alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Killing Is My Business… And Business Is Good!

Killing Is My Business... And Business Is Good! er Megadeths debutalbum fra 1985. Etter å ha blitt sparket fra Metallica startet Dave Mustaine sitt eget band og ga ut eget materiale. Sangen «Mechanix» ble skrevet av Mustaine, men Metallica valgte likevel å ta den med på sitt album Kill 'Em All (1983), mot Dave Mustaines ønske. Metallica satte ned tempoet, la inn en solo, endret teksten og tittelen til «The Four Horsemen», ellers er sangene identiske.

Tittelen «Rattlehead» kommer fra Vic Rattlehead, som er Megadeths maskot og går igjen på de fleste album-bildene.

Omslaget er basert på et utkast av Mustaine, men bandet var misfornøyd med utformingen fra plateselskapet. Da albumet ble gitt ut på nytt, var det med en ny versjon av omslagsbildet.

Sporliste 
 «Last Rites/Loved to Death» (4:39)
 «Killing Is My Business... And Business Is Good» (3:07)
 «The Skull Beneath the Skin» (3:47)
 «These Boots» (Nancy Sinatra-cover)* (3:39)
 «Rattlehead» (3:43)
 «Chosen Ones» (2:55)
 «Looking Down the Cross» (5:02)
 «Mechanix» (4:23)

Personell
Dave Mustaine – Gitar, vokal, piano
David Ellefson – Bass
Chris Poland – Gitar
Gar Samuelson – Trommer

Referanser

Eksterne lenker   
 

Megadeth-album
Debutalbum fra 1985
Kangerlussuaq

Kangerlussuaq, eller Søndre Strømfjord på dansk, er en by i Vestgrønland ved enden av fjorden med samme navn. Byen ligger på høyde med Polarsirkelen omtrent 170 km fra vestkysten, men kun 30 km fra Innlandsisen. Den lille byen har om lag 500 innbyggere.

Samferdsel 
Fra 1941 til 1992 hadde den amerikanske militærbasen Sondrestrom Air Base (opprinnelig Bluie West-8) tilhold i Søndre Strømfjord; «Bluie» var kodenavn for Grønland i USAs militære styrker. Fra militærtiden er det igjen en del veier som man kan bruke til fots, med hest, sykkel eller bil. Veiene går rundt flyplassen og til et utkikkspunkt ved Russelgletscheren nær innlandsisen, som er en populær turistattraksjon.

Kangerlussuaq har den eneste lufthavnen på Grønland hvor det går an å lande bredbuksfly (widebody), men Nuuk lufthavn vil ha utvidet rullebanen i år 2024 så dem også kan ta i mot disse flyene. Beskjedne nedbørsmengder og ly for vind gir gode flybetingelser i det ellers harde arktiske klimaet. Lufthavnen er viktig, for den er den eneste veien ut derfra utenom båt. Den er portalen til Grønland; skal man til hovedstaden, Nuuk, tar man småfly fra Kangerlussuaq.

Kangerlussuaq har havn med sommerforbindelser til de vestgrønlandske byene.

Infrastruktur 
I byen finnes hotell, supermarked, svømmehall, barnehage og skole.

Dyreliv 
Søndre Strømfjord har et rikt dyreliv. Blant annet finnes moskusfe, reinsdyr, fjellrev, falk, ørn og ravn.

Nordlys 
I vinterhalvåret er det et meget sterkt nordlys over området.

Klima

Trivia
Søndre Strømfjord har kun ett «supermarked», som kalles Butikken.

Referanser

Eksterne lenker
 Bilder
 Turistinformasjon 

Bosetninger på Grønland
Bosetninger etablert i 1941
1941 i Nord-Amerika
Paul Baloff

Paul Baloff (født 25. april 1960, død 2. februar 2002) var en amerikansk sanger, mest kjent som vokalisten i thrash metal-bandet Exodus. Han var medlem av Exodus i periodene 1981–1986, 1996–1998 og 2001–2002. Baloff var også medlem av Heathen en kort periode i 1988.

