alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Gákkajávri

Gákkajávri er en innsjø i Porsanger kommune i Troms og Finnmark. Den er regulert som magasin for Luostejok kraftverk, som utnytter fallet i Lailafossen i utløpselva Luostejohka.

Innsjøen ligger nær E6, mellom Lakselv og Karasjok. I sørenden finner man Porsangers største hyttefelt.

Gákkajávri utgjør sammen med Skoganvarre og Øvrevann et populært utfartsområde, særlig vinterstid, da det fungerer som knutepunkt for ski- og snøscooter-aktivitet.

Referanser 

Innsjøer i Porsanger
Lakselvvassdraget
Reservoarer i Troms og Finnmark
Krokvannet (Lebesby)

Krokvannet (nordsamisk: Mohkkejávri) er en innsjø i Lebesby kommune i Finnmark. Den er utspring for Adamsfjordelva, og er regulert som magasin for Adamselv kraftverk.

Vannføringen fra Krokvannet overføres via Gabbatkanalen til Gahpatjávri i Friarfjordvassdraget, og videre via Offervannet og Offervann kraftverk til Store Måsvannet, som er  inntaksmagasin for Adamselv kraftverk. Fra vest overføres vann fra elvene Važžejohka og Gáissavuolesjohka til Krokvannet via to tunneler og en kort kanal. Etter oppdemmingen har de tidligere separate innsjøene Muorahisjávri i nord og Márddašjávri i sørøst blitt en del av Krokvann-magasinet.

Se også 
 Krokvatnet

Referanser 

Innsjøer i Lebesby
Reservoarer i Troms og Finnmark
Adamsfjordvassdraget
Nutella

Nutella er et pålegg med hasselnøtter som blir fremstilt av den italienske sjokoladefabrikanten Ferrero. 

Nutella ble oppfunnet i 1946 i Piemonte av konditoren Pietro Ferrero. Pålegget består av sukker, vegetabilsk olje, ristede hasselnøtter, kakao, melkepulver, emulgator og vanilje. Navnet Nutella stammer imidlertid fra 1964, dette året ble varemerker som inneholdt betegnelsen «super» forbudt i Italia. Til da hadde navnet vært Supercrema.

Pålegget er mye brukt i Europa og noe mindre i Nord-Amerika. I tillegg til at pålegget brukes på brødskiven, er det i Frankrike også vanlig å servere det med crêpes som hurtigmat.

Annet
Ole Einar Bjørndalen spilte en gang i en Nutella-reklamefilm.

Programvaren Gnutella har delvis fått navnet inspirert fra Nutella.

Eksterne lenker 

Pålegg
Søtsaker
Matvaremerker
After Eight

After Eight Thin Mints (After Eights) er et konfektprodukt beskrevet som «mynte omkapslet av mørk sjokolade». Dog ble en melkesjokoladeutgave tilgjengelig i 2006. Produktet ble laget i 1962 av Rowntree and Company Limited. Siden 1988 har sjokoladen blitt produsert av Nestlé.

Historie 

De «tynne myntene» har vært produsert i fabrikken i Castleford i West Yorkshire siden 1970, og Chocolate Truffles lages i York. After Eights selges nå over hele Europa og Nord-Amerika, og en milliard After Eight-sjokolader produseres årlig. I 1967 ble After Eights også produsert i Rowntrees fabrikk i Wandsbek-distriktet i Hamburg.

After Eights ble opprinnelig laget av mørk sjokolade uten meieriprodukter. I 2007 startet Nestlé å tilsette melkefett til After Eight, som gjorde dem til et meieriprodukt. Nestlé har også laget spesialvarianter av After Eights, som inkluderer After Eight appelsin og After Eight med melkesjokolade.

Produksjon
Fyllet i midten av After Eight er laget av en stiv masse av sakkarose og vann tilsatt enzymet invertase. Denne massen er dekket av mørk sjokolade. Etter at den er ferdigprodusert splitter enzymet gradvis sukrose i de mer oppløselige glukose og fruktose, som resulterer i en mer flytende konsistens. Modning av mynten sies å ta 3 dager.

