Lysbiller

Lampyrinae

Lysbiller (Lampyridae), også kalt ildfluer eller sankthansormer, er  en gruppe av biller. Disse insektene har fått sitt navn ettersom de er istand til å frambringe lys. I verden er det over 2 000 ulike arter.  I Mellom-Europa fire arter. Men bare to er representert i Norden, mens det i Norge bare er én art, sankthansormen. Foruten biller i gruppen Lampyridae, kan også enkelte smellere (en annen gruppe biller) i Sør-Amerika frembringe meget sterkt lys, og kalles ofte uformelt ildfler eller lysbiller.

Utseende 
Hos de fleste arter mangler hunnindividene vinger, de har bare noen svært korte utvekster som ikke rekker lengre enn til det første bakkroppsegmentet.  Derfor er det ikke så rart at en av artene ble kalt for sankthansorm. Hos mange, blant annet den norske arten, er hunnene larvelignende, såkalte larviforme hunner. Hannene ser ut som mer normale biller, med bløte dekkvinger. De er vanligvis avlange på kroppsform, antennene

Hodet er nedoverbøyd og skjult fra oversiden av det store brystskjoldet (pronotum), som er forlenget framover og dekker hodet. Antenner er korte og trådformede og har elleve ledd og er festet tett sammen, mellom fasettøynene.

Levevis 
Lysbillene er nattaktive insekter. De finnes i mange ulike naturtyper (habitat), som fuktige enger, langs skogsbryn, bekker, i hager og parker.  De finnes i lavlandet, men kan også finnes oppover i fjellet, men ikke over skog-grensen. Larvene til sankthansormen, som lever i Norge, spiser skallbærende snegler, som de dreper med et giftig bitt. De sprøyter så inn fordøyelsesenzymer som langsomt løser opp sneglen, og slurper i seg innholdet. De kan leve ganske lenge på en snegle.

De spesielle lysproduserende organene er plassert på bakkroppen.  Larvene lyser nok som en advarsel til rovdyr om at de kan inneholde giftige kjemikalier.  Men for de voksne er det ofte hunnen som sender ut lysblink. Hun er vingeløs, sitter i vegetasjonen og gjør det for å tiltrekke seg partnere.

Hunnene kryper opp i vegetasjonen like før det blir mørkt. De velger gjerne en åpen plass slik at lyset kan ses på lang avstand. Hannene som flyr lavt over vegetasjonen, straks de oppfatter hunnes lyssignal, flyr de til henne. I tropiske strøk er det mange ulike arter og de har utviklet egne lyssignaler (blinking) for å kunne kjenne igjen individer fra samme art.

Hanner kan også tiltrekkes annet lys, som lommelykter og lignende.

Hunner i slekten Photinus er rovdyr, og kan noen ganger etterligne signaler fra andre arter av lysbiller.  Intetanende hanner fra andre arter, blir tiltrukket lyssignalet. Men i stedet for paring, så blir hannen spist opp av hunnen. Man antar at disse hunnene spiser hanner av andre arter blant annet for å tilegne seg giftstoffer som hannene inneholder, som verner billene mot å bli spist av rovdyr.

Lysbiller tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen.  Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der lysbillens indre og ytre organer endres.

Lys 
Deres mest oppsiktsvekkende egenskapen er at lysbiller sender ut et eget produsert, intenst gulgrønt lys. Fenomenet kalles bio-luminescens og finnes også hos andre organismer som, fisker, snegler, bakterier, sopper og noen andre insekter.

Begge kjønn og i alle utviklingsstadier, fra larve til voksen, har denne evnen til å produsere lys. Dette lyset er et kaldt lys, uten varmeutstråling.  Dette er svært spesielt, all energi blir omsatt til lys, det er ikke noe varmetap.  En ordinær lyspære avgir kun 3-4 % lys, resten er varmetap, som gjør lyspæren varm. Det er interesse innen forskningen, for om mulig å lage dette kunstig – en lyskilde uten varmetap.

Lysbillenes lys kommer av noen stoffer som lyser i kald tilstand. Selve lyset fremkommer ved en komplisert kjemisk reaksjon, hovedsakelig ved oksidering av et stoff, luciferin, i nærvær av et enzym, luciferase.  For å starte reasjonen kreves dessuten magnesium-ioner, oksygen og energi. Disse stoffene blir produsert av billen i spesielle kjertler.

Søramerikanske indianere brukte lysbiller som levende lys på sine nattlige ferder.  De hadde billene i små bur og matet dem med sukkerrør. I gammel tid ble sankthansormer benyttet på samme måte i Europa.

