alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Leif Höegh & Co

Leif Höegh & Co er et norsk familieeid rederi grunnlagt 1927 av Leif Høegh. Rederiet er i dag stasjonert i Bermuda. Hovedkontoret ligger i Oslo.

I 1950-årene vokste rederiet til å bli Norges nest største. Westye Høegh, grunnleggerens sønn, er styreleder fra 1984.

Rederiet har to underavdelinger; Höegh LNG og Höegh Autoliners. De har også en rekke finansavdelinger og eiendomsavdelingen Höegh Eiendom.

Höegh LNG
Höegh LNG har en flåte på i alt tolv moderne gasstankskip. Skipene frakter LNG (flytende naturgass), men fungerer også som flytende LNG-gassimportterminaler, også kjent som FSRU (Floating Storage and Regasification Unit).

LNG skipene
 «Arctic Princess»
 «Arctic Lady»
 «Neptune»
 «Cape Ann»
 «PGN FSRU Lampung»
 «Independence»
 «Hoegh Galleon»
 «Hoegh Grace»
 «Hoegh Giant»
 «Hoegh Esperanza»
 «Hoegh Gannet»
 «Hoegh Galleon»

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Firmaets nettsted
 Leif Höegh & Co flåteliste 1928 - 2008

Norske rederier
Selskaper etablert i 1927
Artikler i sjøfart-prosjektet
Oppsamlingstaxon

Oppsamlingstaxon eller papirkurvtaxon er et uttrykk brukt i systematisk biologi for et gruppe som er samlet under ett navn utelukkende fordi de ikke passer inn noe annet sted. De er gjerne definert ved at de mangler en eller flere egenskaper eller bygningstrekk (apomorfier) eller ved at de ikke «tilhører» andre systematiske enheter i en gruppe. Slike oppsamlingstaxa er derfor nesten alltid parafyletiske og noen ganger polyfyletiske og er stort sett ikke regnet som gyldige enheter i systematikken.

Eksempler
Det kjente begrepet invertebrater (virvelløse dyr) er et eksempel på en slikt «alt mulig annet»-kategori, og består av de 98% av aller kjente dyrearter som mangler ryggrad. Andre kjente grupper inkluderer protister, parasitter, antiloper og slekten Megalosaurus, den første slekten av rovdinosaurer som ble beskrevet.

Oppsamlingstaksa i systematikken
Systematisk arbeide går ofte ut på å splitte opp slike oppsamlingstaxa og sortere artene i naturlige grupper. Noen ganger kan oppsamlingstaxa «reddes» ved at man strammer inn på kravene og derved skaper naturlige grupper som kan beholde navn med en hvis historisk eller sentimental verdi. Megalosaurus ble reddet på denne måten. Andre grupper har for mye «lort og langhalm» til at de kan reddes som systematiske enheter, slik som antiloper. Parafyletiske grupper er eksempler på relativt ryddige oppsamlingstaxa. I systematikken forsøker man å unngå slike, men noen av de mest kjente gruppene er likevel beholdt av både sentimentale og praktiske grunner, slik som amfibier, krypdyr, dinosaurer og forskjellige grupper av menneskets forfedre.

Andre tilsvarende begreper
Et beslektet begrep er «formtaxa», der grupper deler levevis (ofte som generalister) og derved likner hverandre på grunn av konvergent evolusjon. Faunaen i ediacara – uansett om de er forløpere for de kambriske gruppene eller ikke er beslektet med noen moderne rekker – kan per i dag bare grupperes som formtaxa. Sjøfugler er et annet eksempel på en formgruppe som ikke representerer en slektskapsgruppe. Slike revideringer kan noen ganger gå den andre veien. Vannsalamandere, som i utgangspunktet var tenkt på som et uttrykk for en måte å leve på, ser nå ut til å representere en monofyletisk gruppe.

