alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Kolvereid

Kolvereid (sørsamisk: Gåelvere) er Norges minste by og et av to administrasjonssentrum i Nærøysund kommune i Ytter-Namdalen, sammen med Rørvik. Den 1. januar  hadde Kolvereid  innbyggere.

Kolvereid ligger på et smalt eid mellom fjordene Sørsalten og Innerfolda; den delen av Innerfolda som strekker seg inn mot bebyggelsen, kalles Kolvereidvågen. Kolvereid grenser til Horvereid i vest og Finne i øst. Kolvereid er et trafikalt knutepunktet i Nærøysund kommune: Fylkesvei 770 forbinder Kolvereid med Rørvik i vest og Foldereid i øst. Fylkesvei 769 forbinder Kolvereid med Namsos via fergesambandet Hofles–Lund. Mange arbeidsplasser på Kolvereid er knyttet til varehandel, privat og offentlig tjenesteyting, bygg og anlegg, og til den maritime industrien ved Kolvereidvågen, fremfor alle verftet Moen Marin med bedding, verkstedhall og kai.

Nærøy kommunestyre vedtok å gi Kolvereid bystatus i 2002. I siste kapittel i boken om de norske byers historie gjennom 1300 år drøftes kriteriene for hva en by er i vår tid. Byen som diskuteres, er nettopp Kolvereid:

«Satt på spissen kunne Nærøys bystatus tolkes som et uttrykk for at begrepet by var i ferd med å bli tømt for mening. …de tradisjonelle skillemerkene mellom by og land var ikke lenger fruktbare. Juridisk var det ingenting som lenger skilte bykommuner fra landkommuner. Det som gjenstod, var symbolverdien ved å kunne kalle seg en by.»

Kolvereid kirke er sognekirke for Kolvereid sogn i Namdal prosti i Nidaros bispedømme. Den gamle hovedkirken i distriktet lå på Nærøya. I 1797 ble Nærøy prestegjeld delt slik at Kolvereid, Foldereid og Leka (med Gravvik) skulle utgjøre et nytt Kolvereid prestegjeld.

Med formannskapslovene av 1837 ble Kolvereid prestegjeld opprettet som eget formannskapsdistrikt (kommune). Leka og Foldereid ble utskilt fra Kolvereid som egne kommuner i 1860 og 1886; Gravvik ble så utskilt fra Leka i 1909. I 1964 ble Kolvereid slått sammen med Foldereid, Gravvik og Nærøy til den nye Nærøy kommune. Vikna kommune hadde i mellomtiden blitt utskilt fra gamle Nærøy.

Etter 2004 ble prestegjeldene avviklet og sognene direkte underlagt prostiene. Nærøy prosti med 10 000 innbyggere var Norges minste prosti før det ble innlemmet i Namdal prosti i 2015. Prosten hadde sete på Dalen prestegård i Nærøy sogn.

Referanser

Eksterne lenker
 Kolvereids nettsted
 kaakenmagasinet.com
 Kolvereid Idrettslags nettsted
 Nærøy kommunes nettsted
 Ytringens nettsted

Byer i Trøndelag
Tidligere kommuner i Nord-Trøndelag
Bosetninger i Nærøysund
Nærøys historie
Tettsteder i Trøndelag
Norske kommuner etablert i 1838
Kommuner opphørt i 1964
Orientalsk-ortodokse kirker

Orientalsk-ortodokse kirker er fellesbetegnelsen for de seks kristne kirkesamfunnene som bare anerkjenner de tre første økumeniske konsilene (Nikea i 325, Konstantinopel i 381 og Efesos i 431). De skilte seg fra resten av kirken etter konsilet i Kalkedon i 451. De seks kirkene er derfor bare i kommunion med hverandre, men ikke med den assyriske, den ortodokse eller den katolske kirke.

