alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
The Man Who Cried

The Man Who Cried er en britisk-fransk dramafilm fra 2000, regissert av Sally Potter. Christina Ricci, Cate Blanchett, Johnny Depp, Harry Dean Stanton og John Turturro spiller hovedrollene.

Handling 
Den lille jødiske piken Fegele (Christina Ricci) blir sendt fra Russland til England for å vokse opp hos en fosterfamilie. Hun får et nytt navn, Suzie, og lærer å snakke engelsk gjennom sang. Det største ønsket hennes er å treffe faren som reiste fra Russland til Amerika for å finne bedre levekår for familien der. Etter det har ingen hørt fra ham. Med sitt musikalske talent reiser hun ti år senere til Paris og får seg jobb. Hun får de gode vennene Lola (Cate Blanchett) og hennes kjæreste Dante Dominio (John Torturro). Suzie selv faller for hestehandleren Cesar (Johnny Depp).

Akkurat når livet hennes endelig ser ut til å stabilisere seg blir landet invadert av nazistene og livet hennes snus på hodet. Men Suzie gir aldri opp, og kampen for en normal familietilværelse er ikke tapt. Den har bare fått et kraftig tilbakeslag.

Medvirkende 
 Christina Ricci som Suzie
 Oleg Yankovsky som far
 Claudia Lander-Duke som unge Suzie
 Cate Blanchett som Lola
 Miriam Karlin som Madame Goldstein
 Johnny Depp som Cesar
 Harry Dean Stanton som Felix Perlman
 John Turturro som Dante Dominio
 Josh Bradford som ekstra
Sangstemmene til Dante og Suzie ble gitt av henholdsvis Salvatore Licitra og Iva Bittova.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Engelskspråklige filmer
Russiskspråklige filmer
Franskspråklige filmer
Italienskspråklige filmer
Rumenskspråklige filmer
Britiske romantiske dramafilmer
Franske romantiske dramafilmer
Filmer fra 2000
Axel Pehrsson-Bramstorps regjering

Axel Pehrsson-Bramstorps regjering var Sveriges regjering mellom 19. juni 1936 og 28. september 1936. Regjeringssjef (statsminister) var Axel Pehrsson-Bramstorp.

Statsråder
{| class="wikitable"
!Minister || Navn 
!Parti
|-
|Statsminister || Axel Pehrsson-Bramstorp ||Bondeförbundet
|-
|colspan="3"|
|-
|Utrikesminister || Karl Gustaf Westman ||Bondeförbundet
|-
|Justitieminister || Thorwald Bergquist ||Partiløs
|-
|Försvarsminister || Janne Nilsson ||Bondeförbundet
|-
|Socialminister || Gerhard Strindlund ||Bondeförbundet
|-
|Kommunikationsminister || Arthur Heiding ||Bondeförbundet
|-
|Finansminister || Vilmar Ljungdahl ||Bondeförbundet
|-
|Ecklesiastikminister || Tor Andræ ||Partiløs
|-
|Jordbruksminister
|Axel Pehrsson-Bramstorp
|Bondeförbundet
|-
|Handelsminister || Elof Ericsson  ||Partiløs
|-
|Konsultativt statsråd || Nils Quensel ||Partiløs
|-
|Konsultativt statsråd || Sture Centerwall ||Partiløs
|-
|Konsultativt statsråd || 'Tage Gynnerstedt ||Bondeförbundet
|}

 Litteratur 
 Stig Hadenius, Modern svensk politisk historia'', Stockholm: Hjalmarsson & Högberg, 2003

Pehrsson-Bramstorp
Luisa Schulze

Luisa Schulze (født 14. september 1990 i Altenburg) er en tysk landslagsspiller i håndball som spiller i den tyske klubben  og for det tyske kvinnelandslaget.

Karriere

Klubb 
Hubinger begynte håndballkarrieren i sin lokale klubb Aufbau Altenburg og har siden 2006 spilt for .

Landslag 
Hubinger fikk sin debut på det tyske landslaget den 21. april 2011 mot Spania. Samme året fikk hun sin mesterskapsdebut under Håndball-VM 2011.

