alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Husøya

Husøya kan vise til flere øyer i Norge:

Husøya (Kristiansund) – i Kristiansund kommune i Møre og Romsdal
Husøya (Sandøy) – i Sandøy kommune i Møre og Romsdal
Husøya (Bjugn) – i Bjugn kommune i Sør-Trøndelag
Husøya (Frøya) – i Frøya kommune i Sør-Trøndelag
Husøya (Hamarøy) – i Hamarøy kommune i Nordland
Husøya (Træna) – i Træna kommune i Nordland

Se også 
Husøy
Napata

Napata var en by på Nilens vestbredd, ca. 400 km nord for Khartoum, hovedstaden i Sudan. Napata eksisterte mellom 1450 f.Kr., da den ble anlagt av nubiere, til ca. 30 f.Kr.

Napata grunnlegges
Egypt hadde siden de eldste dynastiene vært interessert i Nubia, på grunn av gullet i området. Egypterne tok etterhvert kontroll over området, og utbredte sin kultur.

I 1075 f.Kr. hadde øverstepresten for Amun i Teben vunnet stor nok oppslutning til å stå imot makten til faraoene i Øvre Egypt. Med dette ble den Tredje mellomepoke i Egypt innledet (1075 – 664 f.Kr.), og den ustabile makten i Egypt gjorde det mulig for nubierne å gjenvinne kontrollen over sitt eget territorium. De grunnla et nytt kongedømme, Kusj, og gjorde Napata til hovedstad.

Rundt 750 f.Kr. var Napata et velutviklet og stabil bysamfunn, mens Egypt fremdeles var ustabilt. Det gjorde det mulig for kong Kasha å angripe Øvre Egypt. Kushriket hersket over Øvre Egypt i et århundre, og over hele Egypt i 57 år, som det 25. egyptiske dynasti.

Kulturelt sett var Napata were inspirert av Egypt. Malerier, skrift og andre kulturuttrykk var egyptisk preget. Gravferdsskikkene var egyptiske, og det samme var de religiøse skikkene forøvrig. Den viktigste guddommen var Amun, hvis tempel lå ved foten av Gebel Barkal, nubiernes hellige fjell.

Napata falmer
Rundt 300 f.Kr. førte antiegyptiske stemninger til at Napata begynte å utvikle en selvstendig kulturell identitet. Samtidig svant Egypts makt (se Senepoken i Egypt), slik at Napatas økonomiske rolle ble svekket. Fremtiden lå i byen Meroë, sørøst for Napata, i et område som var rikt på jern, fremtidens mineral. Etterhvert ble Meröe hovedstad i Kush.

Litteratur 
 Napata. I: Hans Bonnet: Lexikon der ägyptischen Religionsgeschichte. 3. unveränderte Auflage. Nikol, Hamburg 2000, ISBN 3-937872-08-6, S. 505f.
 Angelika Lohwasser: Aspekte der napatanischen Gesellschaft : archäologisches Inventar und funeräre Praxis im Friedhof von Sanam (= Denkschriften der Gesamtakademie, Österreichische Akademie der Wissenschaften. Nr. 67). Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 2012, ISBN 978-370-01700-3-7.
 Rudolf Fischer: Die schwarzen Pharaonen. Tausend Jahre Kunst der ersten innerafrikanischen Hochkultur. Lizenzausgabe. Pawlak, Herrsching 1986, ISBN 3-88199-303-7, S. 153–158.
 Napata. I: Wolfgang Helck, Eberhard Otto: Kleines Lexikon der Ägyptologie. 4. überarbeitete Auflage. Harrassowitz, Wiesbaden 1999, ISBN 3-447-04027-0, S. 198.

Afrikas historie
Byer i Sudan
Byer ved Nilen
Rune Brattsveen

Rune Brattsveen (født 5. april 1984) er en norsk tidligere skiskytter fra Nordre Land. Han debuterte i verdenscupen i desember 2007 i finske Kontiolax, og imponerte ved å bli nr. 9 på sprintdistansen og nummer fem på jaktstarten dagen etter. Før dette var Brattsveens fremste plassering en sjetteplass på jaktstart i norgesmesterskapet 2006. Under VM i skiskyting 2012 var Brattsveen med på det norske laget som tok gull i stafett. Brattsveen la opp etter 2013/14-sesongen grunnet lengre tids sykdom.

