alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Miljøgift

Miljøgifter er kjemiske forbindelser som er lite nedbrytbare (persistente), kan hope seg opp i levende organismer/næringskjeden (bioakkumulere) og er giftige. 
Stoffer som er svært lite nedbrytbare og svært lett hoper seg opp i levende organismer, regnes som miljøgifter – selv om de ikke har kjente giftvirkninger.

Helse- og miljøeffekter
En miljøgift kan være akutt giftig, eller den kan være skadelig på sikt og føre til for eksempel kreft, reproduksjonsskader (skade forplantningsevnen) og arvestoffskader. 

Mennesker tåler som regel små doser kjemiske stoffer uten å ta skade av dem fordi kroppen har mekanismer for å bryte dem ned, skille dem ut eller reparere skadene som de forårsaker. I større mengder og over tid, kan imidlertid kjemiske stoffer skade helsa vår. Og for enkelte dyr eller små organismer, kan selv ørsmå mengder være svært farlige. 

Selv om man kjenner egenskapene til en rekke kjemiske stoffer, vet forskerne fremdeles lite om cocktaileffekten av ulike helse- og miljøskadelige stoffer – det vil si hvordan stoffene i kombinasjon med hverandre, påvirker mennesker og miljø. Dette er en av årsakene til at det benyttes sikkerhetsmarginer når det settes grenseverdier for tillate nivåer.

Farlig avfall
Produkter som inneholder miljøgifter skal klassifiseres som farlig avfall ut fra visse kriterier og grenseverdier. Farlig avfall som ikke samles inn og håndteres forsvarlig, kan føre til at miljøgifter spres og hoper seg opp i naturen.

Spredning
Organiske miljøgifter blir spredd via luft og havstrømmer og lander i Arktis. De blir lagret i fett i små sjødyr, blir langsomt brutt ned og blir konsentrert oppover i næringskjeden. En har påvist at barn på Færøyene har fått redusert finmotorikk grunnet høyt kvikksølvinntak gjennom hvalspekk. En har dessuten påvist urovekkende høye mengder miljøgift i isbjørner, fjellrever, seler samt polarmåker, som topper næringskjeden.

Prioritetsliste
I Norge er det et nasjonalt mål å stanse utslipp og bruk av de farligste miljøgiftene innen 2020. Miljødirektoratet har utarbeidet kriteriesettet som definerer hvilke stoffer omfattes av målet. Hittil er rundt 30 miljøgifter prioritert og ført opp på prioritetslisten.

Uorganiske miljøgifter, metaller – eksempler
 Arsen
 Bly
 Kadmium
 Krom
 Kvikksølv

Organiske miljøgifter – eksempler
 Bisfenol A (BPA) 
 Bromerte flammehemmere
 DDT
 Dioksiner
 Ftalat (DEHP)
 Klorparafiner (SCCP og MCCP)
 Muskxylen
 Nonylfenol
 Oktylfenol
 Perfluoroktansyre (PFOA)
 Perfluoroktylsulfonat (PFOS)
 Polyklorerte bifenyler (PCB)
 Polyaromatiske hydrokarboner (PAH)
 Siloksan (D5)
 Tensider (DTDMAC, DSDMAC, DHTMAC)
 Trikloreten (TRI)
 Triklosan

Se også
 Farlig avfall

Referanser

Eksterne lenker 

Miljøstatus i Norge: Miljøgifter
Miljøstatus i Norge: Prioriterte miljøgifter
Miljøstatus i Norge: Farlige stoffer i Produkter
Miljødirektoratet: Kjemikalier
Miljøgifter i vann: NIVAs arbeid med miljøgifter

Miljøvern

de:Schadstoff
Liste over norske sykehus

Liste over norske sykehus er en oversikt over alle sykehus i Norge. Tabellen lister sykehus med fødeavdeling og akuttfunksjoner etter pasientgrunnlag (folketall) for lokalsykehustilbudet. Under tabellen nevnes private og øvrige, mindre sykehus uten lokalsykehusfunksjon og/eller fødeavdeling og akuttmottak.

