alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Volkhov (elv)

Volkhov (russisk: Во́лхов) er ei elv i Novgorod oblast og Leningrad oblast i Russland. Den er 224 km lang og har et nedbørfelt på .

Geografi
Volkhov renner fra innsjøen Ilmen nordover til Ladoga, den største innsjøen i Europa. Den er Ladogas nest største tilløp. Den er farbar for båter over hele sin lengde. Vannføringen er svært variabel avhengig av vannstanden i Ilmen. Volkhov skal i sitt øverste løp ved eksepsjonelt lav vannstand i sjøen ha snudd og rent i motsatt retning, inn i Ilmen. Elva fryser over i slutten av november, og isen bryter opp igjen tidlig i april. Middelvannføringen ved utløpet i Ladoga er , men kan variere fra 44 til  over året.

Vannstanden reguleres av demningen til Volkhov vannkraftverk (det første sovjetiske regionale vannkraftverk, åpnet 19. desember 1926, som en del av GOELRO-planen) som ligger 25 km oppstrøms fra Ladoga. Foruten produksjon av elektrisitet, så sørger demningen også for å legge til rette for båttrafikken på elva, som tidligere var kjent for sine stryk.

Større sideelver er fra høyre: Visjera (som munner ut i forgreiningen Malyj Volkhovets øst for Novgorod, Ptsjevzja og Oskuja, og fra venstre: Kerest og Tigoda. 

Oppstrøms er Volkhov knyttet til elva Msta via Siversovkanalen, som leder båtene utenom Ilmen-sjøen. Nedstrøms er den knyttet til elvene Neva, Sias og Svir via Ladogakanalen, som leder trafikken utenom den stormfarlige Ladogasjøen.

Historie
Tross sin relativt beskjedne størrelse, så har Volkhov spilt en stor rolle i russisk historie og økonomi. På midten av 800-tallet, var Volkhov en tett befolket handelsarterie i det væring-dominerte Khaganatet Rus. Den var en vital del av den viktigste handelsruta som knyttet Nord-Europa til Orienten, via Volga og Dnepr. Den gamle russiske hovedstaden Staraja Ladoga og en av de fremste russiske middelalderbyene Velikij Novgorod ligger langs Volkhov. 

Etter å ha seilt inn i Volkhov ved Gortsjakovsjtsjina og Ljubsja, la vikingenes handelsskip til ved det store handelsmarkedet i Aldeigja (Ladoga). Deretter rodde de oppover elva forbi en rekke stryk, bevoktet av de befestede bosetningene ved Novyje Duboviki og Gorodisjtsje. Det var enda en utpost ved Kholopy Gorodok, 13 km nord for dagens Velikij Novgorod, eller snarere Holmgard, som ble grunnlagt nær stedet hvor Volkhov renner ut av Ilmen-sjøen.

«De fleste av disse var til og begynne med små steder, sannsynligvis ikke stort mer enn stasjoner for utrustning og forsyninger, som også ga en mulighet for utveksling og redistribuering av gjenstander som passerte langs elve- og karavanrutene». Sannsynligvis var det slike pre-urbane bosetninger som ga landet dets norrøne navn Gardariki.

Referanser

Elver i Leningrad oblast
Elver i Novgorod oblast
Nevas vassdragsområde
Solberg Sportsklubb

Solberg Sportsklubb (stiftet 26. november 1929) er et idrettslag fra Solbergelva i Drammen kommune. Idrettslaget er blant Norges ledende innen bandy og driver også med fotball, håndball og troppsturn.

Historie
Fra begynnelsen i 1929 drev Solberg Sportsklubb med fotball og skiidrett. I 1932 ble det opprettet en friidrettsgruppe.

