alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Alexander Flaata

Alexander Rønningsdalen Flaata (født 1. februar 1976) er en norsk klinisk psykolog. Flaata ble utdannet cand.psychol. ved Universitetet i Oslo i 2006, og ble spesialist i klinisk voksenpsykologi i 2013. Fra 2013 har Flaata arbeidet som rettspsykiatrisk sakkyndig, rettspsykolog. Han har tidligere jobbet som psykolog ved Buf-Etat, som nevropsykolog ved Sunnaas sykehus og som psykolog ved Dikemark sykehus (del av Oslo universitetssykehus), og arbeider deltid innen akuttpsykiatrien i legevakttjenesten i Oslo. Han er per 2022 ansatt som militær psykologspesialist, med majors grad, i forsvarets sanitet.

Flaata var en del av et team av psykologer, psykiatere og annet helsepersonell fra Dikemark som undersøkte Anders Behring Breivik ved Ila fengsel og forvaringsanstalt fra 29. februar til 21. mars 2012 på oppdrag fra de rettsoppnevnte sakkyndige Agnar Aspaas og Terje Tørrissen, den såkalte Aspaas/Tørrissen-utredningen, som konkluderte med at han var strafferettslig tilregnelig. Han vitnet i forbindelse med rettspsykiatriske vurderinger av Anders Behring Breivik i rettssaken mot Breivik den 11. juni 2012.

Referanser 

Norske psykologer
Breivik-saken
Fødsler i 1976
Guro Tarjem

Guro Tarjem (født 4. mars 1954) er en norsk journalist som er særlig kjent for å formidle populærvitenskap i NRK P2.

Tarjem har studert marinbiologi ved Universitetet i Oslo. I 1994 begynte hun som reporter og programleder i redaksjonen i NRKs daglige vitenskapsmagasin Verdt å vite. Der var hun prosjekt- og redaksjonsleder fra 2005 til 2011 da Verdt å vite gikk sammen med samfunnsmagasinet Sånn er livet og fikk samlenavnet Ekko. Tarjem ble da seniorreporter i radioprogrammet. Tarjem har blant annet samarbeidet med NRK-kollegaen Ivar Grydeland på flere reportasjereiser til Kina og andre steder. Tarjem var redaksjonsleder for P2-akademiet.

Tarjem har skrevet lærebøker og laget kursopplegg i naturfag. Hun har dessuten arbeidet som informasjonssjef i Norges Naturvernforbund og undervist på Journalisthøgskolen.

Referanser

Eksterne lenker 

 Universitetet i Bergen om Guro Tarjems foredrag om forskningsjournalistikk 2004

Forskningsjournalistikk
Norske radiojournalister
NRK-journalister
Norske journalister
Nordsamisk Wikipedia

Nordsamisk Wikipedia (Sámegiel Wikipedia) er den nordsamiske utgaven av Wikipedia. Den ble opprettet 20. juli 2004.

Milepæler 
 20. juli 2004 – Wikipedia på nordsamisk opprettes
 21. november 2004 – Artikkel nr. 1 (:se:Ruoŧŧa) opprettes av :se:Geavaheaddji:Tsujigiri
 15. mai 2007 – Artikkel nr. 2000 opprettes
 18. januar 2012 – Artikkel nr. 4000 (:se:Øygarden) opprettes
 1. juli 2012 – Artikkel nr. 5000 (:se:Roggeoaivi) opprettes
 6. oktober 2012 – Artikkel nr. 6000 (:se:1162) opprettes
 28. februar 2013 – Wikipedia på nordsamisk har 7252 artikler

Eksterne lenker 
 

Nettsteder
The Even Stevens Movie

For TV-serien som denne filmen er en oppfølger til, se Even Stevens

The Even Stevens Movie er en amerikansk komedie fra 2003. Filmen er regissert av Sean McNamara, og har Shia LaBeouf og Christy Carlson Romano i hovedrollene.

