alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Chester Bennington

Chester Charles Bennington (født 20. mars 1976 i Phoenix i Arizona i USA, død 20. juli 2017) var vokalist i bandene Linkin Park og Dead By Sunrise.

Bennington var kjent for sin sterke vokal i høyt toneleie. På de fleste Linkin Park-låtene hører man ham skrikende. Da han var yngre øvde han sang hver dag inntil lungene og halsen ble såre. Han var inspirert av grupper som Depeche Mode og Stone Temple Pilots.

Bakgrunn 
Bennington hadde en vanskelig oppvekst. Da han var elleve år ble foreldrene skilt. Han hadde to halvsøstre og en halvbror. Han ble seksuelt misbrukt som barn og slet psykisk med dette i mange år. 

Da han var tenåring ble han avhengig av amfetamin og kokain og misbrukte marihuana, men klarte å slutte med rus i 1997. Deretter jobbet han i Burger King til han fikk jobb i bandet Grey Daze.

Karriere 
Bennington sluttet i Grey Daze på grunn av for mye uenigheter og ble erstattet av en kvinnelig vokalist. Dette bandet kaller seg nå Waterface.

Bennington var fra 1998 med i Linkin Park, og da de ga ut debutalbumet Hybrid Theory bidro han med sangen «One Step Closer» som vant en Grammy-pris.

Privatliv 
Han giftet seg da han var 20 år gammel med Samantha Bennington. Han hadde ikke penger til å kjøpe ringer, så de tatoverte gifteringene på ringfingrene. Med Samantha fikk han sønnen Draven Sebastian Bennington i 2002. I 2005 ble ekteparet skilt og Samantha fikk hele foreldreansvaret for sønnen mens Bennington kjempet for besøksrett. Han ble gift med Talinda Bentley og de fikk tre barn sammen.

Bennington ble funnet død i en bolig i Los Angeles i juli 2017. Bennington begikk selvmord.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Sangere fra USA
Medlemmer av Linkin Park
Personer fra Phoenix
Sun Studio

Sun Studio er et platestudio åpnet av rockepioneren Sam Phillips på 706 Union Avenue i Memphis, Tennessee den 3. januar 1950. Studioet het opprinnelig Memphis recording Service, og det delte bygning med Sun Records. I 1951 ble den antatt første rockesingelen, «Jackie Brentson and his Delta Cats» sin «Rocket 88» (med låtskriver Ike Turner på keyboard) spilt inn. Som gjorde at studioet kunne hevde å være rockens vugge. Ellers ble studioet brukt av blues og R&B artister som Muddy Waters, Junior Parker, Little Milton, B.B. King, James Cotton, Rufus Thomas og Roscoe Gordon på begynnelsen av 50-tallet.

Utover 50-tallet ble studioet brukt til å spille inn demoer for unge håpefulle artister og albumene til artister som var under kontrakt med Sun Records. Dette inkluderte artister som Johnny Cash, Elvis Presley, Carl Perkins, Roy Orbison, Charlie Feathers og Jerry Lee Lewis. På slutten av 50-tallet ble pågangen av artister så stor, at Sam Phillips bygde et nytt studio i 1960 kalt Sam C. Phillips Recording Studio. I 1969 solgte Sam Philips studioet og sitt nye plateselskap Phillips recording til Shelby Singleton, og det gamle studioet ble ikke lengre brukt. 

Men i 1985, da Carl Perkins, Roy Orbison, Jerry Lee Lewis og Johnny Cash skulle spille inn det som ble Class of '55, valgte de det gamle studioet for innspillingen. Og i 1987 ble studioet gjenåpnet som et kombinert studio og museum.

Eksterne lenker
 
 http://www.706unionavenue.nl

Musikkproduksjon
Tennessee
Fylkesvei 123

Fylkesvei 123 (Fv123) går mellom Homstvetkrysset ved Mysen i Indre Østfold og Kroksund i Marker. Veiens lengde er 25,5 km, hvorav 23,2 km i Østfold og 2,3 km i Akershus. Veien passerer blant annet tettstedet Havnås i Indre Østfold, med Indre Østfold Fengsel, avdeling Havnås, i den gamle NIKE-leiren. Ved kommunegrensen mellom Marker og Aurskog-Høland ligger Basmo festning på åsen nord for veien.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Da motortrafikkveien Momarken–Melleby ble åpnet 1. oktober 2014 ble den tidligere strekningen menllom Mysen bru og Korterud del av .

