alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Julodinae

Julodinae er en gruppe av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
Middelsstore til store, kraftige, hvelvede praktbiller. Kroppen har ofte spredte, oppstående hårdusker. I likhet med mange andre biller som lever i tørre områder har de et svært tykt og hardt hudpanser.

Levevis 
Denne underfamilien lever særlig i tørre områder. De voksne billene finnes gjerne krypende på bakken.
I alle fall noen av artene er knyttet til tørketålende busker og trær i erteblomstfamilien.

Utbredelse 
Gruppen har flest arter i Afrika, men forekommer også i varme, tørre områder i Asia østover til Kina og med noen få arter i det sørligste Europa.

Systematisk inndeling 

Inndelingen følger 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien Julodinae Lacordaire, 1857
 Slekten Aaata Semenov-Tian-Shanskij, 1906 - én art
 Slekten Amblysterna Saunders, 1871 - to arter
 Slekten Julodella Semenov, 1893 - 21 arter
 Slekten Julodis Eschscholtz, 1829 - 77 arter
 Slekten Microjulodis Haupt, 1950 - én fossil art
 Slekten Neojulodis Kerremans, 1902 - 14 arter
 Slekten Sternocera Eschscholtz, 1829 - 26 arter

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Nettside om slekten Julodis

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1857
Kyle Katarn

Kyle Katarn er en fiktiv personi det ekspanderte Star Wars-universet. Han dukker opp i alle de fem spillene i spillserien Jedi Knight, videospillet Star Wars: Lethal Alliance og flere bøker og annet materiale. I Jedi Knight-serien er Katarn protagonisten i Star Wars: Dark Forces og Star Wars Jedi Knight: Dark Forces II, en av to spillbare figurer i Star Wars Jedi Knight: Mysteries of the Sith, protagonisten i Star Wars Jedi Knight II: Jedi Outcast og en viktig ikke-spillbar figur i Star Wars Jedi Knight: Jedi Academy.

Katarn var til å begynne med et medlem av det galaktiske imperiet før han ble leiesoldat. Han arbeidet ofte for Opprøreralliansen og ble senere ett medlem av the New Republic som en Jedi og instruktør på jedi-akademiet, bare bak Luke Skywalker i hierarkiet.

Eksterne lenker

 

Figurer i Star Wars
Star Wars: Jedi Knight
Mastogeninae

Mastogeninae er en gruppe av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
Små (ca. 3 millimeter), blanke, sylindriske praktbiller. De fleste er svarte, men noen har mer eller mindre utpreget metallisk glans. Antennene er fine og trådformede. Oversiden er tett punktert.

Levevis 
Artene lever gjerne i tørr krattskog og buskmark. I alle fall noen er knyttet til busker og trær i erteblomstfamilien, der larvene utvikler seg i død ved.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika (inkludert Galápagosøyene) og det sørlige Nord-Amerika.

Systematisk inndeling 

Inndelingen følger . Gruppen blir ellers ofte plassert i underfamilien Polycestinae. 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien Mastogeninae LeConte & Horn, 1883 - bare én slekt:
 Slekten Mastogenius Solier, 1849 (synonym Haplostethus LeConte, 1860)
 Mastogenius aeneus Kerremans, 1897
 Mastogenius aliciae Westcott, 2005
 Mastogenius arizonicus Bellamy, 2002
 Mastogenius barrigai Moore, 1994
 Mastogenius castlei Champlain & Knull, 1922
 Mastogenius cedralensis Manley, 1987
 Mastogenius changonensis Manley, 1986
 Mastogenius coyolensis Manley, 1987
 Mastogenius crenulatus Knull, 1934
 Mastogenius cuneaticollis Van Dyke, 1953
 Mastogenius cyanelytron Westcott, 2008
 Mastogenius cyaneous Fisher, 1922
 Mastogenius elinarae Manley, 1986
 Mastogenius eruleus Obenberger, 1939
 Mastogenius galapagoensis Van Dyke, 1953
 Mastogenius guayasensis Manley, 1986
 Mastogenius guayllabambensis MacRae, 2003
 Mastogenius howdenorum Manley, 1990
 Mastogenius impressipennis Fall, 1906
 Mastogenius insperatus Kurosawa, 1972
 Mastogenius jipijapa Manley, 1986
 Mastogenius laevifrons Germain & Kerremans, 1906
 Mastogenius lizaleriae Moore, 1998
 Mastogenius manglaraltoensis Manley, 1986
 Mastogenius martinezi Cobos, 1956
 Mastogenius pacacua Manley, 1987
 Mastogenius parallelus Solier, 1849
 Mastogenius peruvianus Fisher, 1949
 Mastogenius primaevus Obenberger, 1957
 Mastogenius proximus Cobos, 1981
 Mastogenius puncticollis Schaeffer, 1919
 Mastogenius relictus Bílý, 1979
 Mastogenius reticulicollis Cobos, 1981
 Mastogenius robustus Schaeffer, 1905
 Mastogenius simulans Cobos, 1981
 Mastogenius solieri Thomson, 1878
 Mastogenius subcyaneus (LeConte, 1860)
 Mastogenius sulcicollis Philippi in Philippi & Philippi, 1864
 Mastogenius taoi (Tôyama, 1983)
 Mastogenius testaceipes Obenberger, 1941
 Mastogenius texanus Bellamy, 2002

