alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Åsulv Eiriksson

Åsulv Eiriksson (1190–1260) jarlsfrende på Austrått (norrønt: Ásólfr jarlsfrændi Eiríksson af Austrátt) er mest kjent av ettertiden som eier av Austrått på 1200-tallet og som én av hertug Skules drapsmenn. Han var i slekt (frende) med Skule Bårdsson, og fikk tilnavnet «jarlsfrende», mens Skule ennå var jarl.

Familie 
Åsulv var sønn av Eirik Gryvel (Gryfill) og Torbjørg Åsulvsdatter, sønnedatter av Guttorm Åsulvsson på Rein i dennes ekteskap med Bergljot, en ætling av kong Magnus den gode. Åsulv Eiriksson var gift med Baugeid Jonsdatter, som var eneste barn av Jon Sigurdsson på Austrått og Sigrid Bårdsdatter til Rein, hertug Skules søster og den første abbedissen på Rein kloster.

Åsulv Eiriksson og Baugeid Jonsdatters barn var Steinar Herka Åsulvsson (1235–1263) som fulgte kong Håkon Håkonsson på Skottlandstoktet til Vesterhavet i 1263. Steinar var gift med Ragna Iversdatter Bjarkøy fra Bjarkøy i Troms. De fikk følgende barn:
 Ægeleiv Steinarsdatter 
 Åsulv Steinarsson
 Ivar Steinarsson
 
I den grad fødsels- og dødsår stemmer, oppnådde Åsulv Eiriksson en uvanlig høy alder for samtiden på 70 år.

Uvennskap og drap 
Da Skule hadde grunnlagt Rein kloster mente han at Austrått skulle følge søsteren, abbedissen, som arv og legges til klostergodset, mens Åsulv mente Austrått var hans kones farsarv. Etter en langvarig prosess ble Austrått i 1238 tildømt Åsulv mot at han ga klosteret erstatning i annet gods.

Dette førte til et bittert uvennskap mellom de to mennene. I 1239 reiste hertug Skule opprørsfanen mot kong Håkon Håkonsson, og etter å ha tapt slaget i Oslo i 1240 måtte Skule søke tilflukt i Elgeseter kloster ved Nidaros. Kongen sendte da Åsulv og hans birkebeinere mot hertugen. De satte ild på klosteret, og drepte deretter Skule og følget hans da han forsøkte å berge seg ut. Dette var å betrakte som helligbrøde, og ifølge lokalhistorikeren O.J. Johansen fikk Åsulv syndsforlatelse og dro på pilegrimsferd i «sydlige lande». Historikeren Henrik Mathiesen skriver at det er tenkelig at Åsulv måtte ut på en pilegrimsferd, som han kanskje aldri kom tilbake fra. Han nevnes ihvertfall ikke senere i historien. 

Omkring år 1200 reiste Åsulvs slekt den kirke som senere skulle bli en del av slottet på Austrått.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
  

Nordmenn fra norrøn tid
Personer fra Ørland kommune
Fødsler i 1190
Dødsfall i 1260
Storvatnet (Kvalsund)

Storvatnet (nordsamisk: Vuolit Borsejávri) er en innsjø i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark. Storvatnet er regulert som magasin for Nedre Porsa kraftverk. Det ligger nedenfor Bjørnstadvatnet og har innløp derfra via Øvre Porsa kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Hammerfest
Reservoarer i Troms og Finnmark
Kvalsund
Aston Martin DB7

Aston Martin DB7 (1994–2003) er en sportsbil fra britiske Aston Martin. Den var en Grand tourer (GT) med god plass til bagasje, og tok over for Aston Martin V8. Etter 7 000 solgte enheter ble DB7 etterfulgt i 2004 av Aston Martin DB9.

Bilen ble designet av Ian Callum (født 1954) og sørafrikaneren Keith Helfet som hadde tegnet konseptbilen Jaguar F. DB7 skulle være fabrikkens rimeligste modell. DB7 ble utstyrt med en 335 hk 6-sylindret rekkemotor fra Jaguar på 3.2 liter og et chassis fra Jaguar XJS.  I Norge ble den solgt av Oslo Jaguar Service for om lag to millioner kroner.  Volante var en cabriolet fra 1996.  Disse 6-sylindrete DB7er ble laget frem til slutten av 1999.