Etter to års opphold på landslaget ble Schulze tatt ut igjen foran Håndball-EM 2014 og hadde før Håndball-VM 2015 spilt 48 kamper og scoret 47 mål for landslaget.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil hos DHB.de

Tyske håndballspillere
Spillere i Håndball-VM 2011 for kvinner
Spillere i Håndball-EM 2014 for kvinner
Spillere i Håndball-VM 2015 for kvinner
Spillere i Håndball-EM 2018 for kvinner
Personer fra Altenburger Land
Fødsler i 1990
Matkanalen

Matkanalen er en norsk TV-kanal om mat og matlaging som startet sine sendinger i 2015. Kanalen er en reklamefinansiert nisjekanal og ble etablert av Øivind Lindøe. Den hadde som målsetning å ta 0,7-1 prosent av det kommersielle, norske markedet og å etablere seg i Danmark innen to år.

Matkanalen ble ved sendestart distribuert av Altibox, Telia, Allente (satellitt), Telenor, samt Riks TV i løpet av 2016 og fikk med dette en dekningsgrad på litt over 80 prosent i Norge. 

Blant de norskproduserte programmene er Winning Food med Ingvill Måkestad Bovim, Kjøkkenpatruljen med Margit Vea, Bare Pasta med Vibeke Klemetsen og Den sosiale oljen med Line Verndal.

I november 2018 ble Matkanalen én av seks norske partnere av SnapChat Discover. Matkanalen har 1,4 millioner månedlige seere i Danmark og Norge. I april 2020 ble kanalen også lansert i Sverige under navnet Godare.se. Kanalen eies fra 15. juni 2020 80% av Schibsted Norge AS.

Matkanalen har som dagssnitt  seere, 17 minutt i seertall snitt og har en 47 % kvinnelig seerandel.

Matkanalen fikk i august senderett til Jamie Olivers TV-show Keep Cooking and Carry on.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske TV-kanaler
TV-kanaler etablert i 2015
Yan (navn)

Yan er et fornavn for begge kjønn.

Etymologi
Mannsnavnet Yan er en bulgarsk og hviterussisk form av Johannes, som har hebraisk opprinnelse og betyr «Gud er nådig».

Yan er også et kinesisk navn for begge kjønn som betyr «tåke», «svale» eller «yppig».

Utbredelse

|}

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Kvinner
Li Yan (syklist) (født 1980), kinesisk syklist
Xu Yan (født 1981), kinesisk judoka
Guo Yan (født 1982), kinesisk bordtennisspiller
Zhou Yan (født 1982), kinesisk curlingspiller
Bi Yan (født 1984), kinesisk fotballspiller
Poon Lok Yan (født 1991), hongkongkinesisk badmintonspiller
Zhang Yan (født 1992), kinesisk skiskytter
Ng Yan Yee (født 1993), malaysisk stuper

Menn
Wei Yan (død 234), kinesisk general
Sima Yan (236–290), kinesisk keiser
Jiang Yan (444–505), kinesisk dikter
Yan Friis (født 1952), norsk journalist, humorist og forfatter
Mo Yan (født 1955), kinesisk forfatter og nobelprisvinner
Yan Dhanda (født 1998), engelsk fotballspiller

Referanser

Eksterne lenker

Kvinnenavn
Mannsnavn
Den danske Gullkysten

Den danske Gullkysten (dansk: Danske Guldkyst, eller Dansk Guinea) var de koloniene som Danmark-Norge kontrollerte på Gullkysten ved Guineabukta i Afrika, i det som utgjør dagens sørøstlige Ghana. Området ble kolonisert av den dansk-norske flåte, først under indirekte styre av handelskompaniet Vestindisk-guineisk Kompagni og senere som en kronkoloni av kongeriket Danmark-Norge.

Danmark solgte i 1850 sine fem danske gullkystbosetninger og fort til Storbritannia og de ble deretter innlemmet i den britiske Gullkysten.

