alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vlad Țepeș

Vlad Țepeș (uttalt [ˈvlad ˈtsepeʃ], rumensk for «Vlad spidderen», også kalt Dracula, «Dragens sønn», eller Vlad III Dracula etter sin far Vlad Dracul; født november eller desember 1431, Sighișoara, død 14. desember 1476) var en hærfører og fyrste av fyrstedømmet Valakia i det nåværende Romania i årene 1448, 1456–1462 og 1476. Kallenavnet Dracul kommer av farens medlemskap i Drakeordenen, en ridderorden dannet til forsvar mot Det osmanske riket. 

Vlad Țepeș ble styrtet i 1462 av ungarerne, men ble satt fri av befolkningen og kom tilbake i 1476. Samme år ble han drept av tyrkerne.

Vlad Țepeș styrte med jernhånd og deltok i en rekke vellykkede slag mot tyrkerne. Han var populær blant befolkningen, blant annet fordi han skal visstnok ha utryddet korrupsjonen blant skatteinnkreverne. 

Vlad Țepeș var imidlertid en brutal hersker, og lot anslagsvis mellom ti og tyve tusen mennesker, blant annet tyrkiske krigsfanger, bli spiddet levende på påler uten å skade vitale organer slik at smerten varte lenger før døden inntraff. Vlad Țepeș' brutalitet skapte myten om at han var vampyr, og denne skikkelsen skal ha gitt navn og tittel til hovedpersonen i den irske forfatteren Bram Stokers berømte roman Dracula fra 1897 om vampyrgreven Dracula fra området Transilvania nord for Valakia.

30 km vest for byen Brașov i Romania ligger landsbyen Bran og en borg som knyttes til Vlad Țepeș, og som overfor turister presenteres som «Draculaslottet» etter filmen Bram Stokers Dracula i 1992. Imidlertid er det lite sannsynlig at han tilbragte mer enn korte besøk her. Bran-borgen, som ble bygd i 1377, er i dag en turistattraksjon.

Vlad Țepeș' faktiske hjem og tilholdssted var borgen i Poienari i Valakia. Denne er idag i ruiner, etter et jordskjelv i 1915.

Se også 
 Dracula

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Biografi (på engelsk)
 Bran-borgen (på engelsk)

Rumenere
Fødsler i 1431
Dødsfall i 1476
Personer fra Sighișoara
Foldfjorden

''se også Foldafjorden i Nord-Trøndelag

Foldfjorden er en ca. 1 mil lang fjord som ligger på Ertvågsøya i Aure kommune i Møre og Romsdal. Den er omgitt av flotte omgivelser som innbefatter et rikt dyreliv. Øya har også en nevneverdig stor hjortebestand.

Referanser 

Fjorder i Aure
Hems

En hems er en høy platting i ei stue med åpent rom til røstet. En hems fantes eller finnes også ofte i hytter, koier eller seterhus. Den kan være mer eller mindre åpen på tre sider, eller utgjøre et loft over klevepartiet (koven) i en stuebygning, med åpning i tverrveggen ut mot øvre del av stuerommet.

Navnet skal være en relativt moderne forkortelse av hemsedal, betegnelsen som ble brukt i deler av Hallingdal. Opprinnelig kan navnet ha vært spøkefullt ment, men det kan også ha oppstått fordi en hems åpner seg mot stuerommet på samme måte som Hemsedal møter hoveddalføret Hallingdal ved Gol.

I eldre byggeskikk var hemser særlig utbredt i Hallingdal, hvor de fantes i mange stuer med én etasje og treromsplan eller akershusisk plan. Løsningen kjennes også fra Numedal og Vestlandet. I nedre deler av Hemsedal var den vanligste betegnelsen tarr, i øvre deler hjall, en variant av ordet hjell, som brukes i andre dialekter. Hemser i selve stuerommet forekom ikke i årestuer eller stuer med røykovn, hvor røyken fra ildstedet fylte øvre del av stua før den slapp ut gjennom ljoren i taket. Peis eller ovn med røykpipe over tak var en forutsetning for å innrede hems i stua.

Hallingstuer hadde ofte en takkonstruksjon med sperrer understøttet av mønsås og to sideåser. Fra gavlvegg til mellomvegg spente ofte to firhogne bjelker eller slinder som hvilte på en kraftigere bjelke på tvers av stua, beten eller kronen. De to slindene egnet seg godt som bæring for en hems. En alternativ lokal betegnelse for hemsen var derfor «uppå slindo».