Om filmen 
Filmen fungerer som en helaftens avslutning av TV-serien Even Stevens, som pågikk i tre sesonger fra 2000 til 2003.

Handling 
Stevens-familien tror de har vunnet en gratis reise til en øy halvveis rundt jorda, og de tar med seg Beans på turen. I virkeligheten er de blitt flydd til en liten øy noen få mil bort for å delta i et realityshow. Når de oppdager dette går verden i spinn for våre venner, og familien splittes i to. Når Louis' venner Twitty og Tawny skjønner hva som foregår, reiser de ut til øya sammen med Tom for å redde dem.

Rolleliste 
 Shia LaBeouf i rollen som Louis Stevens
 Christy Carlson Romano i rollen som Ren Stevens
 Donna Pescow i rollen som Eileen Stevens
 Tom Virtue i rollen som Steve Stevens
 Nick Spano i rollen som Donnie Stevens
 Steven Anthony Lawrence i rollen som Beans
 A.J. Trauth i rollen som Alan Twitty
 Margo Harshman i rollen som Tawny Dean
 Tim Meadows i rollen som Miles McDermott
 Josh Keaton i rollen som Mootai / Jason
 Dave Coulier i rollen som Lance LeBow
 Keone Young i rollen som Chief Tutka
 Fred Meyers i rollen som Tom Gribalski
 Lauren Frost i rollen som Ruby Mendel
 Kenya Williams i rollen som Monique Taylor
 Ty Hodges i rollen som Larry Beale
 Gary LeRoi Gray i rollen som Nelson minkler
 George Anthony Bell i rollen som Principal Wexler
 Jim Wise i rollen som Coach Tugnut
 Walker Howard i rollen som Laylo
 Tom Dugan i rollen som Keith
 Matthew Yang King i rollen som Scott
 Jody Howard i rollen som Cynthia Mills
 Sally Berman i rollen som Mrs. Van Gundy

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 2003
Filmkomedier fra USA
Familiefilmer
Engelskspråklige filmer
Halfdan Bleken

Halfdan Bleken (født 7. juni 1958) er en norsk journalist, skribent, kritiker og musiker. Som journalist er han mest kjent som programleder og reporter i radioprogrammer om musikk, kultur og samfunn sendt på NRK P2. 

Halfdan Bleken har syv års utdannelse i klassisk musikk, hvorav fire år ved Norges musikkhøyskole og tre år i Nederland. Har er dessuten utdannet journalist fra Norsk journalisthøgskole. Han har forelest i musikk ved en rekke høyere læresteder i Norge og utlandet og arbeidet som blokkfløytist og barokkfløytist i flere år etter sin debut i Oslo i 1987.

Halfdan Bleken arbeidet som musikk-journalist i 18 år i NRK P2s musikkavdeling fra 1993. Som programleder og kritiker har han gjort seg bemerket som formidler av tidligmusikkbevegelsen, det vil si musikere som forsøker å gjenskape hvordan musikk fra særlig førklassisistisk tid opprinnelig har hørtes ut. Han var programleder i tidligmusikkmagasinet Musikkantikk, som var NRKs eneste musikkprogram viet historisk oppføringspraksis og som rapporterte bredt og ofte direktesendt fra den internasjonale tidligmusikkscenen. I åtte av årene i NRK ledet Bleken dessuten programmet Blindebukk, der et fagpanel diskuterte ulike innspillinger av samme klassiske musikkverk. Han var også programleder i Midt i musikken (et daglig musikknyhetsmagasin), han hadde sitt eget kulturprogram Halfdan Halve og han ledet På sporet - nytt på CD, der han omtalte og ga kritikk til klassiske CD-utgivelser sammen med NRK-kollegaen Ragnhild Veire. I P2-kommentaren har han dessuten kommentert andre kulturuttrykk. Halfdan Bleken har blant annet kritisert eksperter på klassisk musikk for kultursnobberi. 