I begynnelsen av 2002 fikk Baloff slag og havnet i koma. Den pårørende familien fikk bekreftet at Baloff aldri ville bli den samme igjen og at han ville være kraftig funksjonshemmet om han kom ut av komaen. Familien bestemte seg derfor til å stanse maskinen som holdt han i live. 2. februar ble Baloff erklært død.

Diskografi

Exodus 
 1982 demo, 1982 (demo)
 Bonded by Blood, 1985
 Lessons in Violence, 1992 (samlealbum)
 Another Lesson In Violence, 1997 (konsertalbum)

Referanser

Eksterne lenker   
 
 
 

Sangere fra USA
Thrash metal-musikere
Jordal Amfi (1951)

Jordal Amfi (adresse Jordalgt. 1) var en ishall i Oslo. Den ble bygget til De olympiske leker i Oslo i 1952, og ble innviet i desember 1951. Hallen ble betydelig ombygget og fikk nytt utseende og innredning i forbindelse med A-VM i ishockey i 1999. Hallen var driftet av Oslo kommune. 

Jordal Amfi hadde 3 078 sitteplasser og 1 372 godkjente ståplasser. I henhold til kravene i 2016, var godkjent tilskuerantall 4 450, men arenaen hadde tidligere kapasitet til langt flere. Opprinnelig tilskuerkapasitet var 11 000. Hallen hadde 9 VIP-losjer inne på selve arenaen med et tilhørende servicebygg.  

Hallen ble revet i januar 2017. En ny hall åpnet på samme sted i 2020.

11. mai 2019 brant bygningsmateriell ved Jordal Amfi.

Historie
Den opprinnelige hallen ble tegnet av Rinnan & Tveten og var anlagt i et tidligere teglsteinanlegg. Den var derfor gravd dypt inn i terrenget, noe som ga anlegget en asymmetrisk form og en særlig intim atmosfære.

Hallen var opprinnelig uten heldekkende tak, men dette ble hengt opp i stålvairere over anlegget og festet med barduner i bakken i 1971. Hallen ble også brukt til konserter, boksing, håndball, innebandy og kunstløp.

I tilknytning til den tradisjonelle ishallen ble den såkalte Ungdomshallen åpnet i 1989. 

I 2016 ble den siste landslagskampen på Jordal Amfi, spilt.

Bildegalleri

Nye Jordal Amfi  

Før sommeren 2015 ble det vedtatt å rive anlegget, da dette var utdatert og kondemnabelt. Rivingen begynte 26. januar 2017, og planlagt ferdigstillelse av det nye anlegget var på det tidspunktet september 2018. Nye Jordal Amfi åpnet i 2020. Arkitekt for den nye arenaen er Hille Melbye arkitekter. Den nye hallen har  sitteplasser, delvis over to plan. Hallen er energiøkonomisk, med et planlagt energiforbruk på én million kilowattimer i året, dersom det blir solceller på taket, mens den gamle hallen hadde et forbruk på 4,5 millioner kilowattimer.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Ishaller og baner i Norge Presentasjon hos Norges Ishockeyforbund
 Presentasjon hos Vålerenga Ishockey
 Presentasjon hos Oslo kommune
 Slik blir Nye Jordal Amfi 
 Nye Jordal Amfi - Slik bygger vi Oslo
 Født 1951 – død 2017: RIP, og takk for alt, Jordal Amfi

Tidligere ishaller i Oslo
Ishaller i Norge
Tidligere skøytearenaer i Norge
Sport i bydel Gamle Oslo
Vålerenga Ishockey
Sportsanlegg under Vinter-OL 1952
Byggverk fullført i 1951
Frode Rinnan
Olav Tveten
Frode Rinnan

Frode Rinnan (født 12. desember 1905, død 15. februar 1997) var en norsk arkitekt. Han regulerte og tegnet store deler av Oslos drabantbyer, universitetsanlegget på Blindern, Holmenkollbakken, Bislett stadion, Jordal Amfi, Frognerbadet og Njårdhallen i Oslo. Rinnan var en sentral person i en liten gruppe arkitekter som planla vesentlige deler av boligbyggingen etter krigen samt gjenoppbyggingen av byer ødelagt under krigen.