Kilder

Evolusjonsbiologi
Taksonomi
Majuba kullkraftverk

Majuba kullkraftverk er et av  verdens største kullkraftverk. Det har en installert produksjonskapasitet på 4 110 MW fordelt på 6 omtrent like store blokker, og er lokalisert i Sør-Afrika utenfor Volksrust i regionen Mpumalanga. Utbyggingen skjedde i årene 1983–1996. Årsproduksjonen er på 23,0 TWh elektrisk kraft.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Eskom - anleggets offisielle hjemmeside. 

Kullkraftverk i Sør-Afrika
Varmekraftverk i Sør-Afrika
Bergstølsaga

Bergstølsaga er en gammel, men fremdeles operativ sag på gården Bergstøl i Vigmostad i Lindesnes kommune i Agder. 

Saga ble bygd rundt 1870 og hadde den gangen fem eiere. Saga har skåret til materialer til mange hus og uthus, men den har først og fremst blitt brukt til produksjon av tønnestav. Enkelte år ble det skåret opp til 1 500 lester – dette tilsvarer materialer til 18 000 sildetønner.

Referanser 
Glimt fra Lindesnes, Lindesnes historielag – årgang 3 1984, s. 19

Sagbruksregistreringa i Lindesnes 1983-1990

Eksterne lenker 
 Video fra Bergstølsaga

Norske trevareprodusenter
Etableringer i 1870
Byggverk i Lindesnes
Matimba kullkraftverk

Matimba kullkraftverk er et av  verdens største kullkraftverk. Det har en installert produksjonskapasitet på 3690 MW fordelt på 6 like store blokker, og er lokalisert i Sør-Afrika utenfor Ellisras i nord. Utbyggingen skjedde i årene 1981–1988.

Årsproduksjonen er 24,0 TWh elektrisk kraft. Det er om lag 750 ansatte ved anlegget.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Eskom - anleggets offisielle hjemmeside. 

Kullkraftverk i Sør-Afrika
Varmekraftverk i Sør-Afrika
Limpopo
Tutuka kullkraftverk

Tutuka kullkraftverk er et av  verdens største kullkraftverk. Det har en installert produksjonskapasitet på 3 510 MW fordelt på 6 like store blokker, og er lokalisert i Sør-Afrika 25 km fra Standerton i provinsen Mpumalanga. Utbyggingen skjedde i årene 1985–1990.

Årsproduksjonen er 8,9 TWh elektrisk kraft. Det er om lag 950 ansatte ved anlegget.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Eskom - anleggets offisielle hjemmeside. 

Kullkraftverk i Sør-Afrika
Varmekraftverk i Sør-Afrika
Matla kullkraftverk

Matla kullkraftverk er et av  verdens største kullkraftverk. Det har en installert produksjonskapasitet på 3 450 MW fordelt på 6 like store blokker, og er lokalisert i Sør-Afrika 30 km fra Secunda i provinsen Mpumalanga. Utbyggingen skjedde i årene 1974–1983.

Årsproduksjonen er 25,2 TWh elektrisk kraft. Det er om lag 1 100 ansatte ved anlegget.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Eskom - anleggets offisielle hjemmeside. 

Kullkraftverk i Sør-Afrika
Varmekraftverk i Sør-Afrika
Ulf Johansson

Se også Ulf Johansson (fotballspiller)

Ulf Johansson (født 26. mai 1967) er en svensk tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville og 1994 i Lillehammer.

Johansson vant en olympisk bronsemedalje i skiskyting under Vinter-OL 1992 i Albertville. Han var med på det svenske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5 km stafett for menn, bak Tyskland og Russland. De andre på laget var Mikael Löfgren, Tord Wiksten og Leif Andersson

OL-medaljer 
 1992  Albertville -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Sverige

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske skiskyttere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Sverige
Medaljevinnere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 1992
Skiskyttere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Sverige under Vinter-OL 1994
Skiskyttere under Vinter-OL 1994
Fødsler i 1967
Deltakere under VM i skiskyting 1989
Deltakere under VM i skiskyting 1990
Deltakere under VM i skiskyting 1991
Deltakere under VM i skiskyting 1993
Deltakere under VM i skiskyting 1995
Jelena Belova

Jelena Dmitrijevna Belova (russisk: Елена Дмитриевна Белова; født 25. juli 1965 i Magnitogorsk i daværende Sovjetunionen), er en russisk tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville.

