alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Punta punta

Punta punta er en sommerfugl som tilhører familien smygere (Hesperiidae).

Utseende 
En middelsstor (vingespenn ca. 30 millimeter), rødbrun smyger. Forvingen har to små, runde, hvite flekker.

Levevis 
De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra Brasil (Pará).

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
 Familien smygere, Hesperiidae
 Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
 Slektsgruppen Moncini Warren, 2008 – 80 slekter, Amerika, de fleste i Sør-Amerika
 Slekten Punta Evans, 1955 
 Punta punta Evans, 1955

Kilder 

 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 20.6. 2018.
 Butterflies of America - Punta sp.

Eksterne lenker 
 

Smygere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1955
Brasils insekter

en:Punta (butterfly)
Gresa Bakraçi

Gresa Bakraçi (født 11. september 1995) er en kosovisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Hennes fremste internasjonale meritt er bronse på 800 meter under Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018. 

Per juni 2018 innehar hun to nasjonale rekorder i friidrett i Kosovo; 3:01,87 på 1000 meter og 4:35,22 på 1500 meter.

Idrettskarriere 
Bakraçi vant 1500 meter under Yilmaz Sazak Memorial i Istanbul i 2011, og vant 800 meter under et internasjonalt stevne i Bar i Montenegro i 2013, der hun satte personlig rekord på 2:11,09. Hun vant 1500 meter under Atletski Trofej Crne Gore-stevnet i Montenegro i 2017. 

Hun deltok i Balkanmesterskapet i friidrett innendørs 2018, og kom der på åttendeplass på 800 meter, med ny personlig rekord på 2:17,28. 

Hun deltok i Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018, og fikk der bronse på 800 meter, bak Natalia Evangelidou og Olesea Smovjenco.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kosoviske mellomdistanseløpere
Deltakere for Kosovo under EM i friidrett 2018
Deltakere for Kosovo under VM i friidrett 2022
Deltakere for Kosovo under EM i friidrett 2022
Intelligence Corps (British Army)

Intelligence Corps er en våpenart i British Army med ansvar for innhenting, analyse og distribusjon av militær etterretning, og også for kontraetterretning og sikkerhet.

Korpset ble først dannet i august 1914 og besto opprinnelig utelukkende av offiserer og deres tjenere. Under Den irske uavhengighetskrigen ble offiserer fra Intelligence Corps brukt i en mislykket operasjon for å nedkjempe Irish Republican Army. Kairo-gjengen besto i det vesentligste av offiserer fra Intelligence Corps. På Bloody Sunday i 1920 ble tolv av disse offiserene snikmyrdet på ulike adresser av Michael Collins’ «indre sirkel». På grunn av dette og andre lignende misgrep, ble Intelligence Corps oppløst i 1929.

Under annen verdenskrig, 19. juli 1940, ble et nytt Intelligence Corps opprettet ved Army Order 112, og har siden fortsatt å eksistere. British Army hadde vært uforberedt på å innhente etterretning for deployering til Frankrike. Korpset trente sine operatører i fallskjermhopping ved RAF Ringway, og de ble deretter sluppet over Frankrike som del av Special Operations Executive (SOE). Offiserer fra Intelligence Corps var involvert i opprettelsen av den svært effektive Long Range Desert Group, og korpsets offiser oberstløytnant Peter Clayton var en av fire grunnleggere av Special Air Service (SAS). Rundt 40 prosent av British Armys mannskap ved Bletchley Park var fra Intelligence Corps.

Referanser

Eksterne lenker
 

Våpenarter i British Army
Britisk etterretning
Militær etterretning
Eugène Foveau

Eugène Foveau (født 20. november 1886 i Dijon, død 5. januar 1957) var en fransk trompetist, kornettist og musikkpedagog.

Foveau var elev av Merri Franquin ved Conservatoire de Paris. Fra 1919 og livet ut var han solotrompetist ved Pariseroperaen og fra 1925 til 1947 professeur de trompette ved konservatoriet i Paris. 

Blant Foveaus mange elever var blant andre Pierre Thibaud og Raymond Sabarich.

Referanser 

Franske trompetister
Kornettister
NM i svømming langbane 2002

NM i svømming langbane 2002 ble arrangert i Trondheim 6.-9. juli 2002.