Under andre verdenskrig var det ingen aktivitet i klubben. Etter krigen ble aktiviteten tatt opp igjen, og den 20. mai 1945 ble klubbene Solberg A.I.L. (stiftet 1935) og Solberg Sportsklubb slått sammen. 1952 ble det første, store året for Solberg sportslig sett, da klubben kom til finalen i NM i fotball. På veien til finalen ble blant andre Brann slått ut. Finalen åpnet veldig bra, Solberg ledet 2–0 ved pause. I andre omgang overtok Sparta og vant til slutt 3–2.

Solberg bandy debuterte i bandyens førstedivisjon i 1974, og har siden vunnet ni norske mesterskap i bandy for herrer. Det foreløpig siste kom i 2010, da klubben sikret et etterlengtet norgesmesterskap etter å ha vunnet serien i både 2007/08 og 2008/09, men tapt NM-finalene begge sesongene.

Eksterne lenker 
 
 Solberg Sportsklubb på Lokalhistoriewiki.

Idrettslag i Viken
Idrettslag etablert i 1929
Bandyklubber i Norge
Fotballag i Viken
Fotballag etablert i 1929
Sport i Drammen
Worcester Polytechnic Institute

Worcester Polytechnic Institute er et privat, teknologisk universitet i Worcester i delstaten Massachusetts, USA. Det ble grunnlagt i 1865.

WPI har nesten 4 000 studenter, og skolepengene (2006) er på US$ 33 318. Det tildeles alle grader helt opp til doktorgrad (Ph.D).

Studentene kommer fra 71 ulike land (2008). Rakettpioneren Robert Hutchings Goddard studerte ved WPI. Det samme gjorde Daniel Robbins, grunnleggeren av Gentoo Linux.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Universiteter i Massachusetts
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1865
1865 i USA
Washington & Lee University

Washington & Lee University er et privat universitet i Lexington i den amerikanske delstaten Virginia. Det ble grunnlagt i 1749 som Augusta College. Det ble flyttet til Lexington i 1780 under navnet Liberty Hall College, og fikk i 1796 en rekordstor donasjon på 20 000 dollar fra George Washington.

WLU har skolepenger (2006) tilsvarende US$ 31.875, med gradstildeling helt opp til First professional, tilsvarende det britiske M.Phil som kvalifiserer til doktorgradstudie. Hovedfokuset i fagkretsen er jus, og det er tre juridiske forsknings- og undervisningssentra – et for amerikansk rett, et for rettshistorie, og et for internasjonal rett.

WLU består av følgende skoler:
 Washington & Lee College
 The Williams School of Commerce, Economics, and Politics
 Washington & Lee School of Law

Referanser

Eksterne lenker 
 

Universiteter i Virginia
Etableringer i 1749
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1740-årene
1749 i Virginia
Williams College

Williams College er et privat liberal arts-universitet i Williamstown, Massachusetts i USA. Det ble grunnlagt i 1793. 

Williams hadde i 2006 skolepenger tilsvarende US$ 33 700, og det tildeles Bachelor- og Mastergrad. Fagkretsen er de klassiske naturfaglige, samfunnsfaglige og humanistiske vitenskapene. Studentene kan velge et semesters kombinert teori- og feltstudium i New York, eller (siden 1985) et studium i samarbeid med Exeter College ved Oxford University i England.

Rangeringer 
U.S. News & World Report rangerte Williams College som nummer 1 blant liberal arts-collegene i USA i 2015, Forbes plasserte det på 2.-plass blant alle colleger i USA, mens Washington Monthly rangerte det som nr. 9 av amerikanske liberal arts-colleger i 2014.

Williams College var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Universiteter i Massachusetts
Etableringer i 1793
Wheaton College (Massachusetts)

For Wheaton College i delstaten Illinois, se Wheaton College (Illinois)

Wheaton College er et privat, laveregrads liberal arts-universitet i Norton, Massachusetts i USA. Det ble grunnlagt i 1834 som et rent kvinneuniversitet. 

Williams har skolepenger (2006) tilsvarende US$ 34 610, og høyeste gradstildeling er Bachelor. fagkretsen er klassisk for liberal arts-tradisjonen med humanistiske, sosialvitenskapelige og klassiske naturfag, med spesialisering innen kvinne- og miljøstudier.

