alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sverre Løberg

Sverre Offenberg Løberg (født 4. april 1905 i Skien, død 30. juli 1976 i Skien), var en norsk typograf, motstandsmann og politiker (Ap). Han var stortingsrepresentant fra Telemark for Arbeiderpartiet i årene 1945 til 1969 .

Bakgrunn og virke 
Sverre Løberg arbeidet frem til 1940 som typograf i høyreavisen Fylkesavisen. Etter den tyske invasjonen av Norge var han allerede i aprildagene 1940 med og startet motstandsarbeidet i Skien, sammen med blant andre Didrik «Dixe» Cappelen som var lokalpolitiker (H) og venn av Løberg.. Høsten 1940 ble han angitt, arrestert og dømt til tukthus. Frem til våren 1945 satt han i et tredvetalls tyske fengsler og konsentrasjonsleirer, deriblant konsentrasjonsleirene Sachsenhausen og Dachau. Kort tid etter at han ble satt fri, reiste han tilbake til Tyskland for å assistere med å finne etterlatte norske fanger.

Løberg ble innvalgt som stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet allerede i 1945. I etterkrigstiden markerte han seg på Arbeiderpartiets venstrefløy, blant annet som NATO-motstander. I sin periode som stortingsmann gjorde han også tjeneste som innpisker for Arbeiderpartiets stortingsgruppe.

Løberg markerte seg som en frittalende og slagferdig politiker og en uredd debattant. Da Hans S. Jacobsen i 1966 fikk oversatt Quislingbiografien «Quisling — Prophet without Honour» av Ralph Hewins, kalte han Jacobsen en historieforfalsker, og Jacobsen svarte med injuriesøksmål. Saken gikk for Oslo byrett i 1969. Løberg vant saken, tilslutt også i Høyesterett. Løbergs sak ble ført av Annæus Schjødt jr. Saken stimulerte også til debatt og et bredere perspektiv om okkupasjonshistorien.

I 1970 ble Løberg utnevnt til Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Det er reist en byste av ham i Skien.

Bibliografi 
 Det jeg husker best – selvbiografi, Aschehoug, 1966 (Ebok fra bokhylla.no)

Litteratur. Kilder 
 Jon Birkenes: «Milorg I D 17 (nedre Telemark) 1940-45», Byminner 18, Skien 1982, side 22 ff. m.fl.
 Kai Arvid Køhler: «Oppløsningen av Den antinazisiske gruppa» i Historiekomiteen for krigstiden i Porsgrunn: Okkupasjonsårene i Porsgrunn 1940 til 1945, 4. kapittel, Porsgrunn 1988 
 Ronald Haakonsen (redaktør): Vi er fri! Skien i krigsårene 1940-45, Skien historielag, Skien 1995, side 37, 40 ff.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter 1945–1949
Stortingsrepresentanter 1950–1953
Stortingsrepresentanter 1954–1957
Stortingsrepresentanter 1958–1961
Stortingsrepresentanter 1961–1965
Stortingsrepresentanter 1965–1969
Norske motstandsfolk under andre verdenskrig
Norske konsentrasjonsleirfanger under andre verdenskrig
Norske forfattere av erindringsbøker
St. Olavs Orden
Personer fra Skien kommune
Fanger i Dachau
Pikachu

Pikachu (ピカチュウ Pikachū) er den mest kjente Pokémonen. Mange ser på den som maskoten til Pokémon-spillene. I National Dex er den nummerert som 25. Virkelighetens Pikachu er kanskje en ili pika (Ochotona iliensis), en sjelden og svært lodden pipehare (også kalt pika) som lever i høyder på 2 800–4 100 moh. i Tianshan-fjellene i Kina.

Pikachu er fra førstegenerasjonen av Pokémon, og er av typen electric (elektrisk). I Pokédexen beskrives den som «elektrisk mus Pokémon». Utseendemessig har den gul, glatt pels, en lynformet hale, mørke striper på ryggen, svarte ørespisser og røde kinnsekker, der elektrisiteten blir lagret.

