alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Brasils politiske system



Grunnloven
Den nåværende grunnloven i Brasil er den syvende i rekken og ble vedtatt den 5. oktober 1988. Makten er tredelt, i en lovgivende, utøvende og en dømmende del. Loven gir omfattende fullmakter til de føderale myndighetene. Loven er større enn en tradisjonell grunnlov, da den behandler tema som er infrakonstitusjonelle i andre land (skatter og sosiale støtteordninger).
 
Landet har direktevalg på president og visepresident, som velges på samme stemmesedel og som sitter i 4 år. På midten av 1990-tallet ble det vedtatt en grunnlovsendring som gjør det mulig for presidenten å stille til gjenvalg, slik at han kan fungere for en periode på til sammen åtte år.

Lovgivende makt: Parlamentet 

Parlamentet, Congresso Nacional, består av to kammer.
Senatet, Senado Federal, har totalt 81 plasser med tre medlemmer fra hver av de 27 delstatene. Senatorene velges med flertallsvalg for en periode på åtte år. Man bytter ut en tredjedel av senatorene etter fire år og de resterende to tredjedeler etter nye fire år. 
 Deputertkammeret, Câmara dos Deputados, har 513 plasser. I dette kammeret er det proporsjonal representasjon, og medlemmene sitter i fire år. 
For tiden er det 11 politiske partier representert i parlamentet.

Partier
Den Demokratiske Bevegelse (PMDB), Brasils Arbeiderparti (PTB), Brasils Sosialdemokratiske Parti (PSDB), Brasils Sosialistparti (PSB), Brasils Progressive Parti (PPB), Kommunistpartiet i Brasil (PcdoB), Det Demokratiske Arbeiderparti (PDT), Den Liberale Front ( PFL), Det Liberale Parti (PL), Det Populære Sosialistparti (PPS), Arbeidernes Parti (PT)

Utøvende makt: Presidenten
Presidenten har omfattende makt, og er leder både for landet og regjeringen. Det er også han som utpeker regjeringen. I perioden 2003–2011 var Luiz Inácio Lula da Silva Brasils president mens José Alencar Gomes da Silva var visepresident. Brasil fikk 1. januar 2011 sin første kvinnelige president, Dilma Rousseff. Hun ble avsatt, og 12. mai 2016 overtok Michel Temer embedet. I oktober 2018 ble Jair Bolsonaro valgt til president for perioden som begynner i januar 2019.

Dømmende makt: Domstolene
Brasils domstoler er organisert i delstatlige og føderale domstoler med ulike jurisdiksjoner. I tillegg har man en Høyesterett.

Referanser

Brasiliansk politikk
Rabarbra

Rabarbraplanten (Rheum rhabarbarum) er en gammel, hardfør, mat- og medisinplante (staude) som opprinnelig kommer fra de nordlige og sentrale deler av Asia (Sør-Sibir og Kina). Planten ble dyrket i Europa fra 1600-tallet og kom til Norge på 1700-tallet.

Den sure smaken av rabarbra skyldes hovedsakelig malonsyre (eplesyre), men stilkene inneholder også en del oksalsyre som kan gi økt risiko for nyrestein. Melk kan forhindre dette til en viss grad. Rabarbra kan også virke som avføringsmiddel.

Rabarbra kan brukes til å lage desserter som suppe eller grøt ved koking sammen med sukker og jevning. Saften kan brukes som en aromatisk og syrlig ingrediens i drikke som brus og saft. Det finnes også flere kommersielle alkoholholdige drikker med rabarbra. Avhengig av landsdelen, høstes rabarbraen vanligvis frem til omkring Sankthans. Etter Sankthans blir planten stadig mer trevlete når den bygger opp næring til neste sesong.

