alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Holum (kommune)

Holum er en tidligere kommune i Vest-Agder. Kommunen ble opprettet i 1837 som Holme kommune. I 1911 ble navnet endret til Holum. I 1964 ble kommunen en del av Mandal kommune.

Historie 
Kommunen hadde et areal på 113,07 km2. Det første møte ble holdt 5. mars 1838. Første ordfører var sokneprest Hans Kristian Ross (1797-1871).

Holum var 116 km2 og hadde 1136 innbyggere i 1964 da kommunen ble delt. Området helt i øst med 9 innbyggere ble dette året overført til Søgne, mens resten av kommune med 1127 innbyggere sammen med Halse og Harkmark ble slått sammen med Mandal. Holum lå nord for bysenteret og utgjorde nedre del av Mandalen.. Området kalles i dag fremdeles for Holum, SSB ga sentrum av området tettsted-status i 1980.

Kommunale arkiver 
De eldre kommunale arkivkildene for kommunen finnes i dag hos Interkommunalt arkiv i Vest-Agder IKS (IKAVA). Dette inkluderer protokoller fra for eksempel kommunestyre, formannskap, fattigstyre, skolestyre og arkiver med blant annet personopplysninger i form av klientarkiver, skatteprotokoller, men også skoleprotokoller.

Etymologi 
Navnet er etter kirkestedet og er sammensatt av hol, hull, eller hola, 'fordypning', og ordet heim.

Kjente personer fra Holum
 Johan Fredrik Knutzen Nødbæk (bonde og sagbrukseier), stortingsrepresentant 1842 og 1845
 Søren Jaabæk (lærer, bonde), stortingsrepresentant 1845-1890
 Simon Pedersen Lie (bonde), stortingsrepresentant 1851, 1854 og 1859–1860
 Even Reierson (bonde og kirkesanger), stortingsrepresentant 1871–1888
 Andreas Kaddeland (bonde), stortingsrepresentant 1913–1915
 Nils Holbek (kjøpmann, redaktør), stortingsrepresentant 1936–1945
 Bent Røiseland (bonde), stortingsrepresentant 1945–1973

Referanser

Litteratur 
 Vest-Agder fylke 1837-1937, Kristiansand 1937

Eksterne lenker 
 Om Holum kommune på Store norske leksikon
 Bok: Vest-Agder fylke 1837-1937, Nasjonalbiblioteket, nb.no
 Interkomunalt arkiv i Vest-Agder IKS (IKAVA)

Tidligere kommuner i Vest-Agder
Mandal
Norske kommuner etablert i 1838
Kommuner opphørt i 1964
Delområder i Lindesnes kommune
Lindesnes' historie
Fat (mål)

Fat er en enhet for volummåling av råolje, og andre petroleumsprodukt, tilsvarende 158,99 liter, 42 US gallon. Fat er ikke en SI-enhet.

Norske styrings- og forvaltningsmyndigheter for petroleumsvirksomheten har gått over til å bruke standardkubikkmeter Sm³ for volummåling av olje og gass. 

Forholdet mellom Sm³ og fat er 1 : 6,29

Historiske fat 
Fat har vært brukt som volumenhet i Norge lenge før petroleumsvirksomheten tok til her på 1960-tallet. I tidligere tider tilsvarte ett fat 2 piper, 4 oksehoder, 6 amer, 8 tønner, 24 ankere, eller 960 potter. Dette tilsvarte ca. 926,5 liter, men volumet kan ha variert noe gjennom historien.

Se også 
 Oljefat

Petroleum
Volumenheter
Gamle måleenheter
Holtefjell

Holtefjell er et skogbevokst platå som ligger på grensa mellom Øvre Eiker og Flesberg kommune i Viken, mellom 400 og 707 meter over havet. Det egentlige Holtefjell strekker seg fra Prestvannet og Hoensvannet i sør til Dokkavatnet, Smedsvatnet og dalføret Bingen i nord. Det avgrenses i vest av Lurdalen og i øst av et lavereliggende skogsområde nedover mot jordbruksbygdene i Øvre Eiker kommune. I de seinere år har det imidlertid også blitt vanlig å bruke navnet Holtefjell også om de lavereliggende områdene sør og øst for det egentlige Holtefjell.