Norske navn 
Lysbiller er det norske navnet både på familie-gruppen Lampyridae men også brukt på underfamilien Lampyrinae som er en delgruppe av førstnevnte. Dette er i samsvar med forslag til norske navn på alle de 296 familiene og underfamiliene til de norske billene. Den eneste norske arten kalles for lysbille, ildflue eller sankthansorm. Grunnen til de mange norske navnene er nok ulike dialekter og ulike oversettelser fra andre språk, til norsk, brukt i bøker.
 ildfluer er noe misvisende, ettersom disse insektene til tross for navnet ikke er fluer, men biller.  Dette navnet har blitt oversatt og har trolig sin opprinnelse i det engelske fire-fly.
 Sankthansorm blir ofte brukt, men dette er ingen orm, men  billen Lampyris noctiluca. Denne arten finnes også i Norge. Navnet har trolig sitt opphav fra de vingeløse stadiene, som larve, eller fra den voksne vingeløse hunnen.

Systematisk inndeling med noen arter 

 
Lysbiller har 66 arter (inkludert eventuelle underarter) i Europa

 Orden biller (Coleoptera)
 Underorden  Polyphaga
 Overfamilie  Cantharoidea
 Familien lysbiller (Lampyridae Fleming, 1821)
 underfamilie Amydetinae Olivier, 1907
 stamme Amydetini E. Olivier, 1907
 slekt Amydetes Hoffmannsegg in Illiger, 1807
 slekt Magnoculus McDermott, 1966 
 stamme Psilocladini McDermott, 1964
 slekt Ethra Laporte de Castelnau, 1833
 slekt Photoctus McDermott, 1961
 slekt Pollaclasis Newman, 1838
 slekt Psilocladus Blanchard in Brullé, 1846
 slekt Scissicauda McDermott, 1966 
 stamme Vestini McDermott, 1964
 slekt Vesta Laporte de Castelnau, 1833 
 underfamilie Cladodinae Bočaková, Camillo-Gonçalves & Silveira, 2022
 slekt Andecladodes Bočaková, Camillo-Gonçalves & Silveira, 2022
 slekt Brasilocladodes Bočaková, Camillo-Gonçalves & Silveira, 2022
 slekt Cladodes Solier in Gay, 1849
 slekt Dodacles E. Olivier, 1885
 slekt Dryptelytra Laporte de Castelnau, 1833
 slekt Ledocas E. Olivier, 1885
 slekt Nyctocrepis Motschulsky, 1853
 underfamilie Cydistinae Paulus, 1972 - nå overført til Phengodidae
 underfamilie Cyphonocerinae Crowson, 1972
 slekt Cyphonocerus
 underfamilie lysbiller (Lampyrinae) Latreille, 1817
 stamme Cratomorphini Green, 1948
 stamme Lamprocerini E. Olivier, 1907
 stamme Lamprohizini Kazantsev, 2010
 slekt Lamprohiza Motschulsky, 1852
 Lamprohiza splendidula (Linnaeus, 1767) [Phausis] – finnes lengre sør i Mellom-Europa.
 stamme Lampyrini Latreille, 1817
 slekt Lampyris Müller, 1764
 sankthansorm (Lampyris noctiluca (Linnaeus, 1767)) – den vanligste norske arten. Har et vedvarende svakt grønt lys. 
 slekt Nyctophila
 slekt Pelania
 stamme Lucidotini Lacordaire, 1857 
 slekt Phosphaenus Laporte de Castelnau, 1833
 Phosphaenus hemipterus (Goeze, 1777) – finnes i de nordiske landene, nylig (2020) også i Norge.
 slekt Phosphaenopterus
 stamme Pleotomini Summers, 1874
 underfamilie Luciolinae Lacordaire, 1857
 stamme Curtosini McDermott, 1964
 stamme Luciolini Lacordaire, 1857
 slekt Luciola Laporte de Castelnau, 1833
 Luciola italica (Linnaeus, 1767) – finnes lengre sør i Mellom-Europa.
 slekt Lampyroidea
 slekt Atyphella Olliff, 1890
 slekt Pteroptyx Olivier, 1902
 slekt Pyrophanes Olivier, 1885 
 underfamilie Ototretadrilinae Crowson, 1972
 underfamilie Ototretinae McDermott, 1964
 slekt Brachylampis Van Dyke, 1939
 slekt Drilaster
 slekt Stenocladius
 underfamilie Photurinae Lacordaire, 1857
 underfamilie Pterotinae LeConte, 1861

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936
 Ottesen, P.S. (red.) 1993 Norske Insektfamilier og deres artsantall. NINA utredning 055, 40 sider.
 Fauna Europa (2004) Fauna Europaea version 1.1,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr.
 Ødegaard, Frode, o.a. 2004. Forslag til norske navn på familier og underfamilier av biller. Insekt-Nytt 29 (1/2) Norsk entomologisk forening. s.27

Eksterne lenker 
 
  A Review of Predation in Photuris, and its Effects on the Evolution of Flash Signaling in Other New World Fireflies
 Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.

 
Biller formelt beskrevet i 1821