alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
AdWords

AdWords er Googles annonsesystem, der hvem som helst kan gå inn og by på annonseplass koblet til spesifikke søkeord. Med Google AdWords kan annonsører nå personer som aktivt søker etter deres produkter eller tjenester. 

Google AdWords annonser er også referert til som en sponset lenke. 

AdWords annonsen vises som en sponset lenke i høyremargen av søkeresultatet på Google. Annonser som er vurdert som spesielt relevante, kan også vises i en ramme over søkeresultatet. Tekstannonsene i Google AdWords består av en overskrift med en hyperlink på maksimalt 25 tegn, to linjer med beskrivende tekst på maksimalt 35 tegn hver, samt en linje med adressen til annonsørens internett side.   

Google AdWords er basert på en PPC-modell, dvs. Pay-Per-Click. På Google AdWords betaler annonsøren kun hvis noen klikker på annonsen, og ikke når annonsen vises. Rangeringen av annonser blir avgjort av flere elementer – blant annet  hvor mye annsonsøren er villig til å betale per klikk, historisk klikkrate, samt kvaliteten og relevansen av annonsen. 

AdWords er Googles hovedinntektskilde og står for over 70 % av selskapets totalinntekter.

Se også 
Google
AdSense
Sponset lenke
Søkemotoroptimalisering

Eksterne lenker
 

Google-tjenester
Reklame
Redd Barna

Redd Barna er en norsk hjelpeorganisasjon som arbeider for barns rettigheter, både langsiktig og ved behov for nødhjelp. Den er tilknyttet Save the Children, som ble grunnlagt i 1919 av Eglantyne Jebb og hennes søster Dorothy Buxton i Storbritannia etter den første verdenskrig.

De var sjokkert av etterspillet etter første verdenskrig og den russiske revolusjon og var bestemt på å sikre forbedringer i barns liv. Deres mål var å skape «en mektig internasjonal organisasjon som kunne utvide sin virkning til de fjerneste stedene i verden».
FNs barnekonvensjon ble inngått av FN i 1989 og er nå ratifisert av nesten alle land i verden (med unntak av USA), og har sine røtter i Jebbs pionérinnsats.

Redd Barna baserer sitt arbeid på FNs barnekonvensjon og arbeider over hele verden for å bidra med nødhjelp, langsiktige utviklingsprosjekter og for å hindre barnearbeid. De arbeider også indirekte ved å hjelpe familier og samfunn til å være selvforsynt.

30 Redd Barna-organisasjoner utgjør internasjonale Redd Barna, verden største uavhengige bevegelse for barn, og hjelper barn i 120 land.

Den australske og amerikanske organisasjonen har vært involvert i den humanitære responsen til jordskjelvet i Det indiske hav i 2002 gjennom Redd Barna-alliansen.

Redd Barnas ungdomsorganisasjon i Norge heter Press og ble stiftet i 1995. Nåværende leder er Isaac Elstad Røssnes.

Birgitte Lange er generalsekretær for Redd Barna i Norge.

Generalsekretærer i Redd Barna 
 Lillemor Grec-Victor (1948–1950)
 Ingolf Cloetta (1951–1961)
 Else Skyberg (1961–1963)
 Else Hegstad (1963–1972)
 Sigmund Groven (1972–1982)
 Hans Christian Bugge (1982–1991)
 Tor Elden (1991–1999)
 Gro Brækken (1999–2009)
 Tove Romsaas Wang (2009–2018)
 Birgitte Lange (2018–)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Internasjonale Redd Barna
 British Save the Children
 American Save the Children
 PRESS – Redd Barna Ungdom(Norge)

 
Organisasjoner etablert i 1919
Organisasjoner med generell konsultativ status i FNs økonomiske og sosiale råd
Ingelin Killengreen

Ingelin Christine Killengreen (født Kvamme i 1947) er en norsk jurist. Hun er spesialrådgiver i Kommunal- og moderniseringsdepartementet. 

Hun har tidligere vært ekspedisjonssjef (1988–1993) og departementsråd (1994) i Justisdepartementet, samt politimester i Oslo (1994–2000). Hun var fra 2000 til 2011 politidirektør. I februar 2011 ble hun utnevnt til departementsråd i Fornyings-, administrasjons- og kirkedepartementet. 

Fra 2013 til 2016 var hun direktør i Direktoratet for forvaltning og IKT. 