Menn

50 meter fri

100 meter fri

200 meter fri

400 meter fri

1500 meter fri

50 meter rygg

100 meter rygg

200 meter rygg

50 meter bryst

100 meter bryst

200 meter bryst

50 meter butterfly

100 meter butterfly

200 meter butterfly

200 meter medley

400 meter medley

4 x 100 meter fri

4 x 200 meter fri

4 x 100 meter medley

Kvinner

50 meter fri

100 meter fri

200 meter fri

400 meter fri

800 meter fri

50 meter rygg

100 meter rygg

200 meter rygg

50 meter bryst

100 meter bryst

200 meter bryst

50 meter butterfly

100 meter butterfly

200 meter butterfly

200 meter medley

400 meter medley

4 x 100 meter fri

4 x 200 meter fri

4 x 100 meter medley

Kilder 
 medley.no: Medaljevinnere NM svømming
 Tore Johansen (red.) Sportsboken 2002, s. 346. Schibsted. ISBN 82-90773-13-7.

2002
Svømming
Sportsarrangementer i Trøndelag
Sport i Trondheim
Svømming i 2002
Videodommer

En videodommer  (engelsk : Video Assistant Referee, VAR) er en dommer som assisterer der det skal tas viktige beslutninger i en fotballkamp.

En videodommer står i direkte kontakt med dommeren ved bruk av et headset og gir råd på bakgrunn av de bilder han får fra kameraer i fotballstadionet. Videodommeren skal på samme måte som linjedommerne kun gi råd i viktige spillesituasjoner som straffespark, rødt kort og mål hvor det egentlig er tale om frispark eller offside.

Videodommeren har kun en rådgivende rolle, mens hoveddommeren har hovedansvaret. 

En videodommer ble første gang brukt den 21. september 2016 i en offisiell fotballkamp mellom Ajax Amsterdam og Willem II i Nederland. Dommeren Danny Makkelie ble assistert av videodommeren Pol van Boekel. Neste dag, den 22. september, ble rollene snudd slik at van Boekel ble assistert av Danny Makkelie i kampen mellom Feyenoord og FC Oss.

Den 1. september 2016 ble systemet testet i en treningskamp mellom Frankrike og Italia.

IFAB besluttet den 3. mars 2018 å innskrive bruk av en videodommer i fotballoven, dog ikke som en obligatorisk hjelpefunksjon. Dermed kunne FIFA den 16. mars 2018 vedta å benytte systemet under VM i fotball i 2018.

Første kamp med videodømming i Norge var s kamp mot GNK Dinamo Zagreb 27. august 2019 i playoff i Mesterligaen på Lerkendal stadion.

Referanser 

FIFA
Fotball i Nederland
Fotballregler
Söngvakeppni sjónvarpsins

Söngvakeppni sjónvarpsins (norsk oversettelse: fjernsynets sangkonkurranse), etter 2012 bare kalt Söngvakeppnin (sangkonkurransen) er en islandsk sangkonkurranse der vinneren får representere Island i Eurovision Song Contest. Konkurransen arrangeres av den islandske allmennkringkasteren RÚV og ble første gang arrangert i 1981. Konkurransen har imidlertid ikke blitt holdt hvert år; enkelte ganger har RÚV valgt landets Eurovision-bidrag internt.

Historie 
Den første utgaven av Söngvakeppni sjónvarpsins ble arrangert 7. mars 1981 – fem år før Island debuterte i Eurovision Song Contest. Følgelig deltok ikke 1981-vinneren i Eurovision Song Contest. Island debuterte først i konkurransen i 1986, over 25 år etter resten av Norden. Årsaken til den sene debuten skyldtes i hovedsak begrensede økonomiske ressurser hos RÚV samt at en satellittforbindelse, som gjorde det mulig å direkteoverføre store tv-sendinger mellom Europa og Island, først ble etablert i begynnelsen av 1980-årene.

30. april 1983 arrangerte RÚV andre utgave av Söngvakeppni sjónvarpsins. Denne gang deltok bare sanger innen klassisk musikk, og heller ikke her representerte vinneren Island i Eurovision Song Contest. I stedet fikk vinneren Sigríður Gröndal representere landet i BBC-konkurransen Cardiff Singer of the World samme år.