Han har også skrevet fast i Morgenbladets klassikerspalte "Fra platehylla".

Fra 2011 gikk Halfdan Bleken ut av Musikkavdelingen i NRK og over til Samfunns- og dokumentaravdelingens Ekko, et daglig radiomagasin om samfunn og vitenskap. Han sluttet i NRK i 2021 og er idag freelancer som journalist, foredragsholder og musiker.

Halfdan Bleken bor i Oslo.

Referanser 

Norske radiojournalister
Norske musikk-journalister
NRK-journalister
Norske programledere
Fødsler i 1958
Torkild Jemterud

Torkild Langgård Jemterud (født 7. september 1976) er en norsk journalist. Han er kjent for å formidle populærvitenskap som reporter og programleder i radioprogrammer sendt på NRK P2.

Jemterud har studert matematikk og fysikk ved Universitetet i Oslo. Han jobbet i lang tid i Radio Nova, en lokalradio drevet av og for studenter i Oslo. Han var redaktør for kanalen fra 2003 til 2005.

Jemterud har vært NRK-reporter siden 2004. Der har han vært del av redaksjonen i det populærvitenskapelige magasinet Verdt å vite og arvtakeren Ekko, et daglig, aktuelt radioprogram om samfunn og vitenskap. Han leder blant annet det faste innslaget «Abels tårn» sendt på direkten fra realfagsbiblioteket på Blindern, der eksperter svarer på lytterspørsmål om naturvitenskap

Referanser 

Forskningsjournalistikk
Norske radiojournalister
NRK-journalister
Fødsler i 1976
Norske journalister
Hematogen

Hematogen er et russisk godteri som består hovedsakelig av proteinet albumin hentet fra bearbeidet kublod. Andre ingredienser varierer, men er vanligvis sukker, melk eller vanillin.
Det blir ofte ansett for å være et legemiddel, og brukes til å behandle eller forebygge mangel på jern og vitamin B12 (f.eks. for anemi eller under svangerskapet). Hematogen er tilgjengelig uten resept, men i tilfelle av graviditet eller amming er medisinsk konsultasjon nødvendig. Hematogen anbefales ikke for barn under tre år.

Eksterne lenker
 Hematogen: Bloody delicious

Søtsaker
Jan Birger Arentz

Jan Birger Arentz (født 12. august 1941 i Trondheim) er en tidligere, norsk radiojournalist.

Jan Birger Arentz studerte tysk, fransk, sosiologi og statsvitenskap. Han var tysklærer i Trondheim. Han var redaktør i tidsskriftet Liberalt Perspektiv på slutten av 1960-tallet.

Jan Birger Arentz begynte i NRK i 1972. Han var reporter og programleder i flere radioprogrammer, i all hovedsak Utenlandsprogrammet, Østlandssendingen og fra 1990 i NRK P2s samfunnsmagasin Sånn er livet.

Han vokste opp i Namsskogan som sønn av jernbaneekspeditør og stasjonsmester Fredrik Selmer Arentz og hustru Annie Elisabeth Krogstad.

Referanser 

Norske radiojournalister
NRK-journalister
Personer fra Namsskogan kommune
Fødsler i 1941
Flukten til Watership

Flukten til Watership (engelsk Watership Down) er en roman fra 1972 av den engelske forfatteren Richard Adams om en liten gruppe kaniner. Den ble utgitt på norsk i 1978 som Flukten til Watership på Dreyers forlag, (). Oversettelsen var ved Ellinor Prydz og Eric Cameron Haug. 

Boken har sitt navn fra området kaninene kommer til, Watership Down, en ås nord i Hampshire i England, i nærheten av der Adams vokste opp. Historien er basert på en samling fortellinger som Adams fortalte til barna sine. 

