alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Hui (Færder)

Hui (også kalt Hudøy eller Hudø) er ei øy i Tønsbergfjorden vest i Færder kommune. Hui er på rundt 1 400 mål og har en flott natur med svaberg, knauser og knatter og uberørt skog.

Hui er en av øyene i Færders og Tjømes skjærgård som tidligere hadde fast bosetning, men øya har vært ubebodd siden 1985. Rundt 1900 bodde det omkring 150 mennesker der. De fleste levde av en kombinasjon av jordbruk, fiske og skipsfart.

Øya eies av Oslo kommune, og er mest kjent for sine feriekolonier eller sommerleirer for skolebarn fra byen. Feriekolonidriften begynte på Hudøy i 1916. Feriekoloniene ble tidligere drevet direkte av Oslo kommune, men fra 1991 har kommunen samarbeidet med Kirkens bymisjon gjennom Stiftelsen Hudøy. Hudøy har i dag 59 bygninger fordelt på 11 leirsteder.

Foreldre ved Refstad skole i Oslo, arrangerer hvert år en tur for alle skolens elever, som går over 4 dager i juni måned. Grorud skole og Lutvann skole har tur dit annet hvert år.

Forfatteren Alf Larsen (1885-1967) kom fra Hudø.  Aasmund Brynildsen (1917-1974) som kom fra Tjøme, utgav i 1974 memoarboka Hudø. Bilder fra en barndom med illustrasjoner av grafikeren Hans Gerhard Sørensen (1923-1999).

Referanser

Eksterne lenker 
 Stiftelsen Hudøy
 Oslo kommunes feriekolonidrift
 Løren skoles tur til Hudøy

Øyer i Færder
Tidligere bosetninger i Vestfold og Telemark
Bosetninger i Færder
St. Hallvard-guttene

St. Hallvard-guttene er et norsk guttekor som ble stiftet i 1962 av tidligere dirigent Øystein Vogt. Koret er oppkalt etter Oslos skytshelgen og korets logo ligner Oslos byvåpen men helgenatributtene er speilet. Dagens dirigent er Hans Martin Molvik som har dirigert koret siden 2007 og daglig leder er Bernd Klare. Koret holder til i Grønland kirke i Oslo. Koret er livssynsnøytralt og består av omtrent 40 sangere med mange ulike bakgrunner. Koret vant Oslo bys kunstnerpris i 1984.     

Koret synger i sine karakteristiske burgunderrøde munkekapper. Kappene er inspirert av de brune kappene til Fransiskanerne som holdt til i klosteret tilknyttet St. Hallvard kirke hvor koret holdt til frem til våren 2015. Deler av repertoaret har sin forankring i katolsk kirketradisjon fra middelalderen. St. Hallvard-guttene har et bredt repertoar som spenner fra gregoriansk kirkemusikk, middelaldermusikk, renessansemusikk, mindre klassiske korverk, folkemusikk – fra Norge og andre land – til mer moderne korverk. St. Hallvard-guttene er kjent for å være spesielt gode på gregoriansk sang.

Aktiviteter 
Koret har stående invitasjon til å synge i Vatikanet og har sunget i St. Peters-kirken hvert år siden 2016. St. Hallvard-guttene har sunget på Slottet og under åpningsseremonien for Vinter-OL 1994. I flere år deltok koret på Seljumannamessa i ruinene etter Selje kloster. I 2013 sang koret på Zerokonferansen sammen med Hydrokoret. Koret deltok i 2022 på jubileumsgudstjenesten i Våler nye kirke i Solør til 1000-årsminnet for vålersamfunnets etablering. Koret har også reist mye på turer, blant annet til Latvia(2007), Ungarn(2008), Estland(2010) og Italia(2012, 2014, 2016 - 2020). I Roma har koret sunget i alle de fire patriarkalbasilikaer.      

Koret har også samarbeidet med artister som Bigbang, Helene Bøksle, Tord Gustavsen, beatboxer Michael Sundby, estiske guttekoret poistekoor Kalev, Drøbak kantori og Terje Isungset. Koret deltok i 2009 på Ice music festiaval på Geilo og deretter i 2010 på Terje Isungsets plate "Winter songs". Koret var også med på musikkvideoen til Påfugl av Karpe i 2012.       