V12 Vantage fra 1999 fikk en nyere 6-liters V12-motor på 420 hk, mens V12 GT fra 2002 (190 eks.) hadde 435 hk og forbedret hjuloppheng, mens V12 GTA hadde automatgir og 420 hk (112 eks.). Da Dronning Elizabeth hadde gulljubileum laget de Vantage Special Edition (24 eks.) der kjøperen fikk ei fin klokke.  Ellers var det flere kosmetiske spesialutgaver, mest kjent er de to Zagato-tegnede  modellene DB7 Zagato (2003, 99 eks.) og DB AR 1 (2004, 99 eks). Sistnevnte hadde bare et enkelt tøytak da den skulle selges i USA, derav navnet DB American Roadster; de siste DBAR1 ble bygd side om side med de første Aston Martin DB9.

Kilder 

DB7
Bilmodeller introdusert i 1994
Muvatnet

Muvatnet er en innsjø i kommunene Nord-Fron og Sel i Innlandet. Muvatnet ligger i Murudalen, nedenfor Heidalsmuen.

Referanser 

Innsjøer i Nord-Fron
Innsjøer i Sel
Sjoavassdraget
Artikler som trenger bilde (Oppland)
Shrewsbury Town FC

Shrewsbury Town Football Club er en engelsk fotballklubb som spiller i Football League One. Klubben ble stiftet i 1886 og ble valgt inn i The Football League i 1950. «The Shrews», som er kallenavnet til Shrewsbury Town, spiller hjemmekampene sine på New Meadow i Shrewsbury. Byen Shrewsbury ligger i den engelske regionen West-Midlands.

Spillerstall 
Oppdatert 29. september 2022.

Utlånte spillere

Meritter 

 Beste ligaresultat: Nr 8 i 2. divisjon i 1983/84 og 1984/85.
 Vinner av 3. divisjon: 1978/79.
 Vinner av 3. divisjon (gamle 4. divisjon): 1993/94.
 Beste resultat i FA-Cupen: 6. runde i 1979 og 1982.
 Semifinale i Ligacupen: 1961.
 Finalist i Football League Trophy: 1996.
 Finalist i den walisiske cupen: 1931, 1948 og 1980.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i England
Fotballag etablert i 1886
Shropshire
Sport i England i 1886
Carl Pettersson

Carl Pettersson (født 29. august 1977) er en svenskamerikansk profesjonell golfspiller.

Pettersson er født i Göteborg og begynte å spille golf da han var ti år gammel. Han ble profesjonell i 2000, fikk spillerett på Europatouren i 2001 og på PGA-touren i 2002. Han tok sin første profesjonelle seier i Algarve Open de Portugal på Europatouren i 2002, og den første seieren på PGA-touren fikk han i Chrysler Championship i 2005.

I januar 2011 fikk han amerikansk statsborgerskap etter å ha bodd i landet i flere år. Han har siden hatt dobbelt statsborgerskap.

Meritter

Seire på PGA-touren 
 2012: RBC Heritage
 2010: RBC Canadian Open
 2008: Wyndham Championship
 2006: The Memorial Tournament
 2005: Chrysler Championship

Seire på Europatouren 
 2002: Algarve Open de Portugal

Amatørseire 
 2000: European Amateur Championship

Lagdeltakelse 
 2000: Eisenhower Trophy (for Sverige)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på europeantour.com
 Profil på Golfdata.se

Svenske golfspillere
Golfspillere fra USA
Personer fra Göteborg
Personer fra USA av svensk opphav
Golfspillere på PGA-touren
Golfspillere på Europatouren
Árni Gautur Arason

Árni Gautur Arason (født 7. mai 1975 i Reykjavík) er en tidligere islandsk fotballspiller.

