alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Medløper

En medløper er en som sympatiserer med en politisk organisasjons ideologi, uten å være medlem av selve organisasjon. 

Opprinnelig myntet Lev Trotskij det russiske begrepet poputsjik (en som reiser samme vei) i verket Literature and Revolution i 1923, for å identifisere russiske intellektuelle som støttet oktoberrevolusjonen, men som ikke var aktive revolusjonære. Betegnelsen forsvant i Sovjetunionen ettersom stalinismen la ytterligere begrensninger på ytringsfriheten i landet. Det ble deretter adoptert av Vesten, hvor det har blitt oftest anvendt nedsettende om intellektuelle, akademikere og politikere i Vesten som sympatiserte med Sovjetunionen, men som ikke meldte seg inn i sin egen nasjons kommunistiske parti.
 
Betegnelsen har fått nasjonale oversettelser i en rekke land: Fellow traveller i USA og Storbritannia; compagnon de route, sympathisant eller progressiste i Frankrike; Mitläufer i Tyskland; compagno di viaggio eller di strada i Italia. I Tyskland ble betegnelsen Mitläufer brukt i kjølvannet av det tredje rikets nederlag om personer som til tross for ikke å bli formelt dømt for å ha deltatt i krigsforbrytelser, var såpass involvert i regimet at allierte styresmakter ikke kunne rettslig frikjenne dem fra å assosieres med Wehrmachts krigsforbrytelser. Under mccarthyismen rådet det en sterk antikommunistisk stemning i USA. I boken Masters of Deceit: The Story of Communism in America and How to Fight It (1958), definerte FBI direktør John Edgar Hoover fem potensielt farlige grupper som promoterte kommunistiske ideer, hvor medløper var en av dem.

Referanser 

Politisk terminologi
Ferdinand Dahl

Ferdinand Dahl (født 17. juli 1998) er en norsk freestylekjører.

Han representerte Norge under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han ble nummer 8 i slopestyle.

I både 2018 og 2021 sesongen ble han nr. 2. sammenlagt i World Cup Slopestyle.

Han har etter 2021 sesongen 8 pallplasseringer i World Cup på totalt 26 starter.

Dahl har to medaljer i X-Games. I 2021 tok han sølvmedaljen i slopestyle i Aspen. Og i januar 2019 tok han bronsemedaljen i slopestyle samme sted. .

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble han utslått i kvalifiseringen i slopestyle.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske freestylekjørere
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2018
Freestylekjørere under Vinter-OL 2018
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2022
Freestylekjørere under Vinter-OL 2022
Hognestad

Hognestad er et tettsted i Time kommune på Jæren i Rogaland. Tettstedet har 650 innbyggere per 1. januar 2017 og ligger omtrent tre kilometer sør for Bryne kommunesenter. På folkemunne kalles stedet Hognest.

Historie 
Fra gammelt av var det egen butikk, bakeri og postkontor i bygda. Fra 1879–1992 var Hognestad holdeplass et stoppested langs jernbanen, i perioden 1886 - 1966 med betjent holdeplass. Gjerdo holdeplass (Først kalt Haugland, siden Jæråi)var stoppested fra 1928-1965. Bygdas bakeri hadde så gode kanelsnurrer at man reiste hit ens ærend med tog for å kjøpe dem.

Skolekretsen 
Til skolekretsen Hognestad tilhører Fosse, Grødem, Haugland, Herigstad, Line, Mauland, Oma, Slethei, Steinsland og deler av Time.

Skolen 
Bygda har egen barneskule; Hognestad skule, med 93 elever per 01. januar 2018. Skolen tilhører den eldste skolekretsen i kommunen. 
Kommunens eldste skolebygg ble bygget på Line i 1865 og flyttet til Haugland i 1888. I 1893 ble bygget flyttet videre til Hognestad, der det også ble påbygget. Bygget fungerte som skole til 1933, og deretter som bygdas forsamlingshus frem til 2017. Fremtiden for dette bygget er usikker.  
Hovedbygget av det som er dagens skole, stod ferdig i 1933. Under 2. verdenskrig ble dette bygget nyttet som kaserne av den tyske okkupasjonsmakten.

