alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Elektro og datateknologi

Elektro og datateknologi (tidligere Elektrofag) er et videregående trinn 1 (Vg1) yrkesfaglig utdanningsprogram i norsk videregående skole. Kurset er veien fram til fagbrev eller studiekompetanse som trengs for å søke på høyskoler og universitet.

Programområder
Vg1 elektrofag gir grunnlag for opptak på følgende programområder på Vg2:
 Vg2 automatisering, er obligatorisk for Vg3 automatiseringsfaget. Alternativt kreves det to påfølgende år som lærling mot fagbrev i låsesmedfaget, tavlemontørfaget, viklerfaget eller fjernstyrte undervannsoperasjoner.
 Vg2 datateknologi og elektronikk, er obligatorisk for Vg3 dataelektronikerfaget eller Vg3 romteknologi. Alternativt kreves det to påfølgende år som lærling mot fagbrev i produksjonselektrikerfaget eller i telekommunikasjonsmontørfaget)
 Vg2 elenergi og ekom, er obligatorisk for Vg3 maritim elektriker. Alternativt kreves det to påfølgende år som lærling mot fagbrev i elektroreparatørfaget, tavlemontørfaget, togelektrikerfaget, viklerfaget, elektrikerfaget, energimontørfaget, energioperatørfaget, heismontørfaget eller signalmontørfaget) 
 Vg2 flyfag, er obligatorisk for Vg3 avionikerfaget eller Vg3 flytekniske fag. Det kreves to påfølgende år som lærling mot fagbrev i avionikerfaget, flymotormekanikerfaget, flystrukturmekanikerfaget eller i flysystemmekanikerfaget)
 Vg2 ventilasjons- og kuldeteknikk. Det kreves to påfølgende år som lærling mot fagbrev i Kulde- og varmepumpemontørfaget eller i Ventilasjonsteknikkfaget.

Vg1 Elektrofag kvalifiserer også til å gå videre på følgende programområder på Vg2 som kryssløp:
Vg2 arbeidsmaskiner
Vg2 brønnteknikk
Vg2 industriteknologi
Vg2 kjøretøy
Vg2 maritime fag
Vg2 ur- og instrumentmaker

Skoler
Følgende skoler tilbyr elektrofag:
Oslo
Bjørnholt skole
Etterstad videregående skole
Kuben videregående skole
Stovner videregående skole
Ullern videregående skole

Eksterne lenker  
 vilbli.no: Elektro og datateknologi
 Stillingsportalen for elektrikere Elektrikerjobb.no

Utdanningsprogrammer
Fagopplæring
Elektronikk
Samhold/Velgeren

Samhold/Velgeren var en dagsavis som ble utgitt på Gjøvik i Innlandet. Samhold/Velgeren var et resultatet av at avisene Samhold og Velgeren slo seg sammen i 1965. I 1991 gikk avisa konkurs. Administrasjonssjefen i avisa, Tom Torkehagen, var forberedt på konkursen. På vegne av et aksjeselskap under stiftelse, fikk han kjøpt avisa. Dagen etter konkursen greide de nye eierne å gi ut avisa. På tross av økonomiske vansker holdt Samhold det gående til 2. september 1998, da styret måtte melde oppbud.

Samhold ble grunnlagt av Johan Enger og kom ut første gang 2. januar 1885. Enger var ansvarlig redaktør fra start og fram til 1912 da han solgte avisen sin til boktrykker C. F. Hanssen fra Drammen. Samhold og Gjøviks Blad, som ble etablert i 1861, slo seg i 1921 sammen til avisa Vestopland. Avisa kom ut under andre verdenskrig og tok tilbake sitt tidligere navn Samhold i 1945. Avisa Velgeren ble etablert i 1903 som organ for Arbeiderdemokratene.

Samhold/Velgeren hadde lenge en borgerlig profil for henholdsvis Senterpartiet og Venstre, men fokuserte mot slutten av sin levetid på å være en byavis for Gjøvik. Avisen var lenge kjent for å ha flest lesere per eksemplar (seks per avis). Avisen slet lenge økonomisk, og etter en dyr og mislykket snuoperasjon midt på 1990-tallet der den gikk fra å være morgenavis til å bli ettermiddagsavis var det slutt. Siste utgave kom 2. september 1998.