Han har tidligere spilt for Odd Grenland, Thanda Royal Zulu, Vålerenga Fotball, Manchester City FC, Rosenborg Ballklub og Íþróttabandalag Akraness.

Arason har mye internasjonal erfaring fra Mesterligaspill med Rosenborg og landslagsspill for . Han kom til Vålerenga sommeren 2004 etter et kort opphold i Manchester City. Kontrakten hans med Vålerenga utløp 30. november 2007. Etter et halvt år i sørafrikansk fotball gikk han vederlagsfritt til Odd Grenland.

Etter 2010-sesongen utløp kontrakten med Odd Grenland og Arason signerte for Lierse.

De siste årene har han gjort et par uforglemmelige tabber, selv om det ikke er så mange av dem. I en seriekamp mot Rosenborg Ballklub i 2005 bommet han på ballen på et tilbakespill, og ballen rullet videre inn i mål på grunn av ujevnheter i gresset. En kjempetabbe som mange fotballinteresserte husker godt. Mot  i en seriekamp i 2007 holdt Arason på å gjøre det samme en gang til. Han bommet på ballen, men heldigvis for Arason rullet ballen ved siden av målet. Med unntak av disse to flausene er Arason en god og stabil keeper som har spilt mye tippeligafotball, og vært en av Tippeligaens beste keepere på 2000-tallet.

Arason kom på NISOs kåring av årets lag i 2001, 2004 og 2005. Høsten 2005 fikk Arason en datter med sin samboer Solveig Thorarinsdottir.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Arni Gautur Arason
Fotballspillere for ÍA Akranes
Fotballspillere for Stjarnan
Fotballspillere for Odds ballklubb
Fotballspillere for Rosenborg BK
Fotballspillere for Manchester City FC
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Fotballspillere for Thanda Royal Zulu FC
Fotballspillere for KV Lierse
Vinnere av Kniksenprisen
Utenlandske fotballspillere i Norge
Braunau am Inn

Braunau am Inn er en by i området Innviertel i Oberösterreich nord i Østerrike. Byen er ca. 90 km vest for Linz og ca. 60 km nord for Salzburg, og ligger ved Inn, som er grenseelv mot Tyskland. Befolkningen var i 2001 på 16.372. 

Braunau er stedet der Adolf Hitler ble født i 1889.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Oberösterreich
Kommuner i Østerrike
Klara Hitler

Klara Hitler født Klara Pölzl (født 12. august 1860 i Spital i Østerrike, død 21. desember 1907 i Linz) var moren til Adolf Hitler.

Hun var datter av Johann Pölzl og Johanna Hiedler, og kom fra nabohuset til der hvor hennes fremtidige ektemann, Alois Schicklgruber (senere Hitler), vokste opp med sin bestefar. Klaras bestefar, Johann Nepomuk Hiedler, var hennes fremtidige ektemanns steonkel: Det er sannsynlig at enten Johann eller hans bror var Alois' biologiske far.

Hun var vant til å kalle Alois for onkel, og det fortsatte hun med selv etter at de ble gift. 

Hun fikk seks barn, men bare to av dem, Paula og Adolf, overlevde barndommen. Hun var en from katolikk og kirkelig innstilt, i motsetning til sin mann som var verken from eller kirkelig sinnet.

Da Johann døde i 1903 etterlot han henne en statspensjon som tok vare på henne finansielt, og likeså ble barna økonomisk sikret. Fire år etter mannens bortgang døde hun selv en smertefull død på grunn av brystkreft, i en alder av 47 år. Det var i Linz, og tenåringsbarna Paula og Adolf var ved hennes side.

