alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Romanske språk

Romanske språk er språkene som stammer fra latin. De utgjør en språkgruppe innenfor de indoeuropeiske språkene.

Da Romerriket vokste, ble folkelig latin innført i de landområdene som inngikk i riket. Språket utviklet seg imidlertid i mange forskjellige retninger, og det er disse dialektene som har blitt til dagens romanske språk.

De levende romanske språkene er:
 portugisisk
 galisisk
 spansk (inkl. ladino)
 aragonesisk
 asturiansk
 katalansk/valenciansk
 oksitansk
 fransk (inkl. gallo og vallonsk)
 frankoprovençalsk
 italiensk (inkl. korsikansk, siciliansk og napolitansk-kalabresisk)
 lombardisk
 venetiansk
 normansk
 piemontesisk
 retoromansk
 ladinsk
 mirandesisk
 friulisk
 leonesisk
 rumensk (inkl. arumensk, istrorumensk og moldovsk)
 sardisk 

Språkene som er nevnt i parentes blir delvis sett på som dialekter.

De romanske språk sammenfattes ofte etter lingvistiske og historiske kriterier i grupper.
Grensene mellom gruppene er imidlertid flytende, siden det nesten alltid fins dialekter som formidler mellom to romanske språk, selv på tvers av gruppene.
 Iberoromanske språk omfatter portugisisk, galisisk, spansk, leonesisk, aragonesisk og asturiansk.
 Galloromanske språk omfatter oksitansk, fransk, venetiansk, piemontesisk og frankoprovençalsk. Katalansk står i en mellomstilling mellom de ibero- og galloromanske språk (spesielt oksitansk).
 Retoromanske språk har blitt brukt for å sammenfatte retoromansk, ladinsk og friulisk, men det er svært omstridt hvorvidt denne sammenfatningen er berettiget.

Utbredelse
Romanske språk snakkes over hele Vest-Europa og Sør-Amerika, samt deler av Nord-Amerika og Afrika. Det største romanske språket per. 2022 er spansk som tales 534 millioner mennesker verden over, noe som også gjør språket til verdens 4. største språk uavhengig språkgruppe.

Likheter i romanske språk
Setningene i tabellen under viser et eksempel på at en del av vokabularet er likt mellom mange av de romanske språkene og dialektene. Setningen har akkurat samme mening på alle språkene.

Språkgrener
De romanske språkene kan deles inn i 3 hovedgrener: vestromansk (fransk, italiensk, katalansk, oksitansk, portugisisk og spansk), østromansk (rumensk) og sardisk. Noen vil også inkludere italiensk i den østromanske grena selv om italiensk tradisjonelt tilhører vestromansk. Et eksempel på en viktig forskjell mellom vestromansk og østromansk er et skifte mellom bokstavene L og C. Tegnene l, ll, lh og llh i vestromansk blir i noen tilfeller til c, cc, ch og cch i østromansk. Da det f.eks. heter œil på fransk og olho på portugisisk så heter det occhio på italiensk og ochi på rumensk, og velho på portugisisk heter vecchio på italiensk og vechi på rumensk.

Referanser
Skøyte (båt)

En skøyte var opprinnelig en stor og kraftig sjekte med seil, opprinnelig spriseil. Skrogformen var spissgattet med utvendig ror, slik at roret er hengslet til akterstevnen og følger stevnens profil. Betegnelsen skøyte kom i bruk rundt 1800 fra nederlandsk: schuit og har sammenheng med ordet skute.

Skøytene var opprinnelig klinkbygde men ble kravellbygget etter ca 1883 da Colin Archer benyttet kravell i sine losskøyter med jernkjøl. Disse ble også fra da av gaffelrigget og ble i 1892 modell for redningsskøytene.

Skroget er dypt og bredt og gjør en skøyte egnet til et bredt spekter av oppgaver langs den værharde kysten, frakt og fiske, lostjeneste og redningstjeneste. Losbåtene og redningsskøytene var forholdsvis komfortabelt innredet for at mannskapet kunne bo om bord over lengre tid. De tradisjonelle motorfiskeskøytene hadde en liten lugar forut, gjerne med ovn for varme og koking.

