Sivilforsvaret

Sivilforsvaret er statens sivile forsterkningsressurs og har som sitt viktigste oppdrag å beskytte sivilbefolkningen. 

Sivilforsvaret er en uniformert, statlig beredskapsetat, organisert i 20 distrikter og et kompetansesenter med en styrke på 8 000 tjenestepliktige menn og kvinner samt en krigsreserve. Sivilforsvaret ledes av Sjef Sivilforsvaret og er underlagt Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap.

Oppgaver 
 Støtte ved større ulykker og naturkatastrofer
 Beskytte sivilbefolkningen ved krig
 Varsle ved akutt fare ved hjelp av sirener
 Føre tilsyn ved tilfluktsrom

I fredstid
Sivilforsvaret er en viktig aktør i arbeidet med å gjøre samfunnet sikkert, både i det daglige og når det skjer uønskede hendelser. De er trent og har utstyr slik de kan støtte politi, brannvesen, medisinsk personell og samfunnet forøvrig ved større ulykker og naturkatastrofer.

Ved krig
Sivilforsvaret ivaretar befolkningens behov for beskyttelse i tilfelle ved krig. Det kan være evakuering, bidrag til medisinsk hjelp eller støtte ved radioaktiv eller kjemisk forurensning. Mannskaper i Sivilforsvaret er beskyttet etter Genève-konvensjonen. Det betyr at de ikke skal angripes av de stridende parter.

Tjeneste 
Sivilforsvaret er basert på tjenesteplikt. Kvinner og menn mellom 18 og 55 år som oppholder seg i Norge kan pålegges tjenesteplikt i Sivilforsvaret.

I fredstid utskriver Forsvarets personell- og vernepliktssenter årlig rundt 1000 personer til tjeneste i Sivilforsvaret. Disse velges blant menn som er fritatt for militær verneplikt eller de som kun har tjent 12 av de totalt 19 mnd menn har verneplikt og blant kvinner mellom 18 og 55 år (normalt med barn over 16år)
 Også personer som er ferdige med sin militære verneplikt kan utskrives. Fra og med 1. januar 2015 har også kvinner allmenn verneplikt, og vernepliktsverket vil nå også skrive ut kvinner til tjenesteplikt i Sivilforsvaret.
Tidligere kunne personer mellom 16 og 18 år velge å delta frivillig i Sivilforsvaret, etter en endring av sivilbeskyttelsesloven i 2010, er aldergrensen nå 18 - 55 år uten noen unntak.

Organisering 

Sivilforsvaret er underlagt DSB og ledes av Sjef Sivilforsvaret. Etaten har ansvaret for sivile beskyttelsestiltak, slik det følger av lov om kommunal beredskapsplikt, sivile beskyttelsestiltak og Sivilforsvaret.  

Sivilforsvaret har rundt 250 fast ansatte, hovedsakelig fordelt på 20 sivilforsvarsdistrikt, under ledelse av en distriktssjef. Sivilforsvarets mannskaper er inndelt i ulike avdelinger som er underlagt kommandoen til distriktssjefen i det distriktet avdelingen tilhører.

På tross av at Sivilforsvaret er en statlig organisasjon, har kommunene også en viktig rolle, blant annet ved å stille rom og fasiliteter tilgjengelig for Sivilforsvaret, samt å sikre vedlikehold av avdelings materiell og lokaler. I praksis blir dette ofte begrenset til å stille lokaler tilgjengelig, og dekke de faktiske kostnadene for vedlikehold.

Distrikter 
Sivilforsvaret er delt inn i 20 distrikter. Alle tjenestepliktige blir fordelt på disse distriktene basert på hvor de bor. Hvert distrikt har sitt distriktskontor, med til sammen 250 fast ansatte. Herfra ledes ressursene i distriktet operativt og administrativt. Mannskapene plasseres i operative avdelinger, de fleste av dem med 24 tjenestepliktige.