Belova vant to olympiske bronsemedaljer i skiskyting under vinter-OL 1992 i Albertville. Hun kom på tredjeplass på 7,5 km bak sin landsmann Anfisa Reztsova og Antje Misersky fra Tyskland. Hun var også var med på stafettlaget til Samveldet av uavhengige stater som kom på tredjeplass på 3 x 7,5 km stafett for damer, bak Frankrike og Tyskland. De andre på laget var Anfisa Reztsova og Jelena Melnikova.

OL-medaljer 
 1992  Albertville -  Bronse i skiskyting, 7,5 km,  damer  SUS
 1992  Albertville -  Bronse i skiskyting, 3 x 7,5 km stafett, damer  SUS

VM-medaljer 
 1991  Lahtis -  Gull i skiskyting, 3 x 5 km stafett, damer 
 1991  Lahtis -  Gull i skiskyting, lagkonkurranse, damer 
 1992  Novosibirsk -  Sølv i skiskyting, lagkonkurranse, damer  SUS
 1993  Borovets -  Bronse i skiskyting, 7,5 km, damer 
 1993  Borovets -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, damer

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russiske skiskyttere
Verdensmestere i skiskyting
Olympiske bronsemedaljevinnere for SUS
Medaljevinnere under Vinter-OL 1992
Deltakere for SUS under Vinter-OL 1992
Skiskyttere under Vinter-OL 1992
Personer fra Tsjeljabinsk oblast
Fødsler i 1965
Deltakere under VM i skiskyting 1991
Deltakere under VM i skiskyting 1992
Deltakere under VM i skiskyting 1993
Deltakere under VM i skiskyting 1994
Reidar Schjei

Reidar Schjei (født 1948 i Steinkjer) er en norsk fotballtrener, tidligere fotballspiller og offiser. Han har jobbet som sportlig leder og leder Fotballakademiet i Elverum Fotball siden 2002-2013 . Schjei er utdannet trener i Norges Fotballforbund med UEFA A-lisens og diplomtrener fra NIF/Olympiatoppen. Spilte som yngre for Kvams smågutte-guttelag hvor det ble 2 KM titler. Han har tidligere spilt fotball for Steinkjer FK i perioden 1965 til 1972 med SM finale mot Lyn i 1970. Han startet sin trenerkarriere for Verdal i 1973 samt har vært trener for 9 andre fotballklubber rundt i Norge.
Schjei har jobbet i Forsvaret og var blant annet sjef for Forsvarets Idrettstropp 1978-79,  NK/Alta Bataljon, Sjef Alta Feltbataljon, NK/Alta Forsvarsavsnitt 1989-1991. Sjef INFINSP/U 1992-2002, og som pressetalsmann for den norske KFOR-styrken mellom 2000 -2002.

Utmerkelser 
Schjei er tildelt Forsvarsmedaljen med to stjerner, og Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner med én stjerne. Hærens vernedyktighetsmedalje med tre stjerner. 

Er tildelt følgende priser: Elverum Fotball sitt Hederstegn 2008. Indre Østland Fotballkrets Hederspris 2009. 
Årets trenerildsjel i Norsk Fotball 2010. Æresmedlem i Elverum Fotball 2013.Tildelt Kongens fortjenstmedalje i 2013.

Eksterne lenker 
 Reidar Schjei forlater klubben i sitt hjerte
 Ildsjelen
 Solskjærs ukjente læremester
 Solskjær fikk takket Schjei
 Kongens fortjenstmedalje

Norske fotballspillere
Norske fotballtrenere
Norske offiserer
Fotballspillere for Steinkjer FK
Personer fra Steinkjer kommune
Fredriksodde

Fredriksodde var et lite fort anlagt noe sør for Larkollen i Viken fylke. Fortet skulle beskytte den lokale havnen. Fortet ble anlagt etter utbruddet av den store nordiske krig og de første anleggskostnadene kan spores til generalkvartermester Caspar Schøller i 1711 med en anvisning for en redoute med Corps de Garde. Fortet har sitt navn etter at Fredrik IV besøkte det i 1719. Tordenskiold nevner havnen hele 34 ganger og han lå der selv med linjeskipet «Laaland» i tre døgn i 1717.