Referanser

Kilder 
 Alan Bullock: Hitler: A Study in Tyranny, 1953 ISBN 0-06-092020-3
 Joachim C. Fest: Hitler, Verlag Ullstein, 1973 ISBN 0-15-141650-8
 Ian Kershaw: Hitler 1889-1936: Hubris, W W Norton, 1999 ISBN 0-393-04671-0
 Werner Maser: Hitler: Legend, Myth and Reality, Penguin Books Ltd, 1973 ISBN 0-06-012831-3
 Bradley F Smith: Adolf Hitler: His Family, Childhood and Youth, Hoover Institute, 1967 og 1979, ISBN 0-8179-1622-9
 Marc Vermeeren: «De jeugd van Adolf Hitler 1889-1907 en zijn familie en voorouders». Soesterberg, 2007, 420 blz. Uitgeverij Aspekt. ISBN 9789059116061

Personer fra Bezirk Gmünd
Hitlers familie
Østerrikere
Frøskeland

Frøskeland (nordsamisk: Fruoska) er et sted i Sortland kommune i Nordland. Stedet ligger på Langøya, innerst i Eidsfjorden, på vestsiden av Vikeidet.

Riksvei 820 fra Sortland vestover til Bø går forbi Frøskeland. Riksvei 821 til Myre tar av fra riksvei 820 på Frøskeland, og går nordover over Frøskelandseidet til Steinlandsfjorden og videre mot Myre i Øksnes. Det går også fylkesvei sørover på østsiden av Eidsfjorden til Holmstad og Sandnes ved Hadselbrua.

På Frøskeland ligger betongvarefabrikken Vesterålsbetong AS (tidligere Tingvoll Betong AS og SE Betong AS).

Frøskeland var poststed fram til 1. juni 1997.

Navnet Frøskeland har ingenting med frosk å gjøre, men kommer muligens av ordet «frøskja», som er i slekt med «fryse».

Referanser

Bosetninger i Sortland
Søndre Bukkevatnet

Søndre Bukkevatnet er en innsjø i Ballangen kommune i Nordland. Søndre Bukkevannet har tilløp fra Nordre Bukkevatnet gjennom ei kort elv, og utløp til Geitvatnet i vest via en naturlig kanal.

Fotnoter

Referanser 

Innsjøer i Narvik
Luleälvens vassdragsområde
Ballangen
Kovvannet

Kovvannet (nordsamisk: Buođgajávri) er en innsjø i Alta kommune i Troms og Finnmark. Vatnet er hovedmagasin for Kåven kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Alta
Reservoarer i Troms og Finnmark
Nilsebuvatnet

Nilsebuvatnet er en innsjø i kommunene Forsand og Hjelmeland i Rogaland. I østenden av vatnet ligger Stavanger Turistforenings hytte «Nilsebu». Nilsebuvatnet er regulert som magasin for Breiava og Lysebotn kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Sandnes
Innsjøer i Hjelmeland
Reservoarer i Rogaland
Forsand
Hjertvatnet

Hjertvatnet (lulesamisk: Vájmmojávrre) er en innsjø i Ballangen kommune i Nordland. Den er regulert som magasin for Hjertvatn kraftverk.

Referanser 

Innsjøer i Narvik
Reservoarer i Nordland
Ballangen
Holmvatn (Nissedal)

Holmvatn (også skrevet Holmevatnet) er en innsjø øst i Nissedal kommune, ved grensa til Drangedal. Det naturlige utløpet ut i Holmevasselvi, som er øvre del av Gravelva, er demmet opp og vannføringen overført til Breilivatn via en kort kanal. De to vannene reguleres som ett magasin og dreneres via noen mindre vann til Buvasselvi og Suvdøla i Drangedal, hvor vannføringen brukes til kraftproduksjon i Suvdal og Nye Suvdøla kraftverk.

Fotnoter

Referanser 

Innsjøer i Nissedal
Reservoarer i Vestfold og Telemark
Kragerøvassdraget
Storskogvatnet

Storskogvatnet er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland. Den ligger i Rago nasjonalpark og har utløp mot sørvest til Storskogelva. De største tilløpselvene er Trolldalselva fra nordøst, og Sørkrågelva fra sørøst.

Referanser 

Innsjøer i Sørfold
Kjelvatnet (Ballangen)

Kjelvatnet er en innsjø i Ballangen kommune i Nordland.