Jubileumskonserten i 2002 til 40-års jubileet ble hold i Oslo Domkirke hvor flere andre deltok, inkludert Iver Kleive, Sandefjord Jentekor, Paola Vinaccia, Stefan Brandt Hansen og Toralv Maurstad. Koret feiret i 2012 sitt 50-årsjubileum med konsert på Scene 2 i operaen i Bjørvika. Flere tidligere korister har gjort karriere som sangere, inkludert Baard Gagnum.

Utgivelser 
St. Hallvard-guttene
Deilig er jorden (1993)
Canto Gregoriano Kyrie Eleison (1994)
Syng ut all din glede (2002)
Kling no klokka (2012)

Dirigenter 
Øistein Vogt (1962–1995)
Odd Helge Wettre (1996–1998)
Danuta Kozon (1999–2000)(2003–2006)
Frano Tomas Martincevic (2001–2002)
Tore Erik Mohn (2006–2007)
Hans Martin Molvik (2007–)

Referanser

Eksterne lenker
 Hjemmeside
Youtube
Facebook
Twitter
Store norske leksikon
Instagram
Gamlebyen og Grønland menighet

Kor i Oslo
Graeme Sharp

Graeme Marshall Sharp (født 16. oktober 1960 i Glasgow) er en skotsk, tidligere fotballspiller. 

Han startet karrieren ved Dumbarton før han skrev under for Everton for 120 000 pund i 1980. Totalt scoret Sharp 159 mål på 426 kamper for Everton, hvilket gjør ham til klubbens beste målscorer etter annen verdenskrig. Han var med på å bli ligamester i 1985 og 1987, i tillegg til å vinne FA-cupen i 1984 (hvor han scoret i finalen) og Cupvinnercupen i 1985.

I 1991 ble han solgt til Oldham Athletic for 500 000 pund. Tre år senere ble han spillende trener, men han sa  opp i 1997 og gikk over til å trene Bangor City fram til 1998. Sharp jobber i dag ved lokalpressen i Liverpool samt på en radiostasjon i Nord-Vest England.

Sharp spilte tolv landskamper for  mellom 1985 og 1988, blant annet i VM i 1986 i Mexico.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skotske fotballspillere
Skotske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1986
Fotballspillere for Dumbarton FC
Fotballspillere for Everton FC
Fotballspillere for Oldham Athletic AFC
Fotballspillere for Bangor City FC
Fotballtrenere for Oldham Athletic AFC
Fotballtrenere for Bangor City FC
Personer fra Glasgow
Fødsler i 1960
Syng ut all din glede

Syng ut all din glede er en CD av St. Hallvard-guttene. CD-en ble spilt inn i Vålerenga kirke i 2002, i forbindelse med korets 40-årsjubileum. Med seg på CD-en har koret Stephen Brandt-Hansen, Iver Kleive, Paolo Vinaccia, Ole Edvard Antonsen, Ivan Sarajishvili, Håkon Omejer Sørlie og Lasse Rossing. Platen er delt opp i to der første del er tradisjonelle korstykker mens dens siste halvdelen består av tradisjonelle julesanger. Dirigent på CD-en er Frano Thomas Martincevic. Tittelen på plata er hentet fra en av sangene.

Sporliste 
«Kyrie», Iver Kleive
«Magnificat», ukjent
«Locus Iste», Anton Bruckner
«Alta Trinita Beata», ukjent
«Jesu, Joy of Man's Desiring», Johann Sebastian Bach
«Ave Verum Corpus», Edward Elgar
«Ofilii et filiæ», ukjent
«O Sweet and Blessed Country», Gustav Holst
«Tebe pojem», Stevan St. Mokranjac
«Syng ut all din glede», Eugene Butlef
«Hodie, Christus natus est», ukjent
«Det hev ei rose sprunge», Michael Praetorius
«In the Bleak Midwinter», Gustav Holst
«O Betleme grade slavni», Frano Thomas Martincevic
«Adeste fideles», Knut Nystedt
«Deilig er jorden», Anders Öhrwall
«Ding, Dong! Merrliy on High», Ivan Sarajishvili
«Deilig er den himmel blå», Per Stenberg
«Lov Jesu namn og Herredom», Iver Kleive/Ole Edvard Antonsen

Musikkalbum fra 2002
Norske musikkalbum
Kristen musikk
Eve of Destiny

Eve of Destiny er et japansk band, grunnlagt i 1999 av Haruhiko Ash (tidligere medlem av Zolge). Bandets andre medlem er Közi (fra Malice Mizer). 
Eve of Destiny har opptrådt i Tyskland, Ungarn, Sveits, Filippinene, Slovakia, Nederland, Japan, Frankrike, Østerrike, Australia, Polen, og Sverige.

