alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Norsk Stålpress

Norsk Stålpress (1947–2007) var en produsent av bestikk i Breiviken i Bergen, eid og 
drevet av Finn Henriksen (1923–2004).  Den er mest kjent for bestikket Maya (1961).

Henriksen startet i 1947 i en tyskerbunker på Dokkeskjærskaien (Møhlenpris) sammen med Ragnvald Fosse. Det gikk mest i  fiskesleiver og øser i starten.
De flyttet til Breiviken i 1956, og begynte sin produksjon av rustfritt stålbestikk designet av dansken Erik Herlow og nordmannen Tias Eckhoff.  
Firmaet hadde på det meste (1970-tallet) over hundre ansatte og filial på Sotra.
Knivproduksjonen ble flyttet til Japan rundt 1980, og senere ble deler flyttet til Sør-Korea og Kina.
Norsk Stålpress gikk nesten konkurs, etter at de tapte den 25 år lange leveransen av bestikk til SAS i 1993,
som hadde vært over seksti prosent av produksjonen.
Firmaet endret navn til Norstaal på 1990-tallet.
Etter Henriksens død i 2004 overtok datteren Kari Bell og drev det til det ble solgt i 2007 til danske Stelton,
som markedsfører bestikkene som Stelton norstaal.

Mayaserien  ble lansert i 1961 av Tias Eckhoff. Det
hadde i 1991 23 deler og var solgt i fire millioner enheter i over tjue land.
Maya ble i 1995 utstilt ved Design Museum i London, og noe senere ble også Una stilt ut samme sted. 
Norsk Stålpress har ellers vært representert i
museer og utstillinger ved Cooper-Hewitt Museum, New York; The Museum of Modern Art, New York; The Museum of Modern Art, Seattle Philadelphia Museum of Modern Art, Pennsylvania Deutches Klingenmuseum, Solingen Museum für Kunst & Gewerbe, Köln og Stuttgart Röhsska museet, Göteborg; Nationalmuseum, Stockholm; Kunstindustrimuseet i København; Kunstindustrimuséene i Oslo, Trondheim og Bergen; The Design Centre, Singapore; Design Museum, London; Stedelijk Museum, Amsterdam.

Serier
Siri, Serien var produsert i stål og sølvplett.
Sturle, mest for offentlige institusjoner. Serien var produsert i stål og sølvplett.
Kroma, mest for offentlige institusjoner.
Inka, Erik Herlow (Danmark)
Maya 1961, Tias Eckhoff
Una, 1973, Tias Eckhoff
Tiki  1974, Tias Eckhoff. 
Tikito, Tias Eckhoff
Aztek 1965, Don Wallance (USA)
Magnum 1968, Don Wallance. Noe tyngre, for det amerikanske marked
Ultima, Peter Raacke (Tyskland)
Miranda, Pål Vigeland
Chaco 1990, Tias Eckhoff
EM 1995, Erik Magnussen
Maya 2000 (lengre skaft enn Maya)
Capelano 2004, Johan Verde
Andre serier: Lagune, Olympia, Trieste.

Premier
Triennale di Milano, Italia 
Nordform 90, Sverige 
Den Skandinaviske Designpris, Danmark 
Diplom for godt design fra Norsk Designråd
Form 92, Tyskland
Designprisen (norsk) 1961 for Maya
Klassikerprisen 1991 fra Norsk Designråd for Maya

Referanser

Næringsliv i Bergen
Brukskunst
Etableringer i 1947
Opphør i 2007
Liste over statsledere i 1841



Amerika

Europa

 Montenegro – Petar II Petrović-Njegoš, fyrstebiskop av Montenegro (1830–1851)

Oseania

Eksterne lenker
 Herskere

1841
Antispinn

Antispinn (engelsk: traction control system) er en elektronisk funksjon på biler som forhindrer at hjulene skal spinne når det ikke er friksjon mellom underlag og dekk, for dermed å sikre et bedre veigrep og fremkommelighet.

Det finnes flere typer antispinn, og hensikten er å overføre kraften til det hjulet som har best grep, samt redusere på det/de som spinner. Ble først utviklet for Formel 1-biler, men er per 2011 vanlig på de fleste nye biler. Er normalt mulig å frakoble med egen bryter. Enkelte motorsykler har også begynt å komme med antispinn.