Bladene inneholder særlig mye oksalsyre og regnes som giftige ved at oksalsyren hindrer kroppens evne til opptak av kalsium og jern. Etter at rabarbrablader ble anbefalt brukt som grønnsak i England under første verdenskrig, ble de spist i betydelige mengder, og det skal ha kommet inn rapporter om akutte forgiftninger, og til og med dødsfall.

Utvalgte typer av rabarbra 
 Early sunrise
 Elmsblitz
 Elmsfeuer
 Marshalls Early Red
 Prince Albert
 Rosenhagen
 Spangsberg
 Valentine
 Victoria

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bioforsk Rabarbra Eit litteraturoversyn med vekt på innhald av eplesyre og oksalsyre (pdf) av Gunhild Børtnes
 Stor variasjon i norsk rabarbra
 The Rhubarb Compendium, Poison Information 
 The Canadian Poisonous Plant Information System, Rhubarb
 Rabarbrarot brukt i urtemedisin (engelsk)
 TINE: rabarbraoppskrifter

Frukt
 
Stauder
Tradisjonell kinesisk medisin
De blodige rettsmøtene

De blodige rettsmøtene (engelsk Bloody Assizes) er en betegnelse på rettssakene som fulgte etter slaget ved Sedgemoor i England i 1685.

Slaget ved Sedgemoor var slutten på Monmouthopprøret, et forsøk på å styrte Jakob II av England. Det ble ledet av James Scott, 1. hertug av Monmouth, og har navn etter hans tittel.

Etter slaget sendte Jakob II den allerede beryktede dommer Jeffreys for å lede rettssakene mot opprørerne. Det var fem dommere. Omkring 1300 personer ble funnet skyldig. Lederne ble henrettet ved hengning, trekking og kvartering, mens de andre ble dømt til transportering. Sakene bekreftet Jeffreys rykte som en hard dommer, og gav ham tilnavnet «Hanging Judge Jeffreys».

Referanser

Blodige rettsmøtene
Blodige rettsmøtene
Kirken i Wales

Kirken i Wales er den anglikanske kirken i Wales.

Fra reformasjonen til 1920 var den anglikanske kirken i Wales del av Den engelske kirke, og statskirken i Wales var Den engelske kirke. Tidlig på 1900-tallet, under press fra frikirkelige politikere, vedtok det britiske parlamentet å skille den anglikanske kirken i Wales fra Den engelske kirke. I 1920 ble Kirken i Wales fristilt. Dette innebar at Wales, til forskjell fra England, ikke lenger hadde en statskirke.

Kirken i Wales er derfor fullstendig uavhengig av både staten og Den engelske kirke. Kirken i Wales anerkjenner imidlertid erkebiskopen av Canterbury som titulær åndelig leder av Den anglikanske kommunion, selv om han ikke har formell myndighet over Kirken i Wales.

Kirken består av seks bispedømmer. Biskoper blir valgt av representanter i bispedømmene. En av biskopene blir bestemt til å være erkebiskop.

Kirken i Wales er medlem av Porvoo-fellesskapet.

Eksterne lenker
 

Wales
Wales
Bondevik

Bondevik er et norsk slektsnavn.

Kjente personer:

Kjell Bondevik (1901-1983), norsk politiker og tidligere sosialminister og kirke- og undervisningsminister.
Kjell Magne Bondevik (1947-), norsk politiker og statsminister. Nevø av Kjell Bondevik.
Odd Bondevik (1941-2014), norsk misjonær og biskop. Sønn av Kjell Bondevik. Fetter av Kjell Magne Bondevik.
Simen Bondevik (2000-), norsk politiker
Jarle Bondevik (1934-2016), norsk lingvist, forfatter og nynorskmann. Fra Sogndal.
Greifswald

Hansestadt Greifswald (Hansastaden Greifswald) er en by med 55 447 innbyggere i Vorpommern, i den tyske delstaten Mecklenburg-Vorpommern. Den ligger ved elven Ryck, mellom øyene Rügen og Usedom. Byens universitet, Ernst-Moritz-Arndt-Universität Greifswald, er grunnlagt i 1456 og er det nest eldste i Nord-Europa.

