alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Stig Ericson

Stig Ericson (født 1929 i Stockholm, død 1986) var en svensk barnebokforfatter og musiker. 

Ericson studerte ved Folkskoleseminariet 1952-1956 og studerte siden musikk og grafisk formgivning. 1945-1958 virket han som jazzmusiker, 1956-62 arbeidet han som lærer og 1963-79 var han redaktør i Bonnier forlag. Fra 1979 drev han forlaget Två Skrivare sammen med Hans-Eric Hellberg. 

En stor del av Ericsons barne- og ungdomsbøker foregår i et westernmiljø, men har han også skrevet en serie bøker fra ishockeymiljøet i Stockholms forstad Huddinge. 

På norsk finnes bortimot 40 bøker av Ericson, blant annet Dan Henry-serien, Jenny fra Bluewater-serien, Lille Ulv-bøkene og Ropende Ravn.

Priser 
 Nils Holgersson-plaketten 1970  
 Bonniers barnboksstipendium 1972
 Litteraturfrämjandets stora barnbokspris 1978

Referanser 

Ericson, Stig
Personer fra Stockholm
Bolton Castle

Bolton Castle er et borganlegg i Wensleydale i Yorkshire Dales. Den nærliggende bebyggelsen Castle Bolton har tatt sitt navn fra borgen/slottet. Bygningen er vernet og den er listet på Scheduled Monument.

Bolton Castle ble oppført for rikskansler Richard le Scrope i perioden 1378–1399, etter tegninger av John Lewyn.

Maria Stuart ble holdt fengslet på Bolton Castle i seks måneder. Slottet ble påført store skader i den engelske borgerkrigen, men mye av det er likevel bevart. Borgen er fremdeles i eie av etterkommerne til Richard le Scorpe.

Eksterne lenker 
 
 Bolton Castle – UK Heritage

Borger i England
Ruiner i England
Robert Earl Hughes

Robert Earl Hughes (født 1926, død 1958), var en av tidenes tykkeste menn, og er kjent gjennom Guinness rekordbok.

Statistikk 
 Bryst: 124 inches/3,15 meter (Verdensrekord) 
 Masse (Vekt): 486 kg
 BMI: 139.4

Referanser
MOTIV

MOTIV er medlemsbladet for ungdomsorganisasjonen Juvente. Bladet kommer ut opptil fire ganger i året.

Redaktør for MOTIV er Kjetil Vesteraas, og redaksjonen består i tillegg til redaktøren av sju frivillige redaksjonsmedlemmer pluss en grafiker.

MOTIV har et opplag på ca. 2 000, og distribueres til alle betalende medlemmer og betalende aktivitetsmedlemmer av Juvente.

Kort historikk
MOTIV ble opprettet da Norges Godttemplar Ungdomsforbund (NGU) og Det Norske Totalavholdsselskaps Ungdomsforbund slo seg sammen til Juvente i 1992. Da var MOTIV Juventes organ, og redaktøren ble valgt av landsmøtet og MOTIV var uavhengig av forbundsstyret. Fra og med 2007 fikk landsstyret, daværende forbundsstyret, jobben med å velge redaktør, men redaktøren kan ikke være fra landsstyret.

Tidlligere Redaktører 
 Mikkel Keilhau, 2015-2017
 Lisa Zhuang, 2013-2015
 Petter Holstad, 2011-2013
 Stian Seland, 2008-2010
 Camilla Bergfjord
 Sol Gabrielle Larsen
 Eivind Marienborg

Referanser

Eksterne lenker
 MOTIV-bloggen

Juvente
Norske fagblader
Publikasjoner etablert i 1992
Margareta Strömstedt

Gunhild Margareta Strömstedt (født Henriksson 19. mai 1931 i Ljungby, Småland) er en svensk barnebokforfatter, journalist og oversetter.

Hun debuterte i 1961 med Fjärilar i klassen och andra sagor om mina vänner bland tomtarna, og har skrevet i alt 18 bøker. På norsk er hun kjent for de fem bøkene i serien om Majken, for biografien Astrid Lindgren – en livsskildring (1978, 2001) og de to romanene Det skjulte folket og Gå mot solen : fortellingen om Julia og Kim.

