Katarina Parr

Katarina Parr (født rundt år 1512, død 5. september 1548) var Henrik VIII av Englands sjette og siste kone. Hun giftet seg med Henrik 12. juli 1543 og var dronning i årene 1543–1547. Med sine fire ektemenn er hun den engelske dronningen som har vært gift flest ganger. 

Parr var også den første engelske dronning som utga bøker under sitt eget navn, og kong Henrik ble sagt å ha vært både stolt av og sjalu på henne.<ref>[http://tudorqueen6.com/2015/04/24/queen-katherine-parr-the-first-woman-and-queen-of-england-to-be-published/ The first woman and Queen of England to be published]</ref> Begravelsen hennes skal ha vært den første protestantiske begravelsesgudstjeneste på engelsk språk. Hun er den eneste engelske dronning som ligger begravd i en privat bygning, Sudeley-slottet i Cotswolds.

Selv stavet hun navnet sitt Kateryn, og hennes signatur som dronning var Kateryn the Quene KP.

 Familie 
Katarina ble født en gang i løpet av 1512, enten i Kendal eller bydelen Blackfriars i London, som eldste barn av Thomas Parr av Kendal, Westmorland (nå Cumbria), en etterkommer av kong Edvard III, og hans kone Maud Green, datter av Thomas Green, Northamptonshire. Thomas Parr var sheriff i Northamptonshire og skatteinspektør for kong Henrik VIII. Hans kone var en nær venninne av og hoffdame hos dronning Katarina av Aragón, og Katarina ble trolig oppkalt etter dronningen som skal ha vært gudmoren hennes. Man mente tidligere at Katarina Parr ble født på Kendal-slottet i Westmorland, som familien hennes hadde i sitt eie fra 1300-tallet. Men slottet stod forlatt fra 1487, og på den tid da Katarina ble født, var det i høy grad forfalt. Thomas foretrakk livet ved hoffet i London. Under sitt svangerskap gikk Maud Parr dronningen til hånde og bodde i familiens hus i bydelen Blackfriars, og det er mer sannsynlig at Katherine ble født der. Foreldrene hennes ble gravlagt i klosterkirken - antagelig på stedet som i dag utgjør kirkegården ved St Anns kirke. 

Faren døde av sykdom da Katarina var fem år gammel. Hun hadde to søsken: William Parr, 1. marki av Northampton og Anne Parr, gift med William Herbert, 1. jarl av Pembroke. Deres besteforeldre på farssiden var William Parr av Kendal og Elizabeth Fitzhugh. Familien Fitzhugh var illegitime etterkommere etter Eudes, greve av Penthièvre. Elizabeth var datter av Henry FitzHugh, 6. lord FitzHugh og Alice Neville. Alice var i sin tur en datter av Richard Neville, 5. jarl av Salisbury og Alice Montagu, grevinne av Salisbury.

 Tidlige ekteskap 
I 15-årsalderen ble hun gift med Edward, lord Borough, som døde i 1529. Han hadde problemer med få utlevert arven sin, da faren hans var innesperret på grunn av sinnssykdom. En gang mellom 1530 og 1533 giftet hun seg med John Nevill, 3. baron Latymer av Snape, North Yorkshire. Han døde i 1543. 

I dette andre ekteskapet opplevde hun å bli holdt som gissel på mannens slott Snape av en rasende folkemengde under nådens pilegrimsferd i 1536. Og som barn skal Katarina ha blitt spådd at «kroner og ikke synåler ville bli hennes fremtid». En dag diskuterte Katarina så heftig med kongen mens han hadde store smerter, at han forlot rommet i raseri og ga ordre om at dronningen skulle arresteres for kjetteri. Hans livlege advarte Katarina som oppsøkte Henrik og sverget på at hun hadde diskutert religion med ham utelukkende for å trekke oppmerksomheten bort fra smertene han hadde i en fot. Hun ble aldri arrestert.

 Siste ekteskap, fødsel og død 
Da Henrik døde den 28. januar 1547, kunne Katarina endelig gifte seg med sin gamle kjærlighet Thomas Seymour (med tittelen baron Seymour av Sudeley og Lord High Admiral), men hun fikk problemer med svigerinnen Anne Seymour, hertuginne av Somerset og gift med Thomas' eldre bror, Edward Seymour. Anne mente Katarina som enkedronning overlate sine juveler til henne.   

Mary Seymour ble født 30. august 1548 og oppkalt etter Katarinas eldste stedatter, den senere dronning Maria. I starten av svangerskapet var Katarina ofte uvel, men siden hadde fosteret sparket så kraftig at begge foreldre var overbevist om at det nok ble en gutt. Fødselen gikk bra, men siden støtte det til smerter og kanskje febervillelse som fikk Katarina til å anklage sin mann offentlig for å ønske og kanskje fremkalle hennes død. Han prøvde å roe henne, men kunne ikke stanse ryktene om at han hadde forgiftet henne for å kunne gifte seg med prinsesse Elizabeth. I sitt testamente 5. september innsatte Katarina ham likevel som enearving, «med ønske om at det hadde vært tusen ganger mer». Den nyfødte datteren nevner hun ikke. Katarina ser heller ikke ut til noen gang å ha bedt om å få se barnet. Thomas Seymour ble halshugget for forræderi året etter. Det ble sagt at han hadde planlagt å holde kong Edvard som gissel for å fremtvinge et regjeringsskifte på sin eldre brors bekostning. Også prinsesse Elizabeth satt i avhør, men klarte seg. Den 6-7 måneder gamle Mary Seymour var foreldreløs og ble overlatt til sin mors nære venninne, Catherine Willoughby, enkehertuginnen av Suffolk, for å oppfostres hos henne. Siste gang Mary nevnes i de historiske kildene, er på sin toårsdag.