Idrett og kultur 
Hognestad har et aktivt idrettslag med hovedvekt på fotball, turn og turmarsj. I 2017 fikk bygda nytt klubbhus bygd i rekordfart, delvis på dugnad. Idrettslaget har lang og stolt tradisjon med gode prestasjoner. I 2017 fikk de igjen et seniorlag i fotball, som nå spiller i 6.divisjon. 
Bygdeungdomslag, ulike dansegrupper, 4H-grupper, Yngres og Sanitetsforeningen har også lang og aktiv tradisjon på Hognestad.

Næringsliv 
Bygdas hovedvekt innen næringsliv er på landbruk, med kyr, sau og fjærkre. 
Bedriften Steinsland & co, som driver stort med produksjon av kyllinger til verpehøns, ligger på Steinsland.
Jæren Golfklubb finner du på Grødem.

Smokkevatnet er lokalisert på Hognestad. Stedet er siden 1996 vernet som Smokkevatnet naturreservat. For bygda og skolen er dette et kjært turområde.

Kjente steder 
Gamle Line bedehus, Hauglandveien 100, har siden 2014 blitt leid ut som lokaler for Den russisk ortodoks kirke i Norge  - hellige Irina menighet i Stavanger. 
Husmannsplassen Træe på Line, Jærhus frå 1780,  sommeråpent museum.
Linemyra naturreservat: Lavlandsmyr og hekkeplass

Kjente folk fra Hognestad 
 Peter Hognestad (1866-1931), prest og dikter
 Ivar Kristiansen Hognestad (1888–1973), stortingsmann
 Helge Hognestad (f. 1940), teolog
 Øyvind Norsletten (f.1944) diplomat og ambassadør

Referanser 

Bosetninger i Time
Nikolasjoki

Nikolasjoki (nordsamisk: Nihkolasjohka, enaresamisk: Nikolâsjuuhâ) er ei elv i Enare kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Vaijoki og er en del av Neidenvassdraget. Elva er 7,8 kilometer lang, eller 32,3 kilometer medregnet tilløpselver. Den renner ut fra sørenden av Nikolasjärvi og munner ut i Vaijoki rundt fem kilometer før Vaijokis munning i Iijärvi. Vassdraget har sine øverste kilder nord for fjellet Duolljeváldinroavvi i Utsjok kommune.

Referanser 

Elver i Enare kommune
Neidenvassdraget
Hovden vindmølle

Hovden vindmølle var en vindmølle på Nautneset på Langøya i Bø kommune i Nordland.

Det var installert en turbin på 400 kW. Årsproduksjon var inntil 1 GWh.

I 2013 ble det søkt om å oppgradere anlegget til en tre ganger større mølle, men det ble avslått av NVE. 

Møllen ble revet da det ikke lenger var lønnsomt å ha den i drift. Det finnes ikke reservedeler.

Referanser

Kilder
NVE: Vindkraft – Produksjonsstatistikk - 2011
Vesterålskraft
Vesterålen Online 2013: Vil rive vindkraftverk i Hovden

Vindkraftverk i Nordland
Byggverk i Bø i Vesterålen
Vesterålskraft
Kraftverk etablert i 1991
Halesia

snøklokketre (Halesia carolina)
 Halesia diptera

Halesia er ei slekt i styraksfamilien. Artene er løvfellende busker og små trær. Om våren har de hvite blomster som henger flere sammen. Fruktene er brune med vinger og henger på til langt ut på vinteren.

Systematikken er omstridt, og opptil fem arter regnes til slekta. Den kinesiske Halesia macgregorii er søsterarten til de nordamerikanske artene når en ser på morfologi. Genetiske data viser derimot at den kinesiske arten er søsterarten til Rehderodendron, og den regnes nå som den eneste arten i slekta Perkinsiodendron.