Hun er mor til artisten og låtskriveren Niklas Strömstedt.

Priser og utmerkelser (utvalg)

Referanser 

Svenske barnebokforfattere
Æresdoktorer
Personer fra Ljungby kommun
Fødsler i 1931
Det marokkanske kvarter

Det marokkanske kvarter (arabisk: حارة المغاربة Harat al-Maghariba) var et 800 år gammelt kvarter i den sørøstlige delen av Gamlebyen i Jerusalem, som grenset til Tempelbergets vestlige mur i øst (inkludert Vestmuren), Gamlebyens murer i sør (inkludert Dungporten), Det jødiske kvarter i vest, og Det muslimske kvarter i nord. Kvarteret hadde flere skoler og religiøse institusjoner. Det marokkanske kvarter var det femte og minste av Jerusalems kvarterer, men ble revet i 1967 av israelske myndigheter for å gjøre Vestmuren mer tilgjengelig for folket.

Jerusalem
Det jødiske kvarter

Det jødiske kvarter (hebraisk: , HaRova HaYehudi eller Rova, , HaRova HaYehudi; , Harat al-Yehud) er et av de fire tradisjonelle kvarterene i Gamlebyen i Jerusalem. Området er 116 000 m² stort, og ligger sørøst i den innmurte byen. Det strekker seg fra Sionporten i sør, langs Det armenske kvarter i vest, opp til Cardo i nord og helt til Vestmuren og Tempelberget i øst.  I bydelen ligger blant annet den gjenoppbyggede Hurva-synagogen.

Referanser 

Jerusalem
Ulvenatten (film)

Ulvenatten er en norsk action-thriller fra 2008, basert på romanen av samme navn.

Filmen hadde premiere i Norge 29. februar 2008. Den er regissert av Kjell Sundvall. Filmen hadde et besøkstall på  da den gikk på norske kinoer.

Handling 
Under direktesendingen av et debatt-program på TV-kanalen «Kanal ABC» griper en gruppe tsjetsjenere til våpen. De tar programleder Kristin Bye, og flere andre gjester, som gisler. De krever at hele situasjonen skal sende på direktesendt TV, og kommer også med en rekke andre krav.

Men bak TV-kamera må politiets forhandlere forsøke å finne frem til en løsning, og redde flest mulig gissel ut av studioet i live.

Rolleliste 
 Anneke von der Lippe  Programleder Kristin Bye
 Dejan Čukić  Terrorist
 Christian Skolmen  Forhandler
 Ingar Helge Gimle  Operativ uteleder
 Jørgen Langhelle  Antiterrorpolitiets aksjonsleder
 Stig Henrik Hoff  DELTA-politi
 Ramadan Huseini  "«Ulven», terrorist
 Lars Arentz-Hansen - Leder, DELTA-politi
 Ramil Aliyev - tsjetsjensk student

Anmeldelser 
Dagbladet 
Dagsavisen 
Aftenposten 
Verdens Gang

Se også 
Ulvenatten – Romanen

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Filmweb.no:Intenst gisseldrama i «Ulvenatten»

Filmer fra 2008
Norske filmer fra 2000-årene
Norske actionfilmer
Norske thrillerfilmer
Filmer basert på bøker
Norskspråklige filmer
Filmer regissert av Kjell Sundvall
Nordic Black Theatre

Nordic Black Theatre er et teater i Oslo. Det ble stiftet i 1992 av Cliff Moustache og Jarl Solberg  som fremdeles er de som leder teateret med Moustache som  kunstnerisk og Solberg som daglig leder. Opprinnelig holdt stiftelsen til på Grünerløkka, i Parkteatret, men i 2001 overtok de Teaterbåten «Innvik» og flyttet virksomheten dit. 

Virksomheten drives med støtte fra Kulturdepartementet, Norsk kulturråd og Oslo kommune. I 2010 ble båten solgt og Nordic Black kjøpte så Caféteateret i Hollendergata 8, hvor de holder til nå. Kafédrift, konserter og forestillinger er noe av det som tilbys.