Historie

Den fikk byrettigheter i 1242/1250, og ble medlem av Hansaen i 1278. Byen var en del av Svensk Pommern fra 1648 til 1815, og universitetets nåværende hovedbygning ble oppført i svensketiden på 1740-tallet, da mange svensker studerte der. I den senbarokke universitetsaulaen henger kong Gustav III av Sveriges portrett.

Viktige severdigheter inkluderer markedsplassen med rådhuset (de eldste bygningene fra 1300-tallet), bymuren, med befestningsanlegg fra svensketiden, domkirken St. Nikolai, en av de mest interessante teglkirker i Pommern, bygget på 1300-tallet, St. Marien-Kircke, også bygget på 1300-tallet, St. Jacobikirken, bygget i senmiddelalderen, bymuseet og klosterruinen Eldena, grunnlagt 1199 av cisterciensermunker, som dermed la grunnen for den fremtidige byen Greifswald. Klosteret ble nedlagt ved reformasjonen i 1535. Bygningene ble herjet av svenske tropper i 1637 og forfalt siden.

Blant byens sønner kan nevnes maleren Caspar David Friedrich, en fremtredende representant for romantikken innen malerkunsten.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Ernst Moritz Arndt Universitet i Greifswald

Bezirk Rostock
Byer i Mecklenburg-Vorpommern
Byer i det historiske Svensk Pommern
Hansabyer
Rye House-komplottet

Rye House-komplottet i 1683 var en plan om å myrde Karl II av England og hans bror og arving James, hertug av York.

Etter gjeninnføringen av monarkiet i 1660 bekymret mange seg over det nære forholdet mellom kongen og Ludvig XIVs Frankrike og andre katolske monarker. Anti-katolske holdninger var meget utbredt, og man fokuserte sterkt på arverekkefølgen. Selv om Karl II var protestant, var det kjent at hans bror hadde katolske sympatier. I 1670 ble frykten for å få en katolsk tronarving realisert da James annonserte at han ville konvertere til katolisismen. 

I 1681 forsøkte parlamentet å vedta en lov som ekskluderte James fra arverekken. Karl utmanøvrerte sine motstandere, og oppløste parlamentet for siste gang i sin regjeringstid. Dermed hadde ikke motstanderne tilgang til lovlige midler, og konspirasjon oppsto raskt. 

Planen har navn etter Rye House i Hoddesdon, Hertfordshire. Eieren av herregården var en kjent republikaner, Richard Rumbold. Tanken var å skjule 100 menn på eiendommen, og overfalle kongen og hertugen mens de var på vei tilbake fra hesteveddeløpene i Newmarket.

Reisen skulle finne sted 1. april 1683, men 22. mars brøt det ut en stor brann i byen, og halve byen ble ødelagt. Løpet ble derfor avlyst, og kongen og hertugen dro tilbake til London før det var planlagt. Dermed fant angrepet aldri sted. 

Opplysninger om komplottet begynte å lekke ut, og kongen handlet raskt. Flere parlamentsmedlemmer og adelsmenn ble arrestert, og blant de som ble henrettet var William Russell og Algernon Sydney. Jarlen av Shaftesbury kom seg unna og gikk i eksil. 

Enkelte historikere mener at komplottet for det meste var uttenkt av Karl II og hans støttespillere for å kunne kvitte seg med sine sterkeste rivaler. Bevisene i rettssakene var svært svake. 

Englands historie
Hendelser på 1600-tallet
Tua Forsström

Tua Birgitta Forsström (født 2. april 1947 i Borgå i Östra Nyland) er en finsk lyriker som skriver på svensk.

Forsström har studert humaniora i Finland og USA. Med unntak av en periode som forlagsredaktør i Söderströms förlag i Helsingfors har hun arbeidet som forfatter på heltid.