Den første arten som ble vitenskapelig beskrevet var Halesia carolina. Den ble beskrevet av Carl von Linné fra materiale tilsendt av John Ellis. Denne arten har kapsler med fire vinger og er utbredt i sørøstlige USA. To former blir av og til skilt ut som egne arter: den buskaktige Halesia parviflora på kystslettene og  Halesia monticola i de sørlige Appalachene som blir opptil 24 m høy.

Halesia diptera har kapsler med to vinger og vokser i sørstatene. Den er en busk eller et tre som blir opptil 11 m høy.

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Styraksfamilien
Sea-Cargo

Sea-Cargo AS er et norsk linjerederi etablert i 2001 av selskapene Seatrans AS i Bergen og Nor-Cargo Shipping i Stavanger. Hovedkontoret ble plassert i Bergen og Ole Sævild ble valgt til selskapets første administrerende direktør. Selskapet hadde ved etablering 8 frakteskip i sin flåte. Skipene går i faste ruter mellom norske havner og havner på kontinentet og i Storbritannia.

Skipene i rederiets flåte er registrert på Bahamas og Malta.

Utvalg av rederiets flåte

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske rederier
Næringsliv i Bergen
Selskaper etablert i 2001
Artikler i sjøfart-prosjektet
Andrea Berntzen

Andrea Berntzen (født 25. februar 1998) er en norsk skuespiller. Hun ble kjent for hovedrollen som Kaja i Erik Poppes film Utøya 22. juli, og ble kåret til beste kvinnelige skuespiller under Amandaprisen 2018 for den rollen.

Berntzen har bakgrunn fra skolerevyen på Elvebakken vgs, og i 2017 ble hun kåret til årets kvinnelige skuespiller i Revykavalkadens oppsummering av skolerevyene i Oslo.

I 2018 var hun elev ved Romerike Folkehøgskole. I 2021 spilte hun rollen som «Marielle» i TVNorges julekalender Nissene i bingen.

Referanser

Eksterne lenker 
  Andrea Berntzens første filmrolle ble uvanlig krevende NRK 10. mars 2018.
 

Norske skuespillere
Amanda for beste kvinnelige hovedrolle‎
Luccakatedralen

Luccakatedralen (italiensk: Duomo di Lucca, Cattedrale di San Martino) er en romersk-katolsk katedral i Lucca, Italia som er tilegnet helgenen Martin av Tours. Katedralen er sete for erkebiskopen av Lucca. Konstruksjonen av katedralen ble innledet i året 1063 av biskop Anselm (senere pave Alexander II).

Eksterne lenker
HD 360° Panoramiske interaktive fotoer av katedralen av Hans von Weissenfluh for hjemmesiden til Toscanas turistinformasjon

Katedraler i Italia
Provinsen Lucca
1063
Byggverk i Toscana
Katolske kirker i Italia
Vøringsfoss bru

Vøringsfoss bru I og II er to broer over Bjoreio i Eidfjord kommune. Den eldste broen er en 18 meter lang hvelvbru som ble åpnet i 1915 og er i dag brukt som gang og sykkelvei. Den nyeste broen er en 29 meter lang platebærerbru som ble åpnet i 1978, og er en del av riksvei 7 over Hardangervidda.

Se også 
 Leiro bru
 Isdøla bru
 Måbødalen
 Dalbergtunnelen
 Vøringsfossen

Referanser

Eksterne lenker 
 Vøringsfoss bru på Google Street View

Veibroer i Vestland
Veier i Eidfjord
Riksvei 7
Kubankosakkene

Kubankosakkene (originaltittel: russisk: Кубанские казаки, også vist i Norge som Folket ved Kuban) er en sovjetrussisk musikal fra 1950 regissert av Ivan Pyrjev.