Ansvarlig redaktør 
Ansvarlige redaktører i Samhold, Vestopland, Velgeren og Samhold/Velgeren:
 Pål Stensaas (1996–1998)
 Tom Torkehagen (1991–1996)
 Helge Iversen (1979- )
 Georg Kjensjord (1976–1979)
 Thorbjørn Bakken (1973–1976)
 Reidar Mollgard Samhold (1946–1950)
 Erling Espeland Samhold (1945–1946), (1971-1973) og (1977-1985)
 Alf Rønning Velgeren (1936-1942), (1945-1965), og Samhold (1950-1965)
 Aksel Hoel Velgeren (1925-1936)
 Torstein Lange Vestopland (1921–1945)
 C.F. Hanssen Samhold (1912-1921)
 Ivar Tveit Velgeren (1907-1925)
 Hans Volckmar Velgeren (1904-1907)
 Johan Enger Samhold (1885–1912)

Nedlagte aviser i Oppland
Gjøviks historie
Kultur i Gjøvik
Aviser etablert i 1885
Aviser nedlagt i 1998
1885 i Norge
1998 i Norge
Burt Bacharach

Burt Bacharach (født 12. mai 1928 i Kansas City i Missouri) er en amerikansk pianist, sanger og komponist. 

Bacharach vokste opp i Queens i New York City og studerte musikk ved McGill University i Montréal, Mannes School of Music i New York og Music Academy of the West i Santa Barbara. Blant hans lærere innen komposisjon var Darius Milhaud, Henry Cowell og Bohuslav Martinů. Etter endt militærtjeneste arbeidet han som pianist, både som solist og som akkompagnatør for artister som Vic Damone, Polly Bergen, Steve Lawrence, Ames Brothers og Paula Stewart (som ble hans første ektefelle).

I 1950-årene og tidlig i 1960-årene var han pianist, arrangør og kapellmester for Marlene Dietrich, som han turnerte sammen med. Sammen med blant andre lyrikeren Hal David, som han traff i 1957 da de arbeidet sammen i Brill Building i New York, skrev han mange populære sanger i 1960- og [1970-årene.

Bacharachs musikk er blitt fremført av et utall artister, inkludert The Carpenters, Aretha Franklin, Jack Jones, Tom Jones, Dusty Springfield, Luther Vandross og spesielt Dionne Warwick, som spilte inn demoene hans.

Bacharach vant også Oscar for beste sang for temasangen til filmen Arthur i 1981.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Pianister fra USA
Sangere fra USA
Låtskrivere fra USA
Komponister fra USA
Musikalkomponister
BAFTA-vinnere
Emmy-vinnere
Grammy Award-vinnere
Oscar-vinnere (musikk)
Oscar-vinnere (sang)
Personer fra Kansas City i Missouri
Personer fra New York City
Sade Adu

Sade Adu (født Helen Folasade Adu 16. januar 1959 i Ibadan i Nigeria) er en britisk-nigeriansk sanger og komponist, kjent for sin myke, følelsesfulle altstemme. Hun har hatt stor suksess, spesielt på 1980- og 1990-tallet, med sitt engelske band, Sade, bestående av Stuart Mathewman (gitar og saksofon), Paul Denham (bass), Andrew Hale (keyboard) og Paul Cook (trommer).

Sade Adu ble født til nigeriansk far og engelsk mor, vokste opp i Clacton-on-Sea i Essex, og flyttet til Camden Town i London i 1984. I begynnelsen var hun vokalist for to funkgrupper, Arriva og Pride, før hun under en opptreden i fjernsynsprogrammet The Tube lanserte bandet som bærer hennes navn.

I 2017 ble hun forfremmet til kommandør (CBE) av Order of the British Empire.

