Clarence Mackay

Clarence Hungerford Mackay /ˈmæki/ (født 17. april 1874, død 12. november 1938) var en amerikansk finansmann. Han var formann i styret for Postal Telegraph and Cable Corporation og president i Mackay Radio and Telegraph Company.

Biografi 
Han ble født den 17. april 1874 til John William Mackay (uttales MACK-ee). Hans far en hadde en sølvgruve og var telegrafmogul som var født i Dublin, og utvandret til Amerika med sine foreldre. Hans far døde kort tid etter at familien kom til Amerika. John solgte aviser, fikk så arbeide på et  skipsverft for å forsørge sin mor og søster. Så reiste han til Vesten, var heldig; slo seg i lag med tre andre fra Irland (James Graham Fair, James C. Flood og Williiam S. O. Brien). De dannet et gruveselskap som i 1873 oppdaget den største enkeltstående søvåre i verden, den ble kjent som Comstock-åren. De fikk etterhvert kallenavnet «Sølvkongene». De tre ble ufattelig rike. John giftet seg med Louise Antoinette Hungerford Bryant og adopterte hennes datter fra et tidligere ekteskap. De bodde både i Paris og New York, hvor de deres datter og to sønner, John og Clarence vokste opp.

Clarence og hans første kone, Katherine (født Duer) Mackay hadde et hjem i New York, så vel som på den berømte Harbour Hill i Roslyn, Long Island som deres far hadde bygget for dem. Det var tegnet av Stanford-White fra arkitektfirmaet McKim, Mead and White. Dette var det største hjemmet White noensinne hadde tegnet.

Katherine Duer Mackay (1880-1930) var en vakker debutante fra en gammel New York-familie. Clarence møtte henne på et dampskip til England ca.1897. De ble forelsket og giftet seg 17. mai 1898. Harbor Hill ble deres fremtidige hjem med strålende utsikt over Hempstead Harbor. Det var Katharines og Claries bryllupsgave fra senior Mackays. Katherine stod for mye av utformingen av denne herregård på Harbor Hill. Katherine var en suffragette og forkjemper for kvinners rettigheter. Hun ble den første kvinnelige medlem av Roslyn skolestyret i 1905. Katherine forlot Clarence og hennes tre barn og reiste avsted med legen som hadde kurert hennes halskreft, dr. Joseph Blake i 1910. Dr. Blake kurerte deretter hennes kreft i øyet, og han dro så avsted med hennes sykepleierske. Ekteskapet endte med skilsmisse i Paris i 1914. Katherine kom tilbake til New York i 1930, samme år som hun døde av kreft.

Barna
I 1926 ble hans datter Ellin gift Irving Berlin mot farens ønske. Han var så imot denne allianse at han gjorde henne arveløs.

Anna Case (1888-1984) fra Clinton, New Jersey ble Mackays andre kone. Hun var en lyrisk sopran og sang med Metropolitan Opera. Om henne ble det sagt: «Her life changed dramatically following an engagement to sing at a private musicale given in the home of Clarence H. Mackay (c. 1916). Taken with her beauty, he sent a carload of flowers to her at her next Carnegie Hall recital, enclosing a small diamond band with an enamel bluebird in the center». Livet hennes endret seg dramatisk som følge av et oppdrag: Å synge hjemme hos Clarence H. Mackay (c. 1916).

På grunn av sin religiøse overbevisning – han var en tradisjonell irsk-amerikansk katolikk, ville Clarence Mackay ikke gifte seg på nytt så lenge hans første kone, Katherine levde . Etter Kaherines død i 1930, ble Clarence og Anna gift i St. Marys Roman -Catholic Curch i Roslyn, New York året etter. Hans bryllupsgave til Anna var etplatina-smykke, en smaragd med diamantkjede. Det 167, 97 karat store (33,594 gram) smaragd var blitt utvunnet i Colombia og halskjede laget av Cartier.

Clarence gjorde nå et idiotisk dumt trekk, han solgte sin viktigste inntektskilde, Postal Telegraph Company, til de nye International Telephone and Telegraph  Company (ITT) for en enorme mengde aksjeer. Men børskrakket i 1929 gjorde aksjene verdiløse. Han overlevde den Den store depresjonen ved å selge sine kunstverker og antikviteter. Han ble til slutt forsonet med Ellin og hennes mann da han gikk for å trøste henne på dødsleie da hun fødte sin sønn. Irving Berlin behandlet alltid sin svigerfar med respekt og hengivenhet. Både Ellin Berlin og Clarences barnebarn, Mary Ellin Barrett ble vellykkede forfattere.

Han døde av kreft den 12. november 1938. Sereminien foregikk i St. Patrick's Cathedral, og New York Philharmonic  Orchestra spilte. Han ble gravlagt på Green-Wood Kirkegård.

Legacy 
Anna Case Mackay donerte sitt diamantkjede til Smithsonian Institution i 1984.

Clarence Mackay var en kjent samler av middelalderrustninger, og noen av disse solgte han til Metropolitan Museum of Art tidlig på 1930-tallet. Han opprettet et trofé, Mackay-troféet som administreres av det amerikanske National Aeronautic Association. Det tildeles årlig av USAAF for «årets mest bemerkelsesverdige flyprestasjin» av en flyver, personer eller organisasjoner.

Clarence og Katherines  datter, Ellin, ble forelsket i den populære komponisten Irving Berlin. Hennes far ble rasende, Berlin var en russisk innvandrer, en ortodoks jødisk enkemann,  femten år eldre enn henne. Da Ellin insisterte på å gifte seg med Berlin, mislikte Clarence denne alianse til de grader at han gjorde henne arveløs. Men Berlin var allerede super-rik på denne tiden, var en av de mest populære komponister i sin tid.

Referanser 

Forretningsfolk fra USA
Personer fra USA av irsk opphav
Personer fra New York City