alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Protoconnus

Protoconnus er en slekt av biller som tilhører gruppen perlebiller (Scydmaeninae) som nå blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De er rovdyr som har spesialisert seg på midd.

Utseende 
Bittesmå (0,5-1 millimeter), brunrøde, blanke, ovale til pæreformede biller, fint hårete. Antennene er lengre enn hode + thorax, nokså kraftige, de tre ytterste leddene er betydelig tykkere enn resten og danner en avlang klubbe. Hodet er nokså stort, kantete, med store fasettøyne. Pronotum er bredere enn langt, mer eller mindre tilsmalnende forover, betydelig bredere enn hodet og smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er bredt ovale, hver dekkvinge har en dyp lengdegrop ved roten. De dekker hele bakkroppen. Lårene er litt kølleformede, beina ellers slanke.

Levevis 
Perlebillene er rovdyr som stort sett lever av midd, spesielt pansermidd (Oribatida). Disse har et meget hardt skall og perlebillene har organer på frambeina for å holde byttet fast, og munndeler som passer til å borre eller sage seg gjennom middenes skall.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger, Staphylinidae Latreille, 1802
 Underfamilien perlebiller, Scydmaeninae Leach, 1815
 Gruppe Scydmaenitae Leach, 1815
 Stammen Glandulariini 
 Slekten Protoconnus Franz, 1967
 Protoconnus acutus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus andicola Franz, 1967
 Protoconnus angustus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus apaapa Jałoszyński, 2018
 Protoconnus araguanus Franz, 1988
 Protoconnus bolivianus Franz, 1980
 Protoconnus comarapae Franz, 1980
 Protoconnus costaricanus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus ecuadoranus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus impressifrons Jałoszyński, 2018
 Protoconnus inexpectatus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus magnus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus maximus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus minusculus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus minutissimus Franz, 1980
 Protoconnus minutus Franz, 1980
 Protoconnus napoanus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus paraguayanus Franz, 1980
 Protoconnus peruensis Franz, 1967
 Protoconnus princeps (Franz, 1967)
 Protoconnus quillabambanus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus robustus Franz, 1980
 Protoconnus tunarianus Jałoszyński, 2018
 Protoconnus venezolanus Franz, 1986
 Protoconnus volcanbaru Jałoszyński, 2018

Eksterne lenker 
 

Perlebiller
Biller formelt beskrevet i 1967
Stethusa

Stethusa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende  
Små, avlange, litt spoleformede, blanke, brunlige kortvinger. Hodet er nokså stort, rundet, med små fasettøyne. Antennene er noe lengre enn hode + pronotum, litt utvidet mot spissen, de ytre leddene litt bredere enn lange. Pronotum er avrundet, mye bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede, litt lengre enn pronotum, bakkanten ikke innbuktet ved bakhjørnene. Bakkroppen er lett spoleformet.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Nord-, mellom- og Sør-Amerika, og i Himalaya.

Systematisk inndeling 
Arten blir ofte plassert i den store slekten Atheta.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Athetini Casey, 1910
 Slekten Stethusa Casey, 1910
 Stethusa ascendens (Cameron, 1939)
 Stethusa changu (Pace, 1986)
 Stethusa dichroa (Gravenhorst, 1802)
 Stethusa diffinis (Sharp, 1883)
 Stethusa klimschi (Bernhauer, 1909)
 Stethusa luederwaldti (Bernhauer, 1908)
 Stethusa lurida (Erichson, 1839)
 Stethusa nagaorum (Pace, 1987)
 Stethusa spuriella (Casey, 1910)
 Stethusa subvicina (Cameron, 1939)
 Stethusa vaisya (Pace, 1984)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1910
Liga MX 2022/23

Liga MX 2022/23 er den 76. sesongen av Mexicos øverste divisjon i fotball for menn. Sesongens todelte inndelinger ble kalt Torneo Apertura og Torneo Clausura.

Lagene

2022 Torneo Apertura

Grunnspillet
2. juli – 3. oktober 2022

Sluttspillet
8. – 27. oktober 2022

2022 Torneo Clausura

Grunnspillet
januar – mai 2023

Sluttspillet
mai – mai 2023

Referanser

Eksterne lenker 
 

Liga MX
Fotball i 2022
Fotball i 2023
Eburniogaster

Eburniogaster er en slekt av biller som hører til familien kortvinger. Denne gruppen lever i et tett samliv med termitter.

Utseende 
Disse kortvingene har et svært særpreget utseende og ligner overflatisk sterkt på termittene de lever sammen med. Bakkroppen er kraftig oppsvulmet, mens pronotum og dekkvinger er reduserte. Dekkvingene har blitt skjøvet framover av den oppsvulmede bakkroppen slik at de nærmest står loddrett. Noen arter har også pølseaktige utvekster på bakkroppen som imiterer termittenes antenner og bein (disse billene kan etterligne termitter "bak-frem", slik at bakkroppen ligner termittens hode).