Idé
Teateret vender seg til scenekunstnere og ungdom med bakgrunn fra den tredje verden. I tillegg til å drive teater, drives det også en teaterskole (Nordic Black Express). Målet er å gi et positivt selvbilde til barn og unge med ståsted i flere kulturer. Nordic Black Theatre produserer egne forestillinger og tar imot gjestespill og er det eneste kosmopolitiske teater i Norden.

Forestillinger
Noen forestillinger som er satt opp på Nordic Black Theatre:
Heritage – oktober 2008 på Den norske opera, prøvesalen
Hvem var Eugene Ejike Obiora – mars 2008
Vi har en drøm – desember 2007
Shakespeare in Rap – oktober 2007

Referanser 

Teatre i Oslo
Etableringer i 1992
Jørund Mannsåker

Jørund Mannsåker (født 8. september 1920 i Ullensvang, død 30. desember 1989 i Oslo) var universitetslektor, oversetter og filolog.

Han vokste opp i Ullensvang, Voss og Oslo, og ble cand.philol. i 1947 med en oppgave om norsk utvandrerlitteratur. Han tok senere opp det samme emnet i doktoravhandlingen i 1971. Mannsåker var sendelektor i norsk ved flere utenlandske universitet: i Groningen, Uppsala og ved St. Olaf College, Minnesota. Han arbeidet også som konsulent for forlagene Gyldendal og Det norske samlaget, og som oversetter. Kirke- og undervisningsdepartementets oversetterpris i 1978.

Han var gift med Kari Borg Mannsåker og bror til Bergfrid Fjose og Dagfinn Mannsåker.

Referanser 

Norske filologer
Norske oversettere
Vinnere av kulturdepartementets barnebokpriser
Personer fra Ullensvang kommune
Personer fra Voss kommune
Fødsler i 1920
Dødsfall i 1989
Isak Rogde

Isak Rogde (født 3. februar 1947 på Senja, død 3. januar 2010 i Oslo) var en norsk oversetter. 

Rogde ble utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo i 1972. Han arbeidet som lærer, forlagskonsulent og fra 1984 som frilans oversetter. Han oversatte godt over 150 bøker til norsk fra dansk, engelsk, russisk, svensk og tysk. Fra januar 2006 til juni 2008 var han sendelektor ved Statsuniversitetet i Moskva. Han var medforfatter av tre bøker om Russland. Han skrev også artikler for bl. a. Jazznytt og Syng og Segn.

Priser og utmerkelser 
Isak Rogde fikk Bastianprisen for barne- og ungdomslitteratur i 1989 for sin oversettelse av  Peter Pohl: Janne, min venn og Bastianprisen for voksenlitteratur i 2010 for sin oversettelse av Uwe Tellkamps Tårnet. Dette er første gang Bastianprisen har blitt utdelt posthumt.
Han har også blitt tildelt Kirke- og undervisningsdepartementets oversetterpris og har to ganger kommet på IBBY's hedersliste (International Board on Books for Young People Honour List).   

Rogde var bosatt i Oslo.

Referanser

Eksterne lenker 
 Oversikt over Rogdes oversettelser på Nasjonalbibliotekets hjemmesider
 Prisbelønnet oversetter er død, NRK, 05.01.2010

Norske oversettere
Vinnere av kulturdepartementets barnebokpriser
Bastianprisen
Personer fra Troms og Finnmark
Fødsler i 1947
Dødsfall i 2010
Jordveps

Jordveps (Vespula vulgaris) er en av de vanligste stikkvepsartene i Norge.

Utbredelse 
Jordveps er utbredt på hele den nordlige halvkule, den er innført til Australia og New Zealand. I Norge finnes den til 70 grader nordlig bredde.

Utseende 
Jordveps varierer i størrelsen og er mellom 17-20 millimeter lange. Fargene er typiske for stikkvepser, gult og svart. Jordveps hører til i slekten av kortkinnet stikkveps (Vespula), der avstanden mellom fasettøyets nedre kant og kjeven er svært liten, mindre enn følehornets bredde.

