alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hårteigen

Hårteigen er et av de høyeste fjell på Hardangervidda. Toppen ligger i Ullensvang kommune i Vestland fylke. Fjellet er det mest karakteristiske landemerket på vestvidda og er synlig over store områder. Det kalles derfor kongen av Hardangervidda. Fra toppen (1 690 moh.) er det i klarvær godt utsyn til mange landemerker som Folgefonna (i vest), Gaustatoppen (sydøst) og Fravikbreen (nord). Botanikeren Christen Smith, J. Fr. Schouw og prost Nils Hertzberg fra Ullensvang besteg Hårteigen 18. august 1812. Navnet kommer fra norrønt og betyr «grå veiviser» (hárr = grå, teigen = vis).

Den karakteristiske hatteformen skyldes at Hårteigen er en rest av et overskjøvet lag av gammel havbunn fra den kaledonske fjellkjedefoldning. Denne skjedde som resultat av en kollisjon mellom Grønland og Norge for omkring 400 mill. år siden i overgangen mellom silur og devon. På grunn av sterk hevning av vestvidda er store deler av dette dekket senere erdodert bort. Hårteigen, Hallingskarvet og grunnen under Hardangerjøkulen er eksempler på gjenværende deler. Grunnen rundt Hårteigen er eldre sedimenter som ligger over grunnfjell (gneis). Harde bergarter over sedimenter gir ofte opphav til topper med bratte skrenter.

Til toppen tar man gjerne utgangspunkt ved Torehytten: Avkjøring fra Rv7 ved Øvre Eidfjord til parkering ved Hjølmo. Deretter til Viveli og DNT-sti merket til turisthyttene Hedlo (har77), Hadlaskard (har78) og Torehytten (har62) på 1330 m, totalt en 6–8 timer. Deretter mot turisthytten Litlos (motsatt har61/60) til østsiden av Hårteigen ca. 1 time. Her er den enkleste oppstigningen (merket, ikke DNT) opp et gjel (ofte på snø), og til høyre ved toppen av gjelet på hyller i nørdøstveggen (tau og vaier). Etter veggen er det kort til toppen mot sydvest.

Fotnoter

Referanser

Eksterne lenker 
 Forvaltningsplan for Hardangervidda
 DNT rute har60: Litlos-Hadlaskard, om Hårteigen
 Petters mountain page – Hårteigen
 Hiking in Hordaland, Hårteigen mfl
 Botanikk.no Hårteigen

Fjell i Ullensvang
Hardangervidda
Fjell over 1000 meter
Kjølbiller

Anchorius
 Anobocoelus
 Biphyllus
 Diplocoelus
 Euderopus
 Gonicoelus

Kjølbiller (Biphyllidae) er en liten familie av biller som lever på sopp, særlig under barken på døde trær. To arter er funnet i Norge.

Utseende 
Små til middelsstore biller (1,4 – 8,5 mm), avlange, brunlige, oversiden oftest med lange, oppstående hår. Hodet er stort og bredt med små, utstående fasettøyne. På undersiden av hodet, rett under og bak fasettøynene, sitter det et par groper som åpner utover, i bunnen av disse sitter en hårtufs. Antennene er litt kortere enn hodetog brystskjoldet til sammen, 11-leddete, med en stor, to- eller tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent firkantet sett ovenfra, noe tilsmalnende forover, bredere enn langt og grovt punktert. På hver side, parallelt med sideranden, er det en lengdekjøl som bærer en rekke av krumme børster. Dekkvingene er parallellsidige, med fine hår og tydelige punktrekker. Beina er korte og slanke, føttene fire- eller fem-leddete.

Levevis 
Kjølbillene treffes hyppigst under barken på døde trær, og er mest sannsynlig soppetere, selv om noen har ment at i alle fall noen av artene er rovdyr.