Etterhvert ble skøytene større, fikk motor, styrhus og hekken ble rundgattet, kalt krysserhekk, men betegnelsen skøyte ble beholdt. Redningsselskapet bruker ennå betegnelsen redningsskøyte om sine moderne båter, dette for å hedre de seilendre redningsskøytenes sjødyktighet.

Skøyter kan ha navn etter byggested som hvalerskøyte, risørskøyte og listerskøyte eller etter hovedformål som fiskeskøyte, sildeskøyte og makrellskøyte, sandskøyte og seilskøyte. Losskøytene og redningsskøytene som Colin Archer konstruerte og bygde er blitt legendariske.

Referanser 

Norske båttyper
Artikler i sjøfart-prosjektet
Martin Schanche

Martin Schanche (født 1. januar 1945 i Trondheim) er en norsk tidligere motorsportsutøver. Schanche vokste opp i Leirpollen ved Tanafjorden nær Tana. «Mr. Rallycross», som han kalles, ble seks ganger europamester i rallycross. Bilsportlisensen tok han på Røssvoll motorstadion.

Som 27-åring i 1972 debuterte Schanche i løpssammenheng, og i 1975 tok han sølv i isbane-NM. Fra 1976 til 2001 kjørte han rallycross, og ble FIA europamester i 1978, 1979, 1981, 1984, 1991 og 1995.

Han er kjent for sitt temperament. Under den finske EM-runden i 1992 ble han «snurret» av en konkurrent, hvoretter Schanche tente på alle plugger og stilte seg midt i veibanen og viftet med armene, slik at konkurrentene måtte bråbremse for å unngå påkjørsel. Fulgt av dette mistet Schanche sin løpslisens for tre andre EM-runder, Sverige, Frankrike og Irland.

Parallelt med å være kommunestyrerepresentant for Fremskrittspartiet, tar Schanche tidvis og stilling til rikspolitiske anliggender, som for eksempel i spørsmål vedrørende ungdom, kultur og sport.

Ved kommunevalget i 2003 fikk han mye riksdekkende oppmerksomhet etter å ha slått til arbeiderpartipolitikeren Torgeir Micaelsen for åpne kameraer under en skoledebatt på Åssiden videregående skole i Drammen. Foranledningen var at han av Micaelsen og noen av dennes kolleger ble kalt for «en feiging og svekling». 

Til Schanches ergrelse ble han etter denne episoden en hyppig parodiert personlighet i programposten Petremorgen på NRK P3 (nrk.no).

I 2016 avslørte han at faren var tysk jagerpilot. Moren var norsk. Faren omkom da Schanche var baby. Schanche ble adoptert bort.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske rallycrossførere
Lokalpolitikere i Frogn
FrP-politikere i Akershus
Personer fra Tana kommune
Personer fra Trondheim kommune
Kari Traa

Kari Traa (født 28. januar 1974 på Voss) er en norsk freestyler. Hun begynte med skikjøring som treåring, og med freestyle som sekstenåring. Traa vant sitt første internasjonale skirenn i 1997, og har siden den gang blitt olympisk mester, vunnet sølv i OL, vunnet bronse i OL, vunnet den totale verdenscupen flere ganger og vunnet flere NM-titler.

Traa markedsfører sin egen kleskolleksjon. Hun startet bedriften Kari Traa AS i 2002, og spesialiserte seg da på luer. Etter hvert omfattet kolleksjonen hennes også T-skjorter, gensere, jakker, bukser og sokker. Kari Traa AS inngår som en av merkene i investorselskapet Active Brands AS. Kari Traas eierandel der er trolig rundt 3 prosent..

Hun har blant annet utdannelse fra Voss ungdomsskole, og det var denne klassen hun hadde med seg da hun var gjest i Den store klassefesten i 2005.