Diskografi

Album 
 Diamond Life (Epic, 1984)
 Promise (Epic, 1985)
 Stronger Than Pride (Epic, 1988)
 Love Deluxe (Epic, 1992)
 Remix Deluxe (Epic, 1992)
 The Best Of Sade (Epic, 1994)
 Lovers Rock (Epic, 2000)
 Lovers Live (Epic, 2002)
 Soldier of Love (Sony, 2010)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Engelske sangere
Order of the British Empire (CBE)
Personer fra Ibadan
Personer fra Colchester
Reker

Alpheoidea
 Atyoidea
 Bresilioidea
 Campylonotoidea
 Crangonoidea
 Galatheacaridoidea
 Nematocarcinoidea
 Oplophoroidea
 Palaemonoidea
 Pandaloidea
 Pasiphaeoidea
 Procaridoidea
 Processoidea
 Psalidopodoidea
 Stylodactyloidea

Reker tilhører tifotkrepsene. De er vanligvis ganske små dyr som opptrer i stort antall. Forskjellige slags reker holder til på forskjellige dyp både i havet og i ferskvann. I denne artikkelen omtales infraordenen Caridea, som omfatter nesten alle reker som forekommer i Norge, men en annen gruppe av tifotkrepser, Dendrobranchiata, kalles også «reker».

De er særlig kjent som matnyttige og kan brukes på mange forskjellige måter i middagsretter. 

Mange arter holdes også i akvarium. Reker omfatter grupper som Atyidae, Caridina, kloreker og viftereker. Av de mer kjente artene kan nevnes  amanoreke, blomsterreke, Cryphiops caementarius,  dypvannsreke, Gabonreke, Halocaridina rubra, kirsebærreke, Molukk-viftereke og rød krystallreke.

Taksonomisk plassering 
Taksonomien til storkreps er komplisert og under stadig revisjon. En moderne oppdatering av systematikken gis nedfor i tråd med 2013-revisjonen, etter oversikten i  WoRMS-databasen.. 

 Rekke: leddyr (Arthropoda) - 67.000 arter
 KLASSE storkreps (Malacostraca) - +30.000 arter Latreille, 1802
 Underklasse «ekte storkreps» Eumalacostraca Grobben, 1892
 Usikker overorden Eucarida Calman, 1904
 Orden tifotkrepser (Decapoda) - 2.700 slekter, 15.000 arter Latreille, 1802
 Usikker underorden Eggbærereker, (Pleocyemata)
 Infraorden reker (Caridea) Dana, 1852 
 Overfamilie Alpheoidea  Rafinesque, 1815
 Overfamilie Atyoidea  De Haan, 1849 
 Overfamilie Bresilioidea  Calman, 1896
 Overfamilie Campylonotoidea  Sollaud, 1913
 Overfamilie Crangonoidea  Haworth, 1825
 Overfamilie Nematocarcinoidea  Smith, 1884
 Overfamilie Oplophoroidea  Dana, 1852a
 Overfamilie Palaemonoidea  Rafinesque, 1815
 Overfamilie Pandaloidea  Haworth, 1825
 Overfamilie Pasiphaeoidea  Dana, 1852
 Overfamilie Physetocaridoidea  Chace, 1940
 Overfamilie Processoidea  Ortmann, 1896a
 Overfamilie Psalidopodoidea  Wood-Mason, 1892
 Overfamilie Stylodactyloidea  Spence Bate, 1888

Litteratur 
 Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8

Referanser

Eksterne lenker 
 
 de Grave, Sammy, et. al., «A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans», i: Raffles Bulletin of Zoology. Suppl. 21, 2009, side 1–109

 
Akvaristikk
Krepsdyr formelt beskrevet i 1852
Dyr formelt beskrevet av James Dwight Dana
Tom DeLay

Thomas «Tom» Dale DeLay (født 8. april 1947 i Laredo i Texas i USA) er en amerikansk politiker (republikaner) og majoritetsleder i Representantenes hus i USA 2003–2006.

DeLay ble valgt til Kongressen i 1984, og ble nestleder for den republikanske gruppen i 1995. Han ble majoritetsleder i 2003. DeLay er kjent som en hardtslående og aggressiv politiker, og hadde kallenavnet «The Hammer» (hammeren) blant kolleger for sin jerndisiplin internt i partigruppen.

