alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ashraf Marwan

Ashraf Marwan (født 2. februar 1944 i Kairo, død 27. juni 2007 i London) var en egyptisk milliardær og en påstått spion for staten Israel, eller at han muligens var en egyptisk dobbeltagent. 

Marwan giftet seg med Mona Gamal Abdel Nasser, datter av den tidligere egyptiske presidenten Gamal Abdel Nasser, i 1960. Marwan hadde en doktorgrad i økonomi som han hadde tatt i Storbritannia. Marwan var stabssjef i det egyptiske militæret under president Anwar Sadat og senere var han en ledende arabisk industrimann. Marwan var en forretningspartner av Mohamed al-Fayed, hvis sønn Dodi Fayed omkom i en bilulykke med Diana, prinsesse av Wales, i august 1997. 

I april 1973 advarte Marwan den israelske etterretningstjenesten Mossad om at Egypt og Syria snart ville gjennomføre et overraskende militær-angrep mot Israel den 15. mai, noe som viste seg å være en falsk advarsel, og Israel brukte mye penger på å utstasjonere langt større militære styrker i de aktuelle områdene. Marwan varslet israelerne igjen om nye angrepsplaner kort tid før Jom kippur-krigen brøt ut. Denne advarselen ble ikke hørt av den israelske regjeringen, selv om det viste seg å være noe riktig i denne advarselen. 

Marwan døde den 27. juni 2007 like utenfor sin leilighet i Carlton House Terrace, London. Dødsårsak var traumatisk aorta ruptur etter et fall fra vinduet i hans leilighet i femte etasje. Amr Ellissy, en anerkjent egyptisk journalist, gjennomførte en undersøkelse om Marwan og hans dødsfall for å lage dokumentar-serien Ekhterak. Denne dokumentar-serien ble sendt på egyptisk fjernsyn i seks episoder på den første årsdagen for Marwans død. Filmen antyder at det er stor grunn til mistanke rundt omstendighetene rundt Marwans dødsfall.

Referanser

Egyptere
Bigbang (sørkoreansk band)

Bigbang (hangul: 빅뱅) er et sørkoreansk boyband. Den består av G-Dragon (leder, hovedrapper og vokalist), T.O.P (rapper), TaeYang (hovedvokalist og danser), DaeSung (vokalist) og SeungRi (vokalist og hoveddanser).

Bandet har signert med YG Entertainment og debuterte 19. august 2006. I 2007 ga de ut sin første EP-plate, som bestod av sanger skrevet i hovedsak av gruppens leder G-Dragon. I slutten av 2009 var bandet det mest populære boybandet i Sør-Korea. Gruppens vendepunkt var med hit sangen "Lies" som var nr. 1 på topplistene i rekordtiden 7 uker. 

I 2012 ga de ut sin 5. koreanske EP-plate, kalt Alive. Den ble svært godt tatt imot, og det var det første koreanske albumet som kom på USAs Billboard 200. Musikkvideoen til Fanatstic Baby er den mest sette musikkvideoen til en kpopgruppe på Youtube. 

I april 2015 startet bandet Made-prosjektet. Fra April ga de ut to sanger hver måned under singlene "M", "A", "D" og "E". I Desember 2016 kom de ut med albumet "MADE", som bestod av sangene fra Made-prosjektet og tre nye sanger. 

Bigbang var også det første utenlandske bandet som i Japan mottok prisen «Japan Cable Broadcasting Award» for beste nykommere. Mange av sangene deres er også gitt ut på japansk. Alle medlemmene har også hatt suksessfulle soloprosjekter både i Korea og Japan. GD har også slått gjennom som en av det mest suksessrike soloartistene i Asia med albumet "One of a kind" som kom ut i 2012.

Eksterne lenker 
 
 
 

Sørkoreanske guttegrupper
Band etablert i 2007
2007 i Sør-Korea
Norgesmesterskapet i amerikansk fotball

Norgesmesterskapet i amerikansk fotball har blitt arrangert siden 1986. De fire beste lagene i serien i 1. divisjon spiller sluttspill om norgesmesterskapet. I tillegg til NM for senior arrangeres NM for U19 og U17. Her er en oversikt over vinnerne og tapende finalister

Senior

Finalister

U19

Amerikansk fotball i Norge
Amerikansk fotball
Etableringer i 1986
Air Canada Centre

Air Canada Centre er en arena i sentrum av Toronto i Canada. Den er hjemmearena for Toronto Maple Leafs i National Hockey League, Toronto Raptors i National Basketball Association og Toronto Rock i National Lacross League. Arenaen åpnet i 1999 og er eid av Maple Leaf Sports & Entertainment, som også eier Maple Leafs og Raptors. Den har plass til 18,819 i ishockey og lacross, og 19,800 personer for basketball. Den er planlagt brukt til basketball under de Panamerikanske leker i 2015.

