alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Frøken Statsadvokat

Frk Statsadvokat er en norsk-tysk stum-dramafilm fra 1929 basert på en norsk roman av forfatteren Peter Bendow. Filmen er spilt inn i Horten og Åsgårdstrand. Den norske stumfilmstjernen Aud Egede-Nissen hadde hovedrollen som en kvinnelig statsadvokat. Filmen ble regissert av Adolf Trotz. Tysk tittel var Ein Frau im Talar, mens den i Østerrike hadde tittelen Die Schuld des Anderen. Filmen har blitt restaurert.

Handling 
Filmen handler om Rolf Brønne (Paul Richter) som kommer hjem til den lille byen. Hans kusine Karen Sofie har forelsket seg i en maler og ber Rolf å hjelpe henne overfor faren, konsul Backhaug. Eva Haug, som er forelsket i Rolf Brønne, misforstår dette og tror at det er noe mellom de to. Hun elsker selv Rolf Brønne, og blir så fortvilet at hun sier ja til å gifte seg med konsul Backhaug, men når hun får vite den egentlige sammenhengen, trekker hun tilbake sitt ja. Da vil ikke konsulen hjelpe hennes far som er i pengeknipe. Forviklingene ender til slutt i rettssalen, hvor det hele blir oppklart.

Rolleliste 
 Aud Egede-Nissen – Jonne Holm 
 Paul Richter – Rolf Brönne
 Mona Mårtenson – Agda, Rolfs Kusine 
 Fritz Kortner –  konsul Backhaug
 Synnøve Tessmann   
 Sigmund Ruud   
 Mildred Mehle  
 Nikolai Malikoff – Grosserer Holm 
 Ferdinand Bonn   
 Hugo Döblin   
 Hanni Reinwald 
 Wolfgang Zilzer – Leif Andersen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske stum-dramafilmer
Norske stumfilmer
Filmer fra 1929
Norske filmer fra 1920-årene
Tyske stumfilmer
Tyske stum-dramafilmer
Sort-hvitt-filmer
Augustin Pyramus de Candolle

Augustin Pyramus de Candolle (født 4. februar 1778 i Genève, død 9. september 1841) var en anerkjent botaniker fra Sveits.

Liv og virke

Bakgrunn 
Candolle sin familie nedstammet opprinnelig fra en av de gamle familiene som var bosatt i Provence i Frankrike, men som hadde flyttet til Genève på slutten av det 16. århundre for å unnslippe religiøs forfølgelse fra myndighetene og kirkens menn. I en alder av syv år fikk Candolle et alvorlig tilfelle av hydrocephalus, som i betydelig grad påvirket store deler av hans barndom. Han skal likevel hatt en stor evne til læring og han kunne meget lett ta til seg kunnskap. Candolle viste store egenskaper innenfor litteratur og han hadde en stor evne til å skrive fine dikt.

Botanisk innsats 
Candolle oppdaget at planter har en nær-24-timers syklus i konstant lys, noe som tilsier at en intern biologiske klokke eksisterer blant planter. I 1796 flyttet Candolle til Paris etter å ha mottatt invitasjon fra den franske geologen Déodat Gratet de Dolomieu. Candolles botaniske karriere begynte med hjelp fra René Louiche Desfontaines, som anbefalte Candolle for arbeide med herbariet til Charles Louis L'Héritier de Brutelle sommeren 1798. Den posisjonen forhøyet Candolle sitt omdømme for omverdenen. Candolle etablerte sitt første genus, Senebiera, i 1799. 

Candolles første arbeider var Plantarum Historia Succulentarum (fire bind, 1799) og Astragalogia fra 1802. I 1806 publiserte Candolle verket Synopsis Plantarum in flora Gallica descriptarum. Candolle tilbrakte deretter de neste seks somrene med å kartlegge store deler av landbruket i Frankrike etter anmodning fra den franske regjeringen, og verket fra dette omfattende arbeidet ble publisert i 1813. I 1807 ble Candolle utnevnt til professor i botanikk ved det medisinske fakultetet ved Universitetet i Montpellier. Candolle er kjent for å ha satt Charles Darwin på sporet av evolusjonsteorien, som Darwin senere ble verdenskjent for.

