alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Rabyxis

Rabyxis er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar.

Systematisk oversikt 
Slektesnavnet er et anagram av Bryaxis.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
 Gruppen Brachyglutini Raffray, 1904
 Slekten Rabyxis Raffray, 1890

Liste over artene 

 Underslekten Pseudobaxyris Jeannel, 1960
 Rabyxis (Pseudobaxyris) ankovanae Jeannel, 1960
 Rabyxis (Pseudobaxyris) betrokana (Jeannel, 1956)
 Rabyxis (Pseudobaxyris) comorica (Jeannel, 1955)
 Rabyxis (Pseudobaxyris) coxalis (Raffray, 1903)
 Rabyxis (Pseudobaxyris) curta Jeannel, 1960
 Rabyxis (Pseudobaxyris) labiata (Raffray, 1896)
 Rabyxis (Pseudobaxyris) lata Jeannel, 1960
 Rabyxis (Pseudobaxyris) minor (Fairmaire, 1898)
 Rabyxis (Pseudobaxyris) nitida Jeannel, 1960
 Rabyxis (Pseudobaxyris) perrieri (Raffray, 1900)
 Rabyxis (Pseudobaxyris) planifrons (Jeannel, 1956)
 Rabyxis (Pseudobaxyris) trifoveata (Raffray, 1896)
 Rabyxis (Pseudobaxyris) validipes (Jeannel, 1954)
 Underslekten Rabyxis (i snever forstand)
 Rabyxis (Rabyxis) antongilensis Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) brunnea Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) clavalis Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) convexicollis Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) convexiuscula Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) delphinensis Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) discicollis (Jeannel, 1956)
 Rabyxis (Rabyxis) filicornis (Jeannel, 1956)
 Rabyxis (Rabyxis) frontalis (Jeannel, 1956)
 Rabyxis (Rabyxis) gracilis Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) labathiei Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) madecassa (Raffray, 1896)
 Rabyxis (Rabyxis) major Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) minuta (Jeannel, 1956)
 Rabyxis (Rabyxis) nigriclavis Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) robinsoni Jeannel, 1960
  Rabyxis (Rabyxis) stricticollides Newton, 2017
 Rabyxis (Rabyxis) striolata (Raffray, 1890)
 Rabyxis (Rabyxis) temporalis Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) tripunctata Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) trochalis (Raffray, 1903)
 Rabyxis (Rabyxis) tuberifrons Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) vadoni Jeannel, 1960
 Rabyxis (Rabyxis) viduana (Raffray, 1898)
 Ikke plassert til underslekt:
 Rabyxis clavata Raffray, 1903
 Rabyxis heterocera Raffray, 1903
 Rabyxis maroantsetrae Jeannel, 1954
 Rabyxis nodicornis Jeannel, 1954
 Rabyxis parviceps (Jeannel, 1959)
 Rabyxis pauliani Jeannel, 1954
 Rabyxis simplex Raffray, 1903

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1890
Chiles insekter
Fortregning (psykoloanalyse)

Fortregning er et begrep innenfor psykoanalysen. Det betegner en forsvarsmekanisme som regulerer som regulerer mellompsykiske eller mellommenneskelige konflikter ved å holde tabuer eller virkelighetens fakta eller idéer borte fra en bevisst oppfatning.

Psykologi
Psykiatri
Simon Ehammer

Simon Ehammer (født 7. februar 2000) er en sveitsisk friidrettsutøver. Han vant tikamp under U20-EM i friidrett 2019. Han konkurrerer i 110 m hekk, mangekamp og lengdehopp. Han vant lengdehopp under U23-EM i friidrett 2021.

Internasjonale konlurranser

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske mangekjempere
Sveitsiske lengdehoppere
Sveitsiske hinderløpere
VM-bronsemedaljevinnere i friidrett for Sveits
EM-sølvmedaljevinnere i friidrett for Sveits
Deltakere for Sveits under EM i friidrett 2022
Deltakere for Sveits under VM i friidrett 2022
Deltakere for Sveits under VM i friidrett innendørs 2022
EM i friidrett 2022 – 400 meter menn

400 meter for menn under EM i friidrett 2022 ble arrangert på Olympiastadion i München 15., 16. og 17. august 2022.