Han er også kjent som forfatter av studentsangen Studentersang, også kjent som Nu klinger igjennom den gamle stad, fra UKErevyen Cassa Rossa i 1929.

Rinnan har fått oppkalt en vei etter seg på Strinda i Trondheim. I 1995 mottok han St. Hallvard-medaljen fra Oslo by.

Bakgrunn 
Rinnan vokste opp i et typisk arbeiderklassemiljø i Trondheim, og tok realartium i 1925. Han avla arkitekteksamen ved det daværende NTH i 1930. Som arbeidsløs nyutdannet arkitekt var Rinnan engasjert i Trøndelag Kringkaster. Her oppdaget han Otto Nielsen i en russerevy og engasjerte søskenparet Gerd og Otto til radioen.

Han deltok aktivt i både faglig og politisk virksomhet, blant annet som medlem av Oslo bystyre for Arbeiderpartiet. Før krigen var han aktiv i Socialistiske arkitekters forening. Under andre verdenskrig var han først internert på Grini, deretter i Sachsenhausen. På Grini var han byggeleder og arkitekt for fangenes brakker, og han ble kjent med Einar Gerhardsen og andre senere samarbeidspartnere. Han er ikke i slekt med Henry Rinnan.

Virke 
Rinnan flyttet til Oslo og satte etter hvert sitt preg på byen. Han drev egen arkitektpraksis fra 1936 til 1982, og han var arkitekt for Oslo Idrettsvesen fra 1936 til 1965. Han fikk hovedansvaret for alle større utbygginger til de olympiske vinterleker i Oslo i 1952, deriblant Holmenkollbakken (revet i 2008), gamle Bislett stadion (revet i 2004) og Jordal Amfi (revet i 2017). Han tegnet også Frognerbadet og Njårdhallen. Han ble i årene etter andre verdenskrig en talsmann for den såkalte sosiale boligbyggingen, og satte disse idéene ut i livet gjennom det første drabantbyprosjektet på Lambertseter, som var tidlig ute i Norden med disse prinsippene til grunn. Han har også bidratt til senere drabantbyutbygginger, blant annet på Teisen mellom 1950 og 1955, og Tveita mellom 1963 og 1969, hvor han blant annet stod for Trosterud skole sammen med Olav Tveten.

Litteratur 
 Spjudvik, Marit; Å bygge et sosialdemokrati, Frode Rinnan og utbyggingen av drabantbyen Lambertseter, Hovedoppgave ved Universitetet i Oslo 2007
 Sekne, Ivar (2015). Han forandret Oslo: Frode Rinnan - arkitekt og byplanlegger. Oslo, Gaidaros. ISBN 978-82-8077-163-6

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på Trondheim kommunes sider

 
Ap-politikere i Oslo
Norske konsentrasjonsleirfanger under andre verdenskrig
St. Hallvard-medaljen
Alumni fra NTH
Medlemmer av Mot Dag
Personer fra Trondheim kommune
Fanger på Grini fangeleir
Enderim

Enderim i dikt er når slutten av en verselinje rimer med slutten av en annen verselinje.

Jeg elsker deg,
Du elsker meg.
Men du er der,
og jeg er her...

Her er det "deg" og "meg" og "der" og "her" som rimer på hverandre.

Metrikk
Nåkkves vei (Oslo)

Nåkkves vei (1-11) ligger på Tveita i Oslo, ved Hellerud videregående skole og Tveitasenteret.

Navnet på veien kommer fra Kristin Lavransdatter, som de fleste veiene i dette området. Nåkkve var den første sønnen til Kristin Lavransdatter og Erlend.