Historie

Fra 1674 til 1755 ble bosetningene styrt av Vestindisk-guineisk Kompagni.

Salg
Handelsfortene ble tilbudt Storbritannia flere ganger før det i 1849 kom i stand avtale om salg mellom de to landene. Den 31. desember 1849 ble en traktat om overdragelse av handelsfortene for  pund undertegnet. Salget omfattet også kanoner og lagre ved fortene. Det britiske Underhuset godkjente salgstraktaten 19. juli 1850. Den 11. september 1850 ratifiserte de to statene avtalen samtidig som Storbritannia betalte for kjøpet.

Før formalitetene var kommet i orden fant overdragelsen av fortene sted. Christiansborg ble, som det første av handelsfortene, overlatt til britene 6. mars 1850. Deretter overtok Storbritannia fort etter fort, inntil Prøvestenen, som det siste, ble overført 30. mars 1850.

Festninger og bosetninger

Hovedfort
De følgende fort var i Danmarks eie frem til de ble solgt til Storbritannia i 1850.

Midlertidige eide fort og handelssteder
Bortsett fra disse hovedfestningene var flere festninger og handelssteder midlertidig holdt av Danmark-Norge.

Referanser

Litteratur 
Nørregaard, Georg: «Englands Køb af de danske Besiddelser i Ostindien og Afrika 1845 og 1850», Historisk Tidsskrift, bind 10. rekke, 3, 1934, s. 335–412. Digitalisert versjon fra tidsskrift.dk
 Closing the Books: Governor Edward Carstensen on Danish Guinea, 1842-50. Oversatt fra dansk av Tove Storsveen. Accra, Ghana: Sub-Saharan Publishers, 2010.

Eksterne lenker 
 Artikkel om den danske gullkysten under Napoleonskrigene
 WorldStatesmen- Ghana

Ghanas historie
Tidligere kolonier i Afrika
Tidligere danske kolonier
Den europeiske koloniseringen av Afrika
Vest-Afrikas historie
Stater og territorier etablert i 1658
Stater og territorier opphørt i 1850
Britisk Vest-Afrika
Fredrik Høyer

Fredrik Høyer (født 4. januar 1988) er en norsk skuespiller, dramatiker, forfatter og artist fra Drammen, bosatt i Oslo.

Fredrik Høyer er mest kjent for å opptre med slam-poesi og spoken word, hvor performance-aspektet inngår i selve teksten. Han er også kjent for sitt musikalske samarbeid med elektronikamusikeren Bendik Baksaas. 

Han romandebuterte med boka Månehund & fatter'n i 2014. I 2016 utkom diktsamlingen og teatermonologen Grønlandsūtraen og hadde samtidig premiere på Nationaltheatret, fremført av Fredrik Høyer. Han vant Komiprisen 2017 i klassen årets gjennombrudd, Tekstforfatterfondets lyspunktpris for 2017 og NOPAs tekstpris for 2019 for verket Fortellinga.

Bibliografi
Månehund & fatter’n, roman, Aschehoug (2014)
Grønlandsūtraen, dikt, Fanfare (2016)

Referanser

Kilder
Presentasjon av Fredrik Høyer i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 
 

Norske romanforfattere
Personer fra Drammen kommune
Lantmannapartiet

Lantmannapartiet var et politisk parti i andra kammaren i Sveriges riksdag fra 1867 til 1912. I begynnelsen var partiet nærmest et interesseparti for landsbygden, men etter hvert på 1890-tallet utviklet partiet seg i  konservativ retning.

Tollstriden i 1888 gjorde at partiet ble splittet i to, med den frihandelsvennlige delen i Gamla lantmannapartiet og det proteksjonistiske Nya lantmannapartiet. Etter at denne striden ble avblåst i 1895, slo de partiet sammen igjen til det gamle navnet. I 1912 slo de seg sammen med Nationella framstegspartiet til Lantmanna- och borgarpartiet.

Arvid Posse var en av de ledende personene i partiet og var også statsminister for partiet.

