alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Nynorsk litteraturpris

Nynorsk litteraturpris blir delt ut årlig av Noregs Mållag, Det norske teatret og Det Norske Samlaget for den beste boka på nynorsk eller dialekt. Innholdet kan være i dikt-, novelle-, drama- eller romanform.

Prisvinnere 
  
1982 – Eldrid Lunden,  Gjenkjennelsen
1983 – Kjartan Fløgstad, U3
1984 – Alfred Hauge,  Serafen
1985 – Paal-Helge Haugen, Det overvintra lyset
1986 – Kjartan Fløgstad,  Det 7. klima
1987 – Edvard Hoem, Ave Eva
1988 – Johannes Heggland,  Meisterens søner
1989 – Helge Torvund, Den monotone triumf
1990 – Liv Nysted, Som om noe noengang tar slutt
1991 – Marit Tusvik,  Ishuset
1992 – Jon Fosse,  Bly og vatn
1993 – Einar Økland,  I staden for roman og humor
1994 – Solfrid Sivertsen,  Grøn koffert
1995 – Lars Amund Vaage,  Rubato 
1996 – Oddmund Hagen,  Utmark
1997 – Marie Takvam,  Dikt i samling
1998 – Brit Bildøen,  Tvillingfeber
1999 – Åse-Marie Nesse, Dikt i samling (1999), gjendikting av Faust (1993, 1999) og Mitt hjarte slo (1999)
2000 – Rune Belsvik,  Ein naken gut 
2001 – Ragnar Hovland, Ei vinterreise
2002 – Inger Bråtveit, Munn mot ein frosen fjord
2003 – Jon Fosse, Auge i vind
2004 – ikke utdelt
2005 – Øyvind Vågnes, Ekko
2006 – Eilev Groven Myhren for oversettelsen av Ringdrotten av J.R.R. Tolkien
2007 – Frode Grytten for Rom ved havet, rom i byen, noveller
2008 – Gunnhild Øyehaug for Vente, blinke, roman
2009 – Kjartan Fløgstad for Grense Jakobselv, roman
2010 – Jan Roar Leikvoll, Fiolinane, roman
2011 – Marit Eikemo, Samtale ventar, roman
2012 – Lars Amund Vaage, Syngja, roman
2013 – Sigrun Slapgard, Englestien, roman
2014 – Lars Petter Sveen, Guds barn, roman
2015 – Eirik Ingebrigtsen, Spikrar frå fallande plankar, roman
2016 – Ruth Lillegraven, Sigd, dikt
2017 – Olaug Nilssen, Tung tids tale, roman
2018 – Brit Bildøen, Tre vegar til havet, roman
2019 – Jon Fosse,  Det andre namnet
2020 – Tore Renberg, Tollak til Ingeborg, roman
2021 – Stein Torleif Bjella, Fiskehuset, roman

Referanser

Hederspris 
1989 – Arthur Arntzen

Nynorsk-litteraturpriser
Utmerkelser etablert i 1982
Wicklow (grevskap)

Wicklow (irsk: Contae Chill Mhantáin; engelsk: County Wicklow) er et grevskap i provinsen Leinster i Irland. Administrasjonsbyen er Wicklow, mens den største byen er Bray. Det var det siste av de 32 tradisjonelle grevskapene som ble dannet så sent som i 1606. Den er også en del av provinsen Leinster. Grevskapet hadde  innbyggere ved folketellingen i 2011.

Wicklow er til hverdag omtalt og markedsført som «Irlands hage». Den er den 17. største av Irlands 32 grevskaper i areal, 53 km i lengden og 32 km i bredden, og det 15. største i henhold til befolkning. Det er det fjerde største av Leinsters 12 grevskap i størrelse og det 5. største i henhold til befolkning. Ruinene av det store klosteret Glendalough ligger i Wicklow.

