alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Marka Rundt

Marka Rundt er Trondheims eldste og største turrenn. Løypa er ca. 40 km lang, og går gjennom store deler av Bymarka. For en del år siden var det tradisjon å arrangere Studentfemmila som var vinterens kraftprøve. Rennet er åpent for alle, med både konkurranseklasse og trimklasse, og går i klassisk stil.

Marka Rundt arrangeres av NTNUI Langrenn og Vestbyen IL.

Løypa
Fram til 2013 gikk starten er på jordet ved Vullumsgården, rett bak Byåsen Butikksenter og målgang ved Vestbyen Idrettshus. Løypa var drøyt 40 km i kupert terreng og total stigning var ca 870 m. Det var drikkestasjoner i Tømmerdalen (6 km) Klokktjern (13 km og 34 km) og Skogly (24 km). De siste årene var det i tillegg vært spurtpris på Vintervassmyra (10 km) og Skogly.

Fra og med 2016 har Marka Rundt startet i Granåsen. Løypa følger likevel stort sett den gamle traseen.

Historie
Rennet skulle ha blitt arrangert første gang i 1946 men da ble de avlyst på grunn av tett snøvær før start(!). Siden den gang har det vært arrangert hvert år med få unntak.

De siste årene har rennet vært seedingrenn til Birkebeinerrennet og Vasaloppet.

Vinnere

Løpere med flere seire

Eksterne lenker 
Marka Rundt

Skirenn i Norge
Sport i Trondheim
Sportsarrangementer i Trøndelag
Bymarka
Værlebukta

Værlebukta er ei bukt i Moss kommune i Østfold. Den ligger mellom Jeløya og fastlandet på sørsiden av kanalen. Sundet som skiller Jeløya fra fastlandet på nordsiden av kanalen heter Mossesundet.

I 1919 vedtok bystyret at videre utbygging av hovedhavnen skulle skje ved Værla som med det ble kallenavnet på landområdene ved Værlebukta og hvor Moss Havn har sitt tilholdsted i dag

Moss' geografi
Oslofjorden
Whitney Museum of American Art

Whitney Museum of American Art er et museum i New York. Det ble grunnlagt i 1931 av Gertrude Vanderbilt Whitney, og museet har en av de viktigste samlingene av amerikansk kunst fra 1900-tallet. I samlingen finnes kjente verk av blant andre Alexander Calder, Andy Warhol, Jasper Johns, Keith Haring, Jackson Pollock, Willem de Kooning og Edward Hopper. 

Museet arrangerer annethvert år den innflytelsesrike Whitneybiennalen, en av verdens viktigste utstillinger for yngre samtidskunstnere. I tillegg huser institusjonen Whitney Independent Study Program, et høyt ansett studium for kunst og teori.

Museet er nå installert i en ny hovedbygning, tegnet av Renzo Piano. Bygningen ligger på Gansevoort Street på nedre Manhattan, og er den sørlige inngangen til High Line park. Byggingen ble innledet i 2010, og bygningen ble offisielt åpnet 1. mai 2015.

Eksterne lenker
 
 Whitney Artport
 Whitneybiennalen

Museer i New York City
Etableringer i 1931
1931 i USA
Renzo Piano
Museer etablert i 1930-årene
Byggverk fullført i 1966
Kunstmuseer i USA
Manhattan
Rene Russo

Rene Marie Russo (født 17. februar 1954) er en amerikansk modell og skuespiller.

Russo vokste opp i Burbank utenfor Los Angeles. Faren, Nino Russo, en skulptør og mekaniker, forlot familien da Russo var to år, og moren Shirley Balocca oppdro Rene og søsteren Toni alene. På junior high school var Russo nødt til å bruke ryggstøtte, og hun fikk kallenavnet Jolly Green Giant av klassekameratene på grunn av at hun var høy og tynn. På high school (der hun gikk sammen med Ron Howard) hadde hun ikke mange venner, og hun sluttet i 10. klasse. Hun tok en mengde forskjellige jobber, jobber som gjerne hadde frynsegoder. Hun jobbet bl.a på en kino for å se gratis filmer, på en restaurant for å få gratis mat og på Disneyland for å kunne komme inn gratis. 