Kommuner og knutepunkter

Gangvei på nordsiden av veien fra Basmo til  Basmo festning (350 m)

Referanser

Eksterne lenker  
 Vegvesenets vegkart 

Fylkesveier i Viken
Veier i Indre Østfold kommune
Veier i Aurskog-Høland
Veier i Marker
Primære fylkesveier
Islams fem søyler

Islams fem søyler er de fem sentrale ritene innen islamsk trosutøvelse: trosbekjennelsen, bønnen, fasten, pilegrimsreisen og veldedigheten.

Shahadah (Trosbekjennelsen)  
Trosbekjennelsen (shahadah) er den viktigste av de fem søylene. Å erklære at man er muslim skjer ved at man uttaler trosbekjennelsen:

'Ašhadu 'al-lā ilāha illā-llāhu wa 'ašhadu 'anna Muħammadan rasūlu-llāh.
Jeg bevitner at det finnes ingen gud utenom Allah, og at Mohammed er hans profet.

Denne erklæringen kalles også ash-shahadatan (de to vitnemålene) fordi den består av to deler. Tror man dessuten på trosartiklene, er man muslim.

Salah (Bønn)
Bønnen (salah) er den nest viktigste av de fem søylene. Fem ganger i døgnet skal muslimer utføre en fast rituell bønn. Bønnen skal utføres qibla – dvs. vendt mot Mekka. Ifølge Koranen er den rituelle bønnen en religiøs plikt som gjør det vanskeligere for den troende å synde, ettersom de vet at de må bøye seg ned og underkaste seg Gud fem ganger daglig.

Zakat (Almisse/Velferd) 
Almisser eller Velferdsskatt er den barmhjertighetsplikt de troende har.Zakat utgjør ca. 2,5% av inntekten, og fordeles mellom åtte verdige grupper.Ordet zakat er tatt fra den arabiske roten zaka, som blant annet betyr «å vokse» eller «å bli renere».

Saum (Fasten)
Den månedslange fasten (saum) som gjennomføres i Ramadan er både en viktig tradisjon som preger muslimske samfunn og et uttrykk for tilbedelse, renselse og konsentrasjon. I løpet av fastemåneden skal man ikke spise eller drikke. Etter solnedgang gjelder fastebestemmelsene ikke. Det anbefales å spise og drikke før daggry, og å bryte fasten ved solnedgang med dadler og vann før man spiser et kveldsmåltid. De fleste muslimske samfunn har også utviklet spesielle mattradisjoner knyttet til fasten, Koranen resiteres i løpet av måneden, og fasten avsluttes med den store festen Id al-fitr.

Hajj (Pilegrimsreisen)
Pilegrimsreisen (hajj) innebærer å reise til Mekka i en bestemt periode (7. til 13. dhul hijjah), og der delta i noen ritualer. Dette skal enhver muslim som er i stand til det fysisk og økonomisk, gjennomføre minst en gang i livet.

Eksterne lenker 
 islam.no

islam
Zakat

Zakat (eller zakah, zakaat) som oversettes med almisse eller veldedighet, er en av islams fem søyler. Det er ofte nevnt i Koranen sammen med bønnen (salah). 

Ordet zakat er tatt fra den arabiske roten zaka, som blant annet betyr "å vokse" eller "å bli renere". I islam brukes dette som betegnelse på det Gud har pålagt de rike å betale av sine eiendeler til fordel for fattige og syke.
Velferdsskatten utgjør 2,5 %, men muslimene oppfordres til å gi mer. Pengene skal deles ut til åtte grupper/formål:

 Til de som verken har materielle verdier eller inntekt.
 Til de som har for lav inntekt til å dekke grunnleggende behov.
 Til de som arbeider med å fordele almissene.
 Til nye konvertitter til islam.
 Til frigjøring av slaver.
 Til de som har gjeld de ikke klarer å tilbakebetale på egen hånd.
 Til forsvar og spredning av islam.
 Til de som er på reise og ikke har midler til å reise hjem.