 Aust-Agder sivilforsvarsdistrikt
 Buskerud sivilforsvarsdistrikt
 Hedmark sivilforsvarsdistrikt
 Hordaland sivilforsvarsdistrikt
 Midtre-Hålogaland sivilforsvarsdistrikt
 Møre og Romsdal sivilforsvarsdistrikt
 Nordland sivilforsvarsdistrikt
 Nord-Trøndelag sivilforsvarsdistrikt
 Oppland sivilforsvarsdistrikt
 Oslo og Akershus sivilforsvarsdistrikt
 Rogaland sivilforsvarsdistrikt
 Sogn og Fjordane sivilforsvarsdistrikt
 Sør-Trøndelag sivilforsvarsdistrikt
 Telemark sivilforsvarsdistrikt
 Troms sivilforsvarsdistrikt
 Vest-Agder sivilforsvarsdistrikt
 Vest-Finnmark sivilforsvarsdistrikt
 Vestfold sivilforsvarsdistrikt
 Øst-Finnmark sivilforsvarsdistrikt
 Østfold sivilforsvarsdistrikt

Sivilforsvaret Kompetansesenteret (SFK) er lokalisert i det som tidligere het Starum leir. Opplæring av alt personell til alle nivåer i Sivilforsvaret foregår ved Sivilforsvarets kompetansesenter på Starum.

Avdelinger 
Sivilforsvaret har i fredstid en styrke på 8000 tjenestepliktige menn og kvinner fordelt på lokale avdelinger innen hvert distrikt:
 Fredsinnsatsgruppe (FIG) - Sivilforsvarets primære innsatsenheter bestående av seks befal og 16 mannskaper fordelt på to lag, normalt oppsatt med kjøretøy, samt brann-, rednings- og ordensmateriell.
 Fredsinnsatsgruppe personell (FIGP) - avløsnings-/forsterkningsenheter for FIG-ene, bestående av seks befal og 16 mannskaper fordelt på to lag, oppsatt uten eget materiell.
 Mobil forsterkningsenhet 1 (MFE 1) - Består av 24 tjenestepliktige med spesialkompetanse og større kapasitet innenfor telt/lys/varme, samband og strøm. Nasjonal enhet som skal forsterke ytterligere ved store og komplekse hendelser.
 Mobil forsterkningsenhet 2 (MFE 2) - Består av 24 tjenestepliktige med spesialkompetanse og større kapasitet innenfor transport utenfor vei (ATV) og pumpekapasitet. Nasjonal enhet som skal forsterke ytterligere ved store og komplekse hendelser.
 Mobil renseenhet (MRE) - styrker bestående av 24 mannskaper og befal, oppsatt med kjøretøy samt materiell for dekontaminering av personer som har vært utsatt for kjemisk-, biologisk- eller radioaktiv forurensning.
 Radiac-målepatrulje (RAD) - lag bestående av tre mannskaper og befal med materiell for påvisning av radioaktive kilder.

I tillegg er Sivilforsvaret planlagt med en krigsreserve bestående av ytterligere 8000 tjenestepliktige som vil bli gitt opplæring og utrustning ved krigsberedskap.

Leder Sivilforsvar 
Betegnelsen Leder Sivilforsvar er en rolle og ikke en grad. Når Sivilforsvaret er i innsats, utpekes normalt en leder for innsatsen, som oftest høyeste befal. Leder for Sivilforsvarets innsats har betydelig myndighet etter sivilbeskyttelsesloven, og kan pålegge enhver å delta i innsats ved akutt fare for skade på liv, helse, miljø eller materielle verdier, samt å stille eiendom, bygninger og materiell til disposisjon, uten hinder av ekspropriasjon og med rekke unntak i forvaltningsloven

Hvis hverken politi eller brannmyndighet er til stede, har Sivilforsvaret ordensmyndighet og myndighet til å lede redningsinnsats.

Nasjonale innsatser av tjenestepliktige 
I fredstid kan Sivilforsvaret benyttes i akutte situasjoner med uønskede hendelser.  Politi, brannvesen og kommunene er de vanligste bistandsanmodere, men også andre aktører ber om bistand. 

Noen få store enkeltinnsatser krever veldig mange ressurser. DSB begynte i 2011 å registrere antall innsatstimer for å gi et litt annet bilde av hvor aktive Sivilforsvaret hadde blitt benyttet i løpet av året. De siste årene har dette variert mellom 15 til 50 årsverk med pålagt plikttjeneste. 