Bhutans konge, Jigme Singye Wangchuck av Bhutan, har studert ved Wheaton.

Eksterne lenker 
 

Universiteter i Massachusetts
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1834
1834 i USA
Kvinneuniversiteter
1830-årene i Massachusetts
Ilmen

Ilmen (russisk: Ильмень) er en historisk betydningsfull innsjø i Novgorod oblast i Russland. Innsjøen var tidligere en vital del av handelsruten mellom væringer i nord og Miklagard i sør. Byen Novgorod ligger seks kilometer nedenfor elva Volkhovs utløp fra sjøen. 

Det gjennomsnittlige arealet er  (kan variere fra 733 til  avhengig av vannstand). Innsjøen har tilsig fra 52 elver, hvorav de fire største er Msta, Pola, Lovat og Sjelon og har utløp gjennom elva Volkhov, som renner nordover til Ladoga, og derfra via elva Neva til Finskebukta. 

Vannstanden reguleres av Volkhov vannkraftverk, som ligger nedstrøms i Volkhovelva. Vanntemperaturen i juli er 19-20°C. Badesesongen er rundt 90 dager.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Innsjøer i Novgorod oblast
National Portrait Gallery

National Portrait Gallery er et kunstgalleri, beliggende ved St Martin's Place, nær Trafalgar Square i London og med underavdelinger flere steder i Storbritannia. Galleriet har over 10 000 portrettmalerier og hadde i 2005 om lag 1,5 millioner besøkende.

Se også 
 Beatrix Potter to Harry Potter, en utstilling fra 2002

Eksterne lenker 
 
 Fullstendig illustrert katalog (engelsk) 
 National Portrait Gallery: A Visitor's Guide av John Cooper (engelsk) 

Museer i London
Etableringer i 1856
Museer etablert i 1850-årene
1856 i England
Kunstmuseer i Storbritannia
Tver oblast

Tver oblast (russisk: Тверска́я о́бласть, Tverskaja oblast) er et føderasjonssubjekt i Russland (en oblast). Dens administrative senter er byen Tver.

Areal: 84 586 km². Innbyggertall: 1 440 002 (est. 2004),  1 471 459 (folketelling 2002), ned fra rundt 1 670 000 i 1989.

Tver oblast har mange innsjøer, så som Seliger og Brosno. Mye av området opptas av Valdajhøydene, hvor elvene Volga, Vestre Dvina og Dnepr har sine kilder.

Tver oblast har også mange historiske byer: Torzjok, Toropets, Zubtsov, Kasjin, Vysjnij Volotsjok og Kaljazin. Den eldste av dem er Rzjev, hovedsakelig kjent pga. slagene ved Rzjev i andre verdenskrig.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Stater og territorier etablert i 1935
1935 i Russland
1935 i Sovjetunionen
Klorbenzen

Klorbenzen er en aromatisk organisk forbindelse med kjemisk formel C6H5Cl. Det er en fargeløs, brennbar væske som først ble fremstilt i 1851 ved å la fenol og fosforpentaklorid reagere.

Anvendelse
Klorbenzen har vært brukt til fremstilling av visse pesticider, mest kjent er DDT, ved reaksjon med kloral (trikloracetaldehyd). Det er også tidligere brukt i produksjon av fenol. I dag er den vesentlige bruken av klorbenzen som et mellomprodukt i produksjon av nitroklorbenzener og difenyloksid, som er viktige i produksjon av råvarer som herbicider, fargestoffer og gummi. Klorbenzen blir også brukt som løsningsmiddel med høyt kokepunkt i organisk syntese og mange industrielle formål.

Forurensning
Aromater
Wyatt Earp

Wyatt Berry Stapp Earp (født 19. mars 1848, død 13. januar 1929) var en amerikansk sheriff, gambler og saloon-eier i Det ville vesten.