Levevis 
Disse billene lever sammen med termitter i familien Termitidae, underfamilien Nasutitermitinae i tuene deres, og er tett knyttet til disse. Det særpregede utseende betyr trolig at de blir godtatt av termittene, da de ligne på nymfestadiene til termittene.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det sørlige USA (Texas, Arizona) og Mexico.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Corotocini Fenyes, 1918
 Understammen Eburniogastrina
 Slekten Eburniogaster Seevers, 1938
 Eburniogaster anahuaci Seevers, 1957
 Eburniogaster termitocola Seevers, 1938
 Eburniogaster texanus (Brues, 1902)

Referanser

Kilder 
 Christopher Taylor (2012) Catalogue of Organisms - The Corotocini in their Gut-Swollen Glory.

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1938
Borneopora

Borneopora er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende

Levevis 
Disse kortvingene finnes gjerne mellom råtnende plantemateriale, i kompost, også i gammel møkk.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Borneo (Sabah).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Falagriini Mulsant & Rey, 1873
 Slekten Borneopora Pace, 2002
 Borneopora fontis Pace, 2002

Referanser

Eksterne lenker 

 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 2002
Borneos insekter
Rhopalocerina

Rhopalocerina er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende  
Små (1,5-3 millimeter), avlange, mørkbrunlige kortvinger. Antennene er korte og kraftige, sterkt utvidet mot spissen, de ytterste leddene mye bredere enn lange. Oversiden er kledt med nokså kraftige hår. Hodet er rundet med middelsstore fasettøyne. Pronotum er rundet, dekkvinger og bakkropp jevnbrede.

Levevis

Utbredelse 
Selketen er utbredt i Palearktis.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Homalotini Heer, 1839
 Slekten Rhopalocerina Reitter, 1909
 Rhopalocerina clavigera (Scriba, 1859)
 Rhopalocerina sinica Assing, 2012

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1895
Apalonia

Apalonia er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). De er spesialiserte på å leve sammen med maur.

Utseende  
Små, gulbrunlige eller rødbrunlige kortvinger, kroppen lite hårete. Antennene er forholdsvis lange, de ytre leddene tverrbrede. Hodet er middelsstort, avrundet firkantet med små fasettøyne. Pronotum er litt hjerteformet. Dekkvingene er ganske korte. Beina er forholdsvis lange og tynne.

Levevis 
Artene er knyttet til maur.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Nord-, Mellom- og det nordlige Sør-Amerika og Karibia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Lomechusini 
 Slekten Apalonia Casey, 1906

Liste over artene 

 Apalonia alboterminalis Pace, 2015 g
 Apalonia antestricta Pace, 2015 g
 Apalonia approuagensis Pace, 2015 g
 Apalonia athetoides Pace, 2015 g
 Apalonia bulbufuscata Pace, 2015 g
 Apalonia cayennensis Pace, 2015 g
 Apalonia cayennicola Pace, 2015 g
 Apalonia complicata Pace, 2015 g
 Apalonia comtensis Pace, 2015 g
 Apalonia confundibilis Pace, 2015 g
 Apalonia courciboensis Pace, 2015 g
 Apalonia curvata Pace, 2015 g
 Apalonia dimidiaticornis Pace, 2015 g
 Apalonia falx Pace, 2015 g
 Apalonia gnypetoides Pace, 2015 g
 Apalonia guyanensis Pace, 2015 g
 Apalonia guycurticornis Pace, 2015 g
 Apalonia guyfemoralis Pace, 2015 g
 Apalonia guyimpressicollis Pace, 2015 g
 Apalonia guymaculiventris Pace, 2015 g
 Apalonia guyplatyceps Pace, 2015 g
 Apalonia guyrorida Pace, 2015 g
 Apalonia guysimilis Pace, 2015 g
 Apalonia manaensis Pace, 2015 g
 Apalonia microdotoides Pace, 2015 g
 Apalonia mima Pace, 2015 g
 Apalonia mimopaca Pace, 2015 g
 Apalonia nana Pace, 2015 g
 Apalonia opaca Pace, 2015 g
 Apalonia ovapockensis Pace, 2015 g
 Apalonia perconfundibilis Pace, 2015 g
 Apalonia perdentata Pace, 2015 g
 Apalonia saramakensis Pace, 2015 g
 Apalonia satanoides Pace, 2015 g
 Apalonia semiopaca Pace, 2015 g
 Apalonia semiopacoides Pace, 2015 g
 Apalonia semiscapa (Pace, 1987) g
 Apalonia seticornis Casey, 1906 i c g b
 Apalonia singularitheca Pace, 2015 g
 Apalonia struyvei Pace, 2015 g
 Apalonia subcayennensis Pace, 2015 g
 Apalonia tuberculitheca Pace, 2015 g
 Apalonia uniformis Pace, 2015 g

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1906
Peter Baldacchino

Peter Baldacchino (født 5. desember 1960 i Sliema på Malta) er en maltesisk katolsk prelat og biskop av Las Cruces i New Mexico i USA. Han er den første biskop i USA tilknyttet til Den neokatekumenale vei.