Referanser 

Innsjøer i Narvik
Luleälvens vassdragsområde
Ballangen
APFSDS

Panserbrytende finnestabilisert pilammunisjon eller armour-piercing fin-stabilized discarding sabot (APFSDS) er en type ammunisjon. Sammen med blant annet HEP og HEAT utgjør denne ammunisjonstypen standard oppsett på blant annet Leopard 1A5NO.

APFSDS er en ammunisjonstype med svært høy hastighet (opp mot 2 000 m/s) og flat bane, og spesielt godt egnet mot hardt pansrede mål, for eksempel stridsvogner. Selve prosjektilet er pilformet og består av en kjerne av hardt metall med diameter på 4–5 cm, og holdes på plass i granaten av en plastkappe som faller av umiddelbart etter at prosjektilet har forlatt kanonløpet.  Virkningen i målet ved bruk av APFSDS er ytterst effektfull, med både sjokk- og splintskader, varmeutvikling og påfølgende eksplosjoner og brann som vanlige scenarioer ved treff. 

Prosjektilet har ingen sprengladning. Det er kun den kinetiske energien som gir virkningen i sammenstøtet.

Ammunisjonen finnes også i en versjon med sporlys, APFSDS-T (T står for tracer).

Inntrengningsdybden har sammenheng med farten og lengden på pilen. For eksempel kan den være 400 mm i RHA på 3 000 meter for en pil som er 55 cm lang.

Ammunisjon
Hognfjorden

Hognfjorden er en fjord på vestsiden av Hinnøya i Sortland kommune i Nordland. Fjorden strekker seg fra Holmen og Kvalsaukan ved Sortlandssundet østover til Eidbukta, der den svinger nesten 90 grader og går med navnet Sørfjorden sørover til Sørfjordbotn.

Fylkesvei 82 går over Kvalsaukan bru over den ytre delen av Hognfjorden. Brua ble åpnet i 1975. Fra Holmen går fylkesvei 960 på nordsiden av fjorden til Eidbukta og over Godfjordeidet til Godfjorden. Fra Osvoll går kommunal og privat vei gjennom Osvolldalen til Sørfjorden, og privat vei videre til Gombogen i Kvæfjord.

Referanser 

Fjorder i Sortland
Kvalsaukbrua

Kvalsaukbrua er ei bru som krysser Hognfjorden på Hinnøya, i Sortland kommune i Nordland. Den er en del av fylkesvei 82. Brua er 425 meter lang og har seilingshøyde 8 meter.

Kvalsaukbrua ble tatt i bruk den 5. september 1974, og er en av Vesterålsbruene. Disse ble oppført på 1970-tallet som en del av et interkommunalt samarbeid mellom de berørte kommunene i Vesterålen og Statens vegvesen, og gav kommunene fergefri veiforbindelse. Kvalsaukbrua var den eneste av de 4 bruene som ikke ble finansiert med bompenger.

Kvalsaukbrua og de øvrige Vesterålsbruene ble prosjektert av firmaet Aas-Jakobsen AS, Oslo.

De andre Vesterålsbruene er Sortlandsbrua, Andøybrua og Hadselbrua. Sammen med Sortlandsbrua erstattet Kvalsaukbrua fergestrekninga mellom Sortland og Maurnes.

Se også
Sortlandsbrua
Hadselbrua
Andøybrua

Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Eksterne lenker 
 The World's Longest Tunnel Page (bru-delen)

Bjelkebroer
Veibroer i Nordland
Veier i Sortland
1974 i Norge
Broer åpnet i 1974
Rosi Mittermaier

Rosemarie «Rosi» Mittermaier (født 5. august 1950 i Reit im Winkl) er en tysk tidligere alpinist. Hun gikk sensasjonelt til topps i både slalåm og utfor under OL 1976 i Innsbruck. I tillegg til dette fikk hun sølvmedalje i storslalåm.

Samme år vant hun i tillegg verdenscupen sammenlagt.

Siden 1980 har hun vært gift med alpinisten Christian Neureuther. De er foreldre til alpinisten Felix Neureuther.