Referanser

Eksterne lenker 
 
 bugguide.net - Bildegalleri over nordamerikanske arter

Praktbiller
Dyr formelt beskrevet i 1883
Fuglekongen

Fuglekongen er en norsk miniserie som ble sendt på NRK i 1987. Serien handler om unggutten Gunnar, som ikke liker at han må flytte fra landsbygda og fuglene han er så glad i. I Oslo blir han kjent med den eldre mannen, Martin, som holder tamme duer på loftet.

Rolleliste

Del 1 og del 2 
Hans Krøvel - Gunnar
Solfrid Heier - Moren
Rolf Arly Lund - Faren
Johannes Eckhoff - Martin

Del 1 
Oddmund Berg
Veslemøy Haslund
Dag Vågsås

Del 2 
Knut Andersen
Christina Stensrud
Mads Olsen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske miniserier
Norske dramaserier
Norske barneserier
TV-produksjoner på NRK
Norske TV-serier fra 1980-årene
Ren Mat

Ren Mat er et mat- og livsstilsmagasin, nettsted og podcast som utgis av den ideelle organisasjonen Økologisk Norge. Papirmagasinet gis ut fire ganger i året, og utkom i sin nåværende form første gang i 2012. Det distribueres medlemmer av Økologisk Norge, per abonnement, og fra 2019 også i løssalg.

Ren Mat omtaler økologisk mat og landbruk  generelt, men også som et helse- og ernæringsmessig fenomen. Det beskriver hvilke økologiske produkter som finnes på markedet, hvordan de fremstilles og hvordan de konkret kan anvendes, gjennom utvikling av oppskrifter og menyer. Ren Mat omtaler også forskning og aktuelle samfunnsspørsmål innenfor økologisk mat og landbruk spesielt, men også innenfor bærekraft, miljø og klima.

Bladets stab holder til i Oslo og består (2021) av en redaktør, en journalist og en administrasjonsrådgiver. Redaktør siden 2018 er Kjersti Skar Staarvik.

Referanser

Eksterne lenker 
 renmat.no
 Oikos nettsider

Norske fagblader
Publikasjoner etablert i 2012
Økologisk mat
Snilerevyen

Snilerevyen er den årlige revyen ved Lillestrøm videregående skole. Revy ved Lillestrøm videregående skole ble først satt opp som russerevy i 1980- og 1990-årene, men en ordentlig skolerevytradisjon ble ikke startet opp før i 2014.

Snilerevyen settes opp utelukkende av skolens elever, og alle kan bidra, uavhengig av linje.

Oppsetninger

Grupper i revyen 
Gruppene ledes av gruppesjefer som velges på revyens årsmøte etter forestillingsperioden.

Band 
Bandet spiller all musikken i revyen, både sang- og dansenumre og jingler. Man må stille på audition for å være med. Bandet plukkes ut og ledes av en eller flere kapellmestre.

PR 
PR-gruppen er ansvarlige for promotering og designmateriell. De lager konseptlogo, promofilm, plakater, programblader, banner og alt som vises utad revyen.