Eksterne lenker 
 

Sport i Toronto
Ishaller i Canada
Idrettsanlegg i Canada
NHL-arenaer
Byggverk fullført i 1999
Byggverk i Ontario
Lumen Field

Lumen Field, tidligere Qwest Field og CenturyLink Field, er et flerbruksstadion i Seattle i USA. Den er hjemmearena for Seattle Seahawks i National Football League og Seattle Sounders FC i Major League Soccer. Stadionet het opprinnelig Seahawks Stadium, men skiftet navn til Qwest Field i juni 2004 etter at navnerettighetene ble kjøpt av telekommunikasjonsselskapet Qwest. Stadionet heter i dag CenturyLink field. Bygningskomplekset inneholder også Event Center med WaMu Theatre, en garasje og offentlige områder. Stadionet brukes til konserter, handels- og konsumentmesser i tillegg til sport. Stadionet liggen under 1,5 km fra bykjernen, og er tilgjengelig via flere motorveier og kollektivtransport. 

Stadionet ble bygget mellom 2000 og 2002 etter en folkeavstemning i delstaten den 17. juni 1997. Delstaten opprettet Washington State Public Stadium Authority. Seahawks' eier, Paul Allen, opprettet First & Goal Inc. for å drive anlegget. Allen var nært involvert i planleggingen og ønsket et åpent stadion med intim atmosfære. Stadionet er en moderne fasilitet med utsikt over skylinen i sentrum. Det har plass til  tilskuere.

Qwest Field er et av NFL-stadionene med høyest lydnivå under kamp, som blant annet har bidratt til hjemmefordel gjennom en økning i tyvstart (forflytting av en offensiv spiller før avspark). Det var den første NFL-arenaen som tok i bruk kunstgresstypen FieldTurf. Den har også vært brukt av mange videregående- og universitetslag i amerikansk fotball.

Qwest Field ble også designet for fotball. Den første kampen som ble holdt var en kamp i United Soccer Leagues (USL) med Seattle Sounders. USL-laget begynte å bruke banen regelmessig fra 2003. Et ekspansjonslag for MLS, Seattle Sounders FC, begynte å bruke banen i 2009. Den huset cupfinalen i 2009.

Eksterne lenker 
 

Fotballstadioner i USA
Sport i Washington
Seattle
2002 i Washington
Byggverk i Washington
Amerikansk fotballstadioner i USA
Stadioner i National Football League
Stadioner brukt av Seattle Seahawks
Tan (stat – Tancheng)

Tan (forenklet kinesisk: 郯国, tradisjonell kinesisk: 郯國, pinyin: Tánguó) var et lite lensfyrstedømme i Vår- og høstannalenes tid på det nåværende fylket Tanchengs område i provinsen Shandong i Kina. Det ble ødelagt tidlig i De stridende rikers tid av staten Yue.

Staten må ikke forveksles med den på kinesisk likelydende, men annerledes skrevne staten Tan (forenklet kinesisk: 譚國 tradisjonell kinesisk: 谭国, Tánguó) som lå innen området for det nåværende Zhangqiu, også i Shandong.

Eksterne lenker
 Tanguo gucheng 
 Tancheng County 

Zhou-dynastiets historie
Oldtidens kinesiske stater
Historiske stater
Shandongs historie
Franske suiter

Franske suiter (BWV 812 – 817) er en samling seks suiter for et klaviaturinstrument – cembalo eller klavikord – av Johann Sebastian Bach. Hver av suitene består av en rekke stiliserte danser.

Struktur 
Syklusen starter med tre suiter i molltonearter, deretter følger tre i dur. Alle åpner med den typiske satsrekkefølgen allemande – courante – sarabande – i alle dursuitene følger så en gavotte. De siste satsene består av ulike danser, vanligvis menuett, og alle stykkene ender med en gigue.