Tua Forsström debuterte som forfatter med En dikt om kärlek och annat i 1972.
I tillegg til lyrikk har hun skrevet revyer, radioteater, kammerspill, kabareter og tekster for et oratorium og en kantate. Forsström blir regnet for å være en av de viktigste svenskspråklige lyrikerne i sin generasjon. 

I 1998 ble Forsström tildelt Nordisk råds litteraturpris for diktsamlingen Efter att ha tillbringat en natt bland hästar.

Bibliografi 
 1972 En dikt om kärlek och annat
 1974 Där anteckningarna slutar
 1976 Egentligen är vi mycket lyckliga
 1979 Tallört
 1983 September 
 1987 Snöleopard
 1990 Marianergraven
 1992 Parkerna
 1997 Efter att ha tillbringat en natt bland hästar
 2003 Jag studerade en gång vid en underbar fakultet, dikt i samling
 2006 Sånger
 2012 En kväll i oktober rodde jag ut på sjön
 2018 Anteckningar

Priser og utmerkelser (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Tua Forsström hos Söderströms forlag

Finske forfattere
Svenskspråklige forfattere
Finlandssvenske forfattere
Finlandssvensker
Svenskspråklige lyrikere
Vinnere av Nordisk råds litteraturpris
Tollanderska priset
Svenska Akademiens Finlandspris
Personer fra Borgå
Medlemmer av Svenska Akademien
Ole Christensen Rømer

Ole Christensen Rømer (født  i Århus, død 19. september 1710 i København) var en dansk matematiker og astronom.

Under et ni års opphold i Paris brukte han den forsinkelsen han observerte ved måneformørkelsene av Jupiters måner når de var på vei bort ifra Jorden i forhold til når de var på vei mot Jorden, til å beregne lyshastigheten. Observasjonene gjorde han i 1672, og i 1676 anslo han den til å være 227 000 km/s, et avvik på cirka 24 prosent fra det som tre hundre år er fastslått å være korrekt.

Rømer var i 1683 hovedpersonen bak det nye fotsystemet som ble innført i Danmark-Norge, et system han baserte på et gjennomsnitt av rhinsk fot. Det viste seg imidlertid at Rømers beregninger av rhinsk fot var feil, slik at foten måtte omdefineres i 1698. Han foreslo i 1701 en egen temperaturskala, den såkalte Rømerskalaen.

Rømer var leder av observatoriet i Rundetårn 1685–1710.

Lysets hastighet

I ettertiden regnes den største vitenskapelige bedriften til Ole Rømer å være bestemmelsen av lysets hastighet, eller Lysets Tøven (lysets forsinkelse) som Rømer selv omtalte fenomenet. I det samtidige vitenskapelige miljøet var det allerede en forståelse av at lyset hadde en definert og ikke uendelig hastighet, men det var ennå ingen som hadde målt denne hastigheten.

Rømer oppdagelse ble muliggjort av to omtrent samtidige teknologiske fremskritt: kraftige teleskop og nøyaktige kronografer (for måling av tid), men det er Rømers intellekt som benyttet målingene til en oppsiktsvekkende nøyaktig beregning av et såvidt (i samtiden) abstrakt bergep. I kontrast kan man se på Rømers landsmann Tycho Brahe som omkring 100 år tidligere hadde inntil da gjordt de mest nøyaktige observasjoner av planetenes bevegelser over stjernehimmelen, men ikke innså at deres bevegelser skyldes at de befant seg i et heliosentrisk system, men i stedet fastholdt et geosentrisk system.

Gregorianske kalender
I kraft av å være "statsastronom" var Ole Rømer ansvarlig for innføringen av Gregoriansk kalender i Danmark-Norge fra år 1700. Det betød i praksis at det ble "strøket" 10 dager fra kalenderen etter 18. februar, slik at denne ble etterfulgt av 1. mars dette året. Bakgrunnen var at med den Julianske kalenderen hadde de kirkelige høytidene blitt merkbart forskjøvet i forhold til det opprinnelige.

Blant Tvillingerigets allmue ble denne kalendariske endringen innført helt uten protest. Den store andelen av befolkningen som var avhengig av jordbruk var oftest styrt av jærtegn og nedarvede lokale skikker som var uavhengig av offisielle kalendre.

Se også 
 Rhinsk fot
 Fot
 Alen
 Dansk alen

Referanser

Litteratur 
 A. V. Nielsen: Ole Rømer, Nordisk forlag, Århus 1944.

Eksterne lenker 
 Om Ole Christensen Rømer, fra leksikonet Den store danske (dansk)
 Om Ole Christensen Rømer, fra nettstedet fysikhistorie.dk (dansk)

Danske forskere
Danske astronomer
Danske matematikere
Ansatte ved Københavns Universitet
Artikler i astronomiprosjektet
TV Nordvest

TV Nordvest (TKTV) er en reklamefinansiert lokal-TV-stasjon som eies av lokalavisa Tidens Krav. Den dekker i hovedsak Nordmøre. Stasjonen har hovedkontor i Kristiansund. Den var en sammenslutning av TV Nordmøre og TV Romsdal etter at sistnevnte gikk konkurs i 1998, men eies nå av avisa Tidens Krav. I begynnelsen videreformidlet kanalen TVNorges signaler, men brøt samarbeidet med virkning fra 1. januar 2003 og har siden 30. juli 2007 disponert hele sendeflaten selv. Kanalen produserer omtrent én time fjernsyn om dagen, og denne sendes i hovedsak på kveldstid, alle hverdager.

Program
TKTV – Nyheter fra Nordmøre
Ukespeilet – Tilbakeblikk på ukas viktigste saker
Været – Lokalt værvarsel
FRI – Reiseprogram

Det blir ofte laget andre programmer med fokus på Nordmøre, men disse programmene går fast. TV Nordvest sender nyheter, sport og kulturnyheter fra lokalsamfunnet hver ukedag, og har et tilbakeblikk på disse nyhetene på lørdager og søndager. Kanalen er nå eid av lokalavisen i Kristiansund, Tidens Krav. Kanalen har skiftet navn til TKTV etter at Tidens Krav kjøpte oppe TV Nordvest. Kanalen sender mange av sendingene flere ganger.

Referanser

Eksterne lenker
 Tvnordvest.no

Norske lokal-TV-kanaler
Kultur i Møre og Romsdal
Næringsliv i Kristiansund
Halvard Hanevold

Halvard Hanevold (født 3. desember 1969 i Asker, død 3. september 2019 samme sted) var en norsk skiskytter. Han representerte Asker Skiklubb og vant tre OL-gull og fem VM-gull i sin karriere.

Karriere 
Som ung drev han med langrenn og orientering og begynte først med skiskyting som 15-åring i 1984/85.  

Hanevold var på det norske landslaget fra og med sesongen 1992/93 til og med sesongen 2009/10 og deltok i samtlige OL fra Lillehammer i 1994 til Vancouver i 2010. I verdenscupen har han som beste plassering fjerdeplass i sammenlagt (2003/04-sesongen), og han har ni enkeltseire.

Halvard Hanevold var en av de mest meritterte norske skiskytterne med 22 internasjonale medaljer. Hanevold vant seks medaljer i OL, hvorav tre av dem i gull: 20 km normaldistanse individuelt, samt at han var med på å vinne stafett med Norge i 2002 og i 2010. Han gikk inn til tredjeplass på fellesstart i sitt siste verdenscuprenn, i Khanty-Mansijsk 27. mars 2010. Andre og ham selv har beskrevet ham som ikke det største talentet i ung alder, men med evne og vilje til å tåle mye trening.

Hanevold var bosatt i Asker og var utdannet sivilingeniør i industriell økonomi ved NTH i Trondheim. Han var æresmedlem av Asker skiklubb. I 2011 var han med i tredje utgave av Mesternes Mester på NRK.