Opphavet til stedsnavnet Wicklow er antatt avledet norrøn opprinnelse, Víkingaló eller mer sannsynlig Víkló / Víkarló, som ikke har noe med ordet viking, men vik i betydning «bukt», og lo i betydning «eng» eller «gressmarker», altså viken ved gressmarkene. Det irske navnet for Wicklow er Cill Mhantáin. Muntlig historie hevder at sankt Patrick forsøkte å gå i land med sitt skip i dette området og hans folk ble angrepet av de lokale innbyggerne. En av Patricks menn fikk slått ut en tatt, og da han senere kom tilbake for reise en kirke her ble den gitt navnet Manntach (den tannløse), deretter ble stedet kalt Cill Mhantáin, «kirke av den tannløse». Normannerne som kom til å dominere området senere foretrakk ikke-gæliske navn, og tok opp igjen Wicklow.

Byer 
Arklow
Bray
Greystones
Wicklow

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Wicklow County Council
 Wicklow County Tourism
Naas

Naas er administrasjonsbyen i grevskapet Kildare i Irland. Befolkningen på omkring 14 000 (2004) har en lavere gjennomsnittsalder enn andre irske byer. Siden 1999 har omkring 4000 flyttet dit, de fleste av dem unge og velutdannede. Naas ligger nær Dublin, og en stor del av befolkningen pendler til hovedstaden. Motorveien M7 som går rett utenfor Naas er en av de travleste veistrekninger i landet. Den er nylig bygget ut til seks felter og det er bygget flere nye planfrie kryss langs motorveien.

Grand Canal (Irland) passerer byen. Den går fra havneområdet i Dublin ved Ringsend til elva Shannon på vestkysten. På 1800 tallet var kanalen en viktig transportvei, mens nå brukes kanalen av småbåteiere, og turister som leier båt.  

Byens irske navn, Nás na Rí, og den eldre formen Nás na Ríogh, betyr kongenes møteplass. Byen ble grunnlagt ved et veiknutepunkt, og ble derfor et viktig administrasjonssentrum i keltisk tid.

Det er planlagt flere nye boligområder, slik at byen kan vokse til 22 000 innbyggere i løpet av få år.

Eksterne lenker 
 

Byer i Kildare
N7 (Irland)

N7 er en av de viktigste veirutene i Irland, og går mellom Dublin og Limerick. Den er også tilfartsvei fra Dublin for N8 til Waterford og N9 til Cork. 

Veien starter sør for Clondalkin i Dublin, der den kalles Naas Road. Et stykke går det trikkeskinner mellom de to kjøreretningene. N7 krysser M50 ved Red Cow Roundabout, som på grunn av de store trafikkproblemene på folkemunne er kjent som Mad Cow Roundabout. Arbeid med å oppgradere denne delen av veien fra fire til seks felt startet i januar 2005. Mad Cow Roundabout skal også erstattes med en mer effektiv trafikkmaskin.

Utenfor Dublin gå veien forbi Naas, Newbridge, Kildare, Monasterevin og Portlaoise. Veien gikk opprinnelig gjennom disse byene, men har blitt lagt utenom og er oppgradert til motorvei under navnet M7. 

Etter Portlaoise går den forbi Roscrea og Nenagh før den når den sørlige ringveien rundt Limerick. Deretter går den forbi Annacotty og kommer inn i Limerick ved Castletroy. 

N07
Sallins

Sallins er en landsby i Kildare i Irland. Den ligger omtrent 3,5 km fra Naas, og regnes som en forstad til den byen. Landsbyen oppsto på et sted hvor Grand Canal og jernbanelinjen mellom Dublin og Limerick krysser hverandre. Den viktigste arbeidsgiveren var tidligere en stor kornmølle, Odlum's Flour Mills. Kanalen er et populært fiskested.

I senere tid har landsbyen endret karakter. Siden 1990-årene har befolkningen blitt seksdoblet, og langt de fleste som har flyttet dit pendler til Dublin. Jernbanestasjonen ble stengt i 1963, men ble i 1994 utvidet og gjenåpnet. Den brukes av pendlertoget Kildare «Arrow».

Eksterne lenker 
 
 

Landsbyer i Kildare
N8 (Irland)

N8 er en av Irlands hovedveier, mellom Dublin og Cork. Selve N8 går mellom Portlaoise og Cork, mens strekningen mellom Dublin og Portlaoise er dekket av N7. 