Et påfallende trekk er at Bach hopper over den sedvanlige ouverturen og går rett på en dansesats. Sammenlignet med Engelske suiter som åpner med lange, virtuose preludier og de modne Partitas, er Franske suiter kortere og lettere å spille.

Opprinnelse og navn 
Anna Magdalena Bachs notebok, både heftet fra 1722 og fra 1725, inneholder tidlige versjoner av de første fem suitene, og det blir antatt at hele syklusen ble skrevet i denne perioden.

Opprinnelsen til navnet er ikke helt avklart, men det stammer helt sikkert ikke fra Bach. Friedrich Wilhelm Marpurg brukte i 1762 tittelen som en kontrast til Engelske suiter (også denne tittelen ble tatt i bruk etter Bachs tid). Navnet ble vanlig etter at Johann Nikolaus Forkel skrev i sin Bach-biografi (1802): «Vanligvis kalles de Franske suiter fordi de er skrevet på fransk manér»." Påstanden er feil fordi Bach, på samme måte som i sine andre suiter, stort sett følger et italiensk mønster.

Det er ikke bevart definitive manuskripter av disse suitene, og ornamenteringen varierer i de ulike manuskriptene, både når det gjelder type og hyppighet.

En del manuskripter knytter to andre suiter, en i a-moll (BWV 818) og en i Ess-dur (BWV 819) til de 6 Franske suitene. Overture i fransk stil (BWV 831) som Bach publiserte som andre del av Clavierübung, er som navnet forteller en suite i fransk stil, men ikke knyttet til Franske suiter.

Enkeltverk

Suite I d-moll BWV 812 
Satser
 Allemande c
 Courante 3/2
 Sarabande 3/4
 Menuett I – II – I 3/4
 Gigue c

Suite II c-moll BWV 813 
Satser
 Allemande c
 Courante 3/4
 Sarabande 3/4
 Air ¢
 Menuett I – II – I 3/4
 Gigue 3/8

Suite III h-moll BWV 814 
Satser
 Allemande c
 Courante 6/4
 Sarabande 3/4
 Menuett – Trio – Menuett 3/4
 Anglaise 2
 Gigue 3/8

Suite IV Ess-dur BWV 815 
Satser
 Allemande c
 Courante 3/4
 Sarabande 3/4
 Gavotte 2
 Air c
 Gigue 6/8

En av avskriftene føyer til enda et Praeludium som består av arpeggierte akkorder og/eller en Menuet.

Suite V G-dur BWV 816 
Satser
 Allemande c
 Courante 3/4
 Sarabande 3/4
 Gavotte ¢
 Bourrée ¢
 Loure 6/4
 Gigue 12/16

Suite VI E-dur BWV 817 
Satser
 Allemande c
 Courante 3/4
 Sarabande 3/4
 Gavotte ¢
 Polonaise 3/4
 Bourrée 2
 Menuett 3/4
 Gigue 6/8

Den sjette suiten skiller seg ut med åtte satser og et større omfang enn de andre. Fordi den er overlevert i flere versjoner er rekkefølgen på satsene usikker.

Referanser

Eksterne lenker 
 Digitaliserte autografer
 Utførlige notater til en innspilling av Masaaki Suzuki
 
 Franske suiter: fritt tilgjengelige noter på Mutopia project

Komposisjoner av Johann Sebastian Bach
Debra Lawrance

Debra Lawrance (født 1. januar 1957 i Melbourne, Australia) er en australsk skuespiller som er mest kjent for å ha spilt Pippa Fletcher Ross i Home and Away. Lawrance overtok rollen i 1991 etter at den originale Pippa, Vanessa Downing, sluttet. Lawrance spilte Pippa til 1998, men har hatt flere gjesteopptredener siden. Debra Lawrance er gift med Dennis Coard, som også spilte mannen hennes i serien, Michael Ross. Paret har to barn: Grace og William.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Australske skuespillere
Home and Away
Fødsler i 1957
Frekhaug hovedgård

Frekhaug hovedgård ligger i Holtermandsvegen 17 på sørøstsiden av Holsnøy i Alver kommune. Hovedhuset er et laftet, toetasjes tømmerhus med valmtak og liggende, hvitmalt panel. Bygningen har en portal i rokokko med initialene CH. Bygningen ble trolig oppført i 1780-årene og er omkranset av gråsteinsmurer.