I 1972, som 17-åring, var Rene på en Rolling Stones-konsert og ble oppdaget av telentspeideren John Crosby fra International Creative Management. Han fortalte at hun kunne bli modell og tok prøvebilder av henne, og etter noen måneder fikk hun kontrakt med Ford Modelling Agency. Hun ble en kjent modell etter å ha blitt avbildet på forsiden av Vouge, og hun jobbet både som fotomodell og som skuespiller i reklamefilmer utover 1980-tallet.

Da Rene Russo fylte 30, bestemte hun seg for å legge modellkarrieren på hylla og begynte å studere litteratur, kristen teologi og drama. I årene som fulgte fikk hun roller ved lokale teatre i Los Angeles og ellers i California. I 1987 fikk hun sin første store TV-rolle, i den kortlivede TV-serien Sable. I 1989 hadde hun sin første, store filmrolle i Major League. Det store gjennombruddet kom da hun fikk rollen som internetterforskeren Lorna Cole i Dødelig våpen 3. Russo har fått mye skryt for at hun aldri blir utspilt av sine mer berømte mannlige motspillere. I årene som fulgte spilte Russo i flere suksessfulle filmer som In the Line of Fire, Outbreak, Ransom og Eventyreren Thomas Crown. På 2000-tallet var Russo relativt anonym, og spilte i fem filmer som enten er ukjente eller mindre vellykkede. I 2011 gjorde hun imidlertid comeback i storfilmen Thor, etter seks års fravær fra skuespilleryrket.

Siden 1992 har Russo vært gift med filmforfatteren Dan Gilroy, som hun traff på settet til filmen Freejack. Sammen har de datteren Rose, og de bor for tiden i Brentwood i California.

Utvalgt filmografi 
 Thor (2011) – Frigga
 Dine, mine og våre (2005) – Helen North
 Two for the Money (2005) – Toni Morrow
 Big Trouble (2002) – Anna Herk
 Showtime (2002) – Chase Renzi
 The Adventures of Rocky & Bullwinkle (2000) – Natasha Fatale
 The Thomas Crown Affair (1999) – Catherine Olds Banning
 Dødelig våpen 4 (1998) – Lorna Cole
 Buddy (1997) – Mrs. Gertrude 'Trudy' Lintz
 Ransom (1996) – Kate Mullen
 Tin Cup (1996) – Dr. Molly Griswold
 Get Shorty (1995) – Karen Flores
 Outbreak (1995) – Robby Keough
 In the Line of Fire (1993) – Secret Service Agent Lilly Raines
 Dødelig våpen 3 (1992) – Lorna Cole
 Freejack (1992) – Julie Redlund
 Major League (1989) – Lynn Wells

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra USA av italiensk opphav
Personer fra Burbank
Nancy Cartwright

Nancy Campbell Cartwright (født 25. oktober 1957 i Kettering i Ohio) er en Emmy-belønnet amerikansk skuespiller. Hun er mest kjent som stemmen til «Bart Simpson» i animasjonsserien Simpsons.

 Karriere 
Cartwright var det fjerde av åtte barn i familien. Som ung var hun aktiv i teaterlivet, og hun debuterte på scenen som sekstenåring i skuespillet Wait Until Dark. Etter en del lokale priser for ulike roller, fikk hun sin første profesjonelle jobb som «Gloria» i Richie Rich. Ett år senere, i 1981, fikk hun sin første rolle i en TV-serie, In Trouble. Hennes første film var Twilight Zone, the Movie. På starten av 80-tallet fikk karrieren hennes fart; hun fikk en rekke tilbud og dukket opp i serier som Fame, Cheers og Empty Nest.