Den kan forveksles med tyskveps (Vespula germanica), men kan skilles på ansiktet. Hunner (arbeidere) til jordveps har et markert «ankerformet» svart merke i ansiktet (munnskjoldet), mens den tyske vepsen har tre prikker. Det er også noen små forskjeller på mønsteret på bakkroppen.  «Ankermerket» i ansiktet kan variere i fasong, i tillegg finnes et lignende merke i ansiktet hos flere andre arter, som hos rødveps (Vespula rufa) og hos flere av artene i slekten langkinnet stikkveps (Dolichovespula). Hanner har ikke et slikt «ankermerke» i pannen og kan skilles fra andre arter, særlig på forskjeller i genitaliene.

Levevis 
Jordveps er predatorer (rovdyr) og lever av andre mindre dyr, ofte larver til insekt som lever i vegetasjonen. Dersom byttet har bein eller vinger, fjernes disse med de kraftige kjevene. Larvene blir matet med en blanding av byttedyr, nektar og spytt.

Både jordveps og tyskveps danner kjempestore svermer og bygger store bol, og kan ha opptil 20 000 celler.  Bolene til jordvepsen dannes enten i jordhuler eller på mørke steder i hus.

Bolet er på sitt største utpå sensommeren. Inntil da har larvene blitt utviklet til sterile arbeidere, men seint på sommeren dannes hanner og kjønnsmodne hunner. Disse parer seg. Hver høst (vinter) dør svermen ut og bare de befruktede hunnene, kalt dronningene, overlever vinteren. Om våren danner hver dronning en ny sverm.

Arbeiderne er sterile hunner som har eggleggningsrøret omdannet til en stikkebrodd. Brodden har noen små mothaker, men disse er for små til at brodden sitter igjen, derfor kan samme veps stikke flere ganger.  Brodden står i forbindelse med giftkjertler. Normalt er giften ufarlig for mennesker, men enkelte kan få allergiske reaksjoner.

Referanser

Litteratur 
 Douwes, P.; Abenius, J.; Cederberg, B. & Wahlstedt, U. 2012. Steklar: Myror och getingar. Hymenoptera: Formicidae–Vespidae Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna 133 sider. ISBN 978-91-88506-78-8
 Løken, Astrid 1987. Stikkeveps. Norsk Entomologisk forening, Norske Insekttabeller Nr.11 
 Rognes, Knut. 1980. Preparering og bestemmelse av stikkveps. Norsk Entomologisk forening, Insekt-Nytt 2/5, side 7-13

Eksterne lenker 
 

Stikkvepser
Årevinger formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Ingeborg Eliassen (1953– )

Ingeborg Eliassen (født 26. juli 1953 i Ballangen) er en norsk forfatter, dramatiker og kursholder i kreativ skriving.  

Allerede i 1975 fikk hun antatt dikt i Nordnorsk Forfatterlags antologi Nordfra 1975. Hun var også representert i Nordnorsk Magasins antologi Ei heil vøa i 1982. Eliassen er utdannet agronom og har arbeidet to år for Fredskorpset i Tanzania.

Bibliografi

Barnebøker 
 2018 Du tror det ikke før du får se det Cappelen Damm Forlag
 2016 Snarveien Cappelen Damm Forlag
 2007 Ein vakker dag Orkana forlag
 1979 Berre ei lita ert Det Norske Samlaget

Bøker 
 2010 To skodespel Andre Akt forlag

Dramatikk 
 2020 I Boks (ny versjon av Gammel (2004), Nesodden, produsent Andre Akt
2017 Sirkus Lykke, helaftens familieteater
2013 Crème de la crème, Norsk dramatikkfestival
2012 Jatakk, monolog, NRK Radioteatret
 2009 Jatakk, monolog, Ådissjen Transit
 2008 Hvem var Eugene Ejike Obiora Nordic Black Theatre
 2007 Til Noreg der kjærleik ventar, Det Norske Teater
 2005 Hvis æ hadde ei mor, musikkdramatikk, Propellen/Trøndelag teater 
 2004 Sår, enakter, versjon II, Propellen/Trondheim Kunstmuseum 
 2004 Gammel, forestilling/utstilling Propellen/Trondheim Kunstmuseum 
 2003 Sår, enakter, versjon I, Propellen/Trøndelag Teater 
 2000 To søstre, nypremiere, Sogn og Fjordane Teater, Førde 
 1999 Two sisters, translated by K Stewart Kreisman, England 
 1998 Dramatisering av Katitzi, Teater Fusentast, Trondheim 
 1995 To søstre, Totalteatret/Hålogaland Teater, Tromsø 
 1992 Ingen ting å være redd for, Trøndelag Teater, Trondheim 
 1987 Ildstålet (medforfatter) BUL Nidaros, Trondheim 
 1985 Stemora, bestemora og myrsnipa, Vikateaterfestivalen, Oslo 
 1985 Englebarn og jævelunga (medforfatter) Hålogaland Teater, Tromsø 
 1985 Blusesøm, monolog, Hålogaland Teater/FINN, Tromsø, Harstad 
 1981 Ka tru vest raset kjem, hørespill NRK Troms

Kilder 
 Presentasjon av Ingeborg Eliassen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 Ingeborg Eliassens hjemmeside
 Ingeborg Eliassen hos Norske Dramatikeres Forbund

Norske dramatikere
Norske barnebokforfattere
Personer fra Ballangen kommune
Fødsler i 1953
Max Erwin von Scheubner-Richter

Ludwig Maximilian Erwin von Scheubner-Richter (latvisk: Ludvigs Rihters; født  i Riga, Latvia, død 9. november 1923 i München) var en tysk diplomat og lederfigur i NSDAPs tidligste fase.

Scheubner-Richter hadde tysk-baltisk bakgrunn og kjempet på tysk side under første verdenskrig. Han tjenestegjorde på vestfronten i starten av krigen, men ble raskt forflyttet til østfronten etter at hans overordnende fikk rede på hans russisk-kunnskaper. Allerede i desember 1914 ble han sendt som tysk visekonsul til Erzerum i Tyrkia. Her ble han vitne til folkemordet på armenerne.

Etter krigen flyttet han tilbake til Baltikum og ble medlem av et baltisk frikorps. Allerede i 1918 flyttet han til Tyskland der han i 1920 deltok i det mislykkede Kappkuppet. Etter det flyktet han til München hvor han ble medlem av NSDAP.

Scheubner-Richter var en av initiativtakerne til ølkjellerkuppet i 1923, hvor han ble skutt og drept av politiet. Det første bindet av Adolf Hitlers bok Mein Kampf er dedisert til Scheubner-Richter, sammen med de 15 andre som også ble drept under kuppforsøket.

Referanser 

Personer fra Riga
Tysk-baltere
Tyske diplomater
NSDAP-funksjonærer
Konsuler
Tyskere fra første verdenskrig
Medlemmer av frikorps
Deltakere i Kappkuppet
Deltakere i Ølkjellerkuppet
Medlemmer av NSDAP (innmeldt før 1925)
Tyske monarkister
Personer drept med skytevåpen
Tysk militærpersonell (Hæren i Keiserrike)
Armenias historie
Kirov (Kaluga oblast)

Kirov (russisk: Ки́ров), tidligere kjent som Pesotsjnja (russisk: Песо́чня), er en by i Kaluga oblast i Russland. Den ligger ved elva Bolva (ei sideelv til Desna), rundt 140 km sørvest for Kaluga. Innbyggertall: 38 900 (2005 est.), 38 893 (folketelling 2002). 

Bosetningen Pesotsjnja ble grunnlagt i 1745. Den fikk innvilget bystatus og fikk nytt navn, Kirov, til minne om Sergej Kirov i 1936.

Sjajkovka flybase ligger 20 km nord for byen.

