alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sebino Plaku

Sebino Plaku (født 20. mai 1985 i Pukë) er en albansk tidligere fotballspiller spiller. 7. august 2022 signerte Sebino Plaku for Korsvoll IL som trener. Plaku er betegnet som en rask og målfarlig angrepsspiller og har tidligere spilt for blant andre KF Partizani Tirana, KS Apolonia Fier og Hamarkameratene.

Han skrev under på en fireårsavtale med Hamarkameratene den 25. januar 2008 etter å ha vært på prøvespill et par uker i forveien, men forlot Hamarklubben i slutten januar 2009 etter å ha fått lite spilletid med én seriekamp og to cupkamper, samtidig som han høsten 2008 ble utleid til gamleklubben.

Plaku har erfaringer fra U15 til U21-landslaget hos Albania og han har også to B-landskamper med fire mål for landet. Plaku prøvespilte også for Brann og Vålerenga sommeren 2007 uten å få kontrakt.

Korsvoll
Nå er han trener for Korsvoll IL

Meritter 
KF Partizani Tirana
 Kupa e Shqipërisë (1): 2003/2004

KF Skënderbeu Korçë
 Kategoria Superiore (2): 2011/2012, 2012/2013

KF Tirana
 Kupa e Shqipërisë (1): 2010/2011
 Superkupa Shqiptare (1): 2011

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Spillerprofil hos 90minut.pl

Albanske fotballspillere
Fotballspillere for FK Partizani Tirana
Fotballspillere for KS Besëlidhja Lezhë
Fotballspillere for KF Laçi
Fotballspillere for KF Apolonia Fier
Fotballspillere for KS Dinamo Tirana
Fotballspillere for HamKam
Fotballspillere for KF Tirana
Fotballspillere for KS Flamurtari Vlorë
Fotballspillere for KS Kastrioti Krujë
Fotballspillere for KF Skënderbeu Korçë
Fotballspillere for Śląsk Wrocław
Fotballspillere for KF Korabi Peshkopi
Fotballspillere for FC Kamza
Fotballspillere for FK Kukësi
Fotballspillere for KF Llapi
Fotballspillere for SC Gjilani
Utenlandske fotballspillere i Norge
Personer fra distriktet Pukë
Fødsler i 1985
Fremkallingsvæske

Fremkallingsvæske eller fremkaller kalles den væske som anvendes ved fremkalling for å gjøre synlig den latente bilde som eksponeres på et lysfølsomt materiale, oftest film eller fotopapir.

Bestanddeler
Bestanddelene i en framkaller for svarthvit negativ film er:

Framkallningsstoff
Det vanligste er hydrokinon men også metol anvendes. Framkallingsstoffet omvandler sølvioner fra sølvhalidkrystaller til metallisk sølv.

Konserveringsstoff
Ofte anvendes natriumsulfitt.

Aktiverende stoff
Fremkallingseffektiviteten styres av noen alkalier. Vanlige er boraks og natriumhydroksid.

Bremsende middel
Man anvender ofte kaliumbromid eller natriumbromid for å bremse tendensen hos fremkallingsstoffet til å reagere på ueksponerte sølvhalidkrystaller.

Løsningsmiddel
Løsningsmiddelet er vann.

Vanlige framkallere for svarthvit

Filmfremkallere
 D-76, ID-11 samme resept Kodak og Ilford.
 Microdol X finkornframkaller Kodak.
 Rodinal framkaller fra Agfa.
 Xtol

Papirfremkaller
 D 72 den vanligste framkalleren for papir Kodak.
 Dektol En framkaller for Kodaton en positiv svarthvit film fra Kodak. Hengtes denne film senere i flaske  med ammoniakk på bunnen, fikk man blåkopier.

Fotografiske kjemikalier
Karl Gunnar Björklund

Karl Gunnar Björklund (født 2. desember 1953 i Växjö) er en svensk fotballspiller og trener. Han var med og vant Allsvenskan for Östers IF I 1978, 1980 og 1981. Han har trent flere svenske topplag og det norske laget SK Brann
i tillegg til at han var Gunder Bengtssons assistent i Molde FK.

