Vestfoldmål

Vestfoldmål, også kjent som tønsbergmål er en samlebetegnelse for en gruppe vikværske dialekter som prates i landskapet Vestfold, i tillegg til Kongsberg sør i Buskerud. Vestfoldmål er hovedsakelig delt mellom bymål og bygdemål, hvor bymålene som snakkes i Larvik, Sandefjord, Tønsberg (inkl. Nøtterøy som tradisjonelt også prater tønsbergdialekt), Horten, Holmestrand og Kongsberg er noe annerledes enn bygdemålene som bl.a. prates i Revetal, Vivestad, Fon, Andebu, Kodal, Svarstad, Barkåker, Hof, Eidsfoss, Hvittingfoss og på Tjøme. Bygdemålene er litt breiere enn bymålene, men også bymålene har markante forskjeller fra standard østnorsk. Bygdemålene er derimot utrydningstruede ettersom bymålene er i ferd med å vanne ut bygdemålene (barkåkinger, revetalinger, vivestadinger, foninger og andebuinger begynner å snakke tønsbergdialekt, kodalinger begynner å snakke sandefjordsdialekt, svarstadinger begynner å snakke larviksdialekt, hofinger og eidsfossinger begynner å snakke holmestrandsdialekt, hvittingfossinger begynner å snakke kongsbergdialekt osv.). Vestfoldmålet er delt inn i de to underdialektene bygdemål og bymål som er igjen delt inn i lokale varianter.

Vestfoldmålet er breiere enn talemålene som prates i Oslo og omegn, og også vestfoldmål har enkelte lokale og spesielle dialektord som skiller seg ut fra standardnorsken, som for eksempel mævvle som betyr å spise. Mens man for eksempel sier itte i bygdene i Vestfold, brukes den vanlige formen ikke i byene.

Vestfoldmålet hører hovedsakelig til den vikværske dialektgruppen, men har også fått enkelte trekk fra telemarksdialektene. Et viktig kjennetegn med vestfoldmålet er at de bruker -ær-endinger i flertallsformen av hankjønnsord som f.eks. i bilær, båtær og syklær. Disse endingene brukes også i svake presensverb som f.eks. i likær, brukær og hælær. Flertallshankjønnsord i bestemt form har -ane-endinger i vestfoldmålet som f.eks. i bilane, båtane og syklane. Hunkjønnsord i bestemt form har -æ-endinger som f.eks. i bruæ, musæ og sengæ. I dialekten brukes også tjukk l av historisk rð.

Vestfoldmålet er et av fire dialektgrupper som tales i Vestfold og Telemark fylke. De andre tre dialektgruppene er grenlandsmål, telemarksmål og vestmarsmål.

Bymål
Tønsberg er med en befolkning  innbyggere per 1. januar  den største og viktigste byen i landskapet Vestfold, og det er derfor naturlig å regne Tønsbergs bymål som den mest kjente varianten av vestfoldmålet. Tønsberg er også kjerneområdet for vestfoldmålet. Noen eksempler på tønsbergske dialektord er jålepåsa som betyr sminkepung, stim som betyr stress og fævlær som betyr fugler.

Mange av dialektene på Østlandet er i ferd med å bli utvanna av standard østnorsk, men Tønsbergs bymål og de andre bymålene i Vestfold holdes fortsatt i god stand i dag, og prates av vestfoldinger i alle aldre, ettersom det er dialekter som prates i relativt store byer. Samme gjelder også bymålene i Østfold som prates på den andre siden av Oslofjorden.

Ordliste
Her er en ordliste over diverse forskjellige ord og uttrykk på vestfoldmål, og hva de betyr:

Setninger
En liste over diverse setninger på tønsbergdialekt:

Dialektprisen 2004
I 2004 mottok Tønsberg-artisten Ivar Christian Johansen, bedre kjent som «Ravi», Dialektprisen av Norsk Målungdom for å synge og rappe på markant tønsbergdialekt.

Grenlandsmål

Grenlandsmålet er den vikværske dialekten som snakkes i nabolandskapet Grenland og likner veldig mye på vestfoldmålet. Forskjellene mellom Grenlands bymål og Vestfolds bymål er så små at det kan være nesten umulig for en nordmann utenfra å høre forskjell. Grenlandsmål og vestfoldmål regnes av noen som to underdialekter av den felles dialekten vestvikværsk.

Se også
Grenlandsmål
Andebu- og revetalsmål
Vikværsk
Østlandsk

Referanser

Germanske språk
Norske dialekter
Språk i Norge
Kultur i Tønsberg