Debuten i Eurovision 
Den første offisielle utgaven av showet ble holdt i 1986, der vinneren «Gleðibankinn» ble Islands første bidrag i Eurovision Song Contest i Bergen i Norge. Söngvakeppni sjónvarpsins ble arrangert hvert år frem til 1995, da RÚV droppet konkurransen til fordel for en intern utvelgelse av landets bidrag. Konkurransen ble dermed ikke arrangert i 1995–1999, samt 2004–2005.

Konkurransen arrangeres i februar eller mars, og består vanligvis av to semifinaler og en finale. Vinneren avgjøres av seernes stemmer, og får deretter representere Island i Eurovision Song Contest samme år.

Frem til 2015 måtte alle bidrag i konkurransen fremføres på islandsk, men fra 1999 ble som regel vinnerbidragene oversatt til engelsk foran Eurovision Song Contest. Fra 2015 ble språkreglene lettet noe; sangene måtte fremføres på islandsk i de islandske semifinalene og deretter fritt språkvalg i finalen. Vinnersangen må imidlertid fremføres på samme språk i Eurovision Song Contest som den ble sunget på i den islandske finalen.

Utgaver

Tidlige finaler

Uttak til Eurovision Song Contest

Referanser

Eksterne lenker 

 

Nasjonale finaler til Eurovision Song Contest
Islands bidrag i Eurovision Song Contest
Islandsk musikk
Je Suis Animal

Je Suis Animal er et norsk-engelsk indiepopband med tilhold i Oslo. Bandet ble etablert i 2004.

I 2008 ga bandet ut sin første plate, Self-taught Magic from a book. Etter denne utgivelsen fikk bandet fremføre sin indiepop på festivalen By:Larm i Oslo.

Kunstnerisk virke 

I 2004 dannet kunststudentene Elin Grimstad, Merete Hald, Matt Bagguley og Anthony Barratt bandet som de ga navnet Je Suis Animal. De bodde da alle fire i Oslo. Musikken deres hadde klare referanser til band som My Bloody Valentine, Stereolab og the Shop Assistants. Ikke lenger etter at de hadde begynt å spille sammen spilte de inn en demo med to sanger i en korridor på Hersleb skole i Oslo. I 2005 ble en av sangene fra denne demo-en, låta «Fortune Map», brukt på lydsporet til filmen Tommys Inferno, som var regissert av Ove Raymond Gyldenås. 

Plateselskapet Perfect Pop Records fikk også nyss om demoen, og ga bandet muligheten til å arbeide videre i selskapets platestudio Spendless Studio. Imidlertid fant de unge musikerne etter hvert ut at de ikke taklet å jobbe i et profesjonelt platestudio. «Det var det å spille sammen som vi følte oss trygge på,» forklarte Anthony i et intervju i 2008, «og derfor fikk vi ikke til å legge lag på lag med ett instrument av gangen.» En venn av bandmedlemmene foreslo at de i stedet skulle dra til et nedlagt forsamlingshus i Hedalen, og der ble debutalbumet spilt inn. Alle sporene på albumet ble spilt inn ved hjelp av en åttespors opptaksmaskin og et knippe mikrofoner. 

Albumet Self-Taught Magic from a Book ble lansert av Perfect Pop Records i 2008. Senere ble utgivelsen lisensiert over til Lost & Lonesome Recording Co. og Angular Recording Corporation.

Noen tid etter etableringen ble bandet utvidet med Pål Anders Barth Larsen som nytt medlem.

Diskografi 

 Self-Taught Magic from a Book (2008) Perfect Pop Records
 "Fortune Map" 7" (2009) Lucky Number Nine Records
 Painted in my Face / "Photograph" 7" (2009) Cloudberry Records
 The Mystery of Marie Roget / Secret Place 7" (2009) Angular Recording Corporation

Referanser

Eksterne lenker 
 Je Suis Animals offisielle Facebook-side - besøkt 23. juni 2018
 Je Suis Animals kanal på YouTube - besøkt 23. juni 2018
 Je Suis Animal  opptrer på BBC - Music

Band etablert i 2004
Indiepop-band
Norske popgrupper
Janet Richard

Janet Richard (født 7. mars 1998) er en maltesisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hennes fremste internasjonale meritter er bronse på 400 meter ved Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018 og sølv på 400 meter under Lag-EM i friidrett 2017 (Third League).