 Simpsons 
I 1987 gikk Nancy på audition for rollen som «Lisa Simpson» for TV-serien The Simpsons, som opprinnelig var kun en liten del av The Tracey Ullman Show. I stedet fikk hun rollen som «Bart Simpson». 19. januar 1990, etter en del «episoder» i The Tracy Ullman Show, fikk The Simpsons sin egen halvtime på TV-kanalen Fox. Nancy står bak stemmene til figurene «Bart Simpson», «Kearney», «Nelson Muntz», «Ralph Wiggum», «Rod» og «Todd Flanders». For denne jobben ble hun tildelt en Emmy for «Outstanding Voice-Over Performance» som Bart Simpson.

I 2002 opprettet Cartwright Sportsblast, et produsentfirma som blant annet står bak serien The Kellys man eksklusivt kan se på Internett. Hun har også gitt ut en biografi, My Life as a 10-Year-Old Boy'', som raskt ble en bestselger. Nancy Cartwright er medlem av Scientologikirken, og ved en anledning krevde hun at et manuskript måtte bli endret fordi det spøkte med hennes medlemskap i bevegelsen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Stemmer i Simpsons
Stemmeskuespillere fra USA
Skuespillere fra USA
Emmy-vinnere
Scientologer
Personer fra Dayton
Personer fra Montgomery County i Ohio
Maarten Lafeber

Maarten Lafeber (født i Eindhoven 11. desember 1974) er en nederlandsk profesjonell golfspiller på Europatouren.

Før han ble profesjonell golfspiller i 1997 hadde han vunnet de nederlandske, sveitsiske og spanske amatørmesterskapene. 
Han ble medlem av Europatouren første gang han prøvde, men mistet spilleretten på slutten av 1998. Han spilte derfor på Challenge-touren, der han vant Kenya Open i 1999, og vant tilbake spilleretten på Europatouren. I 2003 ble han den første nederlenderen etter Joop Rühl (1947) til å vinne Dutch Open i Nederland. Hittil er dette hans eneste seier på Europatouren. 

Lafeber solgte aksjer i seg selv for å finansiere karrieren, og kjøpte aksjene tilbake med en gevinst på 85% på slutten av 2004-sesongen.

Meritter

Seire på Europatouren 
 2003: Dutch Open

Eksterne lenker 
 
 Profil på EuropeanTour.com

Nederlandske golfspillere
Personer fra Eindhoven
Erkeembeder

Erkeembeder (Erzämter eller Reichserzämter) var betegnelsen på de øverste hoffembeder i det tysk-romerske rike frem til 1806. Hvert erkeembede var forbundet med kurverdighet. Titlene var fra senmiddelalderen rent symbolske, men innebar bestemte seremonielle oppgaver ved kroningen av romersk konge i Aachen og Frankfurt am Main. Innehaverne hadde likevel betydelig politisk makt.

I middelalderen deltok kurfyrstene som regel personlig i kroningsseremonien, men etter reformasjonen lot flere seg representere av bestemte adelsslekter. Innen disse adelsslektene ble embedet også arvelig, og i noen tilfeller delegerte de selv embedet videre til andre slekter, slik at pliktene knyttet til embedet ved kroningsseremonien ble utøvet av en stedfortreder for stedfortrederen.

Keiser Karl IV bestemte i Den gyldne bulle fra 1356 følgende fordeling av erkeembeder:

De tre geistlige kurfyrstene var erkekanslere for en av de tre riksdelene
Erkebiskopen av Mainz for Tyskland
Erkebiskopen av Köln for Italia (dvs. den delen som hørte under keiseren, riks-Italia)
Erkebiskopen av Trier for Burgund (dvs. kongeriket Arelat ved Rhône med hovedstaden Arles, som hadde kommet under riket i 1033)

Erkekanslerposisjonen hadde opprinnelig eksistert i Frankerriket under karolingerne.

De fire opprinnelige verdslige kurfyrstene innehadde følgende erkeembeder:
Pfalzgreven ved Rhinen var Erztruchsess
Hertugen av Sachsen var erkemarskalk
Markgreven av Brandenburg var erkekammerherre
Kongen av Bøhmen var erkemunnskjenk

Dertil kom embedet som erkejegermester, som markgrevene av Meissen innehadde. Det var imidlertid ikke forbundet med kurverdighet.