Skildringen av kaninenes reise fra en truet skog til et tryggere sted er en antropomorf fortelling hvor kaninene har menneskelige egenskaper, og dertil har sitt eget språk, mytologi og historie – selv om de samtidig lever i sitt naturlige miljø. Boken regnes som en barnebok og kan ses på som en heltefortelling og flukt- eller eventyrreise. Boken berører også tema som frigjøring, overlevelse, ledelse, politisk ansvarlighet, inkludering og selvbestemmelsesrett. 

Boken var Richard Adams' første roman. Den ble raskt populær og mottok barnebokprisen Carnegie Medal. Boken er filmet tre ganger, som animasjonsfilm for kino i 1978, som tv-serie i 1999–2001, og som miniserie utgitt på BBC og Netflix i 2018. Den er også bearbeidet for teater og som videospill. Det har blitt reist kritikk mot hvilken rolle de kvinnelige kaninene er tildelt i boka  («a classic example of the male-oriented 'quest' book, with a highly conventional range of characters»).

I oppfølgeren "Tales from Watership Down" (1996), er de kvinnelige kaninene gitt en mer fremtredende rolle.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Bøker fra 1972
Britiske barnebøker
Carnegie Medal in Literature
Willem Janszoon

Willem Janszoon (født ca 1570, død 1631) var en nederlandsk oppdager og guvernør. Mest sannsynlig var han og mannskapet hans de første europeerne som så Australia.

Nederlandske oppdagere
Nederlands historie
Robert Forster (musiker)

Robert Forster (født 29. juni 1957 i Brisbane i Queensland) er en australsk musiker og låtskriver, best kjent fra bandet The Go-Betweens.

Diskografi

Solo 
 Danger in the Past (1990)
 Calling from a Country Phone (1993)
 I Had a New York Girlfriend (1995)
 Warm Nights (1996)
 Songs for the Young at Heart (2007) - medvirket Uncle Sigmund's Clockwork Storybook
 The Evangelist (2008)
 Songs to play (2015)

Samlealbum 
 Intermission (2007)

Med Go-Betweens 
 Se The Go-Betweens

Filmografi 
 Prüfstand VII som Fährmann ()

Skrifter 
 «The Exford Dregs», The Monthly, 11, April 2006
 «A True Hipster», The Monthly, 14, July 2006
 «Modern Times and Times Before That», The Monthly, 17, October 2006
 «The Coronation of Normie Rowe», Meanjin, volume 65, number 3, 2006, s. 48–52.
 «Love Goes to a Building on Fire», The Monthly, 21, March 2007, s. 58–60.

Referanser

Videre lesning 
 David Nichols (2003). The Go-Betweens. Puncture Publications. ISBN 1-891241-16-8

Eksterne lenker   
 
 
 
 www.go-betweens.net Go-Betweens Website
 www.myspace.com/gobetweensmusic Go-Betweens Myspace page

Australske musikere
Australske gitarister
Australske sangere
Låtskrivere
Personer fra Brisbane
Steinar Skjeseth

Steinar Skjeseth (født 25. mars 1924 på Ringsaker, død 31. juli 1996) var en norsk geolog.

Han fikk sin cand.scient. og mottok Reuschmedaljen 1953 for yngre forskere, fra Norsk geologisk forening.
Han ble statsgeolog i 1952 ved Norges geologiske undersøkelser, forfremmet til statsgeolog 1 og
leder for Vannkontoret der han etablerte landets første register for vannboring.  Han vant Vannprisen
fra norsk vannforening. 

Skjeseth mottok en dr.philos. i 1959 fra Universitetet i Oslo for avhandlingen Contributions to the geology of the Mjøsa Districts and the classical sparagmite area in Southern Norway. Han meldte overgang til Norges landbrukshøgskole i 1963 da han ble professor der.

