alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Eiríkur Hauksson

Eiríkur Hauksson (født 4. juli 1959) er en islandsk heavy metal-sanger, også kjent under artistnavnet Eric Hawk.

Hauksson har utdannelse som lærer. Han har også en historie innen Eurovision Song Contest, som deltager flere ganger, og siden 2004 som kommentator sammen med de andre ESC-kommentatorene fra de nordiske landene.

Han har vært bosatt i Norge siden 1988 og sunget i flere norske band.

Eurovision Song Contest 
 1986: Vant den nasjonale finalen Söngvakeppni sjónvarpsins  på Island, med «Gleðibankinn», som en del av sangtrioen ICY.
 1987: Sang «Lífið er lag» i nasjonale finalen på Island.
 1991: Var en del av kvartetten Just 4 Fun, og ble plukket av NRK for å synge sangen «Mrs. Thompson» for Norge i den europeiske finalen.
 2007: Vant den nasjonale finalen på Island, med «Ég les í lófa þínum», som soloartist, og fremførte også denne i den europeiske finalen (da på engelsk; «Valentine Lost»), men røk ut i semifinalen (etter å ha fått 77 poeng).

Band (tidligere) 
 Start
 Drýsill
 Wanted
 Matches For Maggie
 Aunt Mary
 Just 4 Fun
 Wild Willy's Gang
 Artch
 Ken Hensley & Live Fire

Band (nåværende) 
 Magic Pie
 Kerrs Pink

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

 

 

Islandske musikere
Heavy metal-vokalister
Deltakere i Eurovision Song Contest 1986
Deltakere i Eurovision Song Contest 1991
Deltakere i Eurovision Song Contest 2007
Utah State University

Utah State University (forkortet USU) er et delstatseid land-grant-universitet i Logan i delstaten Utah, USA. USU har lokale undervisningstilbud også i Brigham City, Tooele Uintah Basin, Moab, Ogden, Price, og Salt Lake City.

Det er forskningsbasert og har samarbeidsavtaler for teknologiforskning med både USAs forsvarsdepartement og NASA. I 1959 ble det føderalt støttede Space Dynamics Laboratory grunnlagt, hvor det har vært utviklet blant annet sensorer for romfart. Studiene på romfartsområdet rangeres tidvis som de beste i hele USA.

Det ble grunnlagt i 1888 som Agricultural College of Utah, etter lovforslag fra delstatspolitikeren Anthon H. Lund.

Skolene og fakultetene er:
College of Agriculture (1888)
Utah Agriculture Experiment Station
Utah Water Research Laboratory
Intermountain Herbarium
College of Business
College of Natural Resources, inkludert Quinney Library
College of Humanities, Arts, and Social Sciences
Caine School of the Arts
Jon M. Huntsman School of Business
College of Education and Human Services
College of Engineering
College of Humanities, Arts, and Social Sciences
College of Natural Resources
College of Sciences

Herbariet har mer enn 240 000 eksemplarer av flora, fauna og fungi fra inn- og utland. Landbruksstudiene utdanner svært mange forst- og økologikandidater til føderale skog- og landbruksetater, og universitetet driver en rekke humanitære og utviklingsfokuserte prosjekter i Afrika og Thailand.
 
Ved USU var det 14 444 studenter og 739 vitenskapelig ansatte i 2006, men hele 23 000 studenter når man inkluderer også de regionale undervisningssentrene utenfor Logan. Samme år var skolepengene US$ 3 949 for alle studenter som er folkeregistrert i delstaten Utah. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.

Sport 
På det sportslige plan er universitetet best kjent for sitt herrelag i basketball (Aggies). Laget spiller sine hjemmekamper i Dee Glen Smith Spectrum. Fram til 1970 ble kampene spilt i George Nelson Fieldhouse, oppkalt etter nordmannen Jørgen Nilsen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Space Dynamics Laboratory

Universiteter i Utah
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1888
1888 i USA
Cache County
Utah Valley State College

Utah Valley State College er et delstatseid universitet i Orem i delstaten Utah, USA. Det ble grunnlagt i 1941 for å utdanne ingeniører og fagarbeidere til krigsindustrien. Det eksisterer planer om å akkreditere høyskolen som universitet.