I pakt med kongressrepublikanernes reglement gikk han av som majoritetsleder 7. januar 2006, etter at en storjury i Texas i 2005 tok ut anklage mot ham for å konspirere for å bryte delstatens valglover. Dette tiltalepunktet er senere avvist av domstolen. DeLay er fortsatt siktet for ulovlig pengevasking og konspirasjon for å begå ulovlig pengevasking. Siktelsene dreier seg om DeLays aktiviteter for å skaffe et republikansk flertall i delstatsforsamlingen i Texas ved valgene der i 2002. Hovedmålet var å få delstatsforsamlingen til å foreta en nytegning av statens valgdistrikter til Representantenes hus foran Kongressvalget i 2004.

To av DeLays nærmeste medarbeidere ble i 2006 dømt for å ha mottatt bestikkelser fra lobbyisten Jack Abramoff, men selv om det har vært reist kritikk også mot DeLay, har det aldri vært tatt ut tiltale eller foregått noen offentlig kjent etterforskning av ham for disse forholdene.

DeLay trakk seg fra Representantenes hus 9. juni 2006.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Kongressrepresentanter fra Texas
Personer fra Laredo
Aleksandr Tikhonov

Aleksandr Ivanovitsj Tikhonov (russisk Александр Иванович Тихонов, født 2. januar 1947 i Ujskoje, Tsjeljabinsk oblast) er en tidligere russisk skiskytter som representerte Sovjetunionen. 
Han er blant tidenes mestvinnende skiskyttere med sine 11 VM-gull og fire OL-gull.

Han mangler derimot individuelt OL-gull, men var med på å ta stafettgull for Sovjetunionen i fire OL på rad (1968, 1972, 1976 og 1980).
Til sammenligning har Ole Einar Bjørndalen totalt 16 gull (fortsatt aktiv pr. 2014/15-sesongen) på de tre distansene 20 km, 10 km og stafett. I de to tradisjonelle individuelle øvelsene 20 km (normalprogrammet) og 10 km (sprinten), har både denne sovjetrusseren og DDR-mannen Frank Ullrich seks gull hver seg i VM-/OL-sammenheng, mens Bjørndalen har ni medaljer av edleste valør på de to distansene. Halve karrieren til Tikhonov hadde imidlertid gått da sprint-10 km ble VM-gren i 1974.

I mai 2002 ble han valgt til visepresident i det internasjonale skiskytterforbundet (IBU). Han bor i dag i Østerrike.

Han har omtalt norske idrettsutøvere som "frostskadde tosker".

Meritter 
 Verdensmesterskap
 1967 – sølv på stafetten
 1969 – gull på 20 km og stafetten
 1970 – gull på 20 km og stafetten
 1971 – gull på stafetten, sølv på 20 km
 1973 – gull på 20 km og stafetten
 1974 – gull på stafetten
 1976 – gull på 10 km
 1977 – gull på 10 km og stafetten, bronse på 20 km
 1979 – sølv på 20 km og bronse på stafetten
 Olympiske leker
 Grenoble 1968 – gull på stafetten og sølv på 20 km
 Sapporo 1972 – gull på stafetten
 Innsbruck 1976 – gull på stafetten
 Lake Placid 1980 – gull på stafetten

Se også 
 Liste over mestvinnende vinterolympiere

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Russiske skiskyttere
Idrettsledere
Olympiske mestere for Sovjetunionen
Olympiske sølvmedaljevinnere for Sovjetunionen
Verdensmestere i skiskyting
Medaljevinnere under Vinter-OL 1968
Deltakere for Sovjetunionen under Vinter-OL 1968
Skiskyttere under Vinter-OL 1968
Medaljevinnere under Vinter-OL 1972
Deltakere for Sovjetunionen under Vinter-OL 1972
Skiskyttere under Vinter-OL 1972
Medaljevinnere under Vinter-OL 1976
Deltakere for Sovjetunionen under Vinter-OL 1976
Skiskyttere under Vinter-OL 1976
Medaljevinnere under Vinter-OL 1980
Deltakere for Sovjetunionen under Vinter-OL 1980
Skiskyttere under Vinter-OL 1980
Personer fra Tsjeljabinsk oblast
Deltakere under VM i skiskyting 1967
Deltakere under VM i skiskyting 1969
Deltakere under VM i skiskyting 1970
Deltakere under VM i skiskyting 1971
Deltakere under VM i skiskyting 1973
Deltakere under VM i skiskyting 1974
Deltakere under VM i skiskyting 1975
Deltakere under VM i skiskyting 1976
Deltakere under VM i skiskyting 1977
Deltakere under VM i skiskyting 1978
Deltakere under VM i skiskyting 1979
Hof Finnskog