Fra Portlaoise går N8 gjennom Abbeyleix, Durrow og Cashel. Den går så rundt Cahir, og gjennom Mitchelstown og Fermoy. Det er siden 2004 planer om å legge den rundt de to siste byene, på grunn av den store trafikkmengden. Det er også planer om å legge om krysset N7 / N8 ved Portlaoise og anlegge firefeltsvei den første delen av strekningen mot Abbeyleix.

Den siste strekningen har veien fire kjørefelter. Den er knyttet til Corks sørlige ringvei gjennom Jack Lynch-tunnelen. 

N08
Leixlip

Leixlip er en by i det østlige Kildare i Irland. Den har en befolkning på i overkant av 20 000, som stadig vokser. Veksten skyldes særlig innflyttere som pendler til Dublin, omkring 20 km unna. I tillegg har Intel og Hewlett-Packard store fabrikker i Leixlip.

Stedsnavnet kommer fra det norrøne Lax Hlaup, laksesprang, og det irske navnet har samme betydning.

Byen er kjent som Guinness-ølets' fødested. I eldre historie er det kjent som stedet hvor slaget ved Leixlip sto i 917. Vikingkongen Sitric beseiret da den irske kongen av Leinster.

Blant severdigheter finnes Leixlip slott, som eies av Guinnessfamilien.

Transportmulighetene er gode, med motorveien M4 rett utenfor byen og en stasjon på jernbanelinjen mellom Dublin og Sligo.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Kildare
Kildare

Kildare er en by i grevskapet Kildare i Irland. Selv om den har gitt navn til grevskapet, er det Naas og ikke Kildare som er administrasjonsby.

Byen ligger i den sentrale delen av grevskapet, vest for Dublin. Mange av innbyggerne pendler til hovedstaden. 

Grevskapet er kjent for hesteavl, og i Kildare by finnes Irish National Stud. Mye av omegnen brukes også til hestehold, og veddeløpsbanen Curragh ligger rett ved Kildare by.

Kildare by har gode forbindelser med tog både mot Dublin og mot det sørvestlige Irland. Den ligger også nær hovedveien N7 mellom Dublin og Limerick.

I førkristen tid lå det en helligdom viet den keltiske gudinnen Brigid. Etter at kristendommen kom i 400-tallet og 500-tallet ble det grunnlagt et kloster, knyttet til den hellige Birgitta (Brigid). Det var et dobbeltkloster med både munker og nonner, og lå på stedet hvor katedralen ligger i dag. Klosteret var nært assosiert med klanen Uí Dúnlaige som dominerte det historiske kongedømmet Laighin. Kildare ble derfor i praksis en slags hovedstad for dette kongedømmet.

Navnet på byen kommer fra irsk Cill Dara, som betyr kirken ved eiketreet.

Eksterne lenker 
 

Byer i Kildare
Celbridge

Celbridge er en by ved elven Liffey i Kildare i Irland. Den ligger omkring 25 km fra Dublin. Det irske navnet Cill Droicid betyr kirken ved broen. 

Castletown House regnes som Irlands fineste palladiske herregård. Det ble bygget i 1722. Man finner også Clebridge Abbey. Byen er også kjent som hjemstedet til Vanessa fra et av Jonathan Swifts verker.

K Club, en av Irlands fremste golfklubber, ligger rett ved Celbridge. European Open arrangeres på klubbens bane.

Eksterne lenker 
 

Byer i Kildare
Longford

Longford (Longford Town) er administrasjonsbyen i grevskapet Longford i Irland. 

Det opprinnelige navnet var Longphort Uí Fhearghail (O'Farrells festning); byen vokste opp rundt slottet til O'Farrell-klanen, som var høvdingslekten i et område kjent som Anghaile. Slekten fikk grunnlagt et dominikanerkloster i byen i 1400.

Viktigste næringsveier er produksjon av matvarer, stål og medisinsk utstyr. Byen er også et handelssenter for omegnen. 