Liste

Mindre sykehus etter landsdel
Sørøstlandet: Moss sykehus, Diakonhjemmet sykehus, Lovisenberg diakonale sykehus, Lillehammer sanitetsforenings revmatismesykehus, Rjukan sykehus, Notodden sykehus, Tynset sykehus, Granheim lungesykehus, Sandefjord sykehus, Larvik sykehus, Hallingdal sjukestugu, Sunnaas sykehus, Ski sykehus, Mandal sykehus
Vestlandet: Odda sykehus, Valen sykehus, Haraldsplass diakonale sykehus, Hospitalet Betanien, Lærdal sjukehus, Nordfjord sjukehus, Kysthospitalet i Hagevik
Trøndelag: Orkdal sjukehus
Nord-Norge: Troms militære sykehus, Longyearbyen sykehus, Mosjøen sykehus

Private sykehus uten lokalsykehusfunksjon
Aleris
Drammen Private Sykehus
Feiringklinikken
Glittreklinikken
Hjertesenteret i Oslo  
Kolibri Medical  
Medi 3
Oseberg Medisinske Klinikk
Sykehus og spesialistklinikk
Volvat Medisinske Senter
Haugesund Sanitetsforenings Revmatismesykehus

Referanser

Kilder 
 Frittsykehusvalg.no
 St.meld. nr. 43 (1999-2000)
 Helsedepartementets sykehusliste

Sykehus
Icewind Dale (videospill)

Icewind Dale er et videospill under kategorien rollespill. Det er oppkalt etter den arktiske regionen av Fâerun, der spillet foregår. Det ble utgitt av Black Isle Studios i 2000.

Spillet er, som mange andre spill i den samme genren, basert på den kjente Infinity motor, laget av BioWare.

Spillet ble en så stor suksess, at det ble laget en utvidelespakke, Icewind Dale: Heart of Winter, som kom ut i 2001. Senere kom det også enda en tilleggspakke, Icewind Dale: Trial of the Luremaster som kunne lastes ned fra internett. Grunnen til den siste tilleggspakken var at mange mente at den første var altfor kort.  I 2002 kom oppfølgeren Icewind Dale II.

Handling 
Spilleren begynner med å planlegge en ekspedisjon med opptil seks andre karakterer, enten ved å lage nye karakterer eller importere spillerne fra et annet spill. Hver nye karakter som blir opprettet krever at spilleren blant annet gir dem navn, kjønn, rase og andre opplysninger, samt bestemmer deres evner og våpen-ferdigheter. Alle disse opplysningene påvirker hvilke våpen og kamp-stiler de kan bruke, og hvor dyktige de kan være til å slåss.

I byen Easthaven blir en gruppe eventyrere møtt i en taverna sammen med byens leder, Hrothgar, som inviterer dem til å bli med ham på en ekspedisjon for å undersøke byen Kuldahar, etter at de har mottatt en rekke rapporter angående merkelige hendelser fra området. På veien til Kuldahar blir ekspedisjonen tatt i bakhold av monster kalt frostkjemper som forårsaker et stort skred som sperrer stien tilbake til Easthaven. Ekspedisjonen fortsetter videre mot Kuldahar, og oppdager at en mystisk ond kraft har kidnappet landsbyboere, forårsaker unormale vær-mønstre, og andre hendelser.

Ekspedisjonen forsøker å oppdage kilden bak alle disse hendelsene, og eventyrerne begynner med å lete i Vale of Shadows - et område som inneholder Kuldahars krypter, på grunn av rykter om u-døde skapninger. Ekspedisjonen møter en forbannet ond ånd som heter Kresselack. Denne skapningen forteller at den egentlige trusselen ligger andre steder. Spilleren må deretter forsøke å finne ut hva som egentlig har skjedd i området, og finne igjen alle de savnede landsbyboerne.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Videorollespill
Videospill fra 2000
Videospill utviklet i USA
Lidl

Lidl er en tysk lavpris-dagligvarekjede med om lag  butikker fordelt på over 25 land i Europa. Firmaets fulle navn er Lidl Stiftung & Co. KG.