Gulvet i hemsen blir liggende omtrent i høyde med langveggene i huset. Takhøyden blir størst på midten, under mønsåsen, men i mindre stuer blir det sjelden full ståhøyde. En fritthengende hems blir selvsagt ikke ført helt ut til ytterveggene, i motsetning til en hems på loftet over kleven.  I hallingstuer var det gjerne to faste senger på hemsen, innunder skråtaket. Sengegavlene dannet da rekkverk mot stua, og mellom dem var det en grind, nødvendig fordi hemsen ofte var soveplass for småbarn. Hemsen hadde adkomst fra en stige i stua, som kunne heises opp så den ikke var i veien.

Hemser ble i nyere tid svært populære i fjellhytter fordi de utnytter plassen godt og kan gi mange ekstra sengeplasser i en liten hytte eller koie. I moderne hytter blir det ofte 
lagt madrasser rett på hemsgulvet.

Se også 
 Mesanin

Litteratur
Flaten, Hans, 1914: «Hemsedal 1814-1914», Hemsedal kommunes forlag.

Bygningsdetaljer
Rekord

Rekord kommer av latin recordari som betyr å minnes eller huske, videreført til engelsk record, i betydningen å notere. En rekord omtales gjerne som en bestenotering.

Rekord refererer vanligvis til en målbar prestasjon, eller et resultat bedre enn en tidligere prestasjon eller resultat.

Offisielle vs. uoffisielle 
Det skilles mellom en offisiell rekord og en uoffisiell rekord.

En offisiell rekord er en prestasjon vurdert av en instans eller organisasjon etter et sett regler og godkjent (ratifisert) som ny rekord.

En uoffisiell rekord er en prestasjon som blir kjent og gjerne offentlig akseptert som det beste som er gjort innen en genre. Et irsk selskap som hadde spesialisert seg på faktakunnskap hovedsakelig fra naturen utviklet en årlig bok som presenterer oppdaterte rekorder fra mange ulike arenaer. Boken heter Guinness rekordbok og det er utarbeidet et system for å få et spekter av spesielle rekorder godkjente, og gitt innpass i denne boken. Guinness rekordbok er ledende i å gjøre uoffisielle rekorder offisielle.

Sportsrekorder 
Rekord innen sportsterminologi refererer til en prestasjon, eller et resultat bedre enn en tidligere prestasjon eller resultat. I idrett er det er krav at prestasjonene kan fysisk måles og sammenlignes.

Rekorder har ulike nivåer, der det laveste nivået gjerne er et individs personlige rekorder, ofte omtalt som «pers», og det høyeste nivået er verdensrekord. En rekord er ofte geografisk fordelt fra klubbrekord eller mindre lokale områder, for eksempel en kretsrekord, til nasjonal rekord, f.eks. norsk rekord, og internasjonale rekorder. Det er også vanlig å registrere rekorder for ulike stevner og mesterskap. En bane, eller arrangørsted vil også registrere det beste som er gjort på det enkelte sted.

Vanlige forkortelser 
Dette er en liste med de vanligste rekordene og forkortelsene som nyttes i idrettsstatistikk og resultatlister:

PR = Personlig rekord.
NR = Nasjonal rekord, også brukt for norsk rekord.
ER = Europarekord / Europeisk rekord (European record). 
WR = Verdensrekord (World record).
MR = Stevnerekord (meet record).
CR = Mesterskapsrekord (Championship record), det beste resultat oppnådd i et bestemt mesterskap (f.eks. NM, EM eller VM).
OR = Olympisk rekord (olympic record), det beste resultat oppnådd i de Olympiske leker.
SR = Banerekord (stadion record).

Idrettsrekorder på Wikipedia 
Norske fotballrekorder
Europarekorder i friidrett
Europamesterskapsrekorder i friidrett
Norske rekorder i friidrett
Olympiske rekorder i friidrett
Verdensrekorder i friidrett
Verdensmesterskapsrekorder i friidrett
Verdensrekorder i skihopping
Norske rekorder på skøyter
Olympiske rekorder på skøyter
Verdensrekorder på skøyter
Europeiske rekorder i svømming
Olympiske rekorder i svømming
Nordiske rekorder i svømming 
Norske rekorder i svømming
Norske juniorrekorder i svømming
Verdensrekorder i svømming
Verdensmesterskapsrekorder i svømming

Andre rekorder 
 Veirekorder
 World Records Freshwater Fishing

Rekord i andre sammenhenger 
 Opel Rekord
 Sprøyte og kanyle standard.

