alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Schmidtbreen (Heard- og McDonaldøyene)

Schmidtbreen er en isbre, 1,3 km) lang, som sider vestover fra Baudissinbreen mellom Mount Drygalski og North West Cornice, på vestsiden av Heardøya i det sørlige Indiahavet. Nord for Schmidtbreen ligger Baudissinbreen, som ender på vestsiden av Corinthian Bay, nær Sealers Cove. Kildalkey Head ligger vest for Schmidtbreen. Sør for Schmidtbreen ligger Vahselbreen, som ender opp i South West Bay, mellom Erratic Point og Cape Gazert. like sør for Vahselbreen ligger Allisonbreen.

Schmidtbreen ble grovt kartlagt i 1902 av Den første tyske antarktisekspedisjonen under ledelse av Erich von Drygalski. Han navngav breen etter  dr. J. Schmidt fra den prøyssiske regjeringen, som assisterte ham i å få statlig støtte til ekspedisjonen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Klikk her for å se et kart over Heard- og McDonaldøyane
 Australian Antarctic Division
 Australian Antarctic Gazetteer
 Composite Gazetteer of Antarctica
 Australian Antarctic Names and Medals Committee (AANMC)
 US Geological Survey, Geographic Names Information System (GNIS)
 Scientific Committee on Antarctic Research (SCAR)

Breer
Heard- og McDonaldøyene
Hararit

Hararit (, betyr fjellendt) er en fellesbebyggelse i Israel i Vest-Galilea i Israel.

Historie 
Hararit ble grunnlagt i 1982 som en del av en statsstyrt prosjekt for å få flere jødiske innbyggere til Galilea. Den ble bosatt av 60 familier som drev med transcendentalmeditasjon. I 2008 var det 95 familier som bodde i Hararit.

Arkeologier har oppdaget tre store, gamle cisterner og jordbruksterrasser i nærheten av Hararit.

Referanser

Bosetninger etablert i 1982
Israel
Yakum

Yakum (hebraisk skrift יָקוּם, som betyr «Han skal stå opp») er en kibbutz sentralt i Israel, sør for Netanya. Den tilhører  Hof HaSharon regionale kommune og hadde et folketall på 555 i 2006.

Geografi 
Yakum ligger sentralt på kyststripen til Israel, rundt 30 km fra Tel Aviv, og 5 km fra de sørlige forstedene til Netanya.

Historie 
I 1934 ble en gruppe unge tyske immigranter samlet i kibbutzen En Harod for å danne kjernen i en ny kibbutz. I 1938 ble Yakum grunnlagt som kibbutz Eretz-Israel Dalet i byen Hadera. Kibbutzen fikk ikke tildelt land før i 1947, da et område nær Wadi Falik ble utpekt for kibbutzen. I ventetiden kom flere medlemmer til gruppen fra Tyskland, Ungarn og Polen, og de ble sendt til å arbeide i allerede etablerte bosetninger i Galilea, som Yavne'el.

I 1947 flyttet kibbutzen endelig til den nåværende plasseringen og fikk navnet Yakum. Medlemmene var ikke fornøyde med navnet de hadde fått, og søkte til komitéen om å bytte navn, men ble avslått.

Referanser 

Bosetninger etablert i 1947
Sentraldistriktet
Bosetninger i Israel
Ole H. Olson

Ole H. Olson (1872–1954) var en amerikansk politiker med slekt fra Sogn på Vestlandet. Han ble viseguvernør i delstaten Nord-Dakota i 1932 og overtok som guvernør da William Langer ble senator i 1934. Olson satt ut valgperioden til 1935. Han tilhørte Det republikanske parti.

Han ble født i en jordgamme i Wisconsin som sønn av Hans Olson Østerbø fra Østerbø i Lavik og Inga Olsdotter (født Midlang) fra Vik, som hadde utvandret til Amerika året før. Han hadde åtte søsken.