Han er far til fotballspilleren Joachim Björklund og svoger til fotballspilleren og treneren Tommy Svensson.

Karriere som spiller 
  Östers IF – Gull i Allsvenskan
  Östers IF– Gull i Allsvenskan
  Östers IF– Gull i Allsvenskan

Referanser

Kilder 
 brann.no: «Branns hovedtrenere siden 1960»

Eksterne lenker 
 

Svenske fotballspillere
Svenske fotballtrenere
Fotballspillere for Östers IF
Fotballspillere for IFK Värnamo
Fotballtrenere for Brann
Fotballtrenere for Kalmar FF
Fotballtrenere for Örgryte IS
Fotballtrenere for IF Elfsborg
Fotballtrenere for Östersunds FK
Molde Fotballklubb
Utenlandske fotballtrenere i Norge
Fødsler i 1953
Laura Vandervoort

Laura Dianne Vandervoort (født 22. september 1984) er en kanadisk skuespillerinne. 

Hun har vært med i Instant Star, og spiller Kara Kent i TV-serien Smallville.

Trivia 
Har svart belte i karate. Hun var på forsiden på Stuff Magazine i oktober 2007.

Filmer 
TV Serier
 V (2009) (Lisa)
 Hypa Space (2007) (seg selv)
 Smallville (2007- 2008) (Kara Kent)
 CSI: Crime Scene Investigation (2007) (Miss Tangiers)
 The Dresden Files (2007) (Natalie)
 Sue Thomas: F.B Eye (2005) (Gabbie)
 Doc (2004) (Annis Bennington)
 Instant Star (2004- 2008) (Sadie Harrison)
 The Gavin Crawford Show (2002) (The Girl)  
 Mutant X (2001) (Tina)
 Twice In A LifeTime (2000) (Misty Reynolds)
 Are You Afraid of the Dark? (2000) (Ashley Fox)
 Goosebumps (1997–1998) (Nadine og Sheena)

Eksterne lenker 
 
 
 

Vandervoort, Laura
Personer fra Toronto
US Army War College

United States Army War College (USAWC) er en amerikansk militær høyskole i Carlisle, Pennsylvania. Det ligger på området til Carlisle Barracks som var en militær utpost i 1770-årene. Skolen er den høyeste krigsskolen i USA og utdanner militære og sivile i forskningsbasert ledelse, strategi, og internasjonale operasjoner.

USAWC har om lag 600 studenter, halvparten gjennom internettbasert fjernundervisning og halvparten på campus. Studiene leder fram til Mastergrad i strategiske studier.

Studentene må ha fullført Hærens stabsskole, og gjennomsnittsstudenten er en 45 år gammel oberstløytnant.

Skolen ble grunnlagt med basis i erfaringene fra Den spansk-amerikanske krigen, av forsvarsminister Elihu Root i november 1901. Høyskolen ble flyttet fra Washington, DC i 1940, og ble lokalisert i Carlisle fra 1950.

Tidligere studenter
 John J. Pershing,  1905
 Dwight D. Eisenhower,  1928
 George S. Patton,  1932
 William Westmoreland,  1951
 Creighton Abrams, 1953
 Alexander Haig, 1966
 Norman Schwarzkopf, 1973
 George Joulwan, 1978
 Harald Sunde, 1999

Se også
United States Military Academy
National War College
US Naval Academy
Naval War College
US Air Force Academy
Air War College

Eksterne lenker
 U. S. Army War College hjemmeside
 USAWC historie
 Strategic Studies Institute of the US Army War College 

Universiteter i Pennsylvania
U.S. Army
Militære skoler
Pennsylvania
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1901
1901 i USA
Beck – Det tause skriket

Beck – Det tause skriket er en svensk film fra 2007 i serien om Martin Beck. Filmen ble skrevet av ekteparet Rolf Börjlind og Cecilia Börjlind og regissert av Harald Hamrell.