Kjeden ble grunnlagt som Schwarz Lebensmittel-Sortimentsgroßhandlung i 1930-årene. De første moderne butikkene åpnet i 1973.

Lidl i Norge
23. september 2004 åpnet de ti første Lidl-butikkene i Norge. (Askim, Florø, Kristiansand, Larvik, Lier, Nordfjordeid i Eid, Os, Sarpsborg, Stord og Ålesund.) Per januar 2007 fantes det drøyt 50  Lidl-butikker i Norge. Med unntak av fire filialer (Grønland (Oslo) og Kalbakken og Grünerløkka i Oslo og Stavanger Stadion) var alle utsalgsstedene til kjeden identiske. Kjeden fører i hovedsak egne merkevarer (EMV), det vil si varer kun Lidl har. Grunnen er ifølge kjeden selv at disse varene er billigere enn kjente merkevarer, men likevel av god kvalitet.

Sentrallageret og hovedkontoret lå på Vinterbro sør for Oslo.

Lidl oppnådde ikke en markedsandel over 1–2 % og gav opp sin satsing i Norge. Den 14. mars 2008 signerte REMA 1000 en kontrakt som sikret Reitangruppen hele Lidls virksomhet i Norge.

I oktober 2009 ble det kjent at Reitangruppen betalte 1,918 milliarder kroner for alle eiendommer som Lidl Norge eide og samtlige av Lidls butikker, lager, hovedkontor og individuelle kontrakter mellom Lidl og ansatte.

Land med Lidl-butikker

Nåværende

Tidligere

Kommende

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Tyske selskaper
Detaljistselskaper
Østerrikes forbundskansler

Se også: Østerrikes visekanslere

Østerrikes forbundskansler er regjeringssjef i Østerrike.

Liste over kanslere
Dette er en liste over regjeringssjefene i Østerrike. Landets regjeringssjefer har siden 1918 vært kalt kanslere (Bundeskanzler). Fra 1867 til 1918 ble regjeringssjefen i Cisleithania (den østerrikske del av Østerrike-Ungarn) kalt statsminister (Ministerpräsident).

Forbundskansleren er den nasjonale regjerings (forbundsregjeringens) leder. Hun eller han har imidlertid ingen rett til å bestemme over de øvrige medlemmer av forbundsregjeringen. Dette gjelder i motsetning til for eksempel i Tyskland, der kansleren kan gi retningslinjer for arbeidet til regjeringens ministere (retningslinjekompetanse).

Østerrikes (Cisleithanias) statsministre, 1867–1918

Østerrikes kanslere etter 1918

Republikken Tysk-Østerrike (1919) /  Den første østerrikske republikk (1919–1934) / Ständestaat (1934–1938)

Anschluss –  (1938–1945)

Den andre østerrikske republikk (1945–)

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Østerrike
Forbundskanslere
Heinrich-Heine-Universität

Heinrich-Heine-Universität i Düsseldorf er oppstått fra universitetsklinikken i byen og er fremdeles nært forbundet med denne. Det ble etablert i 1966 og fikk sitt nåværende navn på 70-tallet etter den tyske forfatteren Heinrich Heine.

Æresdoktorer 
Prominente mottagere av æresdoktorverdigheten ved Heinrich-Heine-Universität Düsseldorf inkluderer bl.a. tidligere president Johannes Rau og Paul Spiegel (11. februar 2004).

Studentorganisasjoner 
 ELSA i Düsseldorf, se http://www.elsa-duesseldorf.de
 AIESEC lokalkomité Düsseldorf

Referanser

Eksterne lenker 
 http://www.uni-duesseldorf.de offisiell hjemmeside
 https://web.archive.org/web/20130728145041/http://www2.jura.uni-duesseldorf.de/ juristische Fakultät
 https://web.archive.org/web/20130727225745/http://www.math-nat-fak.uni-duesseldorf.de/ mathematisch-naturwissenschaftliche Fakultät
 https://web.archive.org/web/20040723013806/http://www.uniklinik-duesseldorf.de/medfak medizinische Fakultät
 http://phil-fak.uni-duesseldorf.de philosophische Fakultät
 http://www.uniklinik-duesseldorf.de Universitätsklinikum
 https://web.archive.org/web/20040616071523/http://www.uni-duesseldorf.de/HHU/wiwi wirtschaftswissenschaftliche Fakultät

Universiteter i Tyskland
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1966
1966 i Vest-Tyskland
Skoler navngitt etter personer
Utdanning i Nordrhein-Westfalen
Råttistock

Råttistock er en musikkfestival som avholdes årlig på Skage i Overhalla på sommerstid, den nest siste helgen i juli, på initiativ fra lokale ungdommer.

Festivalen ble arrangert for første gang i 1997, da som et privat arrangement for en liten musikkinteressert vennekrets i området. Etter hvert har antall besøkende på festivalen økt, men de fleste besøkende har en eller annen personlig tilknytning til arrangørene. På grunn av at mange av de som opprinnelig stelte til arrangementet har flyttet ut av bygda, har det blitt en stadig større geografisk spredning på hvor besøkende reiser fra. Navnet kommer angivelig av at arrangørene ved opprigging til den første festivalen fant en gammel råtten stokk i bakken der de skulle sette opp scenen.

Festivalen baserer seg på dugnadsarbeid fra lokale krefter, og alle bandene spiller gratis. Noen av bandene som har spilt på råttistock er Null$katte$nylterne, Podium, NameUs, The Soulshake Express, Bare Eli Band, theReel, Harry Baba, Åggis, Hindenburg, Area 69, Opel og Jimbo Jones.

Musikkfestivaler i Trøndelag
Repeterende arrangementer etablert i 1997
Overhalla
Linn Ullmann

Linn Ullmann (født 9. august 1966 i Oslo) er en norsk forfatter og journalist.

Forfatterskap 
Hun er utdannet ved New York University der hun studerte engelsk litteratur. Da hun debuterte med romanen Før du sovner i 1998, var hun allerede etablert som kritiker og kulturjournalist i Norge. Hennes andre roman Når jeg er hos deg ble utgitt i 2001, fulgt opp av romanen Nåde i 2002 . For Nåde ble Linn Ullmann tildelt Den norske leserprisen, boken ble også kåret til en av årets ti beste romaner av danske Weekendavisen. I 2007 ble Nåde nominert til The Independent Foreign Fiction Prize i Storbritannia, og i mars 2007 hadde Riksteatret premiere på den dramatiserte versjonen av romanen.

Linn Ullmanns fjerde roman Et velsignet barn utkom høsten 2005, og ble nominert til Brageprisen. Et velsignet barn ble kåret til beste oversatte roman i avisa The Independent i 2008, og året etter ble romanen nominert til The Independent Foreign Fiction Prize og til irske International IMPAC Dublin Literary Award. I 2007 mottok hun Amalie Skram-prisen for sitt forfatterskap. Alle Linn Ullmanns romaner er utgitt i store deler av Europa og i USA. 24. november 2011 utkom Linn Ullmanns femte roman Det dyrebare.

Annet kunstnerisk 
I 2009 var Linn Ullmann med på å stifte kunstnersenteret Bergmangårdarna på Fårö, hvor hun også var kunstnerisk leder i oppstartsfasen. Linn Ullmann arbeider som journalist og kommentator i Aftenposten, og mottok i 2007 Gullpennen for sin journalistiske virksomhet der.

I 2011 satt Linn Ullmann i hovedjuryen på Filmfestivalen i Cannes sammen med blant andre Robert De Niro, Jude Law og Uma Thurman.

Familie 
Linn Ullmann er datter av skuespiller og regissør Liv Ullmann og regissør Ingmar Bergman. Hun er gift med forfatteren Niels Fredrik Dahl.
Se Ullmann for mer om slekta.

