alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sylvie Becaert

Sylvie Becaert (født 6. september 1975 i Lille) er en fransk tidligere skiskytter. Becaerts beste sesong var 2002/03, da hun kom på tredjeplass sammenlagt i verdenscupen og ble verdensmester på sprinten i VM i skiskyting 2003 i Khanty-Mansijsk.

Hun deltok i tre olympiske vinterleker for Frankrike, Vinter-OL 2002 i Salt Lake City, Vinter-OL 2006 i Torino og Vinter-OL 2010 i Vancouver. Under vinterlekene i Torino var hun med på det franske stafettlaget som gikk inn til bronse bak Russland og Tyskland. Under VM 2007 i Antholz var Becaert med på det franske laget som tok sølv. Under VM i skiskyting 2009 var hun med på det franske laget som vant mixed stafett.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske skiskyttere
Verdensmestere i skiskyting
Deltakere for Frankrike under Vinter-OL 2002
Skiskyttere under Vinter-OL 2002
Medaljevinnere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Frankrike under Vinter-OL 2006
Skiskyttere under Vinter-OL 2006
Medaljevinnere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Frankrike under Vinter-OL 2010
Skiskyttere under Vinter-OL 2010
Personer fra Lille
Fødsler i 1975
Deltakere under VM i skiskyting 2001
Deltakere under VM i skiskyting 2002
Deltakere under VM i skiskyting 2003
Deltakere under VM i skiskyting 2004
Deltakere under VM i skiskyting 2006
Deltakere under VM i skiskyting 2007
Deltakere under VM i skiskyting 2008
Deltakere under VM i skiskyting 2009
Stonglandseidet

Stonglandseidet er ei bygd og et poststed (postnummer 9392) i Senja kommune på øya Senja i Troms og Finnmark. Bygda er sentrum for den sørlige delen av tidliger Tranøy kommune, og har bl.a dagligvareforretning, sparebank, sykehjem og barne- og ungdomsskole. Tidsskriftet Nordnorsk Magasin kommer ut på Stonglandseidet. Stedet har om lag 200 innbyggere.

På Stonglandseidet ligger også avdelingskontoret under Midt-Troms Museum, Senjamuseet som har museer rundt på Senja. De holder til i Bankbygget, som også er eier av bygningen. 

Bygda ligger ved eidet innenfor halvøya Stonglandet, lengst sør på Senja og er også veiknutepunkt for området. Nordfra kommer fylkesvei 860 (43 km) fra Islandsbotn ved Silsand, som ender på Stonglandseidet. Sørover går Fv 223 langs østsiden av Stonglandet mot Stangnes og Lekangsund og kommunal vei langs vestsiden til Hofsøya. Vestover går Fv 221 mot Skrolsvik (20 km), hvor det er hurtigbåtforbindelse med Harstad.

Eidet grunnkrets
Eidet grunnkrets omfatter et større område, men de aller fleste innbyggerne bor på selve Stonglandseidet. Langs Tranøyfjorden, nord for eidet, er de viktigste bebodde stedene Jøvik og Vassvik. Grunnkretsen omfatter dessuten grendene på den nordlige delen av Stonglandshalvøya. Areal: 52,72 km².

Eidet, som tilhører Stonglandet delområde, grenser i sør til grunnkretsen med samme navn, i vest til Å og Rødsand og i nord til Tranøybotn. Over fjorden i øst ligger Dyrøy kommune.

Utvikling i folketallet de senere år:

Bosetninger i Senja kommune
Bygder og grender i Troms og Finnmark
Eid i Norge
Islandsbotn

Islandsbotn er et område, idrettsanlegg og veikryss like vest for tettstedet Silsand i Senja kommune, Troms og Finnmark. Islandsbotn ligger innerst i Laksfjorden på Senja midt mellom boligområdene Laukhella og Vasshaug.

Islandsbotn er også et idrettsanlegg tilhørende fotballklubben FK Senja. Islandsbotn har to kunstgressbaner i full størrelse, i tillegg til klubbhus og tribune med ca. 250 sitteplasser. Den nyeste kunstgressbanen, som sto klar i 2007, er FK Senjas hjemmebane, og fikk foran sesongen 2008 navnet Senja stadion.  Islandsbotn er hvert år arena for Midnattsol Cup, en stor fotballturnering for aldersbestemte lag, med FK Senja som arrangør.