Meritter 
 OL i Torino 2006 – sølv i singlekjøring
 VM i Ruka, Finland 2005 – sølv i parallellkjøring
 VM i Deer Valley, USA 2003 – gull i parallellkjøring og singlekjøring
 OL i Salt Lake City 2002 – gull i singlekjøring
 VM i Whistler, Canada 2001 – gull i parallellkjøring og singlekjøring
 VM i Meiringen, Sveits 1999 – sølv i parallellkjøring og singlekjøring
 OL i Nagano 1998 – bronse i (singlekjøring)

Hun har også vunnet verdenscupen i freestyle sammenlagt tre sesonger og har tilsammen 39 førsteplasser i verdenscuprenn. I tillegg har hun vunnet ni norgesmesterskap.

I 2001 mottok hun Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris, og i 2006 ble hun kåret til Årets nynorskbrukar.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  

Norske freestylekjørere
Norgesmestere
Verdensmestere i freestyle
Olympiske mestere for Norge
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1992
Freestylekjørere under Vinter-OL 1992
Medaljevinnere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1998
Freestylekjørere under Vinter-OL 1998
Medaljevinnere under Vinter-OL 2002
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2002
Freestylekjørere under Vinter-OL 2002
Medaljevinnere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2006
Freestylekjørere under Vinter-OL 2006
Kongepokalvinnere i skiidrett
Skal vi danse-deltakere
Personer fra Voss kommune
Olympiske medaljevinnere i freestyle
Mecklenburg

Mecklenburg er et gammelt riksterritorium i det nordlige Tyskland, med sin egen historie og kultur, som i dag utgjør den vestlige delen av delstaten Mecklenburg-Vorpommern.

Geografi

Mecklenburg grenser i vest til Schleswig-Holstein og Niedersachsen, i syd til Brandenburg og i øst til Vorpommern. Naturlige grenser utgjør Østersjøen i nord, Elben i sydvest og de tre elvene Recknitz, Trebel og Pene i øst.

De største byene i Mecklenburg er Rostock, Schwerin, Neubrandenburg og Wismar. Mecklenburg er forholdsvis tynt befolket. De viktigste næringene er landbruk, turisme og to universiteter. Industrien er begrenset til enkelte skipsverft i Rostock og Wismar. Det har gode kulturelle og økonomiske forbindelser til naboene i Østersjø-området. Det er fergeforbindelser til Danmark, Sverige, Finland, Litauen og Russland.

Historie 
Navnet Mecklenburg (Mikelenburg) opptrer første gang i kilder fra året 995. Det betegnet da en slavisk borg i det nåværende Dorf Mecklenburg ved Wismar, og betød «store borg». Navnet ble i den følgende tiden brukt av den slaviske fyrsteslekten som hersket i området.

Fra 1379 -1815 eksisterte statsdannelsen hertugdømmet Mecklenburg-Schwerin innenfor Det tysk-romerske riket.

Fra 1815-1918 ble statsformen endret til storhertugdømme. Storhertugdømmet Mecklenburg gikk over til å bli fristaten Mecklenburg Schwerin i 1918 og som eksisterte frem til 1935 som en stat i Weimar-republikken.

Mecklenburg har også i perioder vært oppdelt i ytterligere stater. I periodene 1480-1483, 1520-1610, og 1621-1695 eksisterte fyrstedømmet Mecklenburg-Güstrow og fra 1701-1815 hertugdømmet Mecklenburg-Strelitz som fra 1815-1918 utgjorde et storhertugdømme med samme navn.

Utdannelse 
I Mecklenburg ligger Universität Rostock (grunnlagt 1419), det eldste universitet i Nord-Europa. Dessuten finnes det i Rostock en høyskole for musikk og teater.

Språk
Mecklenburgs talemål kalles Mecklenburger Platt, og er en østnedertysk dialekt. Det brukes imidlertid hovedsakelig høytysk.