Sivilforsvaret inngår i landets atomberedskap og ufører rutinemessige rundt 1000 målinger årlig av bakgrunnsstråling på flere hundre målepunkter over hele landet som rapporteres til Statens strålevern for å danne et grunnlag for bakgrunnsstrålingen over tid.

Internasjonal innsats 
Sivilforsvaret kan benyttes til internasjonal innsats, etter godkjennelse fra Justis- og beredskapsdepartementet ved uønskede hendelser Sivilbeskyttelsesloven setter ingen begrensninger på bruk av tjenestepliktige utenfor Norge, bortsett fra at det skal gjøres på frivillig basis og gjennom avtale med departementet/DSB. Utenlandsoppdrag er attraktivt blant personell i Sivilforsvaret, og ga  dekkende tilfredshet til aktuelle oppdrag. DSBs 2 operative utenlandsenheter Norwegian Support Team og Norwegian UNDAC Support opererer etter konseptet «Help the helpers», med andre ord støtte til FNs humanitære organisasjoner og ikke direkte innsatsstøtte til nødstedte. Selv om FNs organisasjoner har et udekket behov for direkte innsats til nødstedte, kan Sivilforsvaret ikke tilby en slik tjeneste grunnet mangel på utstyr og opplæring på mannskap. DSB har vurdert at utplassering i Kriseområder for å utføre direkte innsats til nødstedte vil kreve betydelig høyere kompetanse enn det tjenestepliktige gis i dag. DSB/SIV vurderer allikevel slike henvendelser i hvert enkelt tilfelle.

Organisering av internasjonal innsats 
Under mottoet «Help the helpers» har Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) gjennom avdeling Sivilforsvar (SIV) siden 1990-tallet utviklet og drevet to konsepter for operativ internasjonal innsats. Norwegian Support Team (NST) som etablerer og driver komplette teltleirer for hjelpearbeidere i katastrofeområder, og Norwegian UNDAC Support(NUS) som gir sambands- og IKT-støtte. Bistanden er til forskjell fra Sivilforsvaret nasjonale innsats finansiert av utenriksdepartementet, som et ledd i offisiell norsk humanitær nødhjelpsinnsats. Ulike FN-organisasjoner har vært de største brukerne av tjenester fra Norwegian Support Team og Norwegian UNDAC Support. Men bistandshenvendelser kan også komme bilateralt eller gjennom EU eller NATO. Alle henvendelser blir vurdert av direktoratet i hver enkelt tilfelle.

Sivilforsvarets enhet Operasjon, plan og øving (OPØ) administrerer NST. Mens den praktiske personellforvaltningen er lagt til Sivilforsvarets kompetansesenter. Materiellet til to komplette teltleirer for innkvartering av i alt 100 hjelpearbeidere, forvaltes og er lagret ved Sivilforsvarets sentrallager (på tollager).
NUS blir administrert og forvaltet av enhet for logistikk og beskyttelse, sammen med Oslo og Akershus sivilforsvarsdistrikt, hvor utstyret også her, er lagret på tollager.

Emergency Medical Team (EMT)

Norge skal på kort varsel kunne sende ut et lettfeltsykehus og spesialtrent personell. Denne ressursen - Emergency Medical Team (EMT) - skal være klar til å behandle de første pasientene innen 48 timer etter utkalling. Basert på blant annet erfaringer fra jordskjelvet i Haiti i 2010 og ebolainnsatsen i 2015, har Verdens helseorganisasjon (WHO) laget en modell for EMT.

Det er DSB og Sivilforsvaret som står som arbeidsgiver, og organiserer og koordinerer den norske innsatsen i nært samarbeid med Helsedirektoratet.

Oppdrag

I desember 2019 reiste et EMT på 20 personer til Samoa for å hjelpe det lokale helsevesenet der etter et alvorlig utbrudd av meslinger. Dette skjedde etter WHO-sertifisering og godkjenning av enheten i februar 2018, og var første gang EMT-personellet ble sendt til innsats i utlandet 

I april 2020 ble det sendt et team på 19 personer til Nord-Italia på grunn av den pågående Koronaviruspandemien. Teamet bisto den lokale helsetjenesten i Lombardia-regionen, i Bergamo, i fire uker.

