alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Arne Larsen Økland

Arne Larsen Økland (født 31. mai 1954 på Bømlo) er en norsk tidligere fotballspiller. Han var mange år proff i tysk og fransk fotball, og regnes som en av Norges beste spillere på slutten av 1970-årene og begynnelsen av 1980-årene. Han spilte 54 kamper og scoret 13 mål for det norske landslaget, og var blant annet med på seirene over England i 1981, Italia i 1985 (hvor Økland scoret vinnermålet) og Argentina i 1986.

Historie 
Økland startet sin toppseriekarriere i  i 1976. Selv om Vard rykket ned, hadde Økland en svært vellykket sesong, med 11 seriemål og landslagsdebut. Året etter gikk han til , som han hjalp til seriesølv i 1980. Samme år ble han proff i tyske .

Økland gjorde stor suksess i tysk fotball. Kort tid etter overgangen fra Bryne scoret han hat-trick mot  i en kamp som huskes best fordi Økland ble kreditert et fjerde mål, men var ærlig nok til å fortelle dommeren at ballen ikke hadde vært inne. Økland var tre sesonger i den tyske klubben, hvor han scoret 43 mål på 101 seriekamper. Han var deretter to år i franske Racing Club de Paris før han returnerte til Bryne i 1985.

Dessverre ble ikke oppholdet i Frankrike slik Økland hadde sett for seg, mye på grunn av treneren Viktor Zvunka og skader. Den første av de to sesongene han tilbragte i Frankrike endte med opprykk til den franske toppdivisjonen, mens den neste sesongen ble preget av måltørke og at han ikke kom overens med den nye treneren, Zvunka, som ble engasjert for å redde klubben fra nedrykk. Veien fra suksess til fiasko var kort, og nordmannen måtte etter hvert ta til takke med å spille i 3. divisjon for B-laget.

Før han returnerte til hjemlandet og Jæren fikk han et kjempetilbud fra den tyske toppklubben Bayer Uerdingen, som forsøkte å lokke han tilbake til Bundesligaen. Økland valgte å avslå tilbudet, og reiste hjem til Norge i stedet.

I sin andre periode i Bryne hjalp Økland klubben til sitt første, og hittil eneste, trofé da jærbuene vant cupen i 1987. Etter cuptriumfen la Økland opp som spiller. Han har senere vært assistenttrener for det norske landslaget og hovedtrener i  og . Han har siden vært daglig leder PAM AS som var holdingselskap for pizzakjeden Dolly Dimple's, samt administrerende direktør for Viking i perioden mai 2012 til våren 2015.

Priser 
 Gullkokka – 1982

Litteratur 
 Arne Larsen Økland – Proffliv av Otto Ulseth. Utgitt på Rocon forlag 1985. ISBN 82-990440-6-5

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Leverkusen-who's who

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Norske fotballspillere i Frankrike
Norske fotballspillere i Tyskland
Norske fotballtrenere
Trenere for Norges herrelandslag i fotball
Fotballtrenere for Bryne FK
Fotballtrenere for Viking FK
Fotballspillere for SK Vard Haugesund
Fotballspillere for Bryne FK
Fotballspillere for TSV Bayer 04 Leverkusen
Fotballspillere for RC Paris
Norgesmestere i fotball
Personer fra Bømlo kommune
Antonio Cabrini

Antonio Cabrini ('Il Bell'Antonio') (født 8. oktober 1957 i Cremona) er en tidligere italiensk fotballspiller.

Cabrini var en offensiv venstreback som spilte for de italienske klubbene Cremonese, Atalanta BC, Juventus og Bologna.