Mesterskapsmedaljer

Resultater 
(per 17. februar 2008)

Verdensmesterskap

Juniorverdensmesterskap

Utmerkelser 

 2001 – Sverre Kolteruds idrettspris 
 2008 – Sverre Kolteruds idrettspris 
 2012 – Oppland Arbeiderblads idrettspris

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske skiskyttere
Verdensmestere i skiskyting
Norgesmestere i skiskyting
Personer fra Nordre Land kommune
Deltakere under VM i skiskyting 2008
Deltakere under VM i skiskyting 2012
Katrina and the Waves

Katrina and the Waves er en amerikansk-britisk pop- og rockegruppe. «Walking on Sunshine» fra 1985 og «Love Shine a Light» fra 1997 ble gruppens største hiter. Gruppens frontfigur var Katrina Leskanich (sang, gitar) inntil hun forlot gruppen i 1999. Øvrige medlemmer var Kimberly Rew (sang, gitar), Alex Cooper (trommer) og Vince de la Cruz (bassgitar). Rew skrev de fleste låtene.

3. mai 1997 representerte gruppen Storbritannia i Eurovision Song Contest 1997 med bidraget «Love Shine a Light». Katrina and the Waves gikk til topps, og kort tid etter ble gruppen oppløst. I 2005 dannet Katrina Leskanich en ny gruppe for å forsøke å kvalifisere seg til Eurovision Song Contest, denne gang i Sverige. De ønsket å kalle seg Katrina and the new Wave, noe det gamle bandet motsatte seg, og derfor ble de Katrina and the Nameless. De ble imidlertid slått ut i den nasjonale kvalifiseringen.

Diskografi
Walking on Sunshine (1983)
Shock Horror (1983)
Katrina & The Waves 2 (1984)
Katrina & The Waves (1985)
Waves (1986)
Break of Hearts (1989)
Pet the Tiger (1991)
Edge of the Land (1993)
Turnaround (1994)
Walk on Water (1997)

Eksterne lenker 
 

Vinnere av Eurovision Song Contest
Eurovision Song Contest-deltakere for Storbritannia
Band etablert i 1981
Band oppløst i 1999
Darkon

Darkon er en dokumentarfilm om The Darkon Wargaming Club, en laivgruppe lokalisert i Baltimore, Maryland, USA.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Dokumentarfilmer fra USA
Filmer fra 2006
Engelskspråklige filmer
Dokumentarfilmer fra 2000-årene
Rollespill
Rotaract

Rotaract er en verdensomspennende organisasjon av unge mennesker med ulik studiebakgrunn og yrkeserfaring. Organisasjonen jobber for personlig utvikling og bred samfunnsinnsikt, og er i tillegg et stort sosialt nettverk basert på vennskap på tvers av by- og landegrenser.

Gjennom et Rotaract-år deltar medlemmene på en rekke spennende foredrag, besøker bedrifter og samfunnsinstitusjoner, og møtes til både kulturelle og sosiale arrangementer. Rotaract tilbyr et utfordrende og utviklende miljø for samfunnsengasjerte og nysgjerrige ungdommer mellom 18-30 år.

Rotaract-klubber i Norge 

 Bergen Rotaract
 Borgund Rotaract
 Drammen Rotaract
 Fredrikstad Rotaract
 Gimle Rotaract
 Kolbotn Rotaract
 NeRo Rotaract (Nedre Romerike)
 Oslo Rotaract
 Smaalenene Rotaract
 Tromsø Rotaract
 Trondheim Rotaract
 Varna Rotaract
 Victoria Rotaract

Se også 
 Rotary

Eksterne lenker 
 

 Rotaract Norge
 Rotaract Trondheim websiden
Barne- og ungdomsorganisasjoner
Vilho Lampi

Vilho Henrik Lampi (født 19. juli 1898 i Uleåborg, Finland, død 17. mars 1936) var en finsk maler.