Andre navn 
Implementasjoner av antispinn-systemer gis av og til forskjellige navn hos ulike bilprodusenter. Noen eksempler fra tysk og engelsk er:

Acceleration slip reduction, anti slip reduction, anti spin regulation eller Antriebsschlupfregelung (ASR)
Electronic dynamic system (EDS)
Electronic traction system (ETS)
Traction control (TC)
Traction control system (TCS)

Eksterne lenker 
 Trygg Trafikk – Ny teknologi i bil
 Din Side – Antispinn

Trafikksikkerhet
Sikkerhetsutstyr
Bildeler
Rudolf Augstein

Rudolf Karl Augstein (født 5. november 1923 i Hannover, død 7. november 2002 i Hamburg) var en tysk journalist, forlegger, forfatter og grunnlegger av nyhetsmagasinet Der Spiegel. Augstein skrev også under pseudonymene Moritz Pfeil og Jens Daniel.

Under den såkalte Spiegelaffæren ble Der Spiegels redaksjonslokaler 26. oktober 1962 gjennomsøkt av politiet. Riksadvokaten mistenkte at en artikkel i magasinet 6. oktober 1962, bygget på forsvarshemmeligheter. Flere redaktører ble arrestert. Da Augstein meldte seg for politiet ble han også arrestert, og satt fengslet til februar 1963. Det ble senere slått fast av Tysklands høyesterett at ingen i redaksjonen hadde gjort noe ulovlig.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske journalister
Tyske forleggere
Personer fra Hannover
Playmaker

En playmaker er en som holder spillet gående, sentrer ballen til alle, en som ønsker mye ballkontakt i fotballen.

Sportsterminologi
Vingtor

Vingtor kan vise til:

Tor, gud i norrøn mytologi
«Vingtor» (fly), et fly av typen Consolidated PBY Catalina som var det første flyet i «Catalina-avdelingen», forløperen til 333 skvadron
Vingtor Luftveier, et tidligere norsk flyselskap

Skip med navnet «Vingtor»:
HF «Vingtor» (1960), en hydrofoilbåt levert i 1960
MS «Vingtor» (1990), en katamaran levert i 1990; hadde dette navnet fra 1996 til 2010
MS «Vingtor» (2012), en katamaran levert i 2012
Romy Schneider

Romy Schneider (født Rosemary Albach-Retty 23. september 1938 i Wien, død 29. mai 1982 i Paris) var en tysk-fransk skuespiller. 

Romy Schneider ble populær i Tyskland allerede som femtenåring i de tre «heimatfilmene» om Sissi, keiserinne Elisabeth av Østerrike, i 1950-årene. Deretter ble hun internasjonalt kjent gjennom roller i Prosessen (Orson Welles' filmatisering The Trial, 1963) og Hva nytt, pusekatt? (Woody Allens komedie What's New, Pussycat?, 1965). Hun medvirket også i franske filmer, som De små ting i livet (Claude Sautets Les Choses de la Vie, 1969) og Fordømte uskyldige (Claude Chabrols Les Innocents aux Mains Sales, 1975).

Romy Schneider mottok den franske César-prisen tre ganger, sist i form av en æres-César posthumt i 2008.

Romy Schneider var gift to ganger. Hun døde 43 år gammel, trolig delvis på grunn av alkoholisme og sorg over tapet av sønnen som døde etter en ulykke 14 år gammel ett år tidligere.

En biografisk film om henne, kalt 3 Days in Quiberon (regi: Emily Atef), ble utgitt i 2018.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Østerrikske skuespillere
Franske skuespillere
Fødsler i 1938
Dødsfall i 1982
Personer fra Wien
Selfors barneskole

Selfors barneskole er en barneskole med adressen Sportsalléen 3, i boligområdet Selfors 4 km øst for sentrum av Mo i Rana i Rana kommune. Skolen ble opprettet i 1956. Rektor ved Selfors barneskole er Frode André Hindrumsen.

Referanser

Litteratur

Selfors
Barneskoler i Rana
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1956
1956 i Norge
Villa Møllebakken

Villa Møllebakken er en villa på Haugar i Tønsberg. Den ble opprinnelig bygd i sveitserstil, men har nå en blanding av ulike stilarter etter flere moderniseringer. Innvendig er det fremdeles mange detaljer i louis-seize- og jugendstil.

Den ble oppført i 1890 som privatbolig for skipsreder Johannes Bull. Halfdan Wilhelmsen flytta inn i 1905 og bygde det ut. Tønsberg kommune tok over i 1939, og fra 1946 til 1992 ble det brukt som lokaler for Tønsberg og Nøtterøy bibliotek. Da biblioteket flytta ut i 1992, ble det vurdert å rive bygget. Den ble imidlertid funnet verneverdig. 

På bystyremøtet i Tønsberg 2. september 1992 ble det vedtatt å overdra eiendommen til Stiftelsen Tønsberg gamle Bibliotek. Viktige personer i kampen mot riving hadde vært Fredrik (Arneberg) Prinz, Per Kolstad, Bjørn L. G. Bråthen og Frode Kjelsrud samt en liste med rundt 80 navn, med Gustav Wilhelm og Jorunn Wedel-Jarlsberg i spissen.

Villaen har en grunnflate på ca 600 m2, i halvannen etasje, som nesten fullt ut er tatt i bruk til kontor-, utleie- og kulturformål. I overdragelsespapirene som ble underskrevet 15. desember 1993, stod det blant annet at «tomten skal benyttes til kulturformål». Først på 2000-tallet fikk stiftelsen selv tatt ordentlig tak i dette. Blant kulturaktiviteter med forbindelse til Villa Møllebakken er Litterær Salong, Villa Klassisk og tidsskriftet KULT.

Det første styret i Stiftelsen Tønsberg gamle Bibliotek bestod av Kaare Nicolay Bergløff, Anne Thovsen, Hans Chr. Sondresen og Jan–Cato Andreassen. Styret i den nåværende Stiftelsen Villa Møllebakken består i 2020 av Tor Inge Moseid (leder), Kaare Nicolay Bergløff, Trond Crame, Randi Dalevold, Ole Harald Flåten, Marit Nestås, Thore Sande og Ragnar Ytrehus.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Villa Møllebakkens hjemmeside

Byggverk i Tønsberg
Hippolytos (drama)

Hippolytos (gresk: Ἱππόλυτος) er et skuespill fra 428 f.Kr., skrevet av den greske dramatikeren Evripides, en av de tre store tragedieforfatterne i den greske antikkens litteratur. Hovedpersonen er Hippolytos, en uekte sønn av Thesevs som er kjent fra flere mytologiske fortellinger. Stykket ble først framført under den årlige Dionysiafestivalen i Athen, og dreier seg om død og ære som følge av kjærlighetsforviklinger i gudenes regi. Gudinnene Afrodite, som representerer lyst og kjærlighet, og Artemis, som representerer jakten, men også ærbarhet, deltar i handlingen.

Personer 
 Afrodite
 Artemis
 Thesevs, konge av Athen
 Faidra, hans andre hustru
 Hippolytos, Thesevs’ sønn fra første ekteskap
 Faidras tjenerinne
 Noen jegere
 En gammel tjener
 En budbringer
 Kor av kvinner fra Troezen

Handling 
Historien foregår i byen Troezen, hvor Athens konge Thesevs lever i ett års frivillig eksil etter å ha begått et drap. Thesevs uekte sønn Hippolytos har blitt oppfostret her hos kong Pittheus. Afrodite har forhekset Faidra (Thesevs’ hustru og Hippolytos stemor) til å forelske seg i Hippolytos, som hevn for at Hippolytos avviste Afrodite. Hippolytos dyrker jakt og ærer spesielt jaktens gudinne Artemis. Faidra blir syk av kjærlighetssorg, men hennes æresfølelse holder henne unna Hippolytos. Til slutt må hun betro seg til ammen, som i sin tur bryter sitt taushetsløfte og forteller det til Hippolytos. Han avviser Faidras kjærlighet, og Faidra tar sitt eget liv i skam. Thesevs tror at selvmordet skyldes vanære fordi Hippolytos har forgrepet seg på stemoren, noe som bestyrkes av et brev Faidra har etterlatt seg. Taushetsløfter fra flere av partene gjør at bare tilskuerne kjenner hele historien. Hippolytos forvises av faren, men blir dødelig såret av en okse. Artemis forklarer Thesevs hva som har skjedd, og far og sønn forlikes i sluttscenen, før Hippolytos dør.

Tema 
Evripides skildrer en Hippolytos som nekter å ære gudinnen Afrodite, og filologen Albin Lesky karakteriserer dette som hybris – hovmod. Stykket skildrer også Faidra som en «dypt ulykkelig kvinne som ikke selv har skyld i sin tilstand. Gudene og skjebnen har kastet forelskelsen på henne. Sin egen skjebne kan ingen løpe fra, mente man i det gamle Hellas».