Candolle tilbrakte resten av sitt liv i et forsøk på å utdype og fullføre sitt naturlige system for botaniske klassifiseringer. Candolle publiserte de innledende arbeidene i Regni vegetabillis systema Naturale, men etter to bind innså han at han ikke kunne fullføre prosjektet i en så stor skala som først var planlagt. Derfor begynte Candolle å arbeide på det noe mindre omfattende verket Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis, som ble publisert i 1824. Candolle var imidlertid bare i stand til å fullføre omtrent to tredjedeler av hele det planlagte verket. Likevel var han i stand til å karakterisere over hundre familier av planter, og han kunne dermed bidra til å kartlegge det empiriske grunnlaget for generell botanikk. 

Augustin de Candolle døde den 9. september 1841 i Genève, etter å ha vært syk i mange år. Candolle var 63 år gammel da han døde.

DC. er den offisielle autorforkortelsen.

Referanser

Personer fra Genève
Sveitsiske botanikere
Autorer for botanikk og mykologi
Charles Samuel Bovy-Lysberg

Charles Samuel Bovy-Lysberg (født 1. mai 1821 i Genève i Sveits, død 14. februar 1873) var en sveitsisk pianist og komponist. Han er også kjent under navnet Charles Lysberg. 

Lysberg fikk sin første musikkopplæring ved forskjellige musikkskoler i Genève og i 1835 dro han til Paris, der han studerte under ledelse av anerkjente musikere som Frédéric Chopin og Franz Liszt. Lysberg giftet seg i 1848 og bosatte seg etter giftermålet i sin kones slott i Dardagny, som ligger i nærheten av Genève. Lysberg var bosatt der resten av livet, og holdt flere konserter i Genève og de​​ omkringliggende byene, i tillegg til å arrangere flere konserter med en rekke andre musikere. Han publiserte også sin egen musikk. 

Lysberg underviste også i musikk ved det anerkjente Conservatoire de Musique de Genève i 1848 og 1849 og igjen mellom 1870 og 1973. Lysberg komponerte mer enn 150 musikalske verk, de fleste av disse stykkene var korte verker som egnet seg best for piano. Stykkene var veldig populære i Genève på Lysbergs egen tid, men de fleste av dem er nesten helt glemt i dag. En gate i Genève ble oppkalt til minne om Lysberg og ble omdøpt til rue Bovy-Lysberg.

Referanser 

Sveitsiske komponister
Sveitsiske musikere
Personer fra Genève
Fødsler i 1821
Dødsfall i 1873
James Wolfe

James Wolfe (født 2. januar 1727 i Westerham, Kent, England, død 13. september 1759 i  Québec,  Ny-Frankrike) var en offiser (general) i den britisk hæren, kjent for opplæringsreformene sine, men mest kjent for seieren over franskmennene i Canada i Ny-Frankrike og opprettelsen av det britiske styret deretter. Han var sønn av en utmerket general og gikk inn i militærtjeneste i ung alder, og var tidlig i krig på kontinentet under den østerrikske arvefølgekrig. Han tjente i Flandern og Skottland, der han tok del i handlingene mot jakobineropprøret. Han gjorde det godt, men da freden kom i 1748 var han de neste åtte årene i garnisonstjeneste i Det skotske høylandet. 

Da sjuårskrigen brøt ut i 1756 ga det Wolfe nye muligheter for avansement. Han tok del i det mislykkede raidet mot Rochefort i 1757 ledet av William Pitt, som utpekte ham til nestkommanderende under erobringen av Louisbourg. Etter at denne operasjonen ble en suksess, ble han kommandant over en styrke som skulle seile opp St. Lawrence-elven for å ta  Québec. Etter ei lang beleiring slo Wolfe den fransk styrken under Montcalm og de britiske styrkene kunne ta byen. Wolfe ble drept i slaget av fransk geværild. 

Wolfe ble kjent etter han døde for erobringen av Quebec i 1759 og han ble et ikon for den britiske seieren i sjuårskrigen og områdene de tilegnet seg da.

Referanser

Litteratur 

 Joseph-Edmond Roy.,Histoire de la Seigneurie de Lauzon, volume 2, Mercier et Cie, 1997 .
 Joy Carroll. Wolfe et Montcalm : la véritable histoire de deux chefs ennemis, Montréal : Éditions de l'Homme, 2006, 362 p. (ISBN 2-7619-2192-5) 

Britiske generaler
Personer fra den østerrikske arvefølgekrigen
Personer fra syvårskrigen
Personer fra den franske og indianske krigen
Personer fra jakobitteropprøret i 1745
Militærpersonell drept i strid
Personer fra distriktet Sevenoaks
Fødsler i 1727
Dødsfall i 1759
Ole Wiggo Bang

Ole Wiggo Bang (født 17. desember 1951) er en norsk dirigent fra Hemnesberget, i dag teatersjef og orkestersjef for Värmlandsoperan i Karlstad. 

Fra 1994 var han sjef for Festspillene i Bergen før og etter Lorentz Reitan, men flyttet tilbake til Karlstad, og blant annet i 1987 bestilte Bjørn Kruse til operaversjonen av Selma Lagerlöf sin Nils Holgerssons forunderlige reise gjennom Sverige.

Referanser 

Norske teatersjefer
Personer fra Hemnes kommune
Norske dirigenter
Valravn

Valravn er ifølge dansk folketro en mann som er blitt forvandlet til en ravn. Han kan bare befris fra trolldommen ved å drikke menneskeblod, selv om Anders Sørensen Vedel i folkevisen om Germand Gladensvend lar ordet beskrive et ondsinnet overnaturlig vesen i fugleham. 

Førsteleddet val- er trolig beslektet med gammelhøytysk walah (som i Valland, vallak og Wales) og norrønt valr (= falk, egentlig «vælsk (dvs. fremmed, utenlandsk) fugl»). Derimot er det neppe en forvanskning eller omskrivning av førsteleddet i «varulv» og «varbjørn», der var- betyr «mann».

Fortellingene om valravnen er blant annet kjent fra to danske middelalderballader om riddere som blir omskapt til «den vilde ravn». Forestillingene er nært beslektet med den sør-skandinaviske troen på varulver. I andre fortellinger blir valravnen beskrevet som et fabeldyr som er halvt fugl (ofte en ravn) og halvt vilt dyr, som jakter etter spedbarnsblod på øde steder. I heraldikken er valravnen nettopp halvt ulv, halvt ørn. Den danske adelsslekten Ulfeldt brukte en rød valravn på hvit bunn i sitt slektsvåpen.

Annet
Både Adam Oehlenschläger og Henrik Hertz har skrevet dikt med tittelen «Valravnen».

«Valravn» er også navn på et rockeband fra København. Det platedebuterte i 2007 og henter inspirasjon fra nordisk natur og musikktradisjon. Gruppa spiller også middelaldermusikk uten moderne instrumenter og elektronikk. Da kaller den seg Virelai.

Referanser

Se også
 Ravnefanen
 Hugin og Munin
 Griff, fabeldyr som krysning mellom ørn og løve

Fabelvesen
Folketro
Lyskamm

Lyskamm eller Liskamm er et fjell i Wallis-Alpene på grensen mellom Italia og Sveits, med en høyde på 4 527 meter over havet. Fjellet består av en fem kilometer lang rygg med to topper. Den sørlige siden i Italia er ru og reiser seg noen hundre meter over isbreen Ghiacciaio del Lis, mens nordsiden i Sveits er en imponerende 1 100 meter høy isvegg som stiger opp fra Gornergletscher.

Den vanligste ruten til toppen er fra Felikjoch i vest til Listjoch i øst, eller omvendt. Toppen lengst mot øst, som også er den høyeste, ble først besteget i 1861 av et lag på 14 mann, hvorav åtte var engelske og seks fra Sveits, ledet av J.F. Hardy opp østryggen.

Eksterne lenker 
 
 Lyskamm på SummitPost

Fjell i Wallis
Fjell i Aostadalen
Fjell over 4000 meter
Matningsdal Idrettslag

Matningsdal Idrettslag er et idrettslag i Hå kommune på Høg-Jæren i Rogaland. Herrenes A-lag i fotball spiller i 5. divisjon (2011), og damenes A-lag i 5. divisjon. I tillegg til fotball har idrettslaget også et skilag og en turgruppe.

Matningsdal IL ble stiftet i 2004.

Eksterne lenker 
 Offisielt nettsted for Matningsdal IL

Idrettslag i Rogaland
Sport i Hå
Idrettslag etablert i 2004
Lysva (sideelv til Kama)

Lysva (russisk: Лысьва) er en elv i Perm kraj i Russland. Den er en av sideelvene til Kama i Volgas nedbørfelt, og munner ut i Kama ved Solikamsk. Navnet betyr «Furuelven», eller «elven som renner gjennom furuskog». Lysva er 72 kilometer lang og har et nedbørfelt på .

Referanser 

Elver i Perm kraj
Lysva (andre betydninger)

Lysva kan vise til:

Lysva, by i Russland
Lysva (sideelv til Kama), elv i Russland
Lysva (sideelv til Tsjusovaja), elv i Russland
Idiosynkrasi

Idiosynkrasi (gresk ιδιοσυγκρασία idiosynkrasia, satt sammen av idio, 'egen', syn, 'sammen' og krasia, 'blanding'
) er et fremmedord som betyr 'særhet' eller 'ekstrem overfølsomhet' eller 'motvilje'. Betegner vanligvis noe som er svært spesielt eller enestående, uten noe å sammenligne med.

Innen psykologi og annet
Idiosynkrasi kan betegne 'særegen natur, egenskap eller karakter', eller mer presist 'noe som er særegent for en enkelt person eller gruppe, og som forhindrer denne personen eller gruppen i å bli beskrevet gjennom en regel eller ved hjelp av en kategori'. I psykologi er ordet nettopp begrep for en atferdsform eller egenskap ved en person som særmerker personen i forhold til andre mennesker. Idiosynkrasi kan mer populært også beskrives som 'en persons motvilje overfor en person, et begrep eller en ting', eller i adjektivs form 'å være sær' eller 'oppføre seg sært', det vil si være vrang eller motvillig.

Innen medisin 
Innen legevitenskapen er idiosynkrasi en abnorm reaksjon overfor visse stoffer – stort sett synonymt med allergi.

Se også
 Eksentrisitet
 Hypersensitivitet

Referanser

Greske ord og uttrykk
Medisin
Over Atlanterhavet og gjennem Amerika

Over Atlanterhavet og gjennem Amerika er en norsk dokumentar-stumfilm fra 1926. Filmen var laget av Gustav Lunds selskap Bio-Film Compagni, som på den tiden lagde reise filmer.  

Filmen har en varighet på ca. 93 minutter.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1926
Norske dokumentarfilmer fra 1920-årene
Norske dokumentarfilmer
Norske stumfilmer
Sort-hvitt-filmer
Stum-dokumentarfilmer
Det æ’kke te å tru

Det æ'kke te å tru er en norsk film fra 1942 regissert av Toralf Sandø. Filmen var en oppfølger til Sandøs film Den forsvundne pølsemaker fra 1941. I begge filmene spilte Leif Juster og Ernst Diesen hovedrollene.

Handling 
Etter å ha blitt sparket som barberere får Bernt (Leif Juster) og Nils (Ernst Diesen) jobb i et stort varemagasin. De blir trukket inn i rivaliseringen mellom to sjefer, Ålberg og Hagen, som begge konkurrerer om 5000 kroner i premie for beste nummer ved firmaets høstmesse. Ålberg er skruppelløs og tyr til både juks og kidnapping.

Rolleliste 
 Leif Juster ...  Bernt
 Ernst Diesen ...  Nils
 Erling Drangsholt ...  Aalberg, avdelingssjef
 Thorleif Reiss ...  Harald Hagen, reklamesjef
 Eva Lunde ...  Unni Borg
 Tryggve Larssen ...  Hansen, oppfinner
 Guri Stormoen ...  fru Hansen
 Anne Lise Wang ...  Vera, deres datter
 Einar Vaage ...  Storm, direktør
 Ulf Selmer ...  Abel, grosserer
 Erling Hanson ...  Wang, advokat
 Jens Bolling ...  Olaf Borg
 Alfred Solaas ...  konferansieren
 Finn Bernhoft ...  Pedersen, bokholder
 Folkman Schaanning ...  barbermesteren
 Rolf Christensen ...  Olsen, revisor
 Sissel Thygesen ...  frøken Bull, sentralborddame
 Margit Brataas ...  Gina, en danserinne
 Håkon Arnold ...  en kontorist på arbeidskontoret
 Ivar Cederholm ... en sanger
 Alfred Helgeby ...  en kunde

Sanger

«Vær glad for det lille du har» 

 Melodien var av Christian Schjørn, og teksten var skrevet av Arild Feldborg.

 Fremført i filmen av Leif Juster, som akkompagnerer seg selv på piano
 Leif Juster og Edderkoppen teaters orkester, dir.: Alf Søgård. Innspilt i Oslo i november 1942. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 2795

«I dukkeland» 

 Melodi: Jolly Kramer-Johansen/tekst: Arild Feldborg

 Fremført i filmen av kvinnelige solister samt Ernst Diesen og Leif Juster
 J. Kramer Johansens Filmorkester med solister og kor. Innspilt i november 1942. Utgitt på 78-platen Columbia GN 835
 J. Kramer Johansens Filmorkester uten sang. Innspilt i november 1942. Utgitt på 78-platen Columbia GN 835

«Mannequin-valsen» 

 Melodi: Jolly Kramer-Johansen/tekst: Per Kvist

 Wenche Foss med Kramer Johansens Filmorkester. Innspilt i november 1942. Utgitt på 78-platen Columbia GN 837

«Velkommen til festen» 

 Melodi og tekst: Jolly Kramer-Johansen

 Kramer Johansens Filmorkester med Ivar Cederholm. Innspilt i november 1942. Utgitt på 78-platen Columbia GN 836

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1942
Norske filmer fra 1940-årene
Sort-hvitt-filmer
Norskspråklige filmer
Filmer fra 1942
Norske filmkomedier
Norske filmer fra 1940-årene
Mullaghcleevaun

Mullaghcleevaun (irsk: Mullach Cliabhain, oversatt Vuggetoppen) er med sine 849 meter over havet det nest høyeste fjellet i Wicklow i Irland, etter Lugnaquilla. Fjellet ligger sentralt i Wicklowfjellene, hvor den også er nest høyeste topp. Fjellmassivet har også en topp lengre øst, Mullaghcleevaun East Top, med en høyde på 795 meter over havet.

Fjell i Republikken Irland
Wicklow
Fjell under 1000 meter
Tonelagee

Tonelagee (irsk: Tóin le Gaoith, som betyr «Vindens bakside») er et 817 meter høyt fjell i grevskapet Wicklow i Irland. Det er det tredje høyeste fjellet i Dublin/Wicklow-området, og på klare dager kan man se over til Snowdonia i Wales, en distanse på ca 140 km.

Referanser

Eksterne lenker
 Wicklow Mountains National Park 
 Mountain Views of Ireland

Fjell i Republikken Irland
Wicklow
Fjell under 1000 meter
Cloghernagh

Cloghernagh (irsk: Clocharnach, som betyr «Steindekt sted») er et 800 meter høyt fjell i Wicklowfjellene i grevskapet Wicklow i Irland. Fjellet er det 40. høyeste fjellet i Irland, og det fjerde høyeste i fjellkjeden.

Fjell i Republikken Irland
Wicklow
Fjell under 1000 meter
New Scandinavian Cooking

New Scandinavian Cooking er et skandinavisk-amerikansk matprogram som har gått på TV siden 2003. Programmet viser skandinavisk kokekunst. Kokkene Andreas Viestad fra Norge, Tina Nordström fra Sverige og Claus Meyer fra Danmark veksler på å lede programmet, som produseres av norske Tellus Works i samarbeid med American Public Television (APT). Den finsk-amerikanske kokken Sara La Fountain ble senere med som programleder.

Eksterne lenker 

Matprogrammer på TV fra USA
Norske matprogrammer på TV
TV-serier fra 2000-årene, fra USA
TV-serier fra 2010-årene, fra USA
Norske TV-serier fra 2000-årene
Norske TV-serier fra 2010-årene
Djouce

Djouce (irsk: Dioghais, som betyr «forskanset høyde») er et fjell nordøst i Wicklowfjellene, grevskapet Wicklow i Irland. I vest ligger Sally Gap, i øst Roundwood/Calary Bog-platået.

Elven Dargle har sitt utspring fra fjellets nordlige side, i nærheten av kilden til elven Liffey i Featherbeds. De renner på hver sin side av vannskillet, Liffey renner mot vest, mens Dargle mot øst. Powerscourtfossen, som er Irlands høyeste foss, ligger på østsiden av fjellet.

Djouce ligger overfor botnsjøen Lough Tay.

De sørlige og østlige fjellsidene er skogkledde opp til og over 650 meter over havet, hovedsakelig med sitkagranplantasjer. Når disse trærne er hogd, er det planlagt å plante naturlige trær i området.

Galleri

Eksterne lenker
 Wicklowfjellene nasjonalpark

Fjell i Republikken Irland
Wicklow
Fjell under 1000 meter
Conavalla

Conavalla (irsk: Ceann an Bhealaigh) er et fjell i grevskapet Wicklow i Irland. Fjellet er den niende høyeste toppen i Wicklowfjellene, med en høyde på 734 meter over havet.

Fjell i Republikken Irland
Wicklow
Fjell under 1000 meter
Kippure

Kippure (irsk: Cipiúr) er et granittfjell på grensen mellom grevskapene Dublin og Wicklow i Irland. Siden det ligger i nærheten av Dublin, gir det et flott utsyn over byen og halvøya Howth, og fjellet har et forholdsvis lett terreng. Det er derfor populært med fjellturer på Kippure, spesielt i helgene.

På toppen av Kippure står det en TV- og radiomast, den eldste av sitt slag i Irland. Den ble tatt i bruk på midten av 1950-tallet.

Fjell i Republikken Irland
Wicklow
Dublin
Fjell under 1000 meter
Slaney

Slaney (irsk: Abhainn na Sláine, som betyr «helseelven») er en elv sørøst i Irland. Den har sitt utspring vest i Wicklowfjellene, og renner søroverog så østover gjennom grevskapene Wicklow, Carlow og Wexford, før den munner ut i St. George's Channel i Irskesjøen ved byen Wexford. Slaneys elvemunning er bred og grunn, og blir kalt Wexford Harbour.

Av byer langs Slaney finner man Stratford-on-Slaney, Baltinglass, Tullow, Bunclody, Enniscorthy og Wexford. Gjennom elvens 117 km lange løp, krysses den av 32 veibroer og en jernbanebro.

Sideelver
Derreen
Derry
Bann
Urrin
Boro

Eksterne lenker
 Miljøtrussel i Slaney

Elver i Republikken Irland
Martin Kohler

Martin Kohler (født 17. juli 1985 i Vilters-Wangs) er en profesjonell sveitsisk landeveissyklist. Han sykler for Team Roth etter syv sesonger i UCI WorldTourlaget BMC Racing Team, og én i Drapac Cycling.