Han spilte 73 kamper for  og scoret 9 mål. I VM-finalen i 1982 mot  ble han den første spilleren som hadde bommet på et straffespark i en VM-finale. Han bommet på stillingen 0-0, men Italia vant likevel finalen med resultatet 3-1.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Italienske fotballspillere
Italienske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1978
Spillere i Fotball-EM 1980
Spillere i Fotball-VM 1982
Spillere i Fotball-VM 1986
Fotballspillere for US Cremonese
Fotballspillere for Atalanta BC
Fotballspillere for Juventus FC
Fotballspillere for Bologna FC
Fotballtrenere for AC Arezzo
Fotballtrenere for FC Crotone
Fotballtrenere for Pisa Calcio
Fotballtrenere for Novara Calcio
Trenere for Italias kvinnelandslag i fotball
Verdensmestere i fotball
Personer fra Cremona
Atalanta BC

Atalanta Bergamasca Calcio (grunnlagt 1907) er en fotballklubb fra den nord-italienske byen Bergamo i Lombardia.

Bakgrunn og virke 
Det ble stiftet av sveitsiske immigranter og oppkalt etter den greske jaktgudinnen Atalanta.

De ble nummer 4 i landets toppdivisjon Serie A i 2017 med Gian Piero Gasperini bak spakene. I 2018-2019 ble det en sterk tredjeplass.

Eneste nasjonale seier er seieren i Coppa Italia  i 1963. Laget  nådde semifinale i den europeiske Cupvinnercupen i 1988 men tapte for belgiske KV Mechelen som vant det året. Laget kvalifiserte seg til sluttspillet i Champions League i sesongen 2019-2020. Dette på tross av at de tapte de tre første kampene i gruppespillet. Ingen lag hadde tidligere klart å gå videre med et slikt utgangspunkt. 

Klubben rykket ned til Serie B i 2003, 2005 og 2010 men rykket opp igjen til Serie A etter kun en sesong. Laget ble fratatt en del poeng i 2011 og 2012 på grunn av kampfiksing med lagets Cristiano Doni, som så la opp.

Deres hjemmebane er Stadio Atleti Azzurri d'Italia , innviet i 1928 og med en kapasitet på 24 642 tilskuere.

Spillerstall 
Oppdatert 4. oktober 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere 
  Antonio Cabrini (1975–76)
  Cesare Prandelli (1978–79), (1985-90)
  Glenn Strömberg (1984–92)
  Filippo Inzaghi (1996–97)
  Christian Vieri (1995-96), (2006–07), (2008-09)
  Alejandro Darío Gómez (2014–21)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Italia
Bergamo
Fotballag etablert i 1907
Sport i Italia i 1907
Anne Jahren

Anne Jahren (født 20. juni 1963 i Bærum) er en norsk tidligere langrennsløper som representerte Bærums Skiklub.

Meritter

Internasjonalt 
Anne Jahren gikk på det norske laget som tok gull på 3 x 5 km stafett i junior-VM 1982 i Murau.

Jahren var med på Norges vinnerlag i stafett (4×5 km) i OL 1984 i Sarajevo, og ble verdensmester på 10 km i Oberstdorf 1987. 
 Sølv (stafett) i OL 1988 i Calgary
 Sølv (stafett) i Seefeld-VM 1985 
 Bronse (20 km) i Sarajevo-OL 1984 
 Bronse (stafett) i Lahtis-VM 1989.

Hun fikk tredjeplass i verdenscupen sesongen 1984.

Nasjonalt 
 I 1992 vant hun kvinneklassen i Birkebeinerrennet. 
 Gull i NM langrenn 10 km i 1983, 1985 og 1987.
 Gull i NM langrenn 5 km 1985
 NM i stafett 1987

Verdenscupseire

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske langrennsløpere
Olympiske mestere for Norge
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Juniorverdensmestere i langrenn
Verdensmestere i langrenn
Norgesmestere i langrenn
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1984
Langrennsløpere under Vinter-OL 1984
Deltakere under Ski-VM 1985
Deltakere under Ski-VM 1987
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1988
Langrennsløpere under Vinter-OL 1988
Deltakere under Ski-VM 1989
Langrennsløpere tilknyttet Birkebeinerrennet
Mesternes Mester-deltakere
Olympiske medaljevinnere i langrenn
Abuja

Abuja er offisiell hovedstad i Nigeria og har vært det siden 12. desember 1991. Byen ble planlagt fra grunnen av og bygget på 1980-tallet. Det bor 776 298 (2006) mennesker i byen. 

Byen ble valgt som hovedstad fordi den har en mer sentral beliggenhet enn det den forrige hovedstaden Lagos hadde. 

Abuja ligger 360 meter over havet, og derfor har byen et kjøligere klima enn den ville hatt dersom den lå i lavlandet. Byen ble grunnlagt i 1828.

Transport 
Flyplassen Nnamdi Azikiwe internasjonale lufthavn ligger i Abuja. Den er oppkalt etter Nigerias første president Nnamdi Azikiwe. Flyplassen har både nasjonale og internasjonale terminaler.

Vennskapsbyer 
  Brasília, Brasil
  Detroit, USA
  Kanpur, India

Eksterne lenker 
 

Byer i Nigeria
Hovedsteder i Afrika

Planlagte hovedsteder
Arbeidslaget hass K. Vømmølbakken

Arbeidslaget hass K. Vømmølbakken var ei norsk gruppe, stiftet av Hans Rotmo i 1975, som bygde videre på Vømmøl-ideologien og Vømmøl Spellmannslag.

Arbeidslaget var aldri i nærheten av å gjenskape Vømmøl'ns enorme suksess, noe som førte til økonomiske problemer for plateselskapet MAI, som ikke hadde noen andre storselgere. Bandet vant Spellemannprisen 1976 i klassen rock for albumet Grovarbeid.

Medlemmer
 Kristian Schravlevold – vokal og mandolin
 Konrad Vømmølbakken – bass
 Bjørn Elvestad – gitar og fiolin
 Ivar Elvestad – gitar og trekkspill
 Frank Berg Olsen – trommer

Diskografi

Singler
 Skattetoget/B-Sida – 1975

Helalbum
 Grovarbeid – 1976
 Varsko her! – 1976

Eksterne lenker
 laget.htm Rotmomusikkens artikkel om Arbeidslaget
 Rotmomusikkens bilder av Arbeidslaget

Vømmølband
Vinnere av Spellemannprisen
Vinnere av Spellemannprisen i klassen rock
Ambassadør

Ambassadør eller sendemann er et statsoverhodes utsending, vanligvis ansatt på en ambassade. Ambassadører som ikke leder en utenriksstasjon, men har særlig oppdrag kalles ambassadør en mission spéciale. Frem til 1942 var det bare stormakters representanter til andre stormakter som kunne kalle seg ambassadør. Stormakters representanter til andre stater og andre staters representanter ble kalt minister. Det finnes også ambassadører ved FN, NATO og andre internasjonale organisasjoner. Ambassadørens jobb er å ivareta sin nasjons interesser i det landet eller de land han eller hun er utsendt til. Ofte omfatter dette kulturutvekslinger og politiske og økonomiske oppgaver. Ambassadører kan ha bakgrunn som karrierediplomat så vel som politiker.

Ordets opprinnelse
Julius Cæsar skrev i sin bok om gallerne at de kalte sine tjenere ambacti, som på latin i entall ble til ambactus. På fransk utviklet dette seg til ordet «ambassadør». Som lånord i norrønt ble det til ambátt (= tjenestejente), som videreutviklet seg til ordet «embede». På tysk fikk man av samme ordstammen «Amt», som på dansk har betydningen «fylke». Ordene «ambassadør», «amtmann» og «embedsmann» har altså det samme keltiske opphavet, men det første har tatt omveien om fransk, det andre om tysk, mens det tredje er nordisk.

Norske ambassadører
I 1977 hadde Norge 44 utsendte diplomater med ambassadørs rang.

Se også
 Liste over norske NATO-ambassadører
 Liste over norske ambassadører i Washington
 Nuntius

Referanser 

Iver B. Neumann og Halvard Leira Aktiv og avventende. Utenrikstjenestens liv 1905-2005 Oslo: Pax, 2005.

Eksterne lenker 
 
 Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av ambassadør
 Liste over ambassadører fra andre land stasjonert i Norge

Diplomati
Embetstitler
Beskjeftigelser
Arnie Norse

Arnie «Skiffle Joe» Norse (født Arne Trandal14. mai 1925, død 14. desember 2016 i Oslo) var en norsk sanger og underholdningsartist.

Arnie Norse var en gammel traver i norsk populærmusikk, kjent fra utestedet Tranen i Oslo, en lang rekke utdrikningslag, noen fjernsynsopptredener og egenproduserte kassettutgivelser. Han var utdannet boktrykker og jobbet i England fra 1950 til midt på 1950-tallet. Da han kom tilbake til Norge begynte han å opptre med å synge og spille gitar samtidig som har syklet på etthjulssykkel. Han opptrådte blant annet på Sirkus Arnardo.

I 1958 ble hans første plate utgitt, singlen «Mexico-Joe» på A-siden. B-siden var «Oh senorita» som ble en hit på Island. I denne perioden brukte han navnet «Skiffle Joe», som han fikk av Arne Bendiksen.

I 1978 begynte han å opptre på restaurant Tranen i Oslo, syklende på etthjulssykkel med gitar og cowboyhatt. Han sang slagere og frekke viser som «Misjonær i gryta», «Min lille kone (som legger seg på ryggen for ei krone)» og «Jælp mæ å rime (Den sensurerte bært-bært-visa)». Han opptrådte ukentlig på Tranen i over 30 år, fra 1978 sammen med sin kone Nipaporn Norse og deres band gjennom mange år, frem til stedet stengte 27. januar 2012.

Diskografi 
 Tretten frekkiser (1978)
 Greatest Hits! (1987)
 På 3 hjul i svingen (1993/94)
 Manana Amor 14 Brand New Songs (1997)
 Dinge-ling 14 nye gladlåter (1998)
 Under sunnmørsalpene (1998)
 55 låter som ler og gråter (2011)

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Presentasjon på VG nett

Norske sangere
Akademikerne

Akademikerne er en hovedsammenslutning av norske fagforbund for personer med høyere grads utdanning fra universitet eller vitenskapelig høyskole. Organisasjonen ble stiftet i 1997. Medlemmene er yrkesorganisasjoner for folk med utdanning fra universitet eller vitenskapelig høyskole. Akademikerne består av 13 foreninger. Per oktober. 2022, har disse til sammen om lag 253 107 medlemmer.

Akademikernes viktigste arbeidsområder er:

 inntektspolitikk og arbeidsmarked
 lønns- og arbeidsvilkår
 forsknings- og utdanningspolitikk
 pensjonsrettigheter for selvstendig næringsdrivende

Organisasjonen deler årlig ut Akademikerprisen til «en norsk eller utenlandsk enkeltperson som har utmerket seg gjennom bidrag til akademisk frihet og kunnskapsformidling».

Medlemsforeninger 
Akademikerne består av 13 foreninger. Medlemstall per. mars 2022

 Arkitektenes Fagforbund (5 477 medlemmer)
 Den norske legeforening (38 417 medlemmer)
 Den norske tannlegeforening (6 962 medlemmer)
 Den norske veterinærforening (3 577 medlemmer)
 Econa tidl.Siviløkonomene (27 280 medlemmer)
 Krigsskoleutdannede offiserers landsforening (1 668 medlemmer)
 Naturviterne (6 973 medlemmer)
 Norges Juristforbund (21 251 medlemmer)
 Norsk Lektorlag (8 441 medlemmer)
 Norsk Psykologforening (10 630 medlemmer)
 Samfunnsviterne (16 379 medlemmer)
 Samfunnsøkonomene (3 009 medlemmer)
 Tekna (Teknisk-naturvitenskapelig forening) (93 229 medlemmer)

Samarbeidende foreninger 
Flere foreninger samarbeider med Akademikerne i tariffspørsmål:
 Den norske Jordmorforening
 Norges Ingeniør- og Teknologorganisasjon (NITO)
 Norges Farmaceutiske Forening

Referanser

Eksterne lenker 
 Akademikerne – offisielt nettsted

 
Organisasjoner etablert i 1997
Akademiske organisasjoner
Berit Aunli

Berit Kristine Aunli (født Kvello, 9. juni 1956 på Stjørdal) er en norsk tidligere langrennsløper. Hennes første internasjonale mesterskapsmedalje kom i OL i 1980, da Norge tok bronse på  stafett. Hun vokste opp på Hundhammeren i Malvik og representerte Strindheim IL.

Hun er gift med Ove Aunli, som også er tidligere langrennsløper. Berit Aunlis far, Kristen Kvello, var også langrennsløper.

Hennes internasjonale gjennombrudd kom under VM 1982 i Oslo med tre gullmedaljer (5 km, 10 km og stafetten) pluss sølvmedalje på 20 km. I OL 1984 i Sarajevo var hun med på stafettlaget som tok gull, og tok i tillegg sølv på 5 km bak Marja-Liisa Kirvesniemi, som vant alle de tre individuelle distansene.

Aunli vant Verdenscupen sammenlagt i sesongen 1981/1982.

Hun har i alt 15 NM-titler, og representerte Strindheim IL. I 1981 ble hun tildelt Sør-Trøndelag fylkes kulturpris, i 1982 Olavstatuetten og Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris, i 1983 Holmenkollmedaljen, og i 1985 ble hun tildelt Morgenbladets gullmedalje. Hun er datter av Kristen Kvello, og deltok i første sesong av Mesternes Mester sammen med sin mann.

Mesterskapsmedaljer

Verdenscupseire

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

 

Norske langrennsløpere
Olympiske mestere for Norge
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Verdensmestere i langrenn
Norgesmestere i langrenn
Kongepokalvinnere i skiidrett
Vinnere av Holmenkollmedaljen
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1976
Langrennsløpere under Vinter-OL 1976
Deltakere under Ski-VM 1978
Medaljevinnere under Vinter-OL 1980
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1980
Langrennsløpere under Vinter-OL 1980
Deltakere under Ski-VM 1982
Medaljevinnere under Vinter-OL 1984
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1984
Langrennsløpere under Vinter-OL 1984
Deltakere under Ski-VM 1985
Mesternes Mester-deltakere
Personer fra Malvik kommune
Personer fra Stjørdal kommune
Olympiske medaljevinnere i langrenn
Bergen Turlag

Bergen Turlag er en medlemsforening av Den Norske Turistforening (DNT). Foreningen er Vestlandets største friluftsorganisasjon med nær 25 000 medlemmer. Organisasjonen ble grunnlagt i 1890, den gang under navnet Turistforeningen for Bergen By og Stift. Foreningens formål er å tilrettelegge for et aktivt, enkelt og naturvennlig friluftsliv. Naturvern er også et viktig arbeidsområde. Arrangerer årlig 7-fjellsturen.

Eksterne lenker 
 Bergen Turlag
 Bergen byleksikon på nett, om Bergen Turlag

Kultur i Bergen
Turlag i Norge
Careca

Careca (født som Antonio de Oliveira Filho den 5. oktober 1960 i Araraquara) er en brasiliansk tidligere fotballspiller. Han innledet karrieren i Guarani Futebol Clube, som kommer fra byen Campinas i delstaten São Paulo.

Han spilte 60 landskampar og scoret 29 mål for . 

Careca skaffet seg sitt store ry i internasjonal fotball under VM i 1986 i Mexico. Da Brasil ble slått ut av  i kvartfinalen, hadde Careca scoret fem mål. I 1986 ledet også Careca klubblaget São Paulo til seier i det brasilianske mesterskapet.

Sommeren 1987 gikk Careca til de italienske Serie A-mestrene Napoli, der han spilte på lag med Diego Maradona. 

I 1993 dro Careca fra Italia til Japan for å spille i den japanske ligaen. Careca spilte i fire år for Kashiwa Reysol. I 1997 dro han tilbake til Brasil, der han spilte ett år for Santos før han avsluttet karrieren i den halvprofesjonelle klubben São José.

Klubber  
 Guarani (Brasil)
 São Paulo (Brasil)
 Napoli (Italia)
 Kashiwa Reysol (Japan)
 Santos (Brasil)
 São José (Brasil)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Brasilianske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 1986
Spillere i Fotball-VM 1990
Fotballspillere for Guarani FC
Fotballspillere for São Paulo FC
Fotballspillere for SSC Napoli
Fotballspillere for Kashiwa Reysol
Fotballspillere for Santos FC
Personer fra regionen Araraquara
Sportsklubben Djerv 1919

Sportsklubben Djerv 1919 er en fotballklubb hjemmehørende i Haugesund. Klubbens lag trener på Djervbanen, noen kommunale baner og i Djervhallen. Klubben spilte i 1. divisjon i 1988, men rykket ned allerede etter en sesong etter å ha satt rekord i flest baklengsmål. I cupen kom de til semifinalen i 1986, da de tapte knepent 1-0 for Tromsø IL.

Det var snakk om sammenslåing av Djerv 1919, Haugar og SK Vard Haugesund i 1992 etter initiativet av Djerv 1919, men det ble det ikke noe av før i 1993 da ble klubben fusjonert med Haugar, og dannet FK Haugesund, med mål om å danne et stabilt eliteserielag. FK Haugesund ble offisielt stiftet på en konstituerende generalforsamling den 28. oktober 1993.

I dag frister Djerv 1919 tilværelsen i 3. divisjon. Det er det høyeste klubben har vært siden sammenslåing så lyset. Klubben er i dag en breddeklubb med stabil økonomi og med underkant av 1000 fotballspillere totalt i klubben fordelt på ca 55 lag er av de største klubbene på Haugalandet.

Klubbens navn kommer av at årstallet for klubbens opprettelse (1919) ble lagt til klubbnavnet for å unngå forveksling med den bergenske Sportsklubben Djerv.

Tabellen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Haugesund
Fotballag etablert i 1919
Daniel Franck

Daniel Franck  (født 9. desember 1974 i Gjerdrum) er en tidligere profesjonell norsk snøbrettkjører fra Gjerdrum.

Franck konkurrerte i half pipe, slopestyle og big jump. Han var første nordmann til å vinne X Games-gull i freestylegrenen slope style i 1997 i Snow Summit i California. Under samme mesterskap tok han sølv i half pipe.

I 1998 tok Franck sølv i OL i Nagano (hvor han var påmeldt for det fiktive klubblaget «Grorud Hasjplankeklubb»), men gjorde det ikke like bra i OL fire år etter grunnet skade. Daniel Franck var tatt ut i Norges tropp til OL 2006, men måtte trekke seg på grunn av ødelagt korsbånd.

I 1999-/2000-sesongen vant han VM, EM og World Cup sammenlagt.

Han har tilsammen seks VM- og EM-medaljer, 16 World Cup-seire, 47 internasjonale pall-plasseringer og tre kongepokaler.

Daniel Franck har sluttet med konkurranser, men er fremdeles aktiv.

OL-medaljer 
 1998  Nagano -  Sølv i half pipe, menn  Norge.

TV 
15. mai 2010 vant han finalen i Mesternes mester 2010.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske snøbrettkjørere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1998
Snøbrettkjørere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2002
Snøbrettkjørere under Vinter-OL 2002
Norske deltagere i X Games
Mesternes Mester-deltakere
Personer fra Gjerdrum kommune
Olympiske medaljevinnere i snøbrett
Døla-Is

Døla-Is var en norsk iskremprodusent fra Lillehammer. Døla-is ble etablert etter at Lillehammer fryseri startet iskremproduksjon i 1946. Firmaet ble solgt til Unilever på 1990-tallet. Fra 1968 lå fabrikken i Løkkegata. De hadde et omfattende produktsortiment og inneholdt ekspertise på vann-basert iskrem. Døla-is ble nedlagt i 1993.

Den tidligere fabrikken på Busmoen ble i 2006/2007 omgjort til leiligheter og er nå Løkkeparken borettslag.

Sortiment 
 Kakse
 Frukse
 Big top
 Rupi
 Dobbel is
 Kroneis (med bilde av biler under papplokket)
 Tiff
 Bikse (jordbæris med sjokoladetrekk)
 Båtis
 Dølabutt

Referanser 
|refs=

Tidligere norske industriselskaper
Norske næringsmiddelprodusenter
Iskremmerker
Produsenter av frosne desserter
Næringsliv i Lillehammer
Selskaper etablert i 1946
Selskaper opphørt i 1993
Lillehammers historie
Egebergs Ærespris

Kammerherre Egebergs Ærespris (egentlig Kabinetskammerherre Egebergs ærespris for alsidig idrett) ble opprettet i 1919 av Ferdinand Julian Egeberg (1842–1921), og regnes som norsk idretts høyeste utmerkelse, som gis til utøvere som har markert seg i to eller flere forskjellige idretter. Kabinettkammerherren opprettet et fond på 10 000 kroner, en stor sum på den tiden, og i sine statutter vedtok Egeberg at fondets kapital skulle forbli urørt.

Prisen ble tidligere kun tildelt utøvere som utmerket seg i to distinkt ulike idretter, helst en sommer- og en vinteridrettsgren, men dette er endret. Frem til 1988 tolket Idrettsforbundet og den tre personer store «Egebergkomiteen» at prestasjonene som skulle kvalifisere til norsk idretts høyeste udmerkelse, måtte foregå innen samme kalenderår. I 1988 endret man statuttene, og Oddvar Brå kunne tildeles det eftertraktede trofeet. I tillegg til de sportslige kravene, sier statuttene også at kandidaten skal være en god rollemodell for idrettens grunnverdier. Tildelingen til Therese Johaug i 2020 ble av en del medier utfordret på punktet om å være en god rollemodell for idrettens grunnverdier, der de viste til Johaugs doping-dom fra 2016. Juryen viste til skillet mellom juks og det de mente var uaktsomhet fra Johaug.
 
Prisen utdeles etterskuddsvis for innsats i det foregående året. Prisen har noen år blitt utdelt på Tolga, hvor Egeberg hadde hytte og omkom i en jaktulykke. Prisen er en bronsestatuett, utført av billedhuggeren Magnus Vigrestad (1887–1957). Statuetten forestiller en idrettsmann med laurbærkrans om overkroppen, som bæres frem av to idrettskamerater.

Kriterier 
 Hovedidrett – topplasseringer i internasjonale mesterskap som verdensmesterskap, Olympiske leker, Paralympiske leker eller verdenscup sammenlagt. Medalje i europamesterskap kan legges til grunn for vurdering dersom idretten har meget stor internasjonal utbredelse.
 Sideidrett(er) – nasjonale topplasseringer i minst en idrettsgren.
 Hovedidrett og sideidrett kan bedrives samtidig, eller innenfor en rimelig tidsperiode.
 Kandidaten skal være en god rollemodell for idrettens grunnverdier.

Prisvinnere

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Norges Idrettsforbund, Utmerkelser og priser
 Mottakere av Kammerherre Egebergs Ærespris 1918 – 2019

Norske idrettspriser
Lister over sportsutøvere
Norske sportslister
Utmerkelser etablert i 1919
Ernst Vettori

Ernst Vettori (født 25. juni 1964 i Absam i Tirol) var en østerriksk skihopper. Han ble olympisk mester i normalbakke i 1992. Han vant den tysk-østerrikske hoppuka i 1985/86 og 1986/87. I 1991 ble han tildelt Holmenkollmedaljen sammen med Vegard Ulvang, Trond Einar Elden og Jens Weißflog.

Vettori er gift med den tidligere østerrikske alpinisten Sieglinde Winkler (nummer 18 i 1982, og 15 i 1983 i verdenscupen i utfor). Sammen har de to barn; datteren Marion (født 1989) og sønnen Nils (født 1991).

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fødsler i 1964
Østerrikske skihoppere
Olympiske mestere for Østerrike
Olympiske medaljevinnere i skihopping
Verdensmestere i skihopping
Vinnere av Holmenkollmedaljen
Deltakere under Ski-VM 1982
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 1984
Skihoppere under Vinter-OL 1984
Deltakere under Ski-VM 1984
Deltakere under Ski-VM 1985
Deltakere under Ski-VM 1987
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 1988
Skihoppere under Vinter-OL 1988
Deltakere under Ski-VM 1989
Deltakere under Ski-VM 1991
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 1992
Skihoppere under Vinter-OL 1992
Deltakere under Ski-VM 1993