De enkelte orientalsk-ortodokse kirkene 
De seks kirkene i den orientalsk-ortodokse kommunion er:
 Den armensk-ortodokse kirke
 Den eritreisk-ortodokse kirke
 Den etiopisk-ortodokse kirke
 Den indisk-ortodokse kirke
 Den koptisk-ortodokse kirke
 Den syrisk-ortodokse kirke

Østens assyriske kirke hører ikke til familien av orientalsk-ortodokse kirker fordi den ikke anerkjenner konsilet i Efesos i 431. Deler av flere orientalsk-ortodokse kirker har inngått en union med den romersk-katolske kirke. Disse hører til de orientalske katolske kirker og er ikke lenger del av den orientalsk-ortodokse kommunion.

Lære 
De orientalsk-ortodokse kirkene godtok ikke Kalkedon-konsilets lære om at Kristus har to naturer, den menneskelige og den guddommelige, slik de fleste kristne kirker – blant annet Den ortodokse kirke, Den katolske kirke og de protestantiske kirker – lærer. I kirkehistorien har de derfor polemisk blitt omtalt som monofysitter, en betegnelse kirkene selv avviser. Mer nøytralt kan de omtales som ikke-kalkedonske kirker.

I nyere tid har de orientalsk-ortodokse kirker kommet frem til at det egentlig er liten forskjell mellom deres lære og den læren som følges av den ortodokse kirke. Det har i kjølvannet av dette vært gjort forsøk på å gjenoppta kommunion mellom de ortodokse og de orientalsk-ortodokse, men dette er foreløpig kontroversielt i flere kirkelige miljøer.

De liturgiske ritene som brukes i de orientalsk-ortodokse kirkene, er noe ulike. Noen følger den alexandrinske ritus (den eritreisk-, etiopisk- og koptisk-ortodokse kirke), noen den antiokenske ritus (den indisk- og syrisk-ortodokse kirke), mens den armensk-ortodokse kirke følger sin egen ritus.

Ledelse 
De orientalsk-ortodokse kirkene ledes av hver sin patriark og/eller katolikos. Den koptisk-ortodokse paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika har æresforrang blant de seks kirkelederne. Han har imidlertid ingen faktisk jurisdiksjon over de andre kirkene, slik f.eks. den katolske paven har over de katolske særkirkene.

Utbredelse 
De fleste orientalsk-ortodokse kirkene avleder seg selv fra to av de opprinnelige kristne patriarkatene: patriarkatet Alexandria og patriarkatet Antiokia. Derfor har de sitt historiske hovedutbredelsesområde i Midtøsten og det nordøstlige Afrika, men flere av kirkene har blitt spredt til store deler av verden.
Multirolleradio

Multirolleradio (MRR) er et militært VHF-mobilradiosystem for taktisk samband. Systemet er beregnet på tale- og dataoverføring i frekvensbåndet 30-88 MHz. MRR kan sende tale, data og tekstmeldinger med høy sikkerhet. Sikkerheten oppnås ved kryptering, frekvenshopping og spredt spektrum modulering. MRR blir også brukt som relé.

Systemet er utviklet ved Forsvarets forskningsinstitutt for det norske forsvaret og Nato for operativ bruk i felt. MRR-systemet ble utviklet på 1990-tallet, med første prototype i 1993. Systemet produseres og videreutvikles av Kongsberg Gruppen. I Norge er 7000 MRR-radiosett til bruk i alle forsvarsgrener under anskaffelse, og innfasingen av systemet begynte i 1999. Kongsberg Gruppen produserer nå ca. 1600 enheter i året. Kontrakt for leveranse av systemet er også inngått for levering til Ungarn.

De eksisterende bærbare radioene i MRR-systemet er relativt store og tunge (12 kg. med batteri), og bæres i ryggpakning. MRR-systemet skal derfor kompletteres med et MRR-kompatibelt håndholdt radiosett, primært beregnet for kortholds direktesamband mellom radioer uten å gå via basestasjon.