Resultater

Forsøksheat
De tre første i hvert heat (Q) og de tre raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene. De ni høyest rankede deltakerne fikk walk-over slik at de begynte å konkurrere i semifinalene.

Semifinaler
De to første i hver semifinale (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.

Finale

Kilder 
 Results Progression
 Resultater

00400 meter menn
400 meter under EM i friidrett
EM i friidrett 2022 – 400 meter kvinner

400 meter for kvinner under EM i friidrett 2022 ble arrangert på Olympiastadion i München 15., 16. og 17. august 2022.

Resultater

Forsøksheat
De tre første i hvert heat (Q) og de tre raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene. De tolv høyest rankede deltakerne fikk walk-over slik at de begynte å konkurrere i semifinalene.

Forsøksheatene startet 15. august klokken 19:35.

Semifinaler
De to første i hver semifinale (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.

Semifinalene startet 16. august klokken 13:00.

Finale
Finalen fant sted 17. august klokken 22:02.

Referanser

Kilder 
 Resultater

00400 meter kvinner
400 meter under EM i friidrett
EM i friidrett 2022 – 110 meter hekk menn

110 meter hekk for menn under EM i friidrett 2022 ble arrangert på Olympiastadion i München 16. og 17. august 2022.

Resultater

Forsøksheat
De fire første i hvert heat (Q) og den raskeste ellers (q) gikk videre til semifinalene. De elleve høyest rankede deltakerne fikk walk-over slik at de begynte å konkurrere i semifinalene.

Semifinaler
De to første i hver semifinale (Q) og de to raskeste ellers (q) gikk videre til finalen.

Finale

Kilder 
 Resultater

110 hekk
Hekkeløp
Spycatcher (TV-serie)

Spycatcher er en britisk dramaserie som ble sendt på BBC fra 1959 til 1961. Serien var lagt til England under krigsårene og handlet om en avhørsleder i den britiske etterretningen som hadde som oppgave å avsløre tyske agenter som hadde tatt seg til landet under dekke av å være flyktinger. Hver episode handlet om et spesifikt avhør og det var ingen dramatisert handling utover det. Dramatikken lå i den psykologiske spenningen mellom avhører og den avhørte. Hovedrollen ble spilt av Bernard Archard.

Serien var basert på Oreste Pintos virke under krigen. Han var en av de mest renommerte avhørslederne som jobbet i britisk etterretning under andre verdenskrig.

Det ble også sendt en radioserie basert på samme materiale. Serien var også opphavet til et brettspill med samme navn.

Referanser

Eksterne lenker 

 

Britiske dramaserier
TV-produksjoner på BBC
Britiske TV-serier fra 1950-årene
Britiske TV-serier fra 1960-årene
Dramaproduksjoner på TV om andre verdenskrig
Cepurini

Cepurini er en gruppe av snutebiller som lever på ulike slags urter.

Utseende 
Små til middelsstore snutebiller med bred, skjellkledt kropp. Hodet er middels stort med en middels lang, slank, krum snute. Fasettøyenene er ganske store og noe utstående. Antennene er 11-leddete og knebøyde. Det innerste leddet (antenneskaftet) er noe kølleformet, antennesvøpen består av sju ledd og antennene ender i en kompakt, tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, mye smalere enn dekkvingene, med rundede sider, tett skjellkledt. Dekkvingene er brede, parallellsidige i de fremre 3/4, med tydelige skuldre og punktrader. De har ofte markerte lengdestriper dannet av lyse og mørke skjell. Beina er middels lange og kraftige.