Med utvidelsene av kurfyrstekollegiet ble det opprettet nye erkeembeder. Etter at den pfalziske kurverdigheten med embedet som Erztruchsess i 1623 som følge av tredveårskrigen ble overført til hertugdømmet Bayern, fikk pfalzgrevene ved freden i Westfalen sammen med ny kurverdighet også embedet som erkeskattmester.

I 1692 ble hertugene av Braunschweig-Lüneburg opphøyet til kurfyrster i Hannover, og fikk embedet som erkebannerbærer. Hertugene av Württemberg, hvis forfedre hadde fått tildelt riksstormfanen, protesterte mot denne tildelingen. Da hertugene av Bayern i 1706 som resultat av den spanske arvefølgekrig ble frakjent kurverdigheten, fikk pfalzgrevene tilbake embedet som Erztruchsess, mens kurfyrstene av Hannover overtok erkeskattmesterembedet. I 1714 fikk hertugene av Bayern tilbake kurverdigheten, og forlangte å få tilbake sitt erkeembede. Striden om dette embedet endte først i 1777, da de pfalziske Wittelsbacherne arvet den bayerske linjen, og Bayern falt til Pfalz.

Som følge av den såkalte Reichsdeputationshauptschluss ble det i 1803 opprettet fire nye kurer for erkebispedømmet Salzburg, hertugdømmet Württemberg, markgrevskapet Baden og landgrevskapet Hessen-Kassel. Samtidig mottok Württemberg erkebannerembedet. De fire nye kurfyrstene utøvet imidlertid aldri sine embeder, ettersom det gamle riket ble oppløst i 1806.

tysk-romerske rike

en:Archchancellor
ru:Эрцканцлер
Human Development Index

Dette er en artikkel om selve indeksen. Se Liste over land etter HDI for rangeringen av land etter HDI.

Human Development Index (Indeks for menneskelig utvikling, HDI) er en indikator som brukes  for å måle velstand i ulike land. 

Mens bruttonasjonalprodukt (BNP) måler landets produksjon av varer og tjenester, gir HDI et noe mer riktig bilde av velstand, da HDI i tillegg til BNP per innbygger måles ut fra sosiale faktorer, blant annet forventet levealder og utdanningsnivå. Landene som måles deles opp i tre kategorier: høyt, middels og lavt utviklede land.

HDI ble utviklet av den pakistanske økonomen Mahbub ul Haq (1934–1998) sammen med Amartya Sen, og blir fra 1990 brukt i FNs årlige rapport Human Development Report. HDI angis på en skala fra 0 til 1, hvor 1 er best.

I rapporten fra 2020 var Norge, Irland og Sveits øverst på listen, mens Niger, Den sentralafrikanske republikk og Tsjad var nederst.

Ny utregningsmåte 
Fra 2010 kom FN med en ny måte å utregne HDI, hvor en tar for seg eventuelle skjevfordeling av velstand innen landene: 
 Indeksen for menneskelig utvikling (HDI) justert for skjevfordeling (IHDI), viser den menneskelige utviklingen for en gjennomsnittsinnbygger i et land. Dersom fordelingen av inntekt, tilgang til helse eller utdanning er skjev i et land, vil IHDI bli lavere enn HDI. Ved like stor fordeling av de tre områdene, vil IHDI- og HDI-indeksen være den samme.
 Indeksen for skjevfordeling mellom kjønnene (mangel på likestilling) fanger opp eventuelle forskjeller i tilgang til reproduktiv helse, medbestemmelse og yrkesdeltakelse mellom kvinner og menn. 1 er full likestilling, mens 0 er mangel på likhet.
 Den flerdimensjonale fattigdomsindeksen (MPI) angir nød innen utdanning, helse og levestandard. Indeksen kombinerer antallet i nød med graden av nød.