Meritter 
 OL 1976: gull i slalåm og utfor, sølv i storslalåm
 Verdenscupen: 10 enkeltseire (1 storslalåm, 8 slalåm, 1 kombinasjon) 1 sammenlagtseier (1976)

Verdenscupseire

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 

Tyske alpinister
Olympiske mestere for Tyskland
Olympiske sølvmedaljevinnere for Vest-Tyskland
Verdensmestere i alpint
Deltakere for Vest-Tyskland under Vinter-OL 1968
Alpinister under Vinter-OL 1968
Deltakere for Vest-Tyskland under Vinter-OL 1972
Alpinister under Vinter-OL 1972
Medaljevinnere under Vinter-OL 1976
Deltakere for Vest-Tyskland under Vinter-OL 1976
Alpinister under Vinter-OL 1976
Personer fra Landkreis Traunstein
Olympiske medaljevinnere i alpint
Tyske mestere i alpint
Alois Hitler jr.

Alois Hitler jr., født  Alois Matzelberger, (født 13. januar 1882 i Wien i Østerrike, død 20. mai 1956 i Hamburg i Tyskland) var en halvbror av Adolf Hitler.

Liv og virke

Bakgrunn 
Alois Hitler jr. ble født som (uekte) sønn av Alois Hitler og hans annen hustru Franziska Matzelsberger. Derfor fikk han først navnet Alois Matzelberger. Men da foreldrene giftet seg, ble han legitimert. I 1884, to år etter hans fødsel, døde moren.

Alois forlot allerede før farens død foreldrehuset. Han syntes ikke å ha kommet godt overens med sin halvbror Adolf. Senere hevdet han at Adolf, som var en sønn faren fikk med sin tredje hustru, Klara, var deres yndling, mens han selv var det sorte får og ble hyppig avstraffet av faren, også for ting Adolf hadde gjort.

Ettersom Alois Hitler jr. hadde noe teknisk begavelse, hadde faren til hensikt å sende ham på en passende skole som kunne danne springbrett for ingeniørutdannelse. Men dette ble det ikke noe av; muligens på grunn av Klaras innsigelser. Faren var da likevel ikke beredt til å investere større summer i Alois jr.s utdannelse. Han ble i stedet sendt i lære.

Utvandring til Storbritannia 
Men han avbrøt lærertiden, og dermed begynte det å rakne for ham. Allerede i 1900 ble han dømt til fem års fengsel for tyveri. I 1902 måtte han åtte år i fengsel. Etter endt soning utvandret han til Dublin. Der fikk han arbeid som kelner på Shelbourne Hotel. I 1909 møtte han Bridget Dowling på en hestefremvisning, og fikk henne til å tro at han var en velstående mann i hotellbransjen. De stakk til London og giftet seg der den 3. juni 1910. William Dowling, Bridgets far, truet med å få ham arrestert for kidnapping, men Bridget fikk ham fra det.

Paret slo seg ned i Liverpool, der de i 1911 fikk sønnen William Patrick. Alois forsøkte å tjene til livets opphold ved å drive en restaurant i Dale Street, et pensjonat i Parliament Street og et hotell på Mount Pleasant, men det gikk dårlig. Det var år som var preget av familiespenninger. Alois drakk, og når han var full pleide han å gi juling til kona og antagelig også det lille barnet.

Til Tyskland 
I mai 1914 forlot han dem og reiste til Tyskland.

I 1924 ble Alois Hitler Jr. anklaget for bigami i Hamburg. Men det ble ikke noe av den seks måneders lange fengselsstraffen han var blitt ilagt. Også med sin annen (illegitime) hustru Hedwig Heinemann fikk han et barn, sønnen Heinz Hitler. Hans forretningsvirksomhet i Tyskland gikk ganske bra, men i 1929 gikk alt galt som følge av sammenbruddet i verdensøkonomien.

Frem til 1934 overlevde Alois Hitler Jr. som leilighetsarbeider. I 1934 åpnet han en restaurant i Berlin, og den ble en yndlingsrestaurant for SA-folk.

Etter Adolf Hitler kom til makten, hadde halvbrødrene ikke noen (historisk belagt) kontakt med hverandre. I Mein Kampf ble han overhodet ikke nevnt.