Eksterne lenker 
 Guinnes World Records (engelsk)
Blakstad (Asker)

Blakstad er et strøk og et delområde i Asker kommune i Viken. Området består av de seks grunnkretsene Blakstadmarka, Blakstad sykehus, Østenstad, Sikta, Gullhella og Kodalen. Blakstad strekker seg fra Blakstadbukta ved Oslofjorden i øst og opp til foten av Vardåsen i vest. I nord grenser Blakstad til delområdet Vettre, og i sør til delområdene Vollen og Heggedal.

Naturlandskap
Ved Blakstadbukta har Askerelva sitt utløp. Her holder også Asker seilforening til. Blakstadbogen, fjordarmen utenfor Blakstadbukta mellom Konglungen og Bjerkøya, er et populært område for seiling og annen vannsport. Området opp langs sørsiden av Askerelva heter fra gammelt av Blakstadmarka. Her går det en blåmerket sti gjennom gammel edelløvskog opp til Bondivann. Korpåsen, helt øverst på Blakstad, var tidligere et populært turområde. Etter at Nordre Gullhella boligfelt ble bygget rundt år 2000, er Vardåsen det nærmeste større utmarksområdet for folk på Blakstad.

Historie
Dagens Blakstad har sine røtter i den gamle storgården Blakstad (gnr. 61). Delområdets utstrekning faller i grove trekk sammen med eiendommene som lå under denne gården, sammen med de mindre gårdene lille og store Østenstad (gnr. 62 & 63). Den nederste delen av Askerelva, fra Bondivann til fjorden, har gjennom historien vært nært knyttet til Blakstad gård, og kalles ofte Blakstadelva. Her faller elven med nesten hundre høydemeter. Tilgangen til denne vannkraften bidro, sammen med god tilgang til fjorden, til å legge grunnlaget for at gården i perioder var større og mektigere enn de fleste nabogårdene.

Institusjoner
Blakstad har siden begynnelsen av 1900-tallet vært kjent for Blakstad sykehus. I dag er det også andre helse- og omsorgsinstitusjoner i området, som de ulike virksomhetene i Gullhella pleie- og omsorgsdistrikt. Inntaksområdet til barneskolen Blakstad skole faller stort sett sammen med delområdet. Det er planlagt en ny ungdomsskole i Blakstadmarka. Siden Østenstad kirke sto ferdig i 1980, har Blakstad, sammen med Vettre og Vollen, utgjort Østenstad sogn av Asker prosti.

Kilder 
 Sigurd Engelstad: Blakstad i Asker. Gården og slekten, Oslo 1958
 Hans Chr. Mamen: Et steg videre - Blakstad sykehus historie gjennom et hundreår, Blakstad sykehus 1999, ISBN 82-92106-00-6
 O. Rygh: Gaardnavne i Akershus Amt, Bjørn Ringstrøms antikvariat, Oslo 1999, ISBN 82-90520-33-6
 Liv Marthinsen og Harald Winge: Asker og Bærum til 1840, Universitetsforlaget 1983, ISBN 82-00-06344-5
 Lars Thue: Asker 1840-1980, Universitetsforlaget 1984, ISBN 82-00-06345-3
 Halvard Torgersen: Asker - Bidrag til bygdas gårdshistorie, 2. utg., Grøndahl & Søn, Oslo 1941
 Tor Chr. Bakken (red.): Budstikkas store Asker og Bærum-leksikon. Kunnskapsforlaget Oslo 2008. ISBN 978-82-573-1534-4
 SSB: Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020

Bosetninger i Asker
Delområder i Asker kommune
Akershus' historie
David Levy

David H. Levy (født 1948) er en kanadisk astronom. Han er mest kjent for å ha oppdaget kometen Shoemaker-Levy 9, som i juli 1994 krasjet inn i Jupiter.

Han har oppdaget om lag 20 kometer, på egen hånd eller sammen med Gene og Carolyn S. Shoemaker. Han har skrevet over 30 bøker, de fleste med astronomi som tema.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Canadiske astronomer
Personer fra Montréal
Artikler i astronomiprosjektet
Fødsler i 1948
Iljusjin Il-4

Iljusjin Il-4 (NATO-kallenavn: «Bob») var et sovjetisk bombefly utviklet av Iljusjin. Il-4 var basert på DB-3 og fløy første gang 21. mai 1939. Flyet hadde opprinnelig betegnelsen DB-3F og fikk først betegnelsen Il-4 fra mars 1942. Il-4 var sammen med forgjengeren DB-3 de viktigste langtrekkende bombeflyene Sovjetunionen hadde og utgjorde ved slutten av den andre verdenskrig tilsammen 86% av alle langtrekkende bombefly sovjetunion hadde tilgjengelig.

Beskrivelse 
Il-4 skilte seg fra tidligere DB-3 ved et nytt og mer strømlinjeformet skrog, nye vinger med større vingeareal. Nye og mer moderne produksjonsmetoder ble tatt i bruk og flyet fikk et enklere drivstoffsystem, med antall drivstofftanker redusert til seks tanker, samt en rekke andre forbedringeringer. Il-4 ble utstyrt med to nyutviklede M-88 motorer som hadde en ytelse på 1 000 hk hver, og fra 1941 med to oppgraderte M-88B på 1 100 hk hver. Bestykningen besto av tre 7,62 mm mitraljøser, hvorav den ene i et bevegelig tårn. Denne ble byttet ut med en 12,7 mm mitraljøse i et oppgradert tårn i 1942.

Bruksland

Republikken Kinas flyvåpen 24 fly

Finlands flyvåpen 11 fly av typen DB-3M og 4 fly av typen DB-3F (Il-4)
 Det nasjonalsosialistiske Tyskland
Luftwaffe

Sovjetunionens flyvåpen
Sovjetunionens marines flyvåpen

Spesifikasjoner

Referanser

Eksterne lenker 
 Wigs Palette-fargelegging

Iljushin Il-04
Iljusjin Il-04
Tomotors propelldrevne luftfartøy
Iljusjin-luftfartøy
Luftwaffe (Wehrmacht)
Hildegunn Mikkelsplass

Hildegunn Mikkelsplass (født Fossen 16. april 1969 i Sigdal) er en tidligere norsk skiskytter. Hun er gift med Eilif Mikkelsplass og svigerinne til Pål Gunnar Mikkelsplass.

Karriere 
 VM
 1991 Lahtis – Bronse i lagkonkurransen
 1994 Canmore – Sølv i lagkonkurransen
 1995 Antholz – Bronse på stafetten
 1998 Hochfilzen – Sølv i lagkonkurransen

Verdenscupen 
Mikkelsplass har en seier og seks pallplasseringer fra verdenscupen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Om Hildegunn Mikkelsplass på Biathlonworld
 Skisport365.com - utøverprofil

Norske skiskyttere
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1992
Skiskyttere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1994
Skiskyttere under Vinter-OL 1994
Norgesmestere i skiskyting
Personer fra Drammen kommune
Fødsler i 1969
Kongepokalvinnere i skiskyting
Deltakere under VM i skiskyting 1990
Deltakere under VM i skiskyting 1991
Deltakere under VM i skiskyting 1992
Deltakere under VM i skiskyting 1993
Deltakere under VM i skiskyting 1994
Deltakere under VM i skiskyting 1995
Deltakere under VM i skiskyting 1996
Deltakere under VM i skiskyting 1997
Deltakere under VM i skiskyting 1998
The Tubs

The Tubs er et norsk støypopband fra Høyanger. Bandet ble startet i 1991 av Tor Egil Høyvik, Bjarte Johansen, Arve Ullebø og Bjørn Nesse. The Tubs ga ut tre plater før bandet ble lagt på is i 2000.

Tor Egil Høyvik og Bjarte Johansen spiller også i bandet Me And You Va-Va-Voom.

Medlemmer 
 Tor Egil Høyvik, vokal/gitar
 Bjarte Johansen, gitar/vokal
 Arve Ullebø, trommer
 Bjørn Nesse, bass/vokal

Diskografi 
Album
 1993: The Tubs – "The Tubs" (REC90)
 1995: The Tubs – "Pow Pow Pilots" (REC90)
 1998: The Tubs – "/Slash/" (REC90)

EP
 1993: The Tubs – "Show Me" (REC90)
 1998: The Tubs – "Wannbe" (REC90)

Samleplater
 1994: Totalnekterplata-94
 1997: Balance – From The Joy Division Reservoir
 1999: Genetic Mutations – Volume One

Eksterne lenker 
 
 Rockipedia

Norske popgrupper
Sola Fide

Sola Fide er et blandet kor/kammerkor som holder til i Fana i Bergen. Koret startet opp i 1989 og teller 40 medlemmer i alderen 35-80 år. Koret har et variert repertoar, fra tradisjonelle salmer, klassiske verk til nyere populærmusikk og rytmisk musikk. Koret er medlem av Norges Korforbund, og har Søreide kirke som sitt øvingslokale.

Koret holder faste vår- og høstkonserter, gjerne med instrumental­innslag eller lignende fra inviterte gjester, samt fast julekonsert i Skjold kirke og i Bergen domkirke. I tillegg kommer ulike sangoppdrag der koret blir bedt om å delta på forskjellige arrangementer, opptredener på institusjoner, gudstjenester og lignende. Koret har de siste årene sunget på Trygg Trafikks "Ettertankens dag" som arrangeres hvert år til minne om trafikkskadde. Koret synger jevnlig på NRKs radio- og TV-gudstjenester. 

I mai 2022 mottok koret Ytrebygdas kulturpris. 

Koret har jevnlig seminarer med eksterne instruktører og samarbeider med andre kor og ensembler i Norden.

Konkurranser
Sola Fide har deltatt i korkonkurranser i både innland og utland:
Landsfinalen for kor høsten 2000 med 2.-plass i B-klassen
 «Syng for oss» 2001 med 2.-plass i A-klassen
To tredjeplasser og én seier i International Choir Competition i Sligo, Irland i 2002.
 "Syng For Oss" 2004 med 3.-plass i A-klassen og 3.-plass i klassen for pop/vokaljazz
To seire og en 5.-plass (med gulldiplom), i Riva del Garda, Italia høst en 2005.
I 2007 oppnådde koret 5.-plass blant blandakorene i programkonkurransen Montreux Choral Festival.
Sola Fide ble nr. 8 av 21 kor i den sakrale konkurranseklassen i den prestisjefylte Grieg Internasjonale Korfestival 2007.
I den landsdekkende korkonkurransen "Syng for oss" 2008, vant Sola Fide klassen for Blandakor A.
I september 2009 deltok Sola Fide igjen i Grieg internasjonale korfestival, og oppnådde 5.-plass i sakral klasse og 7.-plass i profan klasse.
Sola Fide vant i oktober 2009, kategoriene åpen sakral og pop under International Choir Competition & Festival Malta. Korets poengsum i begge klasser kvalifiserte til gulldiplom.
I juni 2012 deltok Sola Fide i den landsdekkende korkonkurransen Syng for oss, og ble nr. 2 i kategorien "pop" og nr. 4 i kategorien A+ (kor med internasjonal eller landsdekkende 1.-3.-plass siste 3 år). Korets poengsum i begge klasser kvalifiserte til gulldiplom.
I 2016 ble det 4. plass og gulldiplom i popklassen og 8. plass og gulldiplom i sakral klasse i Venezia in Musica.

Dirigenter 
1989-1995: Per Erling Eriksen

1995-dd: Janicke Damm Rusti

Diskografi 
2002 Mixtum Compositum
2005 Himmeldiamanten
2011 Til stede

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisiell nettside
 Nettside under Norges Korforbund nettportal
 Sola Fides Facebookside

Kor i Bergen
Etableringer i 1989
Norske kor
Janicke Damm Rusti

Janicke Damm Rusti (født 1965) er utdannet musikkpedagog fra Høgskolen i Bergen. Hun dirigerer blant annet korene Sola Fide og Loddefjord Sangforening i Bergen.

