alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Alf Gjøsund

Alf Gjøsund (født 29. august 1970 i Bergen) er en norsk journalist og redaktør. Han er daglig leder og ansvarlig redaktør for TV-kanalen TVL, som ble lansert 22. april 2022 av TV Vårt Land AS, et selskap som eies av Vårt Land .  

Gjøsund ble ansatt i Vårt Land i 2010. Han ble kommentator i 2014, og var religionsredaktør fra 2017 til 2021. I ett år var han konstituert sjefredaktør og administrerende direktør i avisen, etter at Åshild Mathisen sluttet på kort varsel 23. mars 2018. Han har også vært klubbleder i avisen.

Gjøsund har også vært redaktør for en rekke publikasjoner utgitt av Norsk Luthersk Misjonssamband, deriblant Utsyn, Ungdom og Tiden og Superblink.  Han er utdannet ved Det teologiske menighetsfakultet og har skrevet boken Seier likevel (2004), om sin oppvekst og vei ut av trossamfunnet Brunstad Christian Church.

Referanser 

Norske redaktører
Fødsler i 1970
Centriole

I cellebiologi er en centriol en sylindrisk cellulærn organell [1] som hovedsakelig består av et protein som kalles tubulin. Centrioler finnes i de fleste eukaryotiske celler. Et bundet par sentrioler, omgitt av en formløs masse tett materiale, kalt pericentriolært materiale (PCM), utgjør en struktur som kalles et sentrosom. [1]

Centrioler er tilstede i cellene i de fleste eukaryoter, for eksempel dyrene. Imidlertid er de fraværende hos nåletenner (pinophyta), blomstrende planter (angiospermer) og de fleste sopp, og er bare til stede i mannlige kimtagamer av karofytter, lykøl, frøfrie schomer, sykluser og ginkgo. [2] [3]

Centrioler består vanligvis av ni sett med korte mikrotubule tripletter, arrangert i en sylinder. Avvik fra denne strukturen inkluderer krabber og Drosophila melanogaster embryoer, med ni dubletter, og Caenorhabditis elegans spermceller og tidlige embryoer, med ni singlets. [4] [5]

Tverrsnitt av en sentriol som viser mikrotubule tripletene
Hovedfunksjonen til sentrioler er å produsere cilia under interfase og aster og spindelen under celledeling.

Cellebiologi
Enola

Enola er et studioalbum med Seigmen. Det ble utgitt i 2015.

Sporliste
 «Hva Vi Elsker»
 «Trøst»
 «Forevig Og Alltid»
 «Utopia I Mine Armer»
 «Til Verdens Ende»
 «Tenn Alle Lys»
 «Deus»
 «Monokrom»
 «I Mitt Hus»
 «Mot I Brystet» (bonusspor på vinylutgaven)
 «Hvit Stjerne Hvit Støy»

Eksterne lenker 
 

Seigmen-album
Musikkalbum fra 2015
Turid Skogstad

Turid Skogstad (født 14. juni 1938) er en tidligere kontorfullmektig og Ap-politiker som var ordfører i Ørland 1988–1989.

Skogstad har handelsskoleutdannelse. Hun satt i fylkesstyret i Sør-Trøndelag Ap 1977-81, og satt den samme perioden i Arbeiderpartiets landsstyre. Hun satt i kommunestyret 1972–79 og 1984–91.

Referanser 

Ordførere i Ørland
Ap-ordførere i Sør-Trøndelag
Fabio Jakobsen

Fabio Jakobsen (født 31. august 1996) er en nederlandsk syklist som sykler for Quick-Step Floors fra 2018 etter å ha syklet for SEG Racing Academy fra 2015 til 2017. I 2017 vant han etapper i  Tour de l'Avenir,  Tour de Normandie og Tour Alsace. I sitt første år som profesjonell vant han blant annet Nokere Koerse og Scheldeprijs..

Jakobsen er oppkalt etter sykkelrytteren Fabio Casartelli, som omkom under Tour de France 1995.

I august 2020 ble han alvorlig skadet i et krasj i Polen rundt.