Idrettskarriere 
2013
Richard deltok i De europeiske småstatslekene 2013, og deltok på Maltas stafettlag som fikk bronse på 4 x 400 meter stafett. Hun deltok også på 400 meter, der hun fikk sjuende beste tid i innledningsheatet, og nådde ikke finalen. 

2014
Malta deltok i Third League i Lag-EM i friidrett 2014, og Richard vant der 400 meter. Hun deltok på 400 meter under Junior-VM i friidrett 2014, men ble der slått ut i innledningsheatet, der hun løp på 57,13 og fikk 29. beste tid. 

2015
Malta deltok i Third League igjen i Lag-EM i friidrett 2015. Richards kom der på fjerdeplass på 400 meter, og hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, der Malta kom på fjerdeplass, og på 4 x 400 meter, der de kom på sjuendeplass. Malta satte nasjonal rekord på 4 x 100 meter, med tiden 46,24. I juli deltok hun i Ungdoms-VM i friidrett 2015 (U18), og kvalifiserte seg til semifinalen der, og løp på 55,37 i semifinalen, men nådde ikke finalen. Friidrett under Europalekene 2015 ble arrangert i sammenheng med Lag-EM i Baku, og Malta kom på niendeplass i denne lagkonkurransen. 

I De europeiske småstatslekene 2015 fikk hun sølv på 400 meter, bak Þórdís Eva Steinsdóttir fra Island. Malta kom her på fjerdeplass på 4 x 400 meter, med Richard på laget.  

2017
I De europeiske småstatslekene 2017 kom hun på fjerdeplass 400 meter, tre tideler bak Kalliopi Kountouri fra Kypros. Hun deltok igjen i Lag-EM i friidrett 2017, der Malta deltok i Third League, og fikk der sølv på 400 meter og bronse på 4 x 400 meter stafett. I U20-EM i friidrett deltlok hun på 400 meter, og ble slått ut i innledningsheatet. 

2018
Hun deltok i Det europeiske småstatsmesterskapet i friidrett 2018, og fikk der bronse på 400 meter, bak Kalliopi Kountouri og Gayane Chiloyan. Hun deltok også på Maltas stafettlag som fikk bronse på 1000 meter medleystafett.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Maltesiske sprintere
Deltakere for Malta under EM i friidrett 2022
Vincenz Grimm

Vincenz Grimm (1801–1872) var en østerriksk-ungarsk kunsthandler, kartograf, litograf, kunstmaler og sjakkspiller.

Den allsidig begavede Grimm levde et omvekslende og bemerkelsesverdig liv. I dag huskes han først og fremst som sjakkspiller.

Liv 
Vincenz Grimms familiebakgrunn og utdanning er ikke kjent. Han kom opprinnelig fra Wien og slo seg ned i Pest i 1823 der han først arbeidet som lærer, seinere som funksjonær i et kanalselskap. I 1831 åpnet han en blomstrende kunst- og musikkforretning og i 1839 var han medgrunnlegger av Pest kunstforening. Han gjorde seg bemerket som pianist og malte bilder som fremdeles handles på det internasjonale kunstmarkedet. Det ungarske nasjonalgalleriet oppbevarer enkelte av Grimms verk.

Grimm var interessert i fargelitografitrykk, en teknikk i rivende utvikling på hans tid, og han skal i den forbindelse ha tapt en anselig formue på risikofylte investeringer.

Grimm deltok aktivt i den ungarske revolusjonen i 1848/49. Etter at oppstanden var slått ned flyktet han til Tyrkia der tegneferdighetene sikret ham arbeid som kartograf i den osmanske generalstaben i Aleppo, seinere i Konstantinopel. I 1868 vendte han tilbake til Pest hvor han bodde til sin død.

Sjakkbedrifter 
Sammen med József Szén og Johann Jacob Löwenthal inngikk Grimm i Pest sjakklubbs «Triumvirat». Sjakklubben i Pest vakte stor oppsikt da de i en korrespondansesjakkmatch mellom 1843 og 1845 beseiret et lag parisiske sjakkmestre ledet av Pierre Saint-Amant med sifrene 3-0. Den korte blomstringstida i Pests sjakkmiljø endte med den ungarske revolusjonen. Grimm, Szén og Löwenthal ble invitert til å delta i den store internasjonale sjakkturneringen i London 1851, men omstendighetene hindret Grimm å delta, noe han forklarer i et brev gjengitt i Howard Stauntons turneringsbok.