Systematisk oversikt / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien "glans- og flatbiller", Cucujoidea
 Familien kjølbiller, Biphyllidae
 Slekten Anchorius
 Slekten Anobocoelus
 Slekten Biphyllus Dejean, 1821
 Biphyllus lunatus (Fabricius, 1792)
 Slekten Diplocoelus Guérin-Ménéville, 1844
 Diplocoelus fagi Guérin-Ménéville, 1844
 Slekten Euderopus
 Slekten Gonicoelus

Referanser

Eksterne lenker 
 
Diplocoelus fagi, fra Atlas of the family Biphyllidae of Russia, foto av. K.V. Makarov: 

Biller
Fjernstyrt undervannsfarkost

Fjernstyrt undervannsfarkost (ofte forkortet ROV, fra engelsk Remotely operated vehicle) er en robot som blir fjern-manøvrert fra et kontrollrom på skip eller plattform. Farkostene blir brukt til utallige oppgaver på havdypet, som detaljert kartlegging av havbunn, inspeksjon, vedlikehold og reparasjon av havbunnsinstallasjoner, søk og bergningsoperasjoner m.m. Vanlig operasjongdypde er fra 0 til 3000 meter og i helt spesielle tilfeller ned til 7000-8000 meter. Fjernstyrte undervannsfarkoster utfører i dag mange oppgaver som før krevde dykkere. Farkostene med dens styresystem er meget teknisk avanserte og det kreves høy kompetanse innen en rekke fagfelt for drift og vedlikehold av systemene.

Hovedtyper av fjernstyrte undervannsfarkoster er kartlegging-, observasjons- og arbeidsfarkoster. Det er også utviklet en rekke spesialfarkoster.

Merk at den generelle termen ROV kan referere til hvilken som helst fjernstyrt farkost.

Observasjonsfarkoster/undervannsdroner 
En observasjonsfarkost eller undervannsdrone er som oftest en forholdsvis liten farkost med varierende utforming. Størrelsen kan variere fra størrelse med en skoeske til en fryseboks. Den blir drevet av tre eller flere elektriske posisjonspropeller, er utstyrt med et videokamera som sender levende bilder til overflaten og noen ganger utstyrt med et stillbilde-kamera, i spesielle tilfeller har den også en eller flere manipulatorer (armer). Obersvasjonsfarkoster og undervannsdroner blir brukt til små, visuelle kartleggings- og inspeksjonsjobber og som støttefarkost for arbeidsfarkoster og ved dykkeoperasjoner. Undervannsdroner kan også benyttes til hobbyfotografering, kommersielle videoproduksjoner, leteaksjoner, i oppdrettsnæringen og til inspeksjon av fartøy og utstyr under vann.

Arbeidsfarkoster 
Arbeidsfarkoster er vesentlig større enn observasjonsfarkostene, i likhet med observsajonsfarkostene er de elektrisk drevet. De har dog som oftest med et hydraulikkaggregat som driver posisjonspropellene. Hydraulikkaggregatet driver også en mengde valgfritt ekstrautstyr som høytrykksspyler, moment-trekkeverktøy, kutteverktøy, roterende børsteverktøy og annet. De fleste arbeidsfarkostene har også en eller flere hydrauliske manipulatorer (armer). Alt ekstrautstyret kan demonteres og monteres raskt og farkosten kan relativt raskt skreddersys til hvert enkelt arbeidsoppdrag.

Surveyfarkoster 
Surveyfarkoster (kartleggingsfarkoster) er i hovedsak oppbygd på samme måte som arbeidsfarkostene, men har kartleggingsutstyr som mer eller mindre er montert permanent på farkosten. Kartleggingsutstyret er akustisk utstyr som kartlegger havoverflaten og grunnforhold. Særlig før, etter og under legging av rør og kabler på havbunnen. Surveyfarkostene har også flere videokameraer. Det finnes også en rekke ekstrautstyr og verktøy for forskjellige arbeidsoppgaver, som sporing av rør og kabler under havbunnen, sporing av pigger i rør m.m.

Referanser

Fartøyer
Roboter
Thode Fagelund

Thode Fagelund (født 29. mai 1904 i Tønsberg, død 19. november 1944) var en norsk fiolinist, komponist og orkesterleder.