Meritter 

2007
4. etappe, Tour de l'Avenir
2008
GP Kyburg
2011
 Nasjonal Mester Tempo
2012
 Nasjonal Mester Landevei

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Sveitsiske syklister
Personer fra kanton Sankt Gallen
Fødsler i 1985
Juha-Pekka Loikas

Juha-Pekka Loikas (født 7. mars 1980 i Hyvinge) er en finsk ishockeyspiller som spiller for Stavanger Oilers i Norge.

Loikas moderklubb er Hyvinkää Ahmojen, men har også spilt for Hyvinkää Ahmoissa (Mestisligaen), og har Junior SM-gull med Jokerit. Han spilte for HPK i sesongen 2003-2004. Loikas er kjent for å spille godt både offensivt og defensivt.

Klubber 
 Hyvinkää Ahmat (Mestisligaen)
  FPS (Mestisligaen)
 HPK (SM-liiga)

Finske ishockeyspillere
Fødsler i 1980
Almindelig Hospital (København)

Almindelig Hospital var et sykehus som lå i Amaliegade i Frederiksstaden i København.

Sykehuset ble etablert som forbedring av fattigvesenets forsorg og var primært en stiftelse for byens fattige med plass til 600 lemmer og sete for fattigvesenets administrasjon. I tillegg ble det opprettet en mindre sykeavdeling som med årene ble betraktelig  utvidet. 

Almindelig Hospital var beregnet for «alminnelige» mennesker i fattige kår, i motsetning til det finere Frederiks Hospital, hvis bygninger fremdeles eksisterer på den andre side av Amaliegade.

Bygningen var oppført i perioden 1766–1769 i louis seize etter tegninger av Nicolas-Henri Jardin. Johan Christian Conradi ledet oppføringen som murermester og entreprenør. Den 33 fag lange bygningen i tre etasjer og med mansardtak kostet med innredning i alt  riksdaler.

Koleraepidemien i 1853 fikk gode vilkår på hospitalet hvor det bodde  mennesker, stuet sammen under usle forhold. I løpet av en måned ble 616 pasienter angrepet, hvorav 538 døde.

Innvielsen av Københavns Kommunehospital i 1863 var en avlastning for Almindelig Hospital. Sykehuskomplekset ble revet i 1895 da det i mellomtiden i 1892 var blitt avløst av et nytt kompleks på Nørre Allé på Nørrebro ved arkitekt Vilhelm Petersen.

Den nåværende lange, ensartede boligeiendommen med dyrefrise under taket ble oppført som erstatning i 1896 i Amaliegade 26–36 ved arkitekt Ole Boye.

I 1919 flyttet sykehuset videre til Sankt Johannes Stiftelses bygninger i Ryesgade, hvor institusjonen fra 1941 ble betegnet Nørre Hospital og Københavns Plejehjem. 

Fra 1940-tallet ble sykehuset i stigende grad benyttet til pleiepasienter. I 1978 ble Nørre Hospital nedlagt, bygningene på sjøsiden revet og erstattet av det nye Plejehjemmet Sølund.

Et kjent fattiglem var byggespekulanten Hellig-Hansen som døde her i 1923.

Referanser 

Byggverk i København
Frederiksstaden
Nørrebro
Etableringer i 1769
Opphør i 1978
Are Stokstad

Are Trygve Støen Stokstad (født 3. november 1954 i Larvik) er fra mai 2013 konsernsjef Amedia. Han kom fra stillingen som konserndirektør i A-pressen, og har tidligere vært leder av Mediebedriftenes Landsforening. Han har vært ansvarlig redaktør og administrerende direktør i Østlands-Posten fra 1997-2009 og har tidligere arbeidet i flere norske aviser, deriblant Nybrott.

Referanser 

Norske næringslivsledere
Norske redaktører
Personer fra Larvik kommune
Fødsler i 1954