alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Jacqueline Börner

Jacqueline Börner (født 30. mars 1965 i Wismar) er en tysk tidligere skøyteløper som representerte Øst-Tyskland og senere Tyskland. 

Hun vant gull på  meter under OL 1992 i Albertville.

Börner vant allround-VM sammenlagt i 1990, og endte tre ganger på pallen i allround-EM: bronse i 1987 og 1989 og sølv i 1990.

Personlige rekorder

Eksterne lenker 
 

Østtyske skøyteløpere
Tyske skøyteløpere
Olympiske mestere for Tyskland
Olympiske mestere i hurtigløp på skøyter
Verdensmestere i hurtigløp på skøyter – Allround
Medaljevinnere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 1992
Skøyteløpere under Vinter-OL 1992
Personer fra Wismar
Artikler i skøytesportprosjektet
Mira Craig

Mira Scherdin Craig (født 31. juli 1982 i Oslo) er en norsk-amerikansk popsanger. Hennes far er amerikansk, og moren er norsk.

Bakgrunn og karrière 
Som tolvåring stilte hun på audition til NRKs Midt i smørøyet, hvor hun sang Whitney Houstons «I Wanna Dance With Somebody». Hun fortsatte som sanger/skuespiller i programmet. Da hun var 15 år begynte hun å skrive egne låter. Som 17-åring var hun bakgrunnsvokalist for Noora Noor. Craig ble 21. januar 2006 tildelt Alarmprisen 2006 som årets nykommer.

I 2001 skapte Craig overskrifter da hun ble dratt opp på scenen under Quartfestivalen av Wyclef Jean. Snoop Dogg fattet også interesse for den norske musikeren på Quart i 2005, og han brukte hennes «Dinner in Bed» på samleplaten Welcome to tha Chuuch: The Album fra samme år. 

Hun er for øvrig kjent for å ha stagedivet fra scenen i Oslo Spektrum under en konsert høsten 2005 hvor ingen tok imot henne. Det førte til at hun knuste kneskålen da hun traff betonggulvet. 

Hun fikk også oppmerksomhet av media i 2009 etter å ha skrytt av å ha brukt vold og banket opp en full ekskjæreste. Craig var en av tre dommere på TV-programmet X Factor 2009, den første sesongen av den norske versjonen av X Factor. Samtidig deltok hun i Zebra Grand Prix.

Craig skriver alle låtene sine selv, og hun produserer og regisserer sine egne videoer samt lager mange av sine egne sceneantrekk. På scenen pleier hun ofte å ha med seg danserne Alexandra Joner og Mona J. Berntsen, kjent fra Dansefeber 2007.

Melodi Grand Prix 
Craig stod bak vinnerbidraget i Melodi Grand Prix 2008, Hold On Be Strong, som hun hadde skrevet da hun var 15 år gammel. Sangen ble fremført av Maria Haukaas Storeng. Craigs melodi representerte Norge i Eurovision Song Contest 2008 som gikk av stabelen i Beograd, Serbia i mai. Melodien fikk femteplass i den internasjonale finalen. 

Craig deltok selv med sin egen sang «I’ll Take You High» i Melodi Grand Prix 2010, hvor hun ble slått ut i duell med Venke Knutson i «Siste sjansen» i Sarpsborg.

I 2022 deltar hun på nytt i konkurransen, denne gang med låten «We Still Here.»

Diskografi 
Album
 2006: Mira Mira
 2007: Tribal Dreams
 2009: Ghetto Fairytale
 2014: See the Light
 2019: O2

Singler
 2005: Boogeyman 
 2005: Headhunted 
 2006: Who Make Yuh 
 2007: Leo 
 2009: I'm the One 
 2010: I'll Take You High
 2012: Aces High
 2012: Love or Hate
 2014: Black Sheep
 2014: Dead or Alive
 2014: Fill Yourself With Love
 2016: The Hunt
 2016: Muse Me
 2017: O2
 2017: All I Hear
 2017: 001
 2018: Eclipse
 2018: Lovewarriors
 2018: So Alive

Medvirkning
 2010: Melodi Grand Prix 2010 (deltager)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Norske popmusikere
Norske sangere
Deltakere i Melodi Grand Prix
Deltakere i Melodi Grand Prix 2022
Vinnere av Alarmprisen
Personer fra Oslo
Farmen-deltakere
Nordmenn med opphav fra USA
Gloria Macapagal-Arroyo

Gloria Macaraeg Macapagal-Arroyo (født 5. april 1947 i San Juan på Filippinene) var den 14. presidenten på Filippinene. Hun var landets andre kvinnelige president, og var landets første kvinnelige visepresident i 1998. Hun er datter av tidligere president Diosdado P. Macapagal og hans andre kone Evangelina Macaraeg Macapagal.