Etter at den store nordiske krig var slutt hadde fortet mindre betydning, men ble opprettholdt frem til 1730. I dag finnes bare rester etter kruttkjelleren i en villahave på Larkollen.

Kilder 
 Kavli Guthorm: Norges festninger,Universitetsforlaget 1987, ISBN 82-00-18430-7

Bilder 

Festningsverk i Østfold
Østfolds historie
LUFS

LUFS - Landslaget for nærmiljøskolen er en norsk organisasjon som arbeider for å styrke nærmiljøskoler, og for å rådgive og kurse foreldre, lærere og andre. Organisasjonen ble startet i 1988, og har siden midteb av nittitalet vært høringsinstans i saker som gjelder grunnskolen. LUFS mener at «folkestyret er tuftet på en offentlig, gratis skole – knutepunktet der alle må møtes».

LUFS er en desentralisert dugnadsorganisasjon, og er partipolitisk nøytral. Det politiske arbeidet har siden starten handlet om å synliggjøre skolens plass som samfunnsaktør og som sentralt knutepunkt i lokalsamfunnet. Det har i stadig sterkere grad også handlet om å hjelpe foreldregrupper som slåss for skolen sin, så de får rettledning angående lovverket. LUFS samarbeider også med en rekke landsdekende organisasjoner om Fellesfråsegna Nærmiljøskolene forsvinner.

Både Barneombudet og andre offentlige instanser viser til LUFS, som sitter på høy kompetanse innenfor feltet sakshandsaming i skolenedleggelsessaker. I Statsbudsjettet 2005 sier Stortinget:
«Komiteen viser til at LUFS – Landslaget for nærmiljøskolen – gjør et viktig arbeid for foreldre og elever på små skoler.»

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske organisasjoner
Utdanning i Norge
Organisasjoner etablert i 1988
Massiv

Denne artikkelen handler om geologisk massiv. Se MASSIV for eventbyrået med samme navn eller Magasinet MASSIV.
Et massiv er innen geologien en del av en planets jordskorpe som er avgrenset ved forkastninger eller bøyninger. Ved forflytninger i jordskorpen pleier vanligvis et massiv å beholde sin interne struktur, og blir dermed forflyttet som en helhet. Begrepet benyttes også når man viser til en gruppe fjell som er blitt formet ved en slik struktur. Innen litteraturen for alpinklatring og vanlig klatring, brukes ofte begrepet for å vise til hovedmassen til et fjell. Massivet er en mindre enhet av jordskorpen enn en litosfærisk plate.

Eksterne lenker 
 

Fjell
Den haitiske revolusjon

Den haitiske revolusjon (1791–1804) er perioden med voldelige konflikter i den franske kolonien Saint-Domingue, som førte til slaveri ble avskaffet, massakre på øyas hvite befolkning (Massakren på Haiti 1804) og at Haiti ble etablert som den første republikken styrt av mennesker av afrikansk avstamning. Til tross for at hundrevis av rebeller dukket opp i Den nye verden under århundret med slaveri, var det kun oppgjøret på Saint-Domingue, som begynte i 1791, som greide å oppnå permanent frihet.

Haitis historie
Revolusjonskrigene
haiti
Konflikter i 1791
Konflikter i 1790-årene
Konflikter i 1800-årene
Konflikter i 1804
1790-årene i Nord-Amerika
1800-årene i Nord-Amerika
Napoleonskrigene
Bergensdalen

Bergensdalen er en dal i Bergen kommune som befinner seg mellom fjellene Ulriken, Landåsfjellet og Nattlandsfjellet i øst og Løvstakken i vest. Dalen strekker seg ca. 10 km fra Solheimsviken ved Danmarks plass forbi Minde, Sletten, Landås og Paradis og videre mot Nesttun. Dalen dekker små deler av bydelene Bergenhus og Fana og dekker nesten hele Årstad bydel.