Handlingen 
To jenter blir overkjørt av et tog en mørk høstnatt. Ble de myrdet eller hadde de selv valgt å møte døden sammen? Når Martin Beck og hans kollegaer begynner åvetterforske den ubehagelige hendelsen møter man det som tilhører hverdagen for mange unge kvinner i  dag – for å bli akseptert må man tåle høyt press, vold og trusler, noe som fører til ustabilitet og selvforakt...

Om filmen 

Filmen er nr 23 (den nest siste) i serien og ble sluppet direkte på leie/kjøpe DVD den 19. september 2007. Filmen ble spilt inn i november/desember 2006. Mange deler av filmen ble spilt inn i Huddinge, en forstad til Stockholm.

Rolleliste

Eksterne lenker 

Beck-filmer
Filmer regissert av Harald Hamrell
John Brown

John Brown (født 9. mai 1800 i Torrington i Connecticut, død ved hengning 2. desember 1859 i Charles Town i Vest-Virginia) var en amerikansk, hvit abolisjonist og aktiv slaverimotstander.

Biografi
I 1850-årene gjennomførte han og sønnene en rekke opprør og væpnede aksjoner mot slaveeiere i Midtvesten og i Appalachene – ikke minst et blodig angrep hvor fem hvite slaveeiere ble drept i Kansas i 1856. Brown selv hevdet han ikke deltok i denne massakren, men han støttet den offentlig.

Den 16. oktober 1859 brøt Brown og fire svarte menn – en av dem en rømt slave – seg inn i byen Harpers Ferrys våpenkammer i Vest-Virginia, stjal en rekke våpen og forskanset seg i forsøk på å starte et slaveopprør i området. De krevde frigivelse av de fire millioner slavene som da fantes i Sørstatene. På denne tiden utgjorde svarte ti prosent av befolkningen i byen, hvorav 150 slaver og 150 frie. 

Oberst Robert E. Lee stormet stedet etter to dager, og Brown ble dømt for oppvigleri og hengt i byen Charles Town den 2. desember. Rettssaken mot ham skapte stor debatt i samtiden. Umiddelbart før henrettelsen uttalte Brown:

I wish to say furthermore, that you had better – all you people at the South – prepare yourselves for a settlement of that question that must come up for settlement sooner than you are prepared for it. The sooner you are prepared the better. You may dispose of me very easily; I am nearly disposed of now; but this question is still to be settled – this negro question I mean – the end of that is not yet.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 HF Nat Hist Park Recources, John Brown
 Find-A-Grave profile for John Brown
 New York History Net, John Brown's Farm
 John Brown's pike, Kansas Museum of History
 John Brown's surveying compass, Kansas Museum of History

Personer fra Litchfield County i Connecticut
Borgerrettighetsforkjempere fra USA
Afroamerikansk historie
Personer fra USA dømt for forbrytelser
Henrettede personer (før 1900-tallet)
Henrettede amerikanere
Personer henrettet ved hengning
Le Charivari

Le Charivari er et illustrert fransk satiremagasin som utkom fra 1832 til 1937. Det ble grunnlagt under regimet til kong Ludvig Filip av den republikanske journalisten Charles Philipon (1800–62), 

I november 1831 ble Philipon anklaget for å ha trykt «fornærmelser mot kongens person» i La Caricature, og i en stappfull rettssal takket han anklagerne for å ha sørget for å få en så farlig mann som ham selv arrestert. Han påpekte likevel at de hadde forsømt seg når de hadde glemt å arrestere alt som var pæreformet. Også pærene burde arresteres, der de hang på trærne rundt om i Frankrike, ettersom også de var lovbrytere. Retten syntes ikke dette var morsomt, og Philipon satt et halvt år i fengsel. Da han ble løslatt, gjentok han pære-spøken i Le Charivari året etter. Dermed var det duket for et nytt fengselsopphold. Sammenlagt satt Philipon to år i fengsel for å ha tegnet kongen som en frukt.

Le Charivari gikk inn i 1837, men ble husket internasjonalt, for i 1843 kom en engelskspråklig arvtaker på banen i England, Punch med undertittelen The London Charivari. Fra 1838 var en ny versjon av La Caricature også i omløp i Frankrike.