Diskografi 
Nervous and Innocence (2005)

Japanske rockegrupper
Liste over vannkraftverk i Norge

Liste over vannkraftverk i Norge viser de fleste norske kraftverk registrert av NVE som å være i drift. 

NVE tilbyr sin Vannkraftdatabase på nett i flere formater. 
 NVE Vannkraft utbygd og ikke utbygd - med totaloversikt
 NVE vannkraftdatabase

Vi mangler noen få registrerte kraftverk som det ikke kan verifiseres hvor faktisk befinner seg. 

Noen har ukjent årsproduksjon, startår, eller fallhøyde. Det gjelder kun små, private kraftverk.

Vannkraftverk i Norge
Vannkraftverk i Norge
Vannkraftverk
Kraftverk vann
Nordlandssykehuset

Nordlandssykehuset HF, forkortet NLSH, er et helseforetak som er eid av staten ved det regionale helseforetaket Helse Nord. Nordlandssykehuset HF dekker spesialisthelsetjenesten i de tre nordlandske distriktene Salten, Lofoten og Vesterålen, og administrasjonen holder til i Bodø. NLSH har tre somatiske sykehus, det er Nordlandssykehuset Bodø, Nordlandssykehuset Lofoten i Vestvågøy og Nordlandssykehuset Vesterålen i Stokmarknes. NLSH har også et todelt psykiatrisk sykehus i Bodø, Nordlandssykehuset Rønvik og Nordlandssykehuset Mellomåsen. Ellers er det flere mindre psykiatriske behandlingssteder innenfor helseforetakets grenser.

Historie

Etableringen av det første psykiatriske sykehuset i Bodø 
Sykehushistorien i Bodø, startet ved århundreskiftet til 1900-tallet. Allerede i 1895 ble det planlagt et psykiatrisk sykehus, eller sindssygeasyl, i Nord-Norge, siden Norges nordligste asyl hittil var i Trondheim. Stortingets medisinalkomité mente at Harstad var det beste alternativet for et nordnorsk asyl, mens Bodøs forkjemper var daværende medisinaldirektør Holmboe, som ikke overraskende nok fikk viljen sin. I 1902 åpnet Rønvik Asyl dørene ved Langåsen i tidligere Bodin kommune noen kilometer utenfor daværende Bodø bys grenser. De opprinnelige byggene, som ble kjent for sin imponerende bygningsmasse, er fortsatt i bruk, men eksteriøret og enkelte deler av interiøret er fredet.

Akuttenhet for ungdom
Akuttenhet for ungdom er en avdeling av Nordlandssykehuset avd. psykiatri for ungdom mellom 14 og 18 år. Den er en del av det psykiatriske helsevernet for barn og unge i Nordland, og avdelingen har seks plasser. Som regel kommer henvisning til APU fra de lokale ungdoms- og barnepsykiatriske poliklinikkene, eller fra lege. Det er mulig å ta imot familie og venner etter avtale, og lengre eller kortere permisjon fra avdelingen er ikke uvanlig. Akuttposten er et tilbud til ungdom med psykiske problemer, der et poliklinisk tilbud ikke er nok. Tilfeller av psykose eller mistanke om psykose og depresjoner med selvmordsfare er prioriterte inntaktskriterier. Pasientene bor på egen hybel med egen dusj og WC, men felles stue, kjøkken og aktivitetsrom.

Referanser

Eksterne lenker
 Nordlandssykehusets egne nettsider
 Helse Nord

Norske helseforetak
Helse Nord
Sykehus i Norge
Helse- og sosialtjenester i Nordland
Hadsel
Vestvågøy
Karl Grevstad
Etableringer i 2001
2001 i Norge
Byggverk i Bodø
Nyzealandsk tegnspråk

Nyzealandsk tegnspråk (engelsk: New Zealand Sign Language eller NZSL) er det mest brukte språket blant døve i New Zealand. Det ble et offisielt språk i New Zealand i april 2006, ved siden av engelsk og maorisk, og er det eneste tegnspråket som har offisiell status likestilt med andre språk.