Bibliografi 
 Før du sovner (1998)
 Når jeg er hos deg (2000)
 Nåde (2002) 
 Et velsignet barn (2005)
 Det dyrebare (2011)
 De urolige (2015)
 Jente, 1983 (2021)

Priser (utvalg) 
 Doblougprisen ()
 P2-lytternes romanpris (2015)
 Gullpennen (2007)
 Amalie Skram-prisen (2007)
 Den norske leserprisen (2002)
 TCO:s litteraturpris (1999)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Linn Ullmann i Oktober forlag
  Linn Ullmann i NRK Forfatter
  Linn Ullmann i Dagbladet Forfatter

Norske romanforfattere
Vinnere av Den norske leserprisen
Vinnere av Amalie Skram-prisen
Vinnere av Doblougprisen
Vinnere av P2-lytternes romanpris
Personer fra Oslo
Min Áigi

Min Áigi var en samiskspråklig avis med redaksjon i Karasjok. Den dekte samisk språk, kultur og samfunnsliv. Min Àigi hadde lokalkontor i Tana, Kautokeino og Jokkmokk, samt markedsavdeling i Lakselv.

Avisen ble etablert i 1993, og hadde en målsetting om å utgi en fri og uavhengig avis for den samiske befolkningen. Første nummer utkom 22. mai 1993. Siden kom avisa i hovedsak ut to ganger i uken. Min Áigi hadde som visjon å bli en «allsamisk» avis som dekte hele det samiske bosettingsområdet, uavhengig av rikenes grenser.

Finnmark Dagblad i Hammerfest var hovedeier gjennom eierselskapet Min Áigi AS. Blant de andre eierne var Karasjok kommune, Norske Samers Riksforbund (NSR), Samenes Landsforbund (SLF) og Davvi Girji. Den siste ansvarlige redaktøren var Svein Nordsletta.

Fra og med 6. februar 2008 ble Min Áigi sammen med Áššu en del av den nye samiske dagsavisa Ávvir.

Opplag
2002: 1 197
2003: 1 072
2004: 1 211
2005: 1 179
2006: 1 177
2007: 1 104:

Se også
 Liste over nedlagte norske aviser

Referanser

Eksterne lenker
 Min Áigi

Nedlagte aviser i Finnmark
Nedlagte samiske aviser
Kultur i Karasjok
Aviser etablert i 1993
Aviser nedlagt i 2008
Hofburg

Denne artikkelen handler om Hofburg i Wien, for Hofburg i Innsbruck, se Hofburg (Innsbruck).

Hofburg er et slott og borg  i Wien og er den tidligere keiserlige østerrikske residensen. Fra 1438 til omkring 1580 var den residens for keiseren av det tysk-romerske rike, senere residens for keiseren av Østerrike frem til 1918. Nå er Hofburg residens for Østerrikes president.

Eksterne lenker 
 
 Hofburgs historie på den østerrikske forbundspresidentens internettside, (tysk og engelsk)

Eurovision Song Contest-arenaer
Slott i Østerrike
Byggverk i Wien
Iddefjorden

Iddefjorden er en grensefjord mellom Norge og Sverige. Den strekker seg fra herregården Berby i sør til Halden i nord, der den går over i Ringdalsfjorden. 

Ringdalsfjorden og Iddefjorden utgjør egentlig bare en enkelt fjord, som er en sidefjord til Oslofjorden. Fjorden heter Ringdalsfjorden inn til Halden, der den skifter navn til Iddefjorden. Årsaken til at navnet på fjorden er todelt er sannsynligvis at det er haldenserne som har gitt fjorden navn, og sett fra Halden kan man snakke om to fjorder, en utover mot sjøen (Ringdalsfjorden), og en innover i landet (Iddefjorden, navn fra Idd). Dette er gjenspeilet i for eksempel det svenske språket, der fjorden heter Idefjorden i hele sin lengde.

Elvene Tista og lakseelva Enningdalselva har utløp i Iddefjorden. I tillegg til en del mindre holmer og skjær, så finner en to større øyer i fjorden, Sauøya med Norske Skogs utskipingshavn, og Brattøya som er naturreservat. Lenger opp i fjorden ligger Skriverøya, ei halvøy med kulturminner fra jernalderen, den store nordiske krigen og stenhoggernes glansdager.