Liv og virke

Prest
Peter Baldacchino ble presteviet av erkebiskop Theodore Edgar McCarrick den 25. mai 1996 for erkebispedømmet Newark i New Jersey.

Etter ordinasjonen var Baldacchino kapellan i Our Lady of Mt. Carmel Parish i Ridgewood i New Jersey fra 1996 til 1999. Han ble så assignert som kansellist for Turks and Caicos i de mindre Antiller i Karibia - denne lille øygruppen var en misjon «sui iuris».  I 2002 ble han sogneprest for Our Lady of Providence Parish på Providenciales Island i Turks and Caicos Han lærte seg relevante språk og er flytende ikke bare i maltesisk og engelsk, men også italiensk, spansk og kreolsk.

Hjelpebiskop i Miami
Den 20. februar 2014 utnevnte pave Frans ham til titulærbiskop av Vatarba og utnevnte ham til hjelpebiskop i Miami.[1] Erkebiskopen av Miami, Thomas Gerard Wenski, bispeviet ham den 19. mars samme år. Medkonsekratorer var erkebiskopen av Nassau, Patrick Christopher Pinder, og erkebiskopen av Kingston i  Jamaica, Charles Henry Dufour.
Biskop av Las Cruces
Den 15. mai 2019 utnevnte pave Frans ham til biskop av Las Cruces. Han ble innsatt i embedet den 23. juli 2019.
 Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
 Pave Pius X (1835-1914) *1884
 Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
 Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
 Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
 Kardinal Pio Laghi (1922–2009) *1969
 Erkebiskop John Clement Favalora  (1959–) *1986
 Erkebiskop Thomas Gerard Wenski (1950– ) *1997
 Biskop Peter Baldacchino'' (1960–) *1914

Referanser 

Maltesiske katolske biskoper
Ikkeamerikanske katolske biskoper i USA
Katolske biskoper fra USA
Linjen Rebiba
Personer fra øya Malta
Rylodophila

Rydolophila er en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende 
Disse billene etterligner maurene de lever sammen med.

Levevis 
Artene lever sammen med hærmaur i slektene Aenictus og Dorylus.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 
Navnet er et anagram av Dorylophila.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae
 Stammen Mimanommatini Wasmann, 1912
 Understammen Dorylophilina
 Slekten Rylodophila Kistner & Jacobson, 1979
 Rylodophila associata (Cameron, 1948)
 Rylodophila embuensis Pace, 1994
 Rylodophila kalongeana (Bernhauer, 1934)
 Rylodophila kekenboschi Kistner & Jacobson, 1979
 Rylodophila levasseuri Kistner & Jacobson, 1979
 Rylodophila nakuruensis Pace, 1994
 Rylodophila nanyukiensis Pace, 1994
 Rylodophila obongenensis (Cameron, 1934)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1979
Decusa

Decusa er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
En liten (ca. 3 millimeter), avlang, fint hårete, halvblank, rødbrun kortvinge. Antennene er kraftige utvidet mot spissen, hodet rundet. Pronotum er stort og bredt, mye bredere enn dekkvingene, som er nokså korte, rundede, tydelig innbuktet innenfor bakhjørnene. Bakkroppen er kjegleformet, kledt med nokså lange hår. Beina er spinkle og middels lange.

Levevis 
Arten er trolig knyttet til maur.

Utbredelse 
Arten er utbredt i det østlige USA.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
 Stammen Oxypodini Thomson, 1859
 Slekten Decusa Casey, 1900
 Decusa expansa (LeConte, 1866)

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 1866
USAs insekter
Adoketoxenus

Adoketoxenus er  en slekt av biller som hører til familien kortvinger.

Utseende 
Små, nokså brede kortvinger, oftest noe flate. De har gjerne reduserte fasettøyne og størt forkortede, kjegleformede antenner. Hodet kan være dekket av pronotum.

Levevis 
Arten er knyttet til maur.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Thailand.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien småkortvinger, Aleocharinae Fleming, 1821
 Stammen Pygostenini Fauvel, 1899 
 Slekten Adoketoxenus Pace, 2004
 Adoketoxenus thailandensis Pace, 2004

Referanser

Eksterne lenker 
 

Småkortvinger
Biller formelt beskrevet i 2004
Thailands insekter
Chalciosphaerium

Chalciosphaerium er en gruppe (slekt) av pillebiller.

Utseende 
Små til middelsstore, ovale, blanke. metallglinsende pillebiller, kroppen med fine utstående hår. De ligner overflatisk på bladbiller.

Levevis 
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

Utbredelse 
Slekten finnes på Sør-Georgia og Falklandsøyene.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
 Familien pillebiller, Byrrhidae
 Underfamilien Amphicyrtinae
 Slekten Chalciosphaerium Enderlein, 1912
 Chalciosphaerium enderleini Champion, 1918
 Chalciosphaerium solox Enderlein, 1912

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1912
Pillebiller
Falklandsøyenes insekter
Lasiomorychus

Lasiomorychus er en slekt av pillebiller.

Utseende 
Små til middelsstore (gjerne 3-4 millimeter), ovale pillebiller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er fint hårete. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.

Levevis 
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Balkan.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
 Familien pillebiller, Byrrhidae
 Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
 Stammen Morychini
 Slekten Lasiomorychus Ganglbauer, 1902
 Lasiomorychus apfelbecki (Reitter, 1889)

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae. (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1902
Pillebiller
Sierraclava

Sierraclava er en slekt av pillebiller.

Utseende

Levevis 
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Nord-Amerika (California).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
 Familien pillebiller, Byrrhidae
 Underfamilien skjellpillebiller, Syncalyptinae
 Stammen Syncalyptini
 Slekten Sierraclava Johnson, 1982
 Sierraclava cooperi Johnson, 1982

Referanser

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1982
Pillebiller
USAs insekter
Fjordkraft-ligaen 2022/23

Fjordkraft-ligaen 2022/23 er den 84. sesongen i det øverste nivået i ishockey i Norge. Seriestart for grunnspillet var 9. september 2022 og blir avsluttet 28. februar 2023. De samme ti lagene som spilte Fjordkraft-ligaen 2021/22 spiller i denne sesongens serie.

Tabellen

Lagene (2022–23)

Poengene ble fordelt etter IIHFs trepoengssystem:

Seier i ordinær spilletid ga 3 poeng
Seier etter forlengning eller straffeslagskonkurranse ga 2 poeng.
Nederlag etter forlengning eller straffeslagskonkurranse ga 1 poeng.
Nederlag i ordinær spilletid ga 0 poeng.

Overtidsperioden spilles med tre mann på hvert lag, og vinnes når et av lagene scorer et mål («sudden death»). Overtidsperioden varer 5 minutter. Hvis kampen stadig er uavgjort avgjøres kampen på straffeslag, hvor hvert lag velger 3 spillere som skal prøve å score på motstanderens mål på best av 3. Hvis kampen stadig er likt etter de 3 straffeslagene fortsetter det i sudden death inntil et av lagene scorer (som omtales som «Game Winning Shot», GWS).

Resultattabell

Sluttspill

Kvalifisering til Fjordkraft-ligaen 2023/24

Referanser

Se også
 Mesterligaen i ishockey 2022/23
 NM i ishockey 2023
 1. divisjon ishockey for menn 2022/23
 2. divisjon ishockey for menn 2022/23

 
Ishockey i 2022
Ishockey i 2023
Phalacrichus

Phalacrichus er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.

Utseende 
Små (ca. 2 millimeter), ovale og hvelvede, mørke biller. De kan ha reduserte øyne. Oversiden er tett kledt med korte hår. Antennene er middels lange, tynne, de to innerste og det ytterste leddet er forstørrede.

Levevis 
Noen av artene kan finnes mellom fuktig løvstrø eller ved bredden av elver og bekker.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Limnichidae Erichson, 1846
 Underfamilien Limnichinae
 Slekten Phalacrichus Sharp, 1902
 Phalacrichus atomarius Sharp, 1902 	 
 Phalacrichus diligens Wooldridge, 1982 	 
 Phalacrichus durus Wooldridge, 1982 	 
 Phalacrichus golbachi Wooldridge, 1982 	 
 Phalacrichus latus Wooldridge, 1982 	 
 Phalacrichus max Ribera and Hernando, 2000 	 
 Phalacrichus monday Hernando & Ribera, 2021 
 Phalacrichus punctatus Wooldridge, 1982 	 
 Phalacrichus rudis Wooldridge, 1982 	 
 Phalacrichus semicaecus Hernando and Ribera, 2003 	 
 Phalacrichus simplex Wooldridge, 1982 	 
 Phalacrichus spangleri Wooldridge, 1982 	 
 Phalacrichus sublimus Wooldridge, 1993 	 
 Phalacrichus vianai (Pic, 1938)

Kilder 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae.

Eksterne lenker 

 

Limnichidae
Biller formelt beskrevet i 1902