Ash Ketchum, hovedpersonen i Pokémon-animeen, fikk Pikachu som sin første Pokémon av Professor Oak, etter å ha ønsket seg alle de andre Pokémonene charmander, squirtle og bulbasaur først. Alle var tatt, og derfor ble det til at han fikk, ja nettopp, Pikachu. Pikachu har etter det vært med i alle hans eventyr, inkludert i alle Pokemon-filmene.

Navnet Pikachu er sammensatt av «pikapika», som er et japansk onomatopoetikon for gnistre, og «chuchu», som er et japansk onomatopoetikon for «pip» (lyden som mus lager).

Pikachu kan utvikles til Raichu ved å bruke thunderstone (tordenstein). Pichu utvikler seg til Pikachu ved at man maksimerer «friendship» (vennskap). Pikachu kan fanges på alle de håndholdte spillene, men kan være vanskelig å finne. I Pokemon: Sun and Moon så har man muligheten til å utvikle Pikachu til to ulike former av Raichu. Den ene formen er den vanlige Raichu men man trenger ikke thunderstone lenger for å oppnå denne. Istedenfor så bruker man thunderstone for å oppnå den nye formen som er Alola-versjonen av Raichu. Forskjellen mellom disse to er at i motsetning til den vanlige formen til Raichu så er Alola Raichu av typen Electric/Psychic.

Stemmen som blir brukt i animeen, er fra seiyū Ikue Otani.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Pokémoner
Emilio Jacinto

Emilio Jacinto y Dizon (født 15. desember 1875 i Tondo i Manila på Filippinene, død 16. april 1899 i Magdalena i provinsen Laguna) var en filippinsk frihetskjemper og nær medarbeider av Filippinenes første president, general Andres Bonifacio. Han døde av sine sår etter et sammenstøt i Majayjay i Laguna under den filippinsk-amerikanske krig.

Liv og virke

Bakgrunn 
Hans far, Mariano Jacinto, døde før Emilio var ferdig med sin skolegang, men moren Josefa Dizon, som var jordmor, tok på seg mer arbeid for å sørge for at han kom seg gjennom studiene. Senere ble han nødt til å bo sammen med sin onkel Don Jose Dizon, som fikk ham inn på kollegiet San Juan de Letran i Manila. Derfra gikk veien videre til Santo Tomas-universitetet der han studerte jus.

Frihetsengasjement
Man han avbrøt studiene da han mot sin nors og onkels ønske sluttet seg til Katipunan-brodrskapet da den filippinske revolusjon brøt ut i 1896. Han var da bare 19 år, men ble en av Katipunans dyktigste ledere. For Andres Bonifacio var han rådgiver, sekretær og regnskapsfører. 

Han redigerte avisen Ang Kalayaan, som beskrev Katipunans mål og virksomhet for folket, og forfattet den såkalte Kartilya ng Katipunan som gav en innføring i Katipunans regler og forordninger. Dessuten hadde han ansvaret for fremstillingen av krutt.

Skribent, dikter 
Jacinto var også dikter, med pennenavnet «Dimas-Ilaw». Hans fremste dikt var A La Patria, inspirert av Jose Rizals Mi Ultimo Adios. Av hans øvrige forfattgerskap kan nevnes:
 Ang Ningning at Liwanag (Gnist og lys),
 Ang Kalayaan (Frihet),
 Ang tawo'y magkakapantay (Alle mennesker er like),
 Ang Pag-ibig (kjærlighet),
 Ang Bayan at ang mga Gobiernong Pinuno (Folkene og regjeringene),
 Ang Maling Pagsasampalataya (Den falske tro) og
 Ang Gumawa (Arbeid).

Død 
Under en av bataljene i Majayjay i provinsen Laguna ble Emilio Jacinto tilført dødelige sår. Han døde den 16. april 1899 i en alder av 24 år.

Litteratur 
 

Opprørsledere
Jacinto, Emilio
Personer fra Manila
Mastodon

Mastodon er et teknisk progressiv/groove metal-band som ble stiftet i 1999 i Atlanta, Georgia, USA.