Referanser

Litteratur 
 Die Mecklenburg, der Ort der dem Land seinen Namen gab. Ulrike Sommer, Kai Homilius Verlag, Berlin 1996, ISBN 3-931121-14-3, (Leseprøve)

Historiske stater
Historiske stater og riker i Europa
Mecklenburg-Vorpommern
Bohem

Bohem er en betegnelse fra 1800-tallet som blir brukt som fellesbetegnelse for grupperinger eller underkulturen av kunstnere, forfattere, radikale og andre som hadde en livsstil som var ubundet av konvensjonelle moralnormer. Bohemene kunne selv være stolte av sin ukonvensjonelle livsstil, eller gjorde opprør mot tradisjonelle, gjerne besteborgerlige, moralbegreper. Betegnelsen er hentet fra romanen Scènes de la vie de Bohème av H. Murger (utgitt 1845). Over tid ble det også en betegnelse brukt om enkeltpersoner som gikk sine egne veier, og ikke alltid forholdt seg til storsamfunnets og borgerskapets lover, regler og normer. 

Begrepet stammer fra det franske navnet på Böhmen, Bohême og stammer fra fransk bohème, egentlig «person fra Böhmen», seinere brukt om si­gøynere, som en trodde kom fra eller gjen­nom Böhmen, og til slutt om kunstnere Böhmen ble ansett å være sigøynernes hjemland, og kunstnerne fra Böhmen var fattigslig kledd og levde sitt liv uavhengig av normene blant kunstnerne i Paris for øvrig.

Frigjøringen fra eller opprøret mot, særlig det småborgerlige samfunnets normer, tiltalte også deler av kunstnermiljøet i Kristiania mot slutten av 1800-tallet. Hans Jæger gav ut romanen Fra Kristiania-Bohêmen i 1885 og er tillagt forfatterskapet til ni bohembud (1889). Som samnavn kjennes begrepet på norsk i «Kristianiabohemen», på svensk i «Klarabohemen». Miljøet som i dag er kjent som Kristianiabohemen var ikke stort i antall, det bestod av 20-30 personer.

Murgers bok ligger til grunn for librettoen i operaen La bohème som ble komponert av Giacomo Puccini mellom 1892 og 1895 og uroppført i Torino i februar 1896. Handlingen i operaen utspiller seg i Paris i årene 1830-1831.

Drikken absint blir knyttet til bohemen.

Annen bruk av ordet

Bohemene ble i 1960-årene et kallenavn på Vålerenga Fotball, på bakgrunn av den uhøytidelige stilen og de kjappe replikkene som kjennetegnet (og til en viss grad fortsatt kjennetegner) dette miljøet.

Bohemen er siden juli 1998 en sportspub i Oslo med utgangspunkt i supportermiljøet rundt Vålerenga.

Se også 
 Kristiania-bohemen

Fotnoter

Ord og uttrykk
Stord lufthavn, Sørstokken

Stord lufthavn, Sørstokken er en lufthavn på vestsiden av øya Stord i Vestland. Lufthavnen åpnet i 1985 med en rullebane på 1080 meter. Rullebanen ble senere forlenget til 1460 meter. Nytt terminalbygg ble tatt i bruk i august 2001. Stord kommune eier 79 prosent av Stord lufthamn, Vestland fylkeskommune eier resten.

Flyselskaper og destinasjoner

Innland

Utland

Ulykker
 I 1987 skjedde det en ulykke med en Beechcraft King Air B200 fra det norske charter-flyselskapet Partnair. Flyet fikk da knekt landingshjulet ved landing, og skled bortover rullebanen. Årsaken var piloten som ville lande kort på flyplassen
 1998 omkom ni personer etter at et Cessna 402 småfly styrtet i skogen 300 meter fra rullebanen. Flyet gikk tom for drivstoff og rakk derfor ikke frem til rullebanen.
 Den 10. oktober 2006 omkom fire personer da Atlantic Airways Flight 670, en BAe 146-200A (reg. OY-CRG) med 16 passasjerer om bord tok full fyr da det kjørte av rullebanen. Flyet var innleid av Aker Kværner og skulle frakte passasjerer til Ormen Lange-feltet på Aukra. Flyet hadde for stor fart og bremseanretningene fungerte ikke slik de skulle. Flyet klarte derfor ikke å stoppe og kjørte ut av rullebanen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Stord Lufthamns hjemmeside

Flyplasser i Vestland
Samferdsel i Stord
Byggverk i Stord
Flyplasser åpnet i 1985
Fyresdal flyplass

Fyresdal flyplass ligger rett nord for tettstedet Fyresdal i Fyresdal kommune i Telemark.