Det nyzealandske tegnspråket stammer fra det britiske tegnspråket, og kan teknisk sett anses som en dialekt av BANZSL (britisk, australsk og nyzealandsk tegnspråk). I likhet med andre naturlige tegnspråk ble nyzealandsk tegnspråk utviklet av og før døve mennesker, uten lingvistisk tilknytning til skrift- eller talespråk, og det er dermed fullt mulig for en bruker av språket å uttrykke det han eller hun vil på språket. Det er ikke i slekt med amerikansk tegnspråk.

Eksterne lenker
 Deaf Association of New Zealand

Tegnspråk
Språk på New Zealand
DWM

DWM har flere betydninger:

Desktop Window Manager – Windows Vista tjeneste
Deutsche Waffen und Munitionsfabriken – Tysk selskap
Dragon Warrior Monsters – Japansk videospill

Trebokstavsord
«Troll»

«Troll» var en jager i tjeneste for den Norske Marinen fra 1908-1940, og siden 1945-1949. «Troll» ble bestilt sammen med «Draug» og «Garm», alle identiske. Jagerne ble bygget både fordi en trengte nye fartøyer, men også fordi fartøyet «Valkyrjen» viste seg for langsomt for oppgaven det var bygget for; nemlig å holde fremmede torpedofartøyer borte fra kysten. «Valkyrien» skulle holde fremmede torpedobåter borte fra norskekysten, og samtidig kunne opptre som et torpedobåt selv. «Valkyrjen» hadde en toppfart på 23 knop – Draug-klassen fikk en toppfart på 26,5 knop, og ble, ifølge kildene, mer manøvrerbare enn det Valkyrjen var.

Like etter den tyske invasjonen 9. april 1940, kom «Troll» i kamp med tyske bombefly i Sognefjorden, men kom fra kampen uten skader. «Troll» fortsatte patruljeringen i Sognefjorden og omegn, og lå den 3. mai i Florø. Planen var å ta fartøyet til England, men dette ble ikke gjennomført. 18. mai ble fartøyet overtatt av tyskerne, etter at to tyske armerte trålere hadde tatt seg inn til Florø. «Troll» ble så slept til Bergen, og ankom der den 20. mai. Fartøyet gjorde kort tjeneste for den tyske marinen, og ble siden ombygget til destillasjonsskip, for produksjon av destillert vann.

«Troll» ble overtatt av den norske marine igjen etter krigen, og skipet fikk i 1946 prefikset KNM foran navnet. I 1949 ble KNM «Troll» solgt til opphugging.

Søsterskip
 KNM «Draug»
 KNM «Garm»

Litteratur  
 Viceadmiral C. Sparre (red.) (opplysninger hentet fra Fartøier, av kommandørkapt. Chr. Blom, underdirektør ved marinens hovedverfts skibsbyggeri): Norges Sjøforsvar 1814-1914 Aschehoug 1914.
 Marius Thomassen: 90 år under rent norsk orlogsflagg.

Norske jagere
Skip bygget ved Horten verft
Skip fra 1910
Skip sluttseilt 1949
Artikler i sjøfart-prosjektet
Anne av Storbritannia (1950)

Anne av Storbritannia (født 15. august 1950) er en britisk prinsesse. Hun er dronning Elizabeth II og prins Philips andre barn og eneste datter. Hun er per oktober 2021 nummer 17 i arvefølgen til den britiske tronen. I 1987 fikk hun tittelen Princess Royal.

Prinsesse Anne har vært gift to ganger, første gang i 1973 med Mark Phillips. De har to barn, Peter Mark Andrew Phillips og Zara Anne Elizabeth Phillips. I 1992 giftet hun seg med Timothy Laurence.

Referanser

Eksterne lenker

Stamtavle 

Britiske prinsesser
Britiske ryttere
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1976
Ryttere under Sommer-OL 1976
Personer fra London
Fødsler i 1950
IOK-medlemmer
Salten Kraftsamband

Salten Kraftsamband AS er en norsk kraftprodusent og kraftleverandør med hovedsete i Fauske kommune i Nordland.

