Wobbler

Wobbler er et norsk progressiv rock-band som ble dannet i 1999 i Hønefoss av Lars Fredrik Frøislie, Kristian Karl Hultgren, Martin Nordrum Kneppen, Morten Andreas Eriksen og Tony Johannessen. 

Bandet har fra starten vært klare på at de komponerer og spiller ambisiøs symfonisk rock som søker å gjenskape og videreutvikle følelsene og stemningene fra sjangerens «gullalder» i perioden 1969–1974. Wobbler er inspirert av den periodens band, som blant andre Yes, Genesis, Emerson, Lake & Palmer, King Crimson, Gryphon, Van der Graaf Generator, Gentle Giant, Il Balletto di Bronzo, PFM og nyere prog-band som Änglagård og Anekdoten samt klassisk musikk, folkemusikk og middelalder- og renessansemusikk. Black metal har også påvirket musikken, spesielt på bandets to første album, Hinterland og Afterglow, da både Frøislie og Kneppen tidligere har spilt i black metal-band. 

Wobbler ble av plateselskapet The Laser's Edge i 2005 promotert med slagordet «The Torch Has Been Passed» og med utsagn som at bandet «kanaliserer den hellige ånd fra fortidens progressiv rock-guder». 

Vokalisten Tony Johannessen forlot bandet i 2009 og ble erstattet av Andreas Wettergreen Strømman Prestmo. I 2011 sluttet gitaristen Morten Andreas Eriksen i bandet og Geir Marius Bergom Halleland ble hentet inn som nytt medlem i 2014.

Historie

Demo og Hinterland, 2003–2006 

Wobbler spilte i 2003 inn en demo med låtene «Imperial Winter White Dwarf» og «Leprechaun Behind the Door». Bandet la låtene ut på sitt nettsted, tilgjengelig for digital nedlasting. Etter dette signerte de kontrakt med det amerikanske plateselskapet The Laser's Edge og i 2005 ble debutalbumet Hinterland utgitt. De spilte også på flere utenlandske festivaler i denne perioden, blant annet på prog rock-festivalen NEARfest i USA i 2005. Debutalbumet ble stort sett godt mottatt av musikkritikere og ble hyllet som en moderne versjon av klassisk progressiv rock. Det ble også påpekt at bandets musikk ofte kunne minne for mye om inspirasjonskildenes utgivelser.

Afterglow, 2007–2009 

I februar 2009 ble album nummer to, Afterglow, gitt ut på Termo Records. Låtene på demoen fra 2003 ble ikke gitt plass på debutalbumet, men ble senere omarbeidet og gitt ut på Afterglow med de nye titlene «Imperial Winter White» og «In Taberna». I forbindelse med demoen var det blitt spilt inn ytterligere tre låter, men disse var ikke gjort tilgjengelig for publikum. Alle låtene på Afterglow ble hovedsakelig skrevet i 1999 og innspilt på nytt mellom juni 2007 og oktober 2008. 

Wobbler var på dette tidspunktet nær ved å bli oppløst og Lars Fredrik Frøislie bestemte seg for å starte innspilling av låtene sommeren 2007, nærmest som et slags dokument over hva som kunne ha blitt. Den positive mottakelsen albumet fikk av både lyttere og kritikere, var en av grunnene til at bandet valgte å fortsette. Etter utgivelsen av Afterglow forlot vokalist Tony Johannessen bandet, men de fire gjenværende medlemmene valgte å fortsette.

Rites at Dawn, 2009–2011 

Bare seks uker etter utgivelsen av Afterglow startet Wobbler innspillingene av et nytt album som en kvartett. Første opptak ble foretatt 17. mai 2009, og på slutten av året ble bandet igjen en kvintett. Andreas Wettergreen Strømman Prestmo ble hentet inn som bandets nye vokalist, og han startet sin del av innspillingene tidlig i 2010. Nesten nøyaktig to år etter første innspillingsdag, 16. mai 2011, ble album nummer tre, Rites at Dawn utgitt. 

Musikken ble igjen beskrevet som kraftig inspirert av band som PFM, King Crimson, Gentle Giant, Yes og Genesis. Yes' utgivelser Fragile fra 1971 og Close to the Edge fra 1972 ble spesielt blitt nevnt som referanser til albumets lydbilde, og bandet fikk nok en gang kritikk fra enkelte musikkjournalister og lyttere om at de var et Yes-hyllestband. Andre musikkritikere mente at Wobbler gjenskapte prog-stemningene fra 1970-tallet på et stilsikkert vis og at Rites at Dawn var prov på at Wobbler var blitt et av 2000-tallets beste progrock-band. Gitaristen Morten Andreas Eriksen forlot bandet kort tid etter at albumet var ferdig innspilt.

From Silence to Somewhere, 2014–2017 

Bandet gikk inn i en slags kollektiv depresjon etter at Eriksen forlot bandet, og brukte derfor lang tid på å komme i gang igjen. Geir Marius Bergom Halleland ble bandets nye gitarist i 2014 og i perioden fra 2014 til 2017 ble det komponert og spilt inn ny musikk. 20. oktober 2017 ble det fjerde albumet, From Silence to Somewhere utgitt og flere musikkjournalister nevnte albumet som et av årets beste progrock-album. Det ble også påpekt at Wobbler nå hadde utviklet en helt egen stil, selv om det fremdeles var mulig å høre at de var inspirert av 1970-tallets store progressiv rock-band. Musikkjournalisten Dan Peeke skriver at albumet i hans mening er «det første perfekte albumet som er utgitt etter 1970-tallet», og at tittellåten «From Silence to Somewhere» er «en reise i genial kreativitet».

Medlemmene av nettstedet ProgArchives.com kåret From Silence to Somewhere til årets album for 2017. Per mai 2022 ligger albumet på 36.-plass på samme nettsteds rangering over tidenes progrock-album. Albumet ble også kåret til årets progrock-album for 2017 av musikknettsiden TheFireNote, og det kom på 2.-plass hos den greske nettsiden ProgRocks på en tilsvarende kåring. From Silence to Somewhere er per mai 2022 på 1.-plass på ProgArchives' liste over de beste progressiv rock-albumene utgitt i det 21. århundre.

Dwellers of the Deep, 2018–  

Sommeren 2018 spilte Wobbler under musikkfestivalen Night of the Prog i Loreley i Tyskland. Innspillingene av et nytt album ble startet 29. juni 2019 og bandets femte album, Dwellers of the Deep, ble utgitt i oktober 2020. Deler av albumet var blitt skrevet allerede i 2011 og i 2013, men det meste ble komponert mellom 2017 og 2019. Bandet mener at koronaviruspandemien i 2020 var med på å påvirke både musikken, tekstene og ikke minst innspillingene. Et par av låtene er videreutviklinger av musikk som ble skrevet i perioden mellom Rites at Dawn og From Silence to Somewhere, men som ikke helt passet inn på de albumene.

Albumet ble av flere anmeldere ansett som et av bandets største høydepunkt i karrieren, og det ble straks nevnt som en av kandidatene til årets beste album for 2020. Musikkjournalisten Dan Peeke mener at albumet «ikke helt når opp til det perfekte albumet From Silence to Somewhere», men følger opp med at «det er umulig å ikke kalle Dwellers of the Deep et mesterverk». Dwellers of the Deep er per mai 2022 rangert på 5.-plass på ProgArchives' liste over de beste progressiv rock-albumene gitt ut i det 21. århundre.

Musikk, tekster og instrumenter 
Wobblers symfoniske progrock-komposisjoner har gjerne med elementer av norsk folkemusikk i tillegg til middelalder- og renessansemusikk. Flere av låtene har tekster med mytiske temaer fra blant annet norrøn-, keltisk-, gresk- og romersk mytologi, mens andre låter har referanser til forhistorisk religion og hedenske ritualer eller temaer fra middelalderen og renessansen. 

Bandet er kjent for å bruke originale analoge tangentinstrumenter som Chamberlin M1, Mellotron M400, Fender Rhodes elektrisk piano, Hammond C3-orgel, Mini Moog synthesizer, Hohner Clavinet elektrisk piano, ARP Pro Soloist synthesizer, piano og cembalo. Dessuten benyttes bassgitarer som Rickenbacker 4001, Fender Presicion og Fender Jazz Bass og gitarer som Gibson Les Paul, Gibson Firebird, Gibson SG, Gibson EDS-1275 Doubleneck og Fender Telecaster sammen med flerstemte vokale harmonier, noe som er medvirkende til at bandets lydbilde assosieres med sjangertypiske kjennetegn for den «klassiske» perioden med progressiv rock. Bandet benytter i størst mulig grad lydutstyr og innspillingsteknikker som ville vært naturlig å bruke på 1970-tallet.

Medlemmer 
 Lars Fredrik Frøislie, (1999– ) – Chamberlin M-1, Hohner Clavinet D6, Rhodes Mk II, Hammond C3, Marxophone, Mellotron M400, Mini Moog, Wurlitzer, spinett, Arp Pro Soloist, Sequential Circuits Prophet-5, Solina String Ensemble, Yamaha CP-70B, piano, mellofon, Stylophone, glockenspiel,  bakgrunnsvokal
 Kristian Karl Hultgren, (1999– ) – bassgitar, akustisk bassgitar, basspedaler, kontrabass, bassfløyte, bassklarinett, altsaksofon, tenorsaksofon
 Martin Nordrum Kneppen, (1999– ) – trommer, perkusjon, krumhorn og blokkfløyte
 Andreas Wettergreen Strømman Prestmo, (2009– ) – vokal, el. gitar, akustisk gitar, bass, blokkfløyte, klokke, glockenspiel, leketøy, perkusjon
 Geir Marius Bergom Halleland, (2014– ) – el. gitar, akustisk gitar, bakgrunnsvokal

Tidligere medlemmer
 Morten Andreas Eriksen, (1999–2011) – el. gitar, akustisk gitar, mandolin, tamburin, kazoo
 Tony Johannessen, (1999–2009) – vokal

Andre medvirkende
 Ketil Vestrum Einarsen – fløyter 
 Ulrik Gaston Larsen – teorbe, barokkgitar
 Paulina Fred – blokkfløyte
 Sigrun Eng – cello 
 Aage Moltke Schou – vibrafon, glockenspiel, perkusjon
 Hanne Liland Rekdal – fagott
 Øystein Bech Gadmar – krumhorn 
 Renato Manzi – stemme 
 Åsa Ree – fiolin og bakgrunnsvokal

Diskografi 
Album
 2005 – Hinterland 
 2009 – Afterglow 
 2011 – Rites at Dawn 
 2017 – From Silence to Somewhere 
 2020 – Dwellers of the Deep

Samlealbum
 2021 – Wobbler I–III (samleboks, farget vinyl-utgaver av de tre første albumene)

Referanser

Eksterne lenker
 
 Wobblermusic.com (arkivert versjon av tidligere nettsted, sist oppdatert i november 2005)
 
  Wobbler på Progarchives.com
  Wobbler på Termo Records
  Wobbler på MySpace 

Norske prog-rock-band
Progressive band
Band etablert i 1999