Flyplassen ble åpnet 23. september 1967 og hadde en stund fly landinger fra Fjellfly og Cimberair.

Rullebanen fikk nytt asfaltdekke (800 meter) mai 2007.

Flyplassen er godkjent for småfly med inntil ni passasjerer (ti personer i alt) og vekt inntil 5700 kg. ENFY er kun godkjent for operasjoner i dagslys. Det var tidligere rullebanebelysning, men dette er ikke lenger i bruk. Nå (2009) er Fyresdal Aeroklubb stiftet, og har avtale med kommunen om drift av flyplassen. 

Fyresdal flyplass ble drevet av hotellet i Fyresdal (Airparc) i et konsept som ble markedsført mot flyturister i Europa, spesielt Nederland og Tyskland. Hotellets hjemmeside: www.airparc.com. Det var ett av få slike tilbud i Norge. For opphold eller middag på hotellet, kunne man bli hentet på flyplassen. Hotellet ble tvangsoppløst sommeren 2008. 

AVGAS er ikke tilgjengelig. Nærmeste flyplasser med Avgas: ENSN (Skien, Geiteryggen), ENNO (Notodden), ENCN (Kristiansand, Kjevik), ENGK (Arendal lufthavn, Gullknapp). Det finnes imidlertid en Statoilstasjon 300 meter fra hangarområdet.

Eksterne lenker 
 Fyresdal Aeroklubbs Twitterfeed om banestatus
 Fyresdal på Norskeflyplasser.no

Flyplasser i Vestfold og Telemark
Samferdsel i Fyresdal
Byggverk i Fyresdal
Fritzøe flyplass

Fritzøe flyplass var en flyplass som lå ved Numedalslågen, øst for Larvik sentrum i Larvik kommune i Vestfold og Telemark fylke. Den ble anlagt i 1957 etter initiativ fra brukseier Gerhard Aage Treschow.

Flyplassen er ikke lenger i bruk, og rullebanen som opprinnelig hadde gressdekke er nå delvis nedbygget med kontorbygg. To gamle hangarer står fremdeles og brukes nå som lagringsplass av private.

Flyplassen ble tidligere brukt av blant annet Larvik Mikroflyklubb.

Eksterne lenker
 Fritzøe flyplass med bakgrunn og historie (Geocaching)

Flyplasser i Vestfold og Telemark
Samferdsel i Larvik
Byggverk i Larvik
Norsk luftfartshistorie
Danevirke

For byen på New Zealand med samme navn se: Dannevirke (New Zealand) 

Danevirke (tysk: Danewerk'') var et dansk forsvarsverk som strakk seg fra vestre Jylland til handelssenteret Hedeby i øst, det senere Slesvig ved Slien. Anlegget dekket et område som i dag er en del av den tyske delstaten Schleswig-Holstein.

Ifølge skriftlige kilder ble arbeidet på Danevirke igangsatt av kong Godfred i 808 fordi han fryktet en frankisk invasjon. Ved arkeologiske undersøkelser 1969–75 ble det imidlertid fastslått at Danevirke ble bygget i tre faser i perioden 737 til 968. Forsvarsverket besto av flere forskjellige voller, som hovedvollen, eller «Østervolden», som skulle beskytte halvøya Svans.

Totalt er Danevirke ca. 30 km langt og høyden varierer fra fire til seks meter. I Middelalderen ble forsvarsverket utbygget og styrket med palisader og murer, og ble brukt som samlingspunkt for danske aksjoner i Nord-Tyskland. På 1200-tallet forsterket Kong Valdemar forsvarsverket med en stenmur, i dag kjent som Valdemarsmuren. 