Killengreen tok examen artium ved Bergen katedralskole i 1966, deretter husmorskole i 1968 og ble utdannet cand.jur. ved Universitetet i Oslo i 1972. Hun gikk sjefskurset ved Forsvarets høgskole i 1989.

Killengreen er datter av høyesterettsadvokat Alfred G. Kvamme og giftet seg med advokat John Killengreen (1946–2009) i 1972.

Utmerkelser 
Killengreen ble i 1997 utnevnt til storridder av Den islandske falkeorden. I 2005 fikk Killengreen utnevnelsen som kommandør med stjerne av St. Olavs Orden for sin embetstjeneste. Samme år ble hun også tildelt Kongehusets 100-årsmedalje. 

Ved fratredelsen som politidirektør i 2011 ble Killengreen tildelt Politiets hederskors.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske departementsråder
Norske jurister
Norske politimestere
Norske politidirektører
St. Olavs Orden
Politiets hederskors
Den islandske falkeorden
Personer fra Bergen kommune
Georg Ratzinger (1844–1899)

Georg Ratzinger (født 3. april 1844 i Rickering ved Deggendorf, død 3. desember 1899 i München) var en bayersk romersk-katolsk geistlig, politisk økonom, sosialreformator, journalist, forfatter og politiker.

Liv og virke 
Bondesønnen Ratzinger gikk på gymnasiet i Passau fra 1855 til 1863, studerte teologi i München til 1867 og ble presteviet samme år. I 1868 tok han doktorgraden i teologi i München. I de følgende årene arbeidet han delvis som prest og delvis som journalist. I 1869 ble han kapellan i Berchtesgaden, og fra 1870 til 1871 var han redaktør for avisen Fränkisches Volksblatt i Würzburg. I  1872–1874 var han så kapellan i Landshut, og deretter frem til 1876 redaktør for Volksfreund i München.

Ratzinger var innvalgt i parlamentet i Kongeriket Bayern, landdagen, fra 1875 til 1878 og igjen fra 1893 til sin død. Han var også innvalgt i den tyske Riksdagen fra 1877 til 1878 og igjen fra 1898. Han tilhørte først Bayerische Patriotenpartei, men sammen med andre tilhengere av en mer betont katolsk kurs valgte han å forlate partiet. Han ble så valgt inn i begge parlamentene på nytt med støtte fra Bayerischer Bauernbund. Ratzinger var først og fremst sosialpolitiker, og arbeidet bl.a. for å få slutt på barnearbeid.

Med unntak av tre år som sogneprest i Günzelhafen fra 1885 til 1888 bodde han hovedsakelig i München, hvor han var virksom innen journalistikk og forskning.

Som akademiker utmerker Ratzinger seg med sitt arbeid innen politisk økonomi og historie. Hans viktigste verker er Geschichte der Armenflege (fattigpleiens historie), som han fikk en pris for i 1868, Die Volkswirtschaft in ihrer sittlichen Grundlagen. Ethischsociale studien über Cultur und Civilisation, hvor han argumenterer for at kristendommens etiske prinsipper er det eneste sanne grunnlaget for politisk økonomi og går mot Adam Smiths «materialistiske system», og endelig Forschungen zur bayerischen Geschichte, hvor han tar for seg Bayerns tidlige historie og sivilisasjonshistorie. Mindre viktige verker inkluderer Das Concil und die deutsche Wissenschaft og Die Erhaltung des Bauernstandes. Innen økonomisk og sosial reform hører han til de mest betydelige katolske forfattere i sin tid.

Han er grandonkel til pave Benedikt XVI og kirkemusikeren Georg Ratzinger.

Eksterne lenker 
 
 Georg Ratzinger alias Robert Waldhausen Jüdisches Erwerbsleben. Skizzen aus dem sozialen Leben der Gegenwart (1892)
 Georg Ratzinger alias Gottfried Wolf Das Judentum in Bayern. Skizzen aus der Vergangenheit und Vorschläge für die Zukunft (1897)

Bayerske politikere
Tyske politikere
Tyske katolske prester
Personer fra Landkreis Deggendorf
Menighet

Menighet (av middelnedertysk menheit, fellesskap) er et lokalt geografisk trossamfunn, med medlemmer som bor innenfor et nærmere definert område og kommer sammen i samme forsamlingshus. 

