alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Homer City kullkraftverk

Homer City kullkraftverk er et kullkraftverk i Indiana County, delstaten Pennsylvania i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 012 MW, fordelt på 3 omtrent like store blokker / turbiner. Dette er delstatens nest største kraftverk mlt etter effekt. Operatør er Edison Mission Energy Co.

Anlegget ble bygget ut i årene 1969–1977. Brenselkilden er bitumenøst kull.Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 12,8 mill tonn.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Pennsylvania».

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Pennsylvania
Keystone kullkraftverk

Keystone kullkraftverk er et kullkraftverk i Armstrong County, delstaten Pennsylvania i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1872 MW, fordelt på 2 like store blokker/turbiner. Operatør er Reliant Energy Inc.

Anlegget ble bygget ut i årene 1965–1968. Brenselkilden er bitumenøst kull.Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 11,5 mill tonn.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Plants – Constellation Energy. Besøkt 3. juli 2010.
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Pennsylvania».
 Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Pennsylvania
Montour kullkraftverk

Montour kullkraftverk er et kullkraftverk i Derry Township i Montour County, delstaten Pennsylvania i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1 624 MW, fordelt på 2 like store blokker/turbiner. Operatør er PPL Generation Co.

Anlegget ble bygget ut i årene 1969–1977. Brenselkilden er bitumenøst kull. Renseanlegget gir gips som sideprodukt. Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 8 964 mill. tonn.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Pennsylvania».
 Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Pennsylvania
Seward kullkraftverk

Seward kullkraftverk er et kullkraftverk i Indiana County, delstaten Pennsylvania i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 521 MW, fordelt på 1 blokk / turbin. Operatør er Reliant Energy Inc.

Anlegget ble bygget ut i årene 1921–2004. Brenselkilden er ulike lavere kvaliteter av kull og kullavfall. Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 3,2690 mill tonn.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Pennsylvania».
 Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Pennsylvania
Centralia kraftverk

Centralia kraftverk er et varmekraftverk i Lewis County, beliggende midt i den vestre delen av delstaten Washington i det nordvestlige USA. Det er delstatens eneste kullkraftverk, og har en installert produksjonskapasitet på 1 404 MW, fordelt på 2 like store blokker / turbiner. Operatør er TransAlta Inc.

Anlegget ble bygget ut i årene 1970–1973. Brenselkilden er sub-bitumenøst kull, lignitt, og naturgass (322 MW).

Utslippene av CO2 i 2007 var totalt 12,1 mill tonn.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in Washington».
 Beskrivelse av delstatens kullindustri med kart, utslippstall og lenker til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 6. juli 2010.
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 6. juli 2010.
 Electricity Generating Capacity, 2008 – U.S. Energy Information Administration. Besøkt 6. august 2011.

Varmekraftverk i USA
Gasskraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Washington
Kraftverk etablert i 1973
1973 i Washington
Lewis County (Washington)
Buck kullkraftverk

Buck kullkraftverk er et kullkraftverk ved Yadkin River i Rowan County, delstaten Nord-Carolina i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 452–474 MW, fordelt på 6 ulike blokker/turbiner. Operatør er Duke Energy Carolinas Inc.

Anlegget ble bygget ut i årene 1926–1953. Brenselkilden er kull.

I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 1,8032 mill tonn CO2.

Se også
Liste over verdens største kullkraftverk

Referanser

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
 Beskrivelse av anleggene i delstaten med lenke til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 4. juli 2010.
 Coal-fired power plants – Duke Energy. Besøkt 3. juli 2010.
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in North & South Carolina».

Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Nord-Carolina
Rowan County (Nord-Carolina)
Belew’s Creek kullkraftverk

Belews Creek kullkraftverk er et kullkraftverk i Stokes County i delstaten Nord-Carolina i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 2 160 MW, fordelt på 2 like store blokker / turbiner. Operatør er Duke Energy Carolinas Co.

Anlegget ble bygget ut i årene 1970–1975. Brenselkilden er kull. 

I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 14.034.728 tonn CO2.

Se også
Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Coal-fired power plants – Duke Energy. Besøkt 3. juli 2010.
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in North & South Carolina».
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
 Beskrivelse av anleggene i delstaten med lenke til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 4. juli 2010.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Nord-Carolina
Riverbend kullkraftverk

Riverbend kullkraftverk er et kullkraftverk nær Mount Holly ved Catawba River i fylket Gaston County, delstaten Nord-Carolina i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 466 MW, fordelt på 4 omtrent like store blokker / turbiner. Operatør er Duke Energy Carolinas Inc.

Anlegget ble bygget ut i årene 1929–1954. Brenselkilden er kull. 

I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 2.390.418 tonn CO2.

Se også
Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
 Beskrivelse av anleggene i delstaten med lenke til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 4. juli 2010.
 Coal-fired power plants – Duke Energy. Besøkt 3. juli 2010.
 IndustCards – «Coal-Fired Plants in North & South Carolina».

Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Nord-Carolina
Gaston County
G. G. Allen kullkraftverk

G. G. Allen kullkraftverk  er et kullkraftverk i Gaston County i delstaten Nord-Carolina i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1155 MW, fordelt på 5 enheter. Brenselkilden er kull.  Anlegget stod ferdig utbygd i 1957–1961. Operatør er Duke Energy Co.

I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 6.366.564 tonn CO2.

Se også
Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
 Beskrivelse av anleggene i delstaten med lenke til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 4. juli 2010.
 Coal-fired power plants – Duke Energy. Besøkt 3. juli 2010.

Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Nord-Carolina
Kraftverk etablert i 1957
Kraftverk etablert i 1960
Kraftverk etablert i 1961
1957 i USA
1960 i USA
1961 i USA
Gaston County
Marshall kullkraftverk

Marshall kullkraftverk er et kullkraftverk i Catawba County, delstaten Nord-Carolina i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet (effekt) på 1 996 – 2 090 MW, fordelt på 4 enheter. Brenselkilden er kull.  Operatør og eier er Duke Energy. Anlegget stod ferdig utbygd i 1965.

I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 11.425.788 tonn CO2.

Se også
Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
 Beskrivelse av anleggene i delstaten med lenke til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 4. juli 2010.
 Coal-fired power plants – Duke Energy. Besøkt 3. juli 2010.

Varmekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Nord-Carolina
Catawba County
Daniel kraftverk

Victor J. Daniel Jr kraftverk , også kjent som Plant Daniel, er et kombinert gasskraftverk og varmekraftverk i Jackson County i delstaten Mississippi i det østlige USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 2.090 MW, fordelt på ulike blokker og turbiner. Dette er delstatens største, termiske kraftverk målt etter effekt. Brenselkilden er kull, naturgass og fyringsolje. 

Eiere er Mississippi Power og operatørselskapet Gulf Power, begge er en del av Southern Company. Ved anlegget ble det i 2008 gjennomført demonstrasjonsdrift med karbonfangst og -lagring i en geologisk formasjon i nærheten.

I 2006 hadde hele anlegget utslipp på 9 094 mill. tonn CO2.

Se også
Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
 Beskrivelse av anleggene i delstaten med lenke til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 4. juli 2010.
 Operatørens kraftverk, oversikt  – Mississippi Power.

Varmekraftverk i USA
Gasskraftverk i USA
Oljekraftverk i USA
Kullkraftverk i USA
Kraftverk i Mississippi
I Am an Astronaut

«I Am an Astronaut» er en britisk sang med melodi og tekst av Marty Wilde og Peter Shelley. Sangen ble spilt inn på plate i 1972 av Martys dengang elleve år gamle sønn, Ricki Wilde.

I 1973 spilte den norske barneartisten Anne-Mette Torp inn en svensk versjon, «Jag är en astronaut», og utgav den på single. 

Sten Carlberg blir angitt som opphavsmann til den svenske teksten da den i 1974 ble spilt inn av barn fra Boo-Nacka musikskola under ledelse av Marianne Ottosson, Katarina og Karin Stigmark, Claes Dieden, Göran Wiklund og utgitt på LP-platen Barnens bästisar.

På engelsk handler teksten om et barn som leker forskjellige eventyrleker en sen kveld mens foreldrene sover, deriblant at det er en astronaut.

På norsk og svensk handler teksten utelukkende om romfart og at sengen er den romraketten barnet reiser i fra jorden til månen, ser jorden på avstand og hvor liten den virker, kommer frem, men synes det er mørkt og kaldt og reiser tilbake til jorden igjen.

I 1985 spilte svenske Linus Wahlgren inn «Jag är en astronaut» på plate. Teksten var blitt endret, slik at «astronauten» – akkurat som i den engelskspråklige teksten – nå også var på vei til Mars.

Punkrockgruppen Charta 77 utgav i 1988 en coverversjon av sangen på titommersplaten White Face, en versjon som også gjenfinnes på gruppens samleplate Bly.

«I Am an Astronaut» ble i 2005 spilt inn som cover av gruppen Snow Patrol på Colours Are Brighter, en samleplate for Redd Barna. Den fantes også som B-siden på gruppens single Open Your Eyes.

I januar 2007 ble en nyinnspilling av «Jag är en astronaut» med Pernilla Wahlgrens dengang ni år gamle sønn, Benjamin Wahlgren Ingrosso (Linus Wahlgrens nevø) utgitt på single.

Norsk versjon 
Eivind Torp har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Jeg er en astronaut». Anne-Mette Torp, Terje Fjærns orkester har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Talent TS 005 i 1973.

Referanser 

Britiske sanger
Sanger fra 1972
Film & Kino

Film & Kino er en bransje- og medlemsorganisasjon for kommunale og private kinoer i Norge.

Organisasjonen forvalter Norsk kino- og filmfond og gir støtte til import og distribusjon av film samt utvikling av kino- og videobransjen. Film & Kino har vært ansvarlig for den nasjonale digitaliseringen av de norske kinoene og administrerer nå driften knyttet til digitaliseringen. 

Film & Kino har siden 1987 hatt ansvaret for Bygdekinoen.

Organisasjonen ble stiftet i 1917 under navnet Kommunale Kinematografers Landsforbund (KKL). KKL opprettet Norsk kino- og filmfond i 1970, som finansierer støtteordninger og drift av organisasjonen. I 2002 endret KKL navnet på organisasjonen til Film & Kino.Lene Løken var administrerende direktør i organisasjonen fra 1993 til 2014 og ble etterfulgt av Guttorm Petterson.
  
I 1930 ble Norsk Filmblad opprettet. Tidsskriftet endret navn til Film & Kino i 1965, og ble deretter et månedlig løssalgsmagasin. Tidsskiftet ble finansiert av bransjeorganisasjonen ved samme navn, men var redaksjonelt uavhengig. Fra 1. januar 2012 ble tidsskriftet Film & Kino overført til ny eier og skiftet navn til Cinema.

Referanser

Eksterne lenker
 Offisiell side for Film & Kino
 Om Film & Kino
 Kino - Store norske leksikon

Norsk film
Norske kulturorganisasjoner
Organisasjoner etablert i 1917
Árran

Árran er et nasjonalt lulesamisk senter, på Drag i Tysfjord kommune i Nordland. Senteret inneholder lulesamisk barnehage, museum, språksenter og forskningsavdeling.  I tillegg har samiske institusjoner som NRK Sápmi og Sametingets administrasjon kontorplasser ved senteret. 

Árran arrangerer kurs i lulesamisk. Med utgangspunkt i Árran-miljøet har det blitt publisert læreverk – Sámasta, og ei norsk-lulesamisk ordbok. Árran har siden 1999 utgitt et populærvitenskapelig tidsskrift, Bårjås. Noen av artiklene har blitt publisert på lulesamisk, og artiklene på norsk eller svensk har sammendrag på lulesamisk.

Direktør siden 2011 er Lars Magne Andreassen. Museet ved Árran mottok i 2017 et stort arkiv etter Mikal Urheim.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Samisk kultur
Samiske museer
Museer i Nordland
Byggverk i Hamarøy
Samiske språksentre
Kultur i Hamarøy
Jutullaget

Jutullaget er en norsk gammeldansgruppe som ble opprettet i 1988, da Jon Amund Karusbakken, Inge Gjevre og Stig Ove Kveen gikk sammen. Gruppen kommer hovedsakelig fra Vågå.

Navnet stammer fra sagnet om Jutulen og Blessomen.

Besetning

Nåværende medlemmer 
 (1988–) Jon Amund Karusbakken – torader
 (1988–) Inge Gjevre – torader
 (1991–) Svein Ove Brun – gitar
 (2000–) Bjarne Odde – bass
 (2021–) Geir Marius Thorud – torader

Tidligere medlemmer 
 (2008–2021) Kjell Arne Kolden – torader
 (1988–2008) Stig Ove Kveen – torader
 (1996–2000) Øyvind Grindstuen – bass

Diskografi 
 Jutullaget (1997)
 Luringen (2000)
 Trivle (2005)
 XXV (2014)
 Kvitbrille (2021)

Meritter 
 1993 Norgesmestere på Titano, Vinstra
 1994 Norgesmestere i NM durspel, Norske Trekkspillers Landsforbund, Klæbu
 1996 Gull på Landsfestivalen i Gamaldansmusikk, Fagernes
 1996 Gull i 'Kappspel', NRKs gammeldanskonkurranse
 1999 Sølv i 'Kappspel', NRKs gammeldanskonkurranse
 2002 Bronse på Landsfestivalen i Gamaldansmusikk, Førde
 2004 Gull på Landsfestivalen i Gamaldansmusikk, Oppdal
 2005 Gull på Landsfestivalen i Gamaldansmusikk, Harpefoss
 2011 Storefjellmestere
 2012 Storefjellmestere
 2016 Gull på Landsfestivalen i Gamaldansmusikk, Gaupne

Norske folkemusikkgrupper
Metropolitan Opera

Metropolitan Opera House, populært kalt The Met, er et av verdens fremste operahus. Det ligger ved Lincoln Square i New York og er en av de tolv kulturinstitusjonene som tilsammen utgjør Lincoln Center for the Performing Arts.

Operahuset ble grunnlagt i april 1880 og teateret Old Met ble åpnet 22. oktober 1883 med framføringen av Charles Gounods opera Faust med svenske Christina Nilsson i en av hovedrollene. Dagens hus ved Lincoln Center, med utsmykninger av Marc Chagall har vært i bruk siden 1966 og tar 3 765 tilskuere.

The Met har i dag et bredt repertoar med rundt 27 operaer årlig, i en sesong som varer fra midten av september og ut mai. Forestillingene blir presentert i et roterende spilleskjema med syv forestillinger av fire ulike verker hver uke. Hver sesong har en rekke nye produksjoner, hvorav noen er gjestespill fra eller fellesproduksjoner med andre operahus. De øvrige forestillinger er videreføringer fra den forutgående sesongen. Live-overføringer fra The Met har blitt en stor suksess. I Norge overføres operaforestillingene til Gimle og Ringen kino i Oslo, Asker kino, Bergen kino, Kilden kino i Tønsberg, Tromsø kino og Trondheim kino. 

Operaen er også hjemmescenen for American Ballet Theatre.

Den første norske som opptrådte på Metropolitan var Ivar F. Andresen i rollen som Daland i Wagners opera Den flyvende Hollender den 11. januar 1930. 

I februar 1935 gjorde den i verdenssammenheng ennå ukjente dramatiske sopranen Kirsten Flagstad sin sensasjonelle debuten på Metropolitan som Sieglinde i Richard Wagners Valkyrien.  Kirsten Flagstad var i løpet av en lørdag formiddag blitt verdens største stjerne og hadde reddet «The Met» fra å gå konkurs.

Andre norske sangere som har opptrådt ved The Met er Ingrid Bjoner, Ragnar Ulfung, Aase Nordmo Løvberg, Anne Gjevang, Solveig Kringlebotn, Randi Stene, Elizabeth Norberg-Schulz og Ingeborg Schübeler Gillebo. Kolbjørn Høiseth gjestet Metropolitan med Stockholmsoperaen.

Eksterne lenker
 The Metropolitan Opera 

Operahus
Byggverk i New York
Musikk i USA
Krigen i Afghanistan

Krigen i Afghanistan kan vise til:

Den afghansk-sovjetiske krig
Krigen i Afghanistan (2001–)
Riksvei 354

Riksvei 354 (Fv354) går mellom Kjørholt i Porsgrunn og Rugtvedt i Bamble.

Veien gikk opprinnelig mellom Moflata i Skien og Skjelsvik, traséen mellom Skjelsvik og Rugtvedt var opprinnelig del av europavei 18.

Etter at regionsreformen trådte i kraft 1. januar 2010 fikk den status som fylkesvei. Den 1. februar 2010 ble traséen mellom Moflata i Skien og Skjelsvik i Porsgrunn overført til riksvei 36. Strekningen mellom Heistad og Rugtvedt ble senere klassifisert til riksvei igjen, samtidig som Heistaddalen ble overført fra europavei 18, og Tangenvegen til Grenlandsterminalen ble del av riksveien.

Kommuner og knutepunkter



Referanser 

Vegvesenets vegkart

Eksterne lenker 

Riksveier
Veier i Vestfold og Telemark
Veier i Bamble
Veier i Porsgrunn
Odda skole

Odda skole kan referere til:

Odda skule i Lom i Oppland 
Odda barneskole i Odda i Hordaland 
Odda ungdomsskole i Odda i Hordaland 
Odda vidaregåande skule i Odda i Hordaland 

Pekersider til skoler med like navn
Riksvei 651

Riksvei 651 er en norsk riksvei som går mellom Volda og Hjelle i Stad. Før Kvivsvegen ble åpnet 2014 var veien del av E39.

Historikk 
Opprinnelig var Rv651 veien mellom Volda og Straumshamn rundt Austefjorden. Dette var tidligere den eneste fergefrie forbindelsen til Volda og Ørsta.

Da regionsreformen trådte i kraft 1. januar 2010 ble denne strekningen klassifisert som fylkesvei. Etter at Kvivsvegen ble åpnet 2014 fikk denne betegnelsen E39, og den gamle traséen via fergen Volda–Folkestad fikk veinummer Rv651. Før europavei 39 ble opprettet år 2000 var denne strekningen skiltet riksvei 1 og før 1992 riksvei 14.

Kommuner og knutepunkter





Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart
 

Riksveier
Veier i Møre og Romsdal
Veier i Volda
Veier i Vestland
Veier i Stad
Os skole

Os skole kan referere til:

Os skole (Halden) i Halden i Østfold 
Os skole (Os) i Os i Hedmark 
Os skole (Rakkestad) i Rakkestad i Østfold 
Os skule (Os) i Os i Hordaland
Os ungdomsskule i Os i Hordaland
Os sentralskole (Os) i Os i Hedmark

Pekersider til skoler med like navn
Raftsundtunnelen

Raftsundtunnelen er en veitunnel i Hadsel kommune i Nordland. Tunnelen går mellom Raftsundet og Storå nord på Hinnøya. Tunnelen er  meter lang og ble åpnet for trafikk 1. desember 2007. Den er en del av europavei 10, Lofotens fastlandsforbindelse (Lofast).

Se også
Veitunneler i Norge

Veitunneler på europavei 10
Veitunneler i Hadsel
Tunneler åpnet i 2007
2007 i Norge
Villa Konow

Villa Konow ligger i  Kråkenesveien 43 i Fana bydel i Bergen. Villaen ble tegnet for Lucie og ingeniør Francis Konow av arkitekt Frederik Konow Lund og oppført i årene 1935–36. Villaen regnes som arkitektens hovedverk og er beskrevet som en av de fornemnste eneboliger oppført i Norge i det 20. århundre.

Eksteriør
Bygningen er på to etasjer og oppført med bruddstein fra tomten. Det relativt flate valmtaket er tekket med skifer. Bygningen preges av en rektangulær gråsteinsblokk med asymmetriske fasader som er kontrastert med mindre symmetriske, bordkledde partier malt i blått og rødt. Det glatte fjellet kontrasteres og knyttes til bygningens rustikke mur med en kraftig, skråstilt støttepillar. Huset er bygget slik at kjelleretasjen er bygget inn i terrenget og at den øvre etasjen har direkte forbindelse til tomten med en terrasse mot sørvest. Terrassen fremhever sammenhengen mellom huset og terrenget og er bygget som en sydlandsk pergola med pillarer i gråstein.

Plassering og materialbruk gir bygningen preg av å vokse ut av det skrånende fjellet, mens den sluttede formen og fasadene gir bygningen et monumentalt uttrykk.

Plan
Inngangspartiet i kjelleren ligger mot nordvest. I kjelleren ligger det rom for fyr, koks, vaskerom, tørkerom, magasin, samt garderobe, pikeværelse, matbod, kjøkken og spisestue. Spisestuen er som rom orientert mot Nordåsvannet i sørøst med et stort rutemønstret blyglassvindu med blå karmer.

I første etasje ligger foreldrenes og datterens soverom, bad, wc, stue med peiskrok og utgang til terrasse. Soverommene er markert i fasaden med liggende rødmalt panel. Stuen har en klar orientering mot sørvest med et stort vindu med blå rammer. Både vinduet og oppdelingen i de ti rutene med blyglass er tegnet i det gylne snitt. Utsikten mot Nordåsvannet er begrenset til et lite vindu. Mot nordvest forbindes stuen med en nisje med peiskrok, et motiv man ofte finne i Arts and Crafts-interiører.

Planen preges av de to stuene som ligger i hver sin ende av huset og forbindes av en rettløpet trapp og entreen. Interiøret preges ellers av klart definerte og avgrensede romvolumer.

Arkitekt Frederik Konow Lunds originaltegninger til Villa Konow er oppbevart i Bergen Byarkiv.

Eierskifter og fredning
Etter at Konow fikk oppført et kårhus like ved, også tegnet av Konow Lund, overtok datteren villaen. Etter at foreldrene døde overtok datteren kårhuset og villaen ble solgt til arkitekt Helge Hjertholm i 1985. Hjertholm eide huset fram til 2010.

Enebolig Konow ble vedtaksfredet av Riksantikvaren i 1993. Fredningen omfatter hele eiendommen; tomten og bygningen med eksteriør, interiør og fast inventar.

Referanser

Litteratur
 Ulf Grønvold, Frederik Konow Lund – arkitekten som moret seg, Norsk arkitekturforlag (1989), ISBN 82-7532-000-3, s. 38-43.

Eksterne lenker
  Konow-Lund i Byggekunst i 1936
  Salgsprospekt
 

Fredete byggverk i Vestland
Kulturminner i Bergen
Fana
Frederik Konow Lund
Zoë Saldaña

Zoë Saldaña (født Zoe Yadira Zaldaña Nazario eller Zoe Yadira Zaldana Nazario 19. juni 1978) er en amerikansk skuespillerinne, mest kjent for hennes roller som Anamaria i Pirates of the Caribbean: The Curse of the Black Pearl (2003), Uhura i Star Trek (2009), Neytiri i Avatar (2009) og Gamora i Guardians of the Galaxy (2014) og i Colombiana.

Oppvekst 
Saldaña ble født i New Jersey, USA, med dominikansk og puertoricansk bakgrunn. Hun tilbrakte en stor del av oppveksten sin i Den dominikanske republikk, før hun flyttet tilbake til USA for å arbeide som skuespiller, og hun lærte både engelsk og spansk som barn. Saldaña gikk i en ballettklasse ved en av de mest prestisjefylte danseskolene i Den dominikanske republikk, og erfaringen hun fikk som danser hjalp henne for rollen i filmen I rampelyset (2000). Hun flyttet tilbake til USA etter å ha fullført 10. klasse og begynte på Faces Theater Program, et skuespillerkurs.

Skuespillerkarriere 
Saldaña deltok fortsatt i skuespillerkurset da hun for første gang spilte i en episode av TV-serien Law & Order, Merger, som først ble sendt på TV i 1999. Hun sluttet på skolen da hun debuterte i filmen I rampelyset (2000), som åpnet opp for roller i filmer som Crossroads (2002) og dramafilmen Drumline (2002). Hun fikk en viktig rolle som piraten Anamaria i filmen Pirates of the Caribbean: The Curse of the Black Pearl (2003). I 2009 spilte hun Uhura i Star Trek og hovedrollen som Neytiri i Avatar. Hun spilte også Gamora i science fiction-filmen Guardians of the Galaxy (2014).

Filmografi

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Passaic
Fødsler i 1978