Bergens geografi
Daler i Vestland
Super Mario Galaxy 2

Super Mario Galaxy 2 er oppfølgeren til det populære spillet Super Mario Galaxy. Spillet selges til Nintendo Wii og ble sluppet ut mot midten av 2010.

Spillmekanismer 
Dette spillet er ganske likt det første spillet. Grunnleggende kontroller og systemer er direkte overført: Man styrer Super Mario i en verden full av små og store planeter ved hjelp av kontrollspaken. Et tillegg i dette spillet er Cosmic Guide. Den vil vise seg hvis man sliter med et område, og vil kunne spille banen for deg. Man vil da imidlertid ikke lenger ha muligheten til å få tak i en Power Star, og vil få en Bronse Star i stedet.

Oppgraderinger 
Mange oppgraderinger følger med fra det første spillet, eksempler inkluderer Bee Mushroom og Spring Mushroom. Det finnes også mange nye oppgraderinger og funksjoner. Eksempler på dette er Cloud Flower (Lar Mario gå på skyer, og også plassere opp til tre skyer der han vil), Rock Mushroom (Gjør Mario til stein så han tåler mer, og gir ham også evnen til å rulle rundt som en stein) og en drill (Lar Mario drille seg tvers igjennom, og noen ganger inn i, planeter)

Yoshi 
En viktig ny funksjon i spillet er muligheten til å ri Yoshi. Mario kan finne Yoshi i egg rundt om i de forskjellige galaksene. Når man rir Yoshi vil man bevege seg fortere, man kan legge til litt sveving i slutten av hopp ved at Yoshi «flakser» med bena, og man kan også bruke Yoshis tunge til å spise fiender med. Noen fiender kan spyttes ut igjen etter at man har spist dem, og kan derfor brukes som våpen. Yoshi har også flere oppgraderinger: Blimp Fruit (Gjør at Yoshi blir full av luft og begynner å sveve oppover), Dash Pepper (Gjør Yoshi veldig rask og lar ham løpe opp vegger) og Bulb Berry (Gjør Yoshi lysende i et kort tidsrom og lar ham lyse opp usynlige deler av banen).

Utvikling 
Nintendo sa at spillet ville inneholde mer enn 90 % nye elementer, der resten ville være gamle elementer fra Super Mario Galaxy. Spillet var ganske langt fram i utviklingsprosessen i slutten av 2009, men Nintendo valgte å utsette utgivelsen til 2010. Grunnen til dette var at de allerede hadde en planlagt utgivelse lagt til slutten av 2009.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Super Mario
Videospill fra 2010
Videospill utviklet av Nintendo
Wii-spill
Videospill utviklet i Japan
Matt Smith (skuespiller)

Matthew Robert Smith (født 28. oktober 1982) er en britisk skuespiller. Han er kjent som den ellevte inkarnasjonen av «Doktoren» i den britiske serien Doctor Who, hvor hans første opptreden i rollen var i del to av episoden «The End of Time», som først ble vist 1. januar 2010. Han er kjent for sin rolle i tv-serien The Crown.  Der spilte han mot skuespillere som Claire Foy, John Lithgow og Vanessa Cirby. I serien spilte han prins Philip i de to første sesongene, fra 2016 til 2017. Han kommer ikke til å spille i de neste sesongene av serien grunnet at serien bytter skuespillere hver andre sesong.

Smith fikk sin første store tv-rolle i 2006 som Jim Taylor i BBCs versjon av Philip Pullmans «Rubinen i røyken».
I 2010 vil Smith også ha rollen som den engelske forfatteren Christopher Isherwood i BBC-dramaet Christopher and His Kind hvor hans medskuespillere inkluderer Lindsay Duncan og Toby Jones.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske skuespillere
Skuespillere i Doctor Who
Skuespillere i The Crown
Personer fra Northampton
Sumpbever

Sumpbever (Myocastor coypus) er en stor, beverlignende gnager. Den er eneste art i familien Myocastoridae, og man regner med fire underarter. Sumpbeveren kommer opprinnelig fra Sør-Amerika, men forvillede dyr er påtruffet i Norge.