Siste gang Danevirke ble brukt som dansk forsvarslinje var under andre slesvigske krig i 1864, men ble evakuert før kamphandlinger. Etter krigen ble den en del av området som tilfalt Preussen og Østerrike.

Under andre verdenskrig planla tyskerne å innarbeide Danevirkeområdet i den tyske hærens forsvarslinje mot en alliert invasjon fra Nordsjøen. Den nye forsvarslinjen skulle beskytte Tyskland i tilfelle de allierte sikret seg Jylland. Planen ble forhindret av dansken Søren Telling.

I 2018 ble Danevirke, sammen med Hedeby, oppført på UNESCOs verdensarvliste.

Referanser

Se også 
 Götavirke
 Offas dike

Eksterne lenker 
 
 Dannevirke hos Grænseforeningen Besøkt 1. juni 2015
 Dannevirke Museum Besøkt 1. juni 2015

Danmarks historie
Arkeologiske steder i Tyskland
Schleswig-Holsteins historie
Tysklands historie
Vikingtiden i Tyskland
Vikingtiden i Danmark
Verdensarven i Tyskland
Norsk Kommuneforbund

Norsk Kommuneforbund er et norsk tidligere fagforbund, etablert i 1920 som Norsk Kommunearbeiderforbund. Navnet Norsk Kommuneforbund kom i 1923. Det var Norsk Arbeidsmandsforbund som tok initiativ til å etablere kommuneforbundet som, startet med 3280 medlemmer. Kommuneforbundet var tilknyttet LO.

Norsk Kommuneforbund og Norsk Helse- og Sosialforbund etablerte 17. juni 2003 det nye fagforbundet Fagforbundet.

Eksterne lenker 
 Fagforbundet

Tidligere norske fagforbund
Etableringer i 1920
Opphør i 2003
Fagforbundet
Nias

Nias er en øy utenfor vestkysten av Sumatra i Indonesia. Den er et velkjent mål for surfere. Den er del av provinsen Nord-Sumatra.

Dette er en av de få øyene i Indonesia som har overveiende kristen befolkning. Over halvparten av innbyggerne er protestanter. 

Den 26. desember 2004 ble øya rystet av det sterke undersjøiske jordskjelv som hadde sitt episenter nordvest for øya og ikke langt unna, og ble straks etter også rammet av inntil ti meter høye tsunamier utløst av skjelvet. 

Den 28. mars 2005 ble øya rammet på nytt, av et jordskjelv som antas å ha beslektet årsak som det forrige jordskjelvet i området, som hadde sitt episenter omtrent på samme sted nordøst for øya. Flere hundre bygninger ble jevnet med jorden. En talsmann for katastrofesenteret i området antar at over 1 000 har omkommet på Nias, og Indonesias visepresident Jusuf Kalla uttalte noen timer etter skjelvet at man kunne regne med 1–2 000 omkomne på øya. Han understreket samtidig at anslaget er basert på antallet ødelagte bygninger, og ikke på antall bekreftet omkommet.

Referanser

Eksterne lenker 
 Informations from the Nias Charitable Foundation

Jordskjelvet i Indiahavet 2004
Øyer i Indonesia
Øyer i Indiahavet
Nedertysk

{| border="1" cellspacing="0" align="right" cellpading="2"
|-
! bgcolor="pink" | Slektskap
|-
|
{| align="center"
|-
|
|| Indoeuropeiske språk
|-
|
|| Germanske språk
|-
|
|| Vestgermanske språk
|-
|
Nedertyske språk
|}

 Underinndeling
Østnedertysk
Vestnedertysk
|}

Nedertysk, lavtysk eller plattysk (Platt(düütsch) eller Nedderdüütsch) er en fellesbetegnelse for det vestgermanske språket som hovedsakelig tales i Nord-Tyskland og Nederland, og som i motsetning til det høytyske språket i Syd- og Midt-Tyskland ikke har gjennomgått en historisk konsonantforskyvning på 700- og 800-tallet.