Sunnimuslimer kan selv gi sine almisser til trengende; hos sjiamuslimene er det ulamaene som distribuerer gavene til de trengende. Det er fastsatt at man ikke kan gi disse almissene til sin nærmeste familie (det vil si far og mor), men resten av egen familie må prioriteres før andre. I noen land, som Pakistan, organiseres zakat ved at bankene trekker 2,5 % fra muslimers sparekontoer, og overfører disse midlene til Staten som distribuerer pengene etter behov.

Intensjonen bak en obligatorisk almisse sies å være at «man innser at eiendom er en gave fra Gud, og at vi skal dele våre gaver med hverandre. Muslimene sier at eiendommene deres på den måten blir renset...».

Det er vanskelig å anslå hvor store pengebeløp som innsamles gjennom zakat, men det er anslått at flere titalls milliarder dollar deles ut globalt.

Referanser

Litteratur
 Nora S. Eggen. Islam. Gyldendal, 2002
 Paul Lunde. Islam. Damm, 2002
 Anne Dessingthon, Tasmin Mujahid. Inn i det ukjente, en bok om islam. NRK, 1992 
 Kværne og Vogt. Religionsleksikon. Cappelen 2002 

Islam
Arabiske ord og uttrykk
Jorun Gulbrandsen

Jorun Marie Gulbrandsen (født 13. oktober 1948 i Oslo) er en norsk politiker (AKP/RV/Rødt), pedagog og samfunnsdebattant. Hun var leder i AKP (Arbeidernes Kommunistparti) fra 1997 til 2006.

Jorun Gulbrandsen fullførte lærerskolen i 1971 og har siden jobbet mange år i skolen. Hun er forfatter av og redaktør for flere lærebøker for grunnskolen, samt boka Er skolen for Kari eller Ronny? fra 1993 (også utgitt på svensk). Gulbrandsen har også skrevet tallrike artikler, fortellinger og kåserier.

Gulbrandsen ble medlem av Sosialistisk Ungdomsforbund (SUF) i 1965, og ble snart aktiv i den norske ml-bevegelsen. Hun ble med i Kvinnefronten da den ble stiftet i 1972. Hun har hatt en rekke verv i AKP og Rød Valgallianse. Ved valget i 1985 toppet hun RVs liste i Oslo.

Etter at AKP og RV gikk sammen i Rødt i 2007, satt Gulbrandsen i partiets arbeidsutvalg det første året. Deretter var hun i to år medlem av landsstyret, og fra 2010 er hun varamedlem til samme organ. Hun var redaktør for AKPs gratisavis akp.no fra starten i 2002, og fortsatte som redaktør for Rødts oppfølger Rødt nytt fram til høsten 2010. Gulbrandsen var representant for Rødt i bydelsutvalget i Bydel Grünerløkka i deler av valgperioden 2007–11.

Gulbrandsen var en frontfigur i striden om redaktørskiftet i Klassekampen i 1997, da AKP som majoritetsaksjonær kastet Paul Bjerke og innsatte Jon Michelet som ny redaktør. Hun fikk i desember 2005 en del oppmerksomhet rundt sin artikkel «Venstresida akkurat nå», som stod på trykk i tidsskriftet Rødt! og deretter i avisa Klassekampen. Her kritiserte hun avisa for under redaktør Bjørgulv Braanen å opptre som et reint regjeringsorgan  og bevisst å motarbeide kreftene til venstre for den nye regjeringa. Dette var oppstarten til en debatt om veien videre for venstresida i Norge, særlig med hensyn til debatten om sammenslåing mellom AKP og RV, som sistnevnte parti tok initiativ til på sitt landsmøte i 2005.