Etter organisteksamen ved Musikkonservatoriet i Oslo, ble han kapellmester på Grand Hotell (1925–30), hvorpå han ledet Bristolorkesteret (1930–33), datidens ledende danseorkester, og til sist Lyches Restaurants husorkester frem til sin tidlige død (1933–44).  Han medvirket forøvrig i Kristian Haugers orkestre, skrev musikk til den norske helaftensfilmen Fant (1937), og komponerte operetter som Reisen til Rio og Frist meg ikke (1943).  Hans eget Thode Fagelund orkester spilte inn hans egne låter som Du er den skjønneste blant kvinner/Slik er du.  Fagelund var en av initativtakerne til Norsk Slagerkomponistforening (1937) og Norsk Filmkomponistforening (1939).

«Thode Fagelund» var også navnet på to fartøy eid av Wilh. Wilhelmsen (1904–1917) og (1920–1941), som ble senket under henholdsvis den første verdenskrig og den andre verdenskrig. Disse skipene var egentlig oppkalt etter en av Fagelunds forfedre, ambassadøren og skipsmegleren Jacob Thode Krog Fagelund.

Eksterne lenker 
 bilder og biografi fra Norsk Musikkinformasjon

Norske fiolinister
Norske komponister
Personer fra Tønsberg kommune
Fødsler i 1904
Dødsfall i 1944
Øistein Ringstad

Øistein «Tinka» Ringstad (født 9. desember 1927, død 27. juni 1991) var en norsk jazzmusiker (piano og vibrafon), kjent fra Oslos jazzmiljø og ansett for en av landets ypperste innen swingjazz.

Han spilte i orkestre ledet av Rowland Greenberg, Bjarne Nerem og Lasse Gerlyng på 1940-tallet, og turnerte en tid med amerikanske Anthony Ortega på 1950-tallet. Senere spilte han i band ledet av Hein Paulsen, Pete Brown, Karl Otto Hoff og Per Borthen. På 1960-tallet ledet han eget husband på Metropol Jazz Club, mottok Buddyprisen 1964 og spilte med Ben Webster da denne besøkte Moldejazz (1969). Han ble beæret med albumet Øistein Ringstad 50 år (1967). På 1970-tallet ledet han kvintett med Kristian Bergheim (plateinnspilling 1977).

Eksterne lenker 
 Biografi fra Jazzbasen.
 Diskografi fra Jazzbasen.
 foto fra Norsk jazzarkiv

Norske jazzpianister
Karl Otto Hoff

Karl Otto Hoff (født 27. november 1930 i Oslo, død 7. april 1994) var en norsk jazzmusiker (slagverk) og bandleder.

Han medvirket i orkestre ledet av Rowland Greenberg, Mikkel Flagstad, Leiv Flisnes, Terje Kjær, Scott Lunde, Frank Ottersen, Sigurd Jansen, Lars Sandsgaard, samt Verden Rundt All Stars Band. I tillegg ble han på 1950-tallet jazzanmelder i Verdens Gang.  Med Einar Schanke ledet han eget storband, i tillegg at Hoff ledet egne mindre ensembler utover 1950-tallet, det mest kjente var Karl Otto og hans hoff på 1960-tallet, blant annet Kongsberg Jazzfestival 1967 der de jammet med Roland Kirk. Han spilte over tyve år i Big Chief Jazzband, og på tampen i Eivin Sannes' gruppe «All Stars».

Eksterne lenker 
 Biografi fra Jazzbasen.
 Diskografi fra Jazzbasen.
 bilder fra Norsk jazzarkiv

Norske jazztrommeslagere
Jazzjournalister
Norske journalister
Personer fra Oslo
NLA Høgskolen Bergen

NLA Høgskolen Bergen er den private høgskolen NLA Høgskolens største avdeling, beliggende i Bergen. Skolen tilbyr bachelor- og masterstudier med fagområdene kristendomskunnskap, pedagogikk og interkulturell forståelse, grunnskolelærer- og barnehagelærerutdanning. 