Han flyttet med familien til gården Matinlauri, Limingo (finsk: Liminka) i 1908. Derfra fro han til Helsingfors i 1921 for å studere kunst. Etter endt studier, i 1925, reiste han tilbake til Limingo der han malte en rekke landskapsbilder og portretter. Han tok sitt eget liv i 1936. Kunstverkene tilhører sen-ekspresjonismen og har vært utstilt både nasjonalt og internasjonalt.

I hele sitt liv var Lampi bundet til sitt hjemsted Limingo – dels av de forpliktelsene som ble pålagt ham som odelsgutt, dels av sin dype kjærlighet til Österbotten. Igjen og igjen ble det vidåpne landskapet der fanget inn av hans pensel. Lampis tidligste arbeider var voldsomme og provoserende, og vakte liten gjengklang. Men allerede mot slutten av 1920-tallet fikk han anerkjennende ord fra franske kritikere. Hans Paris-besøk på begynnelsen av 1930-tallet og en dyp åndelig krise som fulgte, markerte et vendepunkt, og han trakk seg ofte inn i seg selv. Maleriene ble detaljerte og innadvendte; stille meditasjon erstattet frodige uttrykk. Det konstante slitet gjorde at han til slutt oppsøkte døden i den iskalde Limingo-elven våren 1936.

Familie 
Lampis foreldre var Anton Henrik Lampi (født 18. januar 1875, død 29. mai 1929) og Maria Sofia Lampi (født 17. juli 1873, død 18. januar 1951). Vilho var eldst i en søskenflokk på ti: Vilho (1898–1936), Martta (1899-?), Martti (1900–1950), Arvo (1902–1968), Ester (1903–1990), Erkki (1905–1973), Rafael (1907–1986), Anna-Liisa (1907–1943), Antero (1911-?) og Esko (1914–1973).

Litteratur om Lampi 
Rintala, Paavo. Jumala on kauneus (Gud er skjønnhet). Otava 1959
Aalto, Eeli. Vilho Lampi – lakeuden maalari. Karisto 1967.
Junttila, Marja (red.) Vilho Lampi (1840–1936). Ars Nordica 1998.

Boken Jumala on kauneus (1959) av den finske forfatteren Paavo Rintala (1930–1999) er delvis basert på livet til Lampi. Hovedpersonen hengir sitt liv til Skjønnheten, men begår selvmord når han mister troen på sin kunst. Boken ble filmet i 1985 i regi av Hannu Heikinheimo.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kort presentasjon av Vilho Lampi og hans kunst
 Lampi Museum i Ostrobothnia
 Malerier registrert i databasen til det finske nasjonalgalleri

Finske billedkunstnere
Personer fra Uleåborg
Sergej Demidov

Sergej Demidov (født 25. februar 1961, død 19. november 2020) var en sovjetisk landslagsspiller i håndball, som spilte i norsk eliteserie for  og , hvor han også var trener. Han jobbet som spillerutvikler i Norges Håndballforbund, blant annet med juniorlandslaget, og var sportssjef ved NTG Bærum.

Karriere

Spiller 
Demidov spilte for klubbene MAI Moskva i dagens Russland og Celtnieks Riga i dagens Latvia, og ble tre ganger kåret til årets beste spiller i Sovjetunionen.

Han flyttet til Norge i 1990 og signerte for , hvor han ble både seriemester og Norgesmester.

Trener 
Demidov trente  fra 1994 til 1996, og var involvert i flere prosjekter i Norges Håndballforbund. Blant annet som trener for herrenes ungdoms- og juniorlandslag fra 2000 til 2005.

Han jobbet også på topphåndballinja ved Sandefjord videregående skole, som sportssjef ved NTG Bærum.

Før sin bortgang var han i gang med utarbeidelse av metodikk for unge russiske idrettsutøvere, etter mange års tilknytning til russisk håndball.

Personlig 
Han var far til landslagsspilleren i fotball Vadim Demidov.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russiske håndballtrenere
Sovjetiske håndballspillere
Norgesmestere
Høyjord skole

Høyjord skole ligger i tettstedet Høyjord i Sandefjord kommune. Skolen er en barneskole og har ca 90 elever fra 1. til 7. klasse. Elevene kom tidligere både fra Høyjord og Vivestad, men fra 2016 ble elevene fra Vivestad flyttet til Ramnes skole. Rektor ved Høyjord skole er Anne-Sibylle Hansen.