Levevis 
Engsnutebillene lever på ulike slags urter, spesielt i erteblomstfamilien (Fabaceae) og skjermplantefamilien (Apiaceae). De er vanligvis noe spesialiserte, slik at hver art spesialiserer seg på en familie eller slekt av vertsplanter. Larvene til engsnutebillene skiller seg fra de fleste snutebillelarver ved at de spiser på utsiden av plantene, ikke inne i dem.
Den søramerikanske arten Phelypera distigma, som har larver som lever på bladene av et tre, er uvanlig i og med at larvene lever mange sammen i likhet med mange sommerfugler og planteveps. De danner sirkler for å forsvare seg om de blir angrepet. Når de skal forflytte seg fra et tre til et annet, skjer det som et "tog" der hver larve følger tett etter den forrige.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i tropiske områder. Den mangler i Nord-Amerika og har bare én art i Palearktis, i det sørøstlige Sibir.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
 Underfamilien engsnutebiller, Hyperinae Lacordaire, 1863
 Stammen Cepurini Capiomont, 1867
 Slekten Cephalalges Schönherr, 1840
 Slekten Cepurellus Heller, 1908
 Slekten Cepurus Schönherr, 1834
 Slekten Chloropholus Chevrolat, 1843
 Slekten Eurychirus Waterhouse, 1853
 Slekten Fronto Petri, 1901
 Slekten Frontodes Marshall, 1920
 Slekten Haplopodus Marshall, 1946
 Slekten Isorhinus Capiomont, 1867
 Slekten Larinosomus Capiomont, 1867 
 Slekten Nothyperus Marshall, 1948
 Slekten Phelypera Jekel, 1865
 Slekten Saginesis Pascoe, 1872
 Slekten Tanarus Hustache, 1921
 Slekten Tylopterus Capiomont, 1867

Referanser

Kilder 
 Fitzgerald, T.D.: Social Caterpillars

Eksterne lenker 
 

Snutebiller
Dyr formelt beskrevet i 1867
In Pursuit of Polly

In Pursuit of Polly er en amerikansk stumfilm fra 1918, regissert av Chester Withey.

Handling 
Polly, en ung kvinne på flukt fra tre uønskede friere, sjekker inn på et hotell ved å bruke et fiktivt navn.

Men denne utflukten får snart en Secret Service-agent til å forveksle henne med en potensiell tysk spion, noe som igjen fører til at Polly uforvarende blir involvert med en gruppe ekte tyske spioner.

Skuespillere 
 Billie Burke som Polly Marsden
 Thomas Meighan som Colby Mason
 Frank Losee som Buck Marsden
 A.J. Herbert som Talbot Sturgis
 William B. Davidson som Larry O'Malley
 Alfred Hickman som O'Leary
 Ben Deeley som Emile Kremer

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1918
Bouclette

Bouclette er en fransk stumfilm fra 1918 regissert av Louis Mercanton og René Hervil.

Skuespillere 
 Gaby Deslys som Flora Hys
 Harry Pilcer som Gray Stanton
 Gabriel Signoret som Henri Le Baron
 Marcel L'Herbier som Paul Bernard
 Max Maxudian som Brulard

Referanser

Eksterne lenker 

Franske stumfilmer
Filmer fra 1918
FedEx-sluttspillet 2022

FedEx-sluttspillet 2022 er en serie med tre golfturneringer som markerer avslutningen av PGA-touren 2021/22. Sluttspillet er det 16. FedEx-sluttspillet og blir avholdt fra 11. til 28. august 2022.

FedEx St. Jude Championship
FedEx St. Jude Championship ble avholdt 11.–14. august med 120 spillere på startstreken. Hideki Matsuyama (11.-plass) avsto fra å delta grunnet en nakkeskade, mens Tommy Fleetwood (47.-plass) sto over turneringen av personlige årsaker. Lanto Griffin (69.-plass), Daniel Berger (78.-plass) og Nate Lashley (98.-plass) trakk seg også før turneringen grunnet skader.

Will Zalatoris vant turneringen, etter å ha beseiret Sepp Straka i omspill. Zalatoris tok med seieren over ledelsen i sammendraget, mens Straka avanserte til en 8.-plass sammenlagt. Lucas Glover, Adam Scott, Andrew Putnam og Wyndham Clark var de eneste utenfor 70.-plass før turneringen som spilte seg opp og dermed kvalifiserte seg for BMW Championship, på bekostning av Anirban Lahiri, John Huh, Brendon Todd og Lanto Griffin.

BMW Championship
BMW Championship ble avholdt 18.–21. august med 68 spillere på startstreken. Cameron Smith (3.-plass) og Tommy Fleetwood (56.-plass) trakk seg før turneringsstart.

Patrick Cantlay vant turneringen, ett slag foran Scott Stallings. Cantlay tok med seieren over 2.-plassen i sammendraget bak sammenlagtleder Scottie Scheffler, mens Will Zalatoris falt til 3.-plass sammenlagt da han måtte trekke seg midtveis i turneringen grunnet ryggproblemer. Stallings avanserte til en 12.-plass i sammendraget etter å ha vært utenfor 30.-plass før turneringen. Lee Kyoung-hoon, Adam Scott og Aaron Wise var de tre andre som også spilte seg inn i The Tour Championship, på bekostning av Kim Joo-hyung, Davis Riley, Kevin Kisner og JJ Spaun.

TOUR Championship
The Tour Championship blir avholdt 25.–28. august med 30 spillere på startstreken. Will Zalatoris (3.-plass) trakk seg før turneringsstart.

Kvalifiserte spillere 
   

* Kvalifisert til sluttspillet for første gang.
CUT = Misset cut-en
DNP = Spilte ikke.
WD = Trakk seg.

Referanser

Eksterne lenker 
 

FedEx-cupen
PGA-touren
Golf i USA
Golf i 2022
Sport i USA i 2022
Lixini

Lixini er en gruppe av middelsstore, avlange snutebiller som utvikler seg inne i røtter, stengler eller blomsterhoder av ulike planter, der de danner avlange galler.

Utseende 
Middelsstore (ofte 7 – 10 mm), avlange, mer eller mindre jevnbrede snutebiller. Kroppen er vanligvis helt skjellkledt og brunlig eller grå på farge. Hodet er nokså stort, fasettøynene små og snuten middels lang, krum og ganske kraftig. Antennene er festet i den ytre halvdelen av snuten. De er middels lange og knebøyde og ender i en kølle som (i alle fall tilsynelatende) består av fire ledd, slik at hele antennen er 12-leddet. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, med rundede sider, tilsmalnet framover, ved roten gjerne litt smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er parallellsidige med markerte skuldre og punktrader. Beina er middels lange, leggene (tibiae) har en liten krok (uncus) ytterst. De to klørne er sammenvokste ved roten.

Levevis 
Larvene utvikler seg i avlange galler inne i røtter, stengler eller knopper av ulike slags storvokste urter. Gallen er synlig som en fortykkelse på stengelen, rota eller knoppen. Den avlange kroppsformen er trolig en tilpasning til trange rom. Stengelsnutebillene kan angripe mange forskjellige vertsplanter, selv om hver art begrenser seg til en begrenset gruppe. Særlig hyppige er de på tistler og skjermplanter. Disse billene er sjelden særlig tallrike og er ikke regnet som betydelige skadedyr.

Systematisk inndeling / Norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
 Underfamilien stengelsnutebiller, Lixinae Schönherr, 1823 (= Cleoninae)
 Stammen Lixini Schönherr, 1823
 Slekten Afrolarinus Gültekin, 2013
 Slekten Allolarinus Gültekin, 2012
 Slekten Broconius Desbrochers des Loges, 1904
 Slekten Eugeniodecus Arnoldi, 1955
 Slekten Eustenopus Petri, 1907
 Slekten Gasteroclisus Desbrochers des Loges, 1904
 Slekten Hololixus Voss, 1932
 Slekten Hypolixus Desbrochers des Loges, 1898
 Slekten Ileomus Schönherr, 1823
 Slekten Lachnaeus Schönherr, 1826
 Slekten Larinodontes Faust, 1898
 Slekten Larinus Dejean, 1821 - i Norge:
 Larinus planus (Fabricius, 1792)
 Slekten Lixus Fabricius, 1801 - i Norge:
 Lixus bardanae (Fabricius, 1787)
 Lixus iridis Olivier, 1807 - ennå ikke funnet i Norge, vidt utbredt ellers i Norden
 Slekten Microlarinus Hochhuth, 1847
 Slekten Microlixus Hustache, 1937
 Slekten Mycotrichus Fairmaire, 1896
 Slekten Nefis Gültekin, 2013
 Slekten Sublarinus Petri, 1914