Katedralen for Ardagh og Clonmacnoise bispedømme ligger i Longford by.

Den ligger ved hovedveien N5 mellom Dublin og Westport. N5 tar av fra N4 mellom Dublin og Sligo ved Longford. Mens N4 er lagt utenom byen, går N5 rett gjennom, noe som til tider fører til store trafikkproblemer i sentrum.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Longford
Sjakaler

stripesjakal
 svartryggsjakal

Sjakaler (Lupulella) er en slekt i hundefamilien (Canidae) og omhandler kun to nålevende arter. Begge er endemiske for Afrika og stort sett kun utbredt sør for Sahara.

Taksonomi 
De to artene i slekten Lupulella ble tidligere regnet til slekten Canis, der de gjerne utgjorde begrepet «sjakaler» sammen med gullsjakalen . Moderne forskning avslørte imidlertid at de tre artene bare var fjernt beslektet. Mens gullsjakalen klart inngår i Canis, ble de to andre artene derfor flyttet til Lupulella.

Biologi 

Sjakaler er små til mellomstore (typisk 6–10 kg) rovpattedyr i hundefamilien. De danner gjerne livslange parforhold (monogami) og er ofte territoriale. Artene markerer reviret under parings- og valpetiden. Artene er døgnaktive og jakter gjerne enten parvis eller alene, av og til også i små familiegrupper på opp mot seks til sju dyr. Sjakalene kommuniserer med markeringer, kroppsspråk og et bredt utvalg av lyder. Høylytt uling og «jylpe-lyder», som bare familiemedlemmene forstår, er typisk.

Sjakaler er altetere og kjent som åtseletere og snyltere, men de jakter også selv. Faktisk er sjakalene en av de mest effektive jegerne blant rovpattedyrene. De spiser alt fra grønnsaker, bær og frukt, til insekter, reptiler, amfibier, små virveldyr, mindre pattedyr, fugler og fugleegg m.v. De snylter også gjerne på større rovpattedyr, gjennom å følge disse på jakt og enten stjele eller spise av restene. Sjakalene har fått et dårlig rykte, fordi dem ofte tar bufe, spesielt lam, kje og kalver, men også høns og gjess står på menyen om sjansen byr seg. Artene fyller samme funksjon som rødrev og prærieulv.

Inndeling 
Inndelingen følger i hovedsak Lindblad-Toh et al. (2005), med noen nye oppdateringer. Inndelingen av søramerikanske rever følger Tchaicka et al. (2016). Inndelingen av sjakaler i en selvstendig gruppe følger Atickem et al. (2018).

 Canidae, hundefamilien
 Vulpini, revelignende canider
 Canini, hundelignende canider
 Cerdocyonina, søramerikanske hundedyr
 Speothos, bushhund
 Chrysocyon, mankeulv
 Atelocynus, kortørehund
 Cerdocyon, krabberev
 Lycalopex, søramerikanske rever
 Canina, virkelige hunder
 Lupulella, sjakaler
 L. adustus, stripesjakal
 L. mesomelas, svartryggsjakal
 Lycaon, afrikansk villhund
 Cuon, asiatisk villhund
 Canis, hundeslekten

Gullsjakal (C. aureus) regnes ikke lenger til denne gruppen av sjakaler. En del av populasjonen har dessuten blitt omklassifisert som gullulv (C. anthus). Begge sorterer i slekten Canis.

Utdødd i nyere tid.
 Dusicyon, falklandsulv (†)

Fylogeni 
Sjakalene er ulvelignende canider som har felles aner med alle virkelige hunder, men som stamtreet viser er gullsjakalen nærmere beslektet de andre hundedyra i denne gruppen, enn med de to andre sjakalene.

Fylogenien under følger Koepfli m. fl., 2015. Det er igangsatt studier som forhåpentlig vil avdekke om stripet sjakal og svartrygget sjakal for framtiden bør innlemmes i en egen slekt.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ulvelignende canider
Arbeiderbevegelsens Folkehøgskole

Arbeiderbevegelsens Folkehøgskole Ringsaker (AFR) er en frilynt folkehøgskole i Ringsaker i Innlandet. Skolen tar imot vel 80 elever hvert år. Skolen eies av Landsorganisasjonen, og ble stiftet i 1939. Skolen står for frihet, likhet og solidaritet, og ønsker å gi sitt bidrag til å skape en bedre verden.