Gulbrandsen var gift med politikeren og samfunnsdebattanten Tron Øgrim (1947–2007) fra 1969 til 1998. Hun er mor til programlederen, politikeren og organisasjonskvinnen Liv Gulbrandsen (født 1974).

Referanser

Eksterne lenker 
 Er skolen for Kari eller Ronny? i fulltekst hos Pdf-arkivet.
 Joruns hjørne, oversikt over nettpubliserte artikler
 – Jeg er ikke såret fra Morgenbladet
 Intervju med Jorun Gulbrandsen i Dagbladet
 Bokanmeldelse av Er skolen for Kari eller Ronny?
 Jorun Gulbrandsen om kvinner og arbeidsliv 
 Intervju med Jorun Gulbrandsen i Dagbladet
 «Vi lever i et skjult diktatur». Intervju i Minerva.

Norske pedagoger
Norske lærebokforfattere
Rødt-politikere i Oslo
AKPs ledere
RVs ledelse
RV-politikere i Oslo
Personer fra Oslo
Rodi

Rodi er et språk som ble talt av de reisende som tidligere ble kalt skøyere eller mjøltravere på Sør- og Vestlandet i Norge.

Rodi er et blandingsspråk basert på norsk, men med mange ordlån fra tysk og romani. Språket ble brukt av de såkalte skøyerne, et folk med en kultur som var en blanding av den "konforme norske kulturen" og de reisendes. Språket deres har likheter med dansk skøyerspråk og det tyske jenischespråket. 

Det er stor forskjell på rodi og romani. Rodi regnes i dag for utdødd. De fleste av de såkalte meltravere/skøyere snakker isteden norsk, men mange bruker også ord og uttrykk de har lånt fra taternes romani. Enkelte ord fra gammelt rodi har allikevel blitt bevart, og brukes fortsatt i enkelte reisende slekter på Sør- og Vestlandet.

Se også
 Skjulespråk

Utdødde språk i Europa
Blandingsspråk
Münsterdomen

St. Paulus-domen i Münster er den viktigste kirkebygningen i Münster i Westfalen og byens varemerke.

I 805 la den hellige Ludger grunnsteinen for den første domen, som ble ødelagt i en brann i 1071. Deretter ble en ny kirke bygget. Den nåværende (og tredje) bygningen ble påbegynt 1225 og innviet i 1264. Etter flere ødeleggelser, bl.a. av gjendøperne og under annen verdenskrig, ble domen restaurert i 1956.

De romanske vesttårnene kan skues på lang avstand. Hovedbygningen er i en romansk-gotisk overgangsstil som det finnes få paralleller til.

Inne i domen befinner seg et astronomisk ur med klokkespill fra tiden omkring 1540. Det viser også månefaser og planetposisjoner. Dets evige kalender rekker frem til 2071.

I domens umiddelbare nærhet er den gamle strukturen med domborgen godt bevart.

På domplassen finner det på onsdager og lørdager sted store markeder.

Den salige kardinal Clemens August von Galen ligger begravet i domen.

Eksterne lenker 
 
  www.kirchensite.de
  PDF zur astronomischen Uhr

Katedraler i Tyskland
Münster
Byggverk i Nordrhein-Westfalen
katolske kirker i Tyskland
Roger Lloyd Pack

Roger Lloyd Pack (født 8. februar 1944 i Islington, London, død 15. januar 2014 i Kentish Town, Camden, London) var en engelsk skuespiller. Hans far, Charles Lloyd Pack, var også skuespiller, og det samme er hans datter, Emily Lloyd. Roger var gift med Jehane Markham.

På britisk fjernsyn var Lloyd Pack best kjent for sin rolle som Colin «Trigger» Ball i BBC-serien Only Fools and Horses. For det internasjonale publikum er Lloyd Pack mest kjent for hans opptreden i filmen Harry Potter og Ildbegeret. Han dukket opp på Doctor Who i 2005, samt at han er kjent for sin rolle i The Vicar of Dibley som karakteren Owen Newitt. Pack var gift to ganger. Hans første kone var Sheila ball, og hans andre var poet og dramatiker Jehane Markham. Han har en datter, Emily Lloyd, som også er en skuespiller, og han har tre sønner: Spencer, Hartley og Louis. Han var tilhenger av Tottenham Hotspur. I juni 2008 dukket Pack som gjest på The Politics Show som ble sendt på BBC2.