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Bilder av diverse amerikanske Lixinae
 Lixus iridis

Snutebiller
Biller formelt beskrevet i 1823
Mesterligaen i fotball for kvinner 2022/23

Mesterligaen i fotball for kvinner 2021/22 er den 22. gang UEFA arrangerer Mesterligaen i fotball for kvinner.

Kvalifisering

1. kvalifiseringsrunde

Mesterruten 
Turnering 1
 Arrangert av Pomurje

Turnering 2

 Arrangert av PAOK.

Turnering 3

 Arrangert av Split.

Turnering 4

 Arrangert av Apollon Limassol.

Turnering 5

 Arrangert av UKS SMS Łódź.

Turnering 6

 Arrangert av Juventus.

Turnering 7

 Arrangert av U Olimpia Cluj.

Turnering 8

 Arrangert av Twente.

Turnering 9

 Arrangert av Ljuboten.

Turnering 10

 Arrangert av Breznica.

Turnering 11

 Arrangert av Spartak Subotica.

Ligaruten 
Turnering 1

 Arrangert av Glasgow City.

Turnering 2

 Arrangert av Rosenborg.

Turnering 3

 Arrangert av Fortuna Hjørring.

Turnering 4

 Arrangert av Real Madrid.

2. kvalifiseringsrunde

|+Mesterruten

|}

|+Ligaruten

|}

Gruppespill

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Gruppe D

Sluttspill

Referanser

Eksterne lenker 
 

UEFA Mesterliga for kvinner
Fotball i 2022
Fotball i 2023
Rhinocyllini

Rhinocyllini er en liten gruppe av middelsstore, avlange snutebiller som utvikler seg inne i røtter, stengler eller blomsterhoder av ulike planter, der de danner avlange galler.

Utseende 
Middelsstore (ofte 7 – 10 mm), avlange, mer eller mindre jevnbrede snutebiller. Kroppen er vanligvis helt skjellkledt og brunlig eller grå på farge. Hodet er nokså stort, fasettøynene små og snuten middels lang, krum og ganske kraftig. Antennene er festet i den ytre halvdelen av snuten. De er middels lange og knebøyde og ender i en kølle som (i alle fall tilsynelatende) består av fire ledd, slik at hele antennen er 12-leddet. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, med rundede sider, tilsmalnet framover, ved roten gjerne litt smalere enn dekkvingene. Dekkvingene er parallellsidige med markerte skuldre og punktrader. Beina er middels lange, leggene (tibiae) har en liten krok (uncus) ytterst. De to klørne er sammenvokste ved roten.

Levevis 
Larvene utvikler seg i avlange galler inne i røtter, stengler eller knopper av ulike slags storvokste urter. Gallen er synlig som en fortykkelse på stengelen, rota eller knoppen. Den avlange kroppsformen er trolig en tilpasning til trange rom. Stengelsnutebillene kan angripe mange forskjellige vertsplanter, selv om hver art begrenser seg til en begrenset gruppe. Særlig hyppige er de på tistler og skjermplanter. Disse billene er sjelden særlig tallrike og er ikke regnet som betydelige skadedyr.

Utbredelse 
Gruppen er hjemmehørende i Palearktis med de fleste av artene i Middelhavsområdet, men er spredt til andre områder inkludert Nord-Amerika og Norge.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
 Underfamilien stengelsnutebiller, Lixinae Schönherr, 1823 (= Cleoninae)
 Stammen Rhinocyllini Lacordaire, 1863  
 Slekten Bangasternus des Gozis, 1882 - 7 arter
 Slekten Rhinocyllus Germar, 1817 - 4 arter
 Rhinocyllus conicus (Frölich, 1792) – funnet i Norge i 2007

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 Bilde av Rhinocyllus conicus
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Snutebiller
Biller formelt beskrevet i 1863
Carciliini

Carciliini er en nokså artsfattig gruppe av snutebiller. De er middelsstore, avlange snutebiller uten skjell på kroppen.