Veien har bare nummer fra 1 til 11, og bruker bare numrene med oddetall. Veien har tre store blokker i sentrum, som er blant de største i Oslo. De er på 13 etasjer, og hver av dem har 273 leiligheter. De ble oppført mellom 1967 og 1969.

Se også
Liste over Oslos gater

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker
 Tveita Borettslag
 Murbyen Oslo

Veier i Oslo
Veier i bydel Alna
Mikael Nilsson (1978)

Mikael «Micke» Nilsson (født 24. juni 1978 i Ovesholm) er en svensk fotballspiller. Han spiller i forsvaret og på midtbanen for den greske toppklubben Panathinaikos. Tidligere har han bl.a. spilt for Southampton, hvor han tilbrakte sesongen 2004/2005. Hans fremtid lige nu ligger hos den danske fodboldklub Brøndby IF, som han underskrev en kontrakt på i april måned.

Nilsson har spilt på  siden 2002, da han scoret to mål i debutkampen mot .

Klubber 
 Ovesholms IF (-1998)
 Åhus Horna BK (1999)
 Halmstads BK (2000–2004)
 Southampton FC (2004–2005)
 Panathinaikos (2005–2009))
 Brøndby IF (2009–)

Eksterne lenker 
 

Svenske fotballspillere
Svenske landslagsspillere i fotball
Spillere i Fotball-EM 2004
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-EM 2008
Fotballspillere for Halmstads BK
Fotballspillere for Southampton FC
Fotballspillere for Panathinaikos AO
Fotballspillere for Brøndby IF
Personer fra Kristianstads kommun
Fødsler i 1978
Geir Mo

Geir Andersson Mo (født 2. november 1966 i Lærdal) er en norsk politiker. Han er administrerende direktør i Norges Lastebileier-Forbund og tidligere generalsekretær i Fremskrittspartiet.

Mo er utdannet fra Førde handelsskole (1982–1984), og arbeidet deretter i butikk og som selgerleder i Norsk Iskrem – Diplom-Is. I 1990 ble han gruppesekretær og politisk rådgiver for FrPs stortingsgruppe, før han i 1992 ble fylkessekretær i Telemark Fremskrittsparti og i 1994 partiets generalsekretær. Fra 2005 var Mo også sekretariatsleder for FrPs stortingsgruppe. Fra 2009 til 2012 var han også stabssjef for Siv Jensen. I august 2012 tiltrådte Mo som administrerende direktør i Norges Lastebileier-Forbund.

Mo har også hatt en rekke valgte verv både i partiet og som folkevalgt på kommune-, fylkes- og riksnivå. Han har vært nestleder i Telemark FpU 1988–1990, sekretær, nestformann og formann i Notodden Fremskrittsparti 1987–1992, styremedlem i Telemark Fremskrittsparti 1991–1994, varamedlem i Notodden bystyre 1992–1995, medlem i fylkestinget i Telemark 1992–1994, vararepresentant til Stortinget fra Telemark 1993–1997, medlem av Østensjø bydelsutvalg og arbeidsutvalg 2003–2005 og varamedlem til kommunestyret i Eidsvoll 2007–2011. Han har også vært medlem av Oslo ligningsnemnd 2003–2007 og i Skattenemnda i Skatt øst 2007–2011. 1995–2007 var han varamedlem og medlem av Kringkastingsrådet. Han var og medlem av Rådet for Makt- og demokratiutredningen 1997–2001. 2009–2011 var han også styremedlem i Sykehusapotekene HF.

I 2014 ble han valgt til styreleder i Trygg Trafikk og gjenvalgt i 2016 for to nye år. I juni 2017 ble han også valgt som styreleder i Opplysningsrådet for veitrafikken (OFV) og som nestleder i Opplysningsrådet for Vegtrafikken AS (OFV AS). I 2020 ble han president i Kongelig Norsk Automobilklub (KNA).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Biografi på FrPs nettsider
 

Fremskrittspartiets ledelse
Lokalpolitikere i Notodden
FrP-politikere i Telemark
Lokalpolitikere i Vestby
FrP-politikere i Akershus
FrP-politikere i Oslo
Tillitsvalgte i FpU
Norske foreningspersoner
Personer fra Lærdal kommune
Den fredrikshaldske kongevei

Den fredrikshaldske kongevei var navnet på veien mellom Christiania og Fredrikshald (Halden) fra 1703. 