Litteratur
 Nordisk Familjebok, Förlagshuset Norden AB, 4:e upplagan, Malmö 1953

Politiske partier i Sverige
Konservative partier
Da Tweekaz

Da Tweekaz er en norsk hardstyle DJ-duo bestående av Kenth Kvien og Marcus Nordli. Låtene de produserer blir utgitt gjennom det belgiske plateselskapet Dirty Workz. Duoen opplever for øyeblikket stor popularitet innen hardstylesjangeren, og endte på 79.-plass i DJ MAG top 100 i 2015. De gir også ut musikk under artistnavnet Tweekacore innen happycore-sjangeren, en sjanger uten hardstyle-kick og med høyere tempo.

Historie 
Da Tweekaz gjorde suksess i Norge via det norske eventet Hardstyle DNA som også gjorde at de ble oppdaget av plateselskapet Dirty Workz i 2010. Ettersom populariteten økte i tiden etterpå, bestemte duoen seg i 2012 for å flytte fra Norge til Belgia for å enklere kunne delta i alle festivalene i Benelux-landene.

I april 2020 startet Da Tweekaz en serie med direktesendinger på YouTube, kalt Tweeka TV. Det startet som en erstatning for liveopptredener, siden koronapandemien forårsaket avlyste festivaler, men har blitt et fast innslag på YouTube-kanalen deres.

Til tross for sin store popularitet i utlandet, har norske medier laget svært få saker om Da Tweekaz. VGTV laget en kort dokumentar om duoen i 2015, i serien Bring the Night On om norske DJ-er som gjør det stort i utlandet. 

Foruten å ha spilt på mange musikkfestivaler verden over, har de også spilt på og deltatt i datapartyet The Gathering (2011, 2013, 2016, 2017 og 2018).

Diskografi

Album

Singler og EP-er

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske DJer
Hardstyle
Elektronisk musikk
Sylhet

Sylhet på (bengali:, ; historisk navn Shilahatta; ergo Jalalabaad) er en større by i Sylhet-provinsen som ligger ved bredden av Surmaelven nordøst i Bangladesh. Byen har over 500 000 innbyggere. Den er omgitt av te-plantasjer, har sub-tropisk klima med reinskog.Sylhet-regionen er en av de ledende turistdestinasjoner i landet.

Sylhet er et prominent islamsk åndelig senter hvor det er utallige sufi-helligdommer. Her er det to mausoleer fra 1300-tallet Sha Jalal og Sha Paran. Sylhet ble opprettet i 1867 av den britiske Raj. Den var en del av provinsene Bengal og Assam, men etter en folkeavstemning, ble den en del av Øst-Bengal i Pakistan og etter delingen av Britisk India i 1947 kom Sylhet i fokus for bengalske revolusjonnære under den bangladeshiske frigjøringskrigen i 1971. (Herfra kom general Osmani, øverstkommanderende for Bangladesh militære styrker).

I Sylhet dyrkes det meste av Bangladeshs te og det meste av landets kunstgjødsel produsers her ved Shahjalal Fertiliser Factory Ltd.
Det er også rike forekomster av naturgass. Syhlet er også kjent for sin dyrking av sukkerrør, sitrusfrukter og rike tømmerforekomster..Til Sylhet kommer store pengeoverføringer fra utvandrede bengalere, spesielt fra UK. Byens flyplass er Osmani internasjonale lufthavn. Den har forbindelse til havnebyen Chittagong både med vei og jernbane. I nord grenser den til Inda ved Tamabil. Her ligger også Shah paran og Shahjalal-universitetet.

Historie

Geografi og klima
Sylhet ligger på , i den nordøstre region av Bangladesh. Byen har fuktig subtropisk klima, med varme og fuktige somre og forholdsvis kjølige vintre. Byen har monsunklima med en gjennomsnittstemperatur på 23 °C (august–oktober) og laveste gjennemsnittstemperatur på 7 °C 
(januar). Nesten 80% av den årlige nedbøren på 3 334 mm. kommer mellom mai og 
september.