Dagens varianter 
After Eight-produkter inkluderer:
 Thin Mints: det opprinnelige After Eight-produktet. Disse består av kvadratiske ruter med mørk melkesjokolade som omkapsler myntemassen.
 Mint & Blood Orange: denne varianten av de tynne myntene var en spesialutgave produsert for sommeren 2011.
 Delights: runde søtsaker av mørk sjokolade fylt med myntemasse.
 Straws: lange, tynne staver av myk mørk sjokolade fylt med myntemasse.
 Biscuits: et produkt som kombinerer mørk sjokolade med mynte i en kjeks.
 Chocolate Santa Claus: i juletiden har Nestlé Tyskland en 125 grams julenisse laget av hvit eller mørk myntesjokolade.
 Bitesize: vanlig sjokolade fylt med myntemasse. Veldig like i utseende til de opprinnelige Munchies. Opprinnelig kjent som Mintola, deretter omdøpt Mint Munchies i 1995, før det havnet inn under merkevaren After Eight i 2006.

Utgåtte varianter
 Chocolate Truffles
 Dark Chocolate Irish Creams
 Ice Cream Dessert
 Lemon Sorbet

Andre relaterte produkter
 Pfefferminz – en variant av Ritter Sport som er lik den opprinnelige After Eight i smak, men med form som en Ritter Sport.
 After Eight (cocktail) – en lagdelt shot bestående av Crème de cacao, Crème de menthe og Baileys Irish Cream.

Referanser

Eksterne lenker
 

Sjokolademerker
Nestlé
Oreo

Oreo er en kjeks produsert av den amerikanske matvaregiganten Nabisco. Den ble introdusert på markedet i 1912. Kjeksen består av to runde sjokoladekjeks presset sammen med søt, hvit fyllmasse (ofte kalt krem, selv om det teknisk sett ikke er krem) i midten.

Kjeksen ble introdusert i Norge i 1990-årene, først i kiosk-kjeden Deli de Luca. Nå finnes den i de fleste dagligvarebutikker.

I Norge har en type ostekake kalt Oreo-kake eller Oreo Dream cake vært vel så kjent som den amerikanske kjeksen. Denne ostekaken lages med knuste oreo-kjeks og sjokolademousse i.

Oreo finnes i mange forskjellige smaker og former. Noen eksempler på smaker er strawberry shortcake, starburst, cookie dough, cool mint, chocolate, golden, berry burst ice cream, watermelon, peeps, waffles & syrup, peanut butter, cinnamon bun, candy corn, red velvet, birthday flavor, hot spicy cinnamon osv. Oreo kommer også i forskjellige størrelser som for eksempel original, double stuffed, thins og ultra thins. I tillegg kan du også finne produkter som består av oreo. Eksempler på dette er Oreo kake, Oreo sjokolade, Oreo is, Oreo frokostblanding og Oreo sjokoladedrikk.  Ikke alle disse smakene og typene Oreo finnes i Norge, men kan bli funnet rundt om i verden.

Navnet 
Det har blitt hevdet at navnet på kjeksen kan komme av det greske ordet Ορεο, som betyr godt, deilig.

Eksterne lenker	
 
 

Kjeks
Matvaremerker
Mondelēz International
Harnisk

Harnisk er en rustning, det vil si et kroppspanser av metall eller lær som skal beskytte en kriger mot stikk, hogg og skudd. Fram til omkring 1200 ble uttrykket brukt på kontinentet om en ridders fulle utrustning, men ble siden bare brukt om selve rustningen, spesielt kyrass på overkroppen, altså bryst- og ryggpanser. Kyrass ble den vanligste formen for panserbeskyttelse fra 1500-tallet, særlig for tungt bevæpnede ryttersoldater, såkalte kyrassérer. En slik harnisk blir fortsatt båret som paradeantrekk av noen utenlandske kavalerikorps.