Earp var blant annet sheriff i gruvebyen Tombstone i Arizona. Der ble han kjent med den alkoholiserte, halvkriminelle, og pokerspillende tannlegen Doc Holliday, som ble Earps beste venn til han døde av tuberkulose i 1887.

Han er kjent fra oppgjøret ved O.K. Corral sammen med to av sine brødre, Virgil Earp og Morgan Earp, samt Doc Holliday.

Selv om Earp var med i mange skuddvekslinger unngikk han å bli truffet, og forble uskadet. Dette har ført til spekulasjoner om at han var ikledd en skuddsikker vest. Han drepte de fire mennene som mistenkes for å ha drept broren, Morgan.

Familie 
Earp var sønn av Nicholas Porter («Nick») Earp (1813–1907), og Victoria Ann («Virginia») Cooksey (1821–1893). Han hadde 5 brødre. Halvbroren Newton Nicholas Earp (1837–1928), fra farens første ekteskap, og James Cooksey Earp (1841–1926), Virgil Walter Earp (1843–1905), Morgan Seth Earp (1851–1882) og Warren Baxter Earp (1851–1900). Han hadde også tre søstre; Martha (1845–1856), Virginia Ann (1858–1861) og den yngste, Adelia (1861–1941), som var den eneste av søstrene som nådde voksen alder.

Faren deltok i den mexicanske krigen under kommando av Wyatt Barry Stapp. Han kalte opp sin fjerde sønn etter sin kommandant.

Wyatt Earp var gift med 1) 1870 med Urilla Sutherland, som døde etter kort tid av ukjente årsaker, 2) Celia Ann («Mattie») Blaylock (d. 1888) og 3) Josephine Marcus (d. 1944).

Wyatt Earp døde av blærebetennelse og alderdom i sitt eget hjem i Los Angeles den 13. januar 1929. Han ligger begravd i byen Colma i California.

Ettermæle 
Livet hans er filmatisert i klassikere som My Darling Clementine (1946 – med Henry Fonda i hovedrollen), Gunfight at the O.K. Corral (1957 – med Burt Lancaster som Wyatt Earp og Kirk Douglas i rollen som Doc Holliday), Tombstone (1993 med Kurt Russel som Earp, samt Val Kilmer som Doc Holliday) og Wyatt Earp (1994 – med Kevin Costner i hovedrollen).

Se også 
 James J. Jeffries

Referanser 

Personer fra Warren County i Illinois
Politifolk fra USA
Vessa Hanssen

Vessa Hanssen, senere Vessa Hanssen Kleverud, egentlig Kari Anna, (født 11. desember 1937 i Drammen, død 12. oktober 2008 samme sted) var en norsk operasanger (mezzosopran). 
Vessa Hanssen tok sangundervisning hos Gunvor Mjelva fra hun var femten år gammel. Senere studerte hun hos Else Schjøtt i København, og professor Ernst Tempele i Wien.

Hennes debut skjedde på Den norske opera i 1963 som Ludmilla i Den solgte Brud. Etter flere mindre roller ble hun fast ansatt der fra 1967. Vessa Hanssen ble en av de førende kreftene, og sang alle de store rollene for sin stemme. Da hun trakk seg tilbake i 1990 hadde hun sunget 52 roller.

I 1989 giftet hun seg med ungdomsvennen Tore Kleverud og flyttet tilbake til hjembyen.

Hun mottok en rekke priser, blant annet Kritikerprisen i 1976.

Referanser 

Norske operasangere
Mezzosopraner
Personer fra Drammen kommune
Fødsler i 1937
Dødsfall i 2008
Ludvig Bergh

Haakon Ludvig Bergh (1865–1924) var en norsk skuespiller og sanger. Han var teatersjef ved Den Nationale Scene.