Referanser

Se også 
 Karikatur

Franske tidsskrifter
Vittighetsblader
Satire
Publikasjoner etablert i 1832
Publikasjoner nedlagt i 1937
Kunst og kultur i 1832
Kunst og kultur i 1937
1830-årene i Frankrike
Protvino

Protvino (russisk: Протвино́) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger rundt 100 km sør for Moskva og 15 km vest for Serpukhov, på venstre bredd av elva Protva. Innbyggertall: 36 175 (folketelling 2002).

Historie 
Byggingen av en bymessig bosetning, rundt et stort forskningslaboratorium innen høyenergi partikkelfysikk, startet i 1958, og RosAtoms Institutt for høyenergifysikk, IHEP (russisk: Институт физики высоких энергий – Institut fiziki vysokikh energij) ble åpnet her i 1965. Instituttet er kjent for partikkelakseleratoren U-70, som var den største i verden da den ble startet opp i 1967, og for annen fysikkrelatert forskning. Protvino fikk bystatus i 1989.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Institute for High Energy Physics
 Protvino /quick reference and forum/

Byer i Moskva oblast
Bosetninger etablert i 1960
1960 i Russland
Sjatura

Sjatura (russisk: Шатура) er en by i Moskva oblast i Russland. Den ligger ved innsjøen Svjatoje, 124 km øst for Moskva.  Innbyggertall: 30 393 (folketelling 2002), 31 635 (folketelling 1989).

En bosetning på stedet til dagens Sjatura har vært kjent siden 1423. I 1917 startet utvinning av torvforekomster i nærheten, og i 1918 begynte byggingen av den første torvfyrte elektriske kraftstasjonen nær landsbyen Torbejevka (russisk: Торбеевка). I 1919 og 1920 ble det bygget ytterligere to bosetninger, Sjaturstroj (russisk: Шатурстрой) og Tsjornoje Ozero (russisk: Чёрное Озеро).  I 1928 ble alle tre bosetningene slått sammen til bosetningen Sjatura, som fikk bystatus i 1936.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Moskva oblast
Etableringer i 1423
Bosetninger etablert i 1420-årene
Jevgenij Malkin

Jevgenij Vladimirovitsj «Geno» Malkin (russisk: Евге́ний Влади́мирович Ма́лкин; engelsk transkripsjon: Yevgeni Vladimirovich Malkin) (født 31. juli 1986) er en russisk profesjonell ishockeyspiller som er assisterende lagkaptein for Pittsburgh Penguins i National Hockey League (NHL). Etter sesongen 2008-2009 ble han tildelt både Art Ross Trophy og Conn Smythe Trophy.

Statistikk

Internasjonalt

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russiske ishockeyspillere
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2006
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2014
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2014
Personer fra Tsjeljabinsk oblast
Joakim Hykkerud

Joakim André Hykkerud (født 10. februar 1986 på Notodden) er en norsk håndballspiller som spiller for  i norsk eliteserie. Han spiller strek, er 196 cm høy og veier 110 kilo. Han spilte på Norges lag som tok sølv i VM 2017.

Karriere

Klubb 
Hykkerud er født og oppvokst på Notodden, og startet karrieren i Notodden Håndballag. Han spilte senere syv sesonger i  i norsk eliteserie, hvor han etter 2009/10-sesongen ble kåret til årets strekspiller i Postenligaen, samt årets spiller i .

Han har tidligere spilt for TSV Hannover Burgdorf i Tyskland, IFK Kristianstad i svensk eliteserie, og før det spilte han en halv sesong i Bjerringbro-Silkeborg, og var med å sikre seriesølv i den danske toppligaen.

Landslag 
Han har 79 landslagskamper, 60 U-landskamper og 32 juniorkamper for Norge, og fikk sin mesterskapsdebut under Håndball-EM 2016 for menn i Polen. Han spilte på Norges lag som tok sølv i VM 2017.