I senere kultur 
Det samme mytologiske stoffet er benyttet av den romerske dikteren Seneca den yngre i tragedien Phaedra fra 54 e.Kr.

Skuespillet ble filmatisert i 1962 i en amerikansk innspilling med navnet Phaedra. Filmen ble regissert av Jules Dassin og med Melina Mercouri og Anthony Perkins i hovedrollene.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 Hippolytos, engelsk prosatekst ovs. av E. P. Coleridge

Dramaer av Evripides
Gresk mytologi
Tragedier
Christopher Beckham

Christopher Beckham (født 11. november 1974) er en norsk organisasjonsmann og politiker (AP). Han var leder av Foreldreutvalget for grunnopplæringen i perioden januar 2012 til oktober 2013. Han har hatt sin jobb i LO i Bergen og Omland. Han ble 3. september 2013 valgt til ny 2. nestleder i Handel og Kontor (HK). 1. april 2020 overtok han som forbundsleder i Handel og Kontor i Norge.

Referanser 

Ap-politikere i Hordaland
Norske fagforeningspersoner
Personer tilknyttet Landsorganisasjonen i Norge
Julia Lyng

Julia Lyng (født Julie Johannesdatter Lyngsvald 22. desember 1878 i Verdal, død 26. februar 1990 i Springfield i Brown County i Minnesota i USA) er en av få personer med norsk opprinnelse som ble superhundreåring. Hun døde 111 år gammel (111 år og 65 dager). Julia Lyng er dermed den eldste trønderen noensinne (med dokumenterbar alder).

Lyng utvandret fra Norge til USA sammen med sine foreldre i 1884, 5 år gammel (utreise den 21. august, ifølge emigrantprotokoll). Hun forble ugift hele sitt liv.

Hennes foreldre var John Lyng (opprinnelig navn Johannes Johannesen Lyngsvald), født i Verdal i Nord-Trøndelag april 1829 og Liva Lyng (født Karlsdtr 2. april 1840). Familien slo seg ned på en farm i Willow Lake Township i Redwood County i Minnesota.

Faren døde i Redwood County 13. juli 1917, rundt 88 år gammel, mens moren gikk bort 94 år gammel (hun døde i Redwood County 12. oktober 1934).

Se også 
 Liste over Norges eldste personer

Referanser

Eksterne lenker 
 Eldste verdaling som har levd, lever ennå (21. juli 1989 med bilde)

Superhundreåringer
Personer fra Verdal kommune
Umulige Julie

Umulige Julie var en norsk tegneserie av Arvid Michelsen, utgitt som julehefte. Heftene om den eventyrlystne Julie utkom kun i fire nummer, 1954, 1955, 1956 og 1958.

Utgivelser
De fire juleheftene med Umulige Julie:

1954: Umulige Julie's julehefte 1954
1955: Umulige Julie – Hele familiens muntrasjon!
1956: Umulige Julie på nye eventyr – Julen 1956
1958: Umulige Julie på farten igjen! – Julen 1958

Eksterne lenker
 tegneseriearkivet.no om Umulige Julie
 fjukstads.net om Umulige Julie

Norske tegneserier
Tegneseriefigurer
Introduksjoner i 1954
1954 i Norge
Kåre Hagen AS

Kåre Hagen AS var en norsk leverandør av prosjekt- og byggeledelse. Deres kunder var både offentlige og private byggherrer. Blant oppdragene var noen av landets største og mest omtalte byggeprosjekter.

Hovedkontoret lå på Lysaker i Bærum kommune, i tillegg hadde de avdeling i Bergen.

Kåre Hagen AS har hevdet seg på flere arenaer innen nyvinninger for universell utforming, BREEAM-kompetanse og SHA-arbeid. 

Høsten 2013 ble Kåre Hagen AS kjøpt opp av ÅF. I 2015 ble Kåre Hagen AS fusjonert inn i selskapet ÅF Advansia.

Historie
Bedriften ble etablert 15. mai 1961 og feiret i 2011 sitt femtiårsjubileum. Det ble i den forbindelse blant annet gitt ut et jubileumsskift som gjennomgikk bedriftens historie og de viktigste utbyggingsprosjektene.

Kåre Hagen AS har fra starten av vært involvert i profilerte utbygginger som prosjekt- og byggeledere: 
	Ullevål sykehus 
	Politihuset i Oslo 
	Nationaltheatret etter brannen i 1980
	Regjeringskvartalet
	Oslo tinghus
	Universitetsbiblioteket på Blindern
	Rikshospitalet
	Utbygginger ved Oslo S og Nationaltheatret stasjon 
	Nasjonalbiblioteket
	Arkitekturmuseet
	Telenor Fornebu
	Ahus
	Eidsvollbygningen
	Holmenkollbakken
	Oppgradering av Bogstadveien
	Kolsåsbanen

Referanser

Eksterne lenker 
 Kåre Hagen AS hjemmesider
 NGBCs hjemmesider

Norske konsulentselskaper
Konsulentselskaper i Bærum
Selskaper etablert i 1961
Tidligere norske selskaper
Opphør i 2015
Overløpsbasseng

Overløpsbasseng er et basseng som tar  imot vann fra overflateavrenning, så det kan oppbevares og  renses etterhvert som renseanlegg har kapasitet til å ta i mot. 

Økologi
Avfall
Vannforvaltning
Gjenvinning
Zhang Shicheng

Zhang Shicheng (forenklet kinesisk: 张士诚, tradisjonell kinesisk: 張士誠, pinyin: Zhāng Shìchéng; født 1321 i dagens Dafeng i Yancheng i Jiangsu i Kina, død 1367） var en av anførerne for De røde turbaners opprør under Yuandynastiets Kina. Han etablerte senere kongedømmet  Dazhou og tok regjeringsnavnet Tianyou (天佑).

Kinesiske herskere
Kinesiske opprørsledere
Personer fra Yancheng
Yafa Yarkoni

Yafa Yarkoni (hebraisk: יפה ירקוני‎, også skrevet Yaffa Yarqoni) (født 24. desember 1925, død 1. januar 2012) var en israelsk sanger, vinner av den israelske prisen i 1998 for hebraisk sang. Hun har blitt kalt for Israels «krigssangerinne» grunnet hennes hyppige framføringer for israelske soldater, særlig i krigstid. Hun stammer fra kaukasiske fjelljøder.

Liv og virke 
Yafa Abramov (senere Yafa Gustin og Yafa Yarkoni) ble født i Giv'at Rambam (i dag et nabolag til Giv'atayim) i en jødisk familie som hadde utvandret fra Kaukasus. Da hun var ti år gammel studerte hun ballett under Gertrude Kraus, en av Israels pionerer innen dans.

På 1940-tallet drev hennes mor en kafé i Giv'at Rambam hvor Yafa sang sammen med søsteren Tikva og broren Binyamin. Den 21. september 1944 giftet hun seg med Joseph Gustin som kjempet i den andre verdenskrig i den jødiske brigaden og ble drept i et slag i Italia i 1945. Hun giftet seg på nytt med Shaike Yarkoni i 1948. De fikk tre døtre sammen.

I 2000 ble Yarkoni diagnostisert med Alzheimers sykdom. I henhold til hennes datter Orit Shochat, journalist i Haaretz, forverret hennes forhold seg i 2007. Dette året opptrådte hun for siste gang på et fjernsynsshow produsert til hennes ære. Den 1. januar 2012 døde Yarkoni ved et sykehus i Tel Aviv. Hun ble begravet i gravlunden Kiryat Shaul i Tel Aviv, ved siden av sin mann.

Musikk 
Under den israelske uavhengighetskrigen i 1948 slo Yarkoni seg sammen med en sanggruppe tilknyttet Givatibrigaden. «Bab el-Wad», en sang hun framførte på denne tiden, ble en klassiker og synges hver år under Yom Hazikaron, Israels minnedag. Etter krigen framførte hun sanger for et program på radiostasjonen Kol Yisrael.

De fleste av Yarkonis sanger ble skrevet av Tuli Reviv og Haim Hefer. Yarkoni framførte også en del av Naomi Shemers første barnesanger.

Blant hennes mest velkjente sanger er «Don't Say Goodbye, Say I Will See You», om en soldat som skilles fra sin venninne før kamp, og «Road to Jerusalem», om soldater som frakter mat til Jerusalem da byen var under beleiring i 1948.

Priser 
I 1998 ble Yarkoni belønnet med den israelske prisen for hebraisk sang. I en folkeavstemning på det israelske nettstedet Ynet ble hun i 2005 kåret til den 153. største israeleren av 200.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 Yafa Yarkoni, Jewish Women's Archive

Israelske sangere
Frank Horwill

Frank Horwill (født 19. juni 1927, død 1. januar 2012) var en britisk friidrettsutøver og grunnlegger av British Milers Club (BMC) i 1963 og var med på å utforme Five Pace Training Theory.