I september 2020 ble et team på til sammen 25 personer sendt til en flyktningleir på Lesvos i Hellas for å drifte en feltklinikk. Bakgrunnen for oppdraget var at greske helsemyndigheter - via Verdens helseorganisasjon (WHO) - ba det internasjonale samfunnet om hjelp til å håndtere situasjonen, etter brannen i Moria-leiren.

i september 2021 ble et team på 19 personer sendt til L’Asiles, Haiti, etter jordskjelvet der i august, for å drifte en feltklinikk  i seks uker.

Norwegian Support Team 

Norwegian Support Team gir forpleining og forlegning (primært teltleirer) for hjelpearbeidere. Mannskapene i Norwegian Support Team, kommer fra Sivilforsvaret, nødetatene, samt fra det private næringsliv, da normalt med håndverkerbakgrunn, slik som elektriker, snekker, rørlegger og Logistikkoperatør, i tillegg til Kokker, Sykepleiere og annet helsepersonell. Personelldatabasen er på omtrent 100 personer. Norwegian Support Team kan i løpet av 48–72 timer sendes ut til katastrofeområder over hele verden sammen med en betydelig mengde utstyr, inkludert komplette teltleirer. Hvert oppdrag varer normalt i fra 6–26 uker og det enkelte mannskaps innsatsperiode er normalt fra 3–12 uker. Verdens matvareprogram er den største bistandsanmoder til NST. Norwegian Support Team har siden 1990-tallet blant annet vært på oppdrag i Albania, Guinea, Tadsjikistan, Iran, Indonesia, Pakistan, Somalia, Haiti, Sierra Leone, Vest-Afrika og Tunisia  

Den hittil største innsatsen, til NST var i Pakistan etter jordskjelvet i 2005, hvor det ble driftet tre teltleirer i et halvt år med 20 000 overnattingsdøgn og 100 000 måltider. På Haiti i 2010 drev NST en leir med plass til 450 hjelpearbeidere, sammen med søsterorganisasjoner i International Humanitarian Partnership (IHP), et samarbeid mellom statlige, europeiske beredskapsorganisasjoner.NST-konseptet videreutvikles fortløpende gjennom et tett samarbeid med FN, IHP og norske humanitære organisasjoner i Nord-Europa. Personell i NST deltar på frivillig basis og trenes regelmessig med instruktører fra Sivilforsvaret, materielleverandører, FNs personell eller andre spesialister med erfaring fra innsatser både nasjonalt og internasjonalt. Den internasjonale
kompetansen som NST personell tilføres under innsatser er nyttig for Sivilforsvaret. Ved større hendelser vil NST kunne anvendes nasjonalt, etter konkret vurdering fra direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap.

Norwegian UNDAC Support 

Norwegian UNDAC Support består av en mindre gruppe IKT-eksperter med skreddersydd, mobilt utstyr, som raskt kan støtte FN og andre organisasjoner med IKT-ressurser. Norwegian UNDAC Support er opprettet med tanke på å støtte FNs krisevurderingsteam, men blir også stadig brukt ved FN-kurs over hele verden Materiellet blir lagret, og mye av tilretteleggingen skjer ved Oslo og Akershus Sivilforsvardistrikt på Grorud leir. NUS siden slutten av 1990-tallet vært i innsats for FN i blant annet Eritrea, Algerie, Sudan, Haiti, Guatemala, Sudan, Thailand, Pakistan, Honduras, Karibia og Namibia. Utstyr og kompetansekrav er standardisert i et modulkonsept gjennom IHP, i nært samarbeid med FN. Dette muliggjør at et NUS-team på en til to personer kan rykke ut samtidig med tilsvarende team fra andre land, og raskt være i stand til å løse et oppdrag uten unødvendig overlapping eller mangler. Norwegian UNDAC Support har en responstid på 6–24 timer.

Materiellbistand
Sivilforsvarets personellmessige og materiellmessige ressurser kan ved behov og etter konkrete vurderinger i hvert enkelt tilfelle, også benyttes i et bredt spekter av annet internasjonalt samarbeid. Anmodning om slik støtte kan komme bilateralt, eller gjennom NATO, EU eller FN. Eksempler på materiellbistand er sandsekker, pumper og brannutstyr, som Sivilforsvaret har levert til Tyskland, Georgia og Makedonia.