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Russiske filmmusikaler
Filmer fra 1950
Russiskspråklige filmer
Filmmusikaler
Sovjetiske filmmusikaler
Brødrene Karamasov (1968)

Brødrene Karamasov (originaltittel: russisk: Братья Карамазовы, Bratya Karamazovy) er et sovjetrussisk drama fra 1968 basert på Fjodor Dostojevskijs roman av samme navn som kom ut i 1880.
Filmen er regissert av Ivan Pyrjev, Mikhail Uljanov og Kirill Lavrov.

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske dramafilmer
Russiske dramafilmer
Filmer fra 1968
Russiskspråklige filmer
Filmer basert på bøker
Filmer basert på verk av Fjodor Dostojevskij
Mesopredator

En mesopredator er en mellomstor predator som står under toppkonsumentene (alfapredatorene) i næringskjeden. Dette er predatorer som jakter på og eter andre levende organismer, men som også blir jaktet på og spist selv. Typiske mesopredatorer er mellomstore predatorer i midten av trofiske nivået, for eksempel de fleste mårdyr (jerv er imidlertid en toppkonsument), mindre kattedyr, mange rever, måker og andre mindre, predatoriske fugler samt insektetere, mindre reptiler, mange haukefugler, stikkeveps med flere.

Bestanden av mesopredatorer i et økosystem blir som regel holdt i sjakk av toppkonsumentene. Om toppkonsumentene forsvinner fra økosystemet, kan det føre til et såkalt mesopredatorutbrudd; en prosess der bestandene av mesopredatorer kommer ut av kontroll og påvirker økosystemet negativt, som regel i kraft av redusert biologisk mangfold. Når en toppkonsument forsvinner, kan også en typisk mesopredator ende opp som ny toppkonsument i økosystemet. Et eksempel på det er rødreven, som mange steder i Norge og ellers i Europa tok over som toppkonsument da ulven forsvant. I Nord-Amerika har prærieulven tatt over som toppkonsument mange steder, der ulv, puma og brunbjørn tradisjonelt utgjorde toppkonsumentene. Pumaen selv må i tropisk Amerika ofte konkurrere med den kraftigere jaguaren og reduseres dermed til en mesopredator som må nøye seg med mindre byttedyr.

Referanser

Se også 
 Predasjon
 Trofisk nivå

Eksterne lenker 
 

Økologi
Ekenessundet bru

Ekenessundet bru eller Føynlandsbrua er ei veibru over Ekenessundet mellom  Nøtterøy og Føynland i Vestfold. Den sto ferdig 1976 og erstattet den gamle Foynlandsbrua rundt 400 m lenger nord i sundet. Den er en del av fylkesvei 430.

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart

Veibroer i Vestfold og Telemark
Veier i Færder
1976 i Norge
Broer åpnet i 1976
Føynland
Fredheim guttehjem

Fredheim guttehjem var et privat drevet guttehjem opprettet i [1904] av diakon Nils Endresen Bærøen. Han hadde kjøpt et gårdsbruk på øyen Lindøen i Finnås i Bømlo kommune til formålet, og det opprinnelige navnet på virksomheten var Finaas Barnehjem. Hjemmet skulle ta imot foreldreløse barn, samt barn født utenfor ekteskapet. Etter hvert tok de kun imot gutter, og skiftet navn til Guttehjemmet Fredheim. Guttehjemmet ble administrert av et styre i Bergen, og hadde egen skole. Det bodde opp til 25 gutter der, men på grunn av vanskelig tilgang på lærerpersonale ble det besluttet å flytte hjemmet til gården Nordsundet ved Lillebergen i Alversund i Meland kommune, Hordaland. Her kunne de ta imot 30 gutter i alderen 8-16 år, først og fremst barn fra Bergen og Alversund. Guttehjemmet Fredheim ble nedlagt i 1953. På Lindøen kan man fortsatt se ruinene av skolehuset.

Ved Interkommunalt arkiv Hordaland finnes en skoleprotokoll fra Fredheim guttehjem som dekker årene 1924-1952. Man kan også finne informasjon om guttehjemmet i arkiver etter barnevernsnemnder og sosialkontor.

Kilder 
Guttehjemmet «Fredheim» gjennom 25 aar: 1904-1929, ved hjemmets styre. Jubileumsskrift fra 1929
Forstandere og beboere i Folketellingen 1910 
Om Lindøy, ved Bømlo kommune 
Edna Olaug: Artikkel i Oppslagsverket oVe, Bergen Byarkiv
Skafonntunnelen

Skafonntunnelen er navnet på to nedlagte veitunneler i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Den nyeste er 680 meter lang.

Den eldste av tunnelene med dette navnet er rundt 100 meter lang og den ble åpnet i 1940-årene. Denne ble tatt ut av bruk da den nye Skafonntunnelen ble åpnet i 1963. Den nye tunnelen ble i 1987 forlenget med ca. 400 m frem til Veblungsnes, og da murte man samtidig igjen den østlige åpningen fra 1963. Begge endene på den originale tunnelen har rasoverbygg i betong. Forlengelsen i 1987 ble gjort for å sikre den korte vegstubben mellom Veblungsnes og den opprinnelige tunnelåpningen fra de mange rasene fra Skafonna.

Skafonntunnelen var den østligste tunnelen på den gamle strekningen rundt Innfjordtunnelen.

Forbindelsen med Innfjordtunnelen 
Daværende E69 langs fjorden mellom Veblungsnes og Innfjorden ble stengt i 1989, som følge av at det gikk et steinskred ved utgangen av Runehamartunnelen. En person mistet livet i dette steinskredet. Skredet ble aldri ryddet, og veien ble stengt for godt.

Innfjordtunnelen ble påbegynt i mai 1990 og åpnet i novemeber 1991 som erstatning for den gamle strekningen langs Romsdalsfjorden. Under drivingen av den nye tunnelen gikk E136 (daværende E69) via en midlertidig fergeforbindelse mellom Innfjorden og Veblungsnes.

Innfjordtunnelen ble drevet fra vegkrysset der den gamle delen av Skafonntunnelen møter den nye. De første 550 meterne av Innfjordtunnelen utgjør følgelig den tunneldelen som den nye Skafonntunnelen ble forlenget med i 1987. I forbindelse med dette kan den vestlige enden av Skafonntunnelen nås fra port som er der Skafonntunnelen før svingte til høyre mot Romsdalsfjorden. Denne forbindelsen med gamleveien gir kjørbar veg frem til Runehamartunnelen, der Statens vegvesen har et testsenter for tunnelbranner. Under rehabiliteringen av Innfjordtunnelen mellom 2016 og 2018 ble derfor også den delen av Skafonntunnelen som går mot Runehamartunnelen via den nedlagte strekningen opprustet med blant annet ny belysning.

Se også 
Innfjordtunnelen
Varghammartunnelen
 Innholmtunnelen
 Runehamartunnelen

Litteratur

Eksterne lenker 

 Den nye inngangen fra 1987 på Google Street View

Veitunneler i Møre og Romsdal
Europavei 136
Veier i Rauma
Nedlagte veitunneler i Norge
Gå over bekken etter vann

Gå over bekken etter vann er et idiom som beskriver å gå langt etter noe som egentlig finnes nært, gjøre noe overflødig eller løse et problem på en unødig tungvint måte.

På andre språk 
Lignende uttrykk på andre språk er 
Carry coals to Newcastle (engelsk)
Bier nach München tragen (tysk) «Frakte øl til München»
Porter de l'eau à la rivière (fransk) og Bære vann til Elben (tysk) 
Søke vann midt i elven (latin Medio flumine quaerere aquam) (latin)
 Gi bakerens barn brød (dansk/norsk)

Ugler til Athen 
Å bringe ugler til Athen (γλαῦκας εἰς Ἀθήνας κομίζειν eller γλαῦκ᾿ Ἀθήναζε ἄγειν) er et tilsvarende uttrykk fra Antikkens Hellas. Aristofanes brukte uttrykket i sin satiriske komedie Fuglene, ca. 400 f.Kr. Der skriver han i vers 301 i kommentar til at en ugle flyr forbi: Hvem har tatt med en ugle til Athen?

På den tiden var uglen et symbol på byens beskytter, gudinnen Athene, og det fantes derfor mange av dem der. Det var altså ingen grunn til å bringe ugler til Athen, også fordi de jo selv kunne fløyet dit fortere på egen hånd. Uglene sto for visdom, og uttrykket har derfor også blitt tolket til å bety at det ville være fullstendig fåfengt å forsøke å bringe visdom til byen. Det er likevel mer sannsynlig at det rent faktisk dreide seg om mynter, som på den tiden var preget med ugler på baksiden. Aristofanes skrev at det skulle være unødvendig å bringe med seg mynter til det allerede rike Athen. Han skriver i vers 1106 at Det kommer aldri til å mangle ugler.

Romerske historikere adopterte uttrykket under begrepet ululas Athenas. Latin hadde også uttrykke «ligna in silvam (ferre)» (Bringe tre / ved til skogen) (Horats, Satirer I,10,34).

Referanser

Ord og uttrykk
Norske ord og uttrykk
Greske ord og uttrykk
Falchs juniorpris og Falchs seniorpris

Falchs juniorpris og Falchs seniorpris (egentlig «Søren Falch og øienlæge Sigurd Falchs fonds Juniorpris for unge forskere» og «Søren Falch og øienlæge Sigurd Falchs Prisbelønning for fremragende lederskap innen medisinsk forskning») er to hedersbevisninger som deles ut av Det medisinske fakultet ved Universitetet i Bergen til forskere innen medisin som har utmerket seg spesielt. Juniorprisen deles ut hvert år, mens seniorprisen deles ut annethvert år. Fondet finansierer også en årlig gjesteforelesning.

Bakgrunn 
Sørens Falch og øienlæge Sigurd Falchs fond for medisinsk vitenskap ble opprettet i 1952 på grunnlag av Søren Falchs testamente, og har siden opprettelsen delt ut ulike priser til anerkjente forskere og leger.

Seniorprisen 
Seniorprisen (Søren Falch og øyenlege Sigurd Falchs Prisbelønning for fremragende lederskap innen medisinsk forskning) deles ut annethvert år etter søknad. Det er en personlig tildeling, og per 2020 er prisen på 150 000 norske kroner. Blant de tidligere vinnerne er Jarle Ofstad, Dagfinn Aarskog og Jon Lekven.

Tildelingskriterier 
Seniorprisens nåværende form ble fastsatt i 1991, med følgende kriterier
 Lederskap innenfor eget forskningsområde
 Lederrolle i forskningsutvikling, forskerrekruttering og kompetanseoppbygging
 Lederrolle i internasjonalisering av norsk medisinsk forskning
 Forskningspolitisk lederrolle

Juniorprisen 
Juniorprisen (Søren Falch og øienlæge Sigurd Falchs juniorpris for yngre forskere) ble første gang delt ut i 1996. Den deles ut hvert år, og består av 50 000 norske kroner i driftsmidler. Prisen kan gis til spesielt dyktige forskere yngre enn 40 år. Det kan tildeles pris til flere forskere hvert år; i 2020 var det for eksempel to forskere som mottok 50 000 kroner hver. Blant forskerne som har mottatt prisen finner man Halvor Sommerfelt, Vidar Steen, Nina Øyen, Eystein Husebye og Guri Rørtveit.

Tildelingskriterier 
Juniorprisens form ble fastsatt i 1996, med følgende kriterier
 Dybde, originalitet og metodisk kompleksitet
 Forskningsfunn som har ført til anvendte resultater

Falch-forelesningen 
Forelesningen ble første gang holdt av professor Leroy Hood i 2001. Senere har forelesningen blitt holdt blant annet av nobelprisvinnerne Edvard Moser (2011) og Françoise Barré-Sinoussi (2014).