Veikryss
 mot Stonglandseidet tar av fra  mellom Målselv og Torsken.

Eksterne lenker 
 

Bosetninger i Senja kommune
Fotballstadioner i Norge
Idrettsanlegg i Troms og Finnmark‎
Vladimir Dratsjov

Vladimir Petrovitsj Dratsjov (russisk Владимир Петрович Драчёв, født 7. mars 1966 i Petrozavodsk) er en belarusisk tidligere skiskytter.

Han hadde tidligere russisk statsborgerskap og startet for Russland frem til 2002. Dratsjov vant fire VM-gull i løpet av karrieren (to individuelt og to for lag). Han har også to olympiske stafettmedaljer for Russland (sølv i 1994 og bronse i 1998).

Meritter 
 OL
 1994: Sølv på stafetten
 1998: Bronse på stafetten
 VM
 1994: Sølv i lagøvelsen
 1996: Gull på sprinten og stafetten, sølv på normaldistansen og i lagøvelsen)
 1998: Gull på jaktstart, bronse i lagøvelsen
 1999: Sølv på fellesstarten og stafetten
 2000: Gull på stafetten
 2003: Bronse på stafetten
 Verdenscupen
 1995/1996: Vinner sammenlagt
 2002/2003: Nummer 2 (etter Ole Einar Bjørndalen)

Dratsjov vant totalt 15 enkeltrenn i verdenscupen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Belarusiske skiskyttere
Russiske skiskyttere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Russland
Olympiske bronsemedaljevinnere for Russland
Verdensmestere i skiskyting
Medaljevinnere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Russland under Vinter-OL 1994
Skiskyttere under Vinter-OL 1994
Medaljevinnere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Russland under Vinter-OL 1998
Skiskyttere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Hviterussland under Vinter-OL 2006
Skiskyttere under Vinter-OL 2006
Personer fra Petrozavodsk
Fødsler i 1966
Deltakere under VM i skiskyting 1994
Deltakere under VM i skiskyting 1995
Deltakere under VM i skiskyting 1996
Deltakere under VM i skiskyting 1997
Deltakere under VM i skiskyting 1998
Deltakere under VM i skiskyting 1999
Deltakere under VM i skiskyting 2000
Deltakere under VM i skiskyting 2003
Deltakere under VM i skiskyting 2004
Deltakere under VM i skiskyting 2005
Deltakere under VM i skiskyting 2006
Hylstunnelen

Hylstunnelen er en tunnel på riksvei 13 i Suldal kommune i Rogaland. Tunnelen går gjennom Rindanuten mellom Suldalsvatnet og Hylsdalen. Tunnelen er 2320 meter lang, og ble åpnet i 1980.

I likhet med mange andre tunneler i Norge er Hylstunnelen plaget med kondens. Kondensen kan føre til farlige situasjoner fordi bilrutene plutselig dugger når en kjører inn i tunnelen.

Se også 
Ivarsflottunnelen
Vågstunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 The World's Longest Tunnel Page

Riksvei 13
Veitunneler i Rogaland
Veier i Suldal
1980 i Norge
Tunneler åpnet i 1980
Spellemannprisen 1998

Spellemannprisen 1998 var den tjuesyvende utgaven av Spellemannprisen og ble delt ut i Oslo Spektrum fredag 19. februar 1999. Leif Ove Andsnes ble Årets spellemann, Ole Paus ble tildelt juryens hederspris mens Bertine Zetlitz vant to priser; årets nykommer og popsolist. 

For første gang på mange år var det ingen endring i prisklassene, og det ble delt ut 18 priser i de samme klassene som året før. Vinner av årets låt ble avgjort ved publikumsavstemning. Det ble ikke offentliggjort nominerte i klassene Årets spellemann og årets artist. Som året før var utdelingen todelt hvor første del hadde fokus på pop og rockrelaterte klasser, mens andre del tok for seg øvrige klasser. Claus Wiese og Bjørn Eidsvåg ledet hver sin del av utdelingen. Sendingen ble produsert av NRK og overført direkte på NRK1 og NRK P1.