Selskapet har åtte vannkraftverk med en middelproduksjon på 1770 GWh. Selskapet gikk i 1997 fra å være et rent produksjonsselskap til å også selge kraft til sluttbruker.

Eierskap 

 

 

SKS overtok alle aksjer i Sjøfossen Energi AS i 2013.

Kraftverk

Eksterne lenker 
 Salten Kraftsamband
 SKS om kjøp av Sjøfossen
 Gildeskål kommune om salg av Sjøfossen

 
Norske kraftselskaper
Næringsliv i Nordland
Fauske
Sump

Se også: Pumpesump

Sump (fra lavtysk) er et ord som på norsk brukes litt upresist om ulike typer våtmark der vannspeilet står i høyde med, eller et stykke over markoverflaten. Sumper skiller seg fra myrer ved at torvmose ikke forekommer. Ordet brukes kun om områder med tett vegetasjon, mens mer åpne områder kalles mudderflater eller strender. Vegetasjonen kalles «siv», selv om både gras, siv, starr og andre urter er viktige. Sumper med trær er omtalt i artikkelen sumpskogsmark. Vannet i sumpen kan være både ferskvann og saltvann.

Denne naturtypen er ofte et trinn i en suksesjon der en innsjø gror igjen. Etter hvert som død vegetasjon samles opp, stiger markoverflaten, og kommer til slutt så høyt over vannspeilet at annen vegetasjon kan vandre inn. På den ene siden av sumpen finner en åpent vann, mens tørrere naturtyper overtar på den andre siden. I Nord-Europa kan sumpen gå over til myr eller fuktig skog. Ofte overtar dyrket mark, eller annen menneskelig virksomhet i kanten av sumpen.

Sumpplantene har røttene i vann, og må derfor ha derfor spesielle tilpasninger for å skaffe oksygen til hele planten. Et annet problem er paradoksalt nok faren for uttørking ettersom vannstanden ofte varierer mye. De fleste sumpplanter tåler ikke at det er for sterk strøm i vannet.

Et velkjent type sump er sivbeltene som vokser rundt næringsrike innsjøer, og sakteflytende elver. Den meste kjente planten her er det kosmopolitiske graset takrør. Andre vanlige arter er elvesnelle, kjempesøtgras, sjøsivaks, bred dunkjevle og kjempepiggknopp. Her vokser også vakre blomster som sverdlilje, og mer sjeldent brudelys og pilblad. Der det ikke er så mye næring i vannet, til fjells, og langt nord overtar mer lavtvokste arter, for det meste starr.

Takrør tåler svakt brakkvann, og danner her sivbelter sammen med pollsivaks. Slike sumper finnes i elvemunninger i Sør-Norge, og rundt hele Østersjøen. Langs havstrender fører som regel bølger, strøm og tidevann  til at det ikke dannes noe sumpbelte, men i beskyttede viker kan en finne havsivaks. Sørover fra Skottland og Danmark danner ofte Spartina-gras tette belter langs havstrendene.

I varme strøk kan andre planter danne sivbelter, for eksempel papyrus, eller det rundt 6 m høye graset Arundo donax.

Mange fiskearter vandrer inn i sumper for å gyte. Sumpene har også stor betydning for mange fugler, for eksempel skjeggmeis, rørsanger, sivhauk og rørdrum. En rekke insekter har et larvestadium i vann, og de er ofte avhengig av at det finnes sumper. For å redusere plager med mygg og andre blodsugende og smittebærende insekter blir ofte sumper drenert. Ettersom sumper er vanskelig tilgjengelig for mennesker, kan en ofte finne et rikt dyreliv, selv om sumpen ligger ved en stor by.

Et vanlig epitet i biologisk nomenklatur er det latinske ordet palustris, som betyr «fra sumpen». Bekkeblom, løvmeis, myrsanger, sivblomst og sumpfuru er alle arter med palustris i det vitenskapelige navnet.

Litteratur

Landformer
Økologi
Stonewall Jackson

Thomas Jonathan «Stonewall» Jackson (21. januar 1824 – 10. mai 1863) tjenestegjorde som generalmajor for Amerikas konfødererte stater under den amerikanske borgerkrigen fra 1861 til 1863. Han er spesielt godt husket for «The Valley Campaign», og «First bull run», der han fikk kallenavnet sitt, Stonewall. Da han og hans tropper ankom slagområdet, sa en annen sydstatgeneral, Bernard Elliot Bee, «There stands Jackson like a stone wall. Rally behind the Virginians». Han ble drept av sine egne tropper i 1863, etter en rekogniseringstur. Da han ble gravlagt, lå sydstatsflagget, Stars and Bars, oppå kista. Flagget ble etter det kalt «The Stonewall Jackson Flag».

Referanser 

Sørstatsoffiserer
Personer fra USA av skotsk opphav
Personer fra Harrison County i Vest-Virginia
Personer fra Lewis County i Vest-Virginia
Boeing F/A-18E/F Super Hornet

Boeing F/A-18E/F Super Hornet er amerikansk, hangarskip-basert, multirolle jagerfly utviklet fra Boeing F/A-18 Hornet.

For å komplementere F/A-18, og erstatte de aldrende Grumman F-14 Tomcat-flyene, planla man i US Navy en ny flytype. Man valgte da å utvikle F/A-18E/F Super Hornet som er et større fly og som kan bære større vekt. Flyet ble introdusert i 1999.

I motsetning til originalversjonen, er ikke F/A-18E/F Super Hornet planlagt skiftet ut, men har derimot tatt over for Grumman F-14 Tomcat, Grumman A-6 Intruder/KA-6D og Lockheed S-3 Viking.

I tillegg har man en Super Hornet-versjon for elektronisk krigføring; EA-18G Growler, som skal ta over for EA-6B. Denne flytypen ble operativ i den amerikanske marine 22. september 2009.

 F/A-18E : Enseter konvensjonell Super Hornet
 F/A-18F : Toseter konvensjonell Super Hornet
 EA-18G :  Super Hornet for elektronisk krigføring

Eksterne lenker 
 

Jagerfly
Jagerbombere
U.S. Navy
Tomotors jetdrevne luftfartøy
Fly brukt til elektronisk krigføring
Artikler i sjøfart-prosjektet

de:McDonnell Douglas F/A-18#F/A-18E/F Super Hornet
fr:McDonnell Douglas F/A-18 Hornet#La seconde génération
Fagerli kraftstasjon

Fagerli kraftstasjon eller Fagerli kraftverk er et vannkraftverk i Nordland. Verket utnytter et 232 meter høyt fall mellom Dajavatn og Langvatnet i Sulitjelma. 

Kraftverket har i dag en nominell årsproduksjon på 252 GWh, og eies og drives av Salten kraftsamband. Fagerli var det første kraftverket bygget av Salten kraftsamband, i samarbeid med Sulitjelma Gruber.

Dajavatns eget nedbørfelt er på bare 5,7 km², og produksjonen må derfor koordineres med Daja kraftverk, som utnytter fallet fra Kjelvatnet og ned til Dajavatn, og som står for mesteparten av tilsiget til vatnet.

Fagerli gamle kraftstasjon

Allerede i 1898 ble det anlagt et kraftverk ved Balmielvas utløp i Langvann, som også ble kalt Fagerli kraftverk. Dette ble bygget av Sulitjelma gruber og leverte elektrisk kraft til alminnelig bruk i Sulitjelma og til verket. Opprinnelig var installasjonen på 175 kVA og med en spenning på 5 kV. Kraftverket ble ombygget flere ganger og i 1929 ble det satt inn en generatoren på 4,2 MVA med en turbin på 3,6 MW. Brutto fallhøyde var 43 m og slukeevne 10 m3/s. Et spesielt problem var mye materialføring i Balmielva, dette førte til stor slitasje på turbinen.

Referanser

Kilder 
 
 NVE vannkraftdatabase
 SKS produksjon

Vannkraftverk i Nordland
Sulitjelma gruber
Salten kraftsamband
Kraftverk i Fauske
Kraftverk etablert i 1975
Mauna Loa

Mauna Loa (no. «langt fjell») er en aktiv vulkan på Big Island i Hawaii. Den regnes som en av verdens største vulkaner, og er av typen skjoldvulkan. Navnet betyr «langt fjell».

Vulkanen dekker 51 % av øya og er  meter høy. Den har hatt 33 utbrudd siden 1843. Vulkanen har spydd ut nok lava til å dekke 40 % av øya. I 1950 var det mest ødeleggende utbruddet, da lavaen hadde en fart på 8 km i timen og ødela alt i sin vei.

Referanser 

Vulkaner på Hawaii
Fjell i USA
Verdens geografiske ytterpunkter
Fjell over 4000 meter
Dekadevulkaner
Checkpoint Alpha

Checkpoint Alpha eller Grenzkontrollpunkt Helmstedt–Marienborn (på DDRs side betegnet Grenzübergangsstelle Marienborn) lå ved byen Helmstedt i Niedersachsen og var den største og mest betydningsfulle grenseovergangen på den tysk-tyske grensen da Tyskland var delt. På grunn av den geografiske nærheten til Vest-Berlin ble størstedelen av transitt-trafikken mellom Vest-Tyskland og Vest-Berlin avviklet her. Dessuten tjente den som grenseovergang for trafikk til DDR, Polen og tidligere Tsjekkoslovakia. Den besto mellom 1945 og 1990.

Historie 

Kontrollpunktet ble opprettet 1. juli 1945 av de fire allierte seiersmaktene på overgangen mellom den britiske og sovjetiske okkupasjonssonen. Det omfattet «Intersonetrafikken» på jernbane og biltrafikken på den daværende Reichsautobahn Hannover-Berlin.

Med tiden ble dette kontrollpunktet betegnet Checkpoint Alpha av de vestallierte. Kontrollpunktet Dreilinden-Drewitz lenger øst på grenseovergangen mellom DDR og Vest-Berlin fikk navnet Checkpoint Bravo og Checkpoint Charlie ble betegnelsen på grenseovergangen mellom Vest-Berlin og Øst-Berlin i Friedrichstrasse i Berlin.

Etterhvert som spenningen mellom de vestallierte og Sovjetunionen økte i løpet av den kalde krigen, ble grensekotrollanleggene bygd ut og forsterket.

Litteratur 
 Hans-Jürgen Mielke: Die Autobahn Berlin-Helmstedt, Reimer-Verlag 1984, ISBN 3-496-00787-7

Film 

 Halt! Hier Grenze – Auf den Spuren der innerdeutschen Grenze, Dokumentarfilm, Tyskland 2005

Eksterne lenker 
 
 Gedenkstätte Deutsche Teilung Marienborn
 Sachsen-Anhalt: Gedenkstätte Marienborn
 Zonengrenzmuseum Helmstedt

Tysklands historie (1945–1990)
Den kalde krigen
Grenseoverganger
Digital multimedia broadcasting

Digital multimedia broadcasting (DMB) er en videreutvikling av teknologien digital audio broadcasting (DAB), som brukes til radiosendinger, og er en familie av standarder for digital kringkasting av lyd, bilde, film, tekst og andre tenkbare dataformater. DMB har derfor en rekke substandarder, deriblant DMB-T/H, som er en form for digitalt bakkenett (TV).

Kina er så langt eneste land som har sagt det vil benytte standarden DMB-T/H som digitalt bakkenett (konkurrenten DVB-T.

DMB og DAB kringkastes over samme nett, og er krysskompatibelt. En DMB-mottaker vil kunne ta i mot DAB-sendinger.

NMTV har gitt DMB-tjenesten sin navnet miniTV.

Eksterne lenker
 minitv.no

Digitalteknikk
Kringkasting
Hovatn kraftverk

Hovatn kraftverk  er et  vannkraftverk ved Heistad i Bygland kommune i Agder.

Kraftverket utnytter et fall på 485 meter fra reguleringsmagasinet Hovatn til elven Otra. Det tilføres også vann fra vannet Fiskeløys og fra Byrtningsvatnet. Hovatn reguleres mellom 691 og 674 moh.

Installert effekt er 45 MW og midlere årsproduksjon er på 78 GWh.

Produksjonen startet i 1971. Selve kraftstasjonen ligger innsprengt i fjellet.

Kraftverket eies av Agder Energi.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Agder Energi

Vannkraftverk i Agder
Kraftverk i Bygland
Agder Energi
Kraftverk etablert i 1971
Setesdalsvassdraget