Skolebygget kostet 1,2 millioner kroner. Byggingen ble påbegynt 1964 og skolen åpnet 1965. Høyjord skole overtok da elevene fra Bøen og Gran skoler, samt fra Vivestad skole i Ramnes. Den ble utvidet i 1991.

Referanser

Eksterne lenker
 Høyjord skoles hjemmeside
 Pedlex om Høyjord skole

Skoler i Sandefjord
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1965
Det europeiske demokratiske partiet

Det europeiske demokratiske partiet (EDP) er et sentrumspolitisk europeisk parti som er sterkt for den europeiske integrasjonen. Partiet ble formelt dannet den 9. desember 2004 i Brussel. Partiets to første ledere var franskmannen François Bayrou og italieneren Francesco Rutelli. Til forskjell fra mange andre europeiske partier har EDP to partiledere.

EDP ble dannet som en motreaksjon mot det økende antallet euroskeptiske partier innen de europeiske institusjonene. Partiet dro til seg tilhengere både fra det europeiske folkepartiet og fra det europeiske sosialdemokratiske partiet.

Referanser

Eksterne lenker
 

Europeiske politiske partier
Politiske partier etablert i 2004
2004 i Europa
Lisa Børud

Lisa Børud Gustavsen (født 23. februar 1996 i Arendal) er en norsk kristen sanger og barnestjerne som har solgt over 120 000 musikkalbum. 

Lisa er datter av Elin og Thomas Børud. Thomas er sønn av Arnold Børud og har vært med i både den kristne gruppa Børudgjengen og Arnold B Family. Lisa har to yngre søstre, Sofie Børud (født 1998) og Olivia Børud (født 2010). I 2020 giftet hun seg med Chris-Michael Børud Gustavsen som er ungdomspastor i Filadelfiakirken i Oslo. 

Arnold Børud lager tekstene til sangene, melodiene lages av faren, som også er produsent. 
Sangene handler mest om Jesus, venner, skolen, sang, dans. Sommeren 2001 spilte Lisa inn sitt første musikkalbum Lisa Børud. Våren 2003 kom det andre albumet Hjertevenn, som handler om et gatebarn fra Bolivia, som er Børud-familiens hjertevenn. Børuds lillesøster Sofie Børud, var med på albumet God Jul og har gitt ut en soloplate som heter Gratis. I 2004 kom Lisas fjerde album, Så takknemlig. Samme året kom og DVD-en Snikkelora. I 2006 kom albumet I dag, det var et femårsjubileum for Lisa; hun hadde holdt på i fem år og det var hennes femte album. I 2007 ble samlealbumet Favoritter utgitt. 

Høsten 2008 ble albumet Bli med utgitt, som er litt røffere enn de andre albumene. 15. november 2010 kom Lisas åttende album, Mitt valg. I 2007 fikk Børud tilbud fra Disney om en TV-karriere, men dette ble avslått av familien. Lisa Børud er med i gruppen DM-dancers som driver med dans og sang. DM er en gruppe som holder til på Sør- og Østlandet.

I 2011 besøkte Lisa Dinasenteret i Kongo, hvor hun også spilte inn musikkvideoen til sangen "Dina".

Børud deltok i 2017 i Stjernekamp. Der kom hun på en 4.plass. 

Den 21. april 2018 ble hun valgt til å danse for Alexander Rybak i Eurovision Song Contest 2018.

Diskografi 
 2001 Lisa Børud
 2003 Hjertevenn
 2003 God Jul
 2004 Snikkelora (DVD)
 2004 Så takknemlig
 2006 I dag
 2007 Favoritter
 2008 Bli med
 2010 Mitt valg
 2012 De første årene
 2018 Milkshake (Fra Kutoppen)
 2020 Talking about Us
 2020 Me without U

Referanser

Litteratur 
 Hegertun, Nikolai. 2010. Samtalen: Ingen Hannah Montana. Korsets Seier, html (Publisert 3. desember 2010)
 Berntzen, Rakel E. 2011. Profilen: Barnemisjonæren. Misjonsmagasinet M2 nr. 5, 2011, html (Publisert 17. september 2011)

Eksterne lenker 
 
 
 
  Lisa Og Sofie Official Fan Site på Facebook
  DM-dancers hjemmeside

Norske sangere
Norske dansere
Deltakere i Melodi Grand Prix 2020
Deltakere i Stjernekamp
Chris Lyngedal

Kristen (Chris) Lyngedal (født 26. mars 1947, død 16. september 1990) var en sanger og artist fra Kjøllefjord i Finnmark med blues som sin sjanger.