Bergh debuterte som skuespiller i København i 1890. Han var etter det ved Carl Johan Teatret i Oslo og spilte i perioden 1894–08 både lystspill, operette og dramatiske roller ved Christiania Theater og Nationaltheatret. Av hans mest kjente roller kan en nevne von Eisenstein i Flaggermusen og Helmer i Et dukkehjem. Han ble ansatt som skuespiller ved Den Nationale Scene i 1908, og fra 1909 og til sin død i 1924 var han teatersjef.

Ludvig Bergh skrev også humoresker, blant annet hadde han tekster på trykk i flere årganger av årboken Humør.

Han spilte i 53 oppsetninger ved Nationaltheatret og hadde regi på to.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske skuespillere
Norske teatersjefer
Skuespillere ved Den Nationale Scene
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Personer fra Oslo
Sverre Bergli

Sverre Bergli (født 1926) er en norsk filmfotograf og regissør.

Bergli er utdannet stillfotograf og arbeidet i sine første år hos Forsvarets filmtjeneste. Han begynte med spillefilm i 1951 og var blant annet B-fotograf på Dei svarte hestane (1951). I 1950- og 1960-årene var han en av norsk films mest benyttede fotografer og hadde foto på filmer som Nils R. Müllers Vi vil skilles (1952) og Arild Brinchmanns Ut av mørket. Han fotograferte også en rekke filmer for Edith og Otto Carlmar, blant dem Fjols til fjells (1957), Lån meg din kone (1958) og Ung flukt (1959). Han hadde også foto på Arne Skouens filmkomedie Bussen (1961), samt musikalen Bør Børson Jr. (1974). I senere år var han fotograf i NRK, hvor ikke minst hans naturbilder ofte var å se på skjermen. 

Bergli regidebuterte med Arthurs forbrytelse (1955) og har utover dette regissert noen kortfilmer.

Filmografi (foto) 
 Ungen (1974) 
 Bør Børson Jr. (1974) 
 Tipp topp. Husmorfilmen 1969 (1969) 
 Unge helter (1968) - USA
 Freske fraspark (1963) 
 Et øye på hver finger (1961) 
 Bussen (1961) 
 Hans Nielsen Hauge (film) (1961) 
 Sønner av Norge (1961) 
 Petter fra Ruskøy (1960) 
 5 loddrett (1959) 
 Ung flukt (1959) 
 Bustenskjold (1958) 
 Lån meg din kone (1958) 
 Ut av mørket (1958) 
 Fjols til fjells (1957) 
 Slalåm under himmelen (1957) 
 Ektemann alene (1956) 
 På solsiden (1956) 
 Arthurs forbrytelse (også regi) (1955) 
 Kasserer Jensen (1954) 
 Troll i ord (1954) 
 Skøytekongen (1953) 
 Vi vil skilles (1952)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Kongsberg kommune
Norske filmfotografer
Norske filmregissører
Artjomovsk

Artjomovsk (russisk: Артёмовск) er en by i Krasnojarsk kraj i Russland. Den ligger rundt 180 km sør for Krasnojarsk. Innbyggertall: 2 929 (folketelling 2002), 4 521 (folketelling 1989).

Byen ble grunnlagt i 1700 som bosetningen Olkhovka (russisk: Ольховка).  I 1835 ble den referrert til som en gruvebosetning, kalt Olkhovsky (russisk: Ольховский). Bystatus ble innvilget i 1939.

Referanser 

Byer i Krasnojarsk kraj
Bosetninger etablert i 1700
1700 i Russland
Byer grunnlagt i 1939
Beiarn Bygdeliste

Beiarn bygdeliste (BEBL) er en lokal liste som stilte til valg i Beiarn kommune første gang i 1999. I 2007 fikk listen ordføreren ved Frigg-Ottar Os.

Valghistorikk

Referanser 

Beiarn
Lokale politiske partier i Norge
Randabergkirken

Randabergkirken var en kirke på Randabergfjellet i Randaberg kommune, som man fremdeles kan se sporene etter.