Holtefjell har flere atskilte topper og åsrygger. Det høyeste punktet er Myrehogget (707 moh.), som har et flott rundskue mot blant annet Blefjell og utover Drammensmarka og Eikerdalen. Andre markante topper er Vestbyvarden (670 moh.) og Surtvarden (668 moh.). I nordøst avsluttes platået av en rekke høydedrag – Middagsåsen, Hafella og Vestbyvarden – som skråner bratt ned mot dalføret Bingen i Øvre Eiker. I nordvest og vest er terrenget mindre bratt, og her ender Holtefjellplatået mellom grendene Fønset og Ulland i Flesberg. I sør går Holtefjell over i den smale åsryggen Grasåsen, som danner skillet mellom Eiker og Numedal. I øst skråner Holtefjellplatået nedover mot Hoensvannet, mens det blir brattere lenger nord, der Salsåsen går ned mot Spitelva.

Det er få, men noen merkede turstier. Derimot er det oppkjørte skiløyper med ankomst fra Eikersiden og Bingen.

Referanser 

Øvre Eikers geografi
Flesbergs geografi
Fjell i Viken
Fjell under 1000 meter
Piccadilly Circus undergrunnsstasjon

Piccadilly Circus undergrunnsstasjon er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger under Piccadilly Circus, og betjener Piccadilly-linjen og Bakerloo-linjen, og ligger i kollektivsone 1. 

Stasjonen ble åpnet 10. mars 1906. Den er en av de få stasjonene i undergrunnsnettet som ikke har noen bygning over bakkenivå; hele stasjonskomplekset ligger under plassen. En av utgangene førte tidligere rett inn i en av byens største og mest kjente musikkbutikker, den tidligere Tower Records som nå er kjøpt opp av Virgin Megastore. 

|}

Eksterne lenker 
 Piccadilly.london Guide for things to in Piccadilly area (Engelsk)

 Piccadilly Circus Underground Station Transport for London (Engelsk)

Stasjoner på Bakerloo-linjen
City of Westminster
Stasjoner på Piccadilly-linjen
Jernbanestasjoner åpnet i 1906
1906 i England
Røverspråket

Røverspråket (Rorøvoverorsospoproråkoketot) er et kodespråk som fremfor alt brukes av barn.

Regelen for røverspråket er at man etter hver konsonant legger til bokstaven «o» og den samme konsonanten igjen. En setning som «Jeg heter Eivind» blir dermed «Joj-e-gog hoh-e-tot-e-ror Ei-vov-i-non-dod». Språket er enkelt å snakke, men vanskeligere å forstå.

Astrid Lindgrens romaner om mesterdetektiven Kalle Blomkvist gjorde røverspråket populært.

Eksterne lenker 
 Røverspråkgeneratoren
 Røvernes eget språk (NRK)

Konstruerte språk
Lorem ipsum

Lorem ipsum er opprinnelig et lettere redigert utdrag fra De finibus bonorum et malorum (Om det høyeste mål for godt og ondt) av Cicero. Opprinnelig begynte avsnittet: Neque porro quisquam est qui dolorem ipsum quia dolor sit amet, consectetur, adipisci velit («Ingen liker smerte for smertens skyld, eller søker den og ønsker den, bare fordi den er smerte…»).

Lorem ipsum brukes som fylltekst i grafisk design og sideombrekking for å demonstrere det grafiske utseende før den endelige teksten er klargjort. Denne bruken betegnes som greeking. Lipsum er også hyppig benyttet for å demonstrere skriftsnitt innen typografien. Siden betydningen av teksten er uforståelig for de fleste, egner den seg godt, fordi man har påvist at man blir påvirket av innholdet i teksten når man skal se på skriftsnitt eller design. Samtidig gir den en mer naturlig fordeling av ordlengder og tegnbruk enn dersom man fyller avsnittene med svada-tekst.

Fra 1500-tallet har den vanlige Lorem ipsum-teksten vært:

Det er laget mange variasjoner av den opprinnelige versjonen for å inkludere tegn som er lite eller ubrukt i latin. Dessuten er det vanlig å utvide teksten, fra originalkilden eller med tilfeldig kvasi-latin, for å få dekket flere avsnitt uten å måtte gjenta den samme teksten.