Hof Finnskog er et sogn i Åsnes i Innlandet som består av den delen av Finnskogen som tidligere hørte til Hof. Hoveddelen av Rotberget krets, som tidligere tilhørte Hof Finnskog, ble overført til Grue 1. januar 1969. Sognet består av Maliberget, Konttorpet, Gransjøberget, Gråberget, Breisjøberget, deler av Rotberget, Husuberget, Dulpetorpet og Rauken i tillegg til seterskogene til gardene i Arneberg. På Dulpetorpet (uttales som en mellomting mellom dølpetørpe og dælpetærpe) ligger Hof Finnskog kirke.

Hof Finnskog har flere innsjøer. Den største er Fallsjøen, også kalt Nordre Røgden, som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Det høyeste punktet i Hof Finnskog er Elgklinten (634 moh.), som også er det høyeste punktet i Åsnes. Elgklinten ligger på grensa mot Sverige.

Åsnes' geografi
Finnskogen
Lundersæter

Lundersæter er en bygd med ca. 350 innbyggere i Kongsvinger kommune som ligger 25 km nordøst for kommunesenteret. Med barneskole, samfunnshus og Lundersæter kirke er den sentret på Brandval Finnskog. I sin videre betydning består Lundersæter av tre separate deler, Lundersæter, Græsberget og Øyermoen.

Det finnes en rekke lag og foreninger som for eksempel idrettslag og tre grendeforeninger. Idrettslaget kan skilte med en rekke Norgesmestere, da fremst i orientering. Den mest kjente er Magne Lystad som ble Europamester, nordisk mester og Norgesmester en rekke ganger.

Bosetninger i Kongsvinger
Beriev

Beriev Flyfabrikk (tidligere Beriev designbyrå) er en russisk flyprodusent som ble opprettet i Taganrog i 1934. Ingeniør Georgij Berijev var den første sjefskonstruktør ved fabrikken og den bærer hans navn. Gjennom årene har fabrikken utviklet 29 ulike flytyper, 14 av disse ble satt i serieproduksjon.

Idag har fabrikken rundt 3000 ansatte og er spesielt kjent som produset av amfibiefly. Be-200 flerformål fly er et nytt amfibiefly som Beriev har utviklet og produserer. Beriev Flyfabrikk er et datterselskap av United Aircraft Corporation.

Fly utviklet av Beriev (utvalg) 

 Be-6 maritimt rekognoseringsfly
 Be-10 sjøfly
 Be-12 maritimt rekognoseringsfly
 Be-32 regionalt passasjerfly/transportfly
 Be-40 maritimt rekognoseringsfly
 Be-42 amfibiefly
 Be-103 lett amfibiefly
 Be-200 multirolle amfibiefly

Eksterne lenker
 Offisielt nettsted for Beriev flyfabrikk
 Om Beriev Flyfabrikk, fra Taganrogs offisielle nettsted

Beriev flyfabrikk
Selskaper etablert i 1934
1934 i Russland
Bergerac (TV-serie)

Bergerac er en britisk kriminalserie som gikk på BBC1 fra 1981 til 1991. Serien handler om den eks-alkoholiserte kriminalbetjenten Jim Bergerac, som holder til på øya Jersey i Den engelske kanal. Rollen som Bergerac ble spilt av John Nettles. Andre sentrale skikkelser i serien er Charlie Hungerford, en lokal rik forretningsmann og Bergeracs eks-svigerfar, spilt av Terence Alexander; Deborah, hans ekskone, spilt av Deborah Grant; og hans sjef Barney Crozier, spilt av Sean Arnold.

Serien gikk på NRK fra 1982 til 1992. Til sammen 79 episoder ble sendt på NRK. TVNorge sendte hele serien fra 1997 til 2000.

Om serien 
Serien ble til da serien Ring Radio West måtte skrives om fordi hovedrolleinnehaveren, Trevor Eve, trakk seg. Produksjonsteamet bak Ring Radio West skapte da Bergerac i stedet.