Nedertysk inndeles i to grener, vestnedertysk (nedersaksisk) og østnedertysk. Nedertysk tales hovedsakelig i dagens Nord-Tyskland.

Moderne nedertysk er utviklet fra en eldre form for nedertysk, gammelsaksisk (også kalt gammelnedertysk).

I hansatiden var nedertysk «lingua franca» i hele Østersjøområdet, noe som i meget stor grad har preget utviklingen av de skandinaviske språkene. Anslagsvis mellom 30 og 40 prosent av det daglige norske vokabularet er av nedertysk opprinnelse.

Referanser

Eksterne lenker 

 Plattmakers ordbok
 Drents ordbok
 Podcasts og videoer 
 Streektaal-Organisatie in het Nedersaksisch Taalgebied
 Institut für niederdeutsche Sprache e.V.
 Nyheter i plattysk
 https://web.archive.org/web/20041206182327/http://www.sassisch.net/rhahn/low-saxon/ 
 http://www.plattmaster.de/ 

 
Germanske språk
Språk i Nederland
Språk i Tyskland
Beta

Beta (Β, β) er den 2. bokstaven i det greske alfabetet. Beta er et mye brukt mål i finansteori. Den gir uttrykk for en aksjes samsvariasjon med en markedsindeks. Formelen er som følger: Cov(Ri,Rm)/Var(Rm).

Minuskelen beta har en overflatisk likhet med den tyske ß (dobbelt-s); disse bør ikke forveksles.

Beta brukes og i sammenheng med prototyper av datavare.

Bokstaver i det greske alfabetet
Gamma

Gamma (Γ, γ) er den 3. bokstaven i det greske alfabetet.
Den hadde i det joniske tallsystemet tallverdi 3.

Gamma har gitt opphav til både C, c og G, g i det latinske alfabetet og til Г, г i det kyrilliske alfabetet.

I gresk brukes gamma alene til å betegne en frikativ g-lyd (foran bakre vokaler) eller en j-lyd (foran fremre vokaler), men også for å betegne ng-lyd (agma): ”γγ” uttales /ŋg/ og ”γκ” uttales /ŋk/.

Den felles bokstaven γ brukes innen atomfysikken for å betegne en gammapartikkel, d.v.s. et energirikt foton.

Se også
Gammastråling

Bokstaver i det greske alfabetet
Andersnatten

Andersnatten er et fjell i Sigdal kommune i Viken. Det har en høyde på 733 meter over havet. Andersnatten har en svært markert profil, og gir landskapet en spesiell karakter. Den var et yndet motiv for Theodor Kittelsen, og er også blitt malt av Christian Skredsvig. 

Sørøstveggen av Andersnatten er populær blant fjellklatrere. Den første ruta ble gått i 1942 av Einar Hoff Hansen og Egmont Nørregaard. Om vinteren fryser deler av veggen til is og blir en fin rute for isklatring.

Den hvite stripa er fjellets mest kjente rute. Marius Morstad og Ralph Høibakk besteg først denne karakteristiske hvite linja i 1982, og etablerte med dette en av Østlandets definitive klatre-klassikere. Ruta er totalt seks taulengder og sikres stort sett med naturlige sikringer. Sva-partiet har borrebolter. Det mest kjente sagnet om stripas navn, forteller hvordan en mann ved navn Anders satte utfor sørøstveggen på ski. Det skal være skisporet hans vi kan se som en lys stripe ned veggen den dag idag. Det var Oslo-klatrere, som etter trening på Kolsås og lange turer til Turtagrø, startet klatringen på Andersnatten i begynnelsen av 1940-årene. 

UTM-koordinater for toppunktet: Sone 32, Øst 523225, Nord 6664545 (733 moh.). UTM-koordinater for trig.-punktet: Sone 32, Øst 523445, Nord 6664450 (719 moh.)

Referanser

Eksterne lenker  
 Utsikten fra Andersnatten på PeakVisor.com

Fjell i Viken
Fjell under 1000 meter
Sigdals geografi
Steder avbildet på norske kommunevåpen