Demografi 
Befolkningsutvikling:
{| class="wikitable"
|-
! År || Folketall || Kilde
|-
| 1959 || align=right | 16 647 || Folketelling 1959
|-
| 1970 || align=right | 29 355 || Folketelling 1970
|-
| 1979 || align=right | 33 492 || Folketelling 1979
|-
| 1989 || align=right | 35 962 || Folketelling 1989
|-
| 2002 || align=right | 38 893 || Folketelling 2002
|-
| 2010 || align=right | 31 882 || Folketelling 2010
|}

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Kaluga oblast
Bosetninger etablert i 1745
1740-årene i Russland
Lars Lie

Lars Olai Lie (født 3. april 1947, død 9. juni 2010) var en norsk lokalpolitiker (H). Han ble valgt inn i kommunestyret i 1984 og møtte i formannskapet fra 1988. I perioden fra 1992 til 1995 var han varaordfører.

Han var ordfører i Fjell kommune i Hordaland fra 2007 til sin død, og var inne i sin syvende periode i kommunestyret.

Referanser 

Høyre-ordførere i Hordaland
Ordførere i Fjell
Personer fra Fjell kommune
Noah Wyle

Noah Strausser Speer Wyle (født 4. juni 1971 i Hollywood i California) er en amerikansk skuespiller. Han er nok mest kjent for rollen som doktor John Carter i TV-serien  ER. 

Wyle har spilt i både TV-serier og filmer.

Filmografi

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Skuespillere i Friends
Personer fra Los Angeles
Fødsler i 1971
Amadeus (film)

Amadeus er en amerikansk biografisk dramakomedie om komponisten Wolfgang Amadeus Mozart fra 1984. Filmen ble regissert av Miloš Forman og er basert på skuespillet Amadeus av Peter Shaffer.

Handling 
Den gamle musikeren og komponisten Antonio Salieri sitter og forteller for en prest om hvordan hans liv ble påvirket av Mozart. Den unge komponisten Mozart later til å være elsket av Gud (Ama-deus), ettersom alt han gjør, er så fantastisk mye bedre enn Salieris musikk noensinne kommer til å bli.

På et mentalsykehus i begynnelsen av 1800-tallet (i slutten av filmen sier han at han ble plaget i 32 år etter Mozarts død, Mozart døde 5. desember 1791) treffer vi Antonio Salieri, tidligere hoffkomponist i Wien. Han har fått en prest tilsendt for å kunne bote for sine synder, da han påstår å ha drept Mozart. Det er via Salieris samtale med presten vi får høre hele historien om Mozarts og Salieris liv.

Gjennom Salieris halvtåkede, bitre øyne får vi se hans versjon av Mozarts storhetstid i Wien, og til og med litt om hvordan det hele begynte, når Mozart turnerer rundt som femåring og får alle til å måpe, hvordan Salieri så gjerne ville leve som Mozart, og blir overlykkelig når hans far dør så han får flytte inn til byen for å utvikle sine musikalske ferdigheter. Hele filmen gjennomsyres av Salieris nesten psykotiske tanker, og lar Salieri stille spørsmålet: Hvorfor la Gud sin elsk på Mozart? Denne (ifølge Salieri) uforskammede drittungen? Når Salieri har ofret sitt liv og kyskhet, og likevel aldri kan nærme seg det talent som Mozart besitter, oppfatter han det som en straff fra Gud som forbitrer hele hans liv. 

Utendørsscenene ble tatt opp i Malá Strana, Prahas gamle bydel. Noen innendørsscener ble tatt i Den spanske sal i Hrad, Prahas festning like over.

Medvirkende 
 F. Murray Abraham – Antonio Salieri
 Tom Hulce – Wolfgang Amadeus Mozart
 Elizabeth Berridge – Constanze Mozart
 Simon Callow – Emanuel Schikaneder/Papageno

Referanser

Litteratur 
 Jahn Otto Johansen: Praha, forlaget Damm, Oslo 2003

Eksterne lenker 

 
  Analyse av Amadeus – teaterstykket og filmen

Filmer fra 1984
Dramakomedier fra USA
Biografiske filmer fra USA
Golden Globe for beste dramafilm
Oscar for beste film
Mozart
Oscar-vinnere (lydmiks)
Engelskspråklige filmer
Italienskspråklige filmer
Tyskspråklige filmer
Amanda for beste utenlandske kinofilm
Amandaprisen 1985
Filmer lagt til Wien
Filmer satt til 1700-tallet
Lada (andre betydninger)

Lada er et russisk bilmerke grunnlagt den juni 1996.

Lada kan også vise til:
HC Lada Toljatti, en russisk håndballklubb.
Lada (gudinne), eller Lado, en slavisk gudinne.
Lada (navn), et kvinnenavn.
Josef Lada, tsjekkisk maler og illustratør.
Inge

Inge er et fornavn som brukes både som kvinnenavn og mannsnavn. Begge formene har norrøn/germansk opprinnelse og betyr «stamfar, stammor». Navnet er på europeisk basis mest utbredt som kvinnenavn, og er svært mye brukt i Danmark. I Norge brukes Inge som mannsnavn.

Etymologi
Inge har, både som kvinnenavn og mannsnavn, opprinnelse i det norrøne ing og det germanske ingwaz, som betyr «stamfar, stammor».

Utbredelse
Inge er på europeisk basis i dag mest brukt som kvinnenavn. I Sverige og Norge er Inge mest brukt som mannsnavn.

Inge har svensk navnedag 11. februar, finsk navnedag 20. juni, estisk navnedag 5. oktober og norsk navnedag 17. desember. Navnedagene er ikke knyttet til kjønn.

Kvinnenavnet Inge
Inge er kjent brukt i Norge som kvinnenavn fra 1676. Formen Inga var et vanlig kvinnenavn i Norden i vikingtiden.

I Norge har kvinnenavnet Inge tradisjonelt vært mest brukt på Østlandet og Nordvestlandet.

Som kvinnenavn er Inge i dag mest utbredt i Danmark og Tyskland.

|}

Mannsnavnet Inge
Inge er kjent brukt i Norge som mannsnavn fra vikingtiden i formen Ingi. Formen Inge er kjent brukt i Norge som mannsnavn fra 1691. I Norge har mannsnavnet Inge tradisjonelt vært mest brukt på Vestlandet og i Nord-Norge. Både i Norge og Sverige var mannsnavnet Inge mest brukt på 1940- og 1950-tallet.

Som mannsnavn er Inge i dag mest brukt i Sverige.  Mannsnavnet Ingi er mye brukt på Færøyene og Ingo er mye brukt i Tyskland.

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.

Menn
 Inge Stenkilsson den eldre (d. ca 1105), svensk konge
 Inge den yngre (d. 1125), svensk konge
 Inge Krokrygg (ca. 1134/1135 – 1161), norsk konge
 Inge Bårdsson (1185–1217), norsk konge
 Inge Lønning (1938–2013), norsk teolog og politiker
 Inge Lorange Backer (f. 1946), norsk fagbokforfatter og ekspedisjonssjef i justisdepartementet
 Inge Eidsvåg (f. 1947), norsk forfatter
 Hans Inge Fagervik (f. 1952), norsk gitarist
 Per Inge Torkelsen (f. 1953), norsk komiker
 Jan Inge Sørbø (f. 1954), norsk litteraturviter
 John Inge Svendsen (f. 1956), norsk polarforsker
 Kjell Inge Røkke (f. 1958), norsk forretningsmann
 Inge Jan Henjesand (f. 1962), norsk økonom
 Inge Bartnes (f. 1970), norsk politisk rådgiver og statssekretær
 Inge Bremnes (f. 1991), norsk artist
 Inge Anda, norsk kokk
 Inge Ådland, norsk bedriftsleder

Kvinner
 Inge Lehmann (1888–1993), dansk seismolog
 Inge Mörath (1923–2002), østerriksk fotograf
 Inge Dekker (f. 1985), nederlandsk svømmer
 Inge de Bruijn (f. 1973), nederlandsk svømmer

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kvinnenavn
Mannsnavn
Dobbeltkjønnede navn