Litteratur 
 Vermeeren, Marc (2007): De jeugd van Adolf Hitler 1889-1907 en zijn familie en voorouders. Soesterberg, Utgiver Aspekt. ISBN 978-90-5911-606-1

Eksterne lenker 
 Familietre

Østerrikere
Personer fra Wien
Hitlers familie
Aase Lionæs

Aase Wind Lionæs (født 10. april 1907 i Oslo, død 2. januar 1999) var en norsk økonom, politiker (A) og mangeårig stortingsrepresentant og medlem av Den Norske Nobelkomite. Hun hadde i løpet av sitt virke en rekke offentlige verv og tillitsverv i ulike organisasjoner.

Unge år 
Lionæs startet sin politiske karriere i Grünerløkka AUL, 17 år gammel. Hun utdannet seg til økonom og fullførte den i 1930, og påbygde studiene ved London School of Economics i 1935–1936. Etter endt utdannelse underviste hun i økonomi på voksenopplæringskursene i arbeiderbevegelsen.

Politisk virke 
Lionæs startet sitt voksenpolitiske virke som medlem Oslo bystyre i perioden 1934–1937, varamedlem 1937–1940, og medlem 1945–1947. 

Lionæs var en fremstående likestillingspolitiker i Arbeiderpartiet, og var blant annet redaktør for Arbeiderkvinnen, stortingsrepresentant (1958–1977) (møtende vararepresentant i hele perioden 1954–1957) og leder for Arbeiderpartiets kvinnesekretariat fra 1945 til 1953. Hun var også i en periode leder for Oslo Arbeidersamfunn og medlem av Den Norske Nobelkomite fra 1. januar 1948–31. desember 1978 og dens leder fra 1968–1978. Hun var første kvinne i finanskomiteen og komiteens første kvinnelige leder, samt første kvinne i Stortingets presidentskap.

På Stortinget kjempet hun blant annet for liberalisering av abortloven, og fremmet forslag om at kvinnelige prester skulle bli tillatt i statskirken. Som medlem av Nobelkomiteen var hun både omstridt og avholdt. Som leder av komiteen gikk hun i bresjen for å tildele Nobels fredspris til Henry Kissinger og Le Duc Tho i 1973 og til Menachem Begin og Anwar Sadat i 1978.

Verv i organisasjoner 
 Sekretær Arbeidernes Opplysningsforbund 1932–1936 
 Redaktør Tidsskriftet "Arbeiderkvinnen" 1936–1953 
 Rådgiver Den internasjonale arbeidsorganisasjonens (ILOs) møte 1939 
 Formann i Redd Barna (1948–1951)
 Formann i Oslo Arbeidersamfunn (1963–1964)
 Formann i Den norske Helsingforskomité
 Medlem Styret i Sakharovs frihetsfond.

Annet 
I 1952 ble hun utnevnt til æresdoktor Western College, Oxford, Ohio, USA.

Aase Lionæs var blant stifterne av organisasjonen VINA (Venner av Israel i Norsk Arbeiderbevegelse).

Hun var datter av bokhandler Erling Lionæs (1864–1936) og Anna Christine Wind (1859–1919). Hun bodde i mange år som nærmeste nabo til Haakon Lie på Ulvøya i Oslo.

Referanser

Litteratur 
 Doris H. Linder: AASE LIONÆS : En politisk biografi  Det Norske Arbeiderparti, Tiden (1997) ISBN 82-994387-0-5

Eksterne lenker 
 
 
 

Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter for Oslo
Stortingsrepresentanter 1954–1957
Stortingsrepresentanter 1958–1961
Stortingsrepresentanter 1961–1965
Stortingsrepresentanter 1965–1969
Stortingsrepresentanter 1969–1973
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Ap-politikere i Oslo
Alumni fra London School of Economics
Nobelkomiteens medlemmer og varamedlemmer
Personer fra Oslo
Personer begravet på Vestre gravlund
Nobelkomiteens ledere