Vinnere

Øvrige nominerte 
Popsolist:
 Frost – Bedsit Theories
 Sigvart Dagsland – Fri

Popgruppe:
 Babel Fish – Babel Fish
 Trang Fødsel – Feber

Rock:
 The Yum Yums – Sweet as Candy
 Vidar Busk & His True Believers – I Came Here To Rock

Hardrock:
 Covenant – Nexus Polaris
 Dimmu Borgir – Godless Savage Garden
 Mundanus Imperium – The Spectral Spheres Coronation

Dance:
 Information – Artifacts
 Jan Bang – Pop Killer

Folkemusikk:
 Bukkene Bruse – Steinstolen
 Frode Nyvold – Skjemt og sjanti

Danseorkester/gammaldans:
 Ole Ivars – På cruise og tvers
 Scandinavia – God jul og godt nyttår

Jazz:
 The Brazz Brothers – Towards the Sea
 Staffan William-Olsson – Smile

Klassisk musikk:
 Leif Ove Andsnes – Brahms; Klaverkonsert nr. 1 og tre intermezzi, op. 117
 Truls Mørk – Miaskovsky/Prokofiev

Samtidsmusikk:
 Peter Herresthal – Please Accept My Ears!
 Einar Henning Smebye – Piano

Viser/viserock:
 Herborg Kråkevik – Herborgs verden
 Kari Bremnes – Svarta Bjørn

Åpen klasse:
 Jan Magne Førde – Domen
 Lars Martin Myhre – Hysj
 Ole Paus, Oslo Kammerkor – Det begynner å bli et liv, det begynner å ligne en bønn
 SKRUK – Stjernen ledet de vise menn

Barneplater:
 Anita Skorgan, Odd Børretzen – Våre beste barnesanger 4
 Maj Britt Andersen – Chevina
 
Årets nykommer:
 Päronsoda – A Nightclub in Tunisia
 The Getaway People – The Getaway People

Årets låt:
 Racer BK – «Bønda fra nord»
 Trang Fødsel – «Drømmedame»
 Babel Fish – «Out of the Blue»
 Di Derre – «Slå meg på»

Referanser

Eksterne lenker
 Spellemannprisens arkiv

Spellemannprisen
Kunst og kultur i 1999
Musikk i 1998
Musikk i 1999
Fandom

Fandom, også kalt Wikia (spesielt før oktober 2016) og Wikicities før 2006, er et domene og en samling av wikier drevet av Wikia, Inc., et aksjeselskap grunnlagt av Wikipedias grunnlegger Jimmy Wales og Angela Beesley i oktober 2004 og styrt av Perkins Miller som CEO. Fandom bruker programvaren MediaWiki, det samme som blir brukt av Wikimedia Foundation. Wikia, Inc. får inntekter fra reklamering og solgt innhold, og publiserer mest brukerskapt tekst under copyleft-lisenser. Selskapet kjører også det tilknyttede Fandom-prosjektet, som gir popkultur- og gamingnyheter.

De fleste wikier nytter Domenet fandom.com. Mens fiksjonsunivers som er lisensfrie, bruker domenet wikia.org. Eksempelvis eier New Times Cinema og rowling-selskapene eierskap til Harry potter, som ville inkludert 'fandom.com' framfor wikia-endelsen.  

Nettstedet har også sin egen søkemotor Wikia Search, som er en mer åpen søkemotor enn alternativene fra Google, Yahoo og Microsoft. I forbindelse med sitt fireårsjubileum som selskap i september 2008 ble Wikia Green lansert.

Eksterne lenker 
 

IT-selskaper fra USA
Jimmy Wales
Etableringer i 2004
ALDI

ALDI er en dagligvarekjede opprinnelig fra Tyskland. Den er egentlig to separate selskaper, Aldi Nord og Aldi Sør, men er vanligvis beskrevet som én. Selskapets navn står for Albrecht-Discount, hvor den første delen er grunnleggernes etternavn. Historisk sett blir ALDI omtalt som Tysklands første «ekte» lavpriskjede. I 2008 besto kjeden av over 7 500 butikker med et begrenset utvalg til lave priser i 16 land med global omsetning på 29,3 milliarder euro (234,4 milliarder NOK). Navnet ALDI blir ikke brukt på alle kjedens butikker; i Østerrike og Slovenia er kjeden kjent som Hofer.