Iddefjorden har gjennom mange år blitt sterkt forurensa av utslipp fra Saugbrugsforeningen (Norske Skog) i Halden. Fjorden var i 1970-årene biologisk død. Effektive rensetiltak ble først satt i gang i 1980-årene, og livet har siden vendt tilbake.

Iddefjorden har fortsatt mye ubebygd strandlinje. Denne er nå utsatt for sterkt press fra ulike utbyggingsprosjekter.

Eksterne lenker 
 Iddefjorden.no

Fjorder i Viken
Fjorder i Sverige
Haldens geografi
Den norske riksgrensen
Västra Götalands läns geografi
Strömstad kommune
Forsvaret kommunikasjon

Forsvaret kommunikasjon, forkortet FKOM, er en enhet i det norske forsvaret med hovedansvar for Forsvarets kommunikasjon innen omdømme, PR, markedsføring og rekruttering. FKOM forvalter Forsvarets mediearkiv, Forsvarets intranett, Forsvaret.no og organisasjonens hovedprofiler på sosiale medier. 

I tillegg har FKOM ansvaret for militær heraldikk for hele Forsvaret og forvalter Forsvarets visuelle profil. FKOM har rundt 40 ansatte og er plassert på Akershus festning i Oslo. Enheten er underlagt Forsvarets fellestjenester.

Historikk 
Forsvaret kommunikasjon har historie tilbake til 1962, da som Forsvarets rekrutterings- og opplysningstjeneste (FRO). Dette var en frittstående fellesinstitusjon under Forsvarsdepartementet, og den fikk blant annet ansvar for Forsvarets film- og kinotjeneste og Mannskapsavisa. Senere ble FRO omorganisert til Forsvarets rekrutterings- og mediesenter (FRM) som ble underlagt forsvarssjefen. 

En ny omorganisering fulgte 1. oktober 2001, da FRM ble slått sammen med produksjonsressursene i presse- og informasjonsavdelingen til daværende Forsvarets overkommando. Den nye avdelingen ble kalt Forsvarets mediesenter. I august 2022 skiftet senteret navn til Forsvaret kommunikasjon (FKOM). Bakrgrunnen for endringen var å ta i bruk et navn som «beskriver avdelingens virksomhet på best mulig måte».

Oppdrag og oppgaver 
Enheten har fire avdelinger: en analyseavdeling, en markedsavdeling, en produksjonsavdeling og en avdeling for digital kommunikasjon. De fleste ansatte er sivilt ansatte fagpersoner, og sjef er Aslak Sletten. FKOM har et budsjett på rundt 50 millioner kroner i året.

Avdelingen jobber strategisk med kommunikasjon i forbindelse med militære operasjoner og øvelser. FKOM produserer også podkaster og filmer, leverer digitale tjenester, gjennomfører innbyggerundersøkelser, lager internkommunikasjon, og gir lederrådgivning. 

FKOM samarbeider dessuten tett med Kommunikasjonsenheten (KE) i Forsvarsdepartementet som har ansvaret for talsmannsfunksjonen, krisekommunikasjon og strategisk kommunikasjon.

Avdelingens offisielle engelske navn er Norwegian Armed Forces Communication.

Referanser

Eksterne lenker 
 Forsvarets mediearkiv

Forsvarets fellestjenester
Norske medieorganisasjoner
Window Maker

Window Maker (tidligere WindowMaker) er en vindusbehandler for vindussystemet X og en av hjørnesteinene i GNUStep, et prosjekt som arbeider med å etterape NeXTs OpenStep brukergrensesnitt.  Windowmaker har for det meste blitt skrevet av Alfredo Kojima (utviklingsleder siden 1997) og er utgitt under GNUs GPL lisens. Window Maker ble egentlig laget som en arvtager til AfterStep.