I 1983 gikk han til Institutt for georessurs og forurensningsforskning  (GEFO, fra 1989 Jordforsk) for å bli informasjonsansvarlig, og mottok i 1989 populærvitenskapelige pris fra Landbruksdepartementet, året før han fikk Kongens fortjenstmedalje i gull.  Skjeseth vant Naturforvalterprisen 1991 på 15 000 kroner.

Utgivelser

Referanser 

Norske geologer
Norske geologiprofessorer
Professorer ved UMB
Alumni fra Universitetet i Oslo
Personer fra Ringsaker kommune
Kongens fortjenstmedalje i gull
Pseudocoladenia

se systematisk inndeling

Pseudocoladenia er en slekt av tropiske sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).

Utseende 
Middelsstore, brune smygere. Forvingen har hvite eller gulaktige flekker.
Artene ligner sterkt på slekten Coladenia (Tagiadini), og ble før regnet til denne, men er neppe nært beslektet med den.

Levevis 
Larvene lever på planter i amarantfamilien.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.

Systematisk inndeling 

Inndelingen følger Brower & Warren (2007). 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
 Familien smygere, Hesperiidae
 Underfamilien Pyrginae Burmeister, 1878
 Celaenorrhinini Swinhoe, 1912 – ca. 140 arter fordelt på sju slekter, tropiske
 slekten Pseudocoladenia Shirǒzu & Saigusa, 1962
 Pseudocoladenia dan (Fabricius, 1787)
 Pseudocoladenia dea (Leech, 1894)
 Pseudocoladenia fatua (Evans, 1949)
 Pseudocoladenia festa (Evans, 1949)
 Pseudocoladenia pinsbukana Shimonoya & Murayama, 1976

Kilder 
 Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Pseudocoladenia på Tree of life 
 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 16.6. 2012.
 Indian Foundation for Butterflies - Pseudocoladenia dan 
 Indian Foundation for Butterflies - Pseudocoladenia festa

Eksterne lenker 
 

Smygere
Sørøst-Asias insekter
Sommerfugler formelt beskrevet i 1962
Knut Heier

Knut Sigurdsøn Heier (født 20. april 1929 i Bærum, død 14. september 2008) var en norsk geolog.

Etter cand.real. fra Universitetet i Oslo 1954 på et arbeide om wolfram fra Ørsdalen,
mottok han dr.philos. samme sted i 1960 etter feltstudier på Langøya (Vesterålen) og laboratoriearbeid ved Oxford University. Han var så to år ved Rice University i Houston før han fikk (men avviste) et stipend til Australian National University i Canberra. I Oslo  ble han i 1968 professor ved mineralogisk-geologisk museum (senere Naturhistorisk museum (UiO)).  Heier ledet i 1969–73 et samarbeide med NASA om månesteiner, en del av Apollo-programmet, de første kom i 1970 og var samlet inn av Apollo 12. Studiene ble gjort sammen med Institutt for atomenergi på Kjeller nordom Oslo, de var seks forskere, blant andre Bjørn Sundvoll og den siste astronaut som gikk på månen, Harrison Schmitt. De bestemte førti ulike element med teknikken nøytronaktiviserings-analyse.
Heier steg ned fra professoratet i 1974, det ble  i 1980 overtatt av William L. Griffin som satt til 1988.

Han fikk stillingen i 1974 og den 1. februar 1974 ble Heier i statsråd igjen beskikket som administrerende direktør ved Norges geologiske undersøkelse. Dette markerte også at stillingen ble omgjort fra åremålsstilling til fast stilling. Han ble etterfulgt av Arne Bjørlykke som satt fra 1994 til 2006. Heier var  samtidig  professor II ved NTH 1979–88.  Fra 1975 til 1983 var han ved kontoret for kontinentalsokkelen hos Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd, etterfulgt at et verv for VISTA fra 1985 til 1999. Intenasjonalt var han aktiv for FN, International Geological Correlation Programme og European Geophysical Union, der han en tid var president. Han mottok Brøggerprisen fra Norsk geologisk forening i 2007.  Heier var innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi, Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og Norges Tekniske Vitenskapsakademi.