Meritter 
 3 seriegull
 1 cupgull
 1 cupsølv
 1 sluttspillgull
 1 seriesølv
 1 seriebronse
 1 europacupsølv
 1 Vm sølv

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske håndballspillere
Spillere i Håndball-EM 2016 for menn
Spillere i Håndball-VM 2017 for menn
Spillere i Håndball-EM 2018 for menn
Håndballspillere for Drammen HK
Personer fra Notodden kommune
Lundsnegl

Lundsnegl (Cepaea nemoralis) er et bløtdyr og tilhører de landlevende lungesneglene.

Utseende 

Skallhøyde er 14-23 millimeter bredt og 15-20 millimeter  og det har 5,5 vridninger. Å lese et skall vil si å holde det på en spesiell måte slik at antall vridinger kan telles og høyden kan måles. Åpningen skal vende mot deg og toppen opp. Mål er skallhøyde og nummer er vridninger. Skallet er gult, med en eller noen mørke midtlinjer midt langs hver vinding.

Kroppen er grå og ikke særlig brun. Vanlig hagesnegl er mer brun og har skall med eller uten mørke lengdelinjer. Kanten rundt åpningen i skallet er mørk. For en sikker artsbestemmelse må en dissekere sneglen og se på genitaliene.

Levevis 
Stor hagesnegl lever på land ofte i åpen løvskog, kratt, veiskråninger eller mer åpent landskap. Den lever av både friske og råttnende planter.

Stor hagesnegl er i aktivitet fra våren og kan ses helt til høsten. Om vinteren ligger den i dvale.

Stor hagesnegl er tvekjønnet noe som gjør det lettere å finne en partner. For å kunne legge egg kreves allikevel to snegler, som under paringen, befrukter hverandre gjensidig. De kjønnsmodne parer seg om våren. Kroppene presses sammen, fot mot fot, rett overfor hverandre. Med vaggende bevegelser beføler de hverandre med leppene og tentaklene.  Etter en tid vrenger den ene sneglen ut sin vaginaåpning og en pilsekk med en kalkpil som den stikker inn i partnerens kropp.  Den andre sneglen gjør likeså og paringen kan begynne.  De befrukter hverandre samtidig.

Ettersom de er tvekjønnet kan begge legge egg. Eggene legges i en grop eller hule sneglen graver ut i jorden.  Vanligvis legger hver snegl omtrent 20-30 egg.

Snegler dør av og til ikke lenge etter paring og egglegging.

Eksterne lenker 
 

Lungesnegler
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Bløtdyr formelt beskrevet i 1758
James Franco

James Edward Franco (født 19. april 1978 i Palo Alto i California) er en amerikansk skuespiller, regissør, filmprodusent og maler. 

På videregående skole (high school) i Palo Alto ble han kåret til det beste smilet. Mens han gikk på videregående skole begynte Franco også å studere kunst utenom skoletiden. Han fulgte et klassisk kunstprogram i to år. Franco arbeidet på en McDonald's-restaurant i Los Angeles da han startet sin karriere. Foreldrene nektet å forsørge ham etter at han sluttet på UCLA, hvor han begynte å studere etter at han reiste til Los Angeles atten år gammel. Franco dukket opp i TV-serien Freaks and Geeks og en del filmer. Han vant en Golden Globe Award og ble Emmy-nominert i 2002 etter å ha spilt tittelrollen i TV-filmen James Dean. Franco har selv blitt karakterisert som «den nye James Dean».

Franco er mest kjent i den brede publikumsmassen for rollen som Harry Osborne i Spiderman-filmene.

Franco har et nært forhold til motehuset Armani og mottar klær fra det. Han er også Guccis nye ansikt for deres parfyme for menn.

I juni 2008 fikk Franco en bachelorgrad i kreativ skriving ved UCLA i Los Angeles og startet samme år på en mastergrad i det samme på Columbia University og skal bli elev ved New York Universitys filmskole, Trish School of the Arts.

Moren Betsy Franco er barnebokforfatter. Franco-navnet stammer fra Madeira. James Franco er fjerde generasjon, men bare kvart portugisisk. Faren har dessuten svenske aner og moren er russisk jøde. Siden 2006 har han vært i et forhold med skuespilleren Ahna O'Reilly.