Han studerte ved Concordia College, og i 1895 slo han seg ned som bonde ved New Rockford i Nord-Dakota. Gården kalte han Osterboe. Han giftet seg i 1912 med Julia Ramberget, som også var andregenerasjons norsk-amerikaner. De fikk fire sønner og seks døtre.

Referanser 

Guvernører i Nord-Dakota
Personer fra USA av norsk opphav
Personer fra Buffalo County i Wisconsin
Tom Sizemore

Thomas Edward «Tom» Sizemore jr. (født 29. november 1961) er en amerikansk skuespiller og produsent best kjent for sine roller i Født 4. juli, Harley Davidson and the Marlboro Man, Passenger 57, True Romance, Natural Born Killers, Strange Days, Heat, Redd menig Ryan, Red Planet, Black Hawk Down, Pearl Harbor, og for å gi stemmen til Sonny Forelli i videospillet Grand Theft Auto: Vice City.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Stemmeskuespillere fra USA
Eduard Mörike

Eduard Friedrich Mörike (født 8. september 1804 i Ludwigsburg, hertugdømmet Württemberg, død 4. juni 1875 i Stuttgart, Kongeriket Württemberg) var en tysk teolog, lyriker, forteller og oversetter.

Liv og virke 
Eduard Mörike ble født som det sjuende av de tretten barna til legen Carl Mörike (1763–1817) og Charlotte Dorothea, født Beyer (1771–1841).  

Etter farens død levde Eduard Mörike en lykkelig barndom hos sin mor. Han studerte teologi, først i Urach (1818–1822) og senere i Tübingen (1822–1826). I årene 1826 til 1834 tok han forskjellige vikariater i Schwaben. Mörikes forlovelse inngått i 1929 med prestedatteren Louise Augste Rau, ble oppløst i 1833. I 1834 ble han prest i Cleversulzbach. Han bosatte seg der sammen med sin mor og søster Clara (1816–1903). Mörike var tett bundet til  både sin mor og søster livet ut.  Han søkte et liv i fred og ro, og levde i avstand til samtidens begivenheter; det gjaldt også de revolusjonære hendelser i Europa. Han hadde hang til hypokondri, og var plaget av tungsinn.  

I 1843 måtte han si opp embetet i Cleversulzbach, på grunn av helsetilstanden. Deretter flyttet han først til Hall og siden til Mergentheim. I 1854 ble han ansatt som lærer i tysk litteratur i Stuttgart, og giftet seg i november samme år med Margarete von Speeth. Allerede i 1866 måtte han likevel oppgi sin stilling som språklærer, og bodde i årene som fulgte i småbyer rundt Stuttgart. I disse årene knyttet han et varmt vennskap med Moritz von Schwind, og mottok besøk av Ivan Turgenjev.

Eduard Mörike var først og fremst lyriker, men skrev også fortellinger og oversatte klassikere, blant annet fra gresk. Hans verker er preget av hans egen musikalitet, og han førte et språk som ga rike billedassosiasjoner. Han regnes også som mester i den antikke form.

Mörike ble regnet for å tilhøre den schwabiske dikterskole. Den opprinnelige schwabiske dikterskole oppsto på 1200-tallet, rundt huset Hohenstaufen. Begrepet fikk en rennesanse på 1800-tallet, da det betegnet en gruppe forfattere som skrev på den særpregete schwabiske dialekt.  Det dreide seg om Ludwig Uhland, Julius Kerner, Gustav Schwab, Karl Mayer, Karl August Varnhagen von Ense, med flere. 

I sin samtid oppnådde Mörike ingen stor anerkjennelse, men ble betegnet som en provinsiell dikter. Vendepunktet i vurderingen av hans verker kom ved Hugo Wolfs tonesettinger av hans dikt i 1889. Idag regnes Mörike som en av de viktigste tyske lyrikere, orientert mellom romantikk og realisme.

Verker i utvalg 
 Maler Nolten (roman 1832).
 Gedichte (1838).
 To dikt oversatt til norsk: Til en lampe og Betenk det, sjel. André Bjerkes utgivelse av egne gjendiktninger, Fremmede toner.
 Lucie Gelmeroth (novelle 1839).