Beskrivelse 

Sumpbever har en kroppslengde , halelengde  og en vekt på . Pelsen er gråbrun med hvit snute. De store gnagertennene er tydelig teglrøde. Svansen er rund og ligner en rottehale. Bakføttene har svømmehud mellom tærne.

Utbredelse 
Den lever i Sør-Amerika, men er innført til Europa framfor alt for pelsens skyld. Viltlevende populasjoner finnes i de fleste verdensdeler unntatt Australia og Antarktis, men bare sparsomt i Afrika. I Sverige er den observert i Småland, Södermanland, Värmland, Dalarna, Härjedalen og Norrbotten.

Arten gjør mye skade ved å undergrave elvebredder og forbygninger slik at de raser ut. Den beiter kraftig på vegetasjonen slik at frodige sumpområder kan bli omdannet til områder med åpent vann. Dette er en trussel for flere arter av fugler, fisk og virvelløse dyr. Sumpbever er tatt med i Verdens naturvernunions liste over de 100 mest skadelige invaderende artene i verden.

Frittlevende sumpbever er ikke funnet i Norge siden 1960-tallet, og det antas at vintrene er for kalde til at den kan etablere stabile bestander. I Fremmedartslista 2018 er den vurdert som en dørstokkart med ingen kjent risiko på grunn av lite invasjonspotensial og ingen kjent økologisk effekt.

Habitat 
Sumpbeveren lever i og nær vann, såvel saltvannsstrender som sjøer og elver. Den ser ut til å foretrekke langsomt rennende elver med gjengrodde strender. Den blir sjelden sett mer enn 100 meter fra vann.

Atferd 
Den er en god svømmer og dykker, men oppholder seg også på land. Sumpbeveren kan være aktiv hele døgnet, men er mest aktiv morgen og kveld. Pelsen holdes vanntett ved hjelp av et fett sekret som kommer fra kjertler i munnvikene.
Dyret graver ganger med et hi i strandkantene, men kan også overta ganger fra bisam.
Sumpbeveren lever i par eller familiegrupper, som kan vokse til små kolonier.

Forplantning 
Sumpbeveren kan få unger hele året og får  per år. Etter omtrent 4 måneders drektighet føder hunnen  (vanligvis ) velutviklede, seende unger. De dier i , og kan gjøre det også i vann på grunn av spenenes plassering. De kan bli opp til 12 år gamle.

Føde 

Den lever mest av vannplanter, men kan også i mindre utstrekning ta animalsk føde, for eksempel snegler.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Gnagere
Pattedyr formelt beskrevet i 1782
Dyr formelt beskrevet av Juan Ignacio Molina
Vitenskapsåret 1929

Vitenskapsåret 1929 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1929.

Hendelser
 29. november – Admiral Richard Byrd fra USA blir det første menneske å fly over Sydpolen.

Astronomi
 Astronomen Clyde Tombaugh fra USA oppdager flere asteroider: 2839 Annette, 3583 Burdett, 3824 Brendalee, 1929 VS og 1929 VD1. 
 Astronomen Edwin Hubble fra USA meddeler at han har lagt merke til at galaksene beveger seg fra hverandre, noe som kalles Hubbles lov og er bakgrunnen for teorien om at universet ekspanderer.

Geologi
 Store jordskjelv fulgte av tsunamien ved Grand Banks i Atlanterhavet ved sørkysten av den canadiske øyen Newfoundland.

Meteorologi

Prisvinnere
Bigsbymedaljen: Percy George Hamnall Boswell
Bruce-medaljen: Frank Schlesinger
Clarkemedaljen: Ernest Willington Skeats
Copleymedaljen: Max Planck
Davymedaljen: Gilbert Newton Lewis
De Morgan-medaljen: Godfrey Harold Hardy
Faradaymedaljen: Guido Semenza
Hughesmedaljen: Hans Geiger
James Craig Watson-medaljen: Willem De Sitter
Lyellmedaljen: Arthur Morley Davies
Ingenjörsvetenskapsakademien deler ut Den store gullmedaljen til