Lyngedal var kjent for et rått og genuint bluesuttrykk med voldsom innlevelsesevne. I tillegg til omfattende nasjonal turnévirksomhet opptrådte han også Sverige og i Danmark.  Han døde av kreft bare 43 år gammel. Lyngedal var bl. a. med i Moment 82 som ga ut LP-en The Blues Don't Get Tired Of Me (1986) og i Chris at the moment som har to utgivelser bak seg, Blue Moments (1993) og More Blue Moments (1995).  

Hvert år siden 2002 har Chrisfestivalen blitt arrangert i Kjøllefjord, det er en blues og jazzfestival som foregår i månedskiftet juni/juli, og er til for å hedre Lyngedal og hans musikk.

Referanser

Eksterne lenker 
 Utgivelse med Chris Lyngedal (1) 
 Utgivelse med Chris Lyngedal (2)
 Chrisfestivalen

Norske bluesmusikere
Norske sangere
Personer fra Lebesby kommune
Fødsler i 1947
Dødsfall i 1990
Trapezunt-riket

Trapezunt-riket (Trebizond, gresk: Βασίλειον τής Τραπεζούντας) var en bysantinsk-gresk stat som ble opprettet i 1204 i kjølvannet av Det bysantinske rikets fall da Konstantinopel ble erobret av Det fjerde korstog. Dronning Tamar av Georgia ga soldater til sin nevø Alexios I Megas Komnenos som erobret de pontosgreske byene i Trapezunt, Sinope (nå Sinop) og Paflagonia. Trapezunt har blitt kalt for det «siste greske keiserrike».

Grunnleggelse 
Da Konstantinopel falt under Det fjerde korstog i 1204 for vesteuropeiske og venetianske korsfarere var Trapezunt-riket en av tre mindre greske stater som oppsto ut av Østromerrikets sammenbrudd, sammen med Keiserriket Nikea og Despotatet Epirus. Alexios, et barnebarn av den bysantinske keiseren Andronikos I Komnenos, sønn av Rusudan, en datter av Giorgi III av Georgia, gjorde Trapezunt by (nå Trabzon i Tyrkia) til sin hovedstad og hevdet et krav på å være Det bysantinske rikets legitime etterfølger.

Herskerne av Trapezunt kalte seg selv for «de store Komnenos» (gresk: Megas Komnenos) da de tilhørte den mektige aristokratiske familien Komnenos, og i begynnelsen benyttet den tradisjonelle bysantinske tittelen «keiser og autokrat av romerne». Etter å ha oppnådd en enighet med Det bysantinske riket i 1282 ble den offisielle tittelen endret til «keiser og autokrat av hele Østen, av iberianerne, og de utvandrede provinser» og forble det helt til Trapezunt-rikets fall i 1461. Staten er noen ganger blitt kalt for «Det komnenianske riket» ettersom dets herskende familie var etterkommere av Alexios I Komnenos.

Utbredelse 
Trapezunt-riket kontrollerte opprinnelig et sammenhengende område på sørkysten av Svartehavet mellom Soterioupolis og Sinope, bestående av dagens moderne tyrkiske provinser Sinop, Ordu, Giresun, Trabzon, Bayburt, Gümüşhane, Rise og Artvin. Området var tidligere et uavhengig rike under navnet Pontos, men var i mange århundrer underlagt Østromerriket. På 1200-tallet kontrollerte Trapezunt-riket også Perateia, som omfattet Kherson og Kertsj på Krimhalvøya. David Komnenos utvidet riket hurtig mot vest, han okkuperte først Sinope, deretter Paflagonia og Heraklea Pontika inntil hans rike grenset til Keiserriket Nikea, grunnlagt av Theodore I Laskaris. Områdene vest for Sinope gikk tapt til Keiserriket Nikea i 1206. Sinope selv ble erobret av seldsjukkene i 1214.

Rikets opphør 
Trapezunt-riket opphørte som selvstendig rike da de ble invadert av styrker fra Det osmanske rike under sultan Mehmed II i 1461. De siste områdene som var under trapezuntisk kontroll, Fyrstedømmet Theodoro på Krimhalvøya, ble erobret av osmanene i 1475.

Se også 
 Liste over keisere i Trapezunt-riket

Referanser

Litteratur 
 Miller, William (1968): Trebizond: The Last Greek Empire, 1926; Chicago: Argonaut Publishers
 Uspensky, Fyodor (1929: Ocherki iz istorii Trapezuntskoy Imperii («Fra historien til Trebizond-riket»), Leningrad, en monografi på russisk
 Bryer, Anthony (1980): The Empire of Trebizond and the Pontos. London. ISBN 9780860780625.

Eksterne lenker 
 

 
Stater og territorier etablert i 1204
Stater og territorier opphørt i 1641
Komnenske dynasti
Spikern i bånn, McKlusky

Spikern i bånn, McKlusky (originaltittel: White Lightning) er en amerikansk krim- og actionfilm fra 1973 med Burt Reynolds i hovedrollen. Regi er ved Joseph Sargent.

Den fikk én oppfølger: Gator (1976).

Handling
Sheriff Conners hersker som diktator i et forsumpet sørstatsdistrikt. Gator er en tidligere hjemmebrenner som slippes ut av en fangeleir mot å samarbeide med myndighetene for å felle den korrupte sheriffen. Som ledd i dette må han gjenoppta virksomheten som spritsjåfør. Sheriffen oppdager imidlertid at Gator jobber for myndighetene og sender derfor noen av sine menn for å bortføre og drepe ham. Gator klarer imidlertid å flykte og bestemmer seg for å ta et endelig oppgjør med sheriffen.

Om filmen

I rollene
Burt Reynolds ....  Gator McKlusky 
Jennifer Billingsley ....  Lou 
Ned Beatty ....  Sheriff J.C. Connors 
Bo Hopkins ....  Roy Boone 
Matt Clark ....  Dude Watson 
Louise Latham ....  Martha Culpepper 
Diane Ladd ....  Maggie 
R.G. Armstrong ....  Big Bear

Eksterne lenker
 

Actionfilmer fra USA
Bilfilmer
Filmer fra 1973
Engelskspråklige filmer
Kriminalfilmer fra USA
Barrow AFC

Barrow AFC er en engelsk fotballklubb fra Barrow-in-Furness, Cumbria.

Klubben ble opprettet i 1901, og spilte på forskjellige baner før deres nåværende stadion, Holker Street, ble tatt i bruk i 1909. Etter å ha spilt i regionale serier ble klubben en av grunnleggerne av Football Leagues «3. division north» i 1921. Barrow spilte for det meste i den laveste divisjonen av Football League, med enkelte unntak. Klubben ble i 1972 stemt ut av Football League, og sluttet seg deretter til Northern Premier League. Senere var klubben med på opprettelsen Football Conference. Klubben pendlet mellom Northern Premier League og Football Conference.

I 1990 vant klubben FA Trophy-finalen mot Leek Town. På 1990-tallet dukket finansielle problemer opp. I 2004/05 var klubben med på opprettelsen av enda en ny liga, Conference North, som er plassert mellom Conference National og Northern Premier League. I sesongen 2009/10 kom klubben på 15.-plass i Conference National og vant FA Trophy-turneringen etter en spennende finale mot Stevenage Borough.

i 2020 kom klubben tilbake til Ligaen etter 48 års fravær, etter å ha vunnet National League.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Barrow AFC's supporterklubb

Fotballag i England
Fotballag etablert i 1901
Cumbria
Sport i England i 1901
Fan

Fan har flere betydninger:

 Fan, i betydningen supporter, eller tilhenger.
 Fan (Puyang), et fylke  i byprefekturet Puyang i Henan i Folkerepublikken Kina.
 Fan (elv), en elv i Albania
 Fan (navn), et kinesisk kvinnenavn
Locarno

Locarno er hovedstaden i distriktet Locarno og ligger på den nordlige tuppen av Maggioresjøen i den sveitsiske kantonen Ticino.

