Rettspsykiatriske vurderinger av Anders Behring Breivik

Rettspsykiatriske vurderinger av Anders Behring Breivik er en oversikt over rettspsykiatriske vurderinger av Anders Behring Breivik (fra 9. juni 2017: Fjotolf Hansen), foretatt av psykiatere og psykologer før og under rettssaken. Hensikten med disse undersøkelsene var å fastslå om Breivik var strafferettslig tilregnelig og kunne dømmes til forvaring i et fengsel, eller om han var strafferettslig utilregnelig ifølge straffeloven § 44.

Det foreligger to motstridende rapporter om Breiviks mentale helse. Den første ble forfattet av rettspsykiaterne Synne Sørheim og Torgeir Husby, overlevert Oslo tingrett den 29. november 2011, og godkjent av Den rettsmedisinske kommisjon (DRK) 20. desember 2011. Rapporten hevdet at Breivik led av paranoid schizofreni og var strafferettslig utilregnelig. Den andre rapporten ble skrevet av psykiater Agnar Aspaas og overlege Terje Tørrissen og levert Oslo tingrett 10. april 2012. Den ga diagnosene dyssosial personlighetsforstyrrelse og narsissistisk personlighetsforstyrrelse, som tilsa strafferettslig tilregnelighet. Den andre rapporten ble ikke godkjent av DRK.

Under vitneforklaringen 8. juni 2012 hevdet avdelingsoverlege og professor i psykiatri Ulrik Fredrik Malt at Breivik lider av Aspergers syndrom, og trakk også frem Tourettes syndrom som mulig diagnose. Barnepsykiater Per Olav Næss, som behandlet Breivik som 4-åring i 1983, mente også at Breivik har Aspergers syndrom. Slike diagnoser tilsier tilregnelighet.

Tiltalen av 5. mars 2012, forkynt for Breivik onsdag den 7. mars 2012, la ned påstand om tvungent psykisk helsevern, ettersom bare den første Sørheim/Husby-utredningen forelå på dette tidspunkt. Riksadvokat Tor-Aksel Busch åpnet for å idømme Breivik forvaring, og tiltalen tok forbehold om å påstå fengsel eller forvaring på et senere tidspunkt. Påtalen den 21. juni 2012 endte med påstand om utilregnelighet, grunnet tvilen som den første rapporten hadde skapt. Subsidiært ble det nedlagt påstand om 21 års forvaring. I dommen den 24. august 2012 ble Breivik funnet tilregnelig av Oslo tingrett, og dømt til 21 års forvaring av en enstemmig rett. Dommen ble ikke anket av Breivik, og heller ikke av aktoratet. Den ble rettskraftig 7. september 2012 kl 24:00.

Den første rapporten høstet kritikk fra fagmiljøer i inn- og utland. Psykologer og psykiatere fra Ila fengsel og forvaringsanstalt og Dikemark sykehus fant ingen tegn til psykose hos Breivik. Det gjorde heller ikke flertallet av de rettspsykiatriske vitnene.

I norsk rettshistorie har det aldri tidligere vært to såpass avvikende rettspsykiatriske vurderinger. Justis- og beredskapsdepartementet varslet 13. april 2012 en omfattende gjennomgang av rettspsykiatrien i kjølvannet av saken. Den 24. mai 2012 tok riksadvokaten til orde for å erstatte Den rettsmedisinske kommisjon med et bredere sammensatt utvalg. Dette skjedde ikke, men det kom en rekke lovendringer i kjølvannet av saken.

Den første sakkyndige utredningen

Oslo tingrett besluttet den 28. juli 2011 å oppnevne avdelingssjef og psykiater Torgeir Husby og psykiater Synne Sørheim som sakkyndige rettspsykiatere i straffesaken mot Anders Behring Breivik. Oppnevningen ble foretatt i medhold av straffeprosessloven
§ 165, jf. § 138 flg. og etter begjæring fra Oslo politidistrikt.

Rapporten til Husby og Sørheim på 243 sider ble overlevert retten 29. november 2011. Den gav Breivik diagnosen paranoid schizofreni og hevdet at Breivik var psykotisk på gjernings- og observasjonstidspunktet og dermed strafferettslig utilregnelig. De sakkyndige hadde tolv samtaler på til sammen 35 timer med Breivik.

De sakkyndige skrev i rapporten at Breivik har usammenhengende tale, at han er en fare for andre og for seg selv, at han har en livslang lidelse med behov for langvarig behandling med medisinering, og at det vil være vanskelig å behandle ham. De peker på at han mangler empati, og hadde en traumatisk barndom med psykisk sykdom i familien. I skalaen Global Assessment of Functioning (GAF) fikk Breivik karakteren 23 i funksjonsnivå og 2 i symptomnivå. Hos friske mennesker er tallene 100.

De sakkyndige skrev videre at Breivik kan ha alvorlige personlighetsforstyrrelser, men ville ikke stille diagnose for dette før Breivik var behandlet for schizofreni.

Diagnosen paranoid schizofreni

De sakkyndige baserte seg på tiende utgave av diagnosemanualen International Statistical Classification of Diseases and Related Health Problems (ICD-10) fra 1994. Den norske betegnelsen er Den internasjonale statistiske klassifikasjonen av sykdommer og beslektede helseproblemer. Manualen definerer vrangforestillinger (paranoia) i F22.0. Paranoid schizofreni defineres i F20.0 som vrangforestillinger som vanligvis er ledsaget av hallusinasjoner.

Diagnosemanualen definerer paranoia eller vrangforestillinger slik i F22.0:

Paranoid schizofreni er definert i manualen som F20.0:

Godkjent av Den rettsmedisinske kommisjon (DRK)
Utredningen ble vurdert av psykiatrisk gruppe i Den rettsmedisinske kommisjon og godkjent 20. desember 2011. Møtet ble avholdt fra klokken 11.00 til 16.15 på Gardermoen.

Sju av gruppens ni medlemmer vurderte rapporten:

psykiater Andreas Hamnes
psykiater Agneta Nilsson
psykiater Gunnar Johannesen
barne- og ungdomspsykiater Jannike Engelstad Snoek
spesialist i klinisk psykiatri og nevropsykiatri, professor Kirsten Rasmussen
spesialist i klinisk psykiatri og nevropsykiatri, professor Knut Waterloo
psykiater Karl Heinrik Melle.

Psykiater Hege Saltnes og spesialist i klinisk psykologi Annika Melinder var inhabile i saken.

Uenigheter i DRK

Den 21. desember 2011 rapporterte flere media at tre av sju medlemmer av psykiatrisk gruppe – nestlederen Gunnar Johannesen, Jannike Snoek og Agneta Nilsson, var kritiske til konklusjonen om at Breivik var utilregnelig. Leder av Den rettsmedisinske kommisjon, Tarjei Rygnestad, benektet uenigheten i retten den 12. juni 2012. Han hevdet de  spilte «djevelens advokat» under møtet, og bare lot som om de var uenige. I retten 13. juni bekreftet et medlem av psykiatrisk gruppe, Karl Heinrik Melle, uenigheten. Da møtet startet, viste en håndsopprekning at tre medlemmer fant vesentlige mangler ved rapporten. Tre var enige i rapporten, mens den syvende ikke stemte. Etter møtet var alle enige om å godkjenne rapporten «uten vesentlige merknader».

Rygnestad anklaget NRK for å avlytte kommisjonen under behandlingen av saken. Trafikkdata viste åpen linje i 53 minutter mellom kommisjonens telefon og et telefonnummer som tilhørte NRK. I mars 2012 ble NRK politianmeldt av kommisjonen til Sør-Trøndelag politidistrikt for ulovlig avlytting. Saken ble sendt videre til Romerike politidistrikt, hvor fungerende kriminalsjef, Mona Hertzenberg, bekreftet anmeldelsen overfor Adresseavisen den 12. juni 2012.

Nyhetsredaktør Svein Bjøntegård i NRK avviser å ha bedrevet avlytting. Han hevdet at en journalist ringte Rygnestad, som tok av telefonen. Journalisten oppfattet det som at Rygnestad ventet med å svare, hvoretter vedkommende overhørte en interessant diskusjon. Pressens faglige utvalg uttalte 25. september at det ikke var feil å avlytte samtalene, uten å informere kommisjonen. NRK burde likevel gi DRK muligheten til å kommentere opplysningene umiddelbart, ifølge utvalget.

Tingrettens vurdering

Oslo tingrett vurderte i sin dom å legge liten vekt på den første sakkyndige rapporten.

Den andre sakkyndige utredningen

Den 8. desember 2011 fremmet to bistandsadvokater krav om en ny psykiatrisk utredning.

Oslo tingrett valgte den 13. januar 2012 å oppnevne psykiater Agnar Aspaas og lege Terje Tørrissen som sakkyndige. Oppnevnelsen ble anket av forsvarerne, men anken ble forkastet av Borgarting lagmannsrett den 2. februar og av Høyesterett den 15. februar.

Etter begjæring fra de nye sakkyndige besluttet Oslo tingrett den 10. februar at Breivik skulle innlegges til observasjon fordi han ikke ville samarbeide med de nye sakkyndige. Breivik begrunnet sin motstand med at han mente 80% av innholdet i den første rapporten var feil. Etter at anken var avvist valgte Breivik likevel å samarbeide med de nye sakkyndige, dersom samtalene ble tatt opp på bånd. Den sakkyndige observasjonen startet 29. februar 2012. Observasjonsperioden foregikk ved en spesialbygget celle på 60 kvadratmeter inne på Ila fengsel med ansatte fra Dikemark sykehus til stede. Dette var første gang en observasjon etter straffeloven § 167 ble foretatt inne i et fengsel.