Eksterne lenker

 lorem ipsum-generator for typografisk fylltekst (Ipsum og andre språk og tegnsett)
 Lipsum.com (generell informasjon og lorem ipsum-generator)
 Lorem ipsum-generator
 de finibus bonorum – den fulle teksten

Typografi
Thomas Mork

Thomas Mork (født 22. juni 1978 på Averøy) er en tidligere spiller for Molde FK og spillende trener i fotball for Rival. I dag jobber han i trenerteamet til Molde FK sammen med blant andre manager Ole Gunnar Solskjær.  

Han er fra Averøy på Nordmøre, og spilte for Grykameratene da  Molde FK skrev til ham og inviterte ham
til prøvespill i 1995.
Mork vant junior-NM i 1996 med seier 1-0 over Viking, og begynte i 1997-sesongen å få innhopp og kampstart for klubbens seniorlag. Debuten var 20.4.1997 mot Strømsgodset.
Sammen med jevngamle Stian Ohr og Anders Hasselgård dannet han under Erik Brakstad den såkalte «kyllingrekka» som skulle ta over etter de tre S'ene Ole Gunnar Solskjær, Arild Stavrum og Ole Bjørn Sundgot. Mork gikk på toppidrettslinja ved Molde videregående skole og de var klubbens best betalte juniorer med en inntekt på 150 000 kroner og egen VW Golf med sponsoren Aker RGI ASA på klistremerke.
Morks scoringer begynte å komme sommeren 1998 og han var på flere samlinger med U-landslaget og Bjørn Hansen (trener) med debut 3.2.1998 mot Danmark (1-1).
Han prøvespilte for Charlton Athletic FC i juli 2003, og hadde ifølge hans agent Stig Lillejord kontakt med belgiske FC Brussels der Bjørn Helge Riise var, da han ikke ville fornye i november 2004. Også Ivar Morten Normark fra Aalesunds FK luktet på ham i denne perioden, idet han kunne gå gratis. Etter 2008-sesongen fikk han ikke fornyet kontrakten.

Han var fra 2009 spillende trener i fotball for Rival der flere tidligere Moldespillere befant seg, blant andre Stig Arild Råket. I 2011 var han sportslig leder for Molde FK sin breddeavdeling.

Referanser 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Molde FK
Norgesmestere i fotball
Personer fra Averøy kommune
Fødsler i 1978
Trond Strande

Trond Strande (født 24. november 1970) er tidligere forsvarsspiller i fotball for Molde Fotballklubb der han fikk fire sølv i Eliteserien og to cupgull.

Han vokste opp i Malmefjorden i Fræna kommune, og har tidligere spilt for Malmefjorden og Fræna. Han hospiterte for Molde FK i 1990 og debuterte i april 1991 mot FK Lyn.  Trond Strande vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1994, og han spilte også for Molde i Champions League i 1998/1999 sesongen.  Den 18.10.2003 skrudde han et direkte frispark i høyre kryss fra langt hold, da han utlignet mot Aalesunds FK tre minutter på overtid. Strande var på toalettet da laget vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 2005. Etter at Roy Helge Olsen idømte Strande et rødt kort etter fire minutter mot Moss, viste videobildene at dette var jo feil, så han slapp han karantene.  Kamp nummer 500 kom 29.4.2007 mot Hønefoss ballklubb, og han la opp etter denne sesongen i nest øverste divisjon med 520 spilte kamper, mest som høyreback.

Referanser 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Molde FK
Norgesmestere i fotball
Personer fra Fræna kommune
Bingen (Norge)

Bingen er et dalføre i Øvre Eiker og Modum kommune i Viken. Modum ligger på østsiden av Bingselva. Øverst i Bingen kommer kommunene Sigdal og Flesberg også inn. Vakkert kulturlandskap med utsikt mot Holtefjell. Bingsing er betegnelse på en person som kommer fra eller er bosatt i Bingen.