Veien fulgte den nåværende Ekebergveien fra Oslo gate opp gjennom Ekebergskrenten, forbi Ekeberg gård og videre over Ekebergplatået til Ljabru. Denne traseen er så godt som identisk med veiløpet for «Den Fredrikhalske». Videre går traséen langs Øvre Prinsdals vei fram til kommunegrensa mot Nordre Follo, hvor veien fortsetter som Kongeveien sørover mot Ås kommune. Kommunegrensa til Ås krysses i en gammel steinhvelvsbro over Dalsbekken. Veien fortsetter over høydedaget ved Nøstvet, før den fortsetter som Gamle Kongevei til tettstedet Ås.

Videre følger Europavei 6 til riksgrensen og derfra til København i grove trekk kongetraséen. Brorparten av Den fredrikshaldske kongevei ligger gjemt under, eller er tilintetgjort av moderne veianlegg. Deler er bevart og fredet.

Historikk 
Veiløpet går for en stor del tilbake til oldtid i form av stier og enkle kjerreveier. Opprustningen kom som en følge av behov for å flytte tyngre militært materiell gjennom Akershus og Østfold. Det var kong Christian IV, Christianias grunnlegger, som i sin tid gav forordning om å gjøre veien mellom Oslo og København til kjørevei for hest og vogn. Veien, som først var i kjørbar stand rundt 1700, fikk navn etter kong Fredrik IV. Den svenske krigerkongen Karl XII benyttet veien under Det første Norgesfelttoget i 1716. 

Den fredrikshaldske kongevei var hovedveien sørover fram til den gamle Mosseveien ble anlagt på 1860-tallet.

Referanser 

Kongeveier i Norge
Veier i Oslo
Veier i Viken
Norske kulturminner
Veier på Ekeberg
Østfolds samferdselshistorie
Culiacán

Culiacán, offisielt Culiacán Rosales, er en storby i nordvestre Mexico, og er hovedstad og største by i delstaten Sinaloa. Byen er den 15. største i Mexico og har 745 532 innbyggere.

Geografi
Culiacán ligger der elvene Humaya og Tamazula flyter sammen til Río Culiacán. Byen ligger på 54 meters høyde, i lavlandet ved foten av fjellkjeden Sierra Madre Occidental, som går langs vestkysten av Mexico.

Historie
Opprinnelig var området rundt Culiacán befolket av ulike stammer av urfolk. Aztekerne passerte stedet på sin lange vandring fra sitt mytiske opphav i Aztlán til Mexicodalen, og dette tidfestes til år 628. Mens de var på dette stedet, oppsto kulten rundt aztekernes hovedgud, krigsguden Huitzilopochtli. 

Dagens by ble imidlertid grunnlagt av Nuño de Guzmán, en av de mest blodtørstige av conquistadorene under navnet San Miguel de Culiacán. I kolonitida var Culiacán en avsides provinshovedstad i en folkefattig, nordlig provins. Ettersom jordbruket ved hjelp av irrigasjon har blitt bygd ut, har imidlertid byen tiltatt i betydning.

Klima
Klimaet i Culiacán er fuktig og varmt om sommeren og høsten, mens det er tørt og behagelig varmt om vinteren. Årsmiddeltemperaturen ligger på 23,8 °C, med en varmerekord på 41,7 °C, og en kulderekord på –2,0 °C. Årsmiddelnedbøren ligger på 2106 mm.