Windowmaker har rykte på seg å være mindre ressurskrevende enn andre vindusbehandlere av samme type, og brukes derfor både av personer som vil ha et raskt og effektivt brukergrensesnitt, personer som ønsker å jobbe i et lettkjørt miljø på grunn av lite maskinressurser, og personer som har et nostalgisk forhold til OpenStep-grensesnittet. En annen grunn til at mange brukere foretrekker Window Maker fremfor andre lette vindusbehandlere, som Fluxbox, Ion og Ratpoison er at Window Maker er laget slik at brukeren skal slippe å sette opp programmer gjennom arkaiske tekstfiler, men gjennom ett grafisk program kalt WPrefs.

Dockapper
Window Maker har blitt kjent for å ha støtte for dockapper, små dataprogrammer som låser seg på spesielle steder på skrivebordet. Disse programmene kan vise forskjellig informasjon, som hvor mye ressurser man bruker eller hva klokken er, eller de kan utføre spesielle oppgaver. To av de vanligste dockappene er wmcalclock (klokke) og wmxmms (styringsverktøy for Xmms).

Navnet
Opprinnelig het programmet WindowMaker (uten mellomrom), men navnet ble skiftet etter en nettadresse-konflikt mellom windowmaker.org, eid av Window Maker-prosjektet og windowmaker.com, eid av Windowmaker Software Ltd., som produserer programvare for vinduer og dører.

Eksterne lenker
 
 Largo's Window Maker Page
 dockapps.org – Dockapper for Window Maker

Fri programvare
Linux-programmer
Vindusbehandlere for vindussystemet X
Francis Crick

Francis Harry Compton Crick (født 8. juni 1916 Weston Favell i Northamptonshire, død 28. juli 2004 i San Diego i California) var en britisk fysiker og biolog. Han er berømt for å ha bidratt til oppdagelsen av DNA-molekylets struktur.

Han begynte å studere fysikk ved University of London hvor han ble B.Sc. i 1937. Etter andre verdenskrig begynte han å studere biologi.

I 1951 begynte han å arbeide sammen med James Watson ved Cavendish Laboratory ved University of Cambridge. Ved å bygge videre på røntgenfotografier gjort av Rosalind Franklin, greide de i 1953 å utarbeide en teori for hvordan DNA-molekylet var oppbygd, noe de fikk nobelprisen i fysiologi eller medisin for i 1962.

I nyere tid har han vært en viktig drivkraft for nye oppdagelser innen molekylærbiologien. Dette inkluderer slikt som den genetiske koden og hvordan proteinsyntesen fungerer. Senere forlot han biologien til fordel for en annen interesse, bevissthet.

Han døde i San Diego av kreft.

Priser (utvalg) 
 1975 – Copleymedaljen
 1962 – Nobelprisen i fysiologi eller medisin
 1960 – Albert Lasker Basic Medical Research Award

Bøker skrevet av Crick 
 Of Molecules and Men (Prometheus Books, 2004; original utgave 1967) ISBN 1-59102-185-5
 What Mad Pursuit: A Personal View of Scientific Discovery (Basic Books reprint edition, 1990) ISBN 0-465-09138-5
 The Astonishing Hypothesis: The Scientific Search For The Soul (Scribner reprint edition, 1995) ISBN 0-684-80158-2

Bøker som omhandler Crick 
 James D. Watson,  The Double Helix: A Personal Account of the Discovery of the Structure of DNA, Atheneum, 1980, ISBN 0-689-70602-2 (først utgitt i 1968) er en veldig grei førstehåndsintroduksjon til Crick og Watsons arbeider. Boken la også grunnlaget for TV-programmet Life Story av BBC Horizon.
 Francis Crick and James Watson: Pioneers in DNA Research by John Bankston, Francis Crick and James D. Watson  (Mitchell Lane Publishers, Inc., 2002) ISBN 1-58415-122-6

Referanser

Eksterne lenker 

Britiske biologer
Genetikere
Molekylærbiologer
Britiske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (fysiologi eller medisin)
Medlemmer av Det franske vitenskapsakademiet
Medlemmer av Royal Society
Mottakere av Copleymedaljen
Order of Merit
Personer fra Northampton