Lett feltradio (LFR)
Kongsberg Gruppen markedsfører de håndholdte MRR-radiosettene under typebetegnelsen MH 300, men den kalles i forsvarssammenheng gjerne Lett Feltradio (LFR) (900g, 195x78x42mm. og 50 cm. lang antenne). Den fungerer omtrent som MRR (bærbar) eller MBU (kjøretøymontert) med tanke på teknologi. Den har dog begrensede muligheter for høy sendereffekt og vil dermed ikke nå like langt.

Eksterne lenker
 Kongsberg Defence & Aerospace

Trådløs kommunikasjon
Teknologi
Kryptografi
Militært materiell
Jarocin

Jarocin (tysk Jarotschin) er en by i det sentrale Polen, i det storpolske voivodskap, med 25 800 innbyggere (2006). Byen tilhørte Preussen og Tyskland det meste av tiden mellom 1793 og 1945, og lå i den prøyssiske provinsen Posen.

Sønner og døtre 
Eduard Lasker, tysk politiker, født i Jarotschin 1829;
Hugo Fürst von Radolin, tysk diplomat, født i Jarotschin 1841
Elisabeth Schwarzkopf, tysk operasangerinne, født i Jarotschin 1915

Jarocinfestivalen 
Byen ble kjent på 1980-tallet takket være Jarocinfestivalen, en av de første rock- og punkmusikkfestivalene i Østblokklandene.

Utdannelse 
 Wielkopolska Wyższa Szkoła Humanistyczno-Ekonomiczna

Eksterne lenker 
 http://www.jarocin.pl/ -- offisiell side (på polsk, tysk og engelsk)

Byer i det storpolske voivodskap
User Friendly

User Friendly er en daglig tegneseriestripe om en liten Linux-basert ISP og er sentrert rundt teknologihumor, eller nerdehumor. Den er skrevet og tegnet av J.D. "Illiad" Frazer og har vært en av de største og mest populære internettegneseriene siden den første stripen kom ut den 17. november 1997. Den har inspirert mange andre lignende serier som Penny Arcade og PvP.

User Friendly har i tillegg blitt trykket i flere aviser, og er derfor verdens første tegneserie til å ta turen fra internett til trykket medium.

Bibliografi
Flere samlebøker har blitt trykket:
 User Friendly ISBN 1-56592-673-0
 Evil Geniuses in a Nutshell ISBN 1-56592-861-X
 The Root of All Evil ISBN 0-596-00193-2
 Even Grues Get Full ISBN 0-596-00566-0

Eksterne lenker
 
 Dust Puppy's første opptreden i User Friendly, 3. desember, 1997
 Dust Puppy's og Erwins første sang, 8. februar, 1998
 Dust Puppy's rollebeskrivelse

Canadiske tegneserier
Datakultur
Katolske klostre i Norge

En oversikt over katolske klostre i Norge vil naturlig dele seg i to tidsepoker: Middelalderens store klostre, fra omkring 1100 til noen år etter reformasjonen i 1537, og de klostre som er opprettet etter at Den katolske kirke igjen fikk tillatelse til å virke i Norge.

Middelalderens klostre

Mannsklostre

Kvinneklostre

I moderne tid

Det moderne ordensvesen er annerledes enn i middelalderen. Mange ordener har ikke klostre i ordets rette forstand, men heller konventer (fra latin convenire, 'å samles') eller kommuniteter (fra latin communitas, 'fellesskap'). Skillelinjene kan være vage, og man foretar derfor gjerne en grov inndeling i fellesskap i en apostolisk tradisjon, det vil si de som har sitt virke ute i samfunnet; og kontemplativ tradisjon, det vil si de som lever innenfor klostermurer.