Arraoyo var økonomiprofessor da hun gikk inn i politikken i 1987. Hun ble engasjert av president Corazon C. Aquino, og begynte som assistant secretary og undersecretary for Handels- og industridepartementet. Etter en tid som senator fra 1992 til 1998 ble hun valgt til visepresident for Joseph E. Estrada, selv om hun hadde vært presidentkandidat for et parti som opponerte mot Estradas parti. Etter at Estrada ble beskyldt for korrupsjon, trakk hun seg fra sin stilling som secretary (det vil si statsråd) for Sosialvelferds- og utviklingsdepartementet. Hun sluttet seg så til den voksende opposisjon som krevde at Estrada ble stilt for riksrett.

Arroyo gikk imidlertid ikke av som visepresident, og dermed overtok hun presidentvervet den 20. januar 2001, etter at Estrada ble fratatt makten etter fredelige gatedemonstrasjoner. Han ble senere stilt for retten for korrupsjon. Hun ble formelt valgt som president for en full seksårperiode ved valget i 2004, og tatt i ed 30. juni 2004.

I 2005 kom hun på femteplass i magasinet Forbes’ liste over verdens mektigste kvinner.

Hun er gift med Jose Miguel Arroyo.

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisiell hjemmeside for Gloria Aroyo
 Gloria Arroyo Fansite

Personer fra San Juan i Metro-Manila
Filippinske politikere
Filippinske presidenter
Oslo bystyre

For dagens bystyre, se Oslo bystyre 2019–2023

Oslo bystyre er Oslo kommunes øverste politiske myndighet siden Kommunestyrevalget 1898. Det er en folkevalgt forsamling med 59 medlemmer, og tilsvarer andre norske kommuners kommunestyre. Bystyrets hovedoppgaver er å legge hovedlinjene for utviklingen av Oslo og byens kommunale tjenester, inkludert fordelingen av de pengene kommunen har til rådighet. Oslo er både kommune og fylke, og har dermed ikke et separat fylkesting; i stedet har Oslo bystyre den myndigheten som både et bystyre og et fylkesting har i andre fylker. Oslo er siden 1. januar 2004 inndelt i 15 bydeler som hver har sitt folkevalgte bydelsutvalg. Bystyret er overordnet bydelsutvalgene og kan overprøve deres vedtak.

Kommunestyrevalget 2019

Bystyrer gjennom tidene 
 Oslo bystyre 2019–2023
 Oslo bystyre 2015–2019
 Oslo bystyre 2011–2015
 Oslo bystyre 2007–2011
 Oslo bystyre 2003–2007
 Oslo bystyre 1999–2003
 Oslo bystyre 1995–1999
 Oslo bystyre 1992–1995
 Oslo bystyre 1987–1991
 Oslo bystyre 1983–1987
 Oslo bystyre 1979–1983
 Oslo bystyre 1975–1979

Utvalg
Bystyret har, i tillegg til forretningsutvalget og finansutvalget, fire fagutvalg som forbereder saker og kommer med anbefalinger til bystyret. Medlemmer til utvalgene velges fra bystyret, og hvert av bystyrets representanter sitter i et av utvalgene:

Finansutvalget – 11 medlemmer
Helse- og sosialutvalget – 13 medlemmer
Kultur- og utdanningsutvalget – 11 medlemmer
Byutviklingsutvalget – 13 medlemmer
Samferdsels- og miljøutvalget – 11 medlemmer

Bystyremøtene holdes normalt siste onsdag i måneden og er normalt åpne for publikum. Bystyrets interne saker og funksjonen som valgkomite ivaretas av forretningsutvalget i Oslo. Kontrollutvalget fører løpende tilsyn med den kommunale forvaltningen på vegne av bystyret, og påser at kommunen har en forsvarlig revisjonsordning.

Bystyrets sekretariat

Bystyrets sekretariat er bystyrets administrasjon og er direkte underlagt ordføreren og Oslo bystyre. Sekretariatet har som hovedoppgave å legge til rette for arbeidet som gjøres i bystyret og bystyrets organer.

Noter

Referanser

Eksterne lenker
 Oslo bystyre

Politikk i Oslo
Parlamentariske forsamlinger
Lokale politiske forsamlinger
Norsk Organisasjon for Terrengsykling

Norsk Organisasjon for Terrengsykling (NOTS) er en organisasjon startet av terrengsyklister for å ivareta syklistenes rettigheter for fri bruk av skog og mark i Norge.

NOTS ønsker å holde skogen åpen for alle, slik allemannsretten sier. Alle som definerer seg selv som terrengsyklister kan bli medlem. I tvister mellom myndigheter og terrengsyklister blir syklistene representert gjennom NOTS.

Norsk Organisasjon for Terrengsykling er en politisk uavhengig organisasjon som ble startet i 2004.
Initiativtakerne er en gruppe terrengsyklister som så/ser behovet for en organisasjon for å ivareta alle terrengsyklisters interesser.

Styret i NOTS er per dags dato satt sammen av terrengsyklister fra Oslo, Akershus, Trondheim, Stavanger og Buskerud.

Se også
 Stisykling
 Rundbane

Eksterne lenker 
 
 Om NOTS

Terrengsykling
Terrengsykling
Etableringer i 2004
Jody Williams

Jody Williams (født 9. oktober 1950) er en amerikansk lærer og hjelpearbeider. I 1997 ble hun tildelt Nobels fredspris i egenskap av å være leder for Den internasjonale kampanjen mot landminer.

Hun er utdannet ved University of Vermont, School for International Training og Johns Hopkins University. Hun har siden 2003 vært ansatt ved University of Houston.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Nobelprisvinnere fra USA
Nobelprisvinnere (fred)
Alumni fra Johns Hopkins University
Personer fra Windham County i Vermont
Józef Rotblat

Józef Rotblat (født 4. november 1908 i Warszawa, død 31. august 2005 i London) var en polsk-britisk fysiker. Han hadde jødisk bakgrunn.

Han ble tildelt Nobels fredspris i 1995 sammen med Pugwash-bevegelsen, som han var leder for. Han var generalsekretær for bevegelsen fra den ble grunnlagt i 1957 og fram til 1973. Den norske Nobelkomité begrunnet tildelingen med «their efforts to diminish the part played by nuclear arms in international politics and, in the longer run, to eliminate such arms.»

Rotblat studerte ved Polens frie universitet i Warszawa. Han ble seinere doktor i fysikk ved Warszawas universitet i 1938. I 1939 flyttet han til Storbritannia, der han arbeidet sammen med James Chadwick ved Universitetet i Liverpool.

I begynnelsen av 1944 begynte han å arbeide med atombombeutvikling i Manhattanprosjektet. I desember samme år forlot han prosjektet, da det var blitt åpenbart at Tyskland ikke lenger forsøkte å utvikle en atombombe.

Referanser

Eksterne lenker 

Polske fysikere
Britiske fysikere
Polske nobelprisvinnere
Britiske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (fred)
Personer tilknyttet Manhattanprosjektet
Personer fra Łódź
Fødsler i 1908
Dødsfall i 2005
Styrespak

En styrespak, også kjent ved det engelske navnet joystick (slanguttrykk for penis), er en styreanretning for forskjellige maskiner og apparater, for eksempel fly, gravemaskiner og heisekraner.

Styrespaker brukes også for å kontrollere videospill på tv eller en personlige datamaskiner. Styrespaken består av en spak og minst én knapp. Gjennom å dra og vri spaken i ulike retninger og trykke på knappen eller knappene kan man styre spillet.

Innen flyvning og romfart

Styrespaker har vært den dominerende form for styringsmekanisme siden luftfartens begynnelse, og ble også benyttet i tidlige romfartøyer.

På datamaskiner 
Styrespaken var mest utbredt på 1980-tallet. Disse var da ganske enkle med bare en knapp og digital styring. På 1990-tallet ble håndkontroller mer vanlig. Dels ble formgivningen på styrespaken bedre tilrettelagt for flere knapper, noe som ble påkrevd da videospillene ble mer komplekse, og dels er håndkontroller standard for videospill. På spill for datamaskiner ble det isteden en kombinasjon av mus og tastatur det mest vanlige alternativet for å styre videospill.