Historie 
På 1700-tallet ble gården Frekhaug eid av en rekke byborgere fra Bergen. I 1780 ble gården kjøpt av skipperborger Cort Abrahamsen Holtermann (1730–1813). Han oppførte trolig hovedhuset på gården og bodde der fast fram til sin døde. Albert Schriver kjøpte deretter gården i 1815. Han bodde her sammen sine tre ugifte søstre. Det finnes nedtegnelser av Elisabeth Welhaven fra et besøk hos Schriverfamilien rundt 1840. Fra 1914 var gården eid av Nordhordland indremisjon.

Fredning 
I 1924 ble bygningen fredet av Riksantikvaren. Bygningen hadde dengang «tapeter -som tildels er bevaret- med malte jagtstykker i storstuen, blomster i "Blaastuen" etc». Ifølge Elisabeth Welhavens beretning fra rundt 1840 hadde tapetene motiver med malte hyrdeidyller.

Ombygninger 
Hovedhuset ble innvendig ombygget i 1965 og et nytt trappehus ble etablert på den ene kortsiden. I 1976 ble taket lagt om og de opprinnelige teglpannene skiftet til ru betongstein. Bygningen preges i dag av å være sterkt ombygget innvendig, med bare noe bevart listverk og dører, samt deler av et eldre, stjernemønstret gulv i andre etasje. Bygningen brukes i dag som barnehage og eies av Nordhordland Folkehøgskule.

Prospekttegneren Johan F. L. Dreier har laget et prospekt med Frekhaug i 1812 som viser bygningen i sitt opprinnelige miljø.

Litteratur 
 Anders Bjarne Fossen, Leia langs Norgeskysten, Bodini forlag, Bergen, 2007.

Fredete byggverk i Vestland
Lyststeder i Vestland
Herregårder i Norge
Bergens historie
Byggverk i Alver
Kulturminner i Alver
Mostøyltunnelen

Mostøyltunnelen er en veitunnel på europavei 134 i Tokke kommune i Telemark. Tunnelen er 123 meter lang.

Tunnelen ble sammen med Mostøylbakken bru bygget for å komme rundt den problematiske og ulykkesutsatte Mostøylbakken. En av de alvorligste hendelsene skjedde på morgenen den 21. desember 1985, da et vogntog fikk for stor fart ned bakken og torpederte et bolighus i bunnen av bakken, rett ved avkjørselen til fylkesvei 452. Kun sjåføren fikk lettere skader, mens et hjørne av huset var nesten helt borte, og ble etter hvert pakket inn i presenning. Huset ble ikke bygget ordentlig opp igjen før etter at veien ble lagt om.

Det ble foreslått to alternativer til ombygging av strekningen. Det billigste og enkleste var å rette ut veien litt utover sletta og heve den tre meter på det laveste, mens det andre var å bygge ny vei i lia bak bebyggelsen og samtidig unngå dumpa. Høsten 1995 ble endelig forslag lagt fram for reguleringsplan, og valget falt på ny vei i lia med bru og tunnel for å unngå fylling og skjæring som ville gitt barriereeffekt mot landskapet bak. Reguleringsplanen ble godkjent i 1996 og i januar 1997 ble bevilgninger til prosjektet gitt. Anleggsarbeidet startet i april 1997 og den 9. desember 1998 ble 1,5 kilometer ny vei med bru og tunnel åpnet. Mens den gamle Mostøylbakken hadde ni prosent stigning, er det ikke mer enn fem prosent stigning på den nye veien. Mostøyltunnelen var den første tunnelen på E134 øst for Haukelifjell (Vågslidtunnelen).

Se også
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Tunneler på E134
Veitunneler i Vestfold og Telemark
Veier i Tokke
Tunneler åpnet i 1998
Sannerholttunnelen

Sannerholttunnelen er en veitunnel i Nome kommune i Telemark. Tunnelen er en del av riksvei 36. Den er 123 meter lang.

Se også 
 Slåttekåstunnelen‎

 Veitunneler i Norge
 Undersjøiske veitunneler i Norge

Veitunneler i Vestfold og Telemark
Veier i Nome
Riksvei 36
Tunneler åpnet i 1991
Breathe (Kylie Minogue)

«Breathe» er en dansepop-sang skrevet av australske sangeren Kylie Minogue, Dave Ball og Ingo Vauk for Minogues sjette album Impossible Princess (1997). Sangen ble produsert av Dave Ball og Ingo Vauk og fikk en blandet mottakelse fra kritikere. Sangen ble utgitt som den tredje singelen i første kvartal i 1998 og nådde Topp 20 i Storbritannia.

Formater og sporliste 
Dette er de formatene og spor oppføringer av store single utgivelser av «Breathe».

CD singel 1 
«Breathe» (Radio Edit) — 3:39
«Breathe» (Tee's Freeze Mix) — 6:59
«Breathe» (Nalin & Kane Remix) — 10:11
«Breathe» (Album Mix) — 4:38

CD singel 2 
«Breathe» (Radio Edit) — 3:39
«Breathe» (Sash! Club Mix) — 5:20
«Breathe» (Tee's Radio Edit) — 3:29
«Did It Again» (Video) — 4:15

Eksterne lenker 
 Breathe (Kylie Minogue) på Allmusic

Kylie Minogue-sanger
Sanger fra 1997
Singler fra 1998
Salve Johannessen Kallevig

Salve Johannessen Kallevig (født 1732, død 4. februar 1794) var en norsk forretningsmagnat og direktør i Arendal.

Slekt, segl og våpenskjold 
Han ble døpt i Øyestad 17. februar 1732, og var sønn av sjøkaptein og kjøpmann Johannes Salvesen Kallevig (1699–1784) og Johanne Nilsdatter Nørholm (1697–1774). De bodde på Trommestadgården på Hisøy. Moren nedstammer fra den adelige slekten Benkestok, hvis stamfar Trond Tordsson Benkestok, satt i riksrådet i 1472. For Salve Kallevig har vi slektstavle 26 ledd tilbake til Olav den hellige. Faren tok borgerskap i Arendal i 1727.

Salve Kallevig brukte et segl med et våpenskjold som senere er brukt av etterkommere som slektsvåpen. Våpenet har i skjoldet en stående vær (saubukk) som holder et venstre skråstilt splittflagg med et kors. På hjelmen er hjelmtegnet en oppvoksende vær mellom to vinger. Våpenets heraldiske farger (tinkturer) er ukjente.

Våpenfiguren er en variant av det kristne symbolet Agnus Dei (Guds lam). Figuren skal muligens henspille på fornavnet Salve (latin: frelst) som en form for talende våpen.

Våpenet er med i:
 Riksarkivets seglsamlinger
 Hans Cappelen: Norske slektsvåpen, Oslo 1969 (2. opplag 1976), side 135 med henvisninger
 Herman L. Løvenskiold: Heraldisk nøkkel, Oslo 1978, side 21 under Agnus Dei

Ekteskap og barn 
Salve Kallevig giftet seg etter kongebrev 28. oktober 1761 med Else Sophie Mortensdatter Michelsen fra Grimstad, datter av Morten Michelsen og Johanne Christine Rasch. Sammen fikk de åtte barn, men bare to vokste opp: Bodil Marie Kallevig (1771–1825) og Morten Michael Kallevig (1772–1827). Hans stemor, som var barnløs, opprettet i 1786 en kontrakt med Kallevig at om han tok av seg henne og begravet henne, så fikk han hele arven hennes. I 1762 kjøpte han et hus i Stranden i Arendal, hvor han og hans hustru flyttet inn.

Arbeid 
Kallevig var skipsreder, trelasthandler, jordeier og kommisjonær i Arendal. Han fikk borgerbrevet 7. august 1758. Kallevig ble en av byens mest ansette menn, og var lenge overformynder. Han eide gården Kallevig på Hisøy, som var en del av Trommestadgården. Han bygget en skipskran i 1790 på Kallevigholmen, hvor han også hadde et skipsverft. I 1792 grunnla han selskapet Salve Kallevig & Søn, som eksisterte helt frem til 1962, da den daværende eieren Johannes Salve Kallevig døde. Selskapet var Arendals største rederi i 1815, og sønnen Morten Michael ble Arendals mest velstående mann.