Referanser 

Byer i Bangladesh
M. A. G. Osmani

Muhammad Ataul Gani Osmani (bengali: মুহাম্মদ আতাউল গনি ওসমানী; født 1. september 1918, død 16. februar 1984), også kjent som Bongobir («Bengals helt») var en bengalsk general som var  øverstkommanderende for Mukti Bahini under opprøret i 1971 og den bangladeshiske frigjøringskrigen. 

Osmanis karriere spente over fem ti-år som startet med tjeneste i den britisk-indiske armé i 1939. Han kjempet i Burma under andre verdenskrig, og i den pakistanske armé frem til 1967. Osmani ble utnevnt til øverstkommanderende for den bengalske motstandsbevegelse i 1971 av Bangladesh' midlertidige regjering, og betraktes som grunnleggeren av Bangladesh' militære styrker.

Bangladeshiske offiserer
Personer fra Sylhet
Christian Hundsnes Grøvlen

Christian Hundsnes Grøvlen (født 1990) er en norsk klassisk pianist som er direktør for KODE komponisthjemmene fra Bergen. Han er utdannet ved Norges musikkhøgskole, Universität für Musik und darstellende Kunst i Wien og ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium.

Karriere 
Christian Grøvlen er født og oppvokst i Bergen. Han begynte å spille klaver som 5-åring på Marianne Musikkskole. Da han var 13 år ble han elev ved det nyoppstartede talentutviklingsprogrammet Unge Musikere ved Griegakademiet i Bergen. Han var elev der frem til 2009, da han startet å studere ved Norges musikkhøgskole. Han har vunnet førstepris i Ungdommens Musikkmesterskap tre ganger, som solist i 2005 og både som solist og kammermusiker i 2007. Han var solist med Bergen Filharmoniske Orkester første gang som 17-åring under De Unges Konsert, hvor han også vant publikumsprisen. I mai 2015 debuterte han i Universitetets Aula i Oslo og i juni samme år ved Festspillene i Bergen. Han har medvirket på flere festivaler i Norge, blant annet Oslo Kammermusikkfestival, Vinterfestspillene på Røros, Sunnmøre Kammermusikkfestival. I juni 2016 ble han tildelt Robert Levins Pianistpris i Oslo. Grøvlen debuterte høsten 2017 fra Solistklassen ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium. Samme år utkom hans første innspilling "Bach - Inside Polyphony" på 2L til strålende kritikker.

Eksterne lenker 
 

Norske klassiske pianister
Alumni fra Det Kongelige Danske Musikkonservatorium
Personer fra Bergen kommune
Ingierkollen slalåmsenter

Ingierkollen slalåmsenter er et slalåmsenter på Kolbotn i Oppegård kommune. Ingierkollen slalåmsenter ligger ved Gjersjøen. Ingierkollen Rustad Slalomklubb holder til i slalåmsenteret.

Bakker og heiser 
Slalåmsenteret har tre bakker og to heiser.

Referanser

Alpinanlegg i Norge
Idrettsanlegg i Viken
Kolbotn
Sport i Nordre Follo
Gyula Kakas

Gyula Kakas (født 1876, død 1928) var en ungarsk turner. 

Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1896 i Athen, der han endte utenfor pallen i alle øvelser .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ungarske turnere
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1896
Gymnaster under Sommer-OL 1896
Fødsler i 1876
Dødsfall i 1928
Fredrik Solvang

Fredrik Solvang (født 17. mai 1977) er en norsk programleder i NRK. Han er best kjent som programleder for debattprogrammene Debatten og Dagsnytt 18.

Biografi 
Han er programleder for Debatten på NRK1, som han tok over programlederrollen for i mars 2018 etter at Ingunn Solheim ble nyhetsanker i Dagsrevyen. Han var før det programleder for Dagsnytt 18 på NRK P2 og politisk journalist i Dagsrevyen. 

Han vant Gullruten 2020 i klassen beste programleder – nyhet, sport eller aktualitet for Debatten. Han har i tillegg vært nominert til Gullruten 2017 som beste mannlige programleder for Dagsnytt 18, var en av fire finalister til publikumsprisen under Gullruten 2021 for Debatten og ble nominert til Gullruten 2022 i klassen beste programleder – nyhet, sport eller aktualitet for Debatten. Solvang ble i 2017 tildelt Riksmålsforbundets lytterpris. Solvang vant «Årets sterke mening» under Vixen Influencer Awards 2021. 

Han har siden 2014 vært medlem av SKUP-styret. 

Solvang er adoptert fra Sør-Korea og vokste opp på Setermoen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

NRK-journalister
Programledere for NRK
Adopterte nordmenn
Nordmenn født i Sør-Korea
Nordmenn av sørkoreansk opphav
Lytterprisen
Vinnere av Gullruten for beste programleder‎
Personer fra Bardu kommune
Shahjalal-universitetet

Shahjalal University of Science and Technology (bengali: শাহজালাল বিজ্ঞান ও প্রযুক্তি বিশ্ববিদ্যালয়), også kjent som  SUST, er en statlig universitet i Sylhet, Bangladesh. Det er også ett av ni universiteter i Bangladesh hvor det er mulig å forsvare en doktorgrad.

Universitetet ble grunnlagt av regjeringen i Bangladesh etter universitetsloven fra 1986. Universitetet har spesiell fokus på vitenskap og teknologi, og det første som har spesialisert seg innen disse grener. Etter SUST er ytterligere syv nye universiteter innen de samme fagområdene blitt etablert i Bangladesh.

Referanser 

Utdanningsinstitusjoner etablert i 1987
Bangladesh
Universiteter
Trond Einar Jacobsen

Trond Einar Jacobsen (født 10. januar 1957) er en norsk journalist, gallerist og forfatter. Han er bosatt i Menton, Frankrike, og i Homansbyen i Oslo.

Han arbeidet i Aftenposten fra 1984 til 1996. Sammen med sin kone, billedkunstneren Mai Cheng, startet han Galleri Asur i 1996. Som forfatter debuterte han med romanen Clengs glade budskap i 1990.

Bibliografi 
 Clengs glade budskap, roman, Aschehoug (1990)
 Sønnen. Et kinesisk drama fra vår tid, dokumentar og historie, Aschehoug (1995)
 Overlevelseskunst, Grieg Bok (2006)
 Kinas skjulte prinser, sakprosa, Dinamo (2012)

Eksterne lenker 
 Digitaliserte bøker av Trond Einar Jacobsen i Nasjonalbiblioteket
 Anmeldelse av Kinas skjulte prinser i Dagens Næringsliv
 Anmeldelse av Sønnen i Dagbladet
 Anmeldelse av Sønnen i Stavanger Aftenblad
 Anmeldelse av Clengs glade budskap i Aftenposten
 Presentasjon av Trond Einar Jacobsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Norske forfattere
Fødsler i 1957
Sidney Merlin

Sidney Merlin (født 26. april 1856, død 1952) var en britisk skytter. 

Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1896 i Athen. Hans resultat er ikke kjent, men han kom ikke på topp 5 .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske skyttere
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1896
Skyttere under Sommer-OL 1896
Fødsler i 1856
Dødsfall i 1952
Kawasaki Ki-10

Kawasaki Ki-10 var et japansk jagerfly, endekker fra 1930-tallet.

Kostruksjonen startet i 1934 etter anbudsinnbydelse fra den japanske hæren om å bygge  en dobbeldekker, et jagerfly med høy yteevne og gode flyegenskaper. Kawasakis forslag var en enkel og konvensjonell konstruksjon med fast understell og åpen sittebrønn. Det ble lagt stor vekt på å få frem et fremragende jagerfly da fabrikken måtte konkurrere om kontrakten med Mitsubishi og Nakajima (Nakajima konstruerte senere en endekker som fikk betegnelsen Nakajima Ki-27). Den japanske  arméen ble imponert over forslaget og beordret masseproduksjon. Ki-10 er å betrakte som høydepunktet av flyutviklingen i Japan til desember 1938 da byggingen opphørte. Da var det bygget 588 eksemplarer.