Referanser

Eksterne lenker 

Britiske politi-TV-serier
Britiske krimserier
Jersey
Detektimen
Britiske TV-serier fra 1980-årene
Britiske TV-serier fra 1990-årene
TV-produksjoner på BBC
Tomra Systems

Tomra Systems ASA () er et norsk industriselskap som produserer pantesystemer for drikkevareemballasje. Tomra står for TOMflaskeReturAutomat. Selskapet ble grunnlagt i 1972 av brødrene Petter og Tore Planke. Hovedkontoret ligger i Asker. 

Selskapet har satset på verdensmarkedet, og det har i 2006 over 50 000 automater utplassert i over 40 land.

Konkurrenter
Tomra er verdensleder innen RVM-løsninger med 90 % markedsandel (RVM = Reverse Vending Machine). Konkurrenter:
 Repant ASA
 Reverse Vending Corporation
 Wincor Nixdorf
 Envipco
 Sielaff
 Trautwein

Referanser

Eksterne lenker
 

Næringsliv i Asker
Norske industriselskaper
Selskaper notert på Oslo Børs
1972 i Norge
Selskaper etablert i 1972
Astri Kleppe

Astri Cecilie Margarethe Kleppe (født 24. september 1951 i Stockholm) er en norsk forfatter. Hun debuterte i 1990 med diktsamlinga Bilder tegnet i dagslys, og har seinere gitt ut tre andre diktsamlinger og en novellesamling. Astri Kleppe har også en doktorgrad i teoretisk fysikk fra universitetet i Lund fra 1997  (avhandlingens tittel: Some Aspects of Chirality) og jobber med fysikk ved siden av forfatterkarrieren sin.

Hun er av både svensk og norsk herkomst. Astri Kleppe er datter av Per Kleppe og vokste opp på Lambertseter i Oslo og senere i Sveits.

Utgivelser 
 Bilder tegnet i dagslys, dikt, 1990
 Å løpe over en eng, dikt, 1994
 Før snøen samler stjerner, dikt, 2000
 Den gangen vi var skog, dikt, 2004
 Her ute, noveller, 2006
 Ivans blomster, lyrikk, Cappelen Damm, 2017

Referanser

Kilder
Presentasjon av Astri Kleppe i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 Astri C. Kleppe i Cappelen Damm
 Astri C. Kleppe i NRK Forfatter

Norske lyrikere
Personer fra Solna
Federico García Lorca

Federico García Lorca (født 5. juni 1898, død 19. august 1936) var en spansk dikter og dramatiker, men er også kjent som maler, pianist og komponist.

Lorcas kanskje mest kjente diktverk er Sigøynerballader, som utkom i 1928. Han skrev skuespillet Blodsbryllup, som ble uroppført i 1933.

Som medlem av 27-generasjonen ble han henrettet i Granada av de nasjonalistiske partisanene ved starten av den spanske borgerkrigen 19. august 1936.

Bøkene hans var forbudt i Spania under Franco-styret.

Referanser

Litteratur 
 

 Bøker på norsk 
 Frøken Rosita, eller Blomsterspråket ; Bernarda Albas hus : to skodespel oversatt av Tove Bakke Samlaget drama 2007 (Originaltittel: Doña Rosita la soltera, o El lenguaje de las flores, La casa de Bernarda Alba) ISBN 9788252170276
  utvalg og gjendikning av Tove Bakke 
  utvalg og gjendiktning ved Tove Bakke og Ragnar Hovland 
  gjendikning ved Niels Fredrik Dahl
  oversatt av Carl Keilhau
  gjendiktet av Astrid Mercedes Ness
  oversatt av Tormod Skagestad
  oversatt av Aslaug Vaa

Eksterne lenker 
 
 
 

Spanske forfattere
Spanskspråklige forfattere
Personer fra provinsen Granada
Spanske dramatikere
Marinemuseet

Marinemuseet er et nasjonalt museum for Sjøforsvaret, og regnes av mange for å være verdens eldste marinemuseum åpent for publikum. Det ble etablert i 1853 og har siden 1864 vært lokalisert i Magasin A på Karljohansvern i Horten i Vestfold. Marinemuseet har som formål å bevare og formidle Sjøforsvarets historie og kulturarv slik at publikum kan få en oversikt over Marinens utvikling og betydning for Norges historie. Utstillingen dekker blant annet:

