oksebendelorm, Taenia saginata – finnes i Norge.
 Svinebendelorm, Tenia solium – finnes i Norge.
 Menneskets brede bendelorm (fiskebendelormen), Diphyllobothrium latum – finnes i Norge.
 Echinococcus multilocularis – Ikke i Norge, men finnes på Svalbard og i Mellom-Europa, nord til Danmark. Særlig på hunder og rødrev.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Flatormer
Møllefossen kraftverk

Møllefossen kraftverk ligger i Herlandsvassdraget i Osterøy kommune i Vestland. Vannkraftverket bruker vann fra Herlandsfoss kraftverk og ligger i sentrum av Fotlandsvåg.

Kraftverket startet produksjonen i 1991.

Nedslagsfeltet er på ; tilsiget er på . Kraftverket utnytter et fall på .

Kraftverket har installert en kaplanturbin med ytelse på 950 kW. Midlere årsproduksjon er på .

Kraftverket ble eid av BKK. I 2017 overtok Småkraft AS seks småkraftverk fra BKK.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 BKK (arkiv)

Minikraftverk i Vestland
Småkraft AS
Kraftverk i Osterøy
Kraftverk etablert i 1991
Common (Common Sense)

Common, tidligere Common Sense, (født Lonnie Rashid Lynn ) er en amerikansk rapper og skuespiller, med platekontrakt med Kanye Wests plateselskap G.O.O.D.

Common har gitt ut en rekke album, blant annet et i 2007 som heter Finding Forever og inneholder blant annet singlene «The People» og «The Game». Kanye West har bidratt mye med produksjon og gjesteopptredener i albumene Finding Forever og Be. I august 2014 gikk albumet Nobody's Smiling rett inn på sjetteplass på Billboard album chart. Albumet er utgitt på Def Jam og produsert av No I.D.

Album 
 1992: Can I Borrow a Dollar?
 1994: Resurrection
 1997: One Day It'll All Make Sense
 2000: Like Water for Chocolate
 2002: Electric Circus
 2005: Be
 2007: Finding Forever
 2008: Universal Mind Control
 2011: The Dreamer, The Believer 2014: Nobody's Smiling 2018: Hunter Killer''

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 

Rappere fra USA
Låtskrivere fra USA
Skuespillere fra USA
Filmprodusenter fra USA
Sakprosaforfattere fra USA
Grammy Award-vinnere
Oscar-vinnere (sang)
Fort Minor
Personer fra Chicago
Solospill

Solospill var en krimserie som gikk på NRK i 1977. Dette var den tredje krimserien med etterforskerne Helmer & Sigurdson. Solospill ble skrevet av Richard Macker, og hovedrollene ble spilt av Alf Nordvang og Anders Hatlo.

Solospill ble godt mottatt av VGs anmelder.

Handling 
Skipsreder Alex Larang og hans familie blir sentrum for intriger og mord. Helmer og Sigurdson gir seg i kast med en etterforskning der deres tidligere kollega, Trond Steen, kommer i søkelyset. Han er suspendert fra politiet etter å ha drept en mann i håndgemeng, og nå tvinges han på flukt etter at han blir observert på åstedet for to mord. Hvis han er uskyldig, klarer han å renvaske seg ved – om mulig – å finne den virkelige morderen?

Rolleliste 
 Alf Nordvang … Helmer
 Anders Hatlo … Sigurdson
 Odd Furøy … Trond Steen
 Eva Opaker … Nuff Strande
 Solveig Andreassen … Britt Jansen
 Gisle Straume … Alex Larang
 Lars Andreas Larssen … Benny Larang
 Johan Fillinger … Herman Larang
 Svein Erik Brodal … Christian Larang
 Ragnhild Nygaard … Tupsy Larang
 Annicken Gann … Siri Larang
 Øyvind Øyen … Mons Dahl
 Frimann Falck Clausen … Jens Asplund
 Marit Halset … Asplunds sekretær
 Elisabeth Riiseng … Fyssi
 Lillemor Hoel … Fru Holm
 Ulrikke Greve … Aud Helmer
 Marit Kolbræk … Mette
 Arne Thomas Olsen … Kriminalsjefen
 Adolf Bjerke … Politibetjent Næss
 Odd Remen … Lasken
 Bonne Gauguin … Molly Smith
 Anne Semmingsen … Klara