Det går vei gjennom Bingen på begge sider av elva, Fv. 63 og 64. Disse veiene forbindes  på tre steder. Ved Steinsrudbrua, Thorudbrua og Ødegårdbrua. Øverst i Bingen kan man ta av veien til vestsiden av elva og kjøre over til Lampeland i Flesberg på Nyseterveien. Kjører en på østsiden av elva fortsetter man inn på Letmoliveien å kommer over til Lyngdal i Flesberg. Like etter man har tatt inn på Letmoliveien ved Nævra, kan man ta til høyre inn på Seterveien og komme over til Greenskogen i Sigdal.

Fra Bingen er det to innfartsveier til Holtefjell. På Vestbymoen tar Bråkedalsveien (Bompenger) av og går opp i toppen av Bråkedalen. Litt inne på Nyseterveien tar Vestbyseterveien (bomvei) av og går ca. fem kilometer innover. Veien ender på en parkeringsplass like ved Vestbysetra. Blåmerket tursti over til Hoensvannet.

Elva i Bingen, Bingselva, renner ut i Drammenselva ved Skotselv. I Bingen finnes fotballbane (Moløkka stadion), lysløype (ved Moløkka), Bingen kapell, skytterbane (Vestbymoen) og forsamlingslokalet Bergheim. Frem til 1990-tallet var det også landhandel ved Steinsrudbrua.

Bygdeborgen “Slottet” på Slottåsen ved gården Borge i Bingen er en av de mange bygdeborgene på Eiker og regnes blant bygdas viktigste kulturminner. Mange spørsmål er fortsatt ubesvart når det gjelder bygdeborgene på Eiker. Hvor gamle er de? Hvem bygde dem? Hva slags funksjon hadde de? 

Ved Bergheim står monumentet over Store Per. Steinen som står her skal Store Per Hovenga (1791-1876) ha løftet opp fra elva og båret til veien høyere opp i skråningen ved Håvenga, teksten sier 508 kg, men er veid til 915 kg.

Sagnet om Bingens-herrene sier at de ikke ringte med kirkeklokkene i Haug kirke (Hokksund) før bingsingene var kommet på toppen av møllerbakkene. De kom med hester som hadde sølvsko og staselige sleder/vogner når de skulle i kirken. Sagnet sier at det skulle være sølvgruver på Holtefjell. Kalven av sølvet skulle ligge i Kongsberg og kua på Holtefjell ble det sagt, noe som henviser til at sølvgruvene på Kongsberg var små i forhold til på Holtefjell. Sagnet er skrevet ned på 1700-tallet av Carl Deichman og er seinere gjengitt i en rekke lokalhistoriske bøker og artikler fra Eiker.

Referanser 

Daler i Viken
Øvre Eikers geografi
Modums geografi
Skotselv

Skotselv er et tettsted i Øvre Eiker kommune i Viken. Tettstedet hadde  innbyggere per , og ligger på vestsiden av Drammenselven, mellom Hokksund og Åmot. Tidligere var det cellulosefabrikk her (Union). 

Skotselv har en nedlagt jernbanestasjon på Randsfjordbanen. Stedet ligger sentralt til med kort avstand både til Drammen, Kongsberg og Hønefoss og bare en knapp times kjøretur fra Oslo. Her er det gode muligheter for naturopplevelser både på elvene og i de nærliggende åsene.

Düvelgården har en utstillingen som omfatter et tverrsnitt av Hassel Jernverks produksjon og jernverkshistorie.

Ikke langt fra Skotselv ligger Bakke kirke.

Norsk Motorhistorisk Senter ligger også ikke langt fra unna.

Historie
Stedsnavnet Skotselv kommer av gårdsnavnet Skott som betyr «gård som ligger ved en fremspringende høyde». Vannsaga ble tatt i bruk på Ulleland gård i Skotselv ca. år 1528, og sagbruksvirksomhet ble en viktig næringsvei.
 
Den første store industribedriften på Eiker var Hassel Jernværk i Skotselv. Jernverket ble etablert i 1649 og var basert på jernmalm fra en nærliggende gruve, Hassel gruve. Hassel jernverk var den gang et av de største jernverk i Norge. I 1757 ble Skotselv skole opprettet som bruksskole under Hassel Jernverk. Det mest kjente produktet fra verket et «Hasselovnene». Produksjonen ved verket ble ned lagt i 1854 etter mange år med underskudd.