 Storhetstiden til den dansk-norske marinen på 16- og 1700-tallet med blant annet sjøhelten Peter Wessel «Tordenskjold» og flåtebasen Fredriksværn.
 Krigene mot England i 1801 og 1807–1814.
 Oppbyggingen av en egen norsk marine etter 1814, med stor vekt på hovedbasen i Horten.
 Unionsoppløsningen fra Sverige i 1905 og tiden før og etter første verdenskrig.
 Andre verdenskrig – angrepet på Norge og reorganiseringen i Storbritannia frem til tiden etter 1945.
 Egne avdelinger for hver fartøysklasse og museet har over 150 modeller av fartøyer.

Marinemuseet har også flere bevarte fartøyer, blant annet «Rap», Norges og verdens første dedikerte torpedobåt, samt utendørsutstilling med ubåten KNM «Utstein» og MTBen KNM «Blink». Begge av de sistnevnte skip er åpne for publikum.

Ved siden av det museale kan Marinemuseet tilby flere historiske tjenester. Museet har et stort fagbokbibliotek, bildesamling og tegningsarkiv. Det er tilbud om guidede omvisninger.

Se også
 Karljohansvern

Eksterne lenker
 Nettsider for Marinemuseet, Horten

Museer i Vestfold og Telemark
Sjøfartsmuseer i Norge
Sjøforsvaret
Kultur i Horten
Forsvarets museer
Sjøfart i Vestfold og Telemark
Etableringer i 1853
Museer etablert i 1850-årene
1853 i Norge
Vitenskap i 1853
Artikler i sjøfart-prosjektet
Acem

Acem er en norsk ideell organisasjon.

Den ble stiftet i Oslo i 1966 av psykolog og lege Are Holen. Organisasjonens hovedformål er å undervise i Acem-meditasjon og andre metoder for avstressing og personlig utvikling. 

Organisasjonen er i overveiende grad basert på frivillig, ulønnet arbeid. Ingen tjener penger på å undervise i Acem-meditasjon, eller på å utvikle metoden.

Acem er kjent for gigant-loppemarkeder i Oslo på 1970- og 1980-tallet. Organisasjonen tjente også penger på å drive asylmottak for staten. Journalister fra Adresseavisen påsto i en artikkelserie i 2016 at organisasjonen, som ikke er skattepliktig, ikke hadde betalt skatt på inntekter i form av offentlige overføringer på rundt 70 millioner kroner mellom 1988 og 1990. Acem avviste at organisasjonen hadde unndratt skatt, og viste blant annet til at journalistene bak saken ikke syntes å skille mellom driftstilskudd og netto overskudd. 

Acem Norge har investert i eiendommer som gir leieinntekter. Overskuddet brukes til å finansiere driften av meditasjonsarbeidet, slik at kurs kan tilbys til en moderat pris. Mange av Acems eiendommer har hatt en betydelig verdistigning siden de ble anskaffet på 1970-tallet. Journalistene i Adresseavisen hevdet at Acem forvaltet eiendommer til rundt en halv milliard kroner i 2016. 

Acem kjøpte i 2003 konferansesenteret Halvorsbøle som drives som internasjonalt retrettsenter.

Ifølge en mastergrad om Acem skrevet i 2010, fremstår Acem «som en kult», definert i denne sammenheng som en organisasjonsform med en pluralistisk tilnærming til sannhet, der den enkelte selv må finne sine egne svar.

Acem underviser også i Yoga og gruppepsykologi, foruten å tilby eget konfirmasjonsopplegg. Acem utgir tidsskriftet Dyade.

Acem er i tillegg til Norge også etablert med betydelig aktivitet i Sverige, Danmark, Nederland, Storbritannia, Tyskland, India, Den dominikanske republikk og Taiwan.

I 2014 ble Acems grunnlegger Are Holen utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden av H.M. Kong Harald. Hovedbegrunnelsen var fremragende stress- og katastrofeforskning, men også Holens engasjement i Acem ble fremhevet.

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisielt nettsted for Acem

Norske ideelle organisasjoner
Organisasjoner etablert i 1966