Ordet er avledet av norrønt hernest, som normannerne bragte inn i det franske språket som harnais hvorfra det ble overtatt av tysk som Harnisch og derfra kom over dansk til moderne norsk.

Annet
«Å komme i harnisk» eller «være i harnisk» er et uttrykk for å være svært sint og i «krigshumør», jamfør uttrykket «sabelrasling».

Litteratur
Bumke, Joachim: Höfische Kultur, München 1986

Referanser

Rustning
Blåveis

Blåveis (Hepatica nobilis) (dansk: blå anemone, svensk: blåsippa) er en flerårig urt i soleiefamilien. Den har karakteristiske, leverformede, vintergrønne blader og blå blomster i april – mai. Planten blir ca. 10 cm høy.

Blåveisen er utbredt i Europa nord til Skandinavia og Finland, og sør til Appenninene og Pyreneene. Den mangler i Vest-Frankrike og på De britiske øyer. Blåveisen vokser på tørr og kalkrik grunn i løvskog eller barskog. På disse vokseplassene viser ingen andre blomster seg før blåveisen. Allerede under snøsmeltingen begynner den å åpne sine mørkeblå kronblader.

I Norge er blåveisen vanligst på Østlandet, Sørlandet og i Trøndelag, men planten finnes også i Ryfylke, Hardanger og ved Bodø.

Slektsnavnet Hepatica viser til det latinske ordet for lever (hepar), mens artsepitetet, nobilis, betyr «edel». Ettersom bladene er leverformede, er planten, i samsvar med signaturlæren, blitt brukt mot leversykdommer.

Etter blomstringen ligger stengelen bøyd mot jorden, og småfruktene (nøttene) blir liggende i morplantens nærhet. De spres ved hjelp av maur (en myrmekofil plante). 

Blåveis dyrkes i hager, både den arten som vokser vill i Norge, og ungarsk blåveis (Hepatica transsilvanica). Den sistnevnte arten stammer fra Karpatene og Transilvania, og har en kraftigere vekst.

Slekten Hepatica finnes i alle de tre store lauvskogområdene på den nordlige halvkule. De østasiatiske formene regnes som regel som varieteter av H. nobilis: var. japonica i Japan, og var. asiatica på fastlandet. I det østlige Nord-Amerika vokser H. acutiloba og H. americana. 

Blåveis er kommuneblomsten til Moss kommune og var før sammenslåingen med Mosvik kommuneblomst for Inderøy kommune.

Fargevarianter 
    

Blåveisens farge varierer fra helt hvit gjennom alle blåfarger til rød. Fargevariasjonen er genetisk betinget. Det er en myte at jordens surhet påvirker fargen.

Eksterne lenker 
 
 Den virtuella floran: Blåsippa
 Bilder ur nordens flora 
 Blåveis (Fra Markblomster)

Soleiefamilien
Blå blomster
Stauder
Randsfjord Glassverk

Randsfjord Glassverk var et norsk glassverk etablert av Vainö Savolainen, Lave Kløver og Rodi Nitschke i 1948. Prøvedrift kom i gang fra januar 1950. Glassverket hadde et moderne sliperi som utførte mønstersliping og gravyr. 1. oktober 1950 brant glassverket ned, trolig på grunn av lekkasje i et oljerør. 21. januar 1952 var imidlertid arbeidet i gang igjen.

Glassverket hadde en høy produksjon, men slet økonomisk frem til Benny Motzfeldt ble ansatt som kunstnerisk leder i 1967. Randsfjord Glassverk var dermed i stand til å foreta en omfattende modernisering. Også Kari Ulleberg var i ett års tid ansatt ved dette glassverket. Jonny Hansen tok over driften 1. oktober 1980 og drev det frem til det ble solgt. I 1982 hadde bedriften 35 ansatte, og hovedmarkedet var premier til idrettskonkurranser. Flere snøfattige vintre på slutten av 1980-tallet førte til svikt i premiesalget, og i mai 1990 gikk styret til skifteretten og anmodet om å bli slått konkurs. Det lykkes imidlertid å videreføre driften under navnet Randsfjord Glass.