Kilder 
 Haagen Krog Steffens: Norske Slægter 1912, Gyldendalske Boghandel, Kristiania 1911
 O.A. Aalholm: Om Sørensens fra Brattekleiv Gjervoll- og Songeætten (Tromø-Arendal) 1440-1940, Arendal 1942
 H.T.Gram: Familien Kallevig, 1988

Personer fra Arendal kommune
Norske skipsredere
Norske kjøpmenn
Våpenførende slekter
Artikler i sjøfart-prosjektet
Liiga

]]
}}
SM-liiga (finsk: Jääkiekon SM-Liiga eller kortformen SM-Liiga) er Finlands øverste divisjon for ishockey.

Fra mars 2008 er det rangert av IIHF som den nest sterkeste ligaen i Europa. Den ble opprettet i 1975 for å erstatte den SM-sarja, som var fundamentalt en amatør liga. SM-liiga er ikke direkte overvåket av den Finlands Ishockeyforbund, men ligaen, og foreningen har en avtale om samarbeid. SM er en vanlig forkortelse for Suomen mestaruus, "Finsk mesterskap".

I 2010-11 sesongen er det 14 lag. HIFK er regjerende mester. SM-liiga tidligere hadde et system for automatisk opprykk og nedrykk på plass mellom seg selv og Mestis, det nest høyeste nivået på konkurransen i Finland, men det automatiske systemet ble avsluttet i 2000.

Lagene (2022–23)

Seriemestere 

 2021–22 – 
 2020–21 – 
 2019–20 – 
 2018–19 – 
 2017–18 – 
 2016–17 – 
 2015–16 – 
 2014–15 – 
 2013–14 – 
 2012–13 – 
 2011–12 – 
 2010–11 – 
 2009–10 – 
 2008–09 – 
 2007–08 – 
 2006–07 – 
 2005–06 – 
 2004–05 – 
 2003–04 – 
 2002–03 – 
 2001–02 – 
 2000–01 – 
 1999–00 – 
 1998–99 – 
 1997–98 – 
 1996–97 – 
 1995–96 – 
 1994–95 – 
 1993–94 – 
 1992–93 – 
 1991–92 – 
 1990–91 – 
 1989–90 – 
 1988–89 – 
 1987–88 – 
 1986–87 – 
 1985–86 – 
 1984–85 – 
 1983–84 – 
 1982–83 – 
 1981–82 – 
 1980–81 – 
 1979–80 – 
 1978–79 – 
 1977–78 – 
 1976–77 – 
 1975–76 –

Sluttspillmestere 

 2022 – 
 2021 – 
 2020 – Avlyst
 2019 – 
 2018 – 
 2017 – 
 2016 – 
 2015 – 
 2014 – 
 2013 – 
 2012 – 
 2011 – HIFK
 2010 – TPS
 2009 – JYP
 2008 – 
 2007 – 
 2006 – HPK
 2005 – 
 2004 – 
 2003 – Tappara
 2002 – Jokerit
 2001 – TPS
 2000 – TPS
 1999 – TPS
 1998 – HIFK
 1997 – Jokerit
 1996 – Jokerit
 1995 – TPS
 1994 – Jokerit
 1993 – TPS
 1992 – Jokerit
 1991 – TPS
 1990 – TPS
 1989 – TPS
 1988 – Tappara
 1987 – Tappara
 1986 – Tappara
 1985 – Ilves
 1984 – Tappara
 1983 – HIFK
 1982 – Tappara
 1981 – 
 1980 – HIFK
 1979 – Tappara
 1978 – 
 1977 – Tappara
 1976 – TPS

Eksterne lenker 
 https://web.archive.org/web/20061009015513/http://www.sm-liiga.fi/

Ishockeyligaer i Finland
Repeterende arrangementer etablert i 1975
Sport i Finland i 1975
Slåttekåstunnelen

Slåttekåstunnelen er en veitunnel i Nome kommune i Telemark. Tunnelen er en del av riksvei 36. Den er 305 meter lang.

