alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Liv Hukkelberg

Liv Hukkelberg (født 28. juni 1954) fra Kongsberg er utdannet klaverpedagog og lektor i musikkpedagogikk fra Norges musikkhøyskole.
Som musikkpedagog i Ål tok hun initiativet til Hallingdal regionkor, som hun dirigerte fra 1986–1990.
Har dirigert Kongsberg pikekor fra 1987 til 1998 og også hatt Kongsberg blandede kor noen år.

Skrev læreverket «Sangskolen» (mål: å lære barn og unge å synge etter noter) sammen med
Sissel Gjerland Ekra (Lyche musikkforlag -1996). Fra 2001–2005 var hun rektor ved Flesberg kulturskole.
Hukkelberg har vært ansatt ved Kongsberg kulturskole siden 1996, og er prosjektleder for Den Blå Timen.

Hun er moren til Hanne Hukkelberg, norsk sanger, komponist og artist.

Hukkelberg har også dirigert Acta Musicae siden starten i 1997.

Personer fra Kongsberg kommune
Norske musikkpedagoger
Norske forfattere
Norske dirigenter
Fødsler i 1954
Pål Bjerketvedt

Pål Asbjørn Bjerketvedt (født 28. mars 1960 i Moss) var generalsekretær i Norges Fotballforbund fra 2016 til 2022. Han var sjefredaktør og administrerende direktør i Norsk Telegrambyrå (Nyhetsbyrået NTB) fra 2004 til 2016.
Bjerketvedt tok examen artium fra Kirkeparken videregående skole i 1979, og ble cand.mag. ved Høgskolen i Hedmark i 1983. Han har siden tatt master of management ved Handelshøyskolen BI og Topplederprogrammet i Orkla ASA. 

Bjerketvedt har også vært sjefredaktør/administrerende direktør i Gjengangeren i Horten (1994–1998), Avisenes Pressebyrå (1998–2001), Østlandets Blad (2001–2003) og Østlendingen (2003–2004). Han var journalist, leder av sportsredaksjonen og nyhetsleder i Moss Avis 1985–1993.  

Bjerketvedt spilte 275 A-lagskamper for sitt lag Sprint-Jeløy i årene 1980–1988.

I 2008 ble Bjerketvedt tildelt Nynorsk redaktørpris. Han var styremedlem i Den europeiske nyhetsbyråalliansen 2008–2011, og han var nestleder i Oslo Redaktørforening i perioden 2010–2013.

Referanser

Eksterne lenker 
 «Pål Bjerketvedt ny generalsekretær i NFF», fotballforbundets nettsider 17. november 2016

Norske redaktører
NTB
Personer fra Moss kommune
Alumni fra Høgskolen i Hedmark
Khmer Issarak

Khmer Issarak (khmer: ខ្មែរឥស្សរៈ) var en anti-fransk khmer-nasjonalistisk politisk bevegelse som kjempet mot Frankrike under den første indokinesiske krig, side om side med Viet Minh og Pathet Lao. Den hadde som mål å opprette et fritt Kambodsja. Organisasjonen mottok støtte fra Thailand.

Organisasjonen var politisk nøytral, men de forskjellige politiske meningene innad i organisasjonen førte til slutt til at den gikk i oppløsning.

Politiske organisasjoner
Frankrikes historie
Kambodsjas historie
Smørumnedre

Smørumnedre ligger i Nordsjælland og er en by med i alt  innbyggere (2008). Smørumnedre tilhører Region Hovedstaden og fungerer som en drabantby til Hovedstadsområdet. Tettstedet inkluderer i dag den tidligere nabobyen Måløv, og ligger dermed i tre forskjellige kommuner.

Referanser 

Byer i Region Hovedstaden
Ballerups geografi
Egedals geografi
Furesøs geografi
Bekkelaget renseanlegg

Bekkelaget renseanlegg sto ferdig i 2001 og er et biologisk avløpsrenseanlegg med nitrogenfjerning. Renseanlegget eies av Oslo kommune, men drives av en privat driftsoperatør, Bekkelaget Vann AS (BVAS). Anlegget behandler 50 millioner kubikkmeter avløpsvann i året eller ca. 40 prosent av avløpsvann og regn- og smeltevann fra Oslo og Oppegård kommuner som, etter behandling i flere rensetrinn, slippes ut som rent oksygenrikt vann i Bunnefjorden.

Vann- og avløpsetaten åpnet 16. februar 2010 et biogassanlegg som skal levere drivstoff til busser. Anlegget skal levere biogassdrivstoff tilsvarende to millioner liter diesel årlig.

Vannforsyning og avløp i Oslo
Vi (teksteditor)

vi er en multiplattform teksteditor for skjermterminaler. Den ble programmert i 1976 av Bill Joy mens han var student ved University of California, Berkeley og var den første skjermorienterte teksteditoren tilgjengelig for operativsystemet Unix. Tidligere teksteditorer, spesielt ed og ex som vi var basert på, var linjeorienterte, laget for skrivemaskin-lignende papirterminaler som Teletype ASR33 og Texas Instruments Silent 700.

vi ble raskt tatt i bruk i de fleste Unix-miljøer og med i den aller første Berkeley Unix-distribusjonen (mars 1978). Den var også med i Unix V7 fra AT&T Bell Labs (1979) og har siden vært standard i alle UNIX- og Linux-distribusjoner. I forbindelse med Unix-krigen på 90-tallet ble det laget flere kloner av vi, både for å videreutvikle funksjonaliteten og å frikoble kildekoden fra AT&Ts lisensregime. Siden er vim den mest brukte versjonen, tilgjengelig på de fleste operativsystemer.

vi er fortsatt populær, spesielt i utviklings- og driftsmiljøer, på grunn av sin enkelhet og tilgjengelighet. Den stiller beskjedne krav til ytelse, er ressurseffektiv og fungerer likt på alle plattformer. I motsetning til andre typiske teksteditorer, er vi modal: Den har to modi – én for skriving av tekst, én for navigering og redigering. På den måten blir den uavhengig av funksjons- og spesialtaster. Både navigering og redigering foregår via enkle bokstav-kommandoer som kan være vanskelige å lære, men som blir effektive når de først er lært.

vi (grunnfunksjonalitet) er med i Unix-standarden fra IEEE og The Open Group.

Referanser

Eksterne lenker 
 vi/vim hurtigtaster

Fri programvare
Teksteditorer for Unix
Teksteditorer for Linux
Tekstredigering
Master of management

Master of management (MM) er en mastergrad innen organisasjon og ledelse. Vanligvis er MM et toårig studium som bygger på en grunnutdanning, eksempelvis en bachelor. Graden kan nås gjennom en rekke programmer, tilpasses studenter interessert i bedriftsledelse, og kan omtales som en lederutdanning.

Sentrale temaer i et MM-program er prosjektledelse, personalledelse, regnskap, økonomi, ledelsesstrategier, markedsføring, internasjonalt næringsliv, informasjonsflyt og kommunikasjon, human resource management. Opptakskrav til et MM-program og programmets struktur er svært likt master of business administration (MBA) and master of science (MS).

Eksterne lenker 
 bi.no: Master of Management
 ntnu.no: Masterprogram i organisasjon og ledelse
usn.no Executive Master of Management

Engelske ord og uttrykk
Mastergrader
Hoechst

Hoechst AG er historisk tysk kjemi- og legemiddelselskap som hadde sitt hovedkontor i Frankfurt am Main.

Historie 
Hoechst ble grunnlagt i Höchst, idag en del av Frankfurt am Main, i 1863 av Carl Friedrich Wilhelm Meister, Eugen Lucius och Ludwig August Müller som Teerfarbenfabrik Meister, Lucius & Co.. I 1880 tok man navnet Farbwerke vorm. Meister Lucius & Brüning AG og startet produksjon av legemidler. Selskapet skiftet deretter navn til Hoechst. Ved århundreskiftet 1900 var Hoechst en av verdens ledende kjemi- og legemiddelselskaper. I 1916 gikk man med i intresseforeningen IG Farben som man i 1925 blev en del av.

Hoechst og IG Farben 
Hoechst var med å starte IG Farben sammen med BASF, Bayer og tre andre selskap. Dette utgikk fra det samarbeid som hadde startet i 1916 og som opprinnelig var startet av BASF, Bayer og Agfa i 1904. Tanken var å samle den tyske kjemiindustrien under 1920-tallets stagnasjon. IG Farbens produksjon under andre verdenskrig ble en vital del i det tyske krigsmaskineriet.

Hoechst etter krigen 
Etter den andre verdenskrig ble det diskutert nedlegging av fabrikker som var Hoechst i IG Farben-tiden. På begynnelsen av 1950-tallet gjenoppstod selskapet som Farbwerke Hoechst AG, vorm. Meister, Lucius & Brüning. Noen år senere kjøpte man opp Chemische Fabrik Kalle, og ble dermed også medeier i Cassella sammen med Bayer AG og BASF. I 1970 overtok selskapet hele Cassella. Man hadde også kjøpt det amerikanske Hoechst-selskapet som hadde blitt skapt etter andre verdenskrig uten å gå inn i Hoechst-konsernet. I 1974 endret selskapet navn til Hoechst.

Sanofi-Aventis 
Hoechst gikk i 1999 sammen med franske Rhône-Poulenc og etablerte Sanofi-Aventis. I 2004 forsvant Hoechst som selskapsnavn.

Eksterne lenker 
 
 Sanofi-Aventis-gruppen

Tyske industriselskaper
Kjemisk industri
Tyske farmasøytiske selskaper
Selskaper etablert i 1863
Crispin Bonham-Carter

Crispin Bonham-Carter (født 23. september 1969) er en britisk skuespiller.

Bonham-Carter er en fjern fetter av Helena Bonham Carter. Han er også sønn av Peter Bonham-Carter og Clodagh Greenwood. Han ble uteksaminert fra University of St. Andrews som ligger i Skottland i 1992.

Han er mest kjent for sin rolle som Mr. Bingley i BBC sin serie Pride and Prejudice fra 1995. Dette året hadde han også hovedrollen i TV-serien Honey for Tea. Han spilte en liten rolle i filmen Bridget Jones’ dagbok som er en moderne versjon av serien Pride and Prejudice. Han spilte også i sesong 4 av serien Absolutely Fabulous. Han dukket også opp i videoen til bandet Westlife sin coverversjon av sangen «Uptown Girl».

Han er gift med Katherine Julian Dawnay. De har fire barn: tvillingene Kit og Arthur (født 17. mars 1997), Stanley (født 21. april 2002) og Frank (født 12. januar 2006).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Personer fra Colchester
Yushu (Yushu)

Yushu (kinesisk: 玉树市; pinyin: Yùshù Shì; tibetansk: yus hru'u) er et byfylke i det autonome prefekturet Yushu for tibetanere i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. Det har hovedsete i byen Gyêgu (Jyekundo, Yushu).

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Samferdsel
Kinas riksvei 214 løper gjennom området. Den fører fra Xining i provinsen Qinghai til Jinghong i Yunnan.

Referanser

Litteratur 
 Andreas Gruschke: The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Kham. Vol. 2 – The Yushu Part of Kham, Bangkok 2005 ISBN 974-480-049-6

Eksterne lenker 
 Infoside 

Byfylker i Qinghai
Amdo
Ahmed Ouyahia

Ahmed Ouyahia (født 2. juli 1952) er en algerisk politiker som har vært Algeries statsminister fire ganger, senest fra 2017 til 2019. Før han ble statsminister hadde han en karriere som diplomat og han har fungert som justisminister. Han var en av grunnleggerne av det politiske partiet RND. 

Ouyahia sluttet seg til Utenriksdepartementet i 1979 og ble tildelt den afrikanske Affairs Department. I 1980 ble han sendt som rådgiver for utenrikssaker til ambassadør i Algerie i Elfenbenskysten, hvor han tjenestegjorde frem til 1982. Han ledet det afrikanske institutt frem til 1991, da han ble sendt som Algeries ambassadør i Mali fra 1992 til 1993. Der hjalp han i 1992 med å forhandle frem en fredsavtale i det maliske Tuareg-opprøret mellom den stridende maliske regjeringen Alpha Oumar Konaré og Azawad Tuareg-bevegelsen. I april 1994 ble han utnevnt som statsråd og direktør av president Liamine Zéroual. 

I desember 1995 ble Ouyahia nominert som statsminister og holdt denne stillingen til desember 1998 da han trakk seg etter valget av Abdelaziz Bouteflika til presidentskapet i Algerie. Den økonomiske tilstanden til Algerie på slutten av 1990-tallet, samt en bølge av streiker innenfor den offentlig sektor bidro sterkt til hans økende upopularitet som statsminister og hans resignasjon i desember 1998. I tillegg anklaget opposisjonen at parlamentarikere sammen med Ouyahia hadde fikset valget i 1997. 

I 2000 ble Ouyahia valgt inn som leder av partiet National Rally for Democracy (RND) som han tidligere hadde hjulpet til med å grunnlegge. Etter noe fremtredende engasjement i forskjellige internasjonale diplomatiske møter tidlig i 2008 var Ouyahia igjen blitt tildelt rollen som statsminister av Bouteflika den 23. juni 2008.

Eksterne lenker 
 Algeria – Encyclopaedia Britannica
 Ahmed Ouyahia, or Ahmed Ouyahya (prime minister of Algeria)
 BBC NEWS | World | Africa | Algeria strikes deal with Berbers

Algeriske politikere
Personer fra provinsen Tizi Ouzou
Fødsler i 1952
Khalifah Bin Sulman al-Khalifah

Khalifah Bin Sulman al-Khalifah (født 24. november 1935 i Jasra i det britiske protektorat Bahrain, død 11. november 2020) var statsminister i Bahrain fra 1970 til han døde i 2020.

Han var onkel av kong Hamad ibn Isa al-Khalifah. Han ble statsminister i 1970, et år før Bahrain ble en selvstendig stat. Han ble utnevnt til statsminister av sin bror, emir Isa ibn Salman al-Khalifa. 

Han var den lengstsittende statsministeren i verden som aldri har blitt valgt ut av folket. Han er kjent for å være det rikeste medlemmet av den herskende familien og han er en av de største handelsmennene i Bahrain. Hans etterfølger som statsminister er kronprins Salman bin Hamad bin Isa al-Khalifa.

Referanser 

Bahrainske politikere
Personer etter føde- eller oppvekststed i Bahrain
Ismaïl Omar Guelleh

Ismaïl Omar Guelleh (født 27. november 1947 i Dire Dawa, Etiopia) er fra 8. mai 1999 president i Djibouti. Han etterfulgte sin onkel, Hassan Gouled Aptidon som var president frem til 1999.

Biografi 
På slutten av 1960-tallet flyttet Guelleh til Djibouti fra Etiopia før han fullførte den videregående skolen. Han ble senere med politiet og ble utnevnt til junior underoffiser. Etter at Djibouti ble et selvstendig land, ble Guelleh leder for det hemmelige politiet og sjef for regjeringen i regjeringen til onkelen hans, president Hassan Gouled Aptidon.

Han fikk opplæring fra Somali National Security Service og deretter fra den franske Secret Service før han ble valgt som sin onkels etterfølger til president-embedet i 1999.

Ved presidentvalget 8. april 2005 ble Guelleh gjenvalgt for en ny 6-års-periode. Han var da den eneste kandidaten og fikk 100% av stemmene. Han ble også gjenvalgt 8. april 2011, men opposisjonen boikottet da valget slik at Guelleh bare hadde en lite kjent motkandidat (Mohamed Warsama Ragueh). Guelleh fikk 80,6% av stemmene.

Guelleh blir ofte bare omtalt ved sine initialer IOG.

Referanser 

Djiboutiske presidenter
Personer etter føde- eller oppvekststed i Etiopia
Mohammed bin Rashid al-Maktoum

Mohammed bin Rashid Al Maktoum, også kjent som sjeik Mohammed (født 22. juli 1949), er statsminister og visepresident i De forente arabiske emirater og emir av Dubai. 

Han er den tredje av Rashid bin Saeed al-Maktoums fire sønner (medlemmer av Dubais herskende familie al-Maktoum). Hans første kone heter Hind bint Maktoum bin Juma al-Maktoum, som han giftet seg med i 1979. Hans yngre kone er Haya Bint al-Hussein, datter av kong Hussein av Jordan og halvsøster av kong Abdullah II av Jordan, som han giftet seg med den 10. april 2004. De har to barn sammen; datteren AlJalila og sønnen Zayed. Haya Bint al-Hussein og Mohammed Bin Rashid al-Maktoum skilte seg i 2019. Sjeik Mohammed har til sammen 23 barn: ni sønner og fjorten døtre. 

al-Maktoum er svært interessert i hesteløp og tradisjonelle arabiske diktverk og kunst.

Referanser 

Monarker
Regjerende monarker
Emiratarabiske politikere
Honorære utnevnelser til Order of the British Empire
Personer fra Dubai
Cathrine Foss Stene

Cathrine Foss Stene (født 1964) er en norsk en norsk siviløkonom og næringslivsleder. Hun er HR- og kommunikasjonsdirektør i mediekonsernet Schibsted. 

Cathrine Foss Stene har vært kommunikasjonsdirektør i SAS Norge, fra 2004 til 2008. Foss Stene var ansvarlig for leder- organisasjons- og medarbeiderutvikling i SAS, konsernet fra 1999 til 2004. Fra 1998 til 1999 var Foss Stene i konsernledelsen i Manpower. Bankpower AS ble grunnlagt av Foss Stene i 2003. Foss Stene har hatt flere styreverv. Hun er styreleder i arkitektselskapet Link signatur og i Fjellinjen. Hun er styremedlem i Atea (tidligere Ementor) og Cardinal Foods. Foss Stene har tidligere vært styremedlem i Arbeidsforskningsinstituttet (AFI AS), Nettbuss (2010–2013) og Schibsted Sverige. 

Foss Stene er siviløkonom fra Norges Handelshøyskole og har en AMP fra Harvard Business School i USA.

Referanser 

Norske næringslivsledere
Norske siviløkonomer fra NHH
Personer tilknyttet Schibsted
Personer tilknyttet SAS Group
Berlevåg Mannsangforening

Berlevåg Mannsangforening er et mannskor i Berlevåg. Den ble stiftet 1917 og ble rikskjent i 2001 gjennom dokumentarfilmen Heftig og begeistret og oppfølgeren Heftig og begeistret: På sangens vinger som skildrer korets liv og virke. 
  
Korets dirigent er siden 2016 Therry Johannessen. I tilknytning til filmlanseringene ble det også gitt ut CD med låtene som ble sunget i filmene. Berlevåg Mannsangforening har turnert landet rundt, underholdt på Momarked, turné rundt på Østlandet, Vestlandet og i Trøndelag, samt en del i utlandet, her kan nevnes USA. Koret deltok med korsang på Kong Haralds 70-årsdag, og koret besøkte blant annet Roskildefestivalen i 2002 som en del av turneen.  I 2011 og 2015 var koret igjen i Danmark.

NRK laget et eget halv times program med koret i serien ”Folk” med tittelen «Fortsatt heftig & begeistret». Dette programmet ble sendt til en konkurransefestival i Murmansk i 2015. Koret deltok i et TV-program på japansk TV. Innholdet i programmet handlet om en operasanger som kom til Berlevåg, og fikk oppleve norsk, tradisjonell mat fra havets delikatesser, som kongekrabbe, laks, hyse, torsk sei m.m.

I kjølvannet av filminnspillingene har koret mottatt Berlevåg kommunes kulturpris (2000), LHLs gladpris (2001) og Finnmark fylkes kulturpris (2001).

Referanser

Kilder 
 Fra Mannskorets konsert i Berlevåg kirke 24. oktober 2015.

Norske kor
Kultur i Berlevåg
Etableringer i 1917
69 (sexstilling)

«69» Er en metode for kjønnslig omgang. Sexstillingen gjøres ved at sexpartenes kjønnsorganer ligger mot ansiktet slik at de skal utføre oralsex for å oppnå orgasme.

Se også 
 Oralsex

Seksualitet
Radio Prime Sarpsborg

Radio Prime Sarpsborg var en lokalradiostasjon med base i Sarpsborg. Den hadde Sarpsborg og nærområdene som primærområde. Utgiver var Mastertimes AB.

Stasjonen hadde sin første sending 9. april 1990, da med navnet Radio 3.

Våren 2015 ble Radio Prime kjøpt opp av P4-gruppen, og er i dag en del av P5-stasjonene.

Frekvenser
Radio: FM 106.50
Kabel: 
Get i Østfold: FM 104.50
Canal Digital: FM 99.30

Kanalen kunne også høres på nettradio fra radioens hjemmeside.

Kultur i Sarpsborg
Norske nærradiostasjoner
Etableringer i 1990
Dan Dare

Dan Dare, Pilot of the Future er en britisk science fiction tegneserie som ble skapt av Frank Hampson. Den første delen av serien kom 14. april 1950 i det første nummeret av tegneseriebladet Eagle. Serien er en fremtidsroman som starter i 1996, nær femti år inn i fremtiden (i 1950). 

Dan Dare ble den mest populære fiktive helten i britisk historie, og bidro til at bladet Eagle solgte 750 000 utgaver i uken. Tilleggsprodukter som figurer og plakater gjorde Dan Dare til en god butikk. Dan Dare ble så populær at han fikk sitt eget radioprogram på Radio Luxembourg. Tegneserien ble oversatt til en rekke språk, og utkom med egne utgaver i blant annet Frankrike, Nederland, Kroatia, Australia, og etter hvert også i Norge.

Dan Dare 
Hovedpersonen i tegneserien er den fiktive piloten Daniel MacGregor Dare. Han er i historien født i 1967 i Manchester, England. Hans hobbyer er cricket, fekting, riding, maling og modellbygging. Historiene om Dan Dare ble også kalt The adventures of Colonel Daniel MacGregor Dare of the Interplanet Spacefleet (Eventyrene til oberst Daniel MacGregor Dare av den interplanetariske romflåten). 

Dare er den øverste lederen i romflåten, og innehaver av FN-orden som han fikk etter den første bemannede flygningen til Venus i 1996. Herfra starter historiene om Dan Dare, og Hampson gjorde et poeng av stor nøyaktighet i blant annet tidslinjer og progresjon i historiene.

Dan Dare i Norge 
I 1955 kom den norske versjonen av bladet Eagle under navnet Hauk. Den var lagt opp som en kopi av den britiske utgaven. Dan Dare fikk på norsk navnet Dan Djerv, og det var historiene om Dan Djerv som i farger prydet fremsiden av det norske bladet. Utgiver av bladet var Se-bladene i Stavanger. Bladet Hauk kom ut 62 utgaver fordelt på fire nummer i 1955, 30 i 1956 og 28 utgivelser i 1957.

Eksterne lenker 
 dan-dare.net: fanside
 internationalhero.co.uk: Dan Dare

Science fiction-tegneserier
Britiske tegneserier
Asbjørn Odd Ystebø

Asbjørn Odd Ystebø (født 28. april 1945, død 17. oktober 2022) var en norsk lektor, kristenkonservativ aktivist og kulturformidler. Han var særlig kjent for sitt arbeid med Vestnorsk Utvandringssenter, norsk utvandrerhistorie og forbindelsene mellom Norge og USA.

Ystebø tok hovedfag i nordisk ved Universitetet i Bergen i 1993. Fra 1980 til 2012 arbeidet han ved den kristne friskolen Danielsen videregående skole i Bergen. 

I 1996 grunnla Ystebø Vestnorsk Utvandringssenter på Sletta i Alver kommune, der det arbeides med norsk utvandringshistorie til USA. Ystebø hadde en sentral rolle i arbeidet med å flytte og gjenoppbygge en rekke kulturhistoriske bygninger fra norske innvandrersamfunn i Nord-Dakota og Minnesota, blant annet den såkalte Emigrantkyrkja, som opprinnelig sto i Brampton i Nord-Dakota. Ystebø var også sentral i arbeidet med å få reist minnesmerker med tilknytning til norsk utvandrerhistorie. Han arbeidet også med utveksling av skoleelever mellom Norge og USA. Ystebø la også ned en betydelig innsats for rusavhengige.

Ystebø hadde en sentral rolle i Ja til livet-aksjonen mot fri abort fra 1986, sammen med blant annet Børre Knudsen, Ludvig Nessa og Anita Apelthun Sæle.

Kongen tildelte i 2010 Ystebø St. Olavsmedaljen «for hans innsats for norsk-amerikanske kulturelle forbindelser.»

Ystebø var far til Bjarte Ystebø (født 1979), assisterende redaktør i Norge IDAG fra 2010 til 2022 og politiker for Kristelig folkeparti, og farfar til ungdomspolitikeren Joel Ystebø (født 2001).

Referanser 

Norske lektorer
Norsk emigrasjon til Nord-Amerika
Norske museumsfolk
St. Olavsmedaljen
Fødsler i 1945
Guillaume Kigbafori Soro

Guillaume Kigbafori Soro (født 8. mai 1972 i Ferkessédougou i Elfenbenskysten) har vært statsminister i Elfenbenskysten siden 4. april 2007. Før sin tjeneste som statsminister, ledet Soro den patriotiske bevegelsen i Elfenbenskysten og senere var han med i opprørsgruppen New Forces som denne gruppens generalsekretær.

Da Soro ledet opprørsgruppen patriotiske bevegelsen i Elfenbenskysten (MPCI) fra september 2002 gjorde gruppen opprør mot regjeringen til president Laurent Gbagbo. Dette utløste den ivorianske borgerkrigen.

I desember 2002 ble Soro sin gruppe MPCI slått sammen med de to andre opprørsgruppene Ivorian Popular Movement of Great West (MPIGO) og Bevegelsen for rettferdighet og fred (MJP) som sammen dannet opprørsgruppen les Forces Nouvelles de Côte d'Ivoire som også er kjent under navnet New Forces. Det var i denne gruppen at han var generalsekretær før han ble utnevnt til statsminister i den ivorianske regjeringen.

Etter en fredsavtale i januar 2003 sluttet Soro seg til regjeringen og fikk rollen som kommunikasjonsdirektør og minister i april 2003. Den 28. desember 2005 ble Soro utnevnt til minister for gjenoppbygging og reintegrering i regjeringen til statsminister Charles Konan Banny. Med denne stillingen ble han den nest høyeste medlemmet av regjeringen etter statsministeren. Han deltok imidlertid ikke på et eneste regjeringsmøte i denne stillingen før den 15. mars 2006.

Den 29. juni 2007 ble flere raketter avfyrt mot Soro sitt fly mens det sto på flyplassen i Bouaké. Rakettene førte til betydelig skade på flyet. Soro kom uskadd fra angrepet, men fire andre passasjerer skal ha blitt drept og ti skal ha blitt såret.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ivorianske politikere
Fødsler i 1972
Personer distriktet Savanes