 Grav og gjenferd 
I 1782 gjenfant John Locus tilfeldig dronning Katarinas kiste i ruinene av Sudeley slottskapell. Han åpnet kisten og fant den døde i overraskende velbevart tilstand etter 234 år. Hun hadde ennå hår, tenner og negler, og kroppen hennes var «myk og fuktig, og vekten av hennes hånd og arm som på en levende». Men før et år var gått, var hun gått i oppløsning og luktet, så det ble lagt en helle over graven hennes. Den ble åpnet enda noen ganger i de neste ti årene. I 1792 senere besluttet noen fulle pøbler å finne et bedre hvilested og gravde et hull, men i fylla kom de til å legge henne med ansiktet ned.  

Bare noen hårlokker og en svart tann er utstilt på slottet. Katarinas angivelige gjenferd sies å flakke om på Sudeley på leting etter spedbarnet sitt. I 1860 ble arbeideren Fred Simmons bedt om å utføre en reparasjon i bygningen. Det gjorde han en kveld i skjæret fra et stearinlys, da lyset plutselig blåste ut. Han hørte raslingen av en silkekjole som passerte, og antok det var en kvinnelig ansatt, men det viste seg at ingen andre hadde vært ovenpå. Senere innrømmet han å ha tatt med seg en tann fra Katarina Parrs kiste, og noterte: «Kan det være slik at Katarinas ånd flakker om på sine gamle trakter, gjør natten fæl, og fyller med skrekk de som er skyldige i å plyndre døde!» Hans kone insisterte på at han la tannen tilbake.

 Utgivelser 
 Psalms or Prayers, 1544, utgitt anonymt. 
 Prayers or Meditations, 1545, den første boken utgitt av en engelsk dronning under eget navn. 
 Lamentations of a Sinner, utgitt i 1548 da hun var nygift og gravid.

 Film og teater 
Katarina opptrådte første gang på kino i 1933 i Alexander Kordas mesterverk The Private Life of Henry VIII. Charles Laughton spilte kongen, og Evelyn Gregg hadde rollen som Katarina Parr.

I 1952 kom en romantisk versjon av Thomas Seymours besettelse av unge Elizabeth i filmen Young Bess med Stewart Granger som Seymour og Jean Simmons som den unge Elizabeth. Deborah Kerr hadde også en rolle.

I 1970 kom Catherine Parr, et 90 minutters drama fra BBC, det siste i en serie i seks avsnitt, kalt The Six Wives of Henry VIII. Katarina ble spilt av Rosalie Crutchley mot Keith Michell som Henrik. I denne versjonen står Katarinas religiøse lidenskap og intellektuelle begavelse sentralt. Crutchley hadde samme rollen på nytt i første del av en serie på seks om livet til Elizabeth I i 1971, kalt Elizabeth R med Glenda Jackson som Elizabeth.

I 1973 spilte Barbara Leigh-Hunt en matronelignende Katarina Parr i Henry VIII and his Six Wives, med Keith Michell nok en gang som Henrik. I 2000 spilte Jennifer Wigmore Katarina i en amerikansk fjernsynsutgave beregnet på ungdom kalt Elizabeth: Red Rose of the House of Tudor. Et år senere spilte Charlotte Lintott Katarina i David Starkeys dokumentarserie om Henriks seks dronninger.

I oktober 2003 i en britisk fjernsynsserie i to deler om Henrik VIII (ITV drama) ble Katarina spilt av Clare Holman. Hennes rolle var relativ liten, da stykket fokuserte på Jane Seymour og Katarina Howard.

I mars 2007 fremførte Washington University i St. Louis vinnerbidraget i en skribentkonkurranse fra A.E. Hotchner Playwriting Competition stykket Highness om Katarina Parrs liv og forholdet til kong Henrik VIII, og spesielt den framtidige dronning Elizabeth som hun var som en mor for.

 Historiografi 
Myten om at Katarina opptrådte mer som sin ektemanns sykepleier enn som hans kone, oppstod på 1800-tallet i verkene til den viktorianske forfatteren Agnes Strickland. Dette synet utfordres av David Starkey i boka Six Wives, hvor han påpeker at kong Henrik VIII hadde en stor stab av leger som sto tilgjengelig dag og natt, og at Katarina som dronning var tildelt en verdigere rolle enn sykepleierens.

Agnes Strickland nedstammet selv fra Katarina Parrs familie og viste i sin bok Lives of the Queens of England: From the Norman Conquest'' fra 1847 til familietradisjonen om at Katarinas datter Mary Seymour vokste opp, giftet seg med Edward Bushel og fikk datteren Mary Bushel som igjen giftet seg med en Silas Johnson og fikk en datter, Mary Johnson, gift med presten Francis Drayton i Kent. Det foreligger ingen samtidige dokumenter til støtte for dette.

Referanser

Eksterne lenker
 En mer detaljert gjengivelse av Katarina Parrs liv
 Sudeley Castle – En gang hennes hjem og deretter gravstedet til Katarina Parr
 En kort gjengivelse av Katarinas liv med noen flotte bilder i galleriet

Dødsfall i 1548
Engelske dronninger
Personer fra London
Personer fra distriktet South Lakeland