Apostoliske hus for kvinner

Se også
 Norske middelalderkirker i stein

Referanser

Litteratur 
 Karl Gervin (2019)  En dag i Herrens forgårder. Med munkene på Hovedøya 1. august 1197. St. Olav forlag

Eksterne lenker
 Middelalderkloster hos den katolske kirke

Den katolske kirke i Norge
Katolske klostre
Klostre i Norge
Slovakisk

Slovakisk er et slavisk språk som sammen med tsjekkisk, polsk og sorbisk utgjør den vestslaviske språkgruppa. I likhet med slaviske språk for øvrig er slovakisk et kasusspråk og består av seks kasus eller tilfeller: nominativ, genitiv, dativ, akkusativ, instrumentalis og lokativ. I tillegg fins rester av et sjuende kasus, vokativ, brukt i formell korrespondanse. I så måte har slovakisk, som slaviske språk generelt, hatt ei annen språkutvikling enn for eksempel norsk og engelsk, som har gått over til å bli ordstillingsspråk.

Slovakisk er svært beslektet med tsjekkisk, skjønt det påstås at språkene er på glid fra hverandre etter oppløsinga av føderasjonen Tsjekkoslovakia i 1993. I daglig bruk er språkene svært kompatible, og en slovak og tsjekker kan føre en lengre samtale uten større misforståelser.

Språket skrives med det latinske alfabetet, men med diakritiske tegn som markerer bløte konsonanter: č, ď, ľ, ň, š, ť, ž.

Slovakisk er offisielt språk i republikken Slovakia, samt i Den europeiske union. I tillegg snakkes det av minoriteter i Tsjekkia, Ungarn, Serbia og i enkelte andre østeuropeiske land.

Referanser 

Slovakisk
Den palestinske selvstyremyndigheten

Den palestinske selvstyremyndigheten (PNA) er en delvis autonom styresmakt for Staten Palestina, som formelt styrer det meste av Vestbredden og Gazastripen. Området omtales i dagligtalen som Palestina og grenser til statene Israel, Jordan og Egypt. Styresmakten har observatørstatus i FN.

Folketallet var i 2008 på 4,1 millioner.

I januar 1996 avholdt den palestinske befolkningen på Vestbredden og Gaza sitt første demokratiske valg i historien. Yasir Arafat ble valgt til president med klart flertall. Mahmoud Abbas har vært president siden 2005.

Historie

De palestinske territoriene kom etter arabisk-israelske krig 1948 under jordansk og egyptisk kontroll. I forbindelse med seksdagerskrigen i 1967 ble områdene okkupert av Israel.

I forbindelse med Oslo-avtalen i 1993 ble Den palestinske selvstyremyndigheten opprettet. Denne var ment å ha midlertidig status, og skulle erstattes med en mer formell regjering når den endelige avtalen var i havn. Senere forsøk på å få i stand en endelig avtale har strandet, senest med Camp David-forhandlingene i 2000.

Mahmoud Abbas ble i 2005 valgt til president for den palestinske selvstyremyndigheten.

Hamas vant valget til Palestinas lovgivende forsamling i 2006 og dannet regjering med Ismail Haniyeh som statsminister. Den nye regjeringen ble fordømt internasjonalt fordi Hamas ikke vil anerkjenne Israel. I mars 2007 ble dannet en samlingsregjering som inkluderte Hamas og Fatah. Samlingsregjeringen brøt sammen i juni 2007 etter kamper mellom Hamas og Fatah som endte med at Hamas tok full kontroll på Gazastripen. Som følge av dette ble Haniyeh avskjediget av Abbas som utnevnte Salam Fayyad som ny statsminister. Fayyads regjering er anerkjent internasjonalt og av Israel, men Haniyeh gjør fortsatt krav på å være regjeringssjef og blir anerkjent på Gazastripen.

Abbas' presidentperiode utløp 9. januar 2009. Han har likevel blitt sittende i påvente at et nytt presidentvalg kan avholdes, Hamas anser imidlertid at han opphørte å være president på denne datoen og at presidenten i Palestinas lovgivende forsamling er rettmessig fungerende president.