Grimms sjakkbedrifter er ufullstendig dokumentert. Spillestyrken hans var betydelig, men ikke fullt på høyde med Szén og Löwenthals. I tillegg til korrespondansepartiene er bare tre av Grimms partier bevart, deriblant to mot Tassilo von Heydebrand und der Lasa som han spilte en serie partier mot i Wien 1846.

I tyrkisk eksil fant ikke Grimm likeverdige motspillere, men han var aktiv som sjakklærer og problemkomponist. Sjakkoppgavene ble publisert i internasjonale sjakktidsskrifter og bidro til at han holdt kontakten med europeisk sjakkvenner.

Referanser og noter

Eksterne lenker 
 

Sjakkspillere
Problemkomponister
Lotte Wæver

Lotte Wæver (født 17. februar 1942) er en dansk tidligere skuespiller og hallodame. Hun var programleder for Eurovision Song Contest 1964 i Tivoli i København.

Karriere

Fjernsyn 
Mens hun studerte, ble Wæver en av Danmarks første hallodamer i Danmarks Radio (DR). Hun ble internasjonalt kjent i 1964, da hun ledet Eurovision Song Contest fra København. Ifølge henne selv fikk hun programlederjobben fordi hun var den eneste som ville ta jobben, og at hun snakket god nok engelsk og fransk.

Konkurransen ble forstyrret av en demonstrant som tok seg opp på scenen med en plakat der det sto: «Boikott Franco og Salazar». I et intervju i 2001 fortalte Wæver at hun ikke ble rystet av hendelsen og at hun fortsatte sendingen uten problemer.

Film 
Wævers første filmrolle var som Ellen i Midt i en jazztid fra 1969. Filmen representerte Danmark i Moskva internasjonale filmfestival samme år. Hun deltok også i filmen Aftenlandet som representerte Danmark under Moskva internasjonale filmfestival i 1977.

Etter tv-karrieren 
Wæver sluttet i DR i 1971 og startet i stedet å jobbe som gymnaslærer.

Filmografi

Fjernsyn

Film

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske skuespillere
Programledere for Eurovision Song Contest
Margrethe Aas

Margrethe Aas (født 21. mars 1983) er en norsk forfatter og lyriker fra Fræna, bosatt i Vanvikan i Trøndelag.

Hun er utdannet ved Nordland kunst- og filmskole og Arkitektskolen Aarhus.

Aas har arbeidet som arkitekt, spesielt med byplanlegging og landskap.

Bibliografi
 VY, lyrikk, Tiden (2015)
 Eim, lyrikk, Tiden (2017)

Kilder
 Presentasjon av Margrethe Aas i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Presentasjon av Margrethe Aas på Tiden forlags nettsider

Norske lyrikere
Serovo

Serovo (russisk: Серо́во; finsk: Vammelsuu) er en liten by i Kurortny-distriktet på det Det karelske nes på nordkysten av Finskebukten hvor Rosjtsinkaelven har sitt utløp.

Befolkningen var på 280 i 2012, opp fra 252 i 2012.

Referanser 

Byer underlagt den føderale byen Sankt Petersburg
Karlsøyfestivalen

Karlsøyfestivalen er en musikkfestival som avholdes på Karlsøya i Karlsøy kommune i Troms.
Festivalen har blitt arrangert hvert år siden 2000.
I tillegg til musikk inneholder programmet filmvisninger, seminarer, debatter og omvisninger.

Band (utvalg)
 Ánde Somby
 DJ Friendly
 Karlsøy Prestegaard
 Manna
 Napalm Death
 Nils Bech
 Ohnesorg
 Oi Polloi
 Radical Dance Faction

Referanser

Eksterne lenker
 http://karlsoyfestivalen.no/
 https://www.facebook.com/Karlsoyfestivalen/

Musikkfestivaler i Troms og Finnmark
Kultur i Karlsøy
Heterogomphus rugicollis

Heterogomphus rugicollis er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
En stor (ca. 40 millimeter), kraftig, brunrød til brunsvart, halvblank hornbille. Hunnene har ikke horn, hannene har gjerne et kort horn på hodet og en uthuling foran på pronotum, men disse kan mangle eller hornet er redusert til en spiss knøl. Pronotum er tett og kraftig, litt rynkete punktert.

