alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Fustiger

Fustiger er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller, der mange av artene er knyttet til maur.

Utseende 
En liten, nærmest pæreformet køllebille. Antennene består tilsynelatende av bare ett, klubbeformet ledd. Hodet er lengre enn bredt med små fasettøyne, pronotum rundet, noe lengre enn bredt, dekkvingene kraftig utvidet bakover, nokså korte.

Levevis 
Sannsynligvis er alle medlemmene i gruppen Clavigeritae knyttet til maur (de er myrmekofiler). Denne slekten er i alle fall delvis knyttet til maur i slekten Crematogaster.

Utbredelse 
I alle fall noen av artene er utbredt i Amerika.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Clavigeritae
 Gruppen Clavigerini Leach, 1815
 Understammen Clavigerodina Schaufuss, 1882
 Slekten Fustiger LeConte, 1866
 Fustiger amazonicus (Westwood, 1859)
 Fustiger appendiculatus Besuchet, 1977
 Fustiger barroi (Bierig, 1945)
 Fustiger baudriti Bierig, 1945
 Fustiger brasiliensis (Westwood, 1856)
 Fustiger clavipilis Mann, 1921
 Fustiger cornicen Reichensperger, 1933
 Fustiger cribratus Mann, 1920
 Fustiger elegans Raffray, 1908
 Fustiger fauveli (Raffray, 1898)
 Fustiger festivus (Schaufuss, 1880)
 Fustiger frater Bierig, 1945
 Fustiger fuchsii Brendel, 1866
 Fustiger gounellei Raffray, 1909
 Fustiger haytianus Mann, 1915
 Fustiger henrici Reichensperger, 1933
 Fustiger hetschkoi Reitter, 1888
 Fustiger indicus Wasmann, 1918
 Fustiger insignis Reichensperger, 1931
 Fustiger jamaicaensis O. Park, 1976
 Fustiger knausii Schaeffer, 1906
 Fustiger levuanus Mann, 1920
 Fustiger luteorofus Bierig, 1945
 Fustiger microlophus Bierig, 1945
 Fustiger nitidus Bryant, 1915
 Fustiger oglobini Bruch, 1931
 Fustiger pleuralis (Jeannel, 1952)
 Fustiger raffrayi Mann, 1920
 Fustiger recticornis Bierig, 1945
 Fustiger reichenspergeri Bierig, 1945
 Fustiger reitteri Wasmann, 1893
 Fustiger schmidti Reichensperger, 1931
 Fustiger schwarzi Mann, 1918
 Fustiger smithi Raffray, 1905
 Fustiger stricticornis (Reitter, 1883)
 Fustiger substriatus Bierig, 1945
 Fustiger sulciceps Bierig, 1945
 Fustiger testudineus Schaufuss, 1882
 Fustiger turkmenicus (Kryzhanovskij, 1957)
 Fustiger veracruzensis O. Park, 1942
 Fustiger vitiensis Mann, 1920
 Fustiger wasmanni Mann, 1920
 Fustiger wittmeri Besuchet, 1977

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1866
Zethinus

Zethinus er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Euplectitae
 Gruppen Bythinoplectini Schaufuss, 1890
 Understammen Bythinoplectina  Schaufuss, 1890
 Slekten Zethinus Raffray, 1908
 Zethinus leleupi Jeannel, 1956
 Zethinus severini Raffray, 1908

Referanser

Eksterne lenker 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1908
Octomicrites

Octomicrites er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
Disse artene er forholdsvis lange og smale og minner overflatisk mer om mer typiske kortvinger enn om den utseendemessige avvikende underfamilien køllebiller som de tilhører. De er små, lyst brunlige biller.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Vietnam.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Euplectitae
 Gruppen Dimerini Raffray, 1908
 Slekten Octomicrites Jeannel, 1956
 Octomicrites bifrons (Jeannel, 1952)

Referanser

Eksterne lenker 

 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1952
Vietnams insekter
Anomoplectus

Anomoplectus er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien køllebiller (Pselaphinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

Utseende 
Små (ca. 2 millimeter lange), avlange biller med korte dekkvinger. På farge er de gjerne mer eller mindre rødbrunlige. De skiller seg fra de fleste andre køllebiller på sin slanke kroppsform. Hodet er omtrent firkantet med markerte bakhjørner, små, runde fasettøyne og groper i pannen. Antennene er middels lange og ganske kraftige, leddene bredere enn lange. De tre ytterste leddene danner en løs kølle, særlig det siste leddet er forstørret. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider, bredest litt foran midten. Det har gjerne noen små groper. Dekkvingene er rundede, glatte, uten punktstriper, og ganske korte. Bakkroppen er sylindrisk, beina ganske korte med tre-leddete føtter.

Levevis 
De kan blant annet finnes under barken på døde trær, i råtten ved og hule trær..

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Kongo.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
 Underfamilien køllebiller Pselaphinae Latreille, 1802
 Stammen Euplectini LeConte, 1862
 Slekten Anomoplectus Jeannel, 1951
 Anomoplectus micropalpus (Jeannel, 1951)

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1951
Arctophysis

Arctophysis er en slekt av små, rødlige eller brunlige køllebiller.

Utseende 
En liten (men stor til å være køllebille), avlang, fint hårete, blankt rødbrun køllebille. Hodet er nokså stort og nesten trekantet med små fasettøyne. Antennene er forholdsvis korte og svakt kølleformede. Pronotum er bredt rundet, med roten betydelig bredere enn dekkvingene, som er rundede og middels lange. Bakkroppen er kort og bred, tre ryggledd er synlige bak dekkvingene.

Levevis 
De voksne billene finnes gjerne i råtnende plantemateriale, som kompost, løvstrø, under bark eller lignende. De fleste lever sannsynligvis av midd og andre små leddyr.

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Colombia.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien kortvinger (Staphylinidae)
 Underfamilien køllebiller, Pselaphinae
 Overstammen Euplectitae
 Gruppen Jubini Raffray, 1904
 Slekten Arctophysis Reitter, 1882 
 Arctophysis gigantea Reitter, 1883

Referanser

Eksterne lenker 

 

Køllebiller
Biller formelt beskrevet i 1882
Colombias insekter
Vengeance

Vengeance er en nederlandsk heavy metal-gruppe som ble dannet da Arjen Anthony Lucassen (gitar) forlot sitt band Bodine i 1983 og ble med i Lynx, sammen med Oscar Holleman (gitar), Jan Bijlsma (bass), Matt Oligschlager (trommer) og Leon Goewie (vokal). Et annet band het også Lynx, så de endret sitt til Vengeance. Vokalisten Leon Goewie er den eneste som har deltatt på alle bandets utgivelser. Lucassen startet i 1995 soloprosjektet Ayreon, der han skriver alt materialet og inviterer med nye musikere til hver utgivelse og opptreden.

Albumutgivelser 
Vengeance (1984)
We Have Ways to Make You Rock (1986)
Take It or Leave It (1987)
Arabia (1989)
The Last of the Fallen Heroes (1994)
Back from Flight 19 (1997)
Back in the Ring (2006)
Soul Collector (2009)
Crystal Eye (2012)
Piece of Cake (2013)

Referanser 

Nederlandske heavy metal-band
1. divisjon håndball for menn 2021/22

1. divisjon håndball for menn 2021/22 var det nest høyeste nivået i norsk herrehåndball sesongen 2021-22.  vant serien og rykket opp til REMA 1000-ligaen 2022/23.  og  rykket ned til 2. divisjon.

Ligaen bestod av lagene som endte på 5. til 12. plass i 1. divisjon 2020/21 samt de tre svakeste lagene i kvalifisering til REMA 1000-ligaen 2021/22. Sesongen startet 11. september 2021 og ble avsluttet 9. april 2021

 var det nye laget fra REMA 1000-ligaen.

Det beste laget rykket opp til REMA 1000-ligaen 2022/23, mens lagene på 2. til 4. plass fikk sjansen til å spille kvalifisering til Eliteserien mot lagene på 9. til 11. plass i REMA 1000-ligaen 2021/22. De to nederste lagene rykket ned til 2. divisjon 2022/23.

Tabellen

Lagene

Se også

Referanser

Eksterne lenker 
 

2021
Håndball i 2021
Håndball i 2022
Sport i Norge i 2021
Sport i Norge i 2022
Heinz Tietjen

Heinz Tietjen (født 24. juni 1881 i Tanger i Marokko, død 30. november 1967 i Baden-Baden i Baden-Württemberg i Vest-Tyskland) var en tysk dirigent  regissør og intendant. Tietjen studerte under Arthur Nikisch.

Tietjen arbeidet i Trier årene 1902-1921, i Breslau 1922-1925, ved Städtische Oper i Berlin (1925-1929, 1948-1954) og for det prøyssiske statsteater 1930-1935, og var i årene 1931-1944 kunstnerisk leder for Bayreuthfestspillene. I årene 1950-1951 satte han opp wagneroperaer på Royal Opera House Covent Garden og 1955-1959 var han leder for Hamburg-operaen.

Selvbiografi
 Heinz Tietjen: Selbstportrait. I: Hannes Reinhardt (utgiver): Das bin ich. Piper, München 1970, s. 169–205

Referanser

Litteratur 
 Heinz Tietjen 1881–1967. Intendant, Dirigent und Regisseur. Bilder aus seinem Leben. Katalog zu einer Ausstellung im Theater Trier in Zusammenarbeit mit dem Richard-Wagner-Verband Trier, veröffentlicht zur Vernissage am 10. Mai 1992. Programmheft Theater Trier. Trier 1992, 1993.
 Frederic Spotts: Phantom of the opera: on the remarkable career of Heinz Tietjen. London: Opera, Februar 2006. s. 135–143
 Hannes Heer, Boris von Haken: Der Überläufer Heinz Tietjen. Der Generalintendant der Preußischen Staatstheater im Dritten Reich. I: Zeitschrift für Geschichtswissenschaft, 58, 2010, H. 1, s. 28–53.

Tyske dirigenter
Tyske regissører
Personer fra Tanger
Journal of Human Evolution

Journal of Human Evolution er et månedlig likemanns-evaluert vitenskapelig tidsskrift som konsentrerer seg om utgivelsen av høykvalitets-artikler som dekker alle aspekter av menneskelig evolusjon. JHE ble etablert i 1972 og blir utgitt av Elsevier.

Referanser

Eksterne lenker 

Publikasjoner etablert i 1972
1972 i USA
Antropologi
Teo Otto

Teo Otto eller Theo Otto, egentlig Theodor Karl Otto (født 4. februar 1904 i Remscheid i Tyskland, død 9. juni 1968 i Frankfurt am Main i Vest-Tyskland) var en tysk scenograf og kunstmaler. Ved slutten av sitt liv hadde Otto arbeidet med mer enn 800 teaterproduksjoner.

Otto begynte som kunstmaler, og hadde sin første utstilling med malerier under en sommerfest på folkehøyskolen Volkshochschule Remscheid i Remscheid, der også Käthe Kollwitz, Otto Pankok, Gert Wollheim og Christian Rohlfs var representerte. I perioden 1923 til 1926 studerte han maleri og skulptur på kunstakademiet i Kassel under Ewald Dülberg (1888-1933), lagde scenedekorasjoner og hadde et studieopphold i Paris. Han arbeidet med maleren Giorgio de Chirico,  den ungarskfødte maleren, fotografen og scenografen László Moholy-Nagy og maleren, billedhuggeren og scenografen Oskar Schlemmer. I tillegg ble han kjent med komponisten Igor Stravinskij og forfatteren Bertolt Brecht, og skal ha møtt den tysk-jødiske dikterinnen Else Lasker-Schüler.

Ottos liv tok en vending i 1933, da han fikk yrkesforbud av de nazistiske myndighetene i Tyskland, etter å ha gått ut mot dem offentlig. Han emigrerte derfor til Sveits, der han laget scenedekorasjoner for teateret Zürcher Schauspielhaus i Zürich, som fungerte som et tilfluktssted for tyskspråklig teater i tiden frem til den andre verdenskrigs slutt. På Zürcher Schauspielhaus kom han til å forbli frem til sin død i 1968, og stod der blant annet for scenografien til flere uroppførelser av Bertolt Brechts skuespill, som for eksempel skuespillet Mutter Courage und ihre Kinder i 1941.

Etter krigen ble Otto den mest etterspurte scenografen innen tyskspråklig teater. Han arbeidet blant annet for Salzburger Festspiele og Wiener Burgtheater, men også for scener i New York City, Paris, London, Israel og flere andre steder. Hans arbeid for skuespilleren, iscenesetteren og intendanten Harry Buckwitz, kjent for sine oppsetninger av Bertolt Brechts skuespill, ble en rettesnor for fremtidig vest-tysk Brecht-tolkning.

Teo Otto Theater (det tidligere Stadttheater) i Remscheid i Tyskland fikk navn etter Otto den 30. september 2001.

Referanser

Litteratur
 Banham, Martin, ed. 1998. The Cambridge Guide to Theatre. Cambridge: Cambridge UP. .
 Baugh, Christopher. 1994. «Brecht and Stage Design: the Bühnenbildner and the Bühnenbauer.» In Thomson and Sacks (1994, 235-253).
 Needle, Jan and Peter Thomson. 1981. Brecht. Chicago: U of Chicago P; Oxford: Basil Blackwell. .
 Thomson, Peter and Glendyr Sacks, eds. 1994. The Cambridge Companion to Brecht. Cambridge Companions to Literature Ser. Cambridge: Cambridge UP. .
 Willett, John. 1967. The Theatre of Bertolt Brecht: A Study from Eight Aspects. Third rev. ed. London: Methuen, 1977. .
 ---. 1997. Introduction. Collected Plays: Three. By Bertolt Brecht. Bertolt Brecht: Plays, Poetry, Prose Ser. London: Methuen. ix-xxvi. .

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske scenografer
Sveitsiske malere
Tyske scenografer
Tyske malere
Personer fra Remscheid
1. divisjon fotball for kvinner 2022

1. divisjon fotball for kvinner 2022 var det nest høyeste nivået i norsk kvinnefotball i 2022. Ligaens grunnspill startet 19. mars 2022 og ble avsluttet 28. august 2022. 

Grunnspillet ble spilt i dobbel serie med én hjemme- og bortekamp mot hvert lag. De to beste i grunnspillet gikk videre til Toppseriens nedrykkssluttspill. I sluttspillet startet alle lag med 0 poeng. De to nederste lagene rykket ned til 1. divisjon, mens laget som endte tredje sist møtte vinneren av 1. divisjons sluttspill som bestod av lagene som ble nummer 3 til 10 i grunnspillet. I nedrykkssluttspillet tok lagene med seg alle poengene de tok i grunnspillet. De to nederste lagene i 1. divisjons sluttspill rykket ned til 2. divisjon.

Lagene

Hovedtrenere

Grunnserien

Tabell

Resultattabell

Tabellplassering etter runde 
Tabellen lister opp tabellplassering etter siste kamp i hver serierunde av grunnspillet. Utsatte kamper er ikke inkludert.

Nedrykkssluttspill Toppserien
De to beste lagene fra grunnserien i 1. divisjon spilte sammen med lagene som endte 5-10 i Toppseriens grunnspill i Toppseriens nedrykkssluttspill.

Tabell

Resultattabell

1. divisjon sluttspill

Tabell

Resultattabell

Statistikk

Tilskuertall

Grunnserien

  mangler seks kamper med offisielle tilskuertall.
 , , , , ,  og  mangler alle en kamp med offisielle tilskuertall.

Sluttspillet

  har ingen kamper med offisielle tilskuertall.
  mangler tre kamper med offisielle tilskuertall. 
  og  kamper en kamp med offisielle tilskuertall.

Totalt

Kvalifisering til Toppserien 2023

Referanser 

1. divisjon fotball for kvinner
Fotball i Norge i 2022
Ida Wolden Bache

Ida Wolden Bache (født 26. februar 1973) er en norsk samfunnsøkonom og embetsperson. Hun har vært Norges sentralbanksjef siden 1. april 2022.

Utdannelse og karriere
Hun studerte samfunnsøkonomi (da kalt sosialøkonomi) ved Universitetet i Oslo (UiO) og ble Master of Science (M.Sc.) i samfunns­økonomi ved London School of Economics i 1999, cand.oecon. ved UiO i 2000 og ph.d. i samfunnsøkonomi ved UiO i 2007 med avhandlingen Econometrics of Exchange Rate Pass-Through.

Under studiene var hun vitenskapelig assistent ved Økonomisk institutt ved UiO 1996–1998 og forsknings­assistent i Norges Bank 1998–2000. Hun var ansatt som konsulent, rådgiver og senior­rådgiver i Norges Bank 2000–2009 og hadde en bistilling (20 %) som førsteamanuensis i samfunns­økonomi ved Handelshøyskolen BI 2008–2010. Hun var assisterende direktør i penge­politisk avdeling i Norges Bank 2009–2010, seniorøkonom i Handelsbanken Capital Markets 2010–2013, assisterende direktør i avdeling for finansiell stabilitet i Norges Bank 2013–2015, avdelings­direktør i samme avdeling 2015–2016 og avdelings­direktør i pengepolitisk avdeling i Norges Bank 2016–2020. Hun ble vise­sentralbank­sjef i 2020.

Da stillingen som sentralbank­sjef ble lyst ut i 2021 ble Bache beskrevet som en av de to aktuelle søkerne, ved siden av Jens Stoltenberg. 4. februar 2022 ble Stoltenberg utnevnt til sentralbanksjef, mens Bache ble beskikket som midlertidig sentralbanksjef fra 1. mars 2022 fordi Stoltenberg fortsatt var general­sekretær i NATO. 24. mars 2022 trakk Stoltenberg seg som sentralbanksjef fordi han ville fortsette som generalsekretær i NATO som følge av Russlands invasjon av Ukraina. Regjeringen meldte samme dag at den ville utnevne Bache som sentralbank­sjef for en åremåls­periode på seks år. Hun ble utnevnt 1. april 2022. Bache er Norges første kvinnelige sentralbanksjef.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Her er hele CV-en til Ida Wolden Bache på Faktisk.no

Norske finansfolk
Norske samfunnsøkonomer
Fødselsdato ikke oppgitt
Norske sentralbanksjefer
Daviz Simango

Daviz Mbepo Simango (født 7. februar 1964 i Tanganyika, død 22. februar 2021 i Johannesburg i Sør-Afrika) var en mosambikisk politiker og naturverner.

Biografi
Daviz Simango var sønn av Uria Timoteo Simango, som var FRELIMOs første visepresident, og hans hustru Celina Tapua Simango. 

Han vokste opp i Beira, og opplevde i ungdomsårene Portugisisk Østafrikas (det vil si Mosambiks) løsrivelse og selvstendighet. Han fikk over til det viktigste opposisjonspartiet, RENAMO, i 1996, og var borgermester i Beira fra 2003 og til sin død. Han var også president for partiet Movimento Democrático de Moçambique) (MDM). 

Simango døde 22. februar 2021på et sykehus i Sør-Afrika.

Referanser

Mosambikiske politikere
Borgermestere og ordførere
Personer etter føde- eller oppvekststed i Mosambik
Personer fra Beira
Maikel Nieves

Antonio Nieves Martín (født 2. desember 1989) er en spansk fotballspiller som spiller for Råde.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Spanske fotballspillere
Fotballspillere for UD Las Palmas
Fotballspillere for Racing Santander‎
Fotballspillere for Nybergsund IL-Trysil‎
Fotballspillere for Kongsvinger IL Toppfotball‎
Fotballspillere for IF Brommapojkarna‎
Fotballspillere for Fredrikstad FK
Personer fra Las Palmas
Utenlandske fotballspillere i Norge
Al Quie

Albert «Al» Harold Quie (1923–) er en amerikansk politiker. Han var medlem av Representantenes hus fra 1958 til 1979 og guvernør i Minnesota fra 1979 til 1983, som representant for Det republikanske parti.

Liv og virke 
Han kommer fra en norsk-amerikansk slekt. Foreldrene var Albert Knute Quie og Nettie Jacobson. Farfaren Halvor Kvie utvandret fra Flå i Hallingdal og ryddet en gård i Rice County i Minnesota. Han kjempet i den amerikanske borgerkrigen og ble tillitsmann ved St. Olaf College, som ble etablert av norske lutheranere. Han var også politisk interessert, som sin sønnesønn. Al Quie vokste opp på slektsgården.

Han tjenestegjorde i flyvåpenet under den andre verdenskrig. Deretter studerte han ved St. Olaf College, hvor han også møtte Gretchen Hansen (1927–2015), som ble kjent som kunstner. De giftet seg i 1948 og overtok hans slektsgård. Han ble også lønnet sekretær for skolestyret.

Quie representerte Rice County i Minnesotas delstatssenat fra 1955 til 1958. I 1958 døde kongressrepresentanten August H. Andresen. Al Quie ble valgt til å etterfølge ham. Han kom til å representere det sørøstlige Minnesota i Representantenes hus i Kongressen i 21 år. Han bidrog til føderale bevilgninger til fremfor alt skolevesenet. Han var en dyktig kompromissmaker og nøt bred tillit, og han ble etter Watergate-skandalen i 1974 vurdert av republikanerne som visepresident for president Gerald Ford.

I 1979 gikk Quie fra Kongressen og til guvernørvervet i Minnesota. Delstaten slet med budsjettunderskudd, men Quie klarte å inngå et budsjettforlik med DFL-flertallet i delstatsforsamlingen. Han stilte ikke til gjenvalg, men har i høy alder fortsatt å engasjere seg innen Det republikanske parti.

Han har hatt tillitsverv i Evangelical Lutheran Church in America.

Referanser

Eksterne lenker 

Kongressrepresentanter fra Minnesota
Guvernører i Minnesota
Personer fra USA av norsk opphav
Personer fra Rice County i Minnesota
Espen Leirset

Espen Ingvar Leirset (født 24. august 1978) er fra mars 2022 sjefsredaktør i avisen Innherred.

Leirset var journalist i Innherreds Folkeblad og Verdalingen fra 1998 til 1999, i Levanger-Avisa fra 1999 til 2000, i Adresseavisen fra 2000 til 2005, i Teknisk Ukeblad fra 2005 til 2007, og i Trønder-Avisa fra 2007 til 2012. I 2012 ble han ansatt som høgskolelektor i statsvitenskap ved Nord universitet, og i 2021 fikk han faglig opprykk til førsteamanuensis ved Nord Universitet, og førsteamanuensis II ved NTNU. I desember 2021 ble han ansatt som sjefsredaktør i Mediehuset Innherred, med tiltredelse i mars 2022.  

Leirset har doktorgrad fra Nord Universitet i 2020. Han har mastergrad i statsvitenskap fra NTNU (2005).  

Leirset var medlem av Arbeiderpartiet i ett år, og var nestleder i Levanger Arbeiderparti fra mars 2021, men meldte seg ut av partiet i desember 2021 for å kunne tiltre stillingen som sjefsredaktør. 

Vitenskapelige publikasjoner:

 Leirset, Espen. (2021) “Do Open Meetings Affect Deliberation? A Comparative Study of Political Meetings In Two Institutional Settings”. Journal of Deliberative Democracy. vol. 17 (1).

 Leirset, Espen. (2020) Mistankens hermeneutikk om lukkede politiske møter? En kritisk analyse av mediedekningen av møteoffentlighetsprinsippet i norsk kommunalpolitikk. Norsk Medietidsskrift. vol. 27 (4).
 Leirset, Espen; Røiseland, Asbjørn. (2020) Åpenhetsparadokset. Åpne eller lukkede møter i lokalpolitikken?. Kapittel i boka Folkevalgt og politisk leder. Cappelen Damm Akademisk, OA. 
 Leirset, Espen. (2020) Demokratisk deliberasjon eller demokratisk kontroll? En kritisk studie av møteoffentlighetsprinsippet i lokaldemokratiet. 2020. Doktorgradsavhandling, Nord Universitet. ISBN 978-82-92958-42-1.

 Leirset, Espen. (2019) Er norske kommuner for åpne? :. Nytt Norsk Tidsskrift. vol. 36 (1).
 Leirset, Espen. (2019) Universitetenes rolle i konkurransestaten. Kapittel i boka Universitetskamp. Scandinavian Academic Press

 Ljunggren, Birgitte; Moen, Kari Hoås; Seland, Monica; Naper, Linn Renée; Fagerholt, Randi Ann; Leirset, Espen; Gotvassli, Kjell Aage. (2017) Barnehagens rammeplan mellom styring og skjønn - en kunnskapsstatus om implementering og gjennomføring med videre anbefalinger. 2017. ISBN 978-82-7332-095-7. DMMH's publikasjonsserie (2017:02).

 Haga, Gjermund; Leirset, Espen; Lillestøl, Ørnulf. (2014) Kommunestyre og lokaldemokrati : en empirisk undersøkelse av makt tillagt kommunestyret. 2014. ISBN 978-82-7456-707-8. Høgskolen i Nord-Trøndelag. Rapport (94).

Referanser 

Norske redaktører
Ap-politikere
Ap-politikere i Nord-Trøndelag
Lokalpolitikere i Levanger
Journalister i norske lokalaviser
Rally-VM 2022

Rally-VM 2022 ble organisert av WRC og startet i januar i Monte Carlo og ble avsluttet i Japan i november.

Kalender

Resultater

Referanser 

WRC
Motorsport i 2022