Referanser 

Norske geologer
Norske geologiprofessorer
Professorer ved Universitetet i Oslo
Professorer ved NTH
Alumni fra Universitetet i Oslo
Mottakere av Brøggerprisen
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Medlemmer av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
Medlemmer av Norges Tekniske Vitenskapsakademi
Personer fra Bærum kommune
Folkerepublikken Kinas utenriksministerium

Folkerepublikken Kinas utenriksministerium () er det regjeringsorgan i Folkerepublikken Kina som har utøvende myndighet for anliggender vedrørende landets forbindelser til andre land i verden. Det er underordnet Folkerepublikken Kinas statsråd.

Ministeriets hovedkontorer er i bydistriktet Chaoyang i Beijing. Det forestår kontakten til andre lands ambassader og sender ut diplomater til andre land, det forestår forhandlinger og undertegner multilaterale og bilaterale avtaler. Det representerer landets interesser i FN og i andre internasjonale organisasjoner.

Folkerepublikken Kinas utenriksministre 
 Zhou Enlai (1949–1958)
 Chen Yi (1958–1972)
 Ji Pengfei (1972–1973)
 Qiao Guanhua (1973–1976)
 Huang Hua (1976–1982)
 Wu Xueqian (1982–1988)
 Qian Qichen (1988–1998)
 Tang Jiaxuan (1998–2003)
 Li Zhaoxing (2003–2007)
 Yang Jiechi (2007-2013)
 Wang Yi (2013-)

Eksterne lenker 
 

Kinesisk politikk
Chaoyang
Kenny Loggins diskografi

Diskografi: Kenny Loggins.

Studioalbum

Konsertalbum

Samlealbum

Julealbum

Singler

Annet

Fotnoter
A^ Return to Pooh Corner klatret til 7.-plass på U.S. Billboard barnefavoritter.
B^ «Footloose» solgte til Platina den 17. januar 1990.

Referanser

Kenny Loggins-album
Diskografier
Håndvekt

En håndvekt er en type frivekt (til idrett) som kan benyttes med en i hver hånd, mens for noen øvelser så brukes bare én om gangen.

De kalles også hantler. Ordet er beslektet med det norske ordet «hendel», som er et håndtak. («Kofferthendel» kalles «kofferthåndtak» på moderne norsk.)

Historie 
Det engelske ordet dumbbell var opprinnelig navnet på typer av treningsapparater for å utvikle muskelkraften til klokkere (som skulle ringe kirkeklokker). Disse apparatene ble kalt for «stum-kirkeklokke»--dumbbell. Ordet ble overført til også å gjelde frivekter av forskjellige slag.

Typer 

Enhånds-hantler:
 Manual (engelsk dumbbell), kalles også gjerne bare «håndvekt» eller «hantler» på norsk (må ikke forveksles med andre typer enhånds og tohånds håndvekter/hantler).
 Frivektkule (engelsk kettlebell).
 Vibrasjonshantel

Tohånds-hantler:
 Skivestang, også kalt vektstang (engelsk barbell)
 Curlstang, også kalt curlhantel
 Tricepsstang, også kalt tricepshantel

Referanser 

Styrketrening
Vektløfting
Achillbeg

Achillbeg (irsk Acaill Beag, 'Lille Achill') er en øy i Mayo ved Irland, like sør for den større øyen Achill. Den ble evakuert i 1965 og innbyggerne bosatte seg på Achill og fastlandet. Årsaken til dette var at det var vanskelig å frakte varer til øyen ved grov sjø, noe det ofte er med Atlanterhavet rett på fra vest. Hovedbosettelsen lå midt på øyen mellom to åser i nord og sør. Det er i dag flere feriehus på øyen, men husene står tomme store deler av året. 

Det ble bygd et fyr helt sør på øyen i 1965. 