Byen er endestasjon for Centovallibanen, som går til Domodossola i Italia.

Byen har en årlig filmfestival Festival Internazionale del Cinema di Locarno i august på Piazza Grande.

Byen var også vertskap for forhandlingene som ledet fram til Locarnotraktaten i 1925.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Sveits
Ticino
Heat (film)

Denne artikkelen handler om filmen Heat. For andre betydninger, se Heat (andre betydninger).

Heat er en amerikansk action- og dramafilm fra 1995 med Al Pacino og Robert De Niro i hovedrollene. Fimen er regissert, skrevet og produsert av Michael Mann.

Handling
En pengetransport blir ranet og det hele ender på en fatal måte da vaktene blir drept. LAPDs etterforsker Vincent Hanna (Al Pacino) kommer til åstedet og blir raskt satt på saken av da han er kjent som en mann aldri gir opp. Sporene leder rett til krimmogulen Neil McCauley (Robert De Niro) som begynner å se seg lei på tilværelsen som kriminell. Han ønsker å legge den karrieren bak seg for å begynne et nytt liv, men da trenger han å gjøre et stort brekk som sikrer ham ut livet. Hanna kommer nærmere og nærmere McCauley og i et øyeblikk møtes de to for å forklare hvordan ting skal være. Her forteller Hanna at han ikke kommer til å nøle med å skyte McCauley om han blir nødt. Det kulminerer i et bankran som ender med en kamp på liv og død.

Om filmen
Heat blir regnet som en av inspirasjonskildene til det mye omtalte NOKAS-ranet i Norge i 2004. Filmen ble vist på NRK2 den 31. oktober 2007 i forbindelse med dokumentar-serien Spekter med teamet «Når kjeltringer blir kjendiser».

Heat er en nyinnspilling av TV-filmen L.A. Takedown fra 1989, som også var regissert av Michael Mann.

Den norske jazzmusikeren/komponisten Terje Rypdal har skrevet låtene «Last Night» og «Mystery Man» til filmmusikken.

I rollene
Al Pacino som Lt. Vincent Hanna
Robert De Niro som Neil McCauley
Val Kilmer som Chris Shiherlis
Jon Voight som Nate
Tom Sizemore som Michael Cheritto
Diane Venora som Justine Hanna
Amy Brenneman som Eady
Ashley Judd som Charlene Shiherlis
Mykelti Williamson som Sgt. Drucker
Wes Studi som Det. Casals
Ted Levine som Bosko
Dennis Haysbert som Donald Breedan
William Fichtner som Roger Van Zant
Natalie Portman som Lauren Gustafson
Tom Noonan som Kelso
Kevin Gage som Waingro
Hank Azaria som Alan Marciano
Danny Trejo som Trejo
Henry Rollins som Hugh Benny

Eksterne lenker 
 

Actionfilmer fra USA
Actiondrama fra USA
Filmer fra 1995
Filmer regissert av Michael Mann
Engelskspråklige filmer
Kriminalfilmer fra USA
Bakkeløp

Bakkeløp er en motorsportgren hvor førere kjører en fastlagt, stigende løype på kortest mulig tid.

Bakkeløp er en av de eldste formene for motorsport, og det første løpet ble avholdt nær Nice, Frankrike den 31. januar 1897. Bakkeløpet som avholdes på Shelsley Walsh i England er verdens eldste løp som fortsatt arrangeres, og har blitt kjørt langs den samme løypen siden siden 1905.

En annen type bakkeløp kjøres med motorsykler som kjører rett opp ekstremt bratte bakker. Vinneren er den som kommer høyest, eller i tilfelle flere kommer til toppen, den raskeste. Denne typen motorsport har lange tradisjoner i USA, og har også vært populær i Frankrike og Østerrike siden 1980-tallet.

Bakkeløp arrangeres i dag over hele verden, også i Norge.

Se også 
 Liste over racerbaner i Norge

Motorsport etter type