Franco har hatt en rekke utstillinger som maler. Blant de som har kjøpt hans maleri er Nicolas Cage, som regisserte ham i Sonny, samt Sharon Stones søster. Han skjenker bort mange bilder som blir solgt til veldedige formål.

James Franco er en såkalt metodeskuespiller. Han har finansiert og regissert tre filmer: The Ape, Fools Gold og Good Time Max. Han spilte selv i alle tre filmene.

Til Oscar-utdelingen 2011 ble Franco nominert til Oscar for beste mannlige hovedrolle for rollen som Aron Ralston i filmen 127 timer. Han var også nominert til Golden Globe som beste hovedrolle i dramafilm for den samme rollen.

Filmer (utvalg) 
 Freaks and Geeks
 Never Been Kissed
 Spider-Man
 Sonny
 City by the Sea
 Spider-Man 2
 Tristan & Isolde
 Annapolis
 Flyboys
 An American Crime
 Spider-Man 3
 Knocked Up
 In the Valley of Elah
 Pineapple Express
 Milk
 Date Night
 Eat Pray Love
 127 timer
 The Green Hornet
 Your Highness
 Rise of the Planet of the Apes
 Spring Breakers
 This Is the End
 Sausage Party
 Oz the Great and Powerful

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Palo Alto
Oscar-nominerte skuespillere
Fødsler i 1978
Fritz Gottlieb Zapffe

Fritz Gottlieb Zapffe (født 9. oktober 1869 i Larvik, død 2. juli 1956 i Tromsø) var en norsk polfarer. Han var sønn av malermester Carl Johan Zapffe og Caroline Wilhelmine Hansen. Han var apoteker i Tromsø. Gift med Gudrun Wessel (1870–1950) 19. august 1897. Zapffe deltok i Roald Amundsens Nordpolekspedisjon i 1925 som sanitetsmann og proviantforvalter. Han var far til forfatteren, juristen, filosofen, fjellklatreren og friluftsmannen Peter Wessel Zapffe.

Referanser

Kilder 
 Nyhus, Per: Larvik A-Å, Larvik 1999, s. 462

Norske polfarere
Personer fra Larvik kommune
Personer fra Tromsø kommune
Peter Wessel Zapffe
Fødsler i 1869
Dødsfall i 1956
Judy Gringer

Judy Gringer (født 23. januar 1941) er en dansk skuespiller. Hun har spilt i mer enn femti filmer, samt på Det Kongelige Teater og i revyer.

Gringer begynte som barn ved balletten på Det kKngelige Teater. I 1957 ble hun hyret inn som danser av Stig Lommer, og året etter ble hun skuespiller i ABC-revyen. Hun spilte så i en rekke teaterkomedier.

På filmlerretet hadde hun for det meste biroller i komedier. Disse gjorde henne kjent og populær i Danmark. Hun spilte ofte sammen med Dirch Passer, og de to bodde i en periode sammen. Dette forholdet tok slutt i 1963, og hun ble senere sammen med regissøren Knud Leif Thomsen. I 1985 flyttet hun til New York, hvor hun levde av å ta småjobber inntil 1991.

Filmografi 

 Guld og grønne skove (1958)
 Verdens rigeste pige (1958)
 Seksdagesløbet (1958)
 Soldaterkammerater (1958)
 Mor skal giftes (1958)
 Vagabonderne på Bakkegården (1958)
 Poeten og Lillemor (1959)
 Onkel Bill fra New York (1959)
 Poeten og Lillemor og Lotte (1960)
 Sømand i knibe (1960)
 Mine tossede drenge (1961)
 Peters baby (1961)
 Poeten og Lillemor i forårshumør (1961)
 Det tossede paradis (1962)
 Sømænd og svigermødre (1962)
 Det støver stadig (1962)
 Oskar (1962)
 Venus fra Vestø (1962)
 Drømmen om det hvide slot (1962)
 Pigen og pressefotografen (1963)
 Vi har det jo dejligt (1963)
 Hvis lille pige er du? (1963)
 Sikke'n familie (1963)
 Et døgn uden løgn (1963)
 Majorens oppasser (1964)
 Selvmordsskolen (1964)
 Når enden er go' (1964)
 Fem mand og Rosa (1964)
 Ih, du forbarmende (1965)
 Gift (1966)
 Det er ikke appelsiner - det er heste (1967)
 Smukke Arne og Rosa (1967)
 Sådan er de alle (1968)
 Dyrlægens plejebørn (1968)
 Den gale dansker (1969)
 Guld til præriens skrappe drenge (1971)
 Min søsters børn når de er værst (1971)
 Takt og tone i himmelsengen (1972)
 Lenin, din gavtyv (1972)
 Nu går den på Dagmar (1972)
 Romantik på sengekanten (1973)
 Prins Piwi (1974)
 Nøddebo Præstegård (1974)
 I løvens tegn (1976)
 I skorpionens tegn (1977)
 Familien Gyldenkål vinder valget (1977)
 Firmaskovturen (1978)
 Slægten (1978)
 Historien om en moder (1979)
 Otto er et næsehorn (1983)
 Midt om natten (1984)
 Himmel og helvede (1988)
 Kærlighed ved første desperate blik (1994)
 Til højre ved den gule hund (2003)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske skuespillere
Fødsler i 1941
Fiber

Fiber er en materialtype som består av sammenhengende filamenter eller forlengede enhetlige stykker, på samme måte som homogene tråder. De er viktige bestanddeler i biologien for både planter og dyr, der de holder sammen det øvrige vevet. Menneskers bruksområder for fiber er høyst varierte, vi kan spinne fibrene til tråd, hyssing, snøre, garn og tau. Fiber kan inngå som en komponent i komposittmaterialer eller kan veves til matter som for eksempel papir eller filt. Fiber brukes ofte i produksjon av andre materialer, der råstoffene enten er fra naturen eller produseres syntetisk. Syntetiske fibre er billigere å produsere enn naturlige fibre, ettersom det er en tilnærmet uuttømmelig kilde for syntetiske fibre sammenlignet med tilgangen på naturlige fibre. Etterspørselen etter naturlige fibre er høyere enn for syntetiske fibre, ikke minst fordi naturlige fibre er som regel behageligere å ha på seg i form av klær enn syntetiske fibre.

Naturlige fibre 
Naturlige fibre inkluderer de som produseres av planter, dyr og geologiske prosesser. De kan klassifiseres etter opprinnelse.

Plantefiber. Plantefibre benyttes i produksjonen av papir og tekstiler (klær). Kostholdsfiber er viktig for menneskelig ernæring.
 Vegetabilske fibre er generelt sett basert på varianter av cellulose, gjerne med lignin. Eksempler inkluderer bomull, hamp, brennesle, jute, lin, ramie og sisal. 
 Trefiber fremstilles fra trær, da hovedsakelig fra massevirke. Kan fremstilles både kjemisk og mekanisk, man får da cellulose, respektive tremasse. Mesteparten av fiber fra trær anvendes i papirfremstilling som papirmasse. Anvendes også blant annet til fremstilling av så forskjellige ting som tekstiler (viskose), folie (cellofan) og sponplater.

 Animalske fibre består for det meste av bestemte proteiner. Forekomster er edderkoppsilke, ekte silke, tarmreimer (eng:catgut), hår og ull, slik som kashmir, mohair og angora.
 Mineralske fibre i naturlig tilstand: asbest. Asbest er det eneste mineralet med naturlig forekommende lange, mineralske fibre. Korte fiber-lignende mineraler inkluderer wollastinitt, attapulgitt og halloysitt.

Syntetiske fibre 

Kunstfiber eller syntetiske fiber er kunstig framstilte fiber.

Se også 
Tekstil

Eksterne lenker
 Les om fiber på Treveven

Materialer
Tekstiler
Sovjetisk rubel

Rubel (russisk: рубль) var valutaen som ble benyttet i Sovjetunionen. En rubel ble delt opp i 100 kopek (russisk: копе́йка).

Historisk valuta
Asiatisk valuta
Sovjetunionen