Den nye sakkyndigrapporten på 310 sider ble overlevert til Oslo tingrett den 10. april 2012 etter at observasjonsperioden ble avsluttet en uke før fristen. De sakkyndige uttalte at samarbeidet med Breivik hadde vært bra. Rapporten konkluderte med at Breivik ikke led av paranoid schizofreni, og at observanden ikke var «psykotisk, bevisstløs eller psykisk utviklingshemmet i høy grad på tiden for de påklagede handlinger.» Den erklærer at «observanden har ikke alvorlig psykisk lidelse med betydelig svekket evne til realistisk vurdering av sitt forhold til omverdenen, og han handlet ikke under en sterk bevissthetsforstyrrelse på tiden for de påklagede handlinger. Observanden er ikke lettere psykisk utviklingshemmet», og at «observanden var ikke psykotisk på tiden for undersøkelsene». Den konkluderte med at Breivik er strafferettslig tilregnelig, men lider av dyssosial personlighetsforstyrrelse og narsissistisk personlighetsforstyrrelse.

Diagnosene dyssosial og narsissistisk personlighetsforstyrrelse

De sakkyndige Aspaas og Tørrissen benyttet seg av diagnosemanualen ICD-10, liksom Husby og Sørheim. I tillegg støttet de seg til versjon 4 av diagnosemanualen Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders fra 1994, med en tekstrevisjon fra 2000, også kalt DSM-IV.

ICD-10 definerer dyssosial personlighetsforstyrrelse på følgende måte i F60.2:

Narsissistisk personlighetsforstyrrelse er ikke spesifikt beskrevet i ICD-10, men omtalt under F60.8 som «Andre spesifikke personlighetsforstyrrelser».

Ikke godkjent av Den rettsmedisinske kommisjon (DRK)
 
Den 23. april ville ikke Den rettsmedisinske kommisjon godta den andre rapporten, uten en tilleggserklæring. Den ønsket å utelukke at Breivik kan ha tilpasset forklaringene til de sakkyndige, ifølge fagdommer Arne Lyng. Kommisjonen savnet også opplysninger om barne- og ungdomsår, og utdypelse av diskrepansen mellom sosial funksjonsevne og følelsesmessige reaksjoner når Breivik konfronteres med sine handlinger.

Tilleggserklæringen ble levert kommisjonen 30. april. Den 21. mai svarte kommisjonen at erklæringen «ble tatt til etterretning», og at de sakkyndige ikke har svart tilfredsstillende på bemerkningen, ifølge kommisjonens leder Tarjei Rygnestad. Kommisjonen underkjente ikke rapporten, men hadde tilleggsspørsmål om atferdsforstyrrelser i barne- og ungdomsår. Den krevde også en bedre begrunnelse for bruk av skjønn i vektlegging av SCID-I (psykose) og SCID-II (personlighetsforstyrrelser), som de ba Aspaas og Tørrissen besvare i sin vitneforklaring.

Vitner
Følgende personer avga rettspsykiatriske vitneutsagn i straffesaken mot Breivik:

Utilregnelig
 leder av DRK Tarjei Rygnestad (1954–2013), 12. juni
 psykiater Karl Heinrik Melle, 13. juni 
 psykiater Torgeir Husby, 14. og 15. juni
 psykiater Synne Sørheim, 14. og 15. juni

Tilregnelig
 avdelingsoverlege og professor i psykiatri Ulrik Malt, 8. juni
 psykiater Einar Kringlen, 11. juni
 psykiater Arnhild Flikke, 11. juni
 psykolog Alexander Flaata, 11. juni
 sykepleier Bente Gro Ekeberg Sundbye, 11. juni
 psykologspesialist Eirik Johannessen, 11. juni
 psykiater og overlege María Sigurjónsdóttir, 11. juni
 rettspsykiater Randi Rosenqvist, 12. juni
 professor emeritus i klinisk psykologi Svenn Torgersen, 12. juni
 psykiater Agnar Aspaas, 18. og 19. juni
 overlege Terje Tørrissen, 18. og 19. juni

To personer som ikke vitnet, støttet konklusjonen om tilregnelighet: 
 barnepsykiater Per Olav Næss, 8. juni (ikke fritatt taushetsplikt)
 sykepleier Thor Egil Holtskog, 11. juni (frafalt)

Rettens vurdering i dommen
Tiltalen av 5. mars 2012, forkynt for Breivik onsdag den 7. mars 2012, la ned påstand om tvungent psykisk helsevern, ettersom bare Sørheim/Husby-utredningen forelå på dette tidspunkt. Riksadvokat Tor-Aksel Busch åpnet for å idømme Breivik forvaring, og tiltalen tok forbehold om å påstå fengsel eller forvaring på et senere tidspunkt.

Påtalen den 21. juni 2012 endte med påstand om utilregnelighet, grunnet tvilen som den første rapporten hadde skapt. Dette var i tråd med alminnelig rettspraksis om at tvilen skal komme tiltalte til gode. Subsidiært ble det nedlagt påstand om 21 års forvaring.

I dommen den 24. august 2012 ble Breivik funnet tilregnelig av Oslo tingrett, og dømt til 21 års forvaring av en enstemmig rett. Dommen ble ikke anket av Breivik, og heller ikke av aktoratet. Den ble rettskraftig 7. september 2012 kl 24:00.

Dommen kritiserte Sørheim og Husby for ikke å ta hensyn til Breiviks høyreekstremistiske ideologi. «Denne politiske konteksten er imidlertid fraværende i deres løpende vurderinger av hans symptomer og i deres diagnostiske vurderinger», ifølge dommer Arntzen. «Retten savner en bredere fortolkning av tiltaltes utsagn, særlig i lys av den subkultur han hevder å være en del av» og «rettens vurdering av tiltaltes uttalelser som å være en del av en borgerkrig kan forstås som meningsbærende i en høyreekstremistisk subkultur.» ifølge Arntzen. «Ved vurdering av vrangforestillinger må en se hen til hva som er akseptert i den kultur, subkultur eller lignende som den tiltalte er en del av», het det videre.

Sørheim og Husby ble kritisert for å feiltolke Breiviks uttalelser om at han hevdet å kunne vite hva folk han snakket med tenkte. Han begrunnet dette med sin lange erfaring som selger. Sørheim og Husby tolket dette som forestillinger om telepati, og Den rettsmedisinske kommisjon godtok det som en vrangforestilling. Verken Aspaas og Tørrissen eller rådgiver Randi Rosenqvist (f. 1951) tolket lignende utsagn slik. «Man kunne tatt tiltalte på ordet om hans erfaring som selger og menneskekjenner», konkluderte Arntzen.

Dommen avviste Sørheims og Husbys påstand om Breiviks neologismer (konstruerte nyord). Tørrissen og Aspaas fant tilsvarende ord ved å søke på internett. Ordene er en del av den subkultur han tilhører. Dommen avviste også Sørheims og Husbys påstand om at Breivik snakket usammenhengende og at resonnementene hans var vanskelige å følge.

Retten tolket Breiviks emosjonelle avflating som uttrykk for patologiske personlighetstrekk. Den pekte også på at avflatingen er situasjonsbetinget, og at Breivik framstår mer avflatet i retten enn på bakrommet eller på Ila.

Retten tolket Breiviks tidsbruk på videospillet World of Warcraft som en spilleavhengighet som kan ha vært del av årsaken til at han trakk seg tilbake og bo med sin mor. Selv om sosial omgang på nettet ikke er sosialisering med venner i det virkelige liv, tok retten hans nettaktiviteter og rolle som en nestleder i World of Warcraft med i vurderingen av hans funksjonsevne.

Retten avviste at Breiviks handlinger skyldtes paranoid schizofreni: «Breivik hadde en utholdenhet og impulskontroll til å gjennomføre de handlingene han ønsket å gjøre. Retten kan ikke se dette i sammenheng med en paranoid schizofrenidiagnose». Og videre: «Han var velkledd, velstelt og betalte mor husleie. Han har også drevet aksjehandel og ble medlem av Frimurerlosjen. I 2007–2008 gjenopptok han noe kontakt med venner. Ingen av vennene har påpekt noe uvanlig ved ham». Retten tolket hans adferdsendringer i 2006 som en del av hans spesielle personlighet, og ikke som en paranoid schizofrenidiagnose.

Retten var bare delvis enige i påstandene om narsissistisk og dyssosial personlighetsforstyrrelse, og konkluderte med at han kun har trekk av en slik diagnose.

Uttalelser fra ulike fagmiljøer
Sørheim/Husby-utredningen høstet tidlig massiv kritikk fra psykiatriske fagmiljøer, også utenfor Norges grenser. Kritikken retter seg mot flere forhold:

 De to utrederne har ikke arbeidet uavhengig av hverandre, men utarbeidet rapporten sammen.
 Politisk ekstremisme er ikke psykiatriske vrangforestillinger (F22.0).
 Breivik mangler hallusinasjoner, som er et kardinalsymptom ved paranoid schizofreni (F20.0).
 Utrederne tok ikke tilstrekkelig hensyn til alternative diagnoser.

Tidligere redaktør i Aftenposten og A-magasinet, Per Egil Hegge, mente at riksadvokaten burde vurdere sin stilling på grunn av sitt forsvar av Sørheim/Husby-utredningen. Hegge mente den var «hjelpeløst skrevet» og «evneløst resonnert», og takket bistandsadvokatene for deres innsats med å opplyse retten om realitetene. I programmet Senkveld med Thomas og Harald på TV2 den 14. april 2012 kom også statsminister Jens Stoltenberg med utsagn som kunne tolkes som støtte til den andre rapporten, og at Breivik var strafferettslig tilregnelig.

Husby og Sørheim har ikke arbeidet uavhengig av hverandre
Husby og Sørheim hadde sin første samtale med Breivik den 10. august 2011. Ifølge Husby, og deretter aktor og statsadvokat Svein Holden, ble Breivik møtt som «et uberørt åsted». Dette ble tilbakevist av forsvarer Geir Lippestad i sin sluttprosedyre den 22. juni 2012.

Husby og Sørheim ble også kritisert fordi de ikke hadde arbeidet uavhengig av hverandre. Under rettssaken, såvel som i Prop 154 L, som kom i kjølvannet av saken, ble denne manglende uavhengigheten referert til som «parhester». Bistandsadvokat Mette Yvonne Larsen (f. 1963) påpekte den 16. juni 2012 at de to hadde utarbeidet 50 rettspsykiatriske erklæringer sammen, og aldri vært uenige. På spørsmål om hvorfor de to ikke møtte Breivik i enerom, hver for seg, svarte Synne Sørheim i retten den 15. juni 2012:

Fengselsdirektør Knut Bjarkeid ved Ila Landsfengsel benektet dette. Hans svar til VG var at «de to første sakkyndige ønsket av faglige årsaker å føre fellessamtaler med ham. Dette la vi til rette for. De fikk holde disse samtalene uten glassvegg.» På spørsmål om enesamtaler kunne vært gjennomført uten glassvegg, svarte han: «Ja, det fikk de to andre sakkyndige fordi de ønsket det. Det er ikke noen prinsipiell forskjell på dette»

Manglende kunnskap om politisk ekstremisme

Mange av Breiviks politiske synspunkter deles som en sosiologisk parallell virkelighet av subkulturer innenfor nasjonalistiske, rasistiske og islamkritiske ekstreme bevegelser. Den 4. juni 2012 vitnet professor i religionsvitenskap ved Universitetet i Uppsala, Mattias Gardell (f. 1959), og forfatter og historiker ved Universitetet i Oslo, Nikolai Brandal (f. 1973). Vitnemålene bekreftet at Breiviks tankegods finnes i høyreekstreme miljøer og bevegelser i Europa. Gardell nevnte i denne sammenheng islamofobi, kulturkonservativ nasjonalisme, antifeminisme, hvit maktideologi og nasjonalromantiske tempelriddertradisjoner. Husby og Sørheim oppfattet ikke at Breivik hadde en høyreekstremistisk politisk ideologi. I retten 15. juni hevdet de at Breivik bare elsket vold og var uten ideologi. Aspaas og Tørrisen tolket derimot Breiviks vold som et resultat av hans ekstremistiske ideologi.

Et omdiskutert tema var organisasjonen Pauperes commilitones Christi Templique Solomonici (PCCTS). Breivik hevdet å ha vært til stede ved dens stiftelsesmøte i London den 30. april eller 1. mai 2002. Hans kredittkort viser at han var i London på denne tiden og besøkte en kafé. Under dette angivelige stiftelsesmøtet skal han ha blitt ordinert til «Knights Templar». Den 4. april 2012 innrømmet Breivik i et åpent brev til diverse utvalgte norske medier at den hemmelige tempelridderordenen ikke har eksistert. I brevet mente han også at diagnosen til Husby og Sørheim var et bestillingsverk fra en person i regjeringen, som mente det var nødvendig å «verne samfunnet» mot hans ideologi. Han hevdet at «nasjonal harmoni» måtte sikres ved å erklære ham sinnssyk. Videre hevdet han at det var mer enn 200 løgner i den første rettspsykiatriske rapporten.

Den 12. juni 2012 spurte aktoratet psykiater Randi Rosenquist om det kan være en vrangforestilling hos Breivik dersom det viser seg at Knights Templar-nettverket ikke eksisterer. Rosenqvist anså dette som uviktig i spørsmålet om tilregnelighet. Heller ikke Husby og Sørheim la noe vekt på dette i sin rapport. Hovedetterforsker ved Oslo Politikammer Kenneth Wilberg sa i retten at politiet tror nettverket er oppdiktet. Etterforsker i Kripos, Vidar Sæther, hevdet i retten 30. mai at Breivik ikke har tilhørt noen slik organisasjon. Lederen av Norwegian Defence League Ronny Alte (f. 1974) sa i retten 5. juni 2012 at flere høyreekstreme organisasjoner kalte seg «Knights Templar», men at Breivik hadde gjort benevnelsen til sin egen.

Retten konkluderte i sin dom med at Breivik hadde diktet opp organisasjonen «Knights Templar», og at motivet var å skape frykt i befolkningen. I dommens pkt 3.1, «Kompendiet», heter det at «[r]etten har på bakgrunn av bevisførselen under hovedforhandlingen ikke funnet holdepunkter for at Knights Templar eksisterer.» Og i pkt 6.5 «Paranoid psykose», skrev retten videre: «Retten mener tiltalte kan ha ulike grunner for å fastholde Knights Templars eksistens. Forankringen av de påtalte handlinger i en påstått organisasjon kan [...] bidra til å skape frykt i befolkningen, et motiv som utgjør selve kjernen i den terrorbestemmelsen som ligger til grunn for tiltalen.»

Torgeir Husby uttalte til Dagbladet den 24. januar 2009 at «jeg mener at en person som er strafferettslig utilregnelig må fremstå som åpenbart psykotisk for alle og enhver». Dette utsagnet ble påpekt av journalisten Harald Stanghelle (f. 1956) den 15. og 21. juni 2012. Stanghelle påpekte i Aftenposten den 15. juni 2012 at diagnosen på Breivik var omstridt, og basert på «synsende psykiatere». I retten den 14. juni 2012 gikk Torgeir Husby til frontalangrep på kritikere av sin egen stilte diagnose.

Stanghelle henviste også til at Husby mener at «kriminelle handlinger utført av psykisk syke (er) preget av dårlig planlegging, impulshandlinger og voldsomhet», et utsagn han kom med i Dagbladet 18. mars 2009. «Kanskje må han også svare på hvordan dette passer med Behring Breiviks uhyggelig grundige planlegging?», spurte Stanghelle i artikkelen. I Aftenposten den 21. juni 2012, skrev Stanghelle: «[H]adde 22. juli-terroristen vært en islamist på ville voldsveier, hadde vi neppe forsøkt å forstå ham med et kobbel psykiatere som sjelstolkere. Snarere hadde vi lett etter forklaringen i fanatisk ekstremisme og religiøs-politisk villfarelse. Slik er det imidlertid ikke når massedrapsmannens bakgrunn finnes i et småborgerlig Skøyen-hjem. Da klamrer vi oss til psykiatrien som en naturlig vei til forståelse. [...] En vei som snarere stenger enn åpner for en dypere erkjennelse av hva denne nattsvarte julifredagen egentlig representerer.»

Også psykologspesialisten Pål Grøndahl (f. 1961), en av Norges fremste sakkyndige, henviste til utsagnet om at strafferettslig utilregnelige måtte være «åpenbart psykotisk for alle og enhver». Han påpekte i Dagbladet den 19. juni 2012 under tittelen «Ingen andre har sett det Husby og Sørheim har sett», at det var flere kritikkverdige forhold i den fremsatte diagnosen på Breivik.

Grøndahl viser til at rapporten til Husby og Sørheim, bygger på en fortolkning av Breiviks adferd og ideer. Han siterer Sørheims ord under  hovedforhandlingene: «Han skal berge oss alle fra undergang i en kamp mellom det gode og onde. I denne kampen mener han at han har et ansvar og et kall til å bestemme hvem som skal leve og hvem som skal dø. Dette ansvaret er forankret i en overordnet posisjon i en ikke-eksisterende organisasjon [Knights Templar]». Han skriver videre: «Ingen andre, som har vitnet i retten, enn de to første sakkyndige har fortolket tiltalte til å ha vrangforestillinger, heller ikke solide fagfolk som har observert ham på heldøgns basis over tre uker. Sakkyndig par nummer to [...] hadde verken funnet vrangforestillinger, hallusinose, tankeforstyrrelser eller funksjonsfall hos Breivik. [...] Lenger makter ikke dagens rettspsykiatri å komme - i alle fall i denne saken.»

Knights Templar var ikke uttrykk for en vrangforestilling, selv om organisasjonen ikke eksisterte (se ovenfor). Formuleringen «hvem som skal leve og hvem som skal dø», var Synne Sørheims ord under hovedforhandlingene, og ikke Breiviks egne ord. Denne formuleringen finnes også på side 228 i den diagnostiske konklusjonen til Husby og Sørheim, og omtales i rettens dom (Pkt 6.4 «Paranoid Schizofreni»). Formuleringen brukes også av psykiateren Agnar Aspaas i dag 40 av rettssaken (19. juni 2012), men dette var åpenbart hentet fra Husby og Sørheims rapport.

I dag 33 av rettssaken (8. juni 2012) kl 16:42 benektet Breivik «påstander om at jeg har rett til å bestemme hvem som skal leve og dø». Da han ble spurt om dette i dag 36 (13. juni 2012), ramset Breivik opp Jonas Gahr Støre og flere andre som han mener er forrædere og fortjener å dø. Den 25. april 2012 (dag 8 av rettssaken) sa Breivik: «Så er det annen påstand: At jeg hevder å ha rett til å bestemme hvem som skal leve og dø i Norge. Og det har jeg selvfølgelig aldri sagt. [...] De har spurt om: Hva gir deg rett til å drepe andre? Da har jeg forklart det at, altså ... militante nasjonalister i Europa mener at vi har en legitim kamp, akkurat på lik linje med for eksempel Fidel Castro og Che Guevara, når de skulle forsøke å kuppe makten i Cuba. Og ... det er et mandat vi gir oss selv fordi vi velger å kjempe. [...] Så, altså, jeg ser ikke på meg selv som en dommer over hvem som skal leve og dø i Norge.»

Utlandet
Den svenske psykiateren Ulf Åsgård (f. 1948) er kjent for å ha innført gjerningsmannsprofilen i svensk psykiatri. Den 29. november 2011 sa han seg veldig overrasket over diagnosen i den første rapporten. Han påpekte at hallusinasjoner er et kardinalsymptom ved paranoid schizofreni (F20.0), og at de sakkyndige rapporterte at Breivik ikke hadde noen hørsels- eller synshallusinasjoner. Ifølge Åsgård er paranoid schizofreni mest vanlig hos middelaldrende mennesker, og utvikles meget sjeldent i 20-årsalderen.  Med fravær av hallusinasjoner gjenstår da påstander om vrangforestillinger eller paranoia (F22.0). Åsgård mente Breiviks politiske ekstremisme og grandiose forestillinger om seg selv, ikke er vrangforestillinger, men tegn på en alvorlig personlighetsforstyrrelse. Dette tilsier strafferettslig tilregnelighet, og Åsgård anbefalte fengselsstraff.

Den svenske psykiateren Johan Cullberg (f. 1934), som var gjesteprofessor i psykiatri ved Ersta Sköndal högskola, betegnet 7. desember 2011 rapporten som «støtende uprofesjonell» og fantasiløs. Han hevdet at ingen av observasjonene i rapporten tydet på psykose. Breivik viste ikke tegn på hallusinasjoner eller mental desorganisering, som er karakteristisk for F.20.0. Fiendtlighet mot innvandrere og Islam var, ifølge Cullberg, et særpreg ved religiøse og politiske fanatikere og ingen vrangforestilling. Breiviks grandiose selvbilde var heller ingen vrangforestilling, ifølge Cullberg. Han hevdet at symptombildet peker mot en narsissistisk eller blandet personlighetsforstyrrelse.

Den danske spesiallegen i psykiatri Henrik Day Poulsen (f. 1965), sa seg 22. desember 2011 «lettere rystet» over diagnosen. Poulsen har vært med på å utarbeide over 100 mentalundersøkelser av kriminelle i Danmark. Han mente kriteriene som Verdens helseorganisasjon krever for å stille diagnosen paranoid schizofreni, ikke var til stede.

Observasjoner i Ila fengsel og forvaringsanstalt
Rettspsykiater Randi Rosenqvist og tre psykologer begynte å følge Breiviks helsetilstand i Ila fengsel og forvaringsanstalt tre uker etter 22. juli 2011. Den 3. januar 2012 kom de til den konklusjonen at Breivik ikke var psykotisk. Randi Rosenqvist var medlem av Den rettsmedisinske kommisjon fra 1988 til 2009 og dens leder fra 2003 til 2009. Som rådgiver på Ila fengsel leverte hun en rapport den 18. august 2011, som konkluderte med at Breivik er strafferettslig tilregnelig. I et intervju med Der Spiegel den 23. desember 2011 kritiserte hun kollegaer for å se på Breiviks antimuslimske ideologi som vrangforestillinger, mens den venstreekstreme tyske Baader-Meinhof-banden ble sett på som tilregnelige. Rosenqvist vitnet i Oslo tingrett i rettssaken mot Breivik den 12. juni 2012. Der sa hun at Breivik bygger sin misjon på en ideologisk livsløgn, og ikke på en psykotisk oppfatning.

På oppdrag fra Oslo tingrett ble Breivik observert av et team av helsepersonell i totalt 229 timer ved Ila fengsel fra 29. februar til 21. mars 2012. Breivik ble observert fra klokken 08 – til ca. 21.30, med unntak av samtaler med advokater, dusjing og andre private gjøremål. Teamet bestod av 17 helsepersonell, som besto av sykepleiere, hjelpepleiere, en sosionom, samt en klinisk psykolog og en psykiater, som i snitt hadde 21 års erfaring med psykiatrisk arbeid. To av dem – klinisk psykolog Alexander Flaata (f. 1976) og sykepleier Bente Gro Ekeberg Sundbye (f. 1966) fra Helse Sør-Øst, vitnet i retten 11. juni. Et tredje vitne, sykepleier Thor Egil Holtskog (f. 1962), frafalt grunnet tidsnød. Teamet ble ledet av psykiater og overlege María Sigurjónsdóttir (f. 1959) ved Regional sikkerhetsavdeling på Dikemark sykehus, som har spesialisert seg på paranoid schizofreni. Sigurjónsdóttir vitnet i Oslo tingrett i rettssaken mot Breivik den 11. juni 2012.

Teamet fant ingen tegn til hallusinasjoner, ingen tegn på forvirring og ingen manglende kontroll over emosjonelle reaksjoner. Breivik hadde god korttids- og langtidshukommelse, kunne snakke med flere personer samtidig og holde god konsentrasjon i samtalene, var godt organisert i sin tale og hadde en adekvat tankeprosess. I et oppsummerende møte mente 16 av 17 tilstedeværende at Breivik ikke hadde psykotiske symptomer, vrangforestillinger eller psykose. Den siste av de 17 var usikker.

Norske fagmiljøer
En ledende norsk ekspert på GAF, seniorforsker Geir A. Feigum Pedersen (f. 1962) ved Klinikk for psykisk helse og avhengighet ved Oslo universitetssykehus, kritiserte den score på GAF som ble gitt Breivik. En score på 2 representerer en vegeterende tilstand, der man ikke kan foreta seg noe som helst, ikke kan redegjøre for seg, og må mates, vaskes og kles på. Dette rimet ikke med Breiviks tilstand.

Den 19. april begynte avdelingsoverlege og professor i psykiatri Ulrik Malt (f. 1946) å følge rettssaken med mandat fra bistandsadvokatene. Under vitneforklaringen i retten den 8. juni, sa han at Breivik kan lide av Aspergers syndrom eller Tourettes syndrom. Også barnepsykiater Per Olav Næss (f. 1943), som behandlet Breivik som 4-åring i 1983, mente at Breivik har Aspergers syndrom. En slik diagnose tilsier tilregnelighet.

Professor emeritus i klinisk psykologi Svenn Torgersen (f. 1941) og overlege i Psykiatrien i Vestfold Arne Thorvik (f. 1961), mente rapporten manglet begrunnelse for valg av diagnostiske kjennetegn. Torgersen vitnet i rettssaken mot Breivik den 12. juni 2012.

Psykiateren Einar Kringlen (f. 1931) støttet i januar 2012 den første sakkyndige rapporten. Den 27. april hadde han skiftet mening og ikke sett tegn til psykose hos Breivik etter å ha fulgt ham i retten. Den 11. juni vitnet han i Oslo tingrett i rettssaken mot Breivik. Kringlen avviste diagnosen paranoid shizofreni og støttet flere av konklusjonene i den andre rapporten. Han antydet også at Husby hadde påvirket kollegaen Synne Sørheim fordi han er eldre og mer erfaren. Husby hadde vært Sørheims nærmeste overordnede i en femårsperiode og den nære knytningen mellom de to hadde vært tema for lagmansretten tidligere.

Eirik Johannessen (f. 1972), som er psykologspesialist ved psykiatrisk poliklinikk ved sykehuset i Bærum, og som en dag i uken også jobber ved Ila fengsel, vitnet også i tingretten 11. juni. Han benektet tilstedeværelsen av paranoid schizofreni. Han benektet også at Breivik har Aspergers syndrom, og støttet seg til konklusjonene i den andre rapporten.

Tidligere avdelingsoverlege og psykiatriprofessor Sigmund Karterud (f. 1945) ved Universitetet i Oslo, som har skrevet flere lærebøker – blant annet i personlighetspsykiatri, uttalte 25. april at det var begått tre store tabber i saken: Diagnosen paranoid schizofren i den første rapporten, at kommisjonen godkjente den første rapporten, og at den ikke godkjente den andre rapporten.

Spesialist i klinisk psykologi, ekspert på schizofreni og førsteamanuensis Anne Kari Torgalsbøen (f. 1953) ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo betegnet rapportens konklusjon som «veldig forunderlig». Den 29. februar tok hun til orde for nye retningslinjer for sakkyndige, og mente dagens praksis truer rettssikkerheten. Den 8. juni sa hun at en psykotisk person ikke kunne ta regi i retten slik Breivik har gjort. Torgalsbøen uttalte også 8. juni at både rettspsykiaterne Husby og Sørheim, tingretten og Den rettsmedisinske kommisjon er skyldige i unnlatingssynder. Hun mener kommisjonen er preget av samrøre, knebler dissens og lar det gå prestisje i saken.

Psykiater Finn Skårderud (f. 1956), som drev egen psykoterapeutisk praksis i Oslo, uttalte den 14. mai 2012 til NRK at han ikke hadde sett tegn til psykose hos Breivik etter at rettssaken hadde pågått i fire uker.

Søkelys på Den rettsmedisinske kommisjon

I brev av 6. desember 2011 stilte Oslo tingrett spørsmål ved Den rettsmedisinske kommisjons habilitet. Bakgrunnen var et oppslag i Aftenposten samme dag om et vennskap mellom Torgeir Husby og psykiater Karl Heinrik Melle i Den rettsmedisinske kommisjon. Karl Heinrik Melle jobbet under Husby i Trondheim fra april 1989 til 1994, og de to var da omgangsvenner med mye sosial kontakt. Torgeir Husby var rettsoppnevnt sakkyndig i en straffesak i 2009, og endret konklusjon om drapsmannens tilregnelighet etter at Karl Heinrik Melle ble trukket inn i saken. Melle var med på å godkjenne rapporten som Husby og Sørheim forfattet, og var også med på å avvise den andre rapporten. I svarbrev til Oslo tingrett av 7. desember svarte kommisjonen at Melle er habil. Koordinerende bistandsadvokat Mette Yvonne Larsen stilte 24. mai 2011 spørsmålstegn ved kommisjonens habilitet.

Samme dag sendte Oslo tingrett brev til Den rettsmedisinske kommisjon. Kommisjonen fikk frist til 1. juni med å klargjøre om den har funnet vesentlige mangler i den andre rapporten. Retten krevde å vite om rapporten er godkjent eller ikke før de sakkyndige forklarer seg i retten. I brev av 31. mai svarte kommisjonen at rapporten fortsatt ikke var godkjent. Begrunnelsen var den samme som 21. mai: Manglende beskrivelser av adferdsproblemer i barndom og ungdom, og krav om bedre begrunnelse for bruk av skjønn i vektlegging av SCID-I (psykose) og SCID-II (personlighetsforstyrrelser).

Den 8. juni ble det rapportert om tette bånd mellom Synne Sørheim og de øvrige seks av de sju fagfolkene som godkjente den første rapporten. Alle seks jobbet i kommisjonen mens Synne Sørheim var nestleder og leder av gruppen. Da Sørheim var nestleder i 2007-2008, bestod psykiatrisk gruppe av psykiater Randi Rosenqvist (leder), psykiater Agneta Nilsson, psykiater Andreas Hamnes, psykiater Gunnar Johannessen, assisterende fylkeslege Odd Herder, overlege Jannike Snoek og professor Kirsten Rasmussen. I tillegg deltok professor Knut Waterloo i gruppens arbeide. I 2009 var professor, dr. med. Tarjei Rygnestad leder for Den rettsmedisinske kommisjon, samtidig som Synne Sørheim ledet psykiatrisk gruppe. Denne bestod av Synne Sørheim, Gunnar Johannessen, Jannike Snoek, Annika Melinder, Kirsten Rasmussen, Knut Waterloo, Andreas Hamnes, Agneta Nilsson og spesialist i psykiatri Hege Saltnes.

Karl Heinrik Melle ble også kontaktet av Justis- og beredskapsdepartementet under utformingen av den etterfølgende revisjon av lovgivningen som rettssaken førte med seg, både som rådgiver i tilregnelighetsutvalget og i lovproposisjonen om endringer av straffeloven. Den 9. januar 2018 deltok han i den muntlige høringen i Justiskomiteen om den nye lovgivningen, den 20. april 2019 deltok han i den andre åpne høringen om lovendringen, og som leder av Den rettsmedisinske kommisjon skrev han 14. august 2020 under på en høringsuttalelse om forskrifter for den nye lovgivningen (Lovvedtak 60 (2018-2019)).

Revisjon av rettspsykiatrien
Saken er unik i norsk rettshistorie. Det har aldri i tidligere saker vært to såpass avvikende rettspsykiatriske vurderinger. Den 13. april 2012 vedgikk riksadvokat Tor-Aksel Busch at det var feil å utnevne bare to psykiatrisk sakkyndige i utgangspunktet, og vil insistere på flere sakkyndige dersom en lignende sak inntreffer. Uenigheten blant de sakkyndige førte til  at det ble rettens oppgave å bedømme tilregneligheten. Knut Arild Hareide, som ledet Stortingets 22. juli-komité, etterlyste 10. april 2012 en debatt om rettspsykiatriens rolle. Den 13. april 2012 varslet justisminister Grete Faremo en omfattende gjennomgang av rettspsykiatrien i kjølvannet av saken. Den 24. mai 2012 uttalte tidligere riksadvokat Georg Fredrik Rieber-Mohn at han aldri hadde opplevd en lignende strid mellom psykiatrisk sakkyndige i sin 40 års praksis med strafferett og rettspsykiatri. Riksadvokat Busch tok samtidig til orde for å la et bredt sammensatt utvalg revidere dagens rettsmedisinske kommisjon.

Tilregnelighetsutvalget

Den 30. desember 2012 varslet Grete Faremo at et tverrfaglig utvalg skulle foreslå nye retningslinjer for utilregnelighet og rettspsykiatrisk sakkyndige. Det såkalte tilregnelighetsutvalget ble oppnevnt i Kongen i statsråd den 25. januar 2013. Det ble ledet av tidligere riksadvokat Georg Fredrik Rieber-Mohn, og avga sin utredning den 28. oktober 2014. Opprinnelig ble det foreslått at flere grupper enn medisinere og jurister skulle delta i utformingen av lovgivningen, deriblant moralfilosofer, teologer, samfunnsvitere, historikere, interesseorganisasjoner og brukergrupper. I praksis deltok tre personer ved siden av jurister og medisinere i utvalget: Arne Johan Vetlesen (f. 1960), professor i filosofi ved Universitetet i Oslo, Paul Leer-Salvesen (f. 1951), professor i etikk og teologi ved Universitetet i Agder og landsleder i foreningen Mental Helse Norge, Anne Grethe Klunderud. De andre deltagerne i utvalget var assisterende riksadvokat Knut Erik Sæther (f. 1970), direktør for Domstolsadministrasjonen Tor Langbach (f. 1949), advokat og partner i Advokatfirmaet Elden Siv Hallgren (f. 1964), statsadvokat Hilde Stoltenberg (f. 1971), førsteamanuensis ved Universitetet i Bergen Anna Linda Gröning (f. 1975), Marit Bjartveit (f. 1952, klinikkleder ved Klinikk for psykisk helse og avhengighet, Oslo universitetssykehus), Jim Aage Nøttestad (1948–2016, psykologspesialist ved St. Olavs Hospital, Divisjon Psykisk Helsevern, avdeling Brøset) og Tina Gram Larsen (overlege ved Rettspsykiatrisk Afdeling, Aalborg Psykiatriske Sygehus, Danmark).

Anne Grethe Klunderud, tidligere landsleder i foreningen Mental Helse Norge, trakk seg av personlige grunner fra sitt verv som utvalgsmedlem i august 2014. Førsteamanuensis ved Det juridiske fakultet i Universitetet i Oslo, Anders Løvlie (f. 1977), ledet utvalgets sekretariat, som ellers bestod av Nils Gunnar Skretting (f. 1988) og Anne Wie-Groenhof.

Rettspsykiatriens vilkårlighet
En utredning fra Helse- og omsorgsdepartementet konkluderte 22. august 2013 med at rettspsykiatrien lider av å være en privat virksomhet med en tilfeldig tilknytning til de faglige og kliniske miljøene. Den manglet dessuten en fagenhet med ansvaret for rekruttering og fagutvikling. St. Olavs hospitals kompetansesenter på Brøset sykehus i Trondheim ble utpekt til å lede et 2-årig pilotprosjekt som skal gi det offentlige en mer sentral rolle i rettspsykiatrien. Senteret får oppgaver knyttet til faglig veiledning, rådgivning, undervisning, registrering av sakkyndige og utforming av mandat.

Debatten om rettspsykiatriens rolle ble forsterket av uenigheter mellom sakkyndige i andre rettssaker. I den såkalte halloween-saken, som ble avsluttet med prosedyrer av Oslo tingrett 19. august 2013, var rettspsykiaterne uenige med hverandre og to av dem endret konklusjon underveis. Det springende punktet var også her strafferettslig tilregnelighet iht Straffeloven § 44.

«Lex Breivik»
En umiddelbar konsekvens av Breiviksaken ble det som var kjent som «Lex Breivik». Dette var en lovendring som trådte i kraft den 1. juli 2012. Den medførte at det ble opprettet en enhet med særlig høyt sikkerhetsnivå innenfor en regional sikkerhetsavdeling. Dette var en konsekvens av den første rapporten til Synne Sørheim og Torgeir Husby. Ettersom dommens utfall var uklart, ble konsekvensen at langt flere enn kun den terrorsiktede 33-åringen ble rammet av en strengere lovgivning. Denne lovendringen høstet kritikk. Blant kritikerne var Venstres leder Trine Skei Grande (f. 1969), som gikk hardt ut mot lovgivningen både i media og på Stortinget.

Under debatten i Stortinget den 11. juni 2012, hvor lovendringen ble drøftet, sa Grande blant annet følgende:

Også Fremskrittspartiets Per Arne Olsen (f. 1961) var betenkt over at de aller sykeste settes i bås med kriminelle. Han mente at det å sette psykisk syke i fengsel når de ikke har brutt loven, er et brudd på de lange linjene i behandlingen av denne pasientgruppen. Kristelig Folkeparti var også kritisk til lovforslaget, men det ble gjennomført med støtte fra Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Høyre.

Forslag nr 2, 3 og 4, fremmet av Trine Skei Grande på vegne av Venstre, gikk ut på å endre § 4A-4 (undersøkelse av pasientens person, rom og eiendeler), § 4A-5 (undersøkelse av personer og gjenstander) og § 4A-6 (forbindelse med omverdenen) i Lov om psykisk helsevern. 4 representanter fra Arbeiderpartiet og 1 representant fra Fremskrittspartiet stemte for, ved siden av Venstres ene stemme. De fire representantene fra Arbeiderpartiet var Thor Erik Forsberg (Østfold), Tore Hagebakken (Oppland), Gerd Janne Kristoffersen (Nord-Trøndelag) og Torstein Rudihagen (Oppland). Representanten fra Fremskrittspartiet var Laila Reiertsen (Hordaland).

Forslag nr 5, fremmet av Trine Skei Grande på vegne av Venstre, gikk ut på å endre første ledd, første punktum i § 4A-8 (enhet med særlig høyt sikkerhetsnivå). Forslaget ble støttet av samtlige 24 representanter fra Fremskrittspartiet ved siden av Venstres ene stemme.

Forslag nr 6, fremmet av Trine Skei Grande på vegne av Venstre, gikk ut på fremleggelse av Nasjonal strategi for redusert og riktig bruk av tvang (2012-2015) om å foreta en prinsipiell gjennomgang av psykisk helsevernloven. Forslaget ble støttet av samtlige 25 representanter fra Fremskrittspartiet og samtlige 6 representanter fra Kristelig Folkeparti, ved siden av Venstres ene stemme.

Forslag nr 1, fremmet av Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti, gikk ut på å endre § 4A-8 første ledd første punktum. Forslaget ble støttet av Fremskrittspartiets 25 representanter, Kristelig Folkepartis 6 representanter og Venstres ene representant.

Komiteens tilrådning fikk 96 mot 1 stemmer. Kun Venstres ene representant (Borghild Tenden, f. 1951 fra Akershus) stemte mot. Det samme gjaldt loven i sin helhet. Lovforslaget fikk 92 stemmer mot Venstres ene representant. Også her stemte representanten Borghild Tenden fra Venstre mot.

Skråplaneffekt av «Lex Breivik»: Utbredelse til resten av psykiatrien
«Lex Breivik» medførte en enhet med særlig høyt sikkerhetsnivå innenfor en regional sikkerhetsavdeling. I neste omgang utbredte dette seg til resten av psykiatrien, og den 9. oktober 2015 ble det avholdt en høring om «kontroll for å hindre innføring av legemiddel, rusmiddel, skadelege stoff, farlege gjenstandar og rømmingshjelpemiddel».

Den 30. mai 2016 ble dette debattert i Stortinget.

Strafferettslige særreaksjoner for plagsomme utilregnelige
Breiviksaken påvirket også psykisk helsevernloven av 1999, straffeloven av 2005 og straffeprosessloven av 1981 i form av strafferettslige særreaksjoner for strafferettslig utilregnelige.

I Innst. 179 L (2015–2016) Innstilling fra justiskomiteen om endringer i straffeloven 2005 mv. (strafferettslige særreaksjoner m.m.) heter det i «2. Helse- og omsorgskomiteens merknader»: «Disse medlemmer [Komiteens medlemmer fra Arbeiderpartiet og Senterpartiet ] vil be om at det foretas en helhetlig gjennomgang av tiltakene også for denne gruppen i regjeringens oppfølging av NOU 2014:10, Tilregnelighetsutvalget. .... »

Lovendringene ble vedtatt av Stortinget (første gangs behandling) 14. mars 2016 og 29. mars 2016. Lovendringene ble sanksjonert 29. april 2016 og trådte i kraft 1. oktober 2016.

Proposisjon 154 L: Endring av rettsprinsipper
Norge har vært et av få land som har benyttet det medisinske prinsipp i straffeloven. Det medisinske prinsipp betyr at en person er fritatt for straff dersom han begikk den straffbare handlingen mens han var i en tilstand som er definert i straffeloven (§ 44 i den gamle straffeloven av 1902). Det psykologiske prinsipp derimot betyr at man blir fritatt fordi man var i en tilstand som loven definerer.

Ytterligere en konsekvens av Breiviksaken ble endringer i dette rettsprinsippet. En proposisjon om nye lovendringer av 16. juni 2017 ble lagt frem for justiskomitéen den 19. juni 2017.

Den 28. mai 2019 leverte justiskomitéen sin innstilling hvor den anbefalte å sende proposisjonen i retur til regjeringen. Den ble likevel vedtatt av Stortinget 4. juni 2019 (andre gangs behandling 11. juni 2019), og sanksjonert 21. juni 2019. Innstillingen hadde da blitt utsatt tre ganger. Høringsfristen for lovens forskrifter var 14. august 2020, og forskriftene trådte i kraft sammen med loven den 1. oktober 2020.

I en pressemelding fra regjeringen av 21. september 2020 heter det:

I innledningen til proposisjonen om lovendringene [1. Proposisjonens hovedinnhold] heter det:

Lovendringene inngår i psykisk helsevernloven av 1999, straffeloven av 2005, straffeprosessloven av 1981 og straffegjennomføringsloven av 2001. I straffeloven av 2005 ble blant annet §§ 20, 25 og 62 forandret. I forslaget til ny §20 heter det:

I forslaget til ny §25 heter det:

I forslaget til ny §62 heter det:

Etterfølgende rettssaker
Den 1. juli 2015 gikk Anders Behring Breivik til sivilt søksmål mot staten. Han stevnet staten for brudd på menneskerettighetene på grunn av soningsforholdene; stevningen gjaldt angivelige brudd på den europeiske menneskerettskonvensjon (EMK) artiklene 3 og 8.

Rettssaken startet 15. mars 2016 og ble ført i gymsalen i høysikkerhetsfengselet i Skien. Breiviks advokat var Øystein Storrvik (f. 1958) og dommer var Helen Andenæs Sekulic. Dommen falt 20. april 2016 i Nedre Telemark tingrett og ga Breivik medhold i klagene på behandlingen i fengselet. Aktoratet anket dommen til Borgarting lagmannsrett, og i en enstemmig dom avviste lagmannsretten Breiviks klager den 1. mars 2017. Breivik anket dommet umiddelbart til Høyesterett, men den 8. juni 2017 ble anken avvist av et enstemmig ankeutvalg.

Den 16. mars 2016 kl 12:43 ankom rettspsykiater Randi Rosenqvist rettslokalet i Skien. Hennes konklusjon om Breiviks mentale tilstand var uendret: «Jeg har jo snakket med ham og gjort meg opp en mening før noe fra rettspsykiatrien var kjent. Da jeg så den første rapporten kom hadde jeg en samtale med ham fordi jeg undret meg over konklusjonene. Jeg har lest både den første og den andre rapporten. ... Den første høsten hadde jeg et par samtaler med ham hvor det som slo meg var hvor normal han var, bortsett fra at han hadde noen politiske analyser som jeg synes er ganske spesielle.» Rosenqvist mente Breivik oppfyller flere kriterier for en personlighetsforstyrrelse: «Han har hele tiden dyttet grenser. Det er ikke bare det han har gjort 22. juli. Han har manglende evner til skyldfølelse. Han har så vidt jeg vet ikke følt skyld for det han har gjort. Han driver med ansvarsfraskrivelse», påpekte hun.

Den 15. februar 2018 sendte Breiviks advokat Øystein Storrvik vurderinger av soningsforholdene, foretatt av psykiatere, til den europeiske menneskerettsdomstol i Strasbourg. Psykiater Henning Værøy (f. 1955) og Randi Rosenqvist hadde vurdert det slik at Breivik ikke burde ha samvær med andre fanger. Den 21. juni 2018 kl 10:11 ble klagen også avvist av den europeiske menneskerettsdomstol.

Den 16. september 2020 begjærte Breivik seg prøveløslatt. Hans advokat Øystein Storrvik bekreftet dette, og tilføyde at Breivik har krav på en domstolsprøving av prøveløslatelse ved minstetid som er ti år i hans tilfelle. Advokat Storrvik varslet samtidig at han forberedte et nytt søksmål mot staten for brudd på menneskerettighetene, med bakgrunn i soningsforholdene.

Rettssaken startet 18. januar 2022 i gymsalen i høysikkerhetsfengselet i Skien, og det ble satt av fire dager til saken. Media fikk tilgang til rettssaken. Breivik ankom retten kl 09:58 med høyre-ekstreme budskap («hvit-makt») på dressen og på en veske. På en av plakatene stod det: «Stop your genocide against our white nation» (Stopp folkemordet deres av vår hvite nasjon). Han gjorde også flere nazi-hilsener. Han snakket om seg selv i tredje person, som soldaten Breivik som utførte handlingen, mens personen Breivik døde i 2009 da han ble radikalisert. Han ga også gruppen Blood and Honour hovedansvaret for at han ble hjernevasket for ti år siden og og foretok terrorangrepet 22. juli. Det kom også fram at Breivik har ønsket å sone sammen med Philip Manshaus, som den 11. juni 2020 ble dømt for drapet og moskéangrepet i Bærum 2019.

Den 19. januar kl 09:42 vitnet den kjente svenske nynazisten Pär Öberg (f. 1971) fra Den nordiske motstandsbevegelsen. Han var innkalt som vitne av Breiviks forsvarer Øystein Storrvik. Svensken vitner på telefon fra Sverige, og oppga å jobbe som elektriker. Gjennom vår organisasjon får man delta i den offentlige politiske debatten. Men når man begynner å sensurere og holde informasjon fra befolkning, og det jeg tenker at man ser når man ser slike ensomme mennesker som gjør ting som ham, så koker det over ... Da har samfunnet en del av ansvaret, gjennom at de har sensurert, sa Öberg. Jeg tror absolutt vi kunne støttet ham i en ikke-voldelig tilnærming. Man må jo ha litt proporsjoner i det man sier og gjør, sa Öberg videre.

Kl 10:00 samme dag vitnet rettspsykiateren Randi Rosenqvist. Ifølge Rosenqvist var Breivik ikke i nærheten av å være psykotisk. Hennes vurdering av Breivik var at han «oppfyller diagnosene F60, dyssosial personlighetsforstyrrelse og dramatiserende personlighetsforstyrrelse. Han oppfyller også screeningkriteriene for psykopati.» «Det gjøres en psykopatsjekkliste. Han er screenet med 12 punkter på den sjekklisten, og han scorer også veldig mye, [...] scorer som en sannsynlig psykopat på den sjekklisten», sa hun videre. Hun viste til diagnosekriterier i HCR20 (Historical, Clinical, and Risk Management, violence risk assessment scheme): «– Når det gjelder voldsrisiko, er ikke Breivik så annerledes enn andre drapsmenn. Det han har gjort er mye mer dramatisk enn andre som bare har drept en eller to, men på denne skalaen har han mye til felles med andre høyrisiko voldsdømte.»

Ansatte i Skien fengsel forklarte seg senere på dagen.

Den 20. januar holdt aktor Hulda Olsen Karlsdottir (f. 1971) sin prosedyre. Hun mente Breivik ble næret av publisitet, og brukte retten til å få oppmerksomhet. Aktor mente Breivik ikke er troverdig, og bygde på psykiater Randi Rosenqvists vitnemål. «Breivik sier det han mener er mest hensiktsmessig til enhver tid. Han streber etter et friere soningsregime for å kunne drive sin politiske kamp», sa hun. Aktor mente fortsatt Breivik var farlig, og at samfunnet måtte vernes mot ham.

Noter

Referanser

Kilder

Rettspsykiatriske erklæringer
 Anders Behring Breivik Rettspsykiatrisk Erklæring 2011-11-29 RETTSPSYKIATRISK ERKLÆRING AVGITT DEN 29.11.11 TIL OSLO TINGRETT I HENHOLD TIL OPPNEVNELSE AV 28.07.2011 med komplettering av mandat 11.08.11. Saksnr. 11-120995EN E-OTI R/08 forfattet av Torgeir Husby og Synne Sørheim 
 Rettspsykiatrisk erklæring, Anders Behring Breivik, (sammendrag) forfattet av Torgeir Husby og Synne Sørheim 29. november 2011, side 215-243
 Notat. FORELØPIG PSYKIATRISK VURDERING AV FORHOLD RUNDT ANDERS BEHRING BREIVIK, Randi Rosenqvist, 18. august 2011
 NY VURDERING, ANDERS BEHRING BREIVIK, Randi Rosenqvist, 1. november 2011
 Anders Behring Breivik Rettspsykiatrisk Erklæring 2012-04-10. 2012-04-10 Psykiatriske Rapport om Anders Behring Breivik. Rettspsykiatrisk erklæring til Oslo tingrett. Avgitt 10.04.12 i henhold til oppnevning den av 13.01.12 Sak nr. 11-188627MED-OTIR/05, forfattet av Terje Tørrisen og Ragnar Aspaas, 10. april 2012

Diverse lover
 Almindelig borgerlig Straffelov (Straffeloven). Første Del. Almindelige Bestemmelser., Straffeloven av 22. mai 1902, hos Lovdata
 Lov om straff (straffeloven) av 2005, Første del. Alminnelige bestemmelser, Kapittel 12. Overføring til tvungent psykisk helsevern og tvungen omsorg, Lov av 20. mai 2005 hos Lovdata
 Lov om etablering og gjennomføring av psykisk helsevern (psykisk helsevernloven), Lov av 2. juli 1999, hos Lovdata

Utvidelse av strafferettslige særreaksjoner for utilregnelige

 Mæland-utvalget. Mandat for utredningsgruppe som skal etterkontrollere reglene om strafferettslig utilregnelighet og strafferettslige særreaksjoner, 18. mai 2006
 Etterkontroll av reglene om strafferettslig utilregnelighet, strafferettslige særreaksjoner og forvaring, Rapport fra utredningsgruppe oppnevnt av Justis- og politidepartementet 18. mai 2006, Det kongelige justis- og politidepartement, Oslo, 30. april 2008
 Sun Iren Bjørnås: - En uholdbar situasjon. Stortingspolitikerne krever handling, VG, 13. juni 2008
 Mari Rian Hanger: Vil tvangsinnlegge «plagsomme» personer, Dagens Medisin, 27. november 2008
 Høring – rapport «Etterkontroll av reglene om strafferettslig utilregnelighet, strafferettslige særreaksjoner og forvaring», Det kongelige justis- og politidepartement, Oslo, 15. desember 2008
 Høring – rapport «Etterkontroll av reglene om strafferettslig utilregnelighet, strafferettslige særreaksjoner for forvaring», Det kongelige justis- og politidepartement, Oslo, 12. desember 2008, ferdigbehandlet 1. april 2009
 Mælandutvalget, regjeringen.no, 30. april 2008
 Høring – utvidelse av virkeområdet for strafferettslige særreaksjoner for utilregnelige som begår vedvarende og samfunnskadelig kriminalitet, Det kongelige justis- og politidepartement (også kalt Justis- og politidepartementet), 22. oktober 2010, ferdigbehandlet 1. februar 2011
 Høringsnotat. Utvidelse av virkeområdet for strafferettslige særreaksjoner for utilregnelige som begår vedvarende og samfunnsskadelig kriminalitet, regjeringen.no, 22. oktober 2010
Presiserende merknader til forslaget i høringsnotatet for strafferettslige særreaksjoner for utilregnelige som begår vedvarende og samfunnsskadelig kriminalitet, regjeringen.no, 20. desember 2010
 Ny særreaksjon for utilregnelige, Pressemelding nr. 210, regjeringen.no, 22. oktober 2010
 Randi Rosenqvist: Høring - utvidelse av virkeområdet for strafferettslige særreaksjoner for utilregnelige som begår vedvarende og samfunnsskadelig kriminalitet, 7. januar 2011
 Kriminalomsorgen region sørvest: Høring - strafferettslige utilregnelige - utvidelse av virkeområdet - tidsbegrenset tvunget opphold i psykisk helsevern, 28. januar 2011
 Prop. 122 L (2014–2015) Proposisjon til Stortinget (forslag til lovvedtak). Endringer i straffeloven 2005 mv. (strafferettslige særreaksjoner m.m.), Det kongelige justis- og politidepartement, Oslo, 22. mai 2015

 Dokumentet i PDF
 Lovvedtak 46 (2015–2016) Vedtak til lov om endringer i straffeloven 2005 mv. (strafferettslige særreaksjoner m.m.), (PDF), stortinget.no, første behandling 14. mars 2016 (sak nr. 5), andre behandling 29. mars 2016 (sak nr. 9), sanksjonert 29. april 2016 (Lovvedtak 46 (2015-2016) Lov nr. 7), kunngjort 29. april 2016 kl 14:15 (Journalnr 2016-0273), i kraft 1. oktober 2016 ifølge resolusjon 9. sep 2016 nr. 1045 (Journalnr 2016-0899)

«Lex Breivik»
 Høring - Forslag om særlige regler for gjennomføring av psykisk helsevern i regionale sikkerhetsavdelinger, herunder i enhet med særlig høyt sikkerhetsnivå, regjeringen.no, 1. mars 2012
 Høringsnotat, regjeringen.no
 Åpen høring i Stortingets helse- og omsorgskomité tirsdag 22. mai 2012, Endringer i psykisk helsevernloven (regionale sikkerhetsavdelinger og enhet med særlig høyt sikkerhetsnivå m.m.) Prop. 108 L (2011-2012), (video av høringen 22. mai 2012 kl. 10.15)
 Proposisjon til Stortinget. Prop. 108 L (2011–2012) Endringer i psykisk helsevernloven (regionale sikkerhetsavdelinger og enhet med særlig høyt sikkerhetsnivå m.m.), 11. mai 2012, regjeringen.no
 Innst. 371 L (2011–2012) Innstilling fra helse- og omsorgskomiteen om endringer i psykisk helsevernloven (regionale sikkerhetsavdelinger og enhet med særlig høyt sikkerhetsnivå m.m.), (PDF), sendt Helse- og omsorgskomitéen den 14. mai 2012, avgitt 5. juni 2012, regjeringen.no

 Lovvedtak 73 (2011–2012) Vedtak til lov om endringer i psykisk helsevernloven (regionale sikkerhetsavdelinger og enhet med særlig høyt sikkerhetsnivå m.m.), (PDF), første behandling 11. juni 2012 (Sak nr 1), andre behandling 15. juni 2012 (Sak nr 4), sanksjonert 22. juni 2012, kunngjort 22. juni 2012 (Journalnr 2012-0457), i kraft 1. juli 2012 (lov 48)
 Endringer i lov om psykisk helsevern trer i kraft 1. juli, Helse- og omsorgsdepartementet, regjeringen Stoltenberg II, Pressemelding Nr: 52/2012, 22. juni 2012

Endringer i lov om etablering og gjennomføring av psykisk helsevern / skråplaneffekt av «Lex Breivik»
 Høyring - forslag til endringar i psykisk helsevernloven – kontroll for å hindre innføring av legemiddel, rusmiddel, skadelege stoff, farlege gjenstandar og rømmingshjelpemiddel, 9. oktober 2015, regjeringen.no
 Høyringsnotat, regjeringen.no
 Innstilling fra helse- og omsorgskomiteen om Endringar i psykisk helsevernloven (kontroll for å hindre innføring av uønskte gjenstandar), Debatt i Stortinget: Stortinget - Møte mandag den 30. mai 2016 kl. 12, Dokumenter: (Innst. 308 L (2015–2016), jf. Prop. 78 L (2015–2016)), Sak nr. 2 [13:01:14]
 Prop. 78 L (2015–2016) Proposisjon til Stortinget. Endringar i psykisk helsevernloven (kontroll for å hindre innføring av uønskte gjenstandar), Tilråding frå Helse- og omsorgsdepartementet 18. mars 2016, godkjend i statsråd same dagen. (Regjeringa Solberg) Proposisjon til Stortinget (forslag til lovvedtak), Helse- og omsorgsdepartementet, 18. mars 2016
 Meir tryggleik i psykisk helsevern, Helse- og omsorgsdepartementet, publisert under: Regjeringen Solberg, nyhet, 18. mars 2016
 Innst. 308 L (2015–2016) Innstilling fra helse- og omsorgskomiteen om Endringar i psykisk helsevernloven (kontroll for å hindre innføring av uønskte gjenstandar), (PDF), Det kongelege helse og omsorgsdepartement, tildelt Helse og omsorgskomitéen 29. mars 2016 (saksordfører Ingvild Kjerkol (Ap)), avgitt 24. mai 2016
 Lovvedtak 72 (2015–2016) Vedtak til lov om endringar i psykisk helsevernloven (kontroll for å hindre innføring av uønskte gjenstandar) (PDF), første behandling 30. mai 2016 (sak nr 2), andre behandling 6. juni 2016 (sak nr 8), sanksjonert 10. juni 2016, kunngjort 10. juni 2016 kl 14:50 (Journalnr 2016-0496), i kraft 1. juli 2016 (lov 21), ifølge resolusjon av 10 juni 2016 nr. 614 (Journalnr 2016-0527)

Endringer med hensyn til tilregnelighet
 Endringer i straffeloven og straffeprosessloven mv. (skyldevne, samfunnsvern og sakkyndighet) Hvor er saken nå?, stortinget.no 
 NOU 2014: 10 Skyldevne, sakkyndighet og samfunnsvern, Norges offentlige utredninger, 2014: 10,  (PDF) Tilregnelighetsutvalget, utredning fra utvalg oppnevnt ved kongelig resolusjon 25. januar 2013, avgitt til Justis- og beredskapsdepartementet 28. oktober 2014
 Høring – Tilregnelighetsutvalgets utredning NOU 2014: 10 Skyldevne, sakkyndighet og samfunnsvern, regjeringen.no,  8. desember 2014, Høringsfrist 27. mars 2015
 Norges offentlige utredninger 2014: 10 Skyldevne, sakkyndighet og samfunnsvern (høringsnotat, PDF), Oslo, 28. oktober 2014
 Tilregnelighetsutvalgets utredning NOU 2014: 10 Skyldevne, sakkyndighet og samfunnsvern, Høringssvar fra Den rettsmedisinske kommisjon (PDF-versjon) ved leder Karl Heinrik Melle, regjeringen.no, 26. mars 2015

 (PDF-versjon), Trykk: 07 Xpress AS – 06/2017
 Endringer i reglene om utilregnelighet, regjeringen.no, pressemelding Nr: 67 – 2017, 16. juni 2017
 Endringer i reglene om utilregnelighet, Tale/innlegg av: justis- og beredskapsminister Per-Willy Amundsen, 28. juni 2017, innlegg, Dagbladet 29. juni 2017
 Åpen høring i Stortingets justiskomité tirsdag 9. januar 2018 kl 12:15–13:20, Endringer i straffeloven og straffeprosessloven mv. (skyldevne, samfunnsvern og sakkyndighet), Prop. 154 L (2016-2017), Høringssal 1, Akersgata 18, 9. januar 2018 kl 12:15–13:20 (video, videoen begynner i slutten av høring om Lov om våpen, skytevåpen, våpendelar og ammunisjon (våpenlova), Prop. 165 L (2016-2017))
 Trude Hafslund (redaktør): Kritisk i høring om utilregnelighetsforslag, Den Norske Advokatforening, 10. januar 2018
 Debatt i Morgenbladet. Oversikt 
 Dommernes vurderinger i 22. juli saken, avdelingsoverlege og psykiater Ulrik Fredrik Malt, Morgenbladet, 4. mars 2016
 Utilregnelighet til besvær – igjen  (del 1) av en kronikk, underskrevet Randi Rosenqvist (spesialist i psykiatri, Ila fengsel og OUS), Karl Heinrik Melle (spesialist i psykiatri, St. Olavs Hospital), Kjersti Narud (spesialist i psykiatri, OUS), Asbjørn Restan (spesialist i psykiatri, Vestre Viken HF), Kirsten Rasmussen (professor i rettspsykologi, NTNU), Linda Gröning (professor i rettsvitenskap, UIB), Aslak Syse (professor i rettsvitenskap, UIO og lege), Marit Halvorsen (professor i rettsvitenskap, UIO), Anders Løvlie (førsteamanuensis i rettsvitenskap, UIO) og Tor Langbach (tidligere leder av Domstoladministrasjonen), Morgenbladet, 5. januar 2018
 Helsehjelp som straffereaksjon (del 2), De sakkyndiges rolle i straffesaker (del 3) av kronikken ovenfor, Morgenbladet, 12. januar 2018
 På tide å forlate psykosebegrepet  (svar på del 1 av kronikken ovenfor), Per-Willy Amundsen, daværende Justis- og beredskapsminister (Frp), Morgenbladet, 12. januar 2018
 God intensjon, det er premissene som ikke holder mål , Randi Rosenqvist, spesialist i psykiatri, Ila fengsel og OUS, Morgenbladet, 18. januar 2018

 På tide å ta lovgiveransvar , Linda Gröning, professor Universitetet i Bergen, forsker ved Sifer region vest, Morgenbladet, 18. januar 2018
 Utilregnelighet og faglig forstand (svar på del 1 av kronikken ovenfor), Markus Jerkø, postdoktor ved Institutt for privatrett, UiO, Morgenbladet, 19. januar 2018
 Utilregnelighet og det postfaktuelle, Anders Løvlie, Nils Gunnar Skretting, Morgenbladet, 26. januar 2018
 Utilregnelighet og det postfaktuelle (del II) , Anders Løvlie, Nils Gunnar Skretting, Morgenbladet, 8. februar 2018
 Samfunnet må vernes mot farlige utilregnelige, Thor Kleppen Sættem, Morgenbladet, 2. februar 2018
 Tilregnelighetsutvalgets siste stikk , Markus Jerkø, postdoktor ved Institutt for privatrett, UiO, Morgenbladet, 2. februar 2018
 Mer treffsikre utilregnelighetsregler og et styrket samfunnsvern, Sylvi Listhaug, Justis-, beredskaps- og innvandringsminister (Frp), Morgenbladet, 2. februar 2018
 Ansvaret for rettsanvendelsen må være hos domstolen, ikke de sakkyndige, Thor Kleppen Sættem,  statssekretær, Justis- og beredskapsdepartementet (H), Morgenbladet, 5. februar 2018
 Den vanskelige utilregneligheten. Tidligere dommer Tor Langbach om utilregnelighet., Tor Langbach, jurist og tidligere medlem av Tilregnelighetsutvalget, Morgenbladet, 8. februar 2018
 Statsrådens intensjon er ikke nok. Randi Rosenqvist til  justisminister Sylvi Listhaug , Randi Rosenqvist, spesialist i psykiatri, Ila fengsel og OUS, Morgenbladet, 9. februar 2018
 Den vanskelige utilregneligheten, Tor Langbach, jurist, Morgenbladet, 16. februar 2018
 Fare for at flere psykisk syke fengsles, nrk.no, kronikk av Randi Rosenqvist, psykiater, Ila fengsel og forvaringsanstalt, 10. januar 2019
 Vi risikerer å få en utilregnelighetsbestemmelse som åpner for altfor stor grad av skjønn, Ti fagkyndige, Aftenposten, 28. april 2019
 Foreslår nye utilregnelighetsregler: – Regjeringen frykter ny Breivik-sak, Ronny Berg, vg.no, 30. april 2019
 Åpen høring i Stortingets justiskomité (andre høring). Endringer i straffeloven og straffeprosessloven mv. (skyldevne, samfunnsvern og sakkyndighet), Prop. 154 L (2016-2017), 30. april 2019 Kl 13:30, Stortingets komitéhus, Akersgt. 18, Høringssal 1, søknadsfrist 24. april 2019 Kl 23:59 (program, video)

 Dokumentet i PDF
 Saksordfører i justiskomitéen var først Guro Angell Gimse (H) fra 19. oktober 2017 til 22. januar 2019 og deretter Frida Melvær (H) fra 1. februar 2019.
Tildelt justiskomitéen den 19. juni 2017, og avgitt 28. mai 2019 [utsatt tre ganger: 27. februar 2018, 24. april 2018 og 27. oktober 2018]. Komitéens tilråding var at Prop. 154 L (2016–2017) sendes tilbake til regjeringen. Første gangs behandling i Stortinget den 4. juni 2019 (debatt, video, voteringsoversikt), andre gangs behandling i Stortinget den 11. juni 2019 (Sak nr 13. Sakene 13–37 ble vedtatt under ett, uten noen anmerkning eller debatt)
 Lovvedtak 60 (2018-2019). Endringer i straffeloven og straffeprosessloven mv. (skyldevne, samfunnsvern og sakkyndighet) (PDF), første behandling 4. juni 2019 (sak nr. 1), andre behandling 11. juni 2019 (sak nr. 13), sanksjonert 21. juni 2019 som Lov nr. 48 21. juni 2019 (LOV-2019-06-21-48) (Journalnr 2020-1303), kunngjort 21. juni 2019 kl 17:35 i Norsk Lovtidend

 Opprinnelig kunngjort versjon 21. juni 2019 (Journalnr 2019-0435), sanksjonert 21. september 2020 kl 15:50, del II-IV i kraft 1. oktober 2020, del I i kraft 1. januar 2023, ifølge res. 21 sep 2020 nr. 1788.

 (PDF-versjon), fastsatt av Justis- og beredskapsdepartementet 30. september 2020, kunngjort 30. september 2020, kl. 16.10 i Norsk Lovtidend, i kraft 1. oktober 2020

Etterfølgende rettssaker

 
2011 i Norge
2012 i Norge
2013 i Norge
2014 i Norge
2015 i Norge
2016 i Norge
2017 i Norge
2018 i Norge
2019 i Norge
2020 i Norge
2021 i Norge
2022 i Norge
Hendelser i 2011
Hendelser i 2012
Hendelser i 2013
Hendelser i 2014
Hendelser i 2015
Hendelser i 2016
Hendelser i 2017
Hendelser i 2018
Hendelser i 2019
Hendelser i 2020
Hendelser i 2021
Hendelser i 2022