Konkurranseresultat som dirigent for Sola Fide:

 2000 – 1.-plass fylkesfinalen i Hordaland - Norges Korforbunds Landskonkurranse (Blandakor B og Vokalgrupper)
 2000 – 2.-plass i Norges Korforbunds Landskonkurranse for kor - nasjonal finale i Trondheim (Blandakor B)
 2001 – 2.-plass i "Syng for oss" – Bergen, nordisk deltagelse (Blandakor A)
 2002 – 3.-plass i Sligo, Irland (Folklore – alle typer kor)
 2002 – 3.-plass i Sligo, Irland (Internasjonal finaleklasse)
 2002 – 1.-plass i Sligo, Irland (Damekor)
 2004 – 3.-plass i "Syng for oss" – Bergen, nordisk deltagelse (Blandakor A)
 2004 – 3.-plass i "Syng for oss" – Bergen, nordisk deltagelse (A cappella pop/vokaljazz)
 2005 – 1.-plass i Riva del Garda, Italia (folklore)
 2005 – 1.-plass i Riva del Garda, Italia (damekor – religiøs)
 2005 – 5.-plass (med gulldiplom) i Riva del Garda, Italia (blandakor – religiøs)
 2007 – 5.-plass i Montreux Choral Festival, Sveits (åpen programkonkurranse – blandakor)
 2007 – 8.-plass i Grieg International Choir Festival – Bergen, internasjonal deltagelse (sakral klasse)
 2008 - 1.-plass i "Syng for oss" - Bergen, nasjonal deltagelse (Blandakor A)
 2009 - 5.-plass i Grieg International Choir Festival-Bergen, internasjonal deltagelse (sakral klasse)
 2009 - 7.-plass i Grieg International Choir Festival - Bergen, internasjonal deltagelse (profan klasse)
 2009 – 1.-plass i International Choir Competition & Festival Malta – Malta (Åpen sakral klasse – alle typer kor)
 2009 – 1.-plass i International Choir Competition & Festival Malta – Malta (Popklasse – alle typer kor)
 2012 - 2.-plass i Syng for oss (Popklasse - alle typer kor)
 2012 - 4.-plass i Syng for oss- Bergen, nasjonal deltagelse (Klasse A+ - for kor med internasjonal eller landsdekkende 1-3.-plass siste 3 år - alle typer kor)

Janicke Damm Rusti var musikalsk leder under Sola Fides konsertturné til Costa Blanca i oktober 2011.

Referanser 

Norske dirigenter
Amaury Sport Organisation

Amaury Sport Organisation (ASO) er en del av den franske mediagruppen Éditions Philippe Amaury og er arrangør av store sportsarrangementer som Tour de France, Paris–Nice, Paris–Roubaix, Liège–Bastogne–Liège, La Flèche Wallonne, Rally Dakar (tidligere Rally Paris–Dakar), Open de France, Paris Maraton og diverse sykkelritt i Afrika.

ASO eier sportsavisen L'Équipe.

Eksterne lenker 
 

Sport i Frankrike
Sportsorganisasjoner
Franske selskaper
Etableringer i 1992
Abakaliki

Abakaliki er hovedstad i delstaten Ebonyi i det sørøstre Nigeria. Innvånerne er for det meste av igbo-folket. Det er tre klaner av igboene som gjør seg gjeldende: Ezza Ezekuna, Izzi og Ikwo. Byen har en befolkning som ifølge folketellingen i 2006 var på  innbyggere. 

Abakaliki fikk universitet i 1996: Ebonyi State University. Blant de jordbruksprodukter som omsettes i byen er yams, maniok, ris og palmeolje. I området rundt byen er det forekomster av kalkstein, bly og zink, som ble utvunnet allerede i førkolonial tid. Guineaormen, en parasitt som innebar en helseplage som var særlig utbredt i Abakaliki, er blitt effektivt bekjempet siden 1980-årene. 

I området har et norsk jordbruksprosjekt vært drevet av Kirkens Nødhjelp siden 1962. Dette var det første langsiktige utviklingsprosjektet for organisasjonen, med Olav Aurlien som prosjektets første leder.

Referanser 

Byer i Nigeria
Flora Turlag

Flora Turlag  er en medlemsforening av Den Norske Turistforening, den ble stiftet i 1976.

Leder for laget er for tiden Sissel Strømmen. Turlaget arrangerer årlig mellom 20 og 30 turer både innenfor og utenfor kommunegrensa.

Hytter 
Laget har fire overnattingshytter med 6 – 22 sengeplasser:

Eksterne lenker 
 Den Norske Turistforening Flora Turlag sine hjemmesider
 Den Norske Turistforening Flora Turlag sine hytter
 Den Norske Turistforening Flora Turlag; Styret

Turlag i Norge
Kultur i Kinn
Etableringer i 1976