Byer
Betlehem
Gaza
Ramallah
Tulkram
Qalqilia
Jenin
Jeriko
Nablus
Rawabi, under bygging

Økonomi

Se også
Palestina
PLO
De palestinske territoriene
Midtøsten-konflikten
Jødedom 
Samaritansk religion
Sionisme

Referanser

Eksterne lenker
 PNA
 Fellesutvalget for Palestina
 Ungdom For Fritt Palestina
 Palestinakomiteen i Norge
 En portal om den palestinske grunnloven

Palestinske selvstyremyndigheten
Palestinske selvstyremyndigheten
Stater og territorier etablert i 1993
Stater og territorier etablert i 1994
CFP-franc

CFP-franc (franc CFP med fransk ordstilling) er en valuta som brukes i noen franske områder i Stillehavet. Navnet sto opprinnelig for franc des Colonies françaises du Pacifique (De franske stillehavskoloniers franc), men den kalles nå franc Pacifique (stillehavsfranc). Valutaen utgis av sentralbanken Institut d'émission d'Outre-Mer. ISO 4217-koden er XPF.

Historie 
Valutaen ble opprettet i desember 1948, samtidig som CFA-franc. Den brukes i Fransk Polynesia, Wallis- og Futunaøyene samt i Ny-Caledonia.

Den var tidligere bundet til franske franc i en fastlagt vekslingskurs; ved overgangen til euro ble den bundet til den nye valutaen. Kursen var fram til 1948 1 CFP-franc = 2,40 franske franc. Den ble da endret til 1 CFP-franc = 5,50 franske franc, i tråd med devalueringen av franske franc. Neste endring kom i 1960, da nye franske franc ble innført med en kurs på 100 gamle franc = 1 ny; dermed ble verdien 1 CFP-franc = 0,055 franske franc. Dette betyr at CFP-franc aldri har blitt devaluert; det er kun valutaen den er bundet til som ble det. Ved overgangen til euro i Frankrike ble vekslingskursen 6,55957 CFP-franc = 1 €.

Seddelserien fra 2014 

Den 20. januar 2014 ble en ny seddelserie satt i sirkulasjon. Det ble utstedt nye sedler pålydende 500, 1000, 5000 og 10000 stillehavsfranc. Motivene på sedlene er hentet fra kulturhistorien og naturen i de tre områdene der sedlene benyttes.

Referanser

Eksterne lenker
 Institut d'émission d'outre-mer
 L'histoire du Franc Pacifique, Institut d'émission d'outre-mer, 2014

Oseanias valuta
Frankrikes økonomi
Noxagt

Noxagt er et norsk hardrock-band. Det var opprinnelig et soloprosjekt startet av bassist Brandsdal i 1999, men ble utvidet til trio i 2001, Kjetil D. Brandsdal på bass, Nils Erga på bratsj og Jan Christian L. Kyvik på trommer. Høsten 2004 spilte de en rekke konserter sammen med Lasse Marhaug. Erga ble byttet ut med Anders Hana (gitar) i 2005 og Hana ble byttet ut med John Hegre (gitar) i 2010.

Diskografi

Album

 Turning It Down Since 2001 CD-R (Selvutgitt promo, 2003)
 Turning It Down Since 2001 CD (Safe As Milk, 2003) – skandinavisk utgave
 Turning It Down Since 2001 CD/LP (Load, 2003)
 The Iron Point CD/LP (Load, 2004)
 Noxagt / Ultralyd: Firebird / The Smell Of Incest LP (Textile, 2006)
 Noxagt CD (Young Aspiring Professionals, 2006) – norsk utgave med bonusvideo
 Noxagt CD/LP (Load, 2006)

EP-er

 KFJC 7" EP (Norway Rat, 2002)
 Noxagt / Hellfire: Split 7" EP (Nor Wave, 2002)
 "Tears in the Makeup (Noxagt remix)" på The Chairs: Tears in the Makeup 7"/CD-EP (Kippers, 2003)

Samleplatebidrag

 "Mek It Burn (Demo)" på Showcase NO CD-R (nedlastbar fra utgave 8 av nettmagasinet Localmotives, 2002)
 "Powerchild" på The Wire Tapper 7 CD (The Wire, 2002)
 "Det Er Typisk Norsk Å Være Best" på Fjord Focus CD (The Wire, 2002)
 "Cockburn (Reh. 02)" på The Noise Is Only In Your Head CD (Gold Soundz, 2003)
 "Ondskapens Blomster" på Safe As Milk Festival sampler CD (Safe As Milk, 2003)
 "Regions Of May" på For the Dead in Space Vol. II & III 2CD (Secret Eye, 2003)
 "Drid Machine" på Hits Omnibus 2CD (Wantage USA, 2004)

Kjetil D Brandsdal solo som Noxagt

 Noxagt / Kjetil D Brandsdal: Split MC (Selvutgitt, 1999(?))
 Noxagt 7” EP (Nor Wave, 2000) – 22 spor
 Noxagt 7” EP (Nor Wave, 2000) – 13 spor
 "What is up?" on Sandnes / Stavanger 7” EP (Nor Wave, 2000)
 "No I don’t", “Drid Machine (live)”, “Not Interested”, “Hairy Vortex”, “Action Culture” på Sauron 7” EP (Synesthetic Recordings/Sandnes Records, 2001)
 Noxagt CD (Synesthetic Recordings, 2001) – 50-spors samling av all Noxagt-sporene fra de fire 7" EP-ene listet ovenfor, samt uutgitte spor
 Pantyland CD-R-kort (Nor Wave, 2001)
 "Groggy" (Noxagt remix)” på The Slingshot Idol: Nå Skal Du Høre Her 7” EP (Norway Rat, 2002)
 "Groggy" (Noxagt remix)” på Lack Of Zodiac / The Slingshot Idol split promo CD-R-kort (Norway Rat, 2002)
 "Love Transfusion", "Abdel-Wahab", "Drid Machine" på Woman Taken In Adultery CD (Glasvocht Records/Carbon Records, 2002)

Eksterne lenker
 Noxagt.com

Norske rockegrupper
Kjell Magne Bondeviks andre regjering

Kjell Magne Bondeviks andre regjering, også benevnt Samarbeidsregjeringen, ble utnevnt av Kongen i statsråd den 19. oktober 2001. Den var en mindretallsregjering utgått av Høyre (H), Kristelig Folkeparti (KrF) og Venstre (V).

Regjeringens tilkomst 
Stortingsvalget i 2001 ga Kristelig Folkeparti en oppslutning på 12,4 prosent, Høyre 21,2 prosent og Venstre 3,9 prosent. Venstre havnet med det under sperregrensen på fire prosent og partiet fikk dermed kun to representanter på Stortinget. Samme valg hadde Arbeiderpartiet gjort sitt dårligste valg siden 1924. Ifølge Kjell Magne Bondevik inviterte Jens Stoltenberg KrF til et regjeringssamarbeid med Ap etter valget, men Bondevik avviste invitasjonen.

De tre partiene fikk 62 mandater, og var avhengig av støtte fra Fremskrittspartiets 26 mandater for å få det nødvendige flertall på 83 mandater.

De første sonderingene mellom partiene pågikk frem til 24. september 2001, da de brøt sammen. Både KrF og Venstre meldte da at de mente avstanden mellom partiene var for stor, og at Høyre burde danne regjering alene. Høyre vant 38 mandater i valget, fire færre enn sentrumspartiene hadde vunnet i 1997 (da Bondevik dannet sin første regjering). Etter at Frp-leder Carl I. Hagen ga tilbakemelding om at partiet hans ikke ville støtte en ren Høyre-regjering valgte de tre partiene å gå i nye sonderinger, og deretter forhandlinger fra 2. oktober.