TV-roller (ufullstendig) 
 The Naked Civil Servant, «Liz»
 Only Fools and Horses, «Trigger»
 The Vicar of Dibley, «Owen Newitt»
 Selling Hitler, «David Irving»

Filmroller (ufullstendig) 
 2005 Harry Potter og Ildbegeret (orig. Harry Potter and The Goblet of Fire), «Bart Kroek»
 2000 Oliver Twist, «Mr. Sowerberry»
 1997 Agent under pisken (orig. Preaching to the Perverted), «Mr. Cutts-Watson»
 1995 Den lille giftmorderens håndbok (orig. The Young Poisoner's Handbook)
 1995 Perfect Match, «Tom»
 1994 En vampyrs bekjennelser (orig. Interview With the Vampire), «Pianolæreren»
 1993 Anna Lee 1: Headcase, «Desk Clerk»
 1993 Anna Lee 2: Dupe, «Desk Clerk»
 1993 U.F.O.: The Movie
 1991 American Friends
 1989 Helt Wilt (orig. Wilt), «Dr. Pittman»
 1989 Kokken, tyven, hans kone og hennes elsker (orig. The Cook The Thief His Wife & Her Lover), «Geoff»
 1970 Menneskejakt (orig. Figures in a Landscape)
 1969 Hamlet, «Reynaldo»

Teaterroller (ufullstendig) 
 Art
 BLUE/ORANGE av Joe Penhall

Referanser

Eksterne lenker 
 Roger Lloyd Packs biografi
 

Engelske skuespillere
Skuespillere i Harry Potter-filmer
Personer fra London
Søren Jaabæk

Søren Pedersen Jaabæk (født 1. april 1814 på Holmesland i Holum i nåværende Mandal kommune, død 7. januar 1894) var en norsk politiker, lærer og bonde. Sammen med Johan Sverdrup (1816-1892), «den norske parlamentarismens far», la han grunnlaget for partiet Venstre som ble stiftet 1884.

Etter oppveksten bodde han på Jåbekk i Halse, men flyttet til Holmesland i Holum da faren døde i 1849 og tok over gården. Jaabæk var ordfører i Halse og Harkmark og i Holum i flere perioder mellom 1845 og 1890.

Jaabæk satt på Stortinget for Lister og Mandals amt fra 1845 til 1890. Her fikk han kallenavnet «Neibæk» på grunn av sin motvilje mot alt som kunne føre til økte offentlige kostnader. Han kjempet innbitt mot alt som smakte av luksus og sentraldirigert embetsmannsvesen. Selv reformer som gavnet bøndene og deres innflytelse på styre og stell kunne han avvise utfra sin motstand mot økte statsutgifter. Jaabæk anerkjente Johan Sverdrup som den ledende strategen innen opposisjonen. Så lenge Sverdrups tanker ikke var for dyre, kunne han regne med Jaabæks støtte.

Jaabæk var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884.

Ved siden av sin spareiver var Jaabæk en uhyre dyktig organisator. I 1865 grunnla han organisasjonen «Selskabet Bondevennerne» etter dansk mønster. Bondevennerne ble raskt en landsomfattende organisasjon og ble en betydelig maktfaktor. Bondevennerne la grunnlaget for blant annet sparebankene og samvirketjenestene, og foreningene kan på mange måter sees som en forløper for det kommende Venstre-partiet. I sin siste stortingsperiode representerte han Moderate Venstre.