Sesongen 2010/11 var Hanevold ekspertkommentator i NRK.

Verdenscupseire

Død 
Halvard Hanevold døde 3. september 2019 i sin bolig på Borgen i Asker. Dødsårsaken er foreløpig ikke gjort kjent. Hanevold etterlot seg kone og to barn.

Se også 

 Liste over norske mestvinnende vinterolympiere 
 Liste over mestvinnende vinterolympiere

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske skiskyttere
Olympiske mestere for Norge
Olympiske sølvmedaljevinnere for Norge
Olympiske bronsemedaljevinnere for Norge
Olympiske mestere i skiskyting
Olympiske sølvmedaljevinnere i skiskyting
Olympiske bronsemedaljevinnere i skiskyting
Verdensmestere i skiskyting
Norgesmestere i skiskyting
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1994
Skiskyttere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1998
Skiskyttere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2002
Skiskyttere under Vinter-OL 2002
Medaljevinnere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2006
Skiskyttere under Vinter-OL 2006
Medaljevinnere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2010
Skiskyttere under Vinter-OL 2010
Ekspertkommentatorer (sport)
Mesternes Mester-deltakere
Personer fra Asker kommune
Kongepokalvinnere i skiskyting
Deltakere under VM i skiskyting 1994
Deltakere under VM i skiskyting 1995
Deltakere under VM i skiskyting 1996
Deltakere under VM i skiskyting 1997
Deltakere under VM i skiskyting 1998
Deltakere under VM i skiskyting 1999
Deltakere under VM i skiskyting 2000
Deltakere under VM i skiskyting 2001
Deltakere under VM i skiskyting 2002
Deltakere under VM i skiskyting 2003
Deltakere under VM i skiskyting 2004
Deltakere under VM i skiskyting 2005
Deltakere under VM i skiskyting 2006
Deltakere under VM i skiskyting 2007
Deltakere under VM i skiskyting 2008
Deltakere under VM i skiskyting 2009
Borre

For å lese om kurvplanten arctium, se borreslekta
For å lese om den tidligere Vestfold-kommunen med samme navn, se Borre kommune

Borre er et stedsnavn i Vestfold og Telemark fylke. Tettstedet Borre ligger sør for Horten sentrum, og er et av fem tettsteder i Horten kommune. Tettstedet kalles også for Kirkebakken.  

Borre er dessuten navnet på ett av fire sokn i Horten kirkelige fellesråd, som i tillegg til tettstedet Borre dekker stasjonsbyen Skoppum og området mellom Horten og Åsgårdstrand.  

Borre var også navnet på en bykommune som omfatta bygdene Borre og Nykirke fra 1837. Åsgårdstrand gikk inn i Borre kommune i 1965, og Horten i 1988. I 2002 byttet kommunen navn til Horten.  

Her ligger Borre kirke, Borre Familiecamping, tidligere togstasjonen for Hortenlinjen: Borre stasjon og Universitetet i Sørøst-Norge Campus Vestfold ligger sør for Borre. Ved Borre ligger Borrehaugene med Nordens største samling av kongegraver. Her finnes også Midgard historisk senter.

Se også 
 Liste over ordførere i Borre
 Borre kommune

Eksterne lenker 
 Historiske arkiver etter Borre kommune på Arkivportalen

Bosetninger i Horten
Tidligere tettsteder i Vestfold og Telemark
Tidligere kommuner i Vestfold
Kommuner opphørt i 2002
Norske kommuner etablert i 1838
Iditarod

Iditarod er et hundesledeløp som kjøres gjennom den amerikanske delstaten Alaska hvert år. Det begynner første søndag i mars.