Randsfjord Glass ble kjøpt opp av Hadeland Glassverk i 1997 og produksjonen ble overført dit fra 2001.

Se også
 Krystallglass
 Liste over norske glassverk

Referanser 

Norske glassverk
Tidligere norske selskaper
Robot 70

Robot 70 (forkortet RB-70) er et svensk bærbart luftvern-missilsystem. Missilet ble designet og produsert av Bofors, senere Saab Bofors Dynamics, og er innkjøpt av flere land, blant annet Australia, Sverige, Irland og Norge.

Bruk
Raketten blir ledet manuelt ved bruk av en tommeljoystick. En laserstråle reflekteres i et speil inne i siktet og danner en kjegleformet korridor. Raketten følger denne korridoren på vei mot målet. Denne teknologien gjør det umulig å forstyrre raketten under flukten.

Detonering skjer enten ved direkte treff eller ved et såkalt nærhetsbrannrør. I tillegg til sprengstoff, inneholder sprenglegemet 3000 wolframkuler som har høy gjennomtrengningsevne. 

Ved bruk av et såkalt "Clip on night device", egner Robot 70 seg og til strid i mørke. Videre kan et identifiseringssystem kalt "Friend or foe" monteres på våpenet.

Måltilvisninger kan skje fra en Giraffe-radar (NALLADS-løsningen til Hæren), eller et NASAMS ildledningssystem (NORSOL-løsningen til Luftforsvaret). Våpenet kan og opereres uten radartilknytning eller andre elektroniske ildledningssystemer. Robot 70 var i bruk i Norge inntil 2004, da Forsvarets faset ut NALLADS «Norwegian Advanced Low Level Air Defence System» og solgte systemene man hadde til Litauen.

Tekniske data

Styringsprinsipp: Laserstrålestyrt.              
Effektiv rekkevidde: Inntil 8 000 m
Høydedekning: Opptil 5 000 m
Deployeringstid: 30 sekunder
Omladningstid: Mindre enn 7 sekunder
Høyeste missilhastighet: Over Mach 2 (2400 km/t).

Referanser

Eksterne lenker

Luftvernmissiler
Missiler brukt av Norges forsvar
Hjuldamper

Hjuldamper er et skip med dampmaskin som driver skovlhjul som sørger for fremdriften.  Hjulbåten representerte første fase i overgangen fra seilbåter til båter med motor. De første propeller (skruer) for drift av skip (skruedamper) ble først utviklet i 1836.

Skovlhjulene er fortrinnvis plassert ett på hver side da dette gir best manøvreringsegenskaper. Ulempen er at brygger og gangveier må tilpasses spesielt. Alternativt ble skovlhjulet plassert akterut. Dette var vanlig blant annet på elvebåter (floddampere). Hjuldampere var spesielt vanlige å bruke på Mississippi eller Missouri i USA ettersom disse elvene var for grunne til at man kunne seile med vanlige båter.

I 1819 var DS «Savannah», det første dampskipet som krysset Atlanterhavet, i Arendal. «Savannah» var en hjuldamper med skovler på sidene og seilføring. Norges første dampskip DS «Constitutionen» og DS «Prinds Carl» var hjulbåter. De ble satt i trafikk i 1827. Norske DS «Skibladner» er verdens eldste operative hjuldamper i rutegående trafikk. Skibladner ble bygget i 1856 og går fortsatt i sommertrafikk på Mjøsa.

Se også 
 Båtmølle

Referanser 

Båttyper
 Hjuldamper
Carl Verheijen

Carl Eduard Verheijen (født 26. mai 1975 i Den Haag) er en nederlandsk skøyteløper, spesialist på  og 10 000 meter. 4. desember 2005 satte han verdensrekord på 10 000 meter med tiden 12.57,92 i Heerenveen. Verheijen er sønn av den tidligere skøyteløperen Eddy Verheijen. Han går for klubben Woudenberg.

Internasjonale meritter 
 2005
 Gull på lagtempo i VM enkeltdistanser i Inzell sammen med Erben Wennemars og Mark Tuitert
 Sølv på 10 000 meter i VM enkeltdistanser
 Bronse på 5000 meter i VM enkeltdistanser

 2004
 Gull på 10 000 meter i VM enkeltdistanser i Seoul
 Sølv på 5000 meter i VM enkeltdistanser i Seoul
 Bronse i allround-VM på Hamar
 Sølv i allround-EM i Heerenveen

 2003
 Sølv på 10 000 meter under VM enkeltdistanser i Berlin
 Bronse på 5000 m under VM enkeltdistanser i Berlin

 2002
 Sølv i allround-EM i Erfurt

 2001
 Sølv på 5000 meter i VM enkeltdistanser i Salt Lake City
 Gull på 10 000 meter i VM enkeltdistanser i Salt Lake City

Personlige rekorder

Eksterne lenker 
 
 
  Carl Verheijen på SpeedskatingResults.com
  Carl Verheijen på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
  Carl Verheijen på www.isu.html.infostradasports.com
 
Bilder
  Bilder av Carl Verheijen på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com

Nederlandske skøyteløpere
Verdensmestere i hurtigløp på skøyter – Enkeltdistanse
Olympiske bronsemedaljevinnere for Nederland
Olympiske bronsemedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Deltakere for Nederland under Vinter-OL 2002
Skøyteløpere under Vinter-OL 2002
Medaljevinnere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Nederland under Vinter-OL 2006
Skøyteløpere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Nederland i enkeltdistanse-VM på skøyter
Tidligere verdensrekordholdere i hurtigløp på skøyter
Personer fra Haag
Artikler i skøytesportprosjektet
Marxisme-leninisme

Marxisme-leninismen er en politisk ideologi som baserer seg på ideene til Karl Marx, Friedrich Engels og Vladimir Lenin. Begrepet brukes av mange kommunistiske partier som anser at deres ideologi er basert på marxismen og leninismen. Begrepet oppstod i Sovjetunionen etter Lenins død, og det antas at det først ble brukt av Stalin, men også mange partier som ikke støtter Stalin beskriver seg som marxist–leninister. Antistalinistiske marxist–leninister mener ofte at Stalins styresett ikke hadde noe med marxisme og leninisme å gjøre.

Ideologi 
I ulike sammenhenger har forskjellige (ofte motstridende) politiske grupper anvendt betegnelsen «marxisme-leninisme» for å beskrive de ideologier de retter seg etter. De sentrale ideologiske komponenter i marxismen–leninismen er de man finner i marxismen og i leninismen, med andre ord troen på nødvendigheten av et oppgjør med kapitalismen gjennom en revolusjon etterfulgt av proletariatets diktatur som første trinn på veien mot kommunisme, og videre behovet for et ledende parti som skal vise vei for proletariatet i denne prosessen. Det innebærer også etterlevelse av læren til og arven etter Karl Marx og Friedrich Engels (marxisme) og etter Lenin. Med henblikk på de ledere og tenkere som etterfulgte Lenin, er det ikke én enkelt oppfatning hos dem som regner seg som marxist–leninister.

Terminologi 
Den første kjente bruken av ordet «marxisme-leninisme» var da Stalin anvendte begrepet om ideologien til Sovjetunionens kommunistiske parti. Begrepet ble avvist av tilhengere av Trotskij og andre anti-stalinistiske tilhengere av Marx og Lenin, som mente at stalinisme ikke hadde noe med hverken marxisme eller leninisme å gjøre. Det er omstridt blant historikere om Stalin virkelig fulgte prinsippene til Marx og Lenin.

Det må i midlertidig presiseres at marxisme-leninisme er langt fra synonymt med stalinisme, selv om Stalin var først til å bruke begrepet. Det finnes også mange som regner seg som marxist–leninister som tar avstand fra Stalin. Tradisjonelt kan man dele marxist–leninister i to hovedgrupper: antistalinister, som tar avstand fra Stalin, og såkalte antirevisjonister, som mener Stalin var mer god enn dårlig, og at Sovjetunionen gikk bort fra marxismen–leninismen og ble revisjonistisk, statskapitalistisk eller sosialimperialistisk etter Stalin døde. 

Blant antistalinistene finner man bl.a. de som støtter Nikita Khrusjtsjov. Et annet eksempel er Josip Broz Tito i Jugoslavia, som skapte sin uavhengige form for marxisme-leninisme, titoismen, da han brøt med Stalin og stalinismen, samtidig som han fortsatt regnet seg som marxist–leninist. Blant antirevisjonistene er det maoistene som har hatt størst betydning. De er tilbøyelige til å legge mindre vekt på alle andre tenkere til fordel for Mao Zedong. Det norske kommunistpartiet AKP(m-l) kunne fram til 1989 regnes til denne siste kategorien. Under antirevisjonistene hører også Enver Hoxha og hans støttespillere.

Politiske ideologier
Marxisme
Sosialisme
Kommunisme

ca:Comunisme#Marxisme-Leninisme
Catch-22

For den am. filmen fra 1970 basert på boka, se Catch-22 (film)
Catch-22 er en roman skrevet av den amerikanske forfatteren Joseph Heller i 1961. Den regnes først og fremst som en antikrigsroman, men er også en kritikk av byråkrati generelt. Boken følger den oppdiktede bombesikteren «kapt. Yossarian» og et antall andre amerikanske flysoldater under andre verdenskrig på den italienske øya Pianosa, sørvest for Elba.

Det logiske begrepet «catch 22» forklares tidlig i boka:

Eksterne lenker

Romaner fra USA
Bøker fra 1961
Kjede

Kjede (en kjede, et kjede) er en serie av sammenkoblede enheter. Denne artikkelen er om en kjede i ordets bokstavelig mening. En kjede består av to eller fler sammenkoblede enheter.

Mekanikk
Fylkesvei 862

Fylkesvei 862 (Fv862) går mellom Straumsbotn i Senja og Hungeren i Tromsø. Veiens lengde (unntatt fergestrekningen) er 115,6 km.

Historie
Hele veistrekningen ble åpnet av samferdselsminister Torild Skogsholm 21. august 2004. Tidligere gikk riksveien via Larseng på Kvaløya til Bakkejord. Veien fra Eidkjosen via Kattfjorden til Brensholmen var tidligere fylkesvei. Det var også veipartiene mellom Botnhamn og Stønnesbotn, mellom Mefjordaksla og Senjahopen, og mellom Ersfjord og Skaland. Veien mellom Stønnesbotn og Mefjordaksla var tidligere del av riksvei 861. Veien mellom Skaland og Straumsbotn var tidligere skiltet som riksvei 864.

Nasjonal turistvei 

Sammen med en delstrekning av  har strekningen mellom Straumsbotn og Botnhamn i Senja fått status som nasjonal turistvei Senja. Turistveien er 90 km lang.

2019 ble den tidligere fylkesvei 63 (Troms) arm av veien.

Kommuner og knutepunkter

Erstattet av europavei 8

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 
 Fergeinfo Brensholmen-Botnhamn
 Hurtigbåter - Troms fylkestrafikk

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Troms og Finnmark
Nasjonale turistveier
Veier i Tromsø
Veier i Senja
Fylkesvei 818

Fylkesvei 818 (Fv818) går mellom Storeid og Ballstad i Vestvågøy. Veiens lengde er 8,5 km.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Nordland
Veier i Vestvågøy
Fylkesvei 815

Fylkesvei 815 (Fv815) går mellom Leknes og Smorten i Vestvågøy. Veiens lengde er 38,1 km.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Kommuner og knutepunkter



Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Primære fylkesveier
Fylkesveier i Nordland
Veier i Vestvågøy
Gamer.no

Gamer.no er et norsk nyhetsnettsted som hovedsakelig dekker videospill, som eies og utgis av Good Game AS.

Gamer.no ble lansert i april 2001 av Tor-Steinar Nastad Tangedal. Harald Strømme er ansvarlig redaktør for nettstedet, med Audun Rodem som redaksjonssjef (per desember 2022).

Nettstedet fokuserer på anmeldelser, sniktitter, dybdeartikler, intervjuer og nyheter. I tillegg til nyheter og øvrige artikler, har nettstedet et diskusjonsforum, en handleguide, spillvideoer og oversikt over utgivelsesdatoer til kommende spill. Ifølge det offisielle måleverktøyet TNS Metrix fra TNS Gallup har Gamer.no over  unike lesere og 640 000 sidevisninger hver uke.

Gamer.no ble kåret til «årets spillmedium» i 2009 og 2010 ved Gullstikka.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske videospillnettsteder
Etableringer i 2001
Høgenheitunnelen

Høgenheitunnelen er en tunnel på riksvei 354 (gamle E18). Tunnelen går gjennom Høgenheifjellet ved Stathelle i Bamble kommune i Telemark og forbinder Stathelle med Rugtvedt. Den ble bygget i forlengelsen av Breviksbrua mellom Brevik og Stathelle som åpnet i 1962. Tunnelen er 621 meter lang og ble åpnet for trafikk sommeren 1964. Veien ble oppgradert i 2016 og 2017.

Høgenheitunnelen var opprinnelig 4,1 meter høy, mens standard på riksveitunneler er 4,2 m. Det det betød at lastebiler som kom fra ferje i Langesund ikke kunne bruke den korteste veien for å komme på E18, men måtte i stedet kjøre en omvei. Næringslivet i området engasjerte seg for å få standard høyde på tunnelen. Blant annet kjørte høye kjøretøy midt i veibanen for å unngå å komme borti armaturer i taket. I 2016 begynte arbeidene med å oppruste tunnelens tekniske systemer, og kjørebanen ble senket, slik at en fikk standardhøyde på 4,2 meter. Den opprustede tunnelen ble åpnet for trafikk igjen 21. april 2017.

Se også 
 Breviksbrua
 Brevikstunnelen
 Veitunneler i Norge
 Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker
 Vegvesenets veikart
 Høgenhei er som på Haukeli Artikkel i Porsgrunns Dagblad 15. januar 2008

Tunneler på E18 (Norge)
Veitunneler i Vestfold og Telemark
Veier i Bamble
Tunneler åpnet i 1962
1962 i Norge
Botnetunnelen

Botnetunnelen, også kalt Knattåsentunnelen og Knattenåstunnelen, er en motorveitunnel på europavei 18 i Holmestrand kommune i Vestfold. Tunnelen er 1374 meter lang. Den ble åpnet sammen med resten av nye E18 mellom Gutu og Helland 30. oktober 2001. Tunnelen har to løp, med to kjørefelt i hvert løp.

Oppgradering
I 2016 og 2017 ble tunnelen oppgradert med fjellsikring, tekniske rom, ny belysning, LED-skilt, kameraovervåking og nye vifter.

Se også
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge

Referanser

Tunneler på E18 (Norge)
Veitunneler i Vestfold og Telemark
Veier i Holmestrand
2001 i Norge
Tunneler åpnet i 2001
Baneheitunnelen

Baneheitunnelen er en tunnel på europavei 18 i Kristiansand. Tunnelen er 785 meter lang og har to løp, som hver har to gjennomgående filer. Tunnelen har to planfrie kryss som forbinder tunnelen med Kristiansand sentrum via Stener Heyerdals gate/Festningsgata og bydelen Eg, der også Sørlandet sykehus ligger.

Se også
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker
 Baneheitunnelen (øst) på Google StreetView.
 Baneheitunnelen (vest) på Google StreetView.

Tunneler på E18 (Norge)
Veitunneler i Agder
Veier i Kristiansand
2001 i Norge
Tunneler åpnet i 2001