Økonomi
Culiacán er det overlegent viktigste industrisenteret i Sinaloa, med 32,5 % av delstatens totale industri. Mye av dette er næringsmiddelindustri basert på statens rike jordbruk, tekstilindustri samt bygg og anlegg. Fiske betyr også mye for næringslivet i Culiacán-området, både oppdrettsanlegg i lagunene og havfiske. 

Uoffisielt er Culiacán et sentrum for kokainsmugling fra Sør-Amerika, først og fremst Colombia, til USA, noe som både fører til stor rikdom og mange gjengoppgjør.

Ymse
 Culiacán har en vakker katedral fra 1800-tallet i sentrum.
 Byen har også varme kilder ca. 30 minutter utenfor sentrum.
 Byen har 16 ulike institusjoner for høyere utdanning
 Byens profesjonelle lag for baseball heter Tomateros de Culiacán.
 Byens profesjonelle fotballag heter Dorados de Culiacán.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Turiskontorets nettsted
   Interaktivt kart

Byer i Sinaloa
Kommuner i Sinaloa
Bosetninger etablert i 1531
1531 i Nord-Amerika
Aruna Dindane

Aruna Dindane (født 26. november 1980 i Abidjan) er en ivoriansk fotballspiller. Han spiller i angrepet for Lekhwiya (i Qatar) og på . 

Sommeren 2000 gikk Dindane fra ASEC Mimosas til RSC Anderlecht, og han hjalp laget til å vinne det belgiske ligamesterskapet to ganger (2001 og 2004). I juni 2005 signerte han en kontrakt med den franske toppklubben Lens.

Dindane har spilt flere landskamper for Elfenbenskysten, og deltok i VM 2006, der han scoret to mål i landets siste VM-kamp, mot . Elfenbenskysten lå under med 0-2, men kom sterkt tilbake og vant kampen 3-2.

Eksterne lenker 
 

Ivorianske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-VM 2010
Fotballspillere for ASEC Mimosas
Fotballspillere for RSC Anderlecht
Fotballspillere for RC Lens
Fotballspillere for Portsmouth FC
Fotballspillere for Lekhwiya SC
Personer fra Abidjan
Fødsler i 1980
Niclas Alexandersson

Niclas Alexandersson (født 29. desember 1971 i Halmstad) er en svensk tidligere fotballspiller.

Han var en av Sveriges beste midtbanespillere på 1990-tallet. Niclas Alexandersson fikk sitt gjennombrudd i Halmstads BK, før han flyttet til IFK Göteborg. Der fortsatte suksessen med SM-gull og spill i Mesterligaen. Deretter flyttet Alexandersson til England for å spille i Sheffield Wednesday.

I EM-kvalifiseringen i 1999 spilte Alexandersson en avgjørende rolle da han scoret de avgjørende seiersmålene mot  og . Han deltok i EM-sluttspillet i 2000 og VM-sluttspillet i 2002. Han spilte for Sverige i Ungdoms-VM i 1991.

I 2004 vendte Alexandersson tilbake til IFK Göteborg, og gjorde comeback på  etter å ha stått utenfor i lengre tid.

Sønnen hans, Noah Alexandersson, har spilt fotball for Västra Frölunda, IFK Göteborg og .

Klubber 
 IFK Göteborg (2004–)
 Everton
 Sheffield Wednesday
 IFK Göteborg
 Halmstads BK
 Vessigebro BK

Eksterne lenker 
 

Svenske fotballspillere
Svenske landslagsspillere i fotball
Spillere i Fotball-EM 2000
Spillere i Fotball-VM 2002
Spillere i Fotball-VM 2006
Spillere i Fotball-EM 2008
Deltakere for Sverige under Sommer-OL 1992
Fotballspillere under Sommer-OL 1992
Fotballspillere for Halmstads BK
Fotballspillere for IFK Göteborg
Fotballspillere for Sheffield Wednesday FC
Fotballspillere for Everton FC
Fotballspillere for West Ham United FC
Personer fra Halmstad
Fødsler i 1971
Tjänstemännens Centralorganisation

Tjänstemännens Centralorganisation (TCO) er en svensk hovedsammenslutning som ble dannet i 1944 gjennom en sammenslåing av de privatansattes topporganisasjon og de statlig og kommunalt ansattes organisasjon. Leder siden 2019 er Peter Hellberg.