Historie 
Selskapet ble grunnlagt i 1948 av brødrene Karl og Theo Albrecht i Essen, Tyskland. Opprinnelig omfattet kjeden kun én, liten matbutikk. Albrecht-familien som eier Aldi Nord eier også den amerikanske dagligvarekjeden Trader Joe’s.

ALDI på verdensmarkedet 

Aldi Nord opererer  i:
 Nordlige Tyskland
 Belgia 
 Danmark
 Frankrike
 Luxembourg
 Nederland
 Polen
 Portugal
 Spania
 USA (som Trader Joe's)

Aldi Süd 
opererer i: 
 Sørlige Tyskland
 Australia (i Queensland, New South Wales, Victoria og ACT)
 Italia
 Irland
 Kina
 Ungarn
 Slovenia (som Hofer)
 Sveits (som  ALDI SUISSE)
 Storbritannia
 USA 
 Østerrike (som Hofer)

Eksterne lenker 
 
 Aldi U.S.A.
 Aldi Tyskland (med lenker til alle Aldis internasjonale sider)
 Aldi Storbritannia
 Aldi Nord 
 Aldi Süd
 Aldi Australia
 Aldi Talk (på tysk)
 Yahoo! – ALDI Gruppen selskapsprofil
  Internasjonalt Aldi-arkiv

Dagligvarekjeder
Tyske selskaper
Selskaper etablert i 1948
1948 i Tyskland
James Francis Edward Stuart

James Francis Edward Stuart eller Stewart (født 10. juni 1688, død 1. januar 1766) var den jakobittiske tronpretendenten til den skotske og engelske tronen fra 16. september 1701 til sin død. Stewart ble ofte kalt The Old Pretender. Jakobittene refererte til ham som Jakob III av England og Jakob VIII av Skottland.

Referanser 

High Stewards of Scotland
Huset Stuart
Hertuger av Rothesay
Innerst

En innerst (av mellomlavtysk insete, egentlig «innsitter»)var en person som leide et rom eller et hus hos andre og hadde egen husholdning. Som regel hadde vedkommende et yrke som f.eks. skomaker, snekker, skinnfellmaker etc. Begrepet «innerst» ble brukt i det norske bondesamfunnet fra midten av 1600-tallet til midten av 1800-tallet. En innerst kunne være velstående og tilhøre de øvre sosiale lag, men stort sett tilhørte han underklassen på landsbygda. Innersten var vanligvis enda mer underprivilegert enn husmannen. Betegnelsen ble brukt i Folketellingen i 1801 til dels i kombinasjon med andre kategorier som «fattig», «smed» eller «kårmann».

Schilbred definerer innerst som en losjerende med egen husholdning. Betegnelsen i Norge ble brukt om en person som leide husrom hos leilending eller husmann, men som har egen husholdning.  Betegnelsen ble brukt på landet. Schilbred siterer dansk ordbok fra 1833: «sidder til Huse, boer til Leie, enten hos en Gaardmand eller en Huusmand; en Indsidder». Innersten var en fri lønnsarbeider uten arbeidsplikt for husbonden. Innerster er omtalt i Christian Vs Norske Lov 3. bok, 21. kapittel «Om Tienistefolk paa Landet og i Kiøbstæderne, Inderster og Løsgængere».

Tittelen har vært brukt i mer eller mindre negative bemerkninger helt frem til i dag, for eksempel i diverse bygdebøker. I boken om husmannsplasser i Asker fortelles det om husmenn som hadde «innerst i huset» og i noen tilfeller var innersten en uføre eller fattig person som utløste tilskudd fra myndighetene. I gårdshistorie for Åfjord og Jøssund nevnes mange innerster, i noen tilfeller familier med barn, ektepar («Ole med kone losjerer som innerst») eller innerst i egen familie («husbondens bror», «innerst hos faren», «fremdeles som innerst hos faren»). I boka om Grue fortelles det også om innerster for eksempel en som «er kalt husmann, men var helst innerst hos broren» og en kvinne som ble innerst på en annen gård da mannen døde.

Referanser

Eksterne lenker 
 Innerst SNL

Landbrukshistorie
Økonomisk historie
Juridisk terminologi
Spellemannprisen 1997

Spellemannprisen 1997 var den tjuesjette utgaven av Spellemannprisen og ble delt ut i Chateau Neuf i Oslo fredag 3. april 1998. Espen Lind vant hele tre priser for sitt album Red og singelen «When Susannah Cries». Bjørn Eidsvåg ble Årets spellemann mens Lene Nystrøm ble tildelt juryens spesialpris. Ny klasse av året var hardrock som ble vunnet av Motorpsycho. Klassene popgruppe, popsolist og årets artist erstattet klassene kvinnelig og mannlig artist, gruppe og årets album, mens klassene klassisk musikk og erstattet kammermusikk og orkestermusikk.

For første gang var prisutdelingen todelt og ble delt ut på en fredag. Første del ble viet pop, rock og beslektede klasser mens andre del omfattet kategorier som folkemusikk, gammeldans, jazz og viser. NRK produserte og overførte utdelingen direkte på NRK1 og NRK P1. Claus Wiese og Herborg Kråkevik ledet hver sin del av utdelingen.

Vinnere

Øvrige nominerte 
Popsolist:
 Morten Abel – Snowboy
 Finn Coren – The Blake Project: Spring
 Kari Rueslåtten – Spindelsinn

Popgruppe:
 deLillos – Stakkars
 D'Sound – Spice of Life
 Søsterhjemmet – Susa i hodet

Rock:
 Kåre & the Cavemen – Jet Age
 Savoy – Lackluster Me
 Seigmen – Radiowaves

Hardrock:
 Clawfinger – The Biggest and Best
 Funny Farm – Amputate
 Motorpsycho – Angels and Daemons at Play
 TNT – Firefly

Dance/techno:
 N-Light-N – Deep Green
 Those Norwegians – Kaminsky Park
 Warlocks – Top Notch

Folkemusikk:
 Sinikka Langeland – Strengen var af røde guld
 Berit Opheim – Eitt steg
 Gunnar Stubseid og Ale Möller – Reisaren

Danseorkester/gammaldans:
 Ove Bjørken – Landstryker
 Sven Nyhus Sekstett – Grimen

Jazz:
 Arild Andersen – Hyperborean
 Bendik Hofseth – Colours
 Olga Konkova, Carl Morten Iversen og Audun Kleive – Going with the Flow

Klassisk musikk:
 Vertavokvartetten – Schumann: String Quartets no. 2 & 3
 Leif Ove Andsnes – Schumann: Klaversonate no. 1 & Fantasie
 Truls Mørk og Lars Vogt – Prokofiev, Shostakovich; Cello sonatas. Stravinsky; Suite Italienen

Samtidsmusikk:
 Cikada – Svorsk, swegian'
 Cikada, Bjørg Værnes, Anders Brunsvik, Anne Gjevang, Peter Herresthal, Stavanger Symfoniorkester – Antonio Bibalo – PortraitViser og viserock:
 Jan Eggum – Dingli bang Bjørn Eidsvåg – På svai Fabel – FlørtÅpen klasse:
 Ole Edvard Antonsen – Read My Lips Gli Scapoli – Everything Must Change SKRUK – Landet vi kommer fra Timbersound – Hotel OsloBarneplate:
 Anne Grimstad Fjeld – Seljåsen Minken Fosheim – Eventyret om Grieg Gustav Lorentzen – Amadeus 
Årets nykommer:
 D'Sound – Spice of Life N-Light-N – Deep Green Palace of Pleasure – Emperor Norton''

Årets låt:
 Morten Abel - «Lydia»
 Søsterhjemmet - «Susa i hodet»
 Trang fødsel - «Kursiv»

Eksterne lenker
 Spellemannprisens arkiv

Spellemannprisen
Hendelser i 1998
Musikk i 1997
Musikk i 1998
Nesbøtunnelen

Nesbøtunnelen er en tunnel på fylkesvei 50 i Aurland kommune i Vestland. Tunnelen er 2510 meter lang og går mellom Berdalen (Berdalstunnelen) i vest og Nesbøvatnet i øst. Nesbøtunnelen er i likhet med Berdalstunnelen helt rett, med unntak av åpningene som er gitt en krumning på grunn av lysforholdene. Når en kommer ut av tunnelen på Nesbøsida, kan en få et glimt av Nesbøgaldene.

Tunnelen ble tatt i bruk for allmenn trafikk i juli 1974, som en del av veianlegget Hol-Aurland.

