Erich Engel

Erich Engel (født 14. februar 1891 i Hamburg, Det tyske keiserrike, død 10. mai 1966 i Berlin) var en tysk regissør innen både teater og film. Han var far till regissøren Thomas Engel.

Etter fullført skolegang og en kort periode som kaffegrossist begynte han i 1909 å ta timer hos Leopold Jessner for å bli skuespiller. Fra 1912 var han omreisende skuespiller, men ble innkalt til militærtjeneste ved utbruddet av første verdenskrig i 1914. Han ble imidlertid fritatt for krigstjeneste av helsemessige årsaker, og mot slutten av krigen ble han engasjert som teaterregissør i Hamburg.

Han regisserte oppsetninger av dramatikere som Ernst Toller, Georg Kaiser og Frank Wedekind. I løpet av 1920-årene jobbet Engel i München, hvor han satte opp flere stykker av Bertolt Brecht. I 1923 debuterte han som filmregissør, men etter nok en film i 1924 vendte han tilbake til teateret og samarbeidet med Brecht. Ved lydfilmens gjennombrudd i 1930 ble Engel filmskaper på nytt, og på 1930-tallet jobbet han hovedsakelig med film. I spillefilmen Piken fra Luna Park samarbeidet han for første gang med skuespilleren Jenny Jugo. I de kommende årene skulle Jugo bli Engels favorittskuespiller, og de laget totalt 11 filmer sammen.

Da nasjonalsosialistene kom til makten i Tyskland i 1933, ble Engel avskjediget fra UFA på grunn av sine venstreorienterte politiske sympatier. Han kunne imidlertid fortsette å regissere filmer for mindre filmselskaper, og komedie ble fra da av hans foretrukne sjanger. Han regisserte imidlertid også i 1935 dramafilmen ...nur ein Komödiant, som hadde et tilslørt regimekritisk politisk budskap som gikk ubemerket gjennom den østerrikske sensuren. 

Etter slutten av andre verdenskrig ble Engel kunstnerisk leder for Münchner Kammerspiele. I 1947 jobbet han i Berlin ved  Deutsches Theater. I 1948 begynte Engel å jobbe for det østtyske filmselskapet DEFA. Hans første film for selskapet ble Farlig vitne, som ble en av de viktigste filmene i hele hans karriere. Filmen handler om tysk antisemittisme, og tar utgangspunkt i en sak fra det virkelige liv.

På 1950-tallet jobbet Engel både i Vest-Tyskland og Øst-Tyskland igjen, men bodde i Vest-Berlin. Fram til 1958 regisserte han filmer i ulike sjangre.

Filmografi 
 1922: Mysterien eines Frisiersalons – medregissør: Bertolt Brecht
 1931: Piken fra Luna Park (originaltittel: Wer nimmt die Liebe ernst?)
 1932: Fünf von der Jazzband
 1933: Inge und die Millionen
 1934: Pechmarie
 1934: Hohe Schule
 1935: … nur ein Komödiant
 1935: Pygmalion
 1936: Die Nacht mit dem Kaiser
 1936: Ein Hochzeitstraum
 1936: Mädchenjahre einer Königin
 1937: Gefährliches Spiel
 1938: Der Maulkorb
 1939: Ein hoffnungsloser Fall
 1939: Hotel Sacher
 1939: Nanette
 1939: Der Weg zu Isabel
 1940: Unser Fräulein Doktor
 1941: Viel Lärm um Nixi
 1942: Sommerliebe
 1943: Altes Herz wird wieder jung
 1943: Man rede mir nicht von Liebe
 1944: Es lebe die Liebe
 1945: Wo ist Herr Belling? (ikke ferdgstilt)
 1948: Fahrt ins Glück
 1948: Affaire Blum
 1949: Der Biberpelz
 1950: Land der Sehnsucht
 1951: Das seltsame Leben des Herrn Bruggs
 1951: Kommen Sie am Ersten
 1952: Die Stimme des Anderen
 1952: Der fröhliche Weinberg
 1954: Der Mann meines Lebens
 1955: Du bist die Richtige
 1955: Liebe ohne Illusion
 1955: Vor Gott und den Menschen
 1957: Mutter Courage und ihre Kinder (filmet teateroppsetning)
 1958: Geschwader Fledermaus
 1966: Die Ermittlung (filmet teateroppsetning)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske regissører