Levevis 
Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

Utbredelse 
Arten er utbredt fra Mexico i nord til Peru i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Oryctini Mulsant, 1842
 Slekten Heterogomphus Burmeister, 1847
 Heterogomphus rugicollis Prell, 1912

Kilder 
 Generic Guide to New World Scarab Beetles – Heterogomphus
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene

Eksterne lenker 
 [  Bilder av arten]
 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1912
Mexicos insekter
Honduras' insekter
Colombias insekter
Venezuelas insekter
Ecuadors insekter
Perus insekter
Coelosis inermis

Coelosis inermis er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
En middelsstor (22-30 millimeter), rødbrun hornbille, kroppsformen er nokså avlang. Hos denne arten har hannen et ganske lite horn på forkanten av pronotum og det er ikke svært stor forskjell på kjønnene. Pronotum har grov og kraftig punktering, særlig på sidene, dekkvingene kraftige punktrader.

Levevis 
De voksne billene er nattaktive og kommer gjerne til lys. Ellers er lite kjent om biologien deres.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Brasil, Bolivia og Uruguay.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Oryctini Mulsant, 1842
 Slekten Coelosis Hope, 1837
 Coelosis inermis Sternberg, 1908

Kilder 
 Generic Guide to New World Scarab Beetles – Coelosis
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 
 Bilde av arten

Eksterne lenker 
 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1908
Brasils insekter
Bolivias insekter
Uruguays insekter
Agaocephala margaridae

Agaocephala margaridae er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De blir plassert i underfamilien hornbiller (Dynastinae).

Utseende 
En middelsstor (gjerne 35-45 millimeter), bred, kraftig, litt matt hornbille. Hode og forkropp er matt kobberaktig metallisk fargede, dekkvingene gulbrune med mørk sømstripe, halvblanke. Hannen har to krummede horn i pannen (ett på hver side), disse har en liten tann midt på ytterkurven slik at de blir litt (rådyr)geviraktige, på pronotum en midtkjøl som blir høyere framover og ender som et framspring, hunnen mangler disse og en nokså bred og rundet. Pronotum er knapt synlig punktert hos hannen, grovt og tett hos hunnen. Dekkvingene er uregelmessig, nokså grovt punkterte, ikke med punktrekker.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Brasil.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Agaocephalini Burmeister, 1847 
 Slekten Agaocephala Audinet-Serville, 1825
 Agaocephala margaridae Alvárenga, 1958

Kilder 
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 
 Bilder av arten

Eksterne lenker 
 
 

Hornbiller
Biller formelt beskrevet i 1958
Brasils insekter
Augoderia nitidula

Augoderia nitidula er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore, ovale, blanke biller med høyt hvelvet kropp. Den er brungul med mørkere tegninger og litt bronseaktig glans. Hodet mangler knøler eller horn, oversiden er naken, fint, men tydelige punktert.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika der den er kjent fra Venezuela, Brasil og Bolivia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
 Stammen Cyclocephalini 
 Slekten Augoderia Burmeister, 1847
 Augoderia nitidula Burmeister, 1847
 Augoderia nitidula nitidula Burmeister, 1847
 Augoderia nitidula yungana Martínez, 1966

Kilder 
 Generic Guide to New World Scarab Beetles - genus Augoderia

Eksterne lenker 
 
 Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

Hornbiller
Dyr formelt beskrevet i 1847
Brasils insekter
Venezuelas insekter
Bolivias insekter
Per Kristian Aale

Per Kristian Aale (født 14. januar 1973) er en norsk journalist og forfatter, bosatt i Oslo.

Aale har studert russisk, statsvitenskap og journalistikk. 

Han har lenge arbeidet for Aftenposten, dels som gravejournalist, dels som korrespondent i Moskva og i Brussel.

Bibliografi
 De modige – italienernes opprør mot mafiaen, sakprosa, Spartacus (2015)

Kilder
Presentasjon av Per Kristian Aale i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Presentasjon av Per Kristian Aale på Spartacus forlags nettsider

Norske forfattere