Se også 
Berdalstunnelen
Veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Vestland
Veier i Aurland
Tunneler åpnet i 1985
Fylkesvei 50
Kreuzlingen

Kreuzlingen er en by i Sveits, og ligger ved Bodensjøen ved grensen til byen Konstanz i Tyskland.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Sveits
Byer i Sveits
Thurgau
Joachim Rafaelsen

Joachim Daniel Rafaelsen (født 31. januar 1975) er en norsk skuespiller. Rafaelsen gikk ut fra Teaterhøgskolen i 2000.

Det norske Teatret 
De første rollene han spilte var ved Det norske teatret, der han var med i Romeo og Julie og Ronja Røverdatter.

Film 
Rafaelsen har dessuten jobbet en del med film, for første gang som 15-åring da han spilte Ole i Håkon Håkonsen. Han var dessuten med i filmene Glasskår som «Remi», Jeg er Dina, Hawaii-Oslo, Sønner og Elling (som Haakon Willum) og i tv-seriene Lekestue som «Glør» og Sejer på NRK. I 2006 spilte han «Christopher Due» i En udødelig mann og i 2010 den mannlige birollen i Sykt lykkelig.

For øyeblikket (2006) jobber Joachim på Hålogaland Teater, hvor han har jobbet siden høsten 2003.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske skuespillere
Inkarnasjon

Inkarnasjon (fra latin carne, «kjøtt») er det samme som legemliggjørelse og menneskevordelse. Det er sjelens manifestasjon som en trefoldig personlighet – mental, emosjonell og fysisk. I religiøs forstand betyr inkarnasjon at guder tar form som menneske eller dyr. I den kristne tro snakker man om inkarnasjon i forbindelse med at Gud tok menneskeform da han kom ned til jorden som Jesus Kristus.

Se også
 Personifikasjon

Dogmatisk teologi
Didier Ya Konan

Didier Ya Konan (født 22. mai 1984) er en ivoriansk fotballspiller som spiller angrep for den tyske 2. Bundesliga-klubben Fortuna Düsseldorf. Tidligere har han spilt for Rosenborg, etter å ha blitt kjøpt fra den ivorianske klubben ASEC Abidjan. Ya Konan var blant tre nominerte til «Årets spiller» i Afrika i 2006.

11. august 2009 ble en 3-årskontrakt med tyske Hannover 96 underskrevet.

Ved slutten av 2014/15-sesongen forlot Ya Konan Hannover 96 og gikk til Al-Ittihad i Saudi Professional League. Han gikk tilbake til Hannover 96 der en 1-årskontrakt ble underskrevet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Spillerprofil på RBK.no

Ivorianske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2014
Fotballspillere for Rosenborg BK
Fotballspillere for Hannoverscher SV 1896
Fotballspillere for Düsseldorfer TSV Fortuna 1895
Fotballspillere for Ittihad FC
Personer fra Abidjan
Utenlandske fotballspillere i Norge
Fødsler i 1984
Tyskland rundt

Deutschland Tour (Tyskland rundt) er det største sykkelrittet i Tyskland. Før ble rittet holdt i mai/juni, men i 2005 ble rittet flyttet til august av UCI ProTour.

Rittet ble første gang arrangert i 1911, men har hatt ulike navn gjennom historien og det har vært kortere og lengre perioder der rittet ikke har blitt arrangert. 

Rittet ble ikke arrangert i perioden 2009–2017, men kom tilbake på 2.1-nivå i 2018.

Vinnere de siste årene 
 2022	 Adam Yates
 2021	 Nils Politt
 2020 Avlyst
 2019  Jasper Stuyven 
 2018  Matej Mohorič 
 2008  Linus Gerdemann 
 2007  Jens Voigt 
 2006  Jens Voigt 
 2005  Levi Leipheimer 
 2004  Patrik Sinkewitz 
 2003  Michael Rogers  
 2002  Igor González de Galdeano  
 2001  Aleksandr Vinokurov 
 2000  David Plaza  
 1999  Jens Heppner

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sykkelritt i Tyskland
Repeterende arrangementer etablert i 1911
1911 i Tyskland
Wimbledon-turneringen 1993

Wimbledon-turneringen 1993

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 1993
Sport i England i 1993
Wimbledon-turneringen 1994

Wimbledon-turneringen 1994

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Wimbledon-turneringen
Tennis i 1994
Sport i England i 1994
Focke-Wulf Ta 152

Focke-Wulf Ta 152 var et tysk jagerfly produsert av Focke-Wulf i den siste delen av andre verdenskrig. Flyet var basert på jagerflyet Focke-Wulf Fw 190, men var primært tenkt som et avskjæringsfly som skulle operere i store høyder. Det ble produsert i to versjoner; en H-versjon («Höhenjäger») for oppdrag i store høyder samt en C-versjon for oppdrag i lavere høyder. TA-152 var blant de raskeste propellflyene som har vært laget. De første flyene ble produsert i oktober 1944, men alvorlige barnesykdommer gjorde at Luftwaffe ikke tok dem i bruk før i januar 1945. På den tiden gjorde mangelen på råstoffer og sammenbrudd i forsyningsvesenet at tyskerne hadde store vanskeligheter med å produsere fly og å utvikle nye flytyper. Mangelen på drivstoffer og erfarne flyvere gjorde det enda vanskeligere å få flyene på vingene. Med prototyper ble kun 150 TA-152 levert, og bare noen få av dem kom i kamp. Flytypen hadde derfor ingen reell påvirkning på krigens gang.

Betegnelsen Ta i stedet for Fw, som var vanlig på fly fra Focke-Wulf, er til ære for flykonstruktøren Kurt Tank som ledet design-teamet bak dette flyet.

Spesifikasjoner (Ta 152H-1)

Referanser

Litteratur 
 Lowe, Malcolm. Focke-Wulf Ta 152. Prague: 4+ Publications (Mark I Ltd.), 2008. ISBN 978-80-86637-07-5.

Eksterne lenker 
 Wings Palette-fargelegging

Focke-Wulf-luftfartøy
Jagerfly
Fly fra andre verdenskrig
Enmotors propelldrevne luftfartøy
Luftwaffe (Wehrmacht)
Sámi Jienat

Sámi Jienat (på norsk: samiske røster) er et prosjektkor som ble grunnlagt i 2002. Medlemmene er samer fra Norge, Sverige og Finland. Med ca. 50 medlemmer, er koret ikke bare det største, men også det eneste samiske koret i verden som fungerer som en enhet på tvers av landegrensene. Koret fremfører tradisjonell og moderne joik i tillegg til samiske salmer og joiker på de forskjellige samiske språk og dialekter.
Korsjangeren er ny i samisk musikk og Sámi Jienat har samarbeidet med flere anerkjente samiske musikere og komponister med å skape samisk kormusikk, som for eksempel med den sørsamiske komponisten og artisten Frode Fjellheim. Både styret og medlemmene er aktive i koret på idealistisk grunnlag og ved hjelp av midler fra blant annet Sametingene i Norge, Sverige og Finland.
Sámi Jienat har ikke et fast tilholdssted, men møtes i gjennomsnitt 2 ganger hvert halvår for øvinger rundt om i de samiske områdene i alle tre land.

Noen festivaler hvor Sámi Jienat har deltatt 
 
2002: Randers Internationale korfestival, Randers, Danmark 
2005: 46664 Arctic (Nelson Mandela-konserten), Tromsø, Norge 
2005: Márkomeannu, Evenes, Norge 
2006: Ijahis idja, Enare, Finland
2007: Sámi Easterfestival, Guovdageaidnu, Norge
2008: Vox Pacis Peace Concerts, Stockholm, Sverige
2009: Samiske veckan 2009 - Ubmejen Bievieh, Umeå, Sverige
2011: Riddu Riđđu Indigenous Festival, Kåfjord, Norge
2013: Finnfest, Minnesota/Michigan, USA
2016: Festspillene i Nord-Norge, Harstad, Norge. 
2017: Tråante 2017, 100-årsjubileet for samefolkets første landsmøte i Trondheim, Norge.
2018: Staare 2018, 100-årsjubileet for samefolkets første landsmøte i Östersund, Sverige.
2018: Sámi Easterfestival, Guovdageaidnu, Norge

Utgitt CD 
Sálmmat Sámi (Salmer i Sameland).
Luođit Sámis (Joiketoner fra Sápmi)

Eksterne lenker 
 https://web.archive.org/web/20090611055445/http://www.rieban.com/
 www.samijienat.com

Kor
Samiske språk