Se også
Liste over land etter HDI

Referanser

Eksterne lenker 
 FN-sambandet HDI - indeks for menneskelig utvikling
 Human Development Reports
 Liste over land etter HDI fra NationMaster.com

Utviklingshjelp
Økonometri
Samfunnsøkonomi
FN
Veigar Páll Gunnarsson

Veigar Páll Gunnarsson [vei:jar paotl gun:arson]  (født 21. mars 1980) er en islandsk fotballspiller som spiller i angrep for den islandske toppklubben Stjarnan Han har tidligere spilt for Stabæk, AS Nancy, Stjarnan, Strømsgodset, Vålerenga og KR.

I Stabæks opprykksesong i 2005 kom han på andreplass på toppscorerlisten i Adeccoligaen med tolv mål. I 2006 havnet han nok en gang på andreplass på toppscorerlisten i Tippeligaen med 18 mål. 2009-sesongen var Gunnarsson i franske Nancy, men på grunn av lite spilletid returnerte han til Stabæk i november 2009.

Den 29. juli 2011 meldte TV2 om at Veigar Pall Gunnarson hadde bestått den medisinske testen og skrevet under på en kontrakt som binder han til den Norske Tippeliga-klubben Vålerenga til 2014. Gunnarson ble spilleklar 1. august 2011.

Gunnarsson er 1,76 meter høy og veier om lag 78 kilogram.

Meritter 
KR
 Landsbankadeild: 2002, 2003

Stabæk
 Tippeligaen: 2008
 Adeccoligaen: 2005

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Veigar Pall Gunnarsson
Fotballspillere for Stjarnan
Fotballspillere for KR Reykjavík
Fotballspillere for Stabæk Fotball
Fotballspillere for AS Nancy
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Utenlandske fotballspillere i Norge
Betel

Betel (ugarittisk: «Peter», «Els hus» eller «Guds hus»; hebraisk: בֵּית אֵל, også transkribert som Pet-El, Pet-Egb, Beth El, Beth-El, eller Beit El; gresk: Βαιθηλ; latin: Bethel) er det historiske navnet på stedet Beitin et stykke nord for Jerusalem. Det var en grenseby beskrevet i Den hebraiske Bibelen som var lokalisert mellom områdene til Benjamin og Efraim, og er også en lokalisering navngitt av patriarken Jakob ettersom det var der han drømte om en trapp opp til himmelen hvor engler steg opp og ned. 

Den amerikanske bibelforskeren Edward Robinson identifiserte stedet landsbyen Beitin med oldtidens Betel i Biblical Researches in Palestine, 1838–52. Han baserte denne bedømmelsen på at dens lokaliseringen passet med beskrivelser i tidligere tekster, og på de filologiske likeheten mellom det moderne og det gamle stedsnavnet, argumenterte at erstatningen av hebraiske el med arabiske in ikke var uvanlig. Guddommen som omtales i «Els hus» er El (hebraisk: אל), det er en gammel semittisk himmelgud. Navnet El ble siden benyttet generelt for gud.

Under israelittisk styre tilhørte Betel først Benjamins stamme, men ble senere erobret av Efraims stamme. Eusebius av Cæsarea og Hieronymus beskrev stedet i deres tid som en liten landsby som lå 12 romerske mil (17.8 km) nord for Jerusalem, til høyre eller øst for veien som førte til Neapolis.

Ti år etter seksdagerskrigen i 1967 ble det bibelske navnet benyttet på en israelsk bosetning, Beit El som ble bygget tilstøtende til Beitin. I flere land, særskilt i USA, er navnet gitt til en rekke lokaliseringer, se pekerside Bethel.

Referanser

Litteratur 
 Gomes, Jules Francis (2006): The Sanctuary of Bethel and the Configuration of Israelite Identity, Walter de Gruyter & Co, ISBN 978-3-11-018993-3
 Bleeker, C. J.; Widengren, G. (1988): Historia Religionum: Handbook for the History of Religions, BRILL, ISBN 978-90-04-08928-0
 Robinson, Edward; Smith, Eli (1856): Biblical Researches in Palestine, 1838–52: A Journal of Travels in the Year 1838, University of Michigan

Eksterne lenker 
 

Bibelske steder
Første Mosebok
Teodahad

Theodahad (født i Tauresium, død 536) var østgoternes konge fra 534 til 536 og var nevø av Teoderik den store gjennom hans søster. Han kan ha kommet til Italia sammen med Teoderik og var en eldre mann da han ble konge. Witiges beordret ham drept og etterfulgte ham som konge.