16. oktober avklarte Hagen at Frp ville støtte en trepartiregjering med ett års prøvetid, og etter dette søkte Stoltenberg avskjed. Bondeviks andre regjering ble utnevnt 19. oktober 2001.

Høyre fikk 10 statsråder – deriblant utenriksministeren, Kristelig Folkeparti seks statsråder – deriblant statsministeren, mens Venstre fikk tre statsråder. Venstre fikk dermed flere statsråder enn representanter på Stortinget (tre statsråder og to stortingsrepresentanter).

Den 18. juni 2004 ble det foretatt utskiftninger av seks statsråder i seks departementer. I to av disse ble partitilhørigheten endret fra H til KrF; i to andre fra KrF til H. Styrkeforholdet mellom de tre partiene forble derfor uendret.

28. november 2001, under debatten om statsbudsjettet for 2002, stilte statsminister Bondevik kabinettsspørsmål for å få forslaget til statsbudsjett vedtatt. Statsbudsjettet ble vedtatt, og regjeringen ble dermed sittende.

Avgang 

Etter stortingsvalget 2005 mistet regjeringen sitt parlamentariske grunnlag. De tre regjeringspartiene fikk 44 mandater. Dersom vi legger til Fremskrittspartiets 38 mandater, hadde den støtte av 82 mandater på Stortinget. De tre opposisjonspartiene Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet fikk samlet 87 mandater og kunne danne en ny flertallsregjering.

Kjell Magne Bondeviks andre regjering ble innvilget avskjed den 14. oktober 2005. Den fortsatte som forretningsministerium frem til 17. oktober 2005, da Jens Stoltenbergs andre regjering overtok.

Referanser

Eksterne lenker 
 Regjeringen.no: Kjell Magne Bondeviks andre regjering

Bondevik 2
Politikk i 2001
Politikk i 2004
Politikk i 2005
MG-3

MG-3 eller MG3, på tysk Maschinengewehr 3, er et tysk, luftkjølt maskingevær med kort piperekyl. Våpenet er beltematet og benytter 7,62 x 51 mm NATO-ammunisjon.

MG-3 bygger på MG42, som tyskerne innførte under andre verdenskrig, og er med små modifikasjoner identisk med dette geværet. Med unntak av pipe i annet kaliber og annen kamring er delene i de to våpnene de samme. MG-3 ble tatt i bruk av den tyske hæren i 1969 og den norske hær fra 1970. På mange norske MG-3 kan man finne det tredje rikes riksvåpen stemplet på sluttstykket. Maskingeværet benyttes på tofot, trefot og luftmålsstativ og både i stridsvogner og som lagsvåpen i infanterilag. MG-3 er solgt til veldig mange land, men er i ferd med å fases ut til fordel for lettere maskingevær kamret for 5.56x45 mm.

Norske forhold
MG-3 benyttes som middelstungt maskingevær (MMG) i Forsvaret. Selv om våpenet betjenes av to soldater (én skytter og én observatør/ammunisjonsbærer) er egenvekten på 11.7 kg (med to-fot) noe tungt sammenliknet med nyere maskingevær som bruker samme patron. Videre har MG-3 en meget høy skuddtakt, med et ammunisjonsforbruk på opptil 22 skudd i sekundet. Kombinasjonen av høyt ammunisjonsforbruk og høy vekt gjør våpenet best egnet som kjøretøymontert støttevåpen. MITR-3 er basert på MG-3.

Pr 2019 er MG-3 kun i bruk i Heimevernet. (Er fortsatt i bruk i enkelte hæravdelinger.) Hærens avdelinger brukte tidligere MG-3, herunder på flere typer kjøretøy, men har faset ut MG-3 til fordel for maskingeværet FN MAG på grunn av slitasje på mange maskingevær, økonomiske grunner og NATO-standardisering.

Se også 
 Liste over maskingeværer
MITR-3

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Presentasjon med bilder av MG-3 (på tysk)

Maskingeværer
Skytevåpen i kaliber 7,62 mm
Tyske skytevåpen