Mayo
Øyer i Republikken Irland
Aclens

Aclens er en kommune i distriktet Morges i kantonen Vaud. Kommunen har 464 innbyggere.

Aclens ble først nevnt i 1002 som Astlegus.

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Sveits
Vaud
Bosetninger første gang omtalt i 1002
Acquarossa

Acquarossa  er en kommune i distriktet Blenio i kantonen Ticino. Kommunen har 1841 innbyggere (desember 2010). Acquarossa er hovedstaden i distriktet. 

Kommunen ble laget den 4. april 2004 da Castro, Corzoneso, Dongio, Largario, Leontica, Lottigna, Ponto Valentino og Prugiasco ble slått sammen. Landsbyen Acquarossa lå i Lottigna. Navnet på den nye kommunen ble valgt fordi Aquarossa er et turistsenter.

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Sveits
Ticino
Kommuner etablert i 2004
2004 i Sveits
Saint-Martin

Denne artikkelen omhandler det franske oversjøiske kollektivet Saint-Martin. For øya dette ligger på, se Saint Martin.

Saint-Martin (offisielt Collectivité de Saint-Martin) er et fransk oversjøisk samfunn som ligger i Karibia. Saint-Martin består av den nordlige halvdelen av øya Saint Martin samt noen mindre omkringliggende øyer (den største av disse er Île Tintamarre). Den sørlige delen av øya, Sint Maarten, er et av de fire konstituerte landa i Kongeriket Nederlandene. Saint-Martin har  innbyggere (2014).

Geografi 
Saint-Martin er atskilt fra det britiske oversjøiske territoriet Anguilla av Anguillakanalen.

Befolkning 
Per 1. januar 2014 var folkemengden .

Politikk og regjering 
I mange år utgjorde Saint-Martin en kommune i Guadeloupe, som er et fransk oversjøisk departement og derfor del av Den europeiske union (EU). I 2003 stemte befolkninga på Saint-Martin for utskilling fra Guadeloupe for i stedet å bli et separat fransk oversjøisk samfunn. Den 9. februar 2007 godkjente det franske parlamentet et lovforslag som ga status som oversjøisk samfunn til Saint-Martin og (separat) naboøya Saint-Barthélemy. Den nye statusen trådte i kraft da lokalstyret blei valgt 15. februar 2007. Saint-Martin fortsatte å være en del av EU.

Før 2007 brukte Saint-Martin ISO 3166-1-koden GP (Guadeloupe). I oktober 2007 blei det oversjøiske samfunnet tildelt kodene MF (alfa-2), MAF (alfa-3) og 663 (numerisk).

Referanser 

 
Stater og territorier etablert i 2007
Pessebåten

Pessebåten er en kanolignende stokkebåt som ble funnet i Pesse i Nederland i midten av august i 1955. Den regnes som verdens eldste båt og er tidfestet med karbondatering (C14) til perioden 8040–7510 f.Kr. Båten oppbevares ved Drents Museum i Assen.

Beskrivelse 
Pessebåten er en kanolignende stokkebåt som måler 298 cm i lengde og 44 cm i største bredde. Den ble formet av en enkelt furustokk og er nærmest butt i begge ender. Det er fortsatt merker i treverket som indikerer bruk av flint- eller hornredskaper under bearbeidelsen av stokken.

Tvister 
Ikke alle har vært enige i at Pessebåten er en virkelig båt. Noen har hevdet at funnet kan være noe annet, for eksempel et spisetrau eller lignende for dyr. Danske eksperter stilte spørsmål ved om den lille båten i det hele tatt var sjødyktig, derfor laget arkeologen Jaap Beuker en kopi av båten, som en kanoist (Mark Jan Dielemans) padlet med suksess. At båten skulle være et slags spisetrau blir avvist av de nederlandske arkeologene, som hevder at man i Nederland ikke holdt husdyr for 10 000 år siden.

Referanser 

Båter