Flyet var i utstrakt bruk i krigen mot Kina i Mandsjuria i 1937, men da  Japan erklærte krig mot USA i 1941 hadde de fleste fly blitt trukket tilbake fra førstelinje. Dog kunne det i begynnelsen av krigen forekomme at amerikanske flygere støtte på en og annen og ga den kodenavnet Perry.

Spesifikasjoner (Ki-10-II)

Referanser

Eksterne lenker 
 Wings Palette-fargelegging

Jagerfly
Luftfartøy produsert i Japan
Friidrett under Sommer-OL 1984 – 800 meter menn

800 meter menn under Sommer-OL 1984 i Los Angeles ble arrangert fra 3. til 6. august 1984 på Los Angeles Memorial Coliseum .

Resultater

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Referanser 

Friidrett under Sommer-OL 1984
Mellomdistanseløp
Château Louis XIV

Château Louis XIV er en slottslignende  herrskapsbygning oppført mellom 2008 og 2011 i Louveciennes i regionen Île-de-France i Frankrike. 

Hele anlegget er oppført med inspirasjon fra 1600-talls arkitektur med moderne teknologi skjult i veggene. Byggherren – interiør og haute-couturefirmaet Cogemad – beskrev slottets fasiliteter: «Med et skinnende springvann i gull, en uendelig rekke av blomster, marmorstatuer, ridestier og en plantet labyrint, minner eiendommens park og haver om Solkongens gartner Le Notres arrangementer».    

Anlegget ble solgt for 275 millioner euro, hvilket i desember 2015 gjorde det til verdens dyreste solgte bolig.

Referanser 

Slott i Frankrike
Yvelines
Byggverk i Île-de-France
John Gabriel Borkman (TV-film)

John Gabriel Borkman er en norsk TV-film, regissert av Per Bronken. Han skrev også dreiebok. Filmen bygger på Henrik Ibsens skuespill, John Gabriel Borkman, fra 1896. Den ble sendt i Fjernsynsteatret 10. januar 1978.

Tilpasninger 
Handlingen var - uten klar påviselig grunn - flyttet til 1920-tallet.

Bronken hadde også brukket teksten opp og flettet opptrinnene i hverandre. Seerne fikk blant annet en opplevelse av at samtalene mellom søstrene nedenunder fant sted samtidig med det som skjedde oppe hos Borkman i salen over hodene deres. En fikk innimellom også glimt av det som skjedde utendørs: snømåking og kjøring til og fra.

Enkelte ting, som kun ble fortalt i teksten, ble vist i bilder i filmen, slik som nedkjøringen av gamle Foldal.

Syn 
Jo Ørjasæter i boka Fjernsynsteatret : til glede og forargelse:

Rolleliste 
Knut Wigert - John Gabriel Borkman
Astrid Folstad - Gunhild Borkman
Wenche Foss - Ella Rentheim
Bentein Baardson - Erhardt Borkman
Kari Simonsen - Fanny Wilton
Sverre Hansen - Wilhelm Foldal
Jorunn Kjellsby - Malene

Referanser

Eksterne lenker 

TV-produksjoner på NRK
Enkeltproduksjoner av Fjernsynsteatret
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Bo (hund)

Bo Obama (født 9. oktober 2008, død 8. mai 2021) var USAs tidligere førstehund, tilhørende tidligere president Barack Obama og hans familie. Bo Obama var en hann og tilhører rasen portugisisk vannhund. Bo Obama var en gave fra senator Ted Kennedy og kone. Bo Obama etterfulgte tidigere president George W. Bush og hans kone Laura Bushs hunder Barney og Miss Beazley som USAs førstehund. Presidentens valg av hund vakte stor oppmerksomhet i den amerikanske pressen siden Obama i løpet av presidentvalgkampen hadde lovet sine døtre en valp. Bo bruker ofte ha på seg en blomsterkrans som er typisk for Hawaii, ettersom Barack Obama kommer derfra. Bo ble navngitt av Barack Obamas døtre.

I 2013 skaffet familien også hunden Sunny, en tispe av samme rase.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kjente hunder