Løpet, som går fra Anchorage i sørøst til Nome i nordvest, ble arrangert for første gang i 1973. Initiativtageren til Iditarod var forfatterinnen Dorothy Page. På årstall med oddetall kjøres søndre trasé som er omtrent 1 606 km, mens nordre trasé brukes i år med partall og er omtrent 1 570 km lang. Løpet er oppkalt etter den fraflyttede gruvebyen Iditarod, og er inspirert av serumløpet til Nome i 1925.

Vinneren får en pengepremie, som per 2017 var 70 000 US dollar. De første tyve plasserte får også en pengepremie, mens de andre deltakerne får en godtgjørelse på 1 049 US dollar.

Nordmenn som har deltatt 
Roger Leegaard ble Rookie of the year med en 10 plass i 1983

Rune Hesthammer ble Rookie of the year med en 10 plass i 1986
 Harald Tunheim(kongen) deltok i 1999, han kom på en 19.-plass og ble "Rookie of the year." I 2000 tok han en 25.-plass og i 2002 kom han på en 12.-plass.
 Robert Sørlie vant Iditarod som første nordmann i 2003, og gjentok bragden i 2005.
 Bjørnar Andersen ble «Rookie of the Year» i 2005.
Kjetil Backen Har deltatt 3 ganger.
 Sigrid Ekran ble «Rookie of the Year» i 2007.

 Joar Leifseth Ulsom har deltatt fra 2013: 
 I 2013 tok han en 7.-plass som Rookie of the year - også den raskeste rookien (førstegangskjøreren) så langt i Iditarod.
 I 2014 kom han på 4.-plass og endte han opp med den femte raskeste tid som noensinne er kjørt i Iditarod inntil da
 I 2015 kom han på 6.-plass.
 I 2016 kom han på 6.-plass.
 I 2017 kom han på 4.-plass.
 I 2018 vant han løpet som andre nordmann og tredje ikke-amerikaner.
 I 2019 kom han på andreplass.
 I 2020 kom han på sjetteplass.
 Han innehar rekorden som den raskeste ikke-amerikaner, den raskeste norske, og også den raskeste rookien (førstegangskjøreren) som noen gang har deltatt i Iditarod med sin syvendeplass i 2013. Joar er en av bare to kjørere som har topp 7-plassering på de fire første deltakelsene i Iditarod.

 Ralph Johannesen deltok i 2014 og kom på 22.-plass.

 I 2015 ble Thomas Wærner Rookie of the year med en 17.-plass. Han vant i 2020.

 I 2016 var det rekordmange nordmenn som deltok: Sigrid Ekran, Joar Leifseth Ulsom, Dag Torulf Olsen, Robert Sørlie, Tore Albrigtsen, Lars Monsen, Ralph Johannessen, Geir Idar Hjelvik, Ketil Reitan.

Liste over vinnere av Iditarod

Se også 
 Hundekjøring
 Leonhard Seppala
 Liste over hundekjøringsløp

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Repeterende arrangementer etablert i 1973
1973 i USA
Nevado Sajama

Nevado Sajama () er en utdødd stratovulkan som ligger i Sajama nasjonalpark i Bolivia, på altiplano i Andesfjellene og nær sørvestgrensen mot Chile. Vulkanen utgjør det høyeste fjellet i Bolivia, og den er nest høyeste vulkan i verden, etter Ojos del Salado. Nevado Sajama hadde sitt siste utbrudd for omkring  siden. Krateret er ikke synlig, siden toppen er dekket av en permanent iskappe.

Nevado Sajama ble første gang besteget den 4. oktober i 1939, av Joseph Prem og Piero Ghiglione. De klatret ei rute langs nordvestryggen. Prem prøvde seg første gang (langs nordvestryggen) alene i 1927, men måtte gi opp da han nådde til cirka . I 1931 nådde Prem og  W. Stricker til omtrent samme høyden langs nordsiden av fjellet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fjell i Bolivia
Andes
Fjell over 6000 meter
Vulkaner i Sør-Amerika
Stratovulkaner