Manus 
Manus-gruppen skriver manuset til revyen, ofte i tett samarbeid med instruktørene. På årsmøtet etter Snilerevyen 2019 ble det bestemt at gruppen skulle nedlegges.

Kost/Mask 
Gruppen har ansvaret for kostymer og sminke, samt å kle av og på skuespillerne mellom sketsjene.

Rek/Dek 
Gruppen har ansvaret for rekvisitter og dekor, samt å bygge/anskaffe disse. De har også ansvaret for å flytte rekvisittene inn og ut på scenen.

Potet 
Gruppen har ansvaret for å holde alle revyens deltagere mette, samt å fungere som alt-mulig-menn og kvinner som hjelper til der det trengs. Potet setter også opp revyfestene.

Scene 
Gruppen rigger opp scenen, og styrer lys og lyd, i tillegg til å være ansvarlige for sceneskift under forestillingen.

Styret 
Snilerevyen har både et styre og gruppesjefer. Styret har det overordnede administrative ansvaret for revyen.

Referanser 

Skolerevy
Bernt Lindtjørn

Bernt Lindtjørn (født 17. august 1949 i Addis Abeba) er en norsk lege. Han er professor i medisin og spesialist i generell kirurgi. Han arbeider også innenfor internasjonal helse.

Lindtjørn er utdannet lege ved Universitetet i Würzburg og Universitetet i Oslo og ble 1992 dr. med. ved Universitetet i Bergen. I 1998 ble han professor i medisin ved Universitetet i Bergen. Siden 1996 har han  vært overlege ved Bryst og endokrin-kirurgisk avdeling ved Haukeland universitetssykehus. Siden 2019 har han også vært Professor II (Adjunct professor) ved Hawassa University  i Etiopia. 

Lindtjørn har i perioden 1978 - 2015 arbeidet 16 år ved sykehusene i Irgalem, Gidole og Arba Minch i Etiopia, og har vært misjonær (misjonslege) og kirurg for Norsk Luthersk Misjonssamband. Dette arbeidet omfattet primærhelsetjeneste og generelt sykehusarbeid. I perioden 1984 - 1986 ledet han «Church Drought Action Africa/Ethiopia» sitt nødhjelpsarbeid under den store hungersnøden i sør Etiopia. I 1992 ledet han det første forsøket med å implementere DOTS-strategien (Directly observed treatment, short-course) for bedre tuberkulosekontroll i Sidama i sør Etiopia. Lindtjørn disputerte i 1992 på en avhandling om hungersnød i Etiopia.

Han har vært direktør ved Senter for internasjonal helse, og i 2005 var han direktør for European and Developing Countries Clinical Trials Partnership. 

Hans forskning har vært om global helse: om å bedre kontrollen av tuberkulose, om forekomst av kreft, om kirurgiske problemstillinger i sør Etiopia, malaria, ernæring, barne- og mødrehelse, og om klima og underernæring.   

Siden 2008 arbeidet han mye med en modelarbeid for å bedre fødselsomsorgen i Etiopia. Styrking av helsestasjoner og bedre tilgang på keisersnitt og profesjonell fødselshjelp ga en halvering av mødredødeligheten i løpet av fire år i det sørvestlige Etiopia.  

Han har publisert ca. 200 vitenskapelige publikasjoner og veiledet over 30 PhD ; de fleste fra Etiopia.   

En vesentlig del av Lindtjørns engasjement i Etiopia har vært å styrke etiopiske universiteter, spesielt ved universitetene i Addis Ababa, Hawassa, Dilla, Wolaita Sodo og Arba Minch. Siden 2013 har han koordinert etableringen av et PhD program i helse ved Hawassa University.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske medisinprofessorer
Professorer ved Universitetet i Bergen
Chrysobothris

Chrysobothris er en artsrik slekt av biller som hører til familien praktbiller (Buprestidae).

Utseende 
Middelsstore, ovale, hvelvede, stort sett metallisk fargede praktbiller. Fasettøynene er store og ovale. Dekkvingene har to eller tre mer eller mindre tydelige, opphøyde lengdelister og ofte lyse flekker. På bakkroppen har ryggleddene skarpt tilbaketrukne bakhjørner, slik at bakkroppens kant blir sagtakket.