Historie 
Randabergkirken nevnes i kilder fra 1300-tallet, men er antakeligvis mye eldre enn dette. Man antar at det var en stavkirke som stod her. På 1100-tallet ble det reist to kirker i bygden med hver sin prest, en på Randaberg og en på Viste. Kanskje var også bygden delt i to kirkesogn. Frem til 1845 var kirken sognekirke for nordre del av Randaberg. Tidligere lå tunet på Randaberggården nettopp her, noe som kan tyde på kirken har vært reist som privat kapell eller kirke for folket på gården. Fra toppen av Randabergfjellet har man hatt god utsikt, og kirken har vært synling langveis fra. Det har vært kort avstand til viktige ferdselsveier og godt utsyn over innseilingen til Stavanger og Boknafjorden. Det er mulig at det var den mektige Jon Torbergsson som reiste kirken. Han bodde på denne gården og var lendmann og svoger til Magnus Erlingsson. 

Verken ruinene eller kirkegården er arkeologisk utgravd. Da kirken ble lagt ned skjedde dette fordi man ville heller ha en geografisk sentral kirke i stedet for kirkene på Randaberg og Viste. Da kirken ble revet i 1848 ble materialene fra Randabergkirken brukt til byggingen av Randaberg kirke, i Randaberg sentrum.

Eksterne lenker 
 

Tidligere kirker i Rogaland
Kirker i Randaberg kommune
Kulturminner i Randaberg
Ragnhild Erlingsdatter

Ragnhild Erlingsdatter (født ca. 1150) var datter av Erling Skakke og Kristin Sigurdsdatter, datter av Sigurd Jorsalfare. Først gift med Jon Torbergsson som falt i slaget på Kalvskinnet 1179. Gift igjen med Halkjell Jonsson av Blindheimsætten som falt i slaget ved Florvåg 1194. Oldemor til Magnus Lagabøte.

Referanser

Nordmenn fra norrøn tid
Randaberg
Personer fra middelalderen
Personer på 1100-tallet
Fødselsår usikkert
Fødsler på 1100-tallet
Dødsår ukjent
Solveig Rogstad

Solveig Rogstad (født 31. juli 1982) er en norsk tidligere skiskytter.
og har fra 2015 hatt autorisasjon som lege. 

Fra 2001 til 2003 deltok hun i junior-VM i skiskyting, og oppnådde de beste resultatene i 2001 i Khanty-Mansijsk, hvor hun ble nummer 4 på sprinten og nummer 10 på jaktstarten. I 2004 debuterte Rogstad i verdenscupen i Östersund med en 72.-plass på sprinten.

Rogstads gjennombrudd i verdenstoppen kom i sesongen 2007/08. På sprinten i Kontiolax 30. november 2007 tok hun sine første verdenscuppoeng med en 20.-plass. I den påfølgende jaktstarten forbedret hun dette til en sjuendeplass.

13. januar 2008 kunne hun feire sin første og eneste rennseier i verdenscupen, da hun etter feilfri skyting gikk seg opp fra 5.-plass og vant jaktstarten i Ruhpolding. Rogstad deltok for Norge under Vinter-OL 2010 i Vancouver.
Fra 2015 har hun hatt autorisasjon som lege, og jobber som allmennlege.

Verdenscupseire

Referanser

Eksterne lenker 
 

 Solveig Rogstads blogg
 Solveig Rogstad sin profil på biathlonworld.com

Norske skiskyttere
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2010
Skiskyttere under Vinter-OL 2010
Norgesmestere i skiskyting
Personer fra Nord-Aurdal kommune
Fødsler i 1982
Deltakere under VM i skiskyting 2008
Deltakere under VM i skiskyting 2009
Scandlines

Scandlines AG er et dansk/tysk fergerederi.

Scandlines AB er et svensk selskap som eies av Stena Line, som samarbeider med Scandlines AG om rutene fra Sverige til Danmark og Tyskland.