NLA Høgskolen har også avdelingene NLA Mediehøgskolen Gimlekollen og NLA Høgskolen Staffeldtsgate. 

Institusjonen har fra starten av hatt som hovedformål å bidra til teologisk og pedagogisk gjennomtenkning av oppdragelse og undervisning i hjem og kirke, på de forskjellige trinn i skoleverket og innen de forskjellige skolefagene,  gjennom forskning, utviklingsarbeid og undervisning. Videre bidra til teologisk og pedagogisk gjennomtenkning av oppdragelse og undervisning med sikte på en tjeneste blant andre folk og i andre kultursamfunn. Dessuten gi studenter hjelp til livs- og kulturtolking, fremme gode yrkesetiske holdninger og bidra til deres danning som oppdragere og kulturformidlere og utruste til tjeneste i hjem og kirke, offentlige og frie barnehager og skoler, og i samfunnet ellers. Høgskolen skal også gi ulike etter- og videreutdanningstilbud.

Studietilbud 
NLA Høgskolen tilbyr grunnskolelærerutdanning i Oslo og Bergen. I Bergen finner man også barnehagelærerutdanning, sammen med bachelor- og mastergradsstudier i pedagogikk, interkulturell forståelse og teologi/praktisk teologi og ledelse. I Oslo og i Kristiansand tilbys bachelorgrader innen økonomi under navnet 'Hauge School of Management', samt bachelorgrader innen utøvende musikk og praktisk teologi.

Historie 
Norsk Lærerakademi for kristendomsstudier (oppstart 1968) og pedagogikk (oppstart i 1977) i Bergen ble en realitet i september 1986. I 1995 ble NLA Lærerhøgskolen etablert i Bergen. I 2006 fikk høgskolen akkreditering og 1. januar 2013 fusjonerte NLA Høgskolen med Høgskolen i Staffeldtsgate i Oslo og Mediehøgskolen Gimlekollen i Kristiansand. Høsten 2013 kom Hauge School of Management til - en verdibasert utdanning i økonomi og ledelse, med utgangspunkt i NLA Høgskolen i Staffeldtsgate.

Referanser

Eksterne lenker 
 NLA Høgskolen Bergen

Utdanning i Bergen
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1968
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1996
Høyskoler i Norge
Kristne skoler i Norge
Lutherske utdanningsinstitusjoner
Åsane
Sandviken i Bergen
Utdanningsinstitusjoner etablert i 2013
Bjørn Tronstad

Bjørn Tronstad (født 11. april 1957) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for SK Brann fra 1974 til 1982. Tronstad spilte 164 kamper og scoret 90 mål for klubben.

Karriere 
Bjørn Tronstad debuterte for Brann som 17-åring i en bortekamp mot IK Start i 1974 med to scoringer og en målgivende pasning. Han fikk fem kamper for klubben denne sesongen, og endte opp med tre mål. I den påfølgende sesongen spilte Tronstad seg til fast plass og fikk 24 kamper for klubben og scoret 12 mål.

Tronstad var fast inventar for Brann i sesongene 1976-1979 og spilte 111 kamper og scoret 64 mål, inkludert to mål i Cupvinnercupen i 1977. I 1979 prioriterte Tronstad studier i USA fremfor videre spill for Brann. Det medførte kun 21 kamper mellom 1980 og 1982. Som 25-åring la han opp på grunn av en kneskade.

Han spilte 164 kamper, scoret 90 mål og vant ett Norgesmesterskap for Brann.

Landslag 
I 1976 fikk Tronstad sin debut for det norske herrelandslaget i en vennskapskamp på Ullevaal Stadion mot Island. Han spilte også de tre påfølgende landskampene samme år.

