Il Tempo Gigante

Il Tempo Gigante er en oppdiktet racerbil som ble tegnet av forfatteren og illustratøren Kjell Aukrust, og senere ble kjent fra Ivo Caprinos dukkefilmsuksess Flåklypa Grand Prix fra 1975. Bilen ble bygd til filmen av Bjarne Sandemose. I Aukrusts «Flåklypa Tidende»-univers og i animasjonsfilmen er bilen konstruert av hovedpersonen Reodor Felgen, sykkelreparatør og oppfinner, og kjørt av ham i billøpet Flåklypa Grand Prix. 

Bilen har masse ekstrautstyr og forskjellige hjemmekonstruerte finesser, eksempelvis to speedometere, der det ene slutter på 250 km/t, og det andre tar over og fortsetter til 400. I filmen blir bilen sabotert av de to hovedrivalene Rudolf Blodstrupmoen og hans synske medhjelper Mysil Bergsprekken. Likevel klarer det lille tafatte pinnsvinet Ludvig å oppdage feilen – en istykker-saget elektrisk fordeler – og holde bilen sammen til løpet er ferdig.

Spesifikasjoner 
 
Il Tempo Gigante er utstyr med to motorer, en V12-motor fremme som yter 600 kW (800 hk) ved 11 000 omdreininger. En viktig del – og en av Reodor Felgens store oppfinnelser – er superretometerfordeleren, en dings som skal øke karadialeffekten med over 110 %. Den fremre motoren starter i sin tur den bakre turbinmotoren, via den okotogonale forgassertenningen som gir et ekstra spark med rundt 900 kW (1200 hk) ved 18 000 omdreininger. Til sammen er disse garantert til å registrere 5,3 på Richters skala. Spesialutstyr inkluderer radar, trippteller, kompass, barometer, ekkolodd, og to speedometre, forsikte, vindmåler, roterende hydroventiler, samt blodbank med rhesus pluss og minus, samt en skvett blått blod i tilfelle adelige skulle komme i veien.

Modellbilen 
På grunnlag av Aukrusts tegninger konstruerte Ivo Caprinos faste medarbeider Bjarne Sandemose modellbilen som skulle brukes da Aukrusts univers skulle omgjøres til animasjonsfilm. Bilen ble vist frem på NRK i programmet Lørdagskveld med Erik Bye den 1. mai 1971. Aukrust og Caprino fortalte da programlederen Erik Bye om både bilen og om dukkene som var laget til det som i 1971 fortsatt var tenkt som en fjernsynsserie.

Fullskalamodellen 
 

I forbindelse med dokkefilmen ble det i 1976 bygd en kjørbar versjon av Il Tempo Gigante i full størrelse. Den har siden blitt vist som reklame og attraksjon på arrangementer rundt om i Norge. Den «ekte» Il Tempo Gigante, en kjørbar modell av bilen i full størrelse, ble bygget like etter filmens ferdigstillelse. Karosseriet ble bygget av en italiensk karosserimaker – Ermanno Martinuzzi i Caprinos filmstudio på Snarøya. Det tekniske ble utført/bygget av Jan Michelsen, Odd Høie og Svein Martin Pedersen - alle fra et bilverksted i Oslo. Ivo Caprino, Bjarne Sandemose og Charles Patey bidro med mindre detaljer. Bilen startet som flate plater og ble ferdigstilt på tolv måneder. Detaljene er utformet slik at mest mulig skal ligne modellen fra filmen. En Cadillac-ambulanse ble innkjøpt fra Sverige. Chassis med forstilling, V-8-motor på ca. åtte liter og automatkassen ble brukt. Bakakselen kom fra en Dodge «kvarting». Senere, i 1982, ble det innmontert en big block Chevrolet 454 V-8-motor på 7,4 liter. Hovedmotoren har direkte bensininnsprøytning, 400 kilowatt (540 hestekrefter) og ble gitt av den østerrikske Formel 1-kjøreren Niki Lauda etter at de møttes på bilutstillingen i Genève, ifølge Remo Caprino. I tillegg kommer en turbinmotor som angivelig skal yte 790 kW (1060 hk), hvilket gir bilen en kombinert ytelse på 1190 kW (1600 hk) og en teoretisk toppfart på 324 km/t. Høyeste målte toppfart er 225 km/t. Turbinmotoren brukes ikke lenger grunnet støy. Bare V8-motoren gir fra seg 120-130 dB.

Akselerasjonen fra 0-100 km/t er på 6 sekunder.

Den er registrert på nummer «BL 50000» i Norge, og er veisikret, men fritatt fra normal periodisk kjøretøykontroll grunnet høyt støynivå. Den første testturen skjedde på Oslo lufthavn, Fornebu nattestid i 1976. Noen toppfart ble ikke målt, da man ikke hadde utstyr til det. Bilens dekk er heller ikke egnet for høye hastigheter.

Bilen har en egenvekt på 1 550 kg og en totalvekt på 1 800 kg, bilen er 665 cm lang og 247 cm bred.

Jan Erik Larssen fra Autofil prøvekjørte bilen i 2002, med svært gode tilbakemeldinger.

Søksmål  
Aukruststiftelsen og Hunderfossen familiepark gikk på 2010-tallet til søksmål mot Caprino Filmsenter om rettighetene til Il Tempo Gigante. Saken gjaldt hvorvidt Caprino kunne påberope seg opphavsrett til åndsverk som filmen bygger på, nærmere bestemt til bilen som opprinnelig var tegnet av kunstneren Kjell Aukrust. I november 2017 falt endelig dom i saken, da Høyesterett avgjorde at Caprino Filmsenter ikke hadde opphavsrett til Il Tempo Gigante. Høyesteretts avgjørelse var i tråd med dommen i tingretten, mens lagmannsretten var kommet til det motsatte resultat.

Se også 
 Boomerang Rapido (basert på McLaren M8B)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Fakta om bilen 
 Bilder fra byggingen 
 Intervju med mekaniker Bobbo Strand
 Autofil-episode med Il Tempo Gigante

Biler i motorsport
Kjell Aukrust
Norske bilprodusenter