Utseende 
Middelsstore, avlange, parallellsidige snutebiller. Kroppen er mørkfarget, oftest svart, gjerne med en blålig metallglans, og de mangler skjellkledning. Hodet er middels stort med store, flate fasettøyne og en ganske lang, tynn snute. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle ytterst, og sitter festet omtrent midt på snuten. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, med avrundede sider, markert tilsmalnet framover, på oversiden kraftig og tett punktert. Dekkvingene er litt bredere enn brystskjoldet, parallellsidige, med markerte skuldre. De har sterkt markerte punktrader. Beina er forholdsvis korte, lårene med kraftige tenner på undersiden.

Levevis 
Larvene utvikler seg i død ved, som oftest like under sevjelaget på små, nylig døde grener eller kvister.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Asia.

Systematisk inndeling 
Disse billene blir ofte plassert i underfamilien Molytinae.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
 Underfamilien greinsnutebiller, Mesoptilinae Lacordaire, 1863 (=Magdalinae)
 stammen Carciliini Pierce, 1916
 slekten Carcilia Roelofs, 1875 - 8 arter
 slekten Laemosaccodes Voss, 1936 - 5 arter

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Magdalis frontalis, fra Claude Schotts hjemmeside

Snutebiller
Dyr formelt beskrevet i 1916
Magdalidini

Magdalidini er en nokså artsfattig gruppe av snutebiller. De er middelsstore, avlange snutebiller uten skjell på kroppen.

Utseende 
Middelsstore, avlange, parallellsidige snutebiller. Kroppen er mørkfarget, oftest svart, gjerne med en blålig metallglans, og de mangler skjellkledning. Hodet er middels stort med store, flate fasettøyne og en ganske lang, tynn snute. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle ytterst, og sitter festet omtrent midt på snuten. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, med avrundede sider, markert tilsmalnet framover, på oversiden kraftig og tett punktert. Dekkvingene er litt bredere enn brystskjoldet, parallellsidige, med markerte skuldre. De har sterkt markerte punktrader. Beina er forholdsvis korte, lårene med kraftige tenner på undersiden.

Levevis 
Larvene utvikler seg i død ved, som oftest like under sevjelaget på små, nylig døde grener eller kvister. De fleste nordiske artene lever på arter i rosefamilien (blant annet rogn, hagtorn, eple, pære, plomme og kirsebær) eller på furu, men en art lever også på bjørk.

Systematisk inndeling / norske arter 

Disse billene blir ofte plassert i underfamilien Molytinae. Ofte blir alle artene plassert i slekten Magdalis med de andre slektene nevnt under regnet som underslekter av denne.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
 Underfamilien greinsnutebiller, Mesoptilinae Lacordaire, 1863 (=Magdalinae)
 stammen Magdalidini Pascoe, 1870
 Slekten Allomagdalis Kuschel, 1950
 Slekten Heteromagdalis Elgueta, 1985
 Slekten Magdalis Germar, 1817 - i Norge:
 Magdalis armigera (Geoffroy, 1785)
 Magdalis barbicornis (Latreille, 1804)
 Magdalis carbonaria (Linnaeus, 1758)
 Magdalis cerasi (Linnaeus, 1758)
 Magdalis duplicata Germar, 1819
 Magdalis frontalis (Gyllenhal, 1827)
 Magdalis linearis (Gyllenhal, 1827)
 Magdalis nitida (Gyllenhal, 1827)
 Magdalis phlegmatica (Herbst, 1797)
 Magdalis ruficornis (Linnaeus, 1758)
 Magdalis violacea (Linnaeus, 1758)
 Slekten Micromagdalis Kuschel, 1950
 Slekten Neomagdalis Kuschel, 1950
 Slekten Trichomagdalis Fall, 1913

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
 Magdalis frontalis, fra Claude Schotts hjemmeside

Snutebiller
Dyr formelt beskrevet i 1870