Levevis 
Som hos de fleste andre praktbiller utvikler larvene seg i død ved.

Systematisk inndeling / norske arter 

Inndelingen følger 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien praktbiller, Buprestoidea
 Familien praktbiller, Buprestidae
 Underfamilien Chrysobothrinae Laporte de Castelnau & Gory, 1837 (eventuelt Buprestinae)
 Stammen Chrysobothrini Laporte de Castelnau & Gory, 1837
 Slekten Chrysobothris Eschcsholtz, 1829 - ca. 770 arter
 Underslekten Chrysobothris (i snever forstand) - i Europa:
 Granpraktbille, Chrysobothris (Chrysobothris) chrysostigma (Linnaeus, 1758) - finnes i Norge
 Eikepraktbille, Chrysobothris (Chrysobothris) affinis (Fabricius, 1794) - finnes i Norge
 Chrysobothris (Chrysobothris) chalcophana (Klug, 1829)
 Chrysobothris (Chrysobothris) cypria Magnani, 1993
 Chrysobothris (Chrysobothris) dorsata (Fabricius, 1787)
 Chrysobothris (Chrysobothris) grancanariae Niehuis & Gottwald, 1999
 Chrysobothris (Chrysobothris) igniventris Reitter, 1895
 Chrysobothris (Chrysobothris) leonhardi Obenberger, 1916
 Chrysobothris (Chrysobothris) solieri Laporte & Gory, 1839

Referanser

Kilder 

 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Artsdatabanken – Buprestidae Besøkt 24. august 2015.

Eksterne lenker 
 
 
 bugguide.net - bildegalleri over nordamerikanske arter
 Bildegalleri over russiske arter

Praktbiller
Biller formelt beskrevet i 1829
Leungo Scotch

Leungo Scotch (født 28. februar 1996) er en botswansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Han har gull på 4 x 400 meter stafett fra Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 som fremste internasjonale meritt.

Idrettskarriere 
2014
Sekgopi deltok ved junior-VM i friidrett 2014, der Botswana ble slått ut i innledningsheatet på 4 x 100 meter. De løp her på 40,53 sekunder. Han deltok også på 4 x 400 meter, der Botswana ble diskvalifisert for å trå innenfor sin bane. Individuelt deltok han på 400 meter, og løp på 47,81 i innledningsheatet, som ikke holdt til en plass i semifinalen. Han deltok ved African Union Region 5 Under 20 Games i desember, der han kom på 2.-plass på 400 meter, bak Karabo Sibanda. 

2015
Ved Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015 i mars vant Botswana 4 x 400 meter, der Scotch løp sammen med Karabo Sibanda, Unod Keetile og Vincent Basima. I tillegg fikk Botswana sølv på 4 x 100 meter stafett, der Scotch løp sammen med Thabiso Sekgopi, Karabo Mothibi og Vincent Basima. Han deltok også på 400 meter, men ble diskvalifisert.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Botswanske sprintere
Juniorafrikamestere i friidrett
Deltakere for Botswana under Afrikamesterskapet i friidrett 2018
Deltakere for Botswana under VM i friidrett 2019
Deltakere for Botswana under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Botswana under VM i friidrett 2022
Deltakere for Botswana under Samveldelekene 2022
Friidrettsutøvere under Samveldelekene 2022
Deltakere for Botswana under Afrikamesterskapet i friidrett 2022
Afrikamestere i friidrett for Botswana
Botswanske mestere i friidrett
Gibraltars universitet

Gibraltars universitet åpnet i september 2015. Det er det første universitet i Gibraltar, og hadde en kostnad på rundt 10 millioner pund. Det formelt etablert i juli 2015, og dets formann er Jose Julio Pisharello.

Universitetet er modellert etter Universitetet på Seychelles (UniSey). I 2014 annonserte sistnevnte et partnerskap for samarbeid og utveksling av studenter med Gibraltars universitet. Gibraltars universitet var vert for det 19. Calpe-konferansen i september 2015 med fokus på neandertalere.