TCOs 14 medlemsforbund har omtrent 1,3 millioner medlemmer.

Medlemsforbund 

Doktoranders och Forskares Förbund
Farmaciförbundet
Finansförbundet
Lärarförbundet
Kommunaltjänstemannaförbundet, SKTF
Försvarsförbundet
Försäkringsanställdas förbund
Journalistförbundet
Polisförbundet
Skogs- och Lantbrukstjänstemannaförbundet
Statstjänstemännen, ST
Svenska folkhögskolans lärarförbund
Teaterförbundet
TULL-KUST
Unionen
Yrkesmusikerförbundet

Eksterne lenker 

TCOs hjemmeside 
 TCO:s Eva Nordmark: Facket måste vara relevant

Svenske fagforbund
Organisasjoner etablert i 1944
1944 i Sverige
Kristine Valdresdatter

Kristine Valdresdatter er en norsk stumfilm fra 1930. Det var Norges siste stumfilm og ble regissert av Rasmus Breistein. Han skrev også manuset, som var basert på Hans Andersen Foss' roman Kristine: En fortælling fra Valdres. Filmen hadde premiere 26. desember 1930. Den er flere ganger vist på NRK.

Handling 
Hvert år kommer Lord Wakefield til Vang i Valdres for å fiske laks. Han tar inn på storgården Solbjør, som eies av lensmann Erik Solbjør. Lorden treffer den vakre Anne og blir forelsket i henne. Våren etter føder hun ei datter. I sin fortvilelse legger Anne barnet på trappa til Solbjør og kaster seg deretter i vannet og drukner.

Erik tar hånd om jenta og oppfostrer henne som om hun var hans egen. Han døper henne til Kristine Valdresdatter. I oppveksten blir Kristine glad i skolekameraten Harald. I voksen alder blir Harald hard å hanskes med, drikker og slåss. Kristine forsøker uten fremgang å få ham på andre baner. Harald er en dyktig spilleman og drar ut på veiene. Kristine følger med Lord Wakefield over til England, der hennes vakre sangstemme utvikles. Lordens store drøm er å høre henne synge i Vang kirke. Kristine og Harald kan imidlertid ikke glemme hverandre og innleder en brevveksling. Harald skriver att han har sluttet å drikke og en sommer møtes de igen hjemme i Vang. Lord Wakefield er også der. Han blir alvorlig syk og forteller Kristine på sitt dødsleie at det er han som er hennes far og t han har gjort henne til arving.

Rolleliste 
 Aase Bye – Kristine
 Tore Foss – Harald Bergli
 Rasmus Rasmussen – Erik Solbjør, lesmannen
 Harald Schwenzen – Lord Wakefield
 Kristian Aamodt – Anton Møller
 Carl Hagerup Aspevold – Ola Vik, Storeviken, kjentmann
 Sigurd Eldegard – Peder Bergli Per Haldor – Harald som barn Signe Johansen – Kristine som barn Emma Juel – Erik Solbjørs fru
 Ole Leikvang – Skolemesteren Peter Leirah – Presten Tora Leirah – Prestekona Helga Balle Lund – Anne, budeie Mildred Mehle – Ei bondejente Signe Ramberg – Kari Fjellstugu Ørnulf Øiseth – Tolleif, en bondegutt Annet 
Aase Bye spilte tittelrollen i Norges siste stumfilm, Kristine Valdresdatter, og hovedrollen i Norges første lydfilm, Den store barnedåpen'', året etter.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1930
Norske filmer fra 1930-årene
Norske stumfilmer
Norske romantiske filmer
Norske dramafilmer
Filmer basert på bøker
Filmer regissert av Rasmus Breistein
Sort-hvitt-filmer