Seire

2016
2. etappe, ZLM-Roompot tour
Nederlandsk U23-mester på landevei
Slag om Norg

2017 
2. etappe, Normandie rundt
Eschborn-Frankfurt City Loop (U23)
Profronde van Noord-Holland
Nederlandsk U23-mester på landevei
5. etappe, Tour Alsace
2. etappe, Tour de l'Avenir
3. og 4. etappe, Olympia's Tour

2018
Nokere Koerse
Scheldeprijs
1. etappe, Tour des Fjords
1. etappe, BinckBank Tour
4. etappe, Okolo Slovenska
3. og 6. etappe, Tour of Guangxi

2019
1. etappe, Volta ao Algarve
Scheldeprijs
3. etappe, Tyrkia rundt
4. etappe Tour of California
Nederlandsk mester på landevei
4. og 21. etappe, Vuelta a España

2020
5 etappe, Volta a la Comunitat Valenciana
1. etappe, Volta ao Algarve em Bicicleta
Grote prijs Jean-Pierre Monseré
1. etappe, Polen rundt

2021
2. og 5. etappe, Tour de Wallonie
Poengtrøya + 4., 8. og 16. etappe, Vuelta a España
Gooikse Pijl

2022
2. og 5. etappe, Volta a la Comunitat Valenciana
1. og 3. etappe, Volta ao Algarve em Bicicleta
Kuurne–Brussel–Kuurne
2. etappe, Paris–Nice
2. og 3. etappe, Ungarn rundt
Elfstedenronde Brugge
5. etappe, Belgia rundt
2. etappe, Tour de France
Europamester i landeveisritt

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nederlandske syklister
Etappevinnere i Tour de France
Personer fra Gorinchem
Moesgård

Moesgård er en gammel herregård og et tidligere gods i Mårslet sogn i Århus Kommune. Moesgård Gods er på 324 hektar og ble kjøpt av Århus kommune i 1896, sammen med andre større landkjøp, på grunn av en påkrevet byutvidelse. De eldste spor av større bygninger er ved dendrokronologiske undersøkelser fastslått til 1396.

Moesgård var lenge hjemsted for Moesgård museum (tidligere kjent som Forhistorisk museum). Det  fungerte som lokal- og spesialmuseum for arkeologi og etnografi. Moesgård museum flyttet til en ny stor moderne bygning høsten 2014 tett ved herregården og gården er nå en del av Institutt for arkeologi og antropologi ved Aarhus Universitet. Arealene omkring Moesgård er offentlig tilgjengelig og er tilknyttet en stor hage. Herfra går den Forhistoriske sti, som Moesgård museum anla i sin tid.

Historie 
De opprinnelige bygningene lå fram til ca. 1711 litt lenger sør enn i dag, ned mot Giber Å. Området ble undersøkt i 1998 med blant annet metalldetektor og tre grøfter ble gravet. Undersøkelsene viste at gårdsanlegget har vært omgitt av våtområder på tre sider og en skrent ned mot Giber Å på den fjerde siden. Det kan ikke avvises at våtområdene tildels er menneskeskapte.

Den nåværende hovedbygning ble oppført i 1780–1784 av Christian Frederik Güldencrone etter tegninger av Christian Joseph Zuber, men gården er blitt bygget ut flere ganger.

Fra 1673 og fram til 1822 var Moesgård en del av Baroniet Wilhelmsborg.

Galleri

Eksterne lenker 
 Moesgård Museum
 Familien Dahls gravlund ved Moesgaard hos danmarkskirker.natmus.dk (Danmarks Kirker, Nationalmuseet)
 Moesgård - fra Dansk Center for Herregårdsforskning 

Herregårder i Danmark
Fredete byggverk i Danmark
Byggverk i Aarhus
Aarhus Universitet
Gunnestad naturminne

Gunnestad naturminne i Holmestrand kommune er en hul eik, Gunnestadeika ble fredet i 1954, og er et stort og flott tuntre på Gunnestad.
Eikas høyde er målt til 25 meter. Stammens omkrets litt under brysthøyde er i overkant av 5 meter. Stammehøyden opp til første grein er 2,5 meter.