Fakulteter 
Universitet, beliggende på Europa Point, sørspissen av Gibraltar, ble formelt åpnet mandag 21. september 2015, og begynte undervisningen den 28. september 2015.

Universitetet har fire fakulteter:
 Forretning og internasjonal handel, en del av Universitetet i Londons internasjonale programmer
 Helsestudier og idrettsvitenskap, i samarbeid med Kingston University i London og St George's Hospital Medical School (del av Universitetet i London)
 Naturvitenskap og middelhavstudier, inkludert Gibraltar
 Turisme og reiseliv, et samarbeide med Gibraltars turistkontor og Oxford Brookes University.

I løpet av sitt første år vil universitetet bare tilby deltidsstudier, men med fulltidsstudenter fra september 2016.

I mars 2016 rapporterte universitetet at det hadde innrullert 230 studenter, 40 prosent over det antallet som ble prosjektert da universitetet åpnet seks måneder tidlgiere.

Referanser

Eksterne lenker 
 Gibraltars universitet, offisielt nettsted

Universiteter
Gibraltar
Menschen am Sonntag

Menschen am Sonntag er et tysk stumfilmdrama fra 1930 regissert av Curt og Robert Siodmak fra dreiebok av Billy Wilder. Filmen omhandler det daglige livet til en gruppe unge mennesker en sommerdag i mellomkrigstidens Berlin. Filmen anses i dag for å ha vært svært innflytelsesrik, ikke bare i Tyskland, men også Hollywood. I tillegg til de to brødrene Siodmak og Wilder bidro flere andre personer som skulle bli viktige skikkelser innen filmen, både i hjemlandet og internasjonalt, som Edgar G. Ulmer (produsent), Fred Zinnemann (filmfotograf) og Eugen Schüfftan, (utvikler av spesialeffekter)

Referanser

Eksterne lenker
 

Tyske dramafilmer
Filmer fra 1930
Tyske stumfilmer
Filmer lagt til Berlin
Llanito

Llanito eller yanito er en form for spansk som er tungt preget av ord fra engelske og andre språk, som genuesisk (italiensk), og er snakket i det britiske oversjøiske territoriet Gibraltar. Det består av en eklektisk blanding av andalusisk spansk og engelsk, markert av stor del kodeveksling og lånord fra italiensk og andre språk og dialekter fra rundt Middelhavet, blant annet hebraisk grunnet Gibraltars historiske og nåværende jødiske samfunn.

Llanito er et ord som på spansk betyr «liten slette», men det er flere teorier om ordets opphav. Gibraltere kaller seg selv for lanitos. Llanito er ikke hovedspråket i Gibraltar, som er engelsk og som benyttes i skolen og i offisielle sammenhenger. Selv om engelsk er det offisielle språket er de rundt  gibraltere vanligvis tospråklig og snakker spansk like flytende som engelsk. De fleste gibraltere kan føre en samtale i llanito, men det er ikke lett å klassifisere dette språket ettersom det betyr forskjellig til ulike mennesker og generasjoner, men er uansett en refleksjon av lokal kultur.

Eksempler 
Llanito: Hombre, I'm telling you ke no puede...
Spansk: Hombre, te digo que no puedes...
Engelsk: Man, I'm telling you (that) you can't...

Llanito: No puedo cocé la gallina porqué la tengo frozen.
Spansk: No puedo cocer la gallina porque la tengo congelada.
Engelsk: I can't cook the chicken because it's frozen.

Llanito: Allé tome lanch depue de la demontrasion.
Spansk: Ayer comí después de la manifestación.
Engelsk: Yesterday I had lunch after the demonstration.

Llanito: Ay un call pa ti.
Spansk: Hay una llamada para ti.
Engelsk: There's a call for you.

Llanito: Si, pero at the end of the day...
Spansk: Sí, pero a fin de cuentas...
Engelsk: Yes, but at the end of the day...

Llanito: Te llamo p'atrá anyway.
Spansk: Te devuelvo la llamada de todas maneras.
Engelsk: I’ll call you back anyway.

Llanito: Ke piha!
Spansk: ¡Que suerte!
Engelsk: How lucky!

Referanser

Litteratur 
 Cavilla, Manuel (1978): Diccionario Yanito, MedSUN (Mediterranean SUN Publishing Co Ltd) - Gibraltar
 Levey, David (januar 2008): Language Change and Variation in Gibraltar. John Benjamins Publishing, ISBN 90-272-1862-5.

Eksterne lenker 
 Llanito alphabet and pronunciation hos Omniglot
 A weekly comical editorial in exaggerated code-switching Llanito, satirisk kodeveksling i dagsavisen Panorama''

Språk
Gibraltar
Jelsa oppvekstsenter

Jelsa oppvekstsenter ligger på Jelsa i Suldal kommune. Oppvekstsenteret består av barnehage og skole. Det er omkring 40 barn og ungdommer som går på oppvekstsenteret som har barnehageplass fra ett år til skolealder, og skoleundervisning fra 1. til 7. klasse. 8. til 10. klasse går på Sand skule.

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisielt nettsted.

Suldal
Bala Türkvizyon 2015

Bala Türkvizyon 2015, eller Bala Türkvizyon Şarkı Yarışması 2015, var den første utgaven av . Konkurransen ble avholdt med en finale 15. desember 2015 i  i Maltepe-distriktet i Istanbul i Tyrkia. Konkurransen ble arrangert og produsert av den tyrkiske musikk-TV-kanalen Türk Müzik Birliği i samarbeid med TÜRKSOY.

Vinnere 
Aserbajdsjans bidrag, «Cocukluk yillari»/«Uşaqlıq illəri», oppnådde flest poeng i konkurransen og ble erklært som vinnerbidraget. Melodien ble fremført av Əhməd Əmirli og den da fem år gamle Nuray Rəhman. Hennes unge alder var et brudd på reglementet for Bala Türkvizyon, som sier at deltakerne skal være mellom åtte og femten år. Noen dager etter finalen offentliggjorde den offisielle hjemmesiden for Tyrkvisjonens sangkonkurranse at bidraget hadde blitt diskvalifisert. Kort tid etter ble dette trukket tilbake, og Aserbajdsjans deltakere er de offisielle vinnerne av konkurransen.

Kasakhstans representant, Erkin Tursynkhan, og Kirgisistans representant, Aydin Nurdinov, som offisielt kom på henholdsvis andre- og fjerdeplass, mottok priser under tyrkvisjonskonkurransen 19. desember, hvor de også fremførte sine Bala Türkvizyon-bidrag i løpet av sendingen.

Finaledeltakere og -resultater

Poengfordelingsoversikt

Jurymedlemmer 
Fra hvert land var det et tilstedeværende jurymedlem.

 : Avni Qahili
 : İsa Məlik
  Georgia: Akif Novruzov
  Hviterussland: Güneş Cingöz (Abasava)
  Iran: Məsud Barış
  Kasakhstan: 
  Kirgisistan: Kanat Kultaev
  Kosovo: Reşit İsmet Küryezi
  Makedonia: Sedat Azizoğlu
 : Petr Petkoviç
 :
 : Bülent Seyhan
  Ukraina: Nadezhda Malenkova

Se også 
Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2015
Eurovision Song Contest 2015 
Junior Eurovision Song Contest 2015

Referanser 

Bala Türkvizyon
Musikk i 2015
2015 i Tyrkia
Rottene (film)

Rottene (originaltittel: Die Ratten) er en vesttysk dramafilm fra 1955 regissert av Robert Siodmak basert på Gerhart Hauptmanns teaterstykke av samme navn. Stykket hadde tidligere blitt filmatisert i Tyskland som stumfilmen Rottene i 1921 med Emil Jannings og Lucie Höflich. Handlingen foregår i Berlin under de allierte makters okkupasjon av byen etter andre verdenskrig.

Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 1955, hvor den vant Gullbjørnen.

Skuespillere
 Maria Schell - Pauline Karka
 Curd Jürgens - Bruno Mechelke
 Heidemarie Hatheyer - Anna John
 Gustav Knuth - Karl John
 Ilse Steppat - Frau Knobbe
 Fritz Remond - Harro Hassenreuter
 Barbara Rost - Selma Knobbe

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1955
Tyske dramafilmer
Tyskspråklige filmer