Innen et område er styrespakens posisjon ikke truet av andre styreenheter, nemlig flysimulatorer. Relativt kostbare kontroller, iblant direkte kopier av autentiske flyspaker med flere knapper, digital og analog styring bidrar til den autentiske opplevelsen som spillerne krever av flysimulatorer.

Referanser

Se også
 Styrepinne

Datakomponenter
Engelske ord og uttrykk
Luft- og romfart
Spillkontrollere
Ikosaeder

Et ikosaeder er et polyeder med 20 sideflater, men vanligvis menes et regulært ikosaeder: et platonsk legeme satt sammen av 20 trekantede sideflater. Disse flatene er likesidede trekanter. 

Ikosaeder-formede spillterninger er vanlig i mange rollespill, blant annet det kjente Dungeons & Dragons. I denne konteksten betegnes den 20-sidede terningen som D20.

Areal og volum
Overflatearealet A og volumet V til et regulært ikosaeder a er:

Radius
Hvis kantlengden i et regulært ikosaeder er , er radiusen til en omskrevet kule (en som akkurat fyller ut hele figuren):

 

Radiusen til en innskrevet kule (en som fyller akkurat så mye den kan inne i formen) er:

 

Midtradiusen, dvs. radiusen til en kule med overflate som går igjennom midten av hver kant, er:

 

hvor  (også kalt ) er det gylne snitt.

Avstumpingssekvens

Se også
 Likesidet trekant
 Polyeder
 Platonsk legeme

Platonske legemer
Kurt Stille

Kurt Stille (født 19. november 1934) er en dansk tidligere skøyteløper. Han ble nr. 9 på 10 000 meter under OL i Innsbruck i 1964, noe som var Danmarks beste plassering i individuelle øvelser i vinter-OL, frem til i 2018 da Viktor Hald Thorup ble  nr. 5 i fellesstarten. 

Stille er født i København, faren kom som flyktning fra Tyskland til København i 1933. Kurt flyttet til Norge i 1958, (etter 3 år som musiker i Finland) for å utvikle seg som skøyteløper og har siden vært bosatt i Norge.

Hans beste plasseringer er en 14.-plass i EM 1963 og en 13.-plass i VM 1964. Under Vinter-OL 1964 ble han nr. 12 på  meter og nr. 9 på  meter.
Hans første OL var i Squaw Valley 1960, hvor han ble nr. 13 på  meter og nr. 17 på  meter.

Selv om han fremdeles er i live, arrangeres «Kurt Stilles Minneløp» hvert år av «Sangkoret Lærken», ved Norges miljø- og biovitenskapelige universitet, avdeling Ås.

Stille er også norsk mester i maraton for veteraner 4 ganger. Som 46-åring løp han sin beste tid på 2.35,00 i NM 1980 Drammen.

Han har deltatt 30 ganger i Birkebeinerrennet, med en 2.-plass som beste resultat. Av 19 starter i Birkebeinerrittet, fikk han pr. 2016 hele 10 klasseseire, og dermed flest seire på herresiden. Stille var den første danske skiløper som stilte i 5-mila i Holmenkollen., og han vant sin klasse i Svalbard Ski Maraton 1995. To år senere, i 1997, deltok han i det første skiløpet på Grønland over 3 dager "Arctic circle race" og vant også der sin klasse.

Europas tøffeste terrengløp "Swiss Alpine Marathon" i Davos 1992, med passet Sertig på 2740 moh. og kom i mål 20 minutter foran nr. 2 som var 8 år yngre i 50-60-årsklassen.

Se også 
 Liste over flaggbærere for Danmark under OL

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Kurt Stille på www.ISU.html.infostradasports.com

Danske skøyteløpere
Deltakere for Danmark under Vinter-OL 1960
Skøyteløpere under Vinter-OL 1960
Deltakere for Danmark under Vinter-OL 1964
Skøyteløpere under Vinter-OL 1964
Personer fra København
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1934
Fleip

Denne artikkelen handler om fleip som spøk. For å lese om tegneserieantologien med samme navn, se FLEIP

En fleip er en liten, spøkefull ytring eller handling. Det kan være uhøytidelige kommentarer og usannheter eller små, morsomme påfunn, korte situasjonsspøker, uskyldige knep og lurerier («practical jokes»). Andre synonymer til fleip er «ert(ing)», «spøk», «tull» og «moro». Ordet kommer av det norrøne «fleipr» som betyr «vas».

Humor fungerer ofte som et sosialt bindemiddel, og spesielt fleiping forutsetter en samhandling mellom flere personer, det vil si at fleipen må ha en mottaker eller en tilskuer. En fleip er vanligvis vennskaplig og ikke alvorlig ment, men dersom den likevel har en ironisk eller sarkastisk undertone, kan den oppleves som mobbing av «offeret» som fleipen retter seg mot.

Se også
Narrestrek
Humor
Vits
Ironi

Humor
Óscar Arias Sánchez

Óscar Rafael de Jesús Arias Sánchez (født 13. september 1940 i Heredia) er en costaricansk politiker.

Han var president i Costa Rica fra 1986 til 1990 og fra 2006 til 2010. I 1987 ble han tildelt Nobels fredspris for sin kamp mot borgerkrigene som herjet i flere sentralamerikanske land på den tiden.

Referanser

Eksterne lenker 

Nobelprisvinnere (fred)
Costaricanske politikere
Costaricanske presidenter
Personer fra provinsen Heredia
Fødsler i 1940
Sturmgewehr 44

Sturmgewehr 44 (StG 44) er et tysk automatgevær som kom helt på slutten av andre verdenskrig. Den var på grunn av den høye skuddhastigheten, det tunge kaliberet og ikke minst den lave vekten overlegen alle andre helautomatiske våpen på den tiden. StG 44 er forgjengeren til Heckler & Koch G3, og den norske versjonen AG3, produsert av Kongsberg våpenfabrikk. Rundt 426,000 var produsert under krigen.

StG 44 var den første vellykkede automatgeværet, med funksjoner inkludert en mellompatron, kontrollerbar automatisk ild, en mer kompakt design enn en kamprifle med høyere skuddhastighet, og å være designet primært for å treffe mål innenfor noen få hundre meter.

StG 44 har et avtakbart våpenmagasin med 30 skudd. Kaliberet var 7,92 x 33 mm Kurz, dvs. at prosjektilet hadde samme diameter som riflepatronen 7,92 x 57 mm Mauser, men hylsa var mye kortere. Det ble ikke produsert mange eksemplarer av StG 44 siden krigen sluttet kort tid etter at det var ferdig utviklet. En billigere versjon av StG44, Volkssturmgewehr, kom ut noe senere. Siden det var mangel på metall i Tyskland mot slutten av krigen, besto Volkssturmgewehr av mer treverk og var enklere laget enn Sturmgewehr 44. Til tross for dette var faktisk Volkssturmgewehr et funksjonelt våpen som fungerte utmerket i sin tiltenkte rolle.

Varianter 
StG 44 kom i flere varianter: StG 43, StG 44, StG 45, og Volkssturmgewehr.

Eksterne lenker 
 

Våpen fra andre verdenskrig
Automatgeværer
Skytevåpen i kaliber 7,92 mm
Tyske skytevåpen
Svein Longva

Svein Longva (født 20. desember 1943 i Oslo, død  16. april 2009) var en norsk samfunnsøkonom, og var riksmeklingsmann fra 1. januar 2005 til sin død. Han var utdannet cand.oecon. og arbeidet i Statistisk sentralbyrå fra 1968 til 2004, som administrerende direktør fra 1991.

I tillegg var han også blant annet leder av Teknisk beregningsutvalg (TBU), Levekårsutvalget av 1993, Barnefamilieutvalget av 1996, og medlem av Sysselsettingsutvalget. Han var også styremedlem i Vestlandsforsking og Transportøkonomisk institutt, og ledet i perioden 1999–2003 samarbeidsorganet for europeiske statistikkbyråer, The Bureau of the Conference of European Statistician (CES). Longva var professor II ved Institutt for økonomi ved Universitetet i Bergen fra 1989 til 1992.
 
Han ble i 2004 utnevnt til ridder av første klasse i Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for sitt store samfunnsengasjement. Longva ble gravlagt ved Østre gravlund i Oslo.