Ordet menighet kan også sikte til en større gruppe religiøse mennesker. Det kan brukes om et helt trossamfunn med alle dets medlemmer.

I overført (ikke religiøs) betydning kan ordet også brukes om en gruppe personer med samme mening eller felles sak som de står for.

I Den norske kirke og andre store kirker kalles et distrikt med tilhørende kirke som oftest et sogn. I Den norske kirke kalles et geografisk distrikt med en stab av prester og andre ansatte et prestegjeld, og består av ett eller flere sogn. 

Frelsesarmeen er organisert eller oppbygd etter forbilde fra militæret. Der kalles en menighet for et korps (Se militærkorps). Flere korps kalles en divisjon og flere divisjoner, ofte på tvers av landegrenser, kalles et territorium. Norge er sammen med Island og Færøyene ett territorium. Lederen for et territorium kalles kommandør.

Se også 
 Megakirker

Organisasjonsformer
Religiøse samfunn
Lorenz Jaeger

Lorenz Jaeger (født 23. september 1892 i Halle i Tyskland, død 1. april 1975 i Paderborn) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Paderborn 1941–1973. Han deltok under Annet Vatikankonsil 1962–1965.

Han ble kreert til kardinal i 1965 av pave Paul VI, med San Leone I som tittelkirke.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal  Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
 Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
 Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
 Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
 Erkebiskop Cesare Orsenigo (1873-1946) *1922
 Kardinal Lorenz Jaeger (1892-1975) *1951

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Tyske kardinaler
Tyske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Deltakere på Andre Vatikankonsil
Personer fra Halle
Dari

Det er også et fylke i provinsen Qinghai i Kina ved navn  Dari.
Dari er det lokale navnet på variasjoner av persisk som blir snakket i Afghanistan. Det er det største språket i landet og blir snakket i nordlige og vestlige deler inkludert hovedstaden Kabul i øst. Rundt 30% av befolkningen snakker persisk, men tospråklighet er vidt utbredt. Det er morsmålet til tadsjiker, hazarere og chahr aimak-folkene. Dari er såkalte ‘lingua franca’ altså ‘det andre språket’ til pasjtunere. Pasjtunere i Afghanistan snakker Pasjto som sitt morsmål men bruker Dari som sitt andre språk. Grunnen til dette er for å kunne kommunisere med andre folk rundt i sitt eget land (Afghanistan), språket blir brukt som kommunikasjonsform mellom forskjellige språk i Afghanistan og så å si alle boende i Afghanistan kan snakke Dari.

Ifølge den iranske språkforskeren Zana Vahidian er grunnen til at Dari blir brukt som språket nesten alle i Afghanistan kan forstå og snakke, er at Afghanistan flyttet hovedstad fra Kandahar til Kabul i det 18. århundre.

Syntaksen i afghansk persisk er ikke så forskjellig fra iransk-persisk (lokalt kalt farsi). For å markere eiendom, bruker afghansk persisk tillegget -ra. Vokalsystemet er også noe forskjellig fra iransk persisk.

Disse variasjonene av persisk i Afghanistan er forskjellig fra språket som snakkes av zoroasterne som bor i Yazd og Kerman i Iran, og som også kalles Dari (eller Gabri).

Eksterne lenker 
 Dari - UCLA Language Materials Project, University of California Los Angeles (UCLA).
 Dari böckar og software (www.kodakan.se)
 Dari Alfabetet (www.afghan-web.com)
 Dari hos Ethnologue

Vestiranske språk
Språk i Afghanistan
Hogstklasse

Hogstklasse er et begrep i norsk skogbruk, som beskriver skogbestandets utviklingstrinn.

Hogstklasseinndeling 
 Hogstklasse I: Snau skogsmark som skal forynges enten gjennom planting, såing eller naturlig forynging
 Hogstklasse II: Ungskog. Nyetablert skog med tilfredsstillende tetthet (minst 150 planter per daa), høyden er opp til 10 – 12 m. Det kan være aktuelt å utføre ungskogpleie.
 Hogstklasse III: Yngre produksjonsskog. Skogen er blitt så stor at den gir nyttbare dimensjoner. Tilveksten er høy og økende. Tynning er aktuelt.
 Hogstklasse IV: Eldre produksjonsskog. Tilveksten er høy og det er aktuelt med tynning.
 Hogstklasse V: Gammel hogstmoden skog. Skog med lav tilvekst.