Produksjonsstab 
 Regi: Morten Kolstad
 Produsent: Egil Monn-Iversen
 Manus: Richard Macker
 Filmmanus: Pål Bang HansenMorten Kolstad
 Dekor: Per Fjeld
 Rekvisitør: Sigurd Slembe
 Sminkør: June Paalgard
 Kostymer: Ivar F. Karlsen
 Innspillingsleder: Edvard Hambro
 Script: Sissel Udnæs
 Lyd: Terje Toftnes Nilsen
 Fotograf: Jostein Eilertsen
 B-foto: Borgny Baastad
 Filmmontasje: Svein Ivar Nilsen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Helmer & Sigurdson
Norske miniserier
Norske krimserier
TV-produksjoner på NRK
Norske TV-serier fra 1970-årene
Digitalt bakkenett

Et digitalt bakkenett for fjernsyn kringkaster digitale signaler fra antenner plassert på fjelltopper, i høye master og andre hensiktsmessige posisjoner. Hovedformålet med et slikt nett er å overføre fjernsynskanaler, men nettet kan også overføre annet innhold, for eksempel radiokanaler, elektronisk programguide (EPG) og «supertekst-TV» med tekst, lyd og bilde.

Det finnes flere standarder for digitalt bakkebasert fjernsyn: den europeiske DVB-T-standarden, den nordamerikanske ATSC-standarden og ISDB-T-standarden som brukes i Japan.

Andre teknologier 
Digitalt bakkebasert fjernsyn er en av flere konkurrerende og/eller kompletterende teknologier for digital-TV. Andre teknologier er Digitalisert kabel-TV, Satellitt-TV og IPTV.

Digitalt bakkenett i Norge 
I Norge er det digitale bakkenettet bygget ut og driftet av Norges Televisjon (NTV), som først ble tildelt konsesjon for perioden 1. juni 2006 til 1. juni 2021. I 2019 ble konsesjon gitt til og med 31. desember 2030. NRK og RiksTV leier sendekapasitet av NTV. Det digitale bakkenettet ble bygget ut med tre signalpakker. Fra og med sommeren 2010 ble det utvidet til fem signalpakker. Fra høsten 2019 ble antall signalpakker redusert til fire.

Det digitale bakkenettet ble åpnet i Rogaland i september 2007, og i desember 2008 var nettet åpnet i hele Norge. I slutten av 2009 ble det gamle analoge sendenettet for NRK og TV 2 faset ut over hele landet og erstattet med det digitale nettet. Per mars 2009 bestod sendernettet av 45 hovedsendere og 388 mindre sendere.

Den delen av det analoge bakkenettet som var bygd ut for TV 2, ble også bygd ut for det digitale bakkenett. Sendepunkter som bare sendte NRK1, ble ikke bygd ut. De som mottok signaler fra disse, måtte bruke konkurrerende teknologier for å kunne se fjernsyn etter at det analoge bakkenettet ble slukket. I området der boende likevel ikke kunne motta signaler fra noen av teknologiene, ble det bygd ut et såkalt satellittskyggenett. Det var Norkring og Paneda (på oppdrag av NTV) som bygde ut satellittskyggenettet, som rommer hele NRKs tilbud. Mot betaling kan Paneda tilby TV 2 og TVNorge i noen av sine satellitteskyggeområder.

Bakkenettet i Norge består av 430 hovedsendere, som dekker nær 98 % av husstandene og 87 % av fritidsboliger og hytter. Dessuten er det satt opp 531 satellittskyggesendere, for å sikre dekning for de 14 000 personene som bor i områder som verken kan ta inn digital-TV-signaler via satellitt eller kabel. Norges Televisjon har utarbeidet et dekningskart som viser nærmeste sender for selvvalgt sted i Norge.

Les mer
Analogt bakkenett
Norges Televisjon
TV
MPEG
MHP

Referanser

TV
Digitale medier
Alf Nordvang

Alf Nordvang (1931–2007) var en norsk skuespiller, regissør og teatersjef kjent fra rollen som førstebetjent Helmer i Helmer & Sigurdson som gikk på NRK Fjernsyn fra 1976 til 1981. Han var tilknyttet Rogaland Teater i en årrekke.

Nordvang begynte som scenearbeider på Det norske teatret i 1954, men scenedebuterte ikke før 1957. Han var teatersjef ved Rogaland Teater i periodene 1982–1986 og 1990–1991. Han fikk æren for at Rogaland Teater gikk fra store underskudd til et solid overskudd. Han hadde sin avskjedsforestilling på Rogaland Teater i 2002 i stykket «Hjemkomsten» av Harold Pinter. Han gikk da av med pensjon, men til tross for det var han i 2003 aktuell som fyllik i teateroppsetningen av A Clockwork Orange.

Han filmdebuterte i Kimen (1974) og TV-debuterte i 1976 som førstebetjent Helmer i miniserien Nitimemordet. Dette var den første av flere produksjonen av Helmer og Sigurdson (der hans kollega ble spilt av Anders Hatlo).

Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 2001. Han har også mottatt ”Maktå-prisen” og Stavanger Aftenblads kulturpris (sammen med sin kone). 

Nordvang var gift med skuespiller Elsa Nordvang. Han døde i 2007, 75 år gammel.

Filmografi

Film 

 1988 Kamilla og tyven .... Herr Kåk
 1987 Feldmann saken .... Riksadvokaten
 1982 Olsenbandens aller siste kupp .... Bang-Johansen, direktør i "Høye Nord"
 1979 Lucie .... Dr. Mørk
 1977 Olsenbanden & Dynamitt-Harry på sporet .... Helmer, politikollega
 1976 Reisen til Julestjernen .... Greven
 1975 Hustruer .... Persjonalsjefen
 1975 Streik! .... Johannes Dalen
 1974 Kimen .... Kursmed

 TV-opptredener 

 2004 Gylne tider (gjest i en ep.)
 2000 Fire høytider .... Åge Åsland (mini-serie)
 1996 D'ække bare, bare Bernt .... Gunnar Slettebøe (gjest i en ep.)
 1993 Fortuna ... Jørgen Kruse (mini-serie)
 1975-81 Helmer & Sigurdson'' ...Helmer (flere serier)

Referanser

Eksterne lenker 
  
 Alf Nordvang takkar av (Teaternett, 2002)

Personer fra Bærum kommune
Norske skuespillere
Norske teatersjefer
Norske TV-regissører
Kongens fortjenstmedalje i gull
Norske teaterregissører
Crowsoniellidae

Crowsoniella relicta

Crowsoniellidae er en familie av primitive biller som tilhører underordenen Archostemata. Det er bare kjent én, meget sjelden art, Crowsoniella relicta Pace, 1976, som bare er funnet i Italia. Tre hanner ble funnet på kastanjetrær i 1973, det ser ikke ut til at arten har blitt gjenfunnet etterpå. Crowsoniella relicta er den eneste europeiske representanten for den primitive gruppen Archostemata. Det er usikkert om arten bør regnes til familien Ommatidae eller til en egen familie som her, en nyere fylogenetisk undersøkelse ga noe tvetydige resultater i så måte.
Crowsoniella relicta er en liten bille som overflatisk kan ligne på familien muggbiller (Cryptophagidae). Antennene er korte, med en en-leddet kølle ytterst. Hodet er trukket ut til en kort snute mellom antennefestene. Brystskjoldet (pronotum) er bredt med bredt avsatte sidekanter. Brystskjoldet og dekkvingene er lite hårete og fint punkterte.

Eksterne lenker 
 
Tegning av Crowsoniella relicta: 

Biller
Archostemata
Micromalthidae

Micromalthus debilis

Micromalthidae er en gruppe av primitive biller som bare omfatter én kjent art, Micromalthus debilis. Denne lille billen finnes i Nord-Amerika og utmerker seg ved en for biller unik livssyklus, ved at de kan forplante seg på larvestadiet (pedogenese). Den tilhører den artsfattige gruppen Archostemata, som var mye mer tallrik i tidligere tidsperioder.

Utseende 
Micromalthus debilis er en liten, mørkt grønnlig metallisk, glatt og snau bille. Billen er lite sklerotisert, det vil si kroppen er forholdsvis myk. Hodet er stort, bredere enn brystskjoldet, med små, runde, utstående fasettøyne. Antennene er ganske korte, kortere enn hodets bredde, om omtrent sylindriske. Dekkvingene er myke og når ikke til bakkroppsspissen.

Unik livssyklus 
Micromalthus debilis er den eneste billen som er kjent å kunne utvikle seg ved pedogenese, det vil si å formere seg på larvestadiet. De voksne hunnene legger egg som klekkes til en såkalt triungulin-larve. Disse er knøttsmå, aktivt krypende og tar ikke næring til seg. Om triungulin-larven finner et passende levested, forvandler den seg til en treg larve som spiser. Herfra kan det gå to veier: enten utvikler larven seg på konvensjonelt vis gjennom flere larvestadier til en puppe og et voksent insekt, eller så vokser den til en kjempelarve som utvikler egg inne i kroppen. Disse klekkes og de nyklekte larvene spiser opp moren sin (kjempelarven) innenfra. Disse kan deretter utvikle seg til nye kjempelarver, eller til pupper. Denne typen livvsyklus er temmelig uvanlig, men den er kjent fra visse arter av knott og særlig gallmygg.

Eksterne lenker 
 
Bilde av Micromalthus debilis på Tree of Life: 
Tegning: 

Biller
Archostemata