Referanser

Eksterne lenker 
 Fra tallsnekrer til riksmegler Samfunnsspeilet nr. 6, 2004
 Svein Longva er død (NRK.no)

Riksmeglingsmenn
Norske samfunnsøkonomer
Personer tilknyttet Transportøkonomisk institutt
Personer tilknyttet Vestlandsforsking
Professorer ved Universitetet i Bergen
St. Olavs Orden
Personer fra Oslo
Fødsler i 1943
Dødsfall i 2009
Gairsay

Gairsay (norrønt: Gáreksey) er en liten øy i den skotske øygruppen Orknøyene. Den er lokalisert i sognet Rendall, 2,4 km utenfor kysten, over en av innfartene til bukta Firth og byen Kirkwall. Den er omtrent 3,2 km lang og 1,6 km bred og omfatter en konisk høyde og en liten havn ved navn Millburn Bay, som er skjermet av halvøya kjent som Hen of Gairsay. I henhold til folketellingen av 2011 har øya en bosetning på 3 innbyggere.

Historie

Vikingtid 
I følge Orknøyingenes saga var Gairsay i norrøn tid vinterhjemmet til den norrøne høvdingen Svein Åsleifsson, en av de siste store vikingene. Han drev gårdsdrift i sommermånedene og tilbrakte vintrene med sine 80 menn med våpen fra hans eiendom på Gairsay. Etter at vårplantingen var ferdig, ville Svein dra på vikingtokt nedover kysten av Skottland, England og Irland. Han døde i et forsøk på å erobre Dublin i år 1171. Etter hans død delte hans sønner Olav og Andrew (Andreas?) gården midt på mellom seg.

1600- til 1800-tallet 

Skotsk lov ble ikke innført på øyene før i 1611. Før den tid var norrøn lovverk og språk gjeldende. Isteden ble skotsk språk rådende i et skotsk lovverk. Ved at norrøn lov ble svekket, kunne en ny, skotsk overklasse med god kjennskap til skotsk lov få tilnærmet eneveldige makt til å tolke loven etter eget forgodtbefinnende. I 1587 ble en sak om odelsretten til Gairsay appellert til Privy Council i Edinburgh som forlangte å se lovboka for egne øyene. I ytterligere en rettsak fra 1703 fortelles det at beboerne på Gairsay fortsatt snakket norn (en dialekt av norrønt) seg imellom.

På 1600-tallet ble det bygget et herskapshus kalt Langskaill på stedet for Svein Åsleifssons eiendom ahdde vært. Det ble gjort av en velstående kjøpmann, William Craigie, som bodde der sammen med sin kone Margaret Honyman, datter av biskopen av Orknøyene. Craigie var parlamentsmedlem og døde i Edinburgh i 1712. Navnet på ården, Langskaill, som er den eneste bebodde gården på Gairsay i dag, er av norrønt opphav, Langskáli, «langskålen/langhallen».

I følge folketellingen bodde det i 1831 69 mennesker på Gairsay, og 71 personer i femten familier i 1841. I folketellingen for 1841 ble det uttalt at øya pleide å være kjent for mengden tare produsert på den, men ingen har framstilt det på den i noen år. I 1851 bodde det bare 41 mennesker i seks familier på øya. Ti år senere var befolkningen nede i 34 personer i bare fem familier. I 1881 var tallet 37 mennesker i bare fire familier. De siste årene var øya eid av en familie, kalt McGill, som kjøpte øya i 1968 og nå driver den og som utsteder sine egne frimerker. Gairsay er en av de få skotske øyene som har tillatelse til å gjøre dette på grunn av mangelen på en Royal Mail-tjeneste.

Referanser

Litteratur 
 Haswell-Smith, Hamish (2004): The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate. ISBN 978-1-84195-454-7.
 Sandnes, Berit (2003): Fra Starafjall til Starling Hill. Dannelse og utvikling av norrøne stedsnavn på Orknøyene (PDF), Trondheim: NTNU

Eksterne lenker 

Øyer på Orknøyene
Filippinsk peso

Filippinske peso (filippinsk: piso) er myntenheten på Filippinene. Ordet piso kommer fra det spanske ordet peso som betyr «vekt». 

1 peso er inndelt i 100 centavos. ISO 4217-koden er PHP.

Referanser

Asiatisk valuta
Filippinenes økonomi