Ablativ

Ablativ (av latin ab latus – båret fra) er en kasus som blir brukt til å merke visse adverbiale setningsledd. Ablativs grunnbetydning betegner en bevegelse opp og bort fra, som i den latinske grunnbetydningen, men brukes oftest om fra, ut av. Ablativ finnes i latin, men ikke i gammelgresk. Ablativ finnes ikke lenger i germanske språk, her brukes i stedet dativ eller akkusativ med preposisjon. Den finnes blant annet i finsk og andre østersjøfinske språk, i lulesamisk og grønlandsk. Et eksempel fra finsk er Vauva putosi pöydältä «Spedbarnet falt ned fra bordet» (pöytä, «bord»).

Eksempler på ablativ-endelser
 Finsk: -lta, -ltä
 Latin: -a, -is, -o, -e, -ibus, -u
 Ungarsk: -tól, -től
 Tyrkisk: -dan, -den, -tan, -ten

Ablativ på latin

Ablativ har på latin minst femten forskjellige bruksmåter. Den mest brukte er i adverbiale setningsledd, hvor ablativen modifiserer eller avgrenser verbet i henhold til sted, tid, måte osv. Forholdet mellom ablativ og adverbialer er så tett at man i oversettelse fra latin ofte kan oversette med et adverb, for eksempel magna (cum) celeritate, egentlig «med stor fart», som også kan oversettes med «svært raskt».

Noen vanlige bruksmåter er:

 Bevegelse bort fra et sted: Ablativ brukes nesten alltid for substantiver som står etter preposisjonene ab/a/abs («fra»), ex/e («ut av») eller de («ned fra»), for eksempel ex agris («fra landet»), ex Graecia ad Italiam navigaverunt («de seilte fra Hellas (ablativ) til Italia (akkusativ)»).
 Separasjonsablativ: Denne bruken er nært knyttet til foregående; ablativ brukes når en person eller ting skilles fra en annen, selv om det ikke forekommer noen aktiv bevegelse fra et sted til et annet. Preposisjon er ofte utelatt, spesielt ved verb som careo eller libero. For eksempel Cicero hostes ab urbe prohibuit («Cicero holdt fienden vekk fra byen»), eos timore liberavit («Han befridde dem fra frykt»)
 Middelets/instrumentets ablativ: Ablativ kan brukes om middelet for å utføre en handling, for eksempel oculis videre («å se med øynene»). Ablativen tilsvarer her instrumentalis i enkelte andre språk. Noen deponente verb utløser en idiomatisk bruk av ablativ, for eksempel utitur stilo, (bokstavelig «han gjør seg selv godt ved hjelp av en penn», betydning «han bruker en penn»)
 Måtens ablativ: Måten en handlingutføres på. Preposisjonen cum («med») brukes når det ikke er noe beskrivende adjektiv, for eksempel cum cura («med omsorg»), og er valgfri mellom adjektivet og substantivet, for eksempel magna (cum) celeritate («med stor fart»)
 Tidens ablativ: Tiden hvor noe skjedde, eller tidsrommet det skjedde i, for eksempel aestate («på sommeren»), eo tempore («på den tiden»), paucis horis id faciet («han vil gjøre det innen få timer»). 
 Absolutt ablativ: Omstendighetene omkring en handling, for eksempel urbe capta, Aeneas fugit («Da byen var inntatt, flyktet Aeneas»)
 Følgesablativ: Om noen som man gjør/gjorde noe sammen med. Preposisjonen cum brukes alltid, for eksempel cum eis («sammen med dem»), cum amicis venerunt («de kom sammen med venner»). 
 Helhetens ablativ: Det hele som en del tilhører, for eksempel centum ex viris, («hundre av mennene»)
 Personlig agent-ablativ: Den som utfører handlingen ved passivt verb, for eksempel Ceasar a dis admonetur («Caesar blir advart av gudene»).

Noen preposisjoner tar substantiv i ablativ, blant annet pro. Det er også noen få som tar enten akkusativ eller ablativ; akkusativ brukes da der det er bevegelse mot noe, mens ablativ brukes der det ikke er bevegelse, for eksempel in casam (akkusativ, «inn i huset»), in casa (ablativ, «i huset»).

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Kasus