AFR består av 9 internat, med enerom og to dobbeltrom. Skolen har et auditorium, radio, fotostudio, mørkerom, musikkrom, LAN-rom, TV-rom, gymsal og treningsrom med spinningsykler, tredemølle og vekter. Skolen har også en peisestue hvor elevene samler seg på kvelder og i helger for å spille biljard, kortspill, brettspill eller bare for å prate og ha det gøy.

Linjefag 
Arbeiderbevegelsens folkehøgskole tilbyr 6 hovedlinjer. Fotografi, Grafisk design, Fred og konfliktløsning, Miljø- og klimaverksted og  IT - Webutvikling. Fagene er delt opp i forskjellige moduler og knytter seg opp mot mye praktisk arbeid. I løpet av skoleåret har elevene 2 uker praksis i en bedrift.

Ved å gå IT - Digital formidlingsdesign, så får man en bred innføring i moderne og tradisjonelle og nye massemedier, massekommunikasjon og personlig kommunikasjon.

FN-akademiet hjelper deg å utforske, forstå og analysere hendelser, sammenhenger og aktører. FN-akademiet gir innføring i statsvitenskap, antropologi og historie.

Det tilbys to utenlandsreiser i løpet av skoleåret. En på høsten og en på våren. Hvor de forskjellige klassene drar på studietur varierer fra år til år. Tidligere har turer gått til San Francisco, New York, Balkan-området, India, Genève og Midtøsten.

Valgfag 
Valgfag er en stor del av tilbudet til AFR, 6 timer i uken er satt av til valgfag.
Valgfagene som tilbys varierer fra år til år, men kan for eksempel være (avhenger av etterspørsel):

Foto
TV/Radio
Entreprenørskap
Kunst og håndverk
Politikk og filosofi
Ballspill
Friluftsliv
Barnehageassistent
Aerobic
Programvareopplæring
Serbisk
Musikk
Studiesirkel

Eksterne lenker 
Arbeiderbevegelsens Folkehøgskole, Ringsaker 
Arbeiderbevegelsens Folkehøgskole på LinkedIn
Arbeiderbevegelsens Folkehøgskole på Facebook
Arbeiderbevegelsens Folkehøgskole på Instagram

Folkehøgskoler i Innlandet
Skoler i Ringsaker
Etableringer i 1939
Arbeiderbevegelsen i Norge
N4 (Irland)

N4 er en av hovedveiene i Irland. Den går mellom Dublin og Sligo, som ligger i den nordvestlige delen av landet. Ved Longford tar N5 av mot Westport, og etter Kinnegad tar N6 av mot Galway. 

Strekningen fra utkanten av Dublin til Kilcock er oppgradert til motorvei, og går under navnet M4. Firefeltsveien ble i 2005 utvidet vest for Kinnegad.

N04
N5 (Irland)

N5 er en av hovedveiene i Irland, mellom Dublin og Westport. 

Veien er sammenfallende med N4 fra Dublin til Sligo, i nærheten av Longford. Etter at de to veiene skilles går N5 gjennom Longford sentrum, og deretter Strokestown og Ballaghaderreen. Den krysser N17 ved Charlestown, i nærheten av Knock International Airport. 

Ved Castlebar tar N26 til Ballina av fra N5. 

N05
Granard

Granard er en by i den østlige delen av Longford i Irland. Den ligger ved stedet hvor veiene N55 og R194 krysser hverandre.

Bak den katolske sognekirken finner man ruinene etter et motte and bailey-festning fra det 12. århundre. Det ble bygget av Richard de Tuit, og ble inntatt av kong Johan I av England under hans straffeekspedisjon mot Hugh de Lacy i 1210. Det var også blant festningene som ble brent av Edward Bruce under hans invasjon av Irland 1315–1318. Statuen av St. Patrick som står der er fra det 20. århundre.