Biografi
Mastodon ble dannet av de tidligere Today Is the Day- og Lethargy-medlemmene Brann Dailor og Bill Kelliher, samt de tidligere Four Hour Fogger-medlemmene Troy Sanders og Brent Hinds. I 2000 spilte de inn demoen The 9 Song Demo som de solgte på konserter. Denne demoen var spilt inn av daværende vokalist Eric Saner, som forlot bandet noen måneder senere. Etter å ha spilt inn en selvtitulert 7" for Reptile Records, fikk de platekontrakt med samme selskap.

Mastodons første offisielle utgivelse var EP-en Lifesblood fra 2001, som ble godt mottatt av både anmeldere og publikum. I 2002 kom debutalbumet Remission som solgte til gull i USA. 

Deres andre album Leviathan fra 2004, som er et konseptalbum basert på Herman Melvilles Moby Dick, symboliserer Mastodons virkelige gjennombrudd. Det ble veldig godt mottatt, og ble «The Album of the Year» i både Revolver, Kerrang! og Terrorizer.

I februar 2006 kom samlealbumet The Call of the Mastodon med sanger fra EP-en Lifesblood og den selvtitulerte 7" og DVD-en The Workhorse Chronicles med en dokumentar, konsertmateriale og musikkvideoer. 

Mastodon har kontrakt med plateselskapet Warner Music.

Utgivelser

Studioalbum
 Remission (2002)
 Leviathan (2004)
 Blood Mountain (2006)
 Crack the Skye (2009)
 The Hunter (2011)
 Once More 'Round the Sun (2014)
 Emperor of Sand (2017)
 Hushed and Grim (2021)

EPer
 Sick Leg (2000)
 Lifesblood (2001)
 Call of the Mastodon (2002) (Nyutgivelse av deres første demo med ny vokal)
 Cold Dark Place (2017)

Singler
 March of the Fire Ants (2002)
 Blood and Thunder (2004)
 Iron Tusk (2004)
 Crystal Skull (2006) 
 The Wolf Is Loose (2006)
 Colony of Birchmen (2007)
 Oblivion (2009)
 Divinations (2009)
 Curl of the Burl (2011)
 Black Tongue (2011)
 High Road (2014)
 Chimes At Midnight (2014)
 Show Yourself (2017)
 Steambreather (2017)
 Stairway to Nick John (2019)
 Fallen Torches (2020)
 Forged by Neron (2021)
 Pushing the Tides (2021)
 Teardrinker (2021)
 Sickle and Peace (2021)

Video
 The Workhorse Chronicles: The Early Years 2000-2005 (DVD, 2005)
 Live at the Argon (CD/DVD, 2011)

Annet
 Demo (demo, 2001)
 Demo 2001 (demo, 2001)
 Emerald (7" split, 2003)

Medlemmer
Brann Dailor – Trommer, Vokal  (2000–)
Brent Hinds – Gitar, Vokal (2000–)
Bill Kelliher – Gitar (2000–)
Troy Sanders – Bass, Vokal (2000–)
Eric Saner – Vokal (2000)

Eksterne lenker 
 
 
 
 Fanside
 Mastodon på Myspace
 Relapse rocords
 Warner Brothers Music

Progressiv metal-band fra USA
Groove metal-band fra USA
Band etablert i 1999
Grammy Award-vinnere
Ventrilo

Ventrilo er en applikasjon som brukes for å for prate gratis over internett (voice over IP). 
Programmet er oftest brukt blant klaner som kommuniserer effektivt når de spiller videospill, men kan fint brukes blant bedrifter, familie og venner.

Programmet finnes for Microsoft Windows og Mac OS X. Det er også planlagt en klientversjon for Linux-operativsystemet. Sistnevnte er mest brukt på serversiden. Programmet krever at brukerne har en klientversjon av Ventrilo installert og at de kobler seg opp mot en server som kjører Ventrilos serverversjon. Klientversjonen er gratis, mens serverversjonen er gratis inntil 8 brukere. Skal man ha over 8 brukere tilkoblet må man leie en Ventriloserver fra et autorisert firma.

Det er best å bruke høretelefon med mikrofon (hodetelefoner), men vanlig høyttaler og mikrofon kan også brukes. Lydkvaliteten kan justeres fra nær CD-kvalitet til dårlig mobiltelefon. Beste kvalitet krever større båndbredde.