Skotselv Cellulosefabrikk ble startet i 1888, og var i mange år en av de største arbeidsplassene på Eiker.

De siste årene har Skotselv vært inne i en stedsutviklingsprosess, og sentrum er i ferd med å rustes opp.

Kjente skotselvinger 
 Nikolai Eilertsen, musiker
 Christopher Hornsrud, statsminister

Referanser

Eksterne lenker
 Skotselvs nettsted
 Statistisk sentralbyrå. Tettsteder. Folkemengde og areal, etter kommune. 1. januar 2011
 Bilder fra Skotselv

Tettsteder i Viken
Bosetninger i Øvre Eiker
Bosetninger i Modum
Ekkotekniker

Ekkotekniker er den norske betegnelsen på en ultralydtekniker som utfører ekkokardiografi, det vil si ultralydundersøkelse av hjertet. I Norge har ekkoteknikerne gjerne en relevant og helsefaglig treårig høyskoleutdannelse som for eksempel sykepleier eller radiograf i bunnen. Deretter tas et to-årig deltidsstudium ved Norges teknisk-vitenskaplige universitet (NTNU), Videreutdanning i ultralyd for hjerte og kar . Utdanningen har eksistert siden 2011, og gir tilsammen 60 studiepoeng. I Norge jobber alle ekkoteknikere i nært samarbeid med kardiologer.

Referanser 

Helsepersonell
Spind

Spind kommune er en tidligere kommune i Vest-Agder som ble dannet ved at Herad kommune ble  delt i to 17. oktober 1893. 

Spind ble tillagt en liten del av Austad kommune (med fire innbyggere) 1. juli 1916. 

Fra 1. januar 1965 dannet Spind sammen med kommunene Herad, Lista og bykommunen Farsund en ny kommune med navnet Farsund.
Sentralt i Spind ligger Spind kirke (1776).

Tidligere kommuner i Vest-Agder
Farsunds historie
Norske kommuner etablert i 1894
Kommuner opphørt i 1965
Jarlsberg grevskap

Jarlsberg grevskap ble opprettet som Griffenfeldt Grevskab 26. november 1673 som Norges annet og siste grevskap, da Tønsberg len og amt ble forlenet til Peder Griffenfeldt. Dette grevskapet bestod bare i tre år, ble 1676 inndratt til kronen under navnet Tønsberg Grevskab. Det ble 1678 solgt til stattholder Ulrik Frederik Gyldenløve, som allerede var innehaver av Laurvigen grevskap, og dermed ble herre over hele det senere Vestfold fylke. 

Hovedgården Sem gård ble fra denne tid av hetende Jarlsberg hovedgård. Navnet Jarlsberg antas å skrive seg fra Gyldenløve, som var interessert i Norges gamle historie og formodentlig selv laget dette velklingende navn i tilknytning til det gamle Jarlsø ved Tønsberg og under påvirkning av den engelske earlverdighet. Det forekommer første gang brukt i et offentlig dokument (i Norske Tegnelser) den 6. mars 1680 og betegner der hele grevskapet; men samtidig eller meget snart efter blev det også festet til Sem gård, som kaltes Jarlsberg grevelige residens eller Jarlsberg hovedgård.

Gyldenløve solgte 1683 grevskapet videre til feltmarskalk, baron Gustav Wilhelm von Wedel i, som 1684 antok navnet Jarlsberg Grevskab. von Wedel og hans etterkommere besatt grevskapet  til det i henhold til adelsloven av 1821 opphørte da den siste norske greve Peder Anker Wedel Jarlsberg døde i 1893. Godset ble da omdannet til et stamhus for medlemmer av slekten Wedel Jarlsberg. Nåværende stamhusbesitter er Carl Nicolaus Wedel Jarlsberg (født 1973).

I 1821 ble grevskapet i administrativ forstand omgjort til Jarlsberg fogderi og slått sammen med Laurvig Grevskab til Jarlsberg og Larvik amt. Landets fogderier ble avviklet i perioden 1898-1919, og amtet fikk navnet Vestfold fylke i 1919.