 Eduard Mörike. Die schönsten Gedichte. Ausgewählt von Hermann Hesse. ISBN 3-458-34240-0 Insel Verlag Frankfurt am Main und Leipzig (1999).
 Mozart auf der Reise nach Prag (novelle, 1855).
 Oversatt til norsk: Mozart på reise til Prag, (novelle) Dreyer forlag, Oslo 1958.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Deutsches Lied: Samtlige tonesettinger av Eduard Mörikes dikt

Tyske forfattere
Tyske tegnere
Sa’ad kibbutz

Sa'ad (hebraisk skrift סַעַד, betyr Hjelp) er en religiøs kibbutz i Negevørkenen sør i Israel. Den ligger nær Gazastripen og byene Sderot og Netivot og tilhører Sdot Negev regionale kommune. I 2006 hadde den 599 innbyggere.

Historie 
Kibbutzen ble grunnlagt den 30. juni 1947, dagen etter Operasjon Agatha, av avgangselever fra Bnei Akiva-bevegelsen. Den ble grunnlagt på liknende vis som et tårn og palisade-bosetning fra sent i 1930-årene, og var den første religiøse kibbutzen som ble grunnlagt av sabraer.

I krigen i 1948 ble kibbutzen nesten fullstendig ødelagt av den egyptiske hæren. Det lokale museet «Ma'oz Mul 'Aza» (Skansen ved Gaza) forteller i detalj om krigen i området, ovenfor Gazastripen.

Etter krigen dyrket kibbutzen-medlemmene opp igjen jorden og landsbyen utviklet seg de neste femti årene.

Økonomi 
Sa'ad er en av de største produsentene i Israel av gulrøtter, en fjerdedel av produksjonen i landet.

Eksterne lenker
 

Bosetninger etablert i 1947
Israel
Juan Borgia av Gandia

Juan Borgia, hertug av Gandia (født 1476 i Roma, død 14. juni 1497 samme sted) var en italiensk adelsmann, sønn av pave Alexander VI og eldre bror til Cesare Borgia. Det råder uklarhet om han ble født 1476 eller 1477.

Han ble andre hertug av Gandia, hertug av Sessa, konnetabel av Napoli, guvernør av San Pietro, Gonfaloniere della Chiesa og Capitano Generale della Chiesa.

Liv og virke

Bakgrunn
Juan Borgia ble født i Roma som sønn av kardinalen Rodrigo Borgia som senere ble valgte til pave med navnet Alexander VI. Juan Borgias mor var Vanozza Cattanei av Huset Candia da hun fortsatt var gift med Domenico da Rignano. Kardinalen hadde etterhvert også tre andre uekte barn; Cesare, Lucrezia og Gioffre.

Hertug av Gandia
Juan Borgia, beskrevet som arrogant, ble i 1493 sendt av faren til Spania i politisk øyemed. Hensikten var å befeste en allianse, ved at Juan giftet seg med Maria Enríquez i de Luna og tok hertugdømmet Gandía i besittelse, et hertugdømme som hans eldre halvbror Pedro Luis Borgia hadde arvet i 1488. Maria hadde før vært trolovet med Pedro Luis. Ved det spanske hoff ble Juan ikke særlig velsett; han oppførte seg slett ikke bra, og ble sendt tilbake til Roma i 1496.

Drap
Juan Borgia ble myrdet natten den 14. juni 1497 nær det sted som senere ble Piazza della Giudecca, egentlig Piazza Giudea, i Romas ghetto. Det er blitt spekulert om hans bror Cesare anstiftet mordet, men det finnes også et annet rykte som hevder at Juan Borgias yngre bror Gioffre Borgia myrdet sin eldre bror på grunn av att denne var utro med Gioffre Borgias hustru Sancia.

Hans dyrebart kledde kropp ble berget fra elven Tiberen med 30 gulldukater i en pung i beltet. Faren, pave Alexander VI, ble hånet med epitetet «menneskefisker» i et epigram av Jacopo Sannazzaro. Borgias betjent, som var med Borgia ved dåden, ble også myrdet. Ingen vitner til mordet kunde finnes.

Referanser

Litteratur 
 Susanne Schüller-Piroli: Die Borgia-Dynastie. Legende und Geschichte. Oldenbourg, München 1982, ISBN 3-486-49941-6.
 Martin Müller (Hrsg.): Kirchenfürsten und Intriganten. Ungewöhnliche Hofnachrichten aus dem Tagebuch des Johannes Burcardus, päpstlichen Zeremonienmeisters bei Alexander VI. Borgia. Artemis, München / Zürich 1985, ISBN 3-7608-0654-6.
 Johann Burchard: Alexander VI. und sein Hof. Nach dem Tagebuch seines Zeremoniemeisters Burcardus (= Memoiren-Bibliothek. 4, Reihe, Bd. 3. Herausgegeben von Ludwig Geiger. 15. Auflage. Lutz, Stuttgart 1922.

Personer fra Roma
Italiensk adel
Spansk adel
Fødselsår ikke oppgitt
Marine Corps Base Quantico

Marine Corps Base Quantico er en base for U.S. Marine Corps i Quantico i Virginia. Basen dekker et område på 21,1 km² i tre fylker, i nærheten av elven Potomac.

Basen er et viktig treningsfelt for U.S. Marine Corps, og inneholder også fasiliteter for flere andre føderale myndigheter, herunder FBI-laboratoriet, FBI-akademiet og treningssenteret til Drug Enforcement Administration.

Eksterne lenker
 Nettside

Garnisoner i USA
U.S. Marine Corps
Byggverk i Virginia
Militærvesen i Virginia
Petra von Kants bitre tårer

Petra von Kants bitre tårer  (orig. Die bitteren Tränen der Petra von Kant) er en film av Rainer Werner Fassbinder fra 1973.

Medvirkende
 Margit Carstensen - Petra von Kant
 Irm Hermann - Marlene
 Hanna Schygulla - Karin Thimm
 Gisela Fackeldey - Valerie von Kant
 Eva Mattes - Gabriele von Kant
 Katrin Schaake - Sidonie von Grasenabb

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske dramafilmer
Filmer fra 1973
Tyskspråklige filmer
Filmer regissert av Rainer Werner Fassbinder
Solvang skole (Haugesund)

Solvang Skole er en barneskole som ligger øst i Haugesund kommune. 

Skolen består av fire bygninger og et uteområde på ca 20 mål.

Historie
Solvang skole ble bygget på slutten av 50-tallet, ettersom bydelen opplevde en voldsom vekst, og en del politikere mente at kretsen hadde behov for en skole. Den første bygningen stod klar i 1960, og rektoren på skolen var frem til 1971 den samme som på Breidablikk skole. 

I løpet av 70-tallet ble kretsen rundt skolen større, og det ble behov for en 1.-7. skole. Frem til dette hadde skolen bare hatt 3 trinn med to klasser på hvert av trinnene. Arkitekten bak det nye bygget var David Sandved og den nye bygningen stod klar 17. mars 1979.

Fra 1990-2002 økte utbygningen i Solvang og Skåredalen området, og dette i kombinasjon ved at Dalen skole i Skåredalen ble lagt ned i 1990 førte til at det ble flere elever ved skolen. Høsten 2002 talte skolen 540 elever og 65 ansatte. Ca. 200 av disse ble flyttet over til den nye Skåredalen skole, som stod klar 6. januar 2003.

Rektorer

Skolekorps 
Solvang & Skåredalen Skolekorps er sammen med Skåredalen skole skolens korps.

Referanser 

Barneskoler i Rogaland
Skoler i Haugesund
Dijleland

Dijleland er et landskap i Flandern som opptar den midtre delen av provinsen Flamsk Brabant i sør-nord-retning mellom Brussel og Leuven. Landskapet omfatter 14 kommuner.

Navngivende er elven Dijle, som renner gjennom området fra sør mot nord og danner et slagt dalføre som opptar det meste av Dijleland. I øst avgrenses landskapet at Leuven og av landskapet Hageland, som omfatter hele den gjenstående østre del av Flämsk Brabant. I nord avløses Dijleland av det brabantske Kempen. I sørøst, fra Leuven i retning Oud-Heverlee, danner skogområdene Meerdaalwoud, Heverleebos og Egenhovenbos en naturlig avgrensning.

Dijleland (til venstre) og Hageland (til høyre) i provinsen Flamsk Brabant.

De 14 menigheter i Dijleland er (lagvis fra nord til sør):

 Boortmeerbeek, Kampenhout, 
 Keerbergen, Haacht, Herent, 
 Steenokkerzeel, Kortenberg, 
 Zaventem, 
 Bertem,  Oud-Heverlee,
 Tervuren, Huldenberg, 
 Overijse, Hoeilaart

De sistnevnte fire kommuner ligger i det sørlige avsnitt av Dijleland og danner sammen Druivenstreek. Det egentlige Dijleland danner den østlige del av det landlige grønne belte (Groene Gordel) som omgir hovedstaden Brussel.

Bilder fra Dijleland

Eksterne lenker
Dijleland.be
Kartmaterial for Laan og Ijse

Flandern
Flamsk Brabant
The Big Bus Company

The Big Bus Company er et Londonbasert bedrift som er kjent for å drive busstransport med guider i sentrale London. Bedriften startet i London i 1991 med fire busser, men har nå over hundre busser i London, Dubai og i de amerikanske Sambandsstatene.

Big Bus London driver 3 forskjellige ruter som er guidet enten med levende guide eller kommentarer innspilt på bånd tilgjengelig på åtte forskjellige språk:Engelsk, tysk, spansk, fransk, italiensk, portugesisk, japansk og russisk. ingen skandinaviske språk er tilgjengelig foreløpig. 
Bussene i London har en rekke ganger blitt vist fram i TV, både i britiske og internasjonale fjernsynsprogrammer og har to ganger vunnet "Visit London" si "Best Sightseeing Tour of the Year"-pris, både i 2001 og i 2004.

Bakgrunnsinformasjon 
 Hjemmesiden til The Big Bus Company
Londons severdigheter
7. divisjon fotball for menn (Østfold)

7. divisjon fotball for menn (Østfold) er en regionalliga i fotball under Østfold Fotballkrets. Siden 2011-sesongen har 7. divisjon vært det fjerde høyeste nivået i det regionale divisjonssystemet og det laveste nivået i Østfold.

Tabeller

2022 

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

2021 

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

2020 

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

Avdeling 4

2019 

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

Avdeling 4

2018 

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

2017 

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

2016

Avdeling 1

Avdeling 2

2015

Avdeling 1

Avdeling 2

2014

Avdeling 1

Avdeling 2

2013

Avdeling 1

Avdeling 2

Avdeling 3

Eksterne lenker 
 Østfold Fotballkrets

Østfold
Fotball i Østfold
Sportsarrangementer i Viken
Edderkoppens strategi

Edderkoppens strategi (italiensk originaltittel: Strategia del ragno) er et italiensk politisk drama fra 1970 med manus og regi av Bernardo Bertolucci. Manus er fritt etter en novelle av den argentinske forfatteren Jorge Luis Borges.

Medvirkende 
Giulio Brogi: Athos Magnani, både far og sønn
Alida Valli: Draifa
Tino Scotti: Costa
Pippo Campanini: Garibazzi
Giuseppe Bertolucci: portatore di leone

Referanser

Eksterne lenker 

Italienske dramafilmer
Italienskspråklige filmer
Filmer fra 1970
Hjertemelde

Hjertemelde (Chenopodiastrum hybridum) er en ettårig urt i amarantfamilien. Den ble inntil 2012 regnet til slekta Chenopodium som Chenopodium hybridum.

Den er glatt og kan bli opptil 80 cm høy. Stengelen er kantet, opprett og sparsomt forgrenet. De store bladene har lang stilk og kan bli opptil 20 cm lange; de er ovalt hjerteformete til trekantede med noen få, store tenner. Blomstene sitter i forgrenete, glisne topper. Frøene er svarte.

Planten vokser på næringsrik jord som jordhauger og ruderatmark. Arten har en vid utbredelse i Eurasia. I Norge er den blitt funnet nordover til Nordfjord, men ser ikke ut til å kunne etablere stabile populasjoner.

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Amarantfamilien
Brød, kjærlighet og fantasi

Brød, kjærlighet og fantasi (originaltittel: Pane, amore e fantasia) er en italiensk romantisk komedie fra 1953 regissert av Luigi Comencini.

Filmen ble vist under Filmfestivalen i Berlin i 1953, hvor den vant Sølvbjørnen.

Medvirkende 
 Vittorio De Sica - Antonio Carotenuto
 Gina Lollobrigida - Maria De Ritis
 Marisa Merlini - Annarella Mirziano
 Virgilio Riento - Don Emidio
 Tina Pica - Caramella
 Maria-Pia Casilio - Paoletta
 Roberto Risso - Pietro Stelluti
 Memmo Carotenuto - Sirio Baiocchi
 Vittoria Crispo - Maria Antonia De Ritis
 Guglielmo Barnabò - Don Concezio

Referanser

Eksterne lenker
 

Italienske filmkomedier
Italienskspråklige filmer
Filmer fra 1953
Romantiske komedier
Vashti Cunningham

Vashti Cunningham (født 18. januar 1998) er en USA-amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i høydehopp. Hun ble USA-mester i høydehopp innendørs i 2016, og hennes fremste internasjonale meritt er gull fra VM i friidrett innendørs 2016.  

Hun er datter av tidligere National Football League-spiller Randall Cunningham, og han er også hennes trener.

Idrettskarriere 
2014
I april 2014 vant hun Arcadia Invitational ved Arcadia High School i California, med høyden 1,88 meter (6 feet 2 inches). Cunningham hoppet 190,5 cm (6 feet 3 inches) i mai 2014, da hun vant Division I Sunset Region-stevnet. Dette plasserte henne på 3.-plass på USAs all-time-liste for jenter på high school-nivå.

Hun vant også AAU Junior Olympic Games 2014, dette er et friidrettsstevne for ungdom i USA.

2015
Den 18. april 2015 hoppet hun 1,94 meter ved Mt. SAC Relays i California, dette var ny high school-rekord i USA. Dette kvalifiserte også til en delt fjerdeplass i verden noen sinne i juniorklassen (U18). I slutten av juni vant hun høydehopp ved junior-USA-mesterskapet i friidrett, der hun hoppet 1,84 meter. 

Hun forbedret sin personlige rekord ved det panamerikanske juniormesterskapet i friidrett 2015, der hun vant høydehopp med 1,96 meter. Dette var ny mesterskapsrekord, og en tangering av verdensrekorden for ungdom. Høyden var også årsbeste i verden for ungdom i 2015.

2016
Ved USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2016 i Portland vant Cunningham høydehopp, der hun hoppet 1,99 meter. Dette var ny juniorverdensrekord i høyde og årsbeste i verden. 8 dager senere vant hun også VM i friidrett innendørs 2016.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil hos All-Athletics 

Fødsler i 1998
Høydehoppere fra USA
Verdensmestere i friidrett
VM-sølvmedaljevinnere i friidrett innendørs for USA
USA-mestere i friidrett
Deltakere for USA under Sommer-OL 2016
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2016
Deltakere for USA under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for USA under VM i friidrett innendørs 2018
Deltakere for USA under VM i friidrett 2022
Meldestokk

Meldestokk (Chenopodium album) er en ettårig urt i amarantfamilien. Funn av meldestokkfrø i Osebergskipet, og i magen på tollundmannen som ble funnet i de danske torvmyrene, tyder på at planten har vært en lang historie som nytteplante i Norden.