Referanser

Eksterne lenker 
 Historie.brann.no: Bjørn Tronstad 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for SK Brann
Norgesmestere i fotball
Fødsler i 1957
Asker Symfoniorkester

Asker Symfoniorkester (ASYM) er det eneste symfoniorkesteret i Asker kommune og ble stiftet i 1972 med navnet «Asker Orkesterforening». Navneskifte til «Asker Symfoniorkester» ble vedtatt i 1999. Orkesteret eksisterte også før 1940 (uvisst stiftelsesdato og -år), men ble formelt oppløst som følge av den andre verdenskrig selv om videre uoffisiell aktivitet skal ha fortsatt noe inn i krigsårene. 

Helt frem til 1998 hadde orkesteret Arne Hagen som fast dirigent. Etter dette har orkesteret basert seg på å bruke forskjellige profesjonelle dirigenter fra prosjekt til prosjekt. Orkesteret er besatt for det meste av amatørmusikere, men også med innslag av personer med bakgrunn fra musikkutdanning. 

ASYM holder minst fire prosjekter årlig og én konsert for hvert prosjekt, men har hatt opptil ni prosjekter på et år (2005) der enkelte av dem bare har involvert deler av orkesteret. Repertoaret i løpet av et år baserer seg på et variert program fra den klassiske og romantiske periode, med størst vekt på symfonier og solistverk, der orkesterets varemerke har blitt å presentere unge talenter. I tillegg legges vekt på samarbeid med andre lokale aktører, blant annet Kulturskolen i Asker og lokale kor. Asker kommune er en viktig økonomisk støttespiller for orkesteret. 

En gang i året arrangeres felleskonsert mellom Symfoniorkestrene i Akershus (SIA). SIA ble opprettet i 1999 som et samarbeid mellom ASYM og Romerike Symfoniorkester (RSO) og med økonomisk støtte fra Akershus fylkeskommune. I dag er dette et samarbeid mellom ASYM, RSO, Bærum Symfoniorkester og Follo Kammerorkester. Målet var å få til et stort orkester én gang i året med et noe større repertoar enn det som hvert enkelt orkester kan spille til vanlig. I tillegg har det vært åpnet for andre interesserte enkeltmusikere.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Symfoniorkesterets side på Facebook

Norske orkestre
Symfoniorkester
Band etablert i 1972
Frank J. Fletcher

Frank Jack Fletcher (født 29. april 1885 i Marshalltown i Iowa, død 25. april 1973 i Bethesda i Maryland) var en admiral i den amerikanske marinen under den andre verdenskrig. Fletcher var den operative sjefen ved de avgjørende slagene ved Coral Sea og Midway.

Han var nevø av admiral Frank Fletcher. Fletcher ble født i Marshalltown, Iowa 29. april 1885. Han ble opptatt ved United States Naval Academy i 1902, og han ble uteksaminert fra Annapolis den 12. februar 1906. De første årene av hans karriere ble tilbrakt på slagskipene USS Rhode Island (BB-17), USS Ohio (BB-12), og USS Maine (BB-10). Han brukte også mye tid på USS Eagle (1898) og USS Franklin (1864).

I november 1909 ble han tildelt kommandoen på USS Chauncey (DD-3), en enhet av den asiatiske Torpedo Flotilla. Han overtok kommandoen over USS Dale (DD-4) i april 1910 før han i mars 1912 returnerte tilbake til USS Chauncey som skipssjef. Han ble overført til USS Florida i desember 1912, og han var ombord på dette slagskipet under USAs okkupasjon av Veracruz, Mexico, i april 1914. For sin fremragende opptreden i slaget ved Veracruz mottok han Medal of Honor.

Ved utbruddet av første verdenskrig tjenestegjorde han på hangarskipet USS Kearsarge (BB-5) frem til september 1917, etterpå mottok han kommandoen over USS Margaret (SP-527). Han ble tildelt  USS Allen (DD-66) i februar 1918 før han tok kommandoen over USS Benham (DD-49) i mai 1918. For sin utmerkede tjeneste som skipssjef på USS Benham, der han var engasjert i viktige, krevende og farlige patruljerer i europeiske farvann, mens han drev beskyttelse av meget vital betydning av konvoier, ble han tildelt medaljen Navy Cross.