Grever 

Griffenfeld grevskap:
 Peder Schumacher Griffenfeld (1673–1676)

Tønsberg grevskap:
 Ulrik Frederik Gyldenløve (1680–1683)

Jarlsberg grevskap:
 Gustav Wilhelm von Wedel-Jarlsberg (1683–1718)
 Frederik Anton Wedel Jarlsberg (1718–1738)
 Frederik Christian Otto Wedel Jarlsberg (1738–1776)
 Frederik Anton II Wedel Jarlsberg (1776–1811)
 Johan Caspar Herman Wedel Jarlsberg (1811–1840)
 Peder Anker Wedel Jarlsberg (1840–1893)

Se også
Jarlsberg hovedgård
 Kulturarv i Vestfold fylkeskommune om Jarlsberg hovedgård

Kilder
 Sem kongsgård – Jarlsberg hovedgård

Vestfolds historie
Fylker og grevskap
Fogderier i Norge
Tidligere undernasjonale områder i Norge
Etableringer i 1673
1670-årene i Norge
Neue Zürcher Zeitung

Neue Zürcher Zeitung (NZZ) er en sveitsisk dagsavis og et medieforetak. Avisen ble utgitt fra 12. januar 1780 av Salomon Gessner under navnet Zürcher Zeitung. Siden 1821 har avisen utkommet under dagens navn. I 1868 ble avisen aksjeselskap.

NZZ er ved siden av aviser som Wiener Zeitung fra 1703 og Hildesheimer Allgemeine Zeitung fra 1705 en av de eldste tyskspråklige aviser som fremdeles utkommer.

Avisen har et dagsopplag på ca. 160 000. Den internasjonale utgaven leses i mange andre land. Den regnes som en utpreget kvalitetsavis, og mange mediekritikere beskriver den som en av de beste tyskspråklige aviser, og sogar som en av de beste aviser i verden overhodet. Særlig anerkjent er dens internasjonale næringslivsdekning, som har sammenheng med et godt utbygget korrespondentnett over hele verden.

Politisk regnes avisen som liberal-borgerlig. Avisens konservative stil har imidlertid gitt den oppnavnet «den gamle tanten» i enkelte kretser.

Til 1869 utkom avisen daglig, deretter utkom den til 1894 to ganger daglig, og frem til 1969 utkom den sogar tre ganger daglig. Dette ble så redusert til to daglige utgaver, og fra 1974 igjen til én gang daglig.

Eksterne lenker 
 

	 

Sveitsiske aviser
Aviser etablert i 1780
Salomon Gessner

Salomon Gessner (født 1. april 1730 i Zürich, død 2. mars 1788 samme sted) var en sveitsisk idylldikter, maler og grafiker. Han grunnla Neue Zürcher Zeitung.

Referanser 

Personer fra Zürich
Lyrikere
Sveitsiske malere
Tautra Mariakloster

Tautra Mariakloster er et katolsk kvinnekloster på øya Tautra i Trondheimsfjorden. Nonnene i klosteret tilhører cistercienserordenen, nærmere bestemt ordenens strengeste gren, trappistordenen.

Klosteret ligger ikke langt fra ruinene av det middelalderske Tautra kloster, som var hjem til munker fra samme orden. Tautra Mariakloster ble grunnlagt i provisoriske bygninger i 1999. Grunnsteinen til et nytt kloster ble så lagt ned av dronning Sonja 8. mai 2003. Den 25. mars 2006 ble klosteret gitt status som selvstendig priorat. Klosterbygningene ble tatt i bruk i 11. juli 2006.

I mars 2007 ble det nye bygget, som er tegnet av Jensen & Skodvin Arkitektkontor, kåret til «årets bygg» for 2006 av byggebransjen i Norge.

Klosterets kirke ble vigslet 12. mai 2007. Også ved denne anledningen var dronning Sonja til stede.

Kommunestyret i Frosta nominerte i oktober 2011 klosteret som kulturminne.