Forelesningen avholdes og prisene deles ut som regel i forbindelse med Fakultetets dag ved Det medisinske fakultet, Universitetet i Bergen, i juni, og er åpen for alle interesserte.

Referanser 

Priser
Etableringer i 1952
Proton (bilmerke)

Proton er et malaysisk bilmerke og bilfabrikk som ble grunnlagt i 1985 av den daværende statsminister Mahathir Mohamad. Det var landets eneste bilfabrikk fram til Perodua ble etablert i 1993. Staten eide 43% av Proton gjennom foretaket Khazanah Nasional Bhd. Mitsubishi var deleier fram til 2004. I 2012 solgte Khazanah Nasional sin andel i Proton til DRB-HICOM. Protons største bilfabrikk ligger i Shah Alam i Malaysia.
Opprnnelig var bilmodellene først og fremst basert på Mitsubishi-modeller. Merkets første modell, Proton Saga, var basert på Mitsubishi Lancer. Senere gått fabrikken over til å bygge biler av egen design. Den første egendesignede modellen var Proton Waja (Proton Impian i Storbritannia), som ble lansert i 2001. Proton har gjennom årene blant annet hatt samarbeid med bilfabrikker som Volkswagen AG og MG Rover. Rover var interessert i å bygge noen av Protons modeller på lisens før Rover gikk konkurs. Proton samarbeider også med Youngman som selger Proton-biler under navn som Lotus og Europestar i Kina.

Proton eide det  britiske bilmerket Lotus fra 1996 til 2017.

Protons fremste marked er hjemlandet, der man har hatt en stor markedsandel, meget takket være skatter på utenlandske biler. I takt med at skatter på importerte biler har minsket har Protons markedsandel skrumpet tilsvarende. I 2006 sank foretakets markedsandel fra 40 til 32 % og Perodua tok over plassen som landets største bilmerke. Proton har eksportert biler til blant annet Storbritannia, Sør-Afrika, Australia og Singapore. I 2015 hadde Protons markedsandel i hjemlandet sunket til runt 15 % og eksporten har gått tregt, blant annet på grunn av at bilene ikke oppfyller miljøkrav i mange land. I 2016 innledet Proton et forsøk på lansering i Chile.

Den 24. mai 2017 kjøpte Geely 49,9 % av aksjene i Proton. Geely har også har majoriteten av aksjene i Volvo Personvagnar.

I august 2008 hadde Proton bygget tre millioner biler siden 1985.

Referanser

Eksterne lenker
 

Malaysiske bilprodusenter
Bilmerker
Geely
Chatsworth House

Chatsworth House er en stor eiendom i Chatsworth i Derbyshire i England. 
Den eies av hertugen av Devonshire, og har vært hjem for slekten Cavendish siden Bess av Hardwick bosatte seg på Chatsworth i 1549.

Chatsworths park er en av de mest berømte i England. Slottet inneholder en unik samling av verdifulle malerier, møbler, bøker med mer.

Slottet som sådant stammer fra 1500-tallet, men er blitt kraftig ombygget i flere omganger; den første gangen mellom 1687 og 1696 under husarkitekten William Talsmann og den andre gangen på 1810-tallet på ordre av den sjette hertugen av Devonshire, William George Spencer Cavendish (1790-1858).

Malerityveriet 
Et portrett av Georgiana Cavendish forsvant fra Chatsworth House, og på 1830-tallet ble det funnet hjemme hos en eldre lærerinna. Hun solgte det i 1841 for 56 pund til en kunsthandler, som gav det til en venn, kunstsamleren Wynn Ellis. Da denne døde, ble maleriet solgt på Christie's hvor det i 1876 ble kjøpt av kunsthandleren William Agnew, for rekordsummen 10 000 guinea. Det ble stjålet allerede tre uker senere av The Napoleon of Crime, Adam Worth.
Det tok tohundre år innen maleriet vendte tilbake til Chatsworth House.

Slott i England