Horwill begynte som trener i 1961, og siden den gang har han vært trenger for flere sportsutøvere fra Storbritannia og Nord-Irland. Horwill var allment respektert blant friidrettsutøvere fra hele verden, og han holdt foredrag over hele verden blant annet i Canada, Zimbabwe, Kenya, Bahrain, Portugal og Sør-Afrika og Polen. Horwill var en produktiv forfatter og jevnlig skrev han artikler for det britiske magasinet Athletics Weekly og i andre sportslige publikasjoner. Horwill er med-forfatter av boken The Complete Middle Distance Runner som ble publisert i 1972, sammen med Denis Watts og Harry Wilson. I 1991 publiserte han boken Obsession for Running. Horwill ble utnevnt til Order of the British Empire  i 2011. Horwill døde 1. januar 2012. Han ble 84 år gammel.

Referanser

Eksterne lenker 
 http://www.thepowerof10.info/athletes/profile.aspx?athleteid=2200
 http://www.serpentine.org.uk/pages/advice_about_frank.html

Britiske friidrettsutøvere
Order of the British Empire (MBE)
HD 209458 b

HD 209458 b er en eksoplanet (uoffisielt referert til som Osiris) som går i bane rundt soltvillingen HD 209458 i stjernebildet Pegasus, omtrent 150 lysår fra solsystemet, med bevis for vanndamp. Radiusen til planetens bane er 7 millioner km, ca. 0,047 astronomiske enheter, eller en åttendedel av radiusen til Merkurs bane. Denne lille radiusen resulterer i at ett år på eksoplaneten tilsvarer 3,5 dager på jorden og en estimert overflatetemperatur på ca.  °C. Massen er 220 ganger massen til jorden (0,69 jupitermasser) og volumet er omtrent 2,5 ganger så stort som Jupiters. Den høye massen og det store volumet til HD 209458 b indikerer at den er en gasskjempe.

Referanser 

Hot Jupiter
Artikler i astronomiprosjektet
Himmellegemer oppdaget i 1999
Pegasus
Ole Erichsen

Ole Erichsen (født 28. oktober 1863 i Trondhjem, død 19. november 1949) var en norsk konditor, fabrikkeier og politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Trondhjem og Levanger 1907–1909 og 1913–1915.

Han hadde eksamen fra kjemilinjen ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt fra 1881, og gikk i lære som konditor i Trondhjem og Düsseldorf 1881–1886. I 1886 overtok han velrenommerte Erichsens konditori i Nordre gate og E. Erichsens Dampchokolade- & Sukkervarefabrik etter sin far, Ernst Erichsen (1820–1886), og drev familievirksomheten frem til overdragelsen til sønnen Odd Erichsen i 1920. Ole Erichsen bidro også til oppstarten av hermetikkfabrikken Trondhjem Preserving Co., Aktiebryggeriet i Trondhjem A/S og Nidar Chokoladefabrik A/S, og var styreformann i en rekke industrielle foretak.

Erichsen var medlem av Trondhjem bystyre 1897–1922, herav varaordfører 1911–1912, styremedlem i Den Norske Fællesforening for Haandværk og Industri fra 1898, medlem av Norsk Arbeidsgiverforenings arbeidsutvalg, formann i Trondhjems Håndverks- og Industriforening i 12 år, medlem av Norges Husflidsråd 1910–1925, formann i Norske Konditorers Landsforening fra 1917 og innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene Trondhjem og Levangers 1. krets, Brattøra og Ila (Vår Frue kirkes menighet og Ilen menighet) 1907–1909 og 1913–1915.

Som frimurer var han provincialmester i Trondhjems Provincialloge 1934–1947.

Han var ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden fra 1947 og ridder av Dannebrogordenen, og ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter for Trondheim og Levanger
Stortingsrepresentanter 1913–1915
Stortingsrepresentanter 1907–1909
Lokalpolitikere i Trondheim
Høyre-politikere i Sør-Trøndelag
Norske bedriftsledere
Norske kjemiingeniører
Norske frimurere
St. Olavs Orden
Dannebrogordenen
Kongens fortjenstmedalje i gull
Personer fra Trondheim kommune
Jeanette Biedermann

Jeanette Biedermann (født 22. februar 1980 i Berlin) er en tysk, skuespiller, popartist og låtskriver.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Tyske skuespillere
Tyske sangere