Østgotiske konger
Fødsler i 480-årene
Dødsfall i 536
Personer fra regionen Skopje
Nikolaj Sjaklein

Nikolaj Ivanovitsj Sjaklein (russisk: Николай Иванович Шаклеин) (født 20. desember 1943 i Korsjunikha, Russland) var guvernør for den russiske oblasten Kirov fra 14. januar 2004 til 15. januar 2009. Han er gift, og har en sønn.

Referanser

Kilder 
  Kirov oblasts offisielle nettside
  Russia Profile
  Rulers

Eksterne lenker 
 

Sjaklein, Nikolaj
Personer fra Kirov oblast
Apache (sykkel)

DBS Apache var en populær guttesykkel i Norge på 1970-tallet.

Apache ble produsert av Jonas Øglænd mellom 1972 og 1980. Det var en videreutvikling av Crossmaster som i likhet med Apache hadde lang sal, etter modell av motorsykkelsaler. Øglænd gikk med Apache et steg lenger, med rygglene og chopper-styre, i tillegg til dekaler med indianermotiv. Syklene var å få i tre størrelser. 15", 17" og 18" (det ble også laget noen 12", men det var ytterst få).

Apachesyklene hadde tre-trinns navgir, med en gedigen girvelger med T-håndtak plassert på rammen. Etter 1976 kom sykkelen med en litt lavere sal, og girvelgeren ble byttet ut med et vanlig håndgir som var plassert på styret. I 1978 kom syklene med lås som var sveiset fast i ramma. De seneste utgavene av Apache fikk navnet «DBS Junior». Disse har en litt annerledes dekor.

Som ekstrautstyr kunne man få speedometer, vimpel, skvettlapp, speil og horn. Syklene har i ettertid vært ettertraktet av samlere.

Inspirert av indianersuksessen lanserte DBS også Tomahawk som var en enda mer outrert choppervariant med mindre forhjul, enda større chopperstyre, høyere rygglene og det samme girarrangementet som Apache.

Eksterne lenker
 DinSide – Artikkel

Sykler
Kjøretøymodeller introdusert i 1972
Årets fotballspiller i Danmark

Årets fotballspiller i Danmark er blitt kåret siden 1961. Prisen ble innstiftet etter en idé fra Knud Lundberg. Han var, foruten en aktiv idrettsmann innen flere disipliner, også sportsredaktør i magasinet Social-Demokraten, senere Aktuelt.

I 1989 overtok Spillerforeningen kåringen, dog er Ekstra Bladet kommet med i arrangementet fra 1998. I perioden 1989-1994 ble det utdelt 2 årlige priser av henholdsvis Aktuelt og Spillerforeningen. De av disse årene hvor det kun er oppført én vinner, har samme spiller vunnet begge kåringene.

Regler for avstemmingen 
Medlemmene av Spillerforeningen står for valget av Årets fotballspiller. Først nominerer samtlige lag i Danmarksturneringen inntil 10 spillere til tittelen. De fem spillere med flest stemmer nomineres, og hver spiller i SAS Ligaen, 1. divisjon og 2. divisjon mottar en stemmeseddel, hvor de kan stemme på en av de nominerte.

Prisvinnere 

Fotball i Danmark
 
Utmerkelser etablert i 1961
1961 i Danmark
Plymouth Brethren

Plymouth Brethren, også kalt Plymouth-brødrene eller Darbyister, er en kristen trosretning som ble grunnlagt i Plymouth/Dublin under ledelse av John Nelson Darby på 1800-tallet. 

Formelt ble samfunnet organisert i 1831 av en gruppe personer som hadde kommet sammen til møter noen år i forveien. De la vekt på Jesu gjenkomst og profetiene. Darby ønsket å ha en så enkel organisasjon som mulig, kirken har ikke fast presteskap. Han drog flere steder, blant annet til Sveits, hvor han forsøkte å forkynne sin lære. I 1845 ble samfunnet delt i to. Darby gikk da sammen med den ene delen, som deretter ble kjent som Exclusive Brethren, mens den andre delen ble kjent som Open Brethren. Senere har samfunnet blitt delt i flere retninger. 

Skillet mellom Exclusive og Open går først og fremst på at de åpne menighetene velger å engasjere seg mer i samfunnet rundt dem, men mange av de lukkede menighetene foretrekker en eksklusiv livsstil med bestemte sektlignende trekk. De må respektere et antall forbud:

 Ikke TV eller radio
 Ikke stille til valg eller stemmer ved valg
 Ikke tegne livsforsikring
 Ikke bære våpen
 Ikke delta i fagforeninger eller noen gruppe som omfatter ikke-medlemmer
 Ikke bo i samme hus som, eller spise samme med ikke-medlemmer.

Darby praktiserte barnedåp, men i dag praktiserer de fleste samfunn innen Plymouth Brethren voksendåp. Samfunnene har en nokså enkel organisasjon hvor menighetene ledes av eldste. Gudstjenestene er ganske enkle. 

Samfunnenes medlemmer er hovedsakelig bosatt i USA, Storbritannia, Australia, Færøyene og noen afrikanske og latinamerikanske land, og teller omkring 1 million. På Færøyene er Brøðrasamkoman det nest største trossamfunnet.

Plymouth Brethren har hatt innflytelse på tankegangen til flere lekmannsbevegelser, også i Norge.

Referanser

Eksterne lenker 
Brethren Online
Plymouth Brethren, samling av forfattere online

Kristne samfunn
Forventet levealder

Forventet levealder er gjennomsnittlig levealder til alle personer i et geografisk område eller ei folkegruppe. Det forutsettes at dødeligheten som funksjon av alder blir fryst til årets. Man regner ut middellevealderen ved å summere alderen for alle som dør i løpet av et år, og dele tallet på antall døde. I Norge er eksempelvis forventet levealder 83,19 år.

Begrepet kan brukes om alt fra trær til insekter og hunder, men det brukes oftest om mennesker i bestemte geografiske områder eller folkegruppe.

Kjønnsforskjeller 

Det er forskjeller på forventet levealder for menn og kvinner, og gjennomsnittlig går dette i kvinners favør. I Norge er forventet levealder 81,48 år for menn, og 84,89 år for kvinner. For mindre utviklede land er forventet levealder likere enn for mer utviklede land. Årsaken til dette menes å være at det moderne helsevesenet har til en stor grad redusert risiko ved fødsel, men også at når man gikk fra jordbruksamfunnet ble arbeidet forskjellig fordelt.

Tradisjonelle argumenter pleier å gå ut på sosiale forskjeller: historisk sett, har menn generelt forbrukt mer tobakk, alkohol og narkotika enn kvinner i de fleste samfunn, og er mer sannsynlig å dø av mange tilhørende sykdommer som lungekreft, tuberkulose og skrumplever. Menn har også mer sannsynlighet for å dø av skader, enten utilsiktet (for eksempel yrkes- eller bilulykker, eller ved krig) eller tilsiktet (selvmord). Menn har generelt sett mer sannsynlighet for å dø fra de fleste av de viktigste årsakene til dødsfall (noen allerede nevnt ovenfor) enn kvinner. Noen av disse i USA inkluderer: kreft i luftveiene, trafikkulykker, selvmord, skrumplever, emfysem, og hjertesykdomer Forskjellene her er langt større enn den kvinnelige dødeligheten av spesifikke plager som rammer kvinner, eksempelvis brystkreft og livmorhalskreft. I tillegg kommer plager som spesifikt rammer menn, slik som prostatakreft og testikkelkreft.

Se også
Liste over land etter forventet levealder

Referanser

Eksterne lenker 
 Historisk levealder i Norge, artikkel hos norgeshistorie.no

Demografi