Eksterne lenker 
 

Byer i Longford
Wexford

Wexford (irsk Loch Garman, gammelnorsk: Veisafjǫrðr or Waes Fiord) er administrasjonsbyen i grevskapet Wexford i Irland. Den ligger nær sørøstspissen av Irland. 

Byen ligger på sørsiden av Wexford Harbour, ved en fjord dannet av elven Slaney. Den ble grunnlagt av vikinger omkring år 800, og fikk da navnet Waesfjord, fjorden ved mudderslettene. Dette navnet har blitt forvansket til dagens engelske navn. På grunn av de vanskelige forholdene med stadige endringer i sandbankene har havnen ikke hatt stor kommersiell suksess. Derfor ble det på begynnelsen av det 20. århundre anlagt en ny havn ca. 20 km lenger sør. Opprinnelig het den Rosslare Harbour, men den heter nå Rosslare Europort. Den er en dypvannshavn, som ikke påvirkes av tidevann og strømmer. Alle store skip bruker denne havnen, mens Wexford havn kun brukes av fiskebåter og andre mindre fartøyer.

Byen følger havnen langs fjorden og elven, med en hovedgate som går mer eller mindre parallelt med vannkanten. Hovedgaten er omkring halvannen kilometer lang, og har flere navn i løpet av denne strekningen. Nesten alle butikker i byens sentrum ligger langs denne gaten. 

Wexford er forbundet med Dublin via jernbane og hovedveien N11 (E1). Det er en stor bro, en av de lengste i Irland, som forbinder Wexford by med den andre siden av fjorden.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Wexford
Havner i Irland
N11 (Irland)

N11 er en av hovedveiene i Irland. Den går langs østsiden av landet, fra Dublin til Wexford. Veien utgjør en del av Europavei 1.

Langs denne strekningen passerer den Bray, Greystones, Wicklow og Arklow. Mange fra disse stedene pendler til Dublin. Den går også gjennom blant annet Gorey og Enniscorthy. Veien fortsetter til Rosslare Europort som en del av N25. 

Det er meningen at N11 skal knyttes til motorveien M50, som er en ringvei rundt Dublin. På grunn av behov for arkeologiske utgravninger ble dette utsatt i 2004, og det er meningen at arbeidet skal fullføres i 2005. 

N11 var i begynnelsen av 2005 en firefeltsvei fra Dublin til Rathnew i Wicklow. Seksjonen rett sør for M50, forbi Bray, er oppgradert til motorveistandard og kalles M11. Deler av oppgraderingen var kontroversiell, fordi den gikk gjennom et skogområde, og Irland har svært lite skog som er bevart. Det var store protester, for det meste utført av engelske aktivister. Etter store forsinkelser ble arbeidet utført, med minimale inngrep i skogen. 

Det neste større prosjekt på veien er å legge den utenom Gorey, som er den største flaskehalsen.

Eksterne lenker 
 

N11
Gorey

Gorey er en by i Wexford i Irland. Den ligger ved hovedveien N11 mellom Dublin og Wexford, og har en jernbanestasjon langs linjen mellom samme steder. 

Med omkring en times kjøretid til Dublin har stadig flere pendlere slått seg ned i Gorey, og det har derfor vært en dramatisk økning i befolkningen og press på skolesystemet i byen. Byen har gått forbi Wexford i innbyggertall, og er dermed den største i grevskapet. Økningen i innbyggertall har også økt byens handelsstand med stadig flere forretninger, restaranter og kjøpesentre.

Hovedveien sørover fra Dublin til Rosslare, N11, og E1, gikk tidligere gjennom byen og skapte betydelige trafikkproblemer. I juni 2007 ble det åpnet en 23 km parsell med firefelts motorvei utenom byen som har bedret forholdene betydelig. 

Omkring fem km fra Gorey ligger kystbyen Courtown Harbour, som er et populært feriemål.

Kulturliv 
Om sommeren holdes en dramafestival i byen. Det er aktive teatergrupper og musikkarrangementer.