Frie alternativer 
 Mumble

Proprietære alternativer 
 Teamspeak

Eksterne lenker 
 

Proprietær programvare
Voip
King James Version

King James Version (KJV) er en engelsk bibeloversettelse som begynte i 1604 og ble fullført i 1611 av Den engelske kirke. Den ble trykket av kongens trykker, Robert Barker. Dette var den tredje offisielle oversettelse til engelsk. Den første var Den store Bibel (Great Bible) bestilt av Den engelske kirke under regimet til kong Henrik VIII, og den andre var Biskopenes Bibel (Bishop's Bible) i 1568. I januar 1604 kalte kong Jakob I av England inn til en konferanse ved Hampton Court hvor den nye engelske versjonen ble mottatt som svar på de problemer som ble oppfattet av de tidligere oversettelser bemerket av puritanerne, en fraksjon innenfor Den engelske kirke.

Kongen utvalgte 54 personer til å arbeide med oversettelsen. De holdt på i syv år. Oversettelsen kom ut første gang i 1611. Den ble deretter sett på som standardutgave i Storbritannia i flere århundrer. Siden har det kommet ut nye utgaver hvor språket har blitt modernisert. Den første utgaven omfattet også de deuterokanoniske bøker, men siden 1800-tallet har de vanligvis blitt utelatt. 

Denne bibeloversettelse fikk stor innflytelse på utformingen av det engelske språk og engelsk litteratur, og særlig Herman Melville og William Wordsworth var dypt påvirket av den. Den har et poetisk språk som kan oppleves som gammeldags for dagens lesere, men King James Version er fortsatt en av de mest solgte bibeloversettelsene blant engelsktalende.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Bibeloversettelser
Den anglikanske kirke
Bøker fra 1611
Evangelisten Lukas

Lukas (gresk:  – Loukâs; hebraisk: לוקא) levde i det 1. århundre og nevnes i Det nye testamente som lege og som Paulus' medarbeider og reiseledsager. I 2. Timoteusbrev nevnes Lukas som den som er hos Paulus til det siste.

I kirkelige tradisjon tillegges han forfatterskapet av Lukasevangeliet ('Evangeliet etter Lukas') og Apostlenes gjerninger. Kirkehistorikeren Eusebius av Caesarea forteller at Lukas traff Paulus rundt år 50, og ble med han på misjonsreisene.

I den sene oldtid og tidlige middelalder oppsto legenden, at Lukas skulle være maler, og ha malt det første ikonet, et bilde av jomfru Maria, den såkalte Sorte Madonna av Częstochowa. Det finnes forøvrig ingen belegg for denne antagelsen.

Noen hevder at Lukas var øyenvitne til Jesus, og han har blant noen kirkefedre blitt satt i forbindelse med de 72 disiplene Jesus utsendte som beskrevet i Lukasevangeliet, kapittel 10. Denne tradisjonen finnes det ikke belegg for.

Lukas' evangelistsymbol er en bevinget okse fordi evangeliet etter ham begynner med Sakarjas offer i tempelet. Oksen var et vanlig offerdyr.

Se også 
 Matteus
 Markus
 Johannes

Eksterne lenker 
 
 Den hellige evangelisten Lukas (~9 f.Kr-~75?). Den Katolske Kirke

Lukas
De sytti disipler
Lukasevangeliet
Apostlenes gjerninger
KNM «Tyr»

KNM «Tyr» (N 50) var et spesialfartøy for dype undervannsoperasjoner i Sjøforsvaret og del av den nasjonale ubåtredningsberedskapen. 
Offisiell betegnelse på fartøyet er minekontrollfartøy.

Historie 
Fartøyet ble bygget som MS «Standby Master» i 1981 og var i bruk som standbyfartøy i Nordsjøen før sjøforsvaret kjøpte det i 1993. Fartøyet gjennomgikk så en omfattende ombygging og modernisering i 1994, og 7. mars 1995 heiste sjøforsvaret kommando på fartøyet som nå var døpt KNM «Tyr».
Under ombyggingen ble bro utvidet og modernisert, nye thrustere ble installert, det ble bygget en minehangar på aktre hoveddekk, taktisk system ble installert samt et anlegg for en ROV Scorpion 21.