Admiral Frank Jack Fletcher døde den 25. april 1973, bare fire dager før sin 88nde bursdag på Bethesda Naval Hospital i Bethesda i Maryland. Han ble deretter gravlagt på Arlington National Cemetery.

Referanser 

Offiserer i U.S. Navy
Admiraler fra USA
Medal of Honor
Personer fra Marshall County i Iowa
Fødsler i 1885
Dødsfall i 1973
Artikler i sjøfart-prosjektet
Ik

Denne artikkelen er om den russiske elva. For artikkelen om intelligenskvotient se IQ.
Ik (russisk: Ик, tatarisk: Ык – Iq, basjkirsk: Ыҡ) er ei elv i Russland. Den starter i Orenburg oblast og renner gjennom republikkene Basjkortostan og Tatarstan.

Referanser 

Elver i Orenburg oblast
Elver i Basjkortostan
Elver i Tatarstan
Rømåsen

Rømåsen er et stort hytteområde beliggende 3-4 km sør for Sjusjøen sentrum i Ringsaker kommune. Rømåsen ligger 800 moh., 17 km fra Lillehammer. Tidligere utmarks- og seterområde. Grunneier er Ringsaker Allmenning.

På Rømåsen ligger Sjusjøen skisenter, Natrudstilen, med nytt alpinanlegg og helårs skistadion for langrenn, der det arrangeres world cup renn. Rømåsen er tilknyttet det store skiløypenettet i Sjusjøenområdet.

Rømåsen seter (sommerdrift ca. 1820 til ca. 1950) har servering av tradisjonsmat hele sommeren og i påsken. "Liv på Rømåssetra" er et kulturarrangement som holdes hvert år i månedsskiftet juli-august.

Eksterne lenker 
 Velkommen til Rømåssetra

Skianlegg i Norge
Friluftsliv i Innlandet
Ringsakers geografi
Samferdsel

Samferdsel omfatter transport av gods, personer og informasjon lokalt, regionalt og internasjonalt. Til samferdselssektoren hører planlegging, forvaltning og drift av anlegg (veg, bane, havner, fyr, radiomaster, telefonlinjer, bredbånd osv); og utvikling, vedlikehold og kontroll av transportmidler (bil, jernbanetog, fly, båt osv).

Viktige delområder av samferdsel er:
 Jernbane, - tog/jernbanetog (tog som materiell - Den gjengse betydningen)
 Vei: - biltrafikk, gående, - og syklende
 Luftfart
 Sjøfart
 Buss, trikk, bybane og tunnelbane 
 Telefoni
 Radiokommunikasjon

Referanser

Se også
 Reise
 Samferdsel (tidsskrift)
 Samferdselsdepartementet
Kari Martinsen

Kari Marie Martinsen (født 20. januar 1943 i Oslo) er en norsk sykepleier, magister i filosofi og dr.philos. Hun er professor emerita i sykepleievitenskap ved Universitetet i Tromsø (tidligere Høgskolen i Harstad) og VID vitenskapelige høgskole. Martinsen er anerkjent for å har kommet med egne bidrag innenfor omsorgstenkning og sykepleie.

Martinsen har vært ansatt ved Danmarks sygeplejerskehøgskole, nå Institutt for sygeplejevidenskab ved Århus universitet, og senere ved Avdeling for sykepleie, Universitetet i Tromsø. I 1998 ble hun tilknyttet Lovisenberg diakonale høgskole, og i 2002 ble hun ansatt ved Institutt for samfunnsmedisin, Seksjon for sykepleievitenskap, Universitetet i Bergen. Martinsen har skrevet en rekke bøker og artikler innenfor omsorgsfilosofi, historie og sosialpolitikk.

Martinsen opplevde i sine studiedager herskende teorier om sykepleie som problematiske og søkte å omformulere dem. I stedet for fokus på begrepsdefinisjoner og tekniske oppgaver har hun søkt å rette blikket mot hva pleie og omsorg egentlig handlet om. Derfor påbegynte hun studier i filosofi for å finne ut av dette, og hun markerte seg som en kritiker av den herskende positivismen, influert av Hans Skjervheim. Utover i hennes karriere har hun lagt større og større vekt på den danske filosofen Knud Ejler Løgstrup. På mange måter er Martinsens tanker på et mer metafysisk nivå enn et rent sykepleie-praksis nivå, men det tar opp grunnleggende problemstillinger som man møter som sykepleier i kontakt med pasienter. 

Martinsens utgivelser på 90-tallet ble betraktet som samfunnskritiske, og hun mottok kritikk fra Norsk Sykepleierforbund som oppfordret sine medlemmer til ikke å lese hennes tekster. De utestengte Martinsen fra NSF, men i 1993 ba forbundet offisielt om unnskyldning.

Kongen utnevnte i 2011 Martinsen til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hennes innsats innen sykepleie.» I 2013 mottok hun Admiral Carl Hammerichs minnelegat for sin innsats for dansk-norsk samarbeid innen sitt fagområde.

I mars 2013 ble boken "Nødvendige omveier" utgitt i forbindelse med Martinsens 70-årsdag. I boken diskuterer 23 ulike forfattere flere av de temaene som hun har skrevet om i sitt forfatterskap; som omsorgsfilosofi og etikk, kunnskap og dannelse og historie og helsepolitikk.

Utvalgt bibliografi 
 Omsorg, medisin og sykepleie (1989) Universitetsforlaget.
 Fra Marx til Løgstrup (1993) Universitetsforlaget. 
 Fenomenologi og omsorg (1996) Universitetsforlaget.
 Samtalen, skjønnet og evidensen (2005) Akribe Forlag.
 Care and vulnerability (2006) Akribe Forlag.
 Å se og å innse (2009) Akribe Forlag.

Referanser

Eksterne lenker 
 Intervju hos Forskning.no

Norske professorer i sykepleie
Professorer ved VID vitenskapelige høgskole
Personer fra Oslo
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Fødsler i 1943
Jason Talbot

Jason Talbot (født 30. september 1985 i Irlam, Stor-Manchester, England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for fire engelske klubber. Han er forsvarsspiller og spiller nå for Livingston FC i Skottland.

Biografi 
Jason Talbot startet sin profesjonelle karriere i Bolton Wanderers i 2003. I september 2004 signerte han på en utlånsavtale med Derby County, og han debuterte for Derby 25. september 2004 i en ligakamp mot Wigan Athletic. Etter 2 ligakamper for the Rams returnerte han til Bolton i oktober 2004. I november 2004 var han klar for nok et låneopphold, og denne gang gikk turen til Mansfield Town. Hans første ligakamp for Mansfield var mot Boston United 20. november 2004 i en kamp som endte 0-0. Etter to ligakamper for Stags vendte han tilbake til Bolton i desember 2004.

Sommeren 2005, og uten å ha spilt en obligatorisk kamp for klubben, ble han frigitt av Bolton Wanderers og kort tid etter skrev han under for Mansfield. Etter å ha spilt bare 6 ligakamper for Mansfield i første del av 2005/06-sesongen ble han lånt ut til Port Vale i januar 2006. Han debuterte for Port Vale 14. februar 2006 da de spilte mot Barnsley. Talbot spilte 5 ligakamper under dette låneoppholdet før han vendte tilbake til Mansfield da 2005/06-sesongen var over. Kort tid etter gikk han gratis til Port Vale.

Karriere som spiller

Kilder 
 Rollin, Glenda & Rollin, Jack: SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2006-07 (side 499).  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X

Eksterne lenker 
 

Engelske fotballspillere
Fotballspillere for Bolton Wanderers FC
Fotballspillere for Derby County FC
Fotballspillere for Mansfield Town FC
Fotballspillere for Port Vale FC
Fotballspillere for Livingston FC
Personer fra Salford
Fødsler i 1985