Nouruz

Nouruz , Nevruz eller Newroz (persisk: ) (ny dag) blir feiret av befolkningen i Albania, Afghanistan, Kurdistan i Syria, Iran, irakisk Kurdistan, Aserbajdsjan, Tadjikistan og en del andre land i Sentral-Asia; i tillegg markeres dagen over hele verden av diaspora-befolkning fra denne regionen, slik som parsere, bahaier og kurdiske utvandrere. Det nye året begynner mellom 20.–22. mars (beroende på når vårjevndøgn inntreffer). Ordet kommer fra gammelpersisk; nava = ny + rəzaŋh = dag/dagslys («ny dag/dagslys»), og har fremdeles den samme betydningen i modern persisk (nou = ny og ruz = dag). Feiringen har sine røtter flere tusen år tilbake til zoroastrismen, og er skrevet inn på UNESCOs liste over Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.

Nowruz er imidlertid ikke referert til i det lille korpuset av gammelavestiske tekster tilskrevet Zoroaster, og navnet forekommer heller ikke i ny Avesta. Dens tidligste opptreden er i Pahlavi-tekster, som nōg rōz Zana-Minu (nwk rwc, <Av. *navaka- raocah-).

Nouruz i Iran 
Nouruz ansees gjerne som iranernes viktigste høytid, og feiringen pågår i 13 dager. Det nye året begynner oftest den 20. eller 21. mars (29. esfand, mars-måneden på persisk). I Persia hadde man tidligere kun to årstider; den varme årstiden som varte i syv måneder og den kalde som varte i fem.

I begynnelsen av hver årstid laget de en fest. Denne festen som startet i begynnelsen av den varme årstiden, som er noenlunde tilsvarende vårjevndøgn i Norge, var en veldig gledesfylt periode. Denne dagen tok man ut dyrene på beite, og i begynnelsen av den kalde årstiden «Mehregan» (solgudinnens fest), tok man inn flokken. Disse to festene var de viktigste høytidene for iranerne.

Man brukte i eldre tider 25 dager før Nowruz å gjøre i stand tolv stolper av leire, og dyrke frem tolv ulike kornslag og frø – som hvete, havre, hirse, mais, ris, erter, linser, bønner og sesam. Det som vokste best trodde man skulle gi den beste avlingen gjennom året. I nyere tid feires Nouruz litt annerledes.

Dagen før Nouruz («nyttårsaften») dekker man det såkalte nyttårsbordet. Man legger en duk på et bord eller på de myke persiske gulvteppene. Dette bordet kalles «haftsin», som på persisk betyr «syv ting som begynner på S» (haft = syv + sin = s). På duken plasseres som regel følgende syv ting:

 Senjed – en type søtlig frukt som minner om dadler og vokser i ørkenen under vanskelige forhold; frukten symboliserer tålmodighet
 Somaq – et syrlig krydder som brukes til maten (slik som salt benyttes til mangt), og med dette ønsker man maten en god smak i framtiden
 Sabzeh – som er en brikke med hvetegroder av hvetekorn, linser eller lignende. Med dette ønsker man at det skal bli et godt år med en bra avling
 Sib – et rødt eple som symboliserer glede
 Sonbol – hyasinter som symboliserer skjønnhet
 Sekkeh – mynter (rial og toman, men også mulig med andre kurser) og det symboliserer kampen mot fattigdom
 Serkeh – eddiksyre, som symboliserer livets bevegelse og flyt

Dessuten bør følgende ting også settes frem på duken:
 Et speil – som symboliserer renheten
 Malte egg
 En hellig bok (Avesta, Koranen, Tora, Bibelen) eller en diktsamling av poeten Hafez eller Shahname, som symboliserer den rike persiske kulturen
 En skål som inneholder en levende gullfisk
 Ulike kaker og nøtter

På denne festen bruker man å møtes hos den eldste i familien og spise den spesielle maten for Nouruz. Denne består av fisk (for det meste sik) med ris som man blander med dill, persille, gressløk og fersk hvitløk, slik at risen blir grønnaktig. Når det nærmer seg tiden for det nye året, bruker alle i familien å sitte rundt Haftsin-bordet. Noen leser et dikt fra Hafez' diktsamlinger. Det sies at i samme øyeblikk som det nye året begynner, slutter den lille gullfisken i skålen å svømme og blir helt stille! Når det blir nyttår ønsker alle hverandre et «Godt Nyttår». Senere gir de eldre presanger eller nye penger til de yngre. Det er en vanlig hos iranerne at man skal besøke alle slektninger og venner ved nyttår. I de fem første dagene av nyttårsfesten bruker de eldre i slekten å være hjemme slik at de yngre kan besøke dem. Siden besøker de eldre de yngre. Nyttåret er den tid på året da man treffer også dem man ikke rekker å treffe i løpet av resten av året.

Referanser

Se også 
 Liste over FN-dager
 Iran
 Perserriket
 Zoroastrisme
 bahai
 kalender
 nyttår
 tradisjon
 ritual

Eksterne lenker 
 
  International Nowruz Day, via De forente nasjoner
 Nowruz - persisk nyttår, via FN-sambandet

Persiske ord og uttrykk
Hendelser i Afghanistan
Hendelser i Albania
Hendelser i Aserbajdsjan
Hendelser i Georgia
Hendelser i Iran
Hendelser i Irak
Hendelser i Tyrkia
Hendelser i Kasakhstan
Hendelser i Russland
Kirgisistans historie
Kosovos historie
Syrias historie
Usbekistans historie
FN-dager
Iranistikk
Høytider og helligdager
Bahai
Immateriell kulturarv
Zoroastrisme