Oppgaver 
Oppgavene til KNM «Tyr» gikk ut på blant annet kontroll av minefelt, søk og recovery av miner og torpedoer, søk etter personer eller gjenstander, vrakleting og filming samt en del sivile oppdrag. Utenom Sjøforsvaret var instanser som Tolletaten, Politi- og lensmannsetaten, Miljødirektoratet, Havforskningsinstituttet og Forsvarets forskningsinstitutt eksempel på oppdragsgivere som ofte benyttet fartøyet.

Kjente oppdrag og oppdagelser
KNM «Tyr» har vært delaktig i mange oppdagelser, rednings- og leteaksjoner. Listen under er ikke fullstendig.

 1996: Fant og hevet helikopteret som styrtet i Førdefjorden i 1996
 Fant og filmet lastebåten «Ulsund» som gikk ned utenfor Jæren i 1997
 1999: Lokaliserte og filmet ubåten «U 735» som ble senket utenfor Horten i desember 1944.
 2000: Fant og filmet vraket av slagkrysseren «Scharnhorst» i samarbeid med NRK Brennpunkt og Forsvarets forskningsinstitutt
 Fant fiskefartøyet «Utvik Senior»
 2003: Fant og filmet vraket av ubåten «U 864» som ble senket vest for Fedje på slutten av andre verdenskrig
 5. mars 2008: Lokaliserte vraket av jageren HMS «Hunter» etter den hadde vært savnet i nesten 70 år. Funnstedet 7,5 nautiske mil vest for havna i Narvik blir nå betraktet som en krigsgrav.

Utfasing 
Skipet ble tatt ut av tjeneste i 2013 og lagt ut for salg året etter.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  KNM «Tyr»

Norske krigsskip
Skip fra 1981
Skip bygget i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Kjevik flystasjon

Kjevik flystasjon er en av Luftforsvarets nedlagte flystasjoner, beliggende på Kjevik 15-20 minutter fra Kristiansand. Flyplassen er videreført som sivil flyplass under navnet Kristiansand lufthavn. Luftforsvarets skolesenter Kjevik er også lokalisert ved flyplassen.

Idag holder Luftforsvarets skolesenter til her. All militær virksomhet på Sørlandet er nå knytt opp mot Kjevik. Blant de militære aktørene finner vi Heimevernet, Vernepliktsverket, Forsvarsbygg, Forsvarets logistikk organisasjon og Luftforsvarets skolesenter. Luftforsvarets skolesenter består av i alt fem skoler:
 
Luftforsvarets befalsskole, 
Luftforsvarets elektronikk og dataskole, 
Luftforsvarets flytekniske skole, 
Forsvaret ammunisjonsskole Kjevik og
Luftkrigsskolen teknisk avdeling

Referanser

Norske flystasjoner
Kristiansands historie
Byggverk i Kristiansand
Tilbud og etterspørsel

Tilbud og etterspørsel beskriver innen økonomifaget relasjonene mellom potensielle selgere og kjøpere av et økonomisk gode i et marked med fullkommen konkurranse. Teorien om prisdannelsen i markeder er en sentral del av mikroøkonomisk teori.

Klassiske økonomer som Adam Smith beskriver tilbud og etterspørsel som avgjørende for markedsprisen til en vare, mens varens reelle verdi (naturlige pris) er bestemt av produksjonskostnadene.

Marginalistiske økonomer som Stanley Jevons så på nytteverdien som avgjørende for varens verdi, og mente at denne lot seg fastslå gjennom å finne likevektsprisen når tilbud og etterspørsel var i balanse.

Alfred Marshall forente disse perspektivene i nyklassisk økonomi, som et forsøk på å forklare og forutse forandringer i prisdannelsen i markedsøkonomien. Her bestemmer tilbud og etterspørsel den kortsiktige prisdannelsen, mens produksjonskostnaden bestemmer den langsiktige prisdannelsen.