Transport 
Jernbanestasjonen ble åpnet i 1863. Den betjener forbindelsen mellom Dublin og Rosslare. Det er flere bussforbindelser gjennom byen, også flybuss til Dublin lufthavn.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Wexford
Porto Alegre

Porto Alegre er hovedstad og en kommune i delstaten Rio Grande do Sul i sørregionen av Brasil. Den ligger ved utløpet av elva Guaíba, som er et samløp av i alt fem elver. Med sine 1,4 millioner innbyggere (2005) er det en av de største byene i den sørlige delen av landet. Byen har røtter tilbake til 1700-tallet. Den ble imidlertid offisielt etablert først i 1809.

Porto Alegre er et viktig industrielt senter i det sørlige Brasil, og en viktig by i handelssamarbeidet Mercosul. Byen har også fungert som møteplass for antiglobaliseringsbevegelsen Verdens sosiale forum. Byen er et historisk og kulturelt senter for gaúchoene, (populær betegnelse på cowboyene i området), er kjent for sin churrasco (grillet kjøtt) og chimarrão (en sterk type te). 

De to tradisjonsrike fotballklubbene Grêmio og Internacional hører hjemme i byen.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 http://www.alertaveiculos.rs.gov.br/
 http://www.observapoa.com.br/
 http://wikimapia.org/#y=-29988245&x=-50938110&z=9&l=0&m=a
 http://www1.folha.uol.com.br/folha/dinheiro/ult91u87716.shtml
 http://oglobo.globo.com/blogs/paralelos/post.asp?cod_Post=14668
 http://www.camarapoa.rs.gov.br/
 https://web.archive.org/web/20130402090913/http://www.metsul.com/secoes/visualiza.php?cod_subsecao=32&cod_texto=201
 https://web.archive.org/web/20080127134758/http://www.icarrd.org/po/portoalegre.html
 http://fotosantigas.prati.com.br/FotosAntigas/

 
Kommuner i Rio Grande do Sul
1772 i Sør-Amerika
Bosetninger etablert i 1772
Christian Schibsted

Christian Michael Schibsted (født 21. februar 1812 i Christiania, død 17. juni 1878) var en norsk boktrykker, typograf og forlegger. 

Han etablerte Schibsted Forlag i 1839, og utga fra 1860 Christiania Adresseblad, som fikk navnet Aftenposten fra 1861. Etter hans bortgang arvet hans sønn Amandus Schibsted avisen, og ble eneeier og sjefredaktør i 1879.

Christian Schibsted er stedt til hvile på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

Referanser 

Norske forleggere
Norske redaktører
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Personer fra Oslo
Palmas

Palmas er hovedstad og en kommune i delstaten Tocantins i nordregionen av Brasil. Byen ble grunnlagt i 1990 og er dermed landets nyeste delstatshovedstad. Palmas har om lag 208 000 innbyggere (2005). Byen fikk egen flyplass i 2002.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 http://www.unitins.br/
 http://www.wikimapia.org/#y=-10184522&x=-48333938&z=13&l=9&m=a&v=2
 http://www.site.uft.edu.br/
 https://web.archive.org/web/20070927021810/http://www.cmpalmas.to.gov.br/

Kommuner i Tocantins
Kommuner i Brasil etablert i 1989
1980-årene i Tocantins
Finansråd

Finansråd er embetstittelen til departementsråden i det norske Finansdepartementet og den øverste administrative leder i departementet. Finansdepartementet ledelse er delt i en politisk og en administrativ ledelse. Den politiske ledelsen skifter avhengig av regjeringer og statsråder, mens den administrative ledelsen i utgangspunktet sitter uavhengig av regjeringsskifter. Finansråden leder departementet på embetsplan som består av 7 avdelinger som ledes av hver sin ekspedisjonssjef. 

*Øien satt ut desember 1995, mens Gjerdrem tok over 1. januar 1996.

**Gjerdrem satt ut desember 1998, mens Eriksen tok over 1. januar 1999.

Embetstitler
Finansdepartementet (Norge)