I tillegg til de nevnte klassene finnes noe (ca. 2,4 prosent) gammelskog og ørlite urskog (kan kun regnes i promille).

Eksterne lenker 
 Noen begreper i skogbruket
 Hogstklasser

Norsk skogbruk
Regensburger Domspatzen

Regensburger Domspatzen («Regensburgs domspurver») er et guttekor som er domkor i St. Peterskatedralen i Regensburg. Korets historie spenner over mer enn tusen år, og det er et av de eldste kor i verden, og et av de mest berømte og renommerte kor overhodet.

Korets historie går etter legenden tilbake til det 7. århundre. Mer sikre kilder påviser at biskop Wolfgang av Regensburg i år 975 grunnla en domskole for musikalsk utdannelse, og med ansvar for den musikalske liturgien i Regensburg. I det 20. århundre ble koret verdensberømt, særlig under ledelsen til domkapellmestrene Theobald Schrems (1924–64) og Georg Ratzinger (1964–94), bror av pave Benedikt XVI.

Koret er ikke bare et kor, men også en internatskole, hvor skole, internat og kor er tett integrert. Korets grunnskole holder til i et kloster i Pielenhofen. Deretter blir guttene, de såkalte Spatzen, overført til korets gymnasium.

I 1925 ble det grunnlagt en vennskapsforening, Freunde des Regensburger Domchors.

Koret holdt bl.a. en konsert for pave Benedikt XVI i det sixtinske kapell i 2005. I forbindelse med pavens reise til Bayern i 2006 deltok koret i en gudstjeneste med paven i Regensburg 12. september.

Regensburgs domkapellmestre siden 1700-tallet 
 Anton Joseph Havek (1702–1715)
 ...
 Fortunat Cavallo (1769–1801), etterfulgt av sin sønn
 Wenzeslaus Cavallo (1801–1834)
 Johann Ev. Deischer (1834/38–1839)
 Joseph Schrems (1839–1871)
 Franz Xaver Haberl (1871–1882)
 Michael Haller (1882–1882) ?
 Ignaz Mitterer (1882–1885)
 Max Rauscher (1885–1891)
 Franz Xaver Engelhardt (1891–1924)
 Theobald Schrems (1924–1963)
 Msgr. Georg Ratzinger (1964–1994)
 Roland Büchner (1994–2019), den første ikke-geistlige siden F. Cavallo
 Christian Heiß (2019-)

Eksterne lenker 

 
 Grundschule der Domspatzen

Regensburg
Tyske musikkgrupper
Tyske kor
Kultur i Bayern
Siri Hall Arnøy

Siri Hall Arnøy (født 28. november 1978 i Oslo) er en norsk tidligere politiker (SV).

Hun ble innvalgt på Stortinget fra Akershus  i 2001, men falt ut ved valget i 2005. Fra oktober 2005 til januar 2006 var hun politisk rådgiver for finansminister Kristin Halvorsen.

Stortingskomitéer 
 2001–2005 medlem av Kontroll- og konstitusjonskomitéen.

Eksterne lenker 
 
 

Personer fra Oslo
Stortingsrepresentanter fra SV
Stortingsrepresentanter for Akershus
Stortingsrepresentanter 2001–2005
Politiske rådgivere fra SV
Forkjempere for homofiles rettigheter
Norske aktivister
Habitat

Habitat (levested) brukes i økologien for å beskrive det miljøet artene velger å holde til i. Det vil si det området der de fysiske og biologiske forholdene er best i samsvar med artens spesifikke krav til livsmiljø. Fjellrev er i så måte et eksempel på en art hvis habitat er terrestrisk og ofte synonymt med platåer i høyfjellet eller polare landområder på høye breddegrader med subarktisk- eller arktisk klima og rikelig nok tilgang på byttedyr (for eksempel lemen, fugleegg og fugler) som trives i det samme habitatet.

Mens et habitat er stedet der en art fins, er biotop stedet der et samfunn av arter fins. Tap av habitat er en vanlig årsak til at arter dør ut. Mange arter er nå utrydningstruet fordi habitatene går tapt. Eksempler er blomsterenger som erstattes av kornåkre, byggefelt og veier, eller tropisk regnskog som erstattes med oljepalmeplantasjer.

Innenfor et biotop kan en art ha flere habitater.