Referanser

Eksterne lenker 
Gunnestadeika naturminne  Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase

Fredete trær i Norge
Verneområder i Holmestrand
Verneområder opprettet i 1954
Naturminner i Vestfold og Telemark
Coelocorynus ruteri

Coelocorynus ruteri er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis 
Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse 
Arten lever i Sentral-Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
 Stammen Cryptodontini 
 Slekten Coelocorynus Kolbe, 1895
 Coelocorynus ruteri Antoine, 2003

Kilder 
  Antoine, Ph. (2003) Révision du genre Coelocorynus Kolbe. Coléoptères 9(11): 127-150.

Eksterne lenker 
 

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 2003
Sentral-Afrikas insekter
Kulpa naturminne

Kulpa naturminne i Holmestrand kommune ble opprettet i 1988, og utgjøres av noen små holmer på vestsiden av Killingholmen naturreservat. Naturminnet består av kalkstein og skifer fra silurtiden, og har høy forskningsverdi.

Formålet med fredningen er å verne en viktig lokalitet for forståelse av Oslofeltets fossilførende bergarter.

Referanser

Eksterne lenker 
Kulpa naturminne  Boken Natur i Vestfold
Faktaark Naturbase

Naturminner i Vestfold og Telemark
Verneområder i Holmestrand
Vestfold og Telemarks geologi
Coelocorynus wallacei

Coelocorynus wallacei er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis 
Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse 
Arten lever i Sentral-Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
 Stammen Cryptodontini 
 Slekten Coelocorynus Kolbe, 1895
 Coelocorynus wallacei Krikken, 2003

Kilder 
 Antoine Ph. (2003) Révision du genre Coelocorynus Kolbe. Coléoptères 9(11):127-150.

Eksterne lenker 
 

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 2003
Sentral-Afrikas insekter
Coelocorynus decellei

Coelocorynus decellei er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, brunrød til svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis 
Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Rwanda.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
 Stammen Cryptodontini 
 Slekten Coelocorynus Kolbe, 1895
 Coelocorynus decellei Krikken, 2003

Kilder 
 Antoine Ph. (2003) Révision du genre Coelocorynus Kolbe. Coléoptères 9(11):127-150.

Eksterne lenker 
 Bilde av arten 
 

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 2003
Rwandas insekter
Coelocorynus alatus

Coelocorynus alatus er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, brunrød til svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis 
Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Den demokratiske republikken Kongo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
 Stammen Cryptodontini 
 Slekten Coelocorynus Kolbe, 1895
 Coelocorynus alatus Krikken, 2003

Kilder 
 Antoine Ph. (2003) Révision du genre Coelocorynus Kolbe. Coléoptères 9(11):127-150.

Eksterne lenker 
 

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 2003
Den demokratiske republikken Kongos insekter
Coelocorynus abessynica

Coelocorynus abessynica er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, brunrød til svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis 
Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Etiopia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
 Stammen Cryptodontini 
 Slekten Coelocorynus Kolbe, 1895
 Coelocorynus abessynica Di Gennaro, 2009

Kilder 
 Di Gennaro, C. (2009) Le genre Coelocorynus Kolbe en Ethiopie. Entomologia Africana 14(1): 9-20.

Eksterne lenker 
 

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 2003
Etiopias insekter
Coelocorynus baleensis

Coelocorynus baleensis er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende 
En middelsstor (ca. 15 millimeter), avlang, nokså blank, brunrød til svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader.

Levevis 
Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Etiopia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
 Stammen Cryptodontini 
 Slekten Coelocorynus Kolbe, 1895
 Coelocorynus baleensis Di Gennaro, 2009

Kilder 
 Di Gennaro, C. (2009) Le genre Coelocorynus Kolbe en Ethiopie. Entomologia Africana 14(1): 9-20.

Eksterne lenker 
 

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 2003
Etiopias insekter
Coelocorynus milishai

Coelocorynus milishai er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene har larver i død ved eller humus, de voksne finnes ofte på blomster.

Utseende 
En nokså stor og bred, nokså blank, mørkt brunrød til svart gullbasse. Kroppsformen er nokså jevnbred, beina ikke spesielt lange. Hannene har fire rundede tenner på clypeus ("snuten") og en uthulning foran på pronotum. Hannen har også at kort, litt flatt horn i pannen. Pronotum er spredt og grovt punktert, tettere punktert i uthulningen. Dekkvingene har markerte punktrader. Arten er den største i slekten.

Levevis 
Disse artene lever i fjellområder. Larvene utvikler seg inne i døde, mosekledte trestammer, både stående og liggende.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Etiopia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
 Stammen Cryptodontini 
 Slekten Coelocorynus Kolbe, 1895
 Coelocorynus milishai Di Gennaro, 2009

Kilder 
 Di Gennaro, C. (2009) Le genre Coelocorynus Kolbe en Ethiopie. Entomologia Africana 14(1): 9-20.

Eksterne lenker 
 Bilde av arten
 

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 2003
Etiopias insekter
Platygeniops exspectans

Platygeniops exspectans er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor (ca. 25 millimeter), litt flat, nokså bred, blankt svart gullbasse. Pronotum er stort og bredt, fint punktert. Hodet er litt rundet forlenget forover. Beina er kraftige, leggen på forbeina med tre butte tenner. Dekkvingene har fine, opphøyde lengderibber og har bare ganske korte, utydelige hår.

Levevis 
Ingenting synes å være kjent om biologien til disse sjeldne billene, men det er trolig at larvene utvikler seg i muld inne i hule trær.

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Vest-Malaysia (Perak) og Borneo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
 Stammen Osmodermatini Schenkling, 1922
 Slekten Platygeniops Krikken, 1978 
 Platygeniops exspectans Krikken, 1978

Kilder 
 Krikken, J. (1978) Platygeniops a new Osmodermine genus from Southeast Asia. Zoologische Mededelingen Leyden 53(8): 83-89.  
 Jakl, S. & Krikken, J. (2011) Description of a second species in the enigmatic Southeastern Asian genus Platygeniops (Coleoptera: Scarabaeidae: Cetoniinae). Zootaxa 3003: 63-68.

Eksterne lenker 
 

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 1978
Vest-Malaysias insekter
Borneos insekter
Guro Saniola Bjerk

Guro Saniola Bjerk (født 1971 i Vardø) er en norsk filmregissør og produsent. Hun er kjent for dokumentarfilmen Fjellfinnhua, om forholdet mellom samer og nordmenn. I 2019 hadde miniserien Våre håpefulle premiere på TV 2. Dette var en dokumentar om en skoleklasse i Finnmark, med særlig fokus på én elev som etter hvert ble diagnostisert med ADHD. Bjerk fulgte klassen fra første skoledag til de var ferdige med grunnskolen etter ti års skolegang. Våre håpefulle fikk svært god mottagelse blant anmeldere og publikum, og dannet også grunnlag for debatt om hvorvidt dagens skolesystem makter å ta vare på barn og unge med ADHD..

Biografi 
Guro Saniola Bjerk er oppvokst i Båtsfjord. Hun har en bachelorgrad i faget «Dokumentarfilm og journalistikk» fra Høgskolen i Volda. Hun har arbeidet som journalist for NRK Finnmark, NRK Tyholt, Dagbladet og ulike magasiner og tidsskrifter.

Kunstnerisk virke 
Bjerks dokumentarfilmer tar utgangspunkt i enkeltmennesker eller grupper, primært i Nord Norge, eksempelvis i Hemmeligheten bak fiskelykke (2006), Alkymisten (2007) og Fandens virkelighet (2012). I sistnevnte film følger hun bandet Vestlandsfanden over en periode på sju år.

I dokumentaren Fjellfinnhua (2010) forteller hun om forholdet mellom samer og nordmenn, slik som det oppleves "innenfra". Filmen var svært omdiskutert da den kom ut, og Bjerk mottok både ros, skarp kritikk og drapstrusler i etterkant av utgivelsen. NRK kjøpte rettigheter til filmen, men den ble vist først i 2011, da under tittelen NRK tema - Finnmarksloven. Å se på problemstillinger og utfordringer i samfunnet, med et brennende engasjement i fylket hun kjenner best, har blitt et varemerke for Bjerk.

Utmerkelser 

 Special Award for Education and Ethics, Eramus EuroMedia Awards 2011 for Fjellfinnhua

Filmografi 

 2004: Fandens virkelighet – produsent
 2006: Heksa – regissør og produsent
 2007: Alkymisten – fotograf og produsent
 2007: Hemmeligheten – bak fiskelykke – regissør, manusforfatter, produsent, fotograf og klipper
 2008: Bestemor – fotograf
 2010: Fjellfinnhua – regissør, manusforfatter, produsent og klipper
 2012: Fandens virkelighet – regissør
 2012: Tran og fløtekarameller – regissør, manusforfatter og produsent
 2019: Våre håpefulle/Attention – regissør og manusforfatter
 2019: Nye bein å stå på – regissør og manusforfatter

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske regissører
Platygeniops elongatus

Platygeniops elongatus er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor (ca. 28-33 millimeter), litt flat, nokså lang og smal, blankt rød gullbasse. Pronotum er fint punktert. Hodet er litt rundet forlenget forover. Beina er kraftige, leggen på forbeina med tre tenner. Dekkvingene har fine, opphøyde lengderibber og er tett kledt med oppstående, korte, brunlige hår.

Levevis 
Ingenting synes å være kjent om biologien til disse sjeldne billene, men det er trolig at larvene utvikler seg i muld inne i hule trær.

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Vest-Malaysia, Thailand og Myanmar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
 Stammen Osmodermatini Schenkling, 1922
 Slekten Platygeniops Krikken, 1978 
 Platygeniops elongatus Jákl & Krikken, 2011

Kilder 
 Jakl, S. & Krikken, J. (2011) Description of a second species in the enigmatic Southeastern Asian genus Platygeniops (Coleoptera: Scarabaeidae: Cetoniinae). Zootaxa 3003: 63-68.

Eksterne lenker 
 

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 2011
Vest-Malaysias insekter
Thailands insekter
Myanmars insekter
Osmoderma eremicola

Osmoderma eremicola er en bille som hører til gullbassene (skarabider).

Utseende 
En nokså stor (25-30 millimeter) og bred, blankt mørkbrun gullbasse. Pronotum er smalere enn dekkvingene.

Habitat 
I likhet med de andre artene i slekten Osmoderma lever arten i kolonier i muld inne i hule trær. De voksne billene er aktive om natten om sommeren, og kommer av og til til lys.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det sørøstlige Canada og nordøstlige USA (sør til Sør-Carolina).

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien gullbasser, Cetoniidae (eventuelt underfamilie av skarabider (Scarabaeidae))
 Underfamilien Trichiinae
 Slekten Osmoderma LePeletier & Audinet-Serville, 1828 - 15 arter
 Osmoderma eremicola (Knoch, 1801)

Litteratur

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase for nordamerikanske insekter
 

Gullbasser
Biller formelt beskrevet i 1801
Canadas insekter
USAs insekter
Hans Høivik

Hans Høivik (født 12. juni 1908 i Stavanger, død 28. januar 1987 i Oslo) var en norsk luthersk teolog, domprost i Bergen fra 1969 til 1977. 

Hans Høivik var elev ved Kongsgård skole i Stavanger . Han ble student i 1928 og cand.theol. fra Menighetsfakultetet i 1933. Året etter tok han praktikum og ble så tilsatt som generalsekretær i Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag. Den stillingen hadde han til 1943, da han ble hjelpeprest i Vestre Aker kirke. I 1946 ble han småkirkeprest i Oslo, så kom han til Eidsberg kirke i 1952. I 1961 ble han studentprest i Oslo, men samme år ble han tilsatt som sokneprest i Grorud kirke. Der var han til han etterfulgte Per Lønning som domprost i Bergen domkirke i 1969, en stilling han hadde til han ble pensjonist i 1977.  
Han hadde også flere verv innen ulike kristelige organisasjoner. Han var medlem av Lutherstiftelsen forlags styre fra 1946 til 1957, formann i landsstyret i Norges søndagsskoleforbund fra 1946 til 1952, styremedlem i IKO fra 1958 til 1968 og styremedlem i Bergen Diakonissehjem fra 1969 til 1977.

Bibliografi 
I brennpunktet 1938
Sol i høyden 1951
Kirken ditt hjem 1956
Da lyset kom 1967

Referanser

Kilder 
Artikkel om Hans Høivik i Hvem er hvem 1973 side 267

Norske lutherske prester
Personer fra Stavanger kommune