Beskrivelse 
Den har en opprett, ofte rødaktig, stengel og kan bli opptil én meter høy. Formen på bladene varierer mye, men de er rute- til lansettformede, spisse, tannete og hvitmelete. Blomstene sitter i aks i bladhjørnene. Planten vokser på all slags kulturpåvirket mark, som åkrer, gårdstun og vegkanter. Den er ofte et plagsomt ugras.

Utbredelse 
Meldestokk vokser nå over hele verden, men den kommer sannsynligvis opprinnelig fra Europa og Asia. I Norge er meldestokk den vanligste meldearten, og den finnes over hele landet. I Sør-Norge vokser meldestokk opptil 1200 moh., men den er sjelden over barskoggrensen. Arten er også funnet noen ganger på Svalbard, men kan ikke formere seg der.

Bruk 
Bladene kan brukes på samme måte som spinat, og de stivelsesrike frøene kan males til mel. Smaken på bladene er melaktig og de kan tørkes for oppbevaring.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Amarantfamilien
Grønlands flora
Svalbards flora
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Planter formelt beskrevet i 1753
Kovddoskaisi

Kovddoskaisi (nordsamisk: Govddošgáisi) er et fjell i Enontekis kommune nordvest i finsk Lappland.

Fotnoter

Referanser 
 

Fjell i Enontekis kommune
Fjell over 1000 meter
Katinka Storm

Katinka Storm Foxall (født i Årnes, Akershus, 18. november 1887, død 8. februar 1954 Oslo) var en norsk mezzosopran. Hennes foreldre var Frederik Rønne Storm (1833-1890) og Margrethe Katrine Bugge (1855-1915).

Hun var elev av Wilhelm Kloed og i Oslo av Ellen Gulbranson. I årene 1913 og 1914 fikk hun undervisning av Karl Kittel i Bayreuth og av Vilhelm Herold i København. Hun opptrådte i Richard Wagners Valkyrien under festspillene i Bayreuth i 1914. I perioden 1918/1919 til 1920/1921 var hun medlem av operaensemblet Opéra-Comique i Oslo.

Den 17. juni 1920 giftet hun seg med den adelige briten Arthur Squire Foxall (1871-1950) og bosatte seg i Hartlepool.

Konserter 
 1914: Ortlinde i Valkyrien med Ellen Gulbranson som Brünnhilde og Agnes Hanson-Hvoslef i rollen som Fricka.
 23. november 1914: Debutkonsert i Brødrene Hals' koncertsal i Oslo med pianisten Thora Bratt og Johan Backer Lunde; der hun framførte blant annet arien fra operaen Tannhäuser av Richard Wagner og sanger av Edvard Grieg; "en stor, pragtfuld stemme", ifølge Hjalmar Borgstrøm i Aftenposten dagen etter.
 10. august 1917: Carmen på Nationaltheatret i anledning 40-års jubileet til Gina Oselio.
 1918: mange konserter i Oslo med opera-arier av Richard Wagner under ledelse av Johan Halvorsen.
 31. mai 1920-18. januar 1921: rollen som første dame i Tryllefløyten.

Kilder 
 Korte biografie
 Diverse Aftenposten
 Großes Sängerlexikon, Volum 4 / Karl-Josef Kutsch, Leo Riemens

Norske operasangere
Fødsler i 1887
Dødsfall i 1954
Brussel (kommune)

Brussel kommune eller Bruxelles kommune (fransk: Ville de Bruxelles eller Bruxelles-Ville, nederlandsk: Stad Brussel eller Brussel-Stad) er den største kommune i hovedstadregionen Brussel, og de jure hovedstad i Belgia i henhold til Belgias forfatning. Brussel kommune omfatter det historiske sentrum av Brussel, den nordlige del av hovedstadområdet og et par strekk av området i østlig og sørlig retning ut fra indre by.

Eksterne lenker 
 

Brussel
Kommuner i Belgia