Habitat brukes også i andre sammenhenger, for eksempel om FNs bosettingsprogram

Se også 
 Biom
 Økosystem
 Økoregion
 Økosone
 Terrestrial
 Fossorial 
 Trelevende
 Limnisk
 Marin

Referanser

Økologi
cs:Areál (biologie)
Orgelbygger

En orgelbygger er en håndverker som bygger, vedlikeholder og reparerer orgler. Det er et særlig vidtfavnende fag, siden orgelbyggeren må designe og være arkitekt for det instrumentet han skal bygge (eller han får noen til å bistå seg med den biten), samtidig som han bør være både finsnekker og beherske metallarbeid som lodding av metallpipene etc. Orgelets teknikk/mekanikk er å ligne med et intrikat ingeniørarbeid, der et samspill av mange små detaljer avgjør om instrumentet er godt å spille på for organisten.

Det virkelige kvalitetsstempelet knytter seg til den klangen orgelbyggeren greier å få ut av hver enkelt stemme og av hver enkelt pipe, og summen av disse stemmene, altså hvordan de står til hverandre og enten smelter fint sammen eller kontrasterer hverandre. Dette er ikke et spill av tilfeldigheter, men er resultatet av orgelbyggerens kunnskaper og ferdigheter, samtidig som det også er et svar på bestillerens spesifikasjoner for instrumentet.

Orgelbyggeren jobber som regel i et verksted.  I tillegg så er han ofte i kirker og konsertsaler og monterer og tester ut orgler.

Utdanning 
I Norge i dag er utdannelsen til dette yrket innen utdanningsprogrammet Design og håndverk eller bygg og anleggs teknikk. Du må gå to år på skole og to år i lære ute i bedrift. Første skoleåret er Vg1 Design og håndverk og andre skoleåret er Vg2 Design og trearbeid.

Orgelbyggerfaget er (pr. 2016) med på Utdanningsdirektoratets liste over små og verneverdige håndverksfag. Dette innebærer blant annet at bedrifter innen faget mottar utvidet støtte fra fylkeskommunen når de tar inn nye lærlinger.

Referanser

Se også 
 Liste over orgelbyggere

Eksterne lenker 
 Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av orgelbygger
 International Society of Organbuilders (engelsk, tysk, fransk)
 Design og håndverk – Orgelbygger
 VilBli.no: Orgelbygger

Håndverksyrker
Apache (webserver)

Apache HTTP Server, eller kun Apache, er et vevtjenerprogram som utvikles av stiftelsen Apache, primært med tanke på Unix-liknende operativsystemer, men også i utgaver for Microsoft Windows, Novell NetWare, og andre systemer. Programvaren er fri og utgis med åpen kildekode.

Per november 2015 ble Apache anslått å tjene 49,9 % av alle aktive nettsteder og 46,7 % av topp én million travleste nettsteder. Apache blir brukt av 43,14 % av den totale registrerte norske domener.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Web Server Survey
 

Fri kryssplattform programvare
Linux-programmer
Programvare fra 1995
Ernst Wiechert

Ernst Wiechert (født 18. mai 1887 i landsbyen Kleinort i Kreis Sensburg i Østpreussen i keiserriket Tyskland, død 24. august 1950 i Stäfa am Zürichsee i Sveits) var en ledende tysk forfatter, en av de mest leste til godt ut i 1930-årene, da nazistene grep inn mot ham.

Liv og virke

Bakgrunn
Ernst Wiechert vokste opp i de masuriske skoger, som sønn av forsmester Martin Wiechert og hans hustru Henriette Wiechert født Andreae. Han studerte ved Albertusuniversitetet i Königsberg.

Karriere
Han arbeidet fra 1911 som lærer i Königsberg og Berlin, samtidig som han skrev romaner, noveller og fortellinger. Gjennombruddet kom i Berlin i 1932 med romanen Die Magd des Jürgen Doskocil; etter dette kunne han legge bort læreryrket og konsentrere seg om et forfatterskap med utgivelser med millionopplag. Han etablerte seg i Bayern ved innsjøen Starnberger See. 

Hans dype kristne forankring gjennomsyret hans forfatterskap, og begrunnet også hans advarsler mot den nasjonalsosialistiske ideologi på tidlig tidspunkt. En tale for studenter i München i 1935 kurserte illegalt i Tyskland, og ble smuglet til Moskva innbakt i et brød og der utgitt i det viktige tyske eksiltidsskriftet Das Wort. Wiechert begrunnet også offentlig sin motstand mot deltakelse ved folkeavstemningen om Østerrikes innlemmelse i Det tyske Rike, skrev et åpent brev som krevde løslatelse av Martin Niemöller og erklærte at han gav assistanse til Niemöllers familie fremfor til den nazistiske hjelpeorganisasjonen NS-Winterhilfswerk. 