Historikk

Formålet 
Historisk sett er Sivilforsvarets utgangspunkt Det Frivillige Luftvern (senere: Det Sivile Luftvern) som ble opprettet i 1936. Å forhindre og rå bot på skader som skyldtes krigshandlinger var Sivilforsvarets primære oppgave. Dette fremgår også av den gjeldende lov om sivilforsvar fra 1953. I praksis er ikke dette lenger hovedbegrunnelsen for at vi har et sivilforsvar. Utviklingen i det moderne trusselbildet gjort at Sivilforsvaret i dag i mye større grad fokuserer på bistand ved ulykker og katastrofer i fredstid. Dette følger også av endringer i det internasjonale trusselbildet med terrorhandlinger og internasjonale katastrofer, hvor også norske statsborgere blir berørt. Som en konsekvens av dette er oppsetninger og materiell modernisert for å kunne møte nye og fremtidige utfordringer.

Fjernhjelp 
Se også: Fjernhjelp

Bakgrunn 
Under andre verdenskrig ble mange lokalsamfunn rammet av bombeangrep. Da trengte de rammede innbyggerne hjelp utenfra. Under gjenoppbyggingen av landet etter krigen tok man med seg erfaringene til sivilbefolkningen under krigen, og etablerte en beredskap mot luftangrep der det var lagt til rette for at hjelpemannskap utenfra raskt kunne være på plass for å hjelpe sivile ofre. Dette kalte man fjernhjelp.  Beredskapen ble organisert ved opprettelsen av 14 fjernhjelpkolonner. Dette var motoriserte avdelinger på om lag 200 mann og en egen «fjernhjelpleir», det vil si en sivil forlegning der mannskapet kunne innkvarteres både under øvelser og ved utrykninger.

Fremtidens sivilforsvar 
Justis- og beredskapsdepartementet besluttet i 2016 at Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) skulle gjennomføre en konseptutredning av Sivilforsvaret som ga anbefalinger om hvilket sivilforsvar og sivile beskyttelsestiltak Norge skal ha i fremtiden. Konseptutredningen ble gjennomført som et eget prosjekt i DSB. Og rapporten ble overrakt daværende justis- og beredskapsminister Anders Anundsen 14. juli 2016. 

9. desember 2016 la departementet utredning til åpen høring, med høringsfrist 9. juni 2017. JD åpnet for innspill på eventuelle andre mulige endringer av Sivilforsvaret enn de var presisert av DSB i utredningen. Departementet hadde ved utløpet av høringsfristen mottatt totalt 135 høringsuttalelser, hvorav 19 var fra privatpersoner.

Rapport om fremtidens sivilforsvar 
10. juli 2017 ba Justis- og beredskapsdepartementet i et presiseringsbrev om at «DSB innen 1. desember 2017 sammenstiller høringsuttalelser i forbindelse med «Konseptutredning Sivilforsvaret» og oversender en tilrådning til JD."

Departementet mottok rapporten 1. desember 2017.

DSBs anbefalinger
 For å oppnå nødvendig styrking og innretting kreves vesentlige og nødvendige investeringer for framtidens sivilforsvar.
 Når det gjelder sivile beskyttelsestiltak anbefaler DSB et sonekonsept omkring definerte nøkkelmål og strategisk viktige områder. De anbefaler også en nasjonal løsning for utsendelse av SMS for å varsle befolkningen ved kriser.
 DSB anbefaler dessuten at eksisterende tilfluktsrom rustes opp, sammen med et styrket tilsyn og at nybygging dreies fra store offentlige rom mot dekningsrom der befolkningen bor eller jobber.

Forsvarets Forskningsinstitutts anbefalinger
 Videreføring av tilfluktsrom basert på et sonekonsept og oppdaterte ROS-analyser.
 Videreføring av tyfonvarslerne, supplert med en SMS-løsning for befolkningsvarsling.
 Utarbeidelse av planverk for evakuering som Sivilforsvaret skal forestå.

Utmerkelser 
 Sivilforsvarsmedaljen
 Sivilforsvarsmedaljen med laurbærgren
 Sivilforsvarets hederskors
 Sivilforsvarets medalje for internasjonal tjeneste

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Lov om Sivilforsvaret