Se også
 Tilbud
 Tilbudskurve
 Etterspørsel
 Etterspørselskurve
 Produksjon
 Grensekostnad
 Alternativ kostnad
 Pris (økonomi)

Økonomisk teori
Mikroøkonomi

de:Marktgleichgewicht
simple:Quantity demanded
Schaliach

Schaliach var et norsk melodisk death metal-band. Tekstene deres omhandler kristendom.

Historie 
Schaliach ble opprettet som et sideprosjekt med Ole Børud fra Extol og Peter Dalbakk, som senere ble medlem av Black-Metalbandet Vardøger. De gav ut kun en plate, Sonrise, i 1996 med Petroleum Records. Plata ble senere gitt ut i en remastered-utgave med Momentum Scandinavia. Denne versjonen kom med et ekstra spor, Purple Filter. Schaliach sin musikk på Sonrise er en kombinasjon av progressiv melodiøs death metal og doom metal.

Siste medlemmer 
Ole Børud – gitar, bass og trommer
Peter Dalbakk – gitar og vokalist

Diskografi 
Northern Lights (Split album, 1996)
Sonrise (Studioalbum, 1996)
In The Shadows Of Death (Samlealbum, 2000) – Endtime Productions. Schaliach bidro her med et spor.
Sonrise (Remastered, 2005)

Eksterne lenker 
 

Norske death metal-band
Band etablert i 1995
John Robert Mjåland

John Robert Mjåland (født 20. juni 1977) er en norsk musiker. Han er bassist i de kristne metalbandene Extol, Ganglión, Lengsel og Espe.

Diskografi

Lengsel 
 2000 Solace
 2006 The Kiss, The Hope

Referanser 

Norske bassister
Fødsler i 1977
Tor Magne Glidje

Tor Magne Glidje (født 27. september 1977) er gitarist fra Birkeland i Aust-Agder i Extol, Ganglion(oppløst) og Lengsel, hvor han også er vokalist. Han blir også regnet som en av grunleggerne til bandet Benea Reach. Spiller nå i bandet Mantric. Mantric slipper platen "the descent" i april 2010 på Prosthetic Records. Tor Magne er gift med Henriette (Akerholdt) som har trommet for Umbrella og The Loch Ness Mouse.

Diskografi

Lengsel 
 2000 Solace
 2006 The Kiss, The Hope

Extol 
 2000  Undeceived
 2005  The Blueprint Dives

Ganglion 
 2003 the stripped EP

Mantric 
 2010 the descent

Norske gitarister
Fødsler i 1977
Ole Halvard Sveen

Ole Halvard Sveen (født 10. oktober 1977) er en norsk låtskriver sanger, gitarist og trommeslager. Han har spilt i mange band, blant annet Finnegans Wake, Extol og Ganglion – hvor han spiller gitar, samt at han spiller trommer i Lengsel og Happy Dagger. Nå aktiv som vokalist, gitarist og låtskriver i Mantric, og sammen med sin bror Håkon Audun i Tims Familytree, der han spiller mange forskjellige akustiske instrumenter. Høsten 2017 startet han så sitt soloprosjekt Bolivar, og utgav blant annet julesangen "Wishlist (all I want for Christmas is the truth)", som han også lagde musikkvideo til, sammen med sine fire barn. I juni 2018 slapp han sin første offisielle singel under navnet Bolivar, "Time for life (note to self)".

Diskografi

Lengsel 
 2000 Solace – trommer, synth, akustisk gitar og koring 
 2006 The Kiss, The Hope – trommer, trekkspill, vokal og synth

Extol 
 2005  The Blueprint Dives

Tim's familytree 
 2008  – Dancing leaves – trommer, mandolin, kontrabass, banjo, melodica, koring, perkusjon

Happy Dagger 
 2009 Songs of Shame – trommer, mandolin, bvg
 2010 Bittarheden – mandolin, trekkspill

MANTRIC 
 2010 The Descent – vokal, gitar, mandolin, trekkspill, fiolin, synth
 2015 Die Old - ep - trommer, gitar, vokal, mandolin, piano
 2015 Sin - trommer, gitar, vokal, synth, banjo

BOLIVAR

- 2018 Time for life - singel - vokal, trommer, gitarer, melodica, piano, banjo, mandolin og perkusjon.

Referanser 

Norske sangere
Norske trommeslagere
Norske gitarister
Stig Johansen

Stig Johansen er navnet til flere personer.

Per mars 2022 hadde 150 menn i Norge Stig Johansen som sitt første fornavn og etternavn. Av disse var det 51 som hadde Stig Johansen som sitt eneste fornavn og etternavn.

Blant disse finnes:
 Stig Johansen (fotballspiller) (født 1972), fotballspiller, blant annet i Southampton FC, Helsingborg og Bodø/Glimt
 Stig Johansen (ishockeyspiller) (født 1970), ishockeyspiller i Vålerenga
 Stig Johansen (musiker), musiker i Grannes

Referanser
Tiriltunge

Tiriltunge (Lotus corniculatus) er en flerårig urt i erteblomstfamilien. Den er kommuneblomst i Fredrikstad kommune og tidligere Vågsøy kommune.

Tiriltunga har en nedliggende til oppstigende vekstform, og blir 5–20 cm høy, men stengelen kan bli 50 cm lang hvis den blir holdt oppe av andre vekster. Bladene er spredte og trekoblete, og har en eggformet utseende med en spiss tupp. Begge sider er glatte med en gressgrønn farge.

Blomstene har en gul farge, men som regel med et anstrøk av oransje eller rødt. De 3-7 blomstene er samlet sammen i skjermer på hodet av stengelen. Tiriltunga blomstrer fra juni til august. Etter bestøvning og avblomstring vokser fruktlegemene ut. Disse kalles belger, og det er i de frøene sitter. Belgene er i begynnelsen grønne, men går over til en mer rødlig tone og er brune når frøene er helt modne. Belgene spretter fra hverandre og vrir seg slik at frøene spretter langt bort. Belgen som er igjen har vridd seg rundt sin egen akse og ser ut som noen antilopehorn. Det er mest sannsynlig at tiriltunga har fått sitt vitenskapelige navn på grunn av hornene. Corniculatus betyr små horn.

Tiriltunga lever i symbiose med en bestemt bakterieart, Rhizobium leguminosarum, som vokser i ertestore knoller på rotsystemet. Denne bakterien har evnen til å binde opp nitrogen fra lufta, og nitrogenet er til nytte for tiriltunga. Til gjengjeld får bakterien vann og mineralnæring.

Arten hører hjemme i Europa, Nord-Afrika og i tempererte områder i Asia. I Norge er den vanlig til Troms, men sjelden nordenfor. Tiriltunga vokser fortrinnsvis i næringsfattig jord, på solåpne lokaliteter som heier, veikanter, skrenter og enger.

Tiriltunga har hatt flere bruksmål i gamle tider. Blant annet i folkemedisinen ble tiriltunga tørket og enten lagt på brennevin eller brukt i te, denne brennevinen og teen ble brukt som magemedisin. Rota har blitt brukt som et blodrensende middel. Dessuten ble tiriltunga lagt rundt jurene på kyrne for det var bra mot jurbetennelse. Planten skal også gi en meget pen gul farge ved farging av garn.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Den virtuella floran (svenskspråklig)
 Høgskulen i Volda

Erteblomstfamilien
Medisinplanter
Gule blomster
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Jørn Jamtfall

Jørn Jamtfall (født 24. juli 1966) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er logistikkansvarlig for . 

Han var førstekeeper for  fra 1995 til 1999, og spilte én A-landskamp.

Da han var yngre spilte han blant annet for klubbene National og Strindheim, mens han på tampen av fotballkarrieren hadde et kort opphold i Sogndal.

Han er far til den tidligere Rosenborgspilleren Michael Kleppe Jamtfall, og Cecilie Kleppe Jamtfall.

Jørn Jamtfalls moderklubb var HIL/Fevåg.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske fotballspillere
Norske fotballtrenere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Fotballspillere for Strindheim Fotball
Fotballspillere for Rosenborg BK
Fotballspillere for Sogndal Fotball
Fotballspillere for GIF Sundsvall
Norske fotballspillere i Sverige
Vinnere av Kniksenprisen