Etter alt dette ble Wiechert arrestert, og satt i fire måneder i konsentrasjonsleiren Buchenwald. Han forfattet en skildring av denne opplevelsen, "Der Totenwald", som han gravde ned i haven.

Etter løslatelsen ble han truet av Goebbels: Vi vet at Deres innflytelse på ungdommen er stor og farlig. Skulle De igjen ytre eller skrive ett eneste ord mot vår stat, vil De igjen havne i konsentrasjonsleir, og da på livstid og med Deres fysiske tilintetgjørelse som mål. (Der Totenwald, S. 131 f.)

Først i 1945 utkom Der Totenwald, og der fremgikk det at han hadde mistet sin gudstro i Buchenwald.

Verker 
 Die Flucht. Roman. (Under pseudonym: Ernst Barany Bjell). 1916.
 Die Magd des Jürgen Doskocil, 1932
 Der weiße Büffel oder von der großen Gerechtigkeit, skrevet i 1937, utgitt 1946
 Das einfache Leben, 1939, ISBN 3-548-24826-8
 Der Totenwald, skrevet i 1939, publisert 1945, ISBN 3-548-24038-0
 Die Jeromin Kinder, ISBN 3-7844-2384-1
 Wälder und Menschen, ungdomserindringer, 1936  ISBN 3-7844-2030-3
 Jahre und Zeiten, erindringer, publisert 1949, ISBN 3-548-22119-X
 Märchen, to bind, 1946
 Die Majorin, 1934
 Hirtennovelle, 1935
 Der Richter
 Die Mutter
 Häftling Nr. 7188. dagboksnotiser og brev 1966.
 Missa sine nomine, roman, 1950.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Wiechert, Ernst
Wiechert, Ernst
Personer fra Mrągowo fylke
Elisabeth Langgässer

Elisabeth Langgässer (født 23. februar 1899 i Alzey i Tyskland, død 25. juli 1950 i Rheinzabern) var en tysk forfatterinne.

Elisabeth Langgässer var en ledende blant det 20. århundres kristelig orienterte forfatterinner. Hun stod i den kristne mystikks tradisjon. Ettersom hun var såkalt «halvjøde» ble hun i 1936 underlagt publikasjonsforbud, men hun fortsatte likevel å skrive og fikk utgitt et verk til i Østerrike i 1938, fort tid før landet ble innlemmet i Det tyske rike. 

Hun overlevde den nazistiske jødeforfølgelse, men én av hennes døtre, Cordelia Edvardson, ble deportert til Auschwitz. Hennes forfatterskap i etterkrigstiden beskjeftiget seg ofte med jødeutryddelsene.

Langgässer ble særlig kjent for sin lyrikk og sine fortellinger og historier. I 1946 publiserte hun romanen Das unauslöschliche Siegel. En siste roman, Märkische Argonautenfahrt, ble på grunn av hennes tidlige død ufullendt.

Elisabeth-Langgässer-Literaturpreis ble innstiftet til minne om henne.

Verker 
 Der Wendekreis des Lammes (lyrikk) 1924
 Proserpina (fortelling) 1932
 Die Tierkreisgedichte (lyrikk) 1935
 Der Gang durch das Ried (roman) 1936
 Rettung am Rhein. Drei Schicksalsläufe. 1938
 Das unauslöschliche Siegel (roman) 1946
 Der Laubmann und die Rose (lyrikk) 1947
 Der Torso (noveller) 1947
 Untergetaucht
 Glück haben
 Saisonbeginn
 Nichts Neues
 Das Labyrinth (noveller) 1949
 Märkische Argonautenfahrt; (romanfragment) 1950
 Gesammelte Werke (5 bind) posthumt 1959-64
 Ausgewählte Erzählungen posthumt 1984

Priser og utmerkelser (utvalg) 
  – Georg Büchners pris

Referanser

Litteratur 
 
 Bernd Kettern:

Eksterne lenker 
 
 

Tyske forfattere
Tyskspråklige forfattere
Personer fra Landkreis Alzey-Worms
Georg Büchners pris