Apeørn

Apeørn (Pithecophaga jefferyi) er en kjempestor rovfugl i haukefamilien (Accipitridae) og eneste art i slekten Pithecophaga, som tilhører underfamilien av slangeørner (Circaetinae). Arten er monotypisk og endemisk for øyene Luzon, Samar, Leyte og Mindanao i Filippinene. Den regnes som Filippinenes nasjonalfugl. Arten er ifølge BirdLife International kritisk truet av utryddelse. Den står også på CITES liste I, som omhandler verdens mest truede arter. Arten opptrer dessuten på Evolutionarily Distinct and Globally Endangered (EDGE) som en av verdens mest truede fuglearter, med en EDGE Score på 5,64 og en ED Score på 16,61.

Taksonomi 

Plasseringen blant sine nærmeste slektninger er usikker. Lerner & Mindell (2005) hevder at Pithecophaga kan være søstergruppen til Circaetus (egentlige slangeørner).

Biologi 
Apeørn måler cirka  og veier omkring . Vingespennet utgjør cirka  og har stor bæreflate. Enkeltindivider kan bli større, men denne fuglen er nå så sjelden at dette ikke lenger faller inn under normalen.

Arten har spesielt lange nakkefjær, noe som gir den et spesielt røft uttrykk. Også hodefjæra er lenger enn normalt og kan reises. Hodet, krona, nakken og strupen er beige med mørkebrune striper, kinnene beige. Arten har spesielt høyt og smalt nebb med et 90-graders bend ytterst. Ytterdelen av nebbet er mørk koksgrått og går over i lysegrått nær vokshuden ved basen. Bak pusteåpningene og bakover til rundt de gråblå øyene har arten mørk gråbrun og læraktig hud, noe som gir arten et spesielt morskt uttrykk. Fjærdrakten har ellers mørkebrune fjær med med krem- og beige kanter på oversiden, mens undersiden er kremhvit til hvit, men innslag av rødbrune striper på halssidene og de fjærkledde «buksene» som dekker det meste av de undere ekstremitetene. Føttene og tærne er kraftige og dekket av blekgul skjellhud. Tærne er utrustet med sorte dolkelignende og meget kraftige klør. Det er lite som skiller kjønnene, men hunnen blir trolig størst. Ungfuglene er en litt blassere versjon av foreldrene.

Arten lever utelukkende på Filippinene og i all hovedsak på øya Mindanao. Den totale populasjonen ble anslått til omkring  hekkende par i 2003, hvorav  ble estimert å holde til på Mindanao. For de andre øyene var antallene ubetydelig; Luzon (et fåtall fugler), Samar (kanskje seks par) og Leyte (trolig kun to par).

Arten trives i sammenhengende tropisk regnskog og tropisk lauvfellende skog, gjerne dominert av trær i familien Dipterocarpaceae og annen høyvokst skog med store trekroner. Den opptrer normalt opp til , men den har blitt observert opp til mer enn . Den opptrer sjelden i fragmentert skog.

Apeørn fanger og eter mest skjermflygere i slekten Cynocephalus (filippinerskjermflyger, kolugo eller kaguang) og palmesivetter (Paradoxurus), mer sjelden også apekatter. I tillegg jakter den på en rekke andre arter når anledningen byr seg, blant annet slanger, varaner, flygeekorn, rotter og andre fugler. Jakten foregår gjerne fra ei grein høyt oppe i trekronene. Par kan jakte sammen.

Apeørner er monogame standfugler som hekker i solitære par som forsvarer et revir. Hekkingen begynner i september og hunnen legger i oktober–desember. Redet er enormt og bygges høyt oppe i trekronene av begge, cirka 30 meter over bakken eller mer. Det er gjerne plassert på en epifytisk bregne. Hunnen legger alltid kun ett egg. Inkubasjonstiden tar  dager. Begge foreldrene ruger, men hunnen er mest aktiv. Avkommet har hvit dun. Apeørn og harpyørn (Harpia harpyja) er de to artene som har det lengste mellomstadiet i utviklingen av fjærdrakten. Det tar ungene hele  uker (altså  dager) før full fjærdrakt opptrer, men ungen(e) forblir avhengig av foreldrene i opp til ett år. I oppveksten jakter hannen, mens hunnen parterer og gir ungen maten som hannen bringer til redet. Paret hekker som regel hvert andre år når ungen overlever. I fangenskap har apeørn overlevd i opp til 42 år.

Inndeling 
Inndelingen av haukefamilien følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), med unntak av underfamilien Aquilinae. Den følger den nye revisjonen til Lerner et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle.

 Accipitriformes, haukefugler
 Accipitridae, haukefamilien
 Circaetinae, slangeørner
 Spilornis, snokørner
 Pithecophaga, (monotypisk)
 P. jefferyi, apeørn
 Terathopius, gjøglerørn (monotypisk)
 Circaetus, egentlige slangeørner

Referanser

Eksterne lenker 
 

Haukefugler
Filippinenes endemiske fugler
Monotypiske fugleslekter
Dyr formelt beskrevet av William Robert Ogilvie-Grant
Fugler formelt beskrevet i 1897