Jaabæk satt til dels samtidig på Stortinget som sine brødre, Simon Holmesland og Johan Holmesland.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Artikkel om Jaabæk fra Statsarkivet i Kristiansand
 
 Liberaleren fra Lista – Ideer om frihet
 
 Politiske taler av Søren Jaabæk, virksommeord.uib.no

Stortingsrepresentanter fra Venstre
Stortingsrepresentanter for Vest-Agder
Stortingsrepresentanter 1845–1847
Stortingsrepresentanter 1848–1850
Stortingsrepresentanter 1851–1853
Stortingsrepresentanter 1854–1856
Stortingsrepresentanter 1857–1858
Stortingsrepresentanter 1859–1861
Stortingsrepresentanter 1862–1864
Stortingsrepresentanter 1865–1867
Stortingsrepresentanter 1868–1870
Stortingsrepresentanter 1871–1873
Stortingsrepresentanter 1874–1876
Stortingsrepresentanter 1877–1879
Stortingsrepresentanter 1880–1882
Stortingsrepresentanter 1883–1885
Stortingsrepresentanter 1886–1888
Stortingsrepresentanter 1889–1891
Ordførere i Halse og Harkmark
Ordførere i Holum
Norske foreningspersoner
Norske bønder
Personer fra Mandal kommune
Medlemmer av Norsk Kvinnesaksforening
Norsk pasientregister

Norsk pasientregister er et av Norges sentrale helseregistre og blir drevet av Helsedirektoratet. NPR sin primære oppgave er å samle inn informasjon om alle pasienter som har vært eller venter på behandling innen spesialhelsetjenesten i Norge.

Pasientregisteret ble opprettet i 1997 av Helse- og omsorgsdepartementet. Registeret ble frem til 31.12.2006 drevet av forskningsinstituttet SINTEF Helse på kontrakt for departementet. Fra og med 1.1.2007 ble NPR en egen avdeling i Sosial- og helsedirektoratet med lokaler i Trondheim og Oslo. Helseregisterloven ble i februar 2007 endret og hjemler nå NPR som landets 8. sentrale helseregister.

Blant data NPR samler inn er opphold ved helseinstitusjon, diagnoser, alle helserelaterte prosedyrer som blir utført på pasienten. Alle opplysningene er identifiserbare på person. Det er ikke mulig å reservere seg mot registrering i Norsk Pasientregister.

Eksterne lenker
 Norsk pasientregister
 Informasjonsbrosjyre Norsk Pasientregister
 "Pasienter uten vern", Knut Henning Klem, Dagbladet 12.01.2012

Helseregistre
Registerepidemiologi
Norske statlige myndigheter
Norges helsevesen
Sosial- og helsedirektoratet
SINTEF Helse
Etableringer i 1997
Initial

.
En initial er en begynnelsesbokstav eller en rikt utsmykket forbokstav som innleder ei bok, et manuskript, et kapittel eller avsnitt. Initial kan også bety forbokstav i et navn. Ordet kommer fra det latinske initialis, som betyr «står i begynnelsen».

Initialer i typografien 
En Initial betegner i typografien en litt større bokstav brukt i innledningen til en skrevet eller trykt tekst. I den tidligste perioden av trykking, ville en typograf gjerne avsette den nødvendige plassen til at en maler eller en tegner kunne lage en initial. Historiske initialer var ofte dekorert med ornamenter eller motiver som kunne referere til teksten.

Forbokstaver i navn 
Initialer kan også referere til de første bokstavene i et navn. For eksempel var John Fitzgerald Kennedy ofte omtalt som bare JFK. 

En eller flere initialer brukt som dekorativt merke og kjennetegn, blir ofte kalt monogram. Da kan initialene være stilt sammen med tall (de norske kongenes H 7, O V eller 5 og H 5) og krone (særlig kongefamiliens rangkroner).

Bumerker består ofte av runeinitialer fra personnavn skrevet med runer, så som en sammenfletting av de to første runebokstavene i et fornavn.

Initialer er vanlige i norske personsegl, dels som underordnet figurmotiv, dels som eneste figur. Initialene i seglene er ofte forbokstaver i fornavn og i farsnavn, eventuelt i fast slektsnavn. Ved farsnavn er det ofte initialen til fars fornavn og i tillegg også bokstaven S for endelsen sønn/son/sen. De tre bokstavene står ofte over seglenes sentrale motiv som kan være bumerke, våpenskjold, allegoriske figurer og annet.

Se også 
 Typografi – versal
 Manuskript – illuminasjon
 Forkortelser
 Monogram

Referanser

Eksterne lenker 
 

Typografi
Symboler
Kinn (tidligere kommune)

Kinn er en tidligere selvstendig kommune i Sogn og Fjordane, opprettet som Kinn formannskapsdistrikt i 1837.

3. januar 1861 ble Florø skilt ut fra Kinn som egen kommune. Kinn hadde etter delingen 6 531 innbyggere.

1. januar 1866 skjedde en ny fradeling da Bremanger ble egen kommune. Kinn hadde nå et folketall på 4 679.

1. januar 1923 ble både Bru og Eikefjord skilt ut fra Kinn. Kommunen hadde nå 2 508 innbyggere.

1. januar 1964 ble Kinn slått sammen med Florø, Eikefjord, Bru (unntatt området sør for Førdefjorden) samt mindre deler av Bremanger og Vevring til den nye Flora kommune. Kinn hadde ved sammenslåingen 3 567 innbyggere.

1. januar 2020 ble kommunene Vågsøy og Flora sammenslått til en ny Kinn kommune. Kinn er også et sokn og prestegjeld i Sunnfjord prosti i Bjørgvin bispedømme, og en valgkrets ved storingsvalgene 1906-1918.

Referanser 

Tidligere kommuner i Sogn og Fjordane
Kinns historie
Norske kommuner etablert i 1838
Kommuner opphørt i 1964
Duodji

Duodji (nordsamisk; sørsamisk , lulesamisk duodje) er samenes tradisjonelle kunsthåndverk og husflid. Begrepet duodji brukes både om det å lage noe og det som blir laget; på norsk uttrykkes det vanligvis som å sløyde, og produktene som sløyd eller samesløyd. Et hovedskille er mellom hard sløyd i tre, horn og bein, og myk sløyd i stoff og skinn.

Naturmaterialer
Duodji bruker overveiende naturmaterialer som skinn, pels, tre, trerøtter, horn og bein, til å lage forskjellige gjenstander. Reinsdyret ble mye brukt til duodji. Andre tradisjonelle materialer som har vært brukt er glassperler, tinn,  og ull. Ut fra dette lager man grener (ulltepper), klær, smykker, trekopper, melkekopper, pulker, ski. Form og farger varierer fra distrikt til distrikt, og kan også være preget særlige tradisjoner innen den enkelte slekt.  

Samene har også importert materialer som tekstiler og metall gjennom lang tid, og de lager også ting av disse.

Utdanning 
I Norge i dag er utdannelsen til dette yrket innen utdanningsprogrammet Design og håndverk. Det innebærer to år på skole og to år i lære ute i bedrift. Første skoleåret er Vg1 Design og håndverk og andre skoleåret er Vg2 Design og duodji.

Programområder som fører til fagbrev (Programområder / spesialisering for opplæring i bedrift.)

Høgskolen i Oslo tilbyr et masterstudium i duodji . Studiet gjennomføres ved Samisk høgskole.

Horn-, bein-, metall-, skinn-, pels-, veve- og håndstrikkeduodjárfagene er (pr. 2016) med på Utdanningsdirektoratets liste over små og verneverdige håndverksfag. Dette innebærer blant annet at bedrifter innen faget mottar utvidet støtte fra fylkeskommunen når de tar inn nye lærlinger.

Referanser

Eksterne lenker 
 Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av duodjar 
 Utdanning.no sin oversikt over utdanningsløp VGO duodji
 Design og håndverk – Duodiar
 Duodjeinstituhtta – informasjon om samisk håndverk 
 Filmer og bilder som viser ulike former for duodji
Duodji i grunnskolen - et veiledningshefte med praktiske eksempler på hvordan du kan jobbe med samisk håndverk i grunnskolen, fra Nasjonalt senter for kunst og kultur i opplæringen

Samisk kunst
Håndverksyrker
Brukskunst
Kunsthåndverk
Samiske ord og uttrykk