Relikvier 
I forbindelse med vigslingen ble det lagt inn relikvier av følgende helgener i alteret:

 den hellige martyren Maria Goretti (1890–1902)
 den salige bulgarske biskopen og martyren Eugenius Vincent Bossilkov CP (1900–1952)
 den hellige Benedikt av Nursia (ca. 480-547)
 den hellige karmelittsøsteren og kirkelæreren Teresa av Lisieux OCD (1873–1897)
 den salige spanske trappistoblaten Rafael Arnáiz Barón OCSO (1911–1938)
 den salige sardinske trappistsøsteren Maria Gabriela Sagheddu OCSO (1914–1939).

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Katolske klostre
Klostre i Norge
Den katolske kirke i Norge
Byggverk i Frosta
Trappistordenen
Religion i Trøndelag
Kultur i Frosta
Friedensreich Hundertwasser

Friedrich Stowasser(født 15. desember 1928, død 19. februar 2000), bedre kjent under pseudonymet Friedensreich Regentag Dunkelbunt Hundertwasser, var en østerriksk kunstner og arkitekt som også jobbet med miljøvern.

Hundertwasser skilte seg ut som en motstander av strømlinjeformet og ensrettet kunst og arkitektur, og uttrykte det gjennom bygningsdesign. Hans best kjente verk er Hundertwasserhaus i Wien i Østerrike, som har blitt et viktig sted i Østerrikes hovedstad, karakterisert av fantasi og særpreg. 

Han var etterkommer av Joseph Maria Stowasser. 

På slutten av det 20. århundre ble han en av de mest kjente østerrikske samtidskunstnerne.

Biografi

Hundertwasser ble født inn i en jødisk familie i Wien 15. desember 1928. Før han fylte tjue år, var hele morssiden av slekta hans blitt drept i Holocaust.

I 1936 begynte han på Montessoriskolen. Han begynte å lage egne verker på slutten av 1940-tallet, og begynte på Akademie der bildenden Künste Wien i 1948.

Nazitiden var svært vanskelig for Hundertwasser og moren Elsa, som var jødiske. De unnslapp forfølgelse ved å markere seg som kristne. Troverdig, siden Hundertwassers pappa var katolikk. Hundertwasser ble døpt katolikk i 1935. For å unngå trøbbel, ble Hundertwasser medlem i Hitlerjugend.

Hundertwasser utviklet kunstneriske ferdigheter tidlig. Etter krigen tilbrakte han tre måneder ved kunstakademiet i Wien, og begynte å signere kunsten sin under navnet Hundertwasser i stedet for Stowasser. Han la ut på reise, og brukte et lite sett med malersaker som han brakte med seg alltid for å skisse det han så. I Firenze møtte han den unge franske billedkunstneren René Brô for første gang. De ble venner livet ut. Hundertwasser første kommersielle malerisuksess var i 1952-53 med en utstilling i Wien.

Han elsket New Zealand, og han definerte det som sitt offisielle hjemland. Her ble han også begravet etter sin død, 19. februar 2000. Han ble 71 år.

Navn
Etternavnet han er døpt under er basert på en oversettelse av 'sto' (det slaviske ordet for '(ett) hundre') til tysk. Navnet Friedensreich har dobbelt betydning, 'fredsrike' eller 'fredsrik' (i betydningen 'fredelig'). Derfor kan navnet hans Friedensreich Hundertwasser oversettes direkte til 'fredsrike hundre-vann' på norsk. De andre navnene han valgte, Regentag og Dunkelbunt, oversettes til 'regnfull dag' og 'mørkt og flerfarget'.

Stil 
Hundertwassers konservative stil kan nesten sammenliknes med Gaudí i art nouveau. Han ville gjenforene menneskene med naturen, og ville ikke ha rette linjer i sine verker. Han var veldig inspirert av planter og naturen, og brukte mange organiske former. Han sto for individualisme, og mente at hver og en hadde en plass i helheten. Et annet kjennetegn var ofte sterke, lyse farger.

Han definerte ofte stilen sin som transautomatisme.

Referanser

Kilder 
 Hundertwassers biografi
 Om Hundertwasser på Rosenthals nettside
 Om Hundertwasser på Montessoriskolens nettside (midten av siden)

Eksterne lenker 
 
 
 

Østerrikske arkitekter
Østerrikske malere
Personer fra Wien