Driftsområdet for rederiets skip er Danmark, Sverige, Tyskland og de baltiske landene.

Historie 

Navnet Scandlines kom første gang i anvendelse i 1991, hvor DSB og det svenske Sweferry, brukte navnet da de sammenslo deres ruter på Helsingør-Helsingborg.

I 1995 ble fergedriften utskilt til DSB Rederi A/S og i 1997 endredes navnet på rederiet til Scandlines A/S. Det danske selskap ble sammenslått med Deutsche Fährgesellschaft Ostsee GmbH (DFO) 21. august 1998.

Rederiet var eiet av Trafikministeriet i Danmark og Deutsche Bahn AG, som hver hadde en andel på 50%. Den 19. juni 2007 ble det inngått avtale om salg av selskapet til den britiske kapitalfond 3i (andel på 40%), det tyske investeringsselskap Allianz Capital (antall på 40%) og rederiet Deutsche Seereederei (andel på 20%).

Rederiet har datterselskapene Scandlines Danmark A/S og Scandlines Deutschland GmbH, som driver aktivitene i de to hovedlandene.

Det svenske Scandlines AB, var opprinnelig eid av Statens Järnvägar og i 1999 ble selskapet solgt til Stena Line. Scandlines AG mente imidlertid at de hadde en forkjøpsrett som stoppet salget inntil en voldgiftsavgjørelse avgjorde at selskapet måtte selges til Stena Line.

Overfarter

Ferjestrekningen Bøjden-Fynshav 
 M/S Thor Sydfyen (Nu ejet af Clipper Group)

Ferjestrekningen Esbjerg-Fanø 
 M/S Fenja (Nu ejet af Clipper Group)
 M/S Menja (Nu ejet af Clipper Group)

Ferjestrekningen Gedser-Rostock 
 M/S Kronprins Frederik
 M/S Prins Joachim

Ferjestrekningen Helsingborg-Helsingør 
 MS «Aurora af Helsingborg»
 MS «Hamlet»
 M/S Tycho Brahe

Fergestrekningen Rødby-Puttgarden 
 M/S Prins Richard
 M/S Prinsesse Benedicte
 M/S Schleswig-Holstein
 M/S Deutschland

Fergestrekningen Spodsbjerg-Tårs 
 M/S Frigg Sydfyen
 M/S Odin Sydfyen
 M/S Spodsbjerg

Ferjestrekningen Trelleborg-Rostock 
 M/S Skåne
 M/S Mecklenburg-Vorpommern

Ferjestrekningen Trelleborg-Sassnitz 
 M/S Trelleborg
 M/S Sassnitz

Ferjestrekningen Travemünde-Ventspils 
 M/S Watling Street

Ferjestrekningen Travemünde-Liepāja 
 M/S Ask
 M/S Urd

Ferjestrekningen Nynäshamn-Ventspils 
 M/S Scottish Viking

Se også 

 Jernbaneferge

Eksterne lenker 
 

Rederier
Danske selskaper
Tyske transportselskaper
Artikler i sjøfart-prosjektet
Fergesambandet Dyrøy–Lomsøya

Dyrøy–Lomsøya er et fergesamband på fylkesvei 6470 mellom Norddyrøya og Lomsøya i Sula, begge i Frøya kommune i Trøndelag. Sambandet krysser Mausundfjorden.

I fergestrekningen inngår også fergeanløp på Bogøyvær og Mausund. Sambandet betjenes av Torghatten Midt med MF «Frøyaferja», og suppleres av MS «Frovær», en hurtigbåt som også kan ta med biler. Overfarten Dyrøy-Lomsøya uten de andre anløpene tar 40 minutter.

Fergesambandet ble åpnet 3. mai 2006 og er et supplement til hurtigbåttrafikken.

Referanser

Eksterne lenker
 Fergene i Midt-Norge

Fergesamband i Trøndelag
Samferdsel i Frøya
Etableringer i 2006
2006 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet