alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
A.C.T

A.C.T er et svensk band stiftet i 1994 i Malmö under navnet Fairyland, og spiller progressiv rock. Bandet har siden den tid byttet ut flere medlemmer, og den nåværende sammensetningen består av Herman Saming som vokalist, Ola Andersson på gitar, Peter Asp på bass, Jerry Sahlin på keyboard og Thomas Lejon på trommer.

Historie
Bandet ble stiftet i 1994 under navnet Fairyland, og da var besetningen som følger: Ola Andersson på gitar, Tomas Erlandsson på trommer, Jens Appelgren som vokalist og Jerry Sahlin på både keyboard og trommer. Alle disse hadde gått på en musikkskole i Malmö. I 1995 byttet de navn til A.C.T, og i 1996 kom de i offentlighetens søkelys da de kom seg helt til finalen i en svensk musikkonkurranse, men vant ikke.

I 1997 spilte de inn en demo, og de turnerte masse i Sverige, og etter hvert spilte de inn sitt debutalbum, Today's Report, som ble utgitt i 1999. Etter at albumet ble sluppet, turnerte de rundt om i Skandinavia med progrock-bandet Saga. I 2001 spilte de inn sitt andre album, Imaginary Friends, før de fikk en ny manager. Samme år turnerte de rundt om i Europa med artisten Fish.

I 2003 slapp de sitt tredje album, Last Epic, og bandet dro på en Europa-turné med den tidligere Genesis-vokalisten Ray Wilson. I 2006 signerte de med plateselskapet InsideOut og ga ut albumet Silence. InsideOut har senere utgitt de tre første albumene på nytt som spesialutgaver med bonusspor og forbedrede hefter.

Over de neste årene var det mye usikkerhet rundt det femte albumet, som egentlig skulle komme i 2008/2009. Flere produksjonsvideoer ble lagt ut på bandets offisielle Facebook-side.

I 2014, åtte år etter utgivelsen av albumet Silence, ga de ut sitt femte album Circus Pandemonium. De turnerte rundt i Sverige og begynte produksjonen av en Live-DVD.

Medlemmer

Nåværende medlemmer
Herman Saming—vokal
Ola Andersson—gitar
Peter Asp—bass
Jerry Sahlin—keyboard, vokal
Thomas Lejon—trommer

Tidligere medlemmer
Tomas Erlandsson—trommer
Jens Appelgren—vokal

Diskografi

Demo
Early Recordings (1996)

Studioalbum
Today's Report (1999)
Imaginary Friends (2001)
Last Epic (2003)
Silence (2006)
 Circus Pandemonium (2014)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske progressiv metal-band
Band etablert i 1994
Ludvig Daae (1723–1786)

Ludvig Daae (født 9. mai 1723 i Vik i Sogn, død 18. februar 1786 i Lygra sogn) var en norsk prest og godseier. Han tok den filosofiske magistergrad i 1746 og omtalt som «Mag.» eller «Magisteren».
Daae var sogneprest i Lindås fra 1759. Foreldrene var Anders Daae (1680–1763) og Birgitte Munthe. En rekke av hans egne barn og barnebarn ble prester og offiserer på Vestlandet. Han var selv gift med Drude Cathrine Haar (f. 1739), de to fikk tilsammen 15 barn. Daae var bestefar til historiker Ludvig Kristensen Daa og presten Claus Daae, dessuten oldefar til politikeren Ludvig Daae (1829–1893), historikeren Ludvig Daae og Suzannah Ibsen. 

Boet etter Daae omfattet 23 gårder i Sogn og 31 gårdparter i Lindås. Han eide også flere kirker med tiende: kirkene i Lindås prestegjeld (Lindås, Myking, Sandnes og Lygra kirker), Arnefjord og Hove kirker i Vik prestegjeld, og Hamre kirke på Osterøy. Kirker og jordegods i boet utgjorde en salgsverdi på over 12 000 riksdaler.

Etterkommere 

 Ludvig Daae (1723-1786)
 Anders Daae (1758-1816), prest
 Hans Daae (1808-1865), prest
 Anders Daae (1838–1910), lege, fengselsdirektør
 Iver Munthe Daae, tolldirektør i Kina, kunstsamler
 Johan Christopher Haar Daae, prest
 Sara Margrethe Daae gift med presten Hans Conrad Thoresen
 Iver Munthe Daae, prest
 Claus Daae prest, politiker
 Jens Kobro Daae, prest
 Christen Daae, prest
 Ludvig Kristensen Daa, professor i historie
 Nicoline Friis Daae (f. 1820), gift med Jens Kobro Daae

Referanser 

Norske godseiere
Norske lutherske prester
Personer fra Vik kommune
Fødsler i 1723
Dødsfall i 1786
Side om side

Side om side er en norsk komiserie som produseres av NRK, som vises på NRK1, og strømmes på NRK TV. Serien hadde premiere i 2013. Handlingen bygger seg rundt dagliglivet til familiene Pedersen, Kopperud, Kvåle/Helgesen og Blegeberg i et nabolag i den fiktive kommunen Granli i Østfold. Serien har blitt sammenlignet med den svenske tv-serien Solsidan.      

Premieren ble sett av . Den sjette sesongen hadde i snitt 1,25 millioner seere (Det inkluderer originalsendinger og reprisesendinger på TV, samt NRK-TV).   

Side om side er spilt inn i Fådveien på Røa i Oslo, men bruker også klipp fra Løren. I tillegg er de fleste kirkescenene i serien spilt  inn i Bakkehaugen kirke på Tåsen i Oslo.

Sesong 8 ble først vist på tv i august 2021 etter den ble utsatt i 2020.

Rollebesetning

Episoder

Sesong 1 (2013)

Sesong 2 (2014)

Sesong 3 (2015)

Sesong 4 (2016)

Sesong 5 (2017)

Sesong 6 (2018)

Sesong 7 (2019)

Sesong 8 (2021)

Sesong 9 (2022)

Priser og nominasjoner 

 Gullruten 2014 i klassen beste regi - drama (Marit Åslein)
 Nominert til Gullruten 2014 i klassen beste humorprogram
 Nominert til Gullruten 2014 i klassen beste kvinnelige skuespiller (Marie Blokhus)
 Nominert til Gullruten 2014 i klassen beste manus - drama (Terje Solli, Maia Lunde, Birgitte Bratseth)
 Nominert til Komiprisen 2014 i klassen årets TV-produksjon
 Nominert til Komiprisen 2015 i klassen årets kvinnelige TV-komiker (Pernille Sørensen)
 Nominert til Komiprisen 2015 i klassen årets morsomste (Tore Sagen)
 Nominert til Komiprisen 2016 i klassen årets kvinnelige TV-komiker (Pernille Sørensen)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske komiserier
TV-produksjoner på NRK
Norske TV-serier fra 2010-årene
TV-program med vinnere av Gullrutens fagpris
Anders Düben

Anders Düben den eldre (1597–1662) var en tysk-svensk kapellmester, organist og komponist.

Faren, Andreas Düben (1558–1625), var organist ved Thomas-Kirche i Leipzig. Anders Düben studerte først i Leipzig, og fra 1614 til 1620 hos Jan Pieterszoon Sweelinck  i Amsterdam.

I 1620 kom Anders Düben til Sverige, og ble året etter ansatt som hofforganist i Stockholm. I 1624 ble han hoffkapellmester ved Kungliga Hovkapellet, i 1625 organist ved Stockholms tyske kirke, , og fra 1649–1650 var han organist også i Storkyrkan.

Sønnen Gustaf Düben den eldre etterfulgte ham som hoffkapellmester.

Av de få bevarte verkene etter Anders Düben finnes én motett, én miserere og enkelte orgelkomposisjoner som viser et sterkt slektskap med læreren Sweelinck.

Referanser

Litteratur 
 Carl Stiehl: «Die Familie Düben und die Buxtehudeschen Manuscripte auf der Universität zu Uppsala.» I Monatshefte für Musikgeschichte. XXI, 1889, s. 4–6.
 «Andreas Düben» i The New Grove Dictionary of Music and Musicians, red. Stanley Sadie.  20 vol.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980.  ISBN 1-56159-174-2

Eksterne lenker 
 Artikkel om Anders Düben  i Svenskt biografiskt lexikon, artikkel av Carl-Allan Moberg. Hentet 18. september 2013

Organister
Barokkomponister
Tyske komponister
Svenske komponister
Personer fra Leipzig
Personer fra Stockholm
Bernt G. Apeland

Bernt Gudmund Apeland (født 26. mai 1965) er generalsekretær i Norges Røde Kors. Han kom til Røde Kors fra stillingen som generalsekretær i UNICEF Norge i 2016. Før tiden i UNICEF jobbet han for Norges Røde Kors fra 1994, hvor han ble kommunikasjonsdirektør i 2005. Fra 2009 var han også markedsdirektør. Før Apeland begynte i Røde Kors jobbet han som journalist i VG og Dagbladet.  

Han har hatt tre internasjonale oppdrag for Røde Kors/Røde Halvmåne:
 2001: Spesialrådgiver i FN-delegasjon til Det internasjonale Rode Kors- og Røde Havmåne-forbundet (IFRC) i New York.
 2003: Talsperson for Den internasjonale Røde Kors-komiteen (ICRC) i Erbil, Irak i forbindelse med den andre Gulfkrigen.
 2005: Talsperson for Den internasjonale Røde Kors-komiteen (ICRC) etter tsunamien i Banda Aceh, Indonesia.

Apeland har også sittet i bydelsutvalget i Sagene bydel i Oslo, for Arbeiderpartiet fra 2003 til 2007.

Eksterne lenker 
 Norges Røde Kors nettsider 

Generalsekretærer
Norske organisasjonsledere
Personer tilknyttet Norges Røde Kors
Fødsler i 1965
Nordnesfjellet

Nordnesfjellet er et fjellområde i Kåfjord kommune, Troms som ligger på andre siden av fjorden for Lyngseidet.

En forventer her et større ras fra partiet Jettan, som vil gi en stor og ødeleggende flodbølge i området.  Fjellet blir kontinuerlig overvåket av Norges vassdrags- og energidirektorat (tidligere overvåket av Nordnorsk Fjellovervåking IKS) i håp om at en skal kunne varsle tidlig nok til at befolkningen kan evakueres.

Referanser

Eksterne lenker
 Nordnesprosjektet

Ustabile fjellpartier i Norge
Fjell i Kåfjord
Troms og Finnmarks geologi
Ruth Amiran

Ruth Amiran (hebraisk:רות עמירן; født 8. desember 1914, død 14. desember 2005) var en israelsk arkeolog som i 1970 lanserte boken Ancient Pottery of The Holy Land: From Its Beginings in the Neolithic Period to the End of the Iron Age som er en standard referanseverk for arkeologer i Israel. Hun fikk Israelprisen i 1982.

Bibliografi 
 Katz, Hayah. "Ruth Amiran". Breaking Ground: Women in Old World Archaeology. Brown University
 Hess, Oma "Ruth Amiran". Jewish Women: A Comprehensice Historical Encyclopedia. Jewish Women's Arhcive
 Ornan, Tali "Ruth Amiran 1914-2005". SBL Forum. Society of Biblical Publications.

Referanser

Eksterne lenker 
 Verk av Ruth Amiran hos RAMBI: (engelsk) / (hebraisk)
 Jewish Women's Archive
 Biografi i: Breaking Ground. Women in Old World Archaeology

Israelske arkeologer
Israelprisen
Personer fra Nord-distriktet
Mørkvedlia Idrettspark

Mørkvedlia Idrettspark er en idrettspark på Mørkvedlia i Mørkved bydel i Bodø. Idrettsparken består av anlegg for fotball, friidrett, håndball, klatring og basketball. Innenfor idrettsparkens område ligger også treningsstudioet Stamina HOT og svømmehallen Mørkvedbadet. Mørkvedlia Idrettspark er ment for å dekke bydelene Hunstad, Mørkved og Støver på ettermiddagstid, og studentene ved Bodin videregående skole og Universitetet i Nordland på dagtid. Anlegget er Bodøs største utendørsanlegget i Bodø, og også Bodøs eneste friidrettsarena.

Anleggsinformasjon 
Idrettsparken består av en komplett friidrettsarena med 400-meters løpebane med utstyr for høyde, lengde, diskos og spyd, og to fotballbaner. Den ene er en kunstgressbane for elleverfotball, mens den andre har grus som underlag, og har størrelse til sjuerfotball. Mørkvedhallen, som ligger i tilknytning til anlegget, huser to saler tilegnet ballspill med tilhørende garderober. Hall én er alene om kantine, mens hall to har styrkerom og klatrevegg.

Framtidsplaner 
Administrasjonen i Bodø kommune kom med anbefaling senhøsten 2012 om å bygge en ny flerbrukshall på Mørkvedlia. Bygget skal inneholde spesialhaller for turn, klatring og friidrett, samt en egen ishall. Det er også avsatt plass til taekwondo, bordtennis og bryting.

Referanser 

Sport i Bodø
Mørkved
Idrettsanlegg i Nordland
Byggverk i Bodø
Flémalle

Flémalle er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av sju delkommuner: Awirs, Chokier, Flémalle-Grande, Flémalle-Haute, Gleixhe, Ivoz-Ramet og Mons-lez-Liège.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Byer og kommuner i Belgia

Kommuner i provinsen Liège
Kalaharilerke

Kalaharilerke (Mirafra fasciolata) er en fugl i lerkefamilien. Det er autorer som anser kalarilerke for en underart av  klaprelerke (Mirafra apiata).

Utbredelse 
Den forekommer i Angola, Botswana, Lesotho, Namibia, Swaziland, Sør-Afrika, Zambia og Zimbabwe.

Underarter 
Det er beskrevet tre underarter av flagrelerke:
 Mirafra fasciolata reynoldsi (Benson & Irwin, 1965) – forekommer i det sørøstlige Zambia, det nordlige Namibia og det nordlige Botswana.
 Mirafra fasciolata jappi (Traylor, 1962) – forekommer i det vestlige Zambia.
 Mirafra fasciolata nata (Smithers, 1955) – forekommer i det nordøstlige Botswana.
 Mirafra fasciolata deserti (Roberts, 1926) – forekommer fra Namibia til Botswana.
 Mirafra fasciolata fasciolata (Sundevall, 1850) – forekommer i det sentrale og østlige Sør-Afrika.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 IBC - The Internet Bird Collection: Mirafra fasciolata. Hentet ut 20. september 2013.
 Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2013. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.8.. Hentet ut 20. september 2013.

Lerker
Fugler formelt beskrevet i 1850
Dyr formelt beskrevet av Carl Jacob Sundevall
Angolas fugler
Botswanas fugler
Lesothos fugler
Namibias fugler
Swazilands fugler
Sør-Afrikas fugler
Zambias fugler
Zimbabwes fugler
Yohanan Aharoni

Yohanan Aharoni hebraisk:  (født 7. juni 1919, død 9. februar 1976) var en israelsk arkeolog, historisk geograf, formann for departementet for studier av Det nære østen og formann for instituttet for arkeologi ved Universitetet i Tel Aviv.

Liv 
Aharoni ble født i 1919 i en familie i Aronheim i Tyskland. Han immigrerte til Palestina i 1933. Han studerte ved den Hebraiske sealiskolen i Haifa, og senere Mikve Yisrael jordbruksskole. Han giftet seg senere med Miriam Gross. og ble et medlem av kibbutzen Alonim i nordlige Israel.

Karriere 
Aharoni studerte ved Det hebraiske universitetet i Jerusalem, og begynte å undervise der i 1954. I 1966 fikk han full stilling som professor, men flyttet i 1968 til Universitetet i Tel Aviv og ble formann for departementet for studier av Det nære østen og formann for instituttet for arkeologi.

Aharoni deltok i mange utgravninger, blant annet i Ramat Rachel, Tel Arad, Tel Beer Sheva, Tel Hasor og Lakish. Han studerte også oldtidens veianlegg i Negev, og deltok i oppdagelsen av Bark Kokhba-hulene mens han holdt på med å kartlegge og utgrave i områdene ved Dødehavet i 1953.

Bibliografi 
I tillegg til mange artikler publisert i arkeologiske tidsskrifter, utga Aharoni seks bøker (tre av dem etter hans død):
 The Land of the Bible: A Historical Geography (1967)
 Beer-Sheba I: Excavations at Tel Beer-Sheba, 1969-1971 (1973)
 Investigations at Lachish: The sanctuary and the residency (1975)
 The arad Inscriptions (1981); sammen med Joseph Naveh 
 Macmillan Bible Atlas (1993); sammen med Michael Avi-Yonah 
 Carta Bible Atlas (2002)

Referanser

Litteratur 
 Rainey, Anson F. (mai 1976): «In Memoriam: Yohanan Aharoni» i: The Biblical Archaeologist, Vol. 39, No. 2, s. 53–54 JSTOR

Israelske arkeologer
Arkeologiprofessorer
Personer fra Frankfurt an der Oder
Fødsler i 1919
Dødsfall i 1976
Jim Allen (arkeolog)

Professor Jim Allen er en australsk arkeolog som har spesialisert seg på arkeologien i den sørlige delen av Stillehavet. I 1966 satte Jim Allen i gang den første utgravning i Australia av europeere. Han underviste i departementet for forhistorie ved Australian National University.

Arkeologer
Arkeologiprofessorer
Australiere
Oupeye

Oupeye er en kommune i provinsen Liège i Belgia. Kommunen består av sju delkommuner: Oupeye, Hermée, Hermalle-sous-Argenteau, Heure-le-Romain, Houtain-Saint-Siméon, Vivegnis og Haccourt.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Byer og kommuner i Belgia

Kommuner i provinsen Liège
Psykologisk.no

Psykologisk.no er en norsk dagsavis som har som målsetning å fremme psykologisk kunnskap i samfunnsdebatten. Avisen har som uttalt mål å være nyhetsledende i Norge på psykologi, og bidra til økt psykologisk innsikt. Psykologisk.no ble etablert i januar 2014 og utgis av Psykologisk.no AS. Avisen er medlem av Mediebedriftenes Landsforening og hadde sommeren 2022 ni ansatte. Ansvarlig redaktør er Pål Johan Karlsen, som har doktorgrad i psykologi og er medlem av Norsk Redaktørforening.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske aviser
Aviser etablert i 2014
Norske nettaviser
Norske nettsteder
Psykologi
Kaspar Förster den yngre

Kaspar Förster den yngre (1616–1673) var en tysk sanger, kapellmester og komponist.

Liv 
Kaspar Förster den yngre var sønn av kapellmesteren Kaspar Förster og fikk sin første musikkundervisning av ham. Sine første opptredener som musiker hadde han som korgutt i Mariakirka i Gdańsk. Han fikk ytterlige musikkutdanning hos Marco Scacchi  i Warszawa og fra 1636 i Italia. I 1638 ble han sanger og dirigent ved hoffkapellet i Warszawa. Han tilbrakte en del tid i Italia der han studerte med Giacomo Carissimi inntil kong Frederik III kalte ham til København for å gjenoppbygge hoffkapellet. I 1655 tvang krigen mot Sverige ham tilbake til Danzig der han i tre år var kapellmester ved Mariakirka. Johann Mattheson karakteriserte ham som en «pryd for Danzigs musikk» I 1657 gikk Förster i tjeneste i Venezia og deltok i krigen mot tyrkerne. Fra 1660/1661 bodde han igjen i København og ledet hoffkapellet i ti år. Etter en kort tid i  Hamburg pensjonerte han seg og slo seg ned i Olivia ved Danzig.

Verk 
Förster skrev to oratorier, seks triosonater, fire verdslige kantater og rundt 35 geistlige konserter for tre stemmer med to fioliner og generalbass, mange av dem med svært lave og vanskelige bass-stemmer.
 Domine Dominus noster
 Vanitas vanitatum
 Sonata a 7
 Viri Israelite audite
 La Pazza
 Repleta est malis
 6 Sonata a 3
 Congregantes philistei
 3 oratorier
 35 Geistlige konserter (kantater)
 4 Verdslige kantater

Kilder 
 Johann Mattheson: Grundlage einer Ehrenpforte, s. 73 ff.

Referanser og noter

Eksterne lenker 
 

Kirkemusikkomponister
Barokkomponister
Personer fra Gdańsk
Johann Melchior Gletle

Johann Melchior Gletle (1626–1683) var en sveitsisk organist, kapellmester og komponist.

Liv og virke 
Fra 1651 var Gletle domorganist i Augsburg, fra 1654 også domkapellmester.

Gletle skrev en del kirkemusikk, messer, salmer og litanier, deriblant 36 motetter, den ene halvparten a cappella, den andre med instrumentalakkompagnement, 36 solomotetter med instrumental ledsagelse, såvel som messer, salmer og litanier. Han skrev også verdslig musikk, av betydning som eksempler på tysk 1600-talls quodlibet er to bøker med «Lateinisch- und Teutsche Weltliche Musicalische Concerten».

Verk 
Motetta Sacra concertata op. 1 (1667)
36 Trompeter-Stückle (1675), redigert av Christian Blümel, Verlag Mark Tezak Leverkusen 1985
Beatus Vir (Psalm 111) (1676/77), Verlag C. Hofius, Ammerbuch 2010
Expeditio musicae, classis IV op. 5 (1677)
Cantate Domino, motette for sopran, tenor, 2 fioliner, 2 bratsjer, cello og generalbass, redigert av Eberhard Hofmann, Edition Musica Rinata Ditzingen 2005
O wie ein so rauhe Krippen, Musica pretiosa Verlag Vilsbiburg 1996
Puellule decore, Pastorella, Edition Walhall Magdeburg 2005
Litaneien op. 6 (1681)
Marienvesper
O benignissime Jesu, motette, Verlag Les Cahiers De Tourdion, Strasbourg 2001

Kilder

Referanser

Litteratur 
 Hans Peter Schanzlin: Johann Melchior Gletles Motetten. Bern 1954.

Eksterne lenker 
 Johann Melchior Gletle i Augsburger Stadtlexikon
 
 

Sveitsiske komponister
Tyske komponister
Barokkomponister
Personer fra kanton Aargau
Torgeir Knag Fylkesnes

Torgeir Knag Fylkesnes (født 4. juni 1975 i Tromsø) er en norsk politiker og nestleder i Sosialistisk Venstreparti (SV). Fra høsten 2013 representerer han Troms på Stortinget. Han var medlem av Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen fra 2013 til desember 2015, da han gikk inn i Næringskomiteen. I stortingsvalget 2017 var han SVs førstekandidat i Troms, og han ble gjenvalgt til en ny periode på Stortinget. Han ble valgt inn i kommunestyret i Tromsø under kommunevalget 2019, men sitter ut perioden på Stortinget før han starter arbeidet i Tromsø kommune.

Fylkesnes er vokst opp i Tromsø. Sammen med familien bodde han to år i Botswana, hvor han gikk på skole i Gaborone 1983–1985. Han har hovedfag i filosofi fra Universitetet i Tromsø fra 2002. Hovedoppgaven handlet om hvordan nye ideer oppstår. Han har vært studentpolitiker for Sosialistisk Studentlag på Universitetet i Tromsø, hvor han var leder av studentstyret (1998) og studentrepresentant i universitetsstyret (1999).

Fylkesnes har sittet i kommunestyret i Tromsø (1999–2003). Han har jobbet på partikontoret og for stortingsgruppa til SV, og han har vært leder av Troms SV. I perioden 2012–2015 satt han i SVs sentralstyre. 

Fylkesnes har vært kommunikasjonsrådgiver i Norsk Sykepleierforbund, kommunikasjonssjef i Teknologirådet og filosof i reklame- og teknologiselskapet Arc Giraff.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  vyrdsamt.org, Fylkesnes' blogg

Stortingsrepresentanter fra SV
Stortingsrepresentanter for Troms
Stortingsrepresentanter 2013–2017
Lokalpolitikere i Tromsø
SV-politikere i Troms
Personer fra Tromsø kommune
Stortingsrepresentanter 2017–2021
Stortingsrepresentanter 2021–2025
Alumni fra Universitetet i Tromsø
Pitsunda

Pitsunda (abkhasisk: Пиҵунда; russisk: Пицунда; georgisk: ბიჭვინთა, Bitjvinta) er en kurby i distriktet Gagra i utbryterrepublikken Abkhasia i nordvestre Georgia. Småbyen ligger ved Svartehavets kyst, 25 kilometer sør for Gagra. Den hadde 11 000 innbyggere ifølge folketellingen i 1989, men dette tallet har sannsynligvis falt sterkt som følge av krigen på 1990-tallet.

Byen ble grunnlagt av grekerne på 400-tallet f.Kr. som en handelskoloni (Πιτυος; Pityous eller Pitiunt). Utgravninger i området har avdekket rester etter tre 300-tallskirker og et badehus med enestående mosaikkgulv. Av den tidligere havnen i den antikke byen gjenstår nå bare en innsjø inne i byen. Metropolitten av Pitsunda var til stede under kirkemøtet i Nikea i år 325. Sankt Johannes Chrysostomos ble landsforvist til byen og døde rett utenfor dens kyst i 407. På 500-tallet var byen et av de fremste politiske og religiøse senter i kongedømmet Egrisi (Lazica). Byen ble sete for en erkebiskop i 541. 

Byen ble på 700-tallet del av kongedømmet Abkhasia, og på 900-tallet av Georgia. På slutten av 900-tallet bygde kong Bagrat III en anseelig katedral i byen, og i den finnes det i dag spor av murmalinger fra 1200- og 1500-tallene. 

Byen var også sete for det georgisk-ortodokse katolikatet i Abkhasia til sent 1500-tall da området kom under osmansk overhøyhet. Fra 1200- til 1400-tallet fantes det der en genovesisk handelskoloni kalt Pezonda. 

I begynnelsen av 1800-tallet tilfalt byen Russland. Under Krimkrigen stod den 9. november 1853 utenfor dens kyster slaget ved Pitsunda.

Byen er i dag et turistby, gjerne besøkt av russere om sommeren.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Georgia
Byer ved Svartehavet
Abkhasia
Rohit Shetty

Rohit Shetty (født 14. mars 1973 i Mumbai i Maharashtra i India) er en indisk regissør og fotograf. Hans arbeid som regissør Golmaal, Golmaal Returns, All The Best: Fun Begins, Golmaal 3, Singham, Bol Bachchan og Chennai Express som har blitt mest kjente filmer i hans karrier.

Filmer regissert

Eksterne lenker 
 
 

Indiske regissører
Personer fra Mumbai
Fødsler i 1973
Johannes Sponland

Johannes Sponland (født 27. april 1881 i Hemne, død 5. mai 1962 i Ålesund) var en norsk fotograf. Han etablerte seg i Ålesund etter bybrannen i 1904. Han videreførte arkivet etter fotograf Ekroll Stamsvig (1877-1958). Sponland ble en dyktig, populær og svært produktiv fotograf. Hele 14 ansatte arbeidet i firmaet i en tid da varesortimentet var heller lite. Aktiviteten på fagoppdrag, framkalling og kopiering av amatørfilm var derimot omfattende. I årene 1917–1920 hadde han over 5 000 oppdrag årlig. (Fotografene i dag har knapt 500).

Aalesunds Museum eier Sponlandarkivet. FylkesFOTOarkivet i Møre og Romsdal har digitalisert  Sponlandbilder som er søkbare på nett under arkivnr. AM-95003.

Sponland var den yngste og ble snart den ledenede av sine samtidige kollegaer Sigvald Moa (1879–1938), Enok O. Simonnæs (1856–1947) og Herman Julius Haagensen (1855–1937)

Referanser

Litteratur 
 Kjell Skorgevik: Fotografer i Ålesund i glassplatenes tid', 1985,  Aalesunds Museum skrift nr. 15.

Eksterne lenker 
 FylkesFOTOarkivet

Norske fotografer
Personer fra Hemne kommune
Fødsler i 1881
Dødsfall i 1962