Ved ’’UWY’’ var det 23 305 studenter og 1 256 vitenskapelig ansatte i 2006. Samme år var skolepengene US$ 3 308 for alle studenter som er folkeregistrert i delstaten Utah. Studiene gis opp til bachelornivå.

Eksterne lenker 
 

Universiteter i Utah
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1941
1941 i USA
Utah County
Sort/Hvid

Sort/Hvid er et teater i København i Danmark. Det ble etablert som Café Teatret i 1972 i Skindergade. Etter en brann i 2014 åpnet teatret i nye lokaler i 2017.

Teatrets repertoar består av nye danske stykker og danske premierer på nyere utenlandske stykker. Det spilles som regel 4–8 forskjellige stykker på en sesong.

Eksterne lenker 
 
 Café Teatret 1971–2011 – og nu!; Teatermuseet i Hofteatret

Teatre i København
Etableringer i 1972
1972 i Danmark
Kunst og kultur i 1972
Rialto Teatret

Rialto Teatret eller Camp X Rialto på Frederiksberg i Danmark var opprinnelig kino, bygget i 1924, men ble også brukt som teaterscene, blant annet under andre verdenskrig. I 1981 opphørte kinodriften, og bygningen ble innredet til teaterbruk. Teatrets første leder var Ebbe Langberg, som ved sin død i 1989 ble avløst av Flemming Enevold. Siden var Anders Ahnfeldt-Rønne leder fra 1992 til 2007. Under sin tilværelse var teatret preget av eksperimenter og fleksibilitet, så vel i sitt repertoar som i utnyttelsen av scene- og publikumsrom.

I 2007 ble bygningen – tross Rialtoteatrets motstand – overtatt av Camp X (Teater X), som i sine første år fikk holde til i Rialtos og Aveny Ts bygninger, men som etter det skal etableres i et nytt hus. Dette skiftet var en av de mere kontroversielle konsekvenser av Københavns Teaters store rokade mellom de københavnske scener.

Camp X Rialto er med i samarbeidet Københavns Teater.

Referanser

Eksterne lenker 
 Camp X hjemmeside

Teatre i Danmark
Frederiksberg kommune
Etableringer i 1924
1924 i Danmark
Belaja

Belaja (russisk: Бе́лая, basjkirsk: Ағиҙел – Aghidhel, tatarisk: Агыйдел – Ağidel) er ei elv i republikkene Basjkortostan og Tatarstan i Russland. Elvas kilder er i de sørvestlige Uralfjellene. Den er 1 430 kilometer lang og har et nedbørfelt på . Det tyrkiskspråklige navnet på elva betyr Den hvite Volga, og det russiske navnet Den hvite elva.

Blant byene ved elva er Beloretsk, Sterlitamak, Ufa (ved samløpet med sideelva Ufa) og Birsk. Belaja munner ut i Kama ved Neftekamsk.

Belaja er en av de mest populære rafting-elvene i Ural.

Referanser 

Elver i Basjkortostan
Elver i Tatarstan
Volgas vassdragsområde
Knoppmåler

Knoppmåler (Gymnoscelis rufifasciata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den finnes over hele Sør-Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 15 – 19 mm), slank, smalvinget, gråbrokete måler. Begge vingepar er gråspraglete med to brede, rødbrune tverrbånd som er kantet med hvitt på innersiden. Hannen har lange hårpensler på bakkroppsspissen. Larven er kort og kraftig, litt knudrete, purpuraktig brun. Ryggen er litt lysere med pileformede, purpurfargede flekker.

Levevis 
Denne arten kan finnes i mange ulike habitater. Larven lever på knopper, blomster og frukter av en rekke forskjellige planter. De voksne målerne flyr i to generasjoner hvert år, i april – mai (enkelte ganger så tidlig som i januar i milde vintre) og i juli.

Utbredelse 
Dette er en palearktisk art som finnes i Nord-Afrika, Europa og Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til Sør-Trøndelag.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Gymnoscelis rufifasciata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1809
Dyr formelt beskrevet av Adrian Hardy Haworth
Kronemåler

Kronemåler (Chloroclystis v-ata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er ikke vanlig i Norge men er funnet spredt på Østlandet og Sørlandet.

Utseende 
En liten (vingespenn 14 – 19 mm), slank, smalvinget, grønnspraglete måler. Forvingen er grønn med fine, mørke tverrlinjer, midt i vingen med en markert, svart, V-formet tegning som gjør det lett å kjenne arten igjen. Bakvingen er hvit. Larven er lysbrun, langs ryggen med tre smale, brune lengdestriper og en rekke av brune eller purpurfargede, pileformede  tegninger.

Levevis 
Arten kan finnes i ulike miljøer, larvene lever på blomstene av mange forskjellige planter, blant andre hyll og bjørnebær. De voksne målerne flyr i juni – juli.

Utbredelse 
Arten finnes i Europa, bortsett fra de nordligste delene, i Nord-Afrika og i det nordlige Asia.
I Norge er kronemåleren sjelden og bare funnet i tre kommuner ved Oslofjorden: Moss i Østfold, Frogn i Akershus og Hurum i Buskerud.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Chloroclystis v-ata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1809
Dyr formelt beskrevet av Adrian Hardy Haworth
Epleblomstmåler

Epleblomstmåler (Pasiphila rectangulata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den finnes nord til Møre og Romsdal i Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 15 – 20 mm), slank, smalvinget, mer eller mindre grønnaktig måler. Denne variable arten kan ligne på kronemåleren (Chloroclystis v-ata), men mangler en svart V i forvingen. Fargen varierer fra nøytralt grå til ganske skarpt grønn. Forvingen har flere lyse og mørke tverrlinjer, vanligvis et markert, bredt, mørkere bånd i midten, men dette kan være ganske utydelig. Bakvingen er farget som forvingen. Larven er lysgrønn med en smal, rød stripe langs ryggen.

Levevis 
Arten kan finnes i skog, hager og parker og på buskmark, men kanskje særlig i frukthager. Larven lever på blomstene av frukttrær i rosefamilien, blant andre eple (Malus spp.), pære (Pyrus spp.), slåpetorn (Prunus spinosa) og hagtorn (Crataegus spp.). De voksne målerne flyr i juli – august.

Utbredelse 
Arten finnes i Nord-Afrika, over hele Europa og videre østover til Kurilene, Japan og Korea. Den ble også innført til den nordøstlige delen av Nord-Amerika rundt 1970, og har nå spredt seg vestover i alle fall til Ontario (). I Norge er den funnet nord til Møre og Romsdal.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 Lynn Scott's Ottawa Moths
 UK moths, Pasiphila rectangulata
  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Gyvelmåler

Gyvelmåler (Chesias legatella) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet noen få ganger i Norge, på Østlandet og Sørlandet og dessuten på Osterøy i Hordaland. Denne arten minner om en mott (Pyraloidea), og det at artsnavnet ender på "-ella" røper at den opprinnelig ble beskrevet som en småsommerfugl. De fleste målere har navn som slutter på "-ata".

Utseende 

En middelsstor (vingespenn 30 – 37 mm), slank, grå måler. Forvingen er tilspisset og nærmest oval på formen, ulikt andre målere men det kan ligne på mange småsommerfugler (men disse er vanligvis mye mindre). Arten hviler med vingene taklagde over kroppen, noe som også er ganske uvanlig for målere. Forvingen har en bred, hvit lengdestrek omtrent midt i vingen i den ytre halvdelen, rett foran og bak denne er det vanligvis tydelige svarte lengdeflekker. Bakvingen er skinnende silkehvit. Larven er lang og tynn, praktisk talt naken, grønn eller gul, ofte med en svart ryggstripe på de bakerste kroppsleddene.

Levevis 
Larvene lever på gyvel (Cytisus scoparius) og man kan treffe arten der denne busken vokser. De voksne målerne flyr i september – oktober og arten overvintrer som egg.

Utbredelse 
Arten forekommer i den vestlige delen av Europa og også i Nord-Afrika.
I Norge er arten bare funnet fire ganger, i Østfold, Akershus og Aust-Agder og dessuten på Osterøy i Hordaland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Chesias legatella
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1775
Dyr formelt beskrevet av Michael Denis
Dyr formelt beskrevet av Johann Ignaz Schiffermüller
Stor perikummåler

Stor perikummåler (Aplocera plagiata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet nord til Møre og Romsdal i Norge, men synes å mangle på det indre Østlandet. Larvene lever på perikum (Hypericum ssp.) og har blitt innført til flere områder for å kontrollere innførte perikum-arter som sprer seg som brysomt ugress.

Utseende 
En middelsstor til ganske stor (vingespenn 27 – 40 mm), slank, lysgrå måler. Forvingen har tre mørke tverrbånd som gjør arten lett å kjenne igjen. Fra den meget like, sjeldne arten liten perikummåler (Aplocera efformata) kan den kjennes på at forvingens indre tverrbånd er nokså jevnt rundet uten en markert vinkel. Forvingen er tilspisset, lys grå med tre mørkere tverrbånd. Den innerste tverrbåndet er dobbelt, nokså jevnt buet, det to ytterste er triple. Mellom tverrbåndene er det flere, mindre tydelige mørke tverrstreker. I vingespissen er det en kort, men kraftig, svart skråstrek. Bakvingen er ensfarget lysgrå. Larven er naken, vanligvis purpuraktig rødbrun, men kan også være grønn. Den har en smal, hvit stripe langs siden.

Levevis 
Larvene lever på perikum-slekten (Hypericum spp.). Arten har gjerne to generasjoner hver sommer, med voksne målere i mai – juni og igjen i juli – september.

Brukt i biologisk kontroll 
Europeiske perikum-arter, særlig prikkperikum eller johannesurt (Hypericum perforatum) har blitt spredt til flere nye kontinenter og har der skapt betydelige ugressproblemer. Man har forsøkt å bruke stor perikummåler for å kontrollere dette. Arten ble innført til det østlige Canada på 1980-tallet og har der etablert seg og spredt seg (). Den har også blitt innført til Australia ().

Utbredelse 
Arten finnes naturlig i den palearktiske sone. Som før nevnt har den blitt innført til Nord-Amerika og Australia. I Norge finnes den nord til Møre og Romsdal, men mangler på mye av Østlandet.

Litteratur 
 Herbison-Evans, D. & Crossley, S. 2007. Aplocera plagiata (Linnaeus) html)
 Scott, D.L. 2005. Lynn Scott's Lepidoptera Images. Aplocera plagiata. html 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Aplocera plagiata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Sotmåler

Sotmåler (Odezia atrata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne dagflygende arten er umiskjennelig, silkeaktig svart med hvite vingespisser på forvingene.  Den finnes nord til det sørlige Nordland i Norge, men er sjelden på Vestlandet.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 22 – 27 mm), slank, svart måler. Arten er helt umiskjennelig og kan ikke forveksles med noen andre. Hele dyret bortsett fra frynsene rundt forvingens spiss, som er hvite, er dypt, silkekaktig svart.  Larven er naken og blekgrønn på farge.

Levevis 
Arten lever på blomsterenger og andre varme, åpne områder med rik vegetasjon. Larvene lever på blomstene av ulike skjermplanter (Apiaceae), blant andre jordnøtt (Conopodium majus), sløke (Angelica sylvestris), hundekjeks (Anthriscus sylvestris) og spansk kjørvel (Myrrhis odorata). De voksne målerne flyr om dagen i juni – juli.

Utbredelse 
Arten finnes over hele Europa, og i Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til det sørlige Nordland, men synes mangle på sentrale deler av Vestlandet.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Odezia atrata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Ospetungemåler

Ospetungemåler (Lobophora halterata) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den finnes nord til det sørlige Nordland i Norge.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn 23 – 26 mm), slank, gråaktig måler. Forvingene er påfallende store sammenlignet med bakvingene. Forvingen er mer eller mindre gråspraglete, fargen varierer en god del. Bakhjørnet er lite markert slik at vingen tenderer mot en oval form. Bakvingen er ganske liten og snøhvit. Larven er slank, naken, blekgrønn med smale, hvite lengdestriper.

Levevis 
Larvene lever på osp (Populus tremula) og andre poppel-arter (Populus spp.), av og til på andre løvtrær. De voksne målerne flyr om natten i mai – juni og kommer gjerne til lys.

Utbredelse 
Arten finnes i hele Europa, og i Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til det sørlige Nordland.

Litteratur 
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere. Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 UK moths, Lobophora halterata
 www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
 Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site

Målere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1767
Dyr formelt beskrevet av Johann Siegfried Hufnagel
Kulturo.no

Kulturo.no var en norsk nyhets- og anmeldernettsted som dekket området kultur – primært film, musikk og tegneserier. Nettstedet var eid av Edda Media.

Historikk 
Nettstedet ble lansert i februar 2006 av Raymond Julin og Henrik Salthe. Helt fra oppstarten til nå har redaksjonen bestått av en mengde frilansere spredt utover Norge. I starten var det nesten bare DVD- og CD-anmeldelser, men etter hvert har nettstedet blitt altdekkende for kinofilmer, med anmeldelser og trailere på samtlige filmslipp. Som en del av nyttårsforsettet for 2008 begynte siden også å anmelde tegneserier.

I desember 2008 ble det klart at videre drift av nettstedet ikke ville la seg gjennomføre . Eieren Edda Media fant ikke nødvendige midler til å fortsette satsningen på Kulturo som prosjekt. Til gjengjeld ble en ny lyd og bilde-rettet side med fokus på utstyr etablert som en del av Tek.no-nettverket - Audiovisuelt.no.

Redaksjonell profil 
Kulturo.no var et forbrukernettsted myntet på de med en litt over gjennomsnittlig interesse for film, musikk og tegneserier. Hovedfokuset var rettet mot film og musikk, med en komplett dekning av anmeldelser innenfor disse feltene. Kulturo.no hadde en folkelig presentasjon av stoffet.

Forumet 
Kulturo.nos brukerforum er en del av Diskusjon.no. Dette forumet er samlet sett Norges nest største brukerforum etter VG Nett Debatt.

Eksterne lenker 
 MIC Bransjeregister: Kulturo

Norske nettsteder
Etableringer i 2006
Ingeborg Midttømme

Ingeborg Synøve Midttømme (født 20. november 1961) er biskop i Møre bispedømme. Hun var tidligere leder i Den norske kirkes Presteforening, og ble 15. mai 2008 utnevnt til biskop i Møre bispedømme etter Odd Bondevik. Bispevigslingen skjedde i Molde domkirke 21. september, samtidig med en markering av bispedømmets 25-årsjubileum. Til stede ved innsettelsen var Kong Harald, kirkeminister Trond Giske og tilsammen 36 prester og biskoper.

Midttømme er den femte norske kvinnelige av biskop, og den yngste i bispekollegiet.

Hun studerte teologi på Det teologiske menighetsfakultet i Oslo og avla praktisk-teologisk eksamen i 1987, før hun jobbet som kapellan i Høybråten menighet i Oslo fra 1987 til 1993. Fra 1993 til 1997 var hun sokneprest i Sørfold i Salten, før hun fra 1997 var kapellan i Holmlia kirke i Oslo.

I 2003 ble hun som første kvinne valgt til leder i Presteforeningen. Hun ble gjenvalgt som leder i 2006. Hun hadde permisjon fra stillingen som kapellan i Hauketo-Prinsdal sogn i Oslo for å utføre dette vervet.

Midttømme nyter stor kirkelig anseelse, men fikk ikke mest støtte i de kirkelige rundene før utnevnelsen til biskop.

Referanser

Eksterne lenker 
 Artikkel om bispeutnevnelsen i Vårt Land  
 Pressemelding fra Kultur- og kirkedepartementet om bispeutnevnelsen
 Nyhetssak om bispeutnevnelsen fra den norske kirkes nettsider
 Midttømme svarer på spørsmål i forbindelse med bispenominasjonen. NRK Møre og Romsdal

Norske fagforeningspersoner
Norske lutherske biskoper
Biskoper i Møre bispedømme