Se også 
 Sannerholttunnelen‎

 Veitunneler i Norge
 Undersjøiske veitunneler i Norge

Veitunneler i Vestfold og Telemark
Veier i Nome
Riksvei 36
Tunneler åpnet i 1991
Finlands Ishockeyforbund

Finlands Ishockeyforbund (finsk: Suomen Jääkiekkoliitto, svensk: Finlands Ishockeyförbund) er det styrende organ i ishockey i Finland. I 1927 introduserte den finske skøyteforeningen ishockey som en del av sitt program. Finlands Ishockeyforbund ble stiftet den 20. januar 1929 og hadde 17 klubber. Fra slutten av 1980-tallet, har Finland hatt en periode med suksess på den internasjonale scenen, og for tiden er herrelandslaget rangert på 3.-plass i verden, også kvinnenes landslag er på 3.-plass.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ishockey i Finland
Ishockeyforbund
Organisasjoner etablert i 1929
Slaget om Riga

Slaget om Riga ble utkjempet fra 1. til 5. september 1917. Det var en del av den første verdenskrig, og besto i at Det tyske keiserriket tok over kontrollen over Riga fra det Det russiske keiserriket.

Referanser

Eksterne lenker
 Tysk kilde om deltagelse i «Schacht um Riga»

Slag under første verdenskrig (Østfronten)
Slag med deltagelse av Tyskland
Slag med deltagelse av Russland
Konflikter i 1917
Slag i Latvia
Trosartiklene til Siste Dagers Hellige

Trosartiklene er tretten grunnleggende punkter for trosoppfatningene i Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige. Joseph Smith skrev dem første gangen ned i et brev til redaktøren i avisen Chicago Democrat, John Wentworth, som et svar på hva Kirkens medlemmer trodde på. Brevet ble kjent under betegnelsen Wentworth-brevet og ble første gang offentliggjort i Times and Seasons i mars 1842. Den 10. oktober 1880 ble Trosartiklene, ved medlemmenes stemmegivning, formelt godkjent som hellig skrift og ble tatt inn i Den kostelige perle.

 Vi tror på Gud, den evige Fader, og på hans Sønn, Jesus Kristus, og på Den hellige ånd. 
 Vi tror at menneskene vil bli straffet for sine egne synder, og ikke for Adams overtredelse. 
 Vi tror at hele menneskeheten kan bli frelst gjennom Kristi forsoning, ved å adlyde evangeliets lover og ordinanser. 
 Vi tror at evangeliets første prinsipper og ordinanser er: 1) Tro på den Herre Jesus Kristus. 2) Omvendelse. 3) Dåp ved nedsenkning til syndenes forlatelse. 4) Håndspåleggelse for Den hellige ånds gave. 
 Vi tror at en mann må kalles av Gud, ved profeti og ved håndspåleggelse av dem som har myndighet, for å kunne forkynne evangeliet og forrette dets ordinanser. 
 Vi tror på den samme organisasjon som fantes i den opprinnelige Kirke, nemlig apostler, profeter, hyrder, lærere, evangelister osv. 
 Vi tror på tungemålsgaven, profeti, åpenbaring, syner, helbredelse, tydning av tungemål osv. 
 Vi tror at Bibelen er Guds ord så langt som den er riktig oversatt. Vi tror også at Mormons Bok er Guds ord. 
 Vi tror på alt som Gud har åpenbart, alt som han nå åpenbarer, og vi tror at han fortsatt vil åpenbare mange store og viktige ting angående Guds rike. 
 Vi tror på Israels innsamling i bokstavelig forstand og på gjenopprettelsen av De ti stammer; at Sion (Det nye Jerusalem) vil bli bygget på det amerikanske kontinent; at Kristus personlig vil regjere på jorden, og at jorden vil bli fornyet og få sin paradisiske herlighet. 
 Vi fordrer rett til å dyrke Den allmektige Gud i overensstemmelse med vår egen samvittighet, og innrømmer alle mennesker den samme rett. La dem tilbe hva som helst, hvor som helst og på hvilken som helst måte de ønsker. 
 Vi tror at vi må innordne oss under konger, presidenter, fyrster og øvrighetspersoner, og at vi må adlyde, hedre og oppholde lovene. 
 Vi tror at vi må være ærlige, trofaste, kyske, kjærlige, dydige, og at vi må gjøre godt mot alle mennesker. Vi kan i sannhet si at vi følger Paulus' formaning --vi tror alt, vi håper alt, vi har tålt meget, og vi håper å bli i stand til å utholde alt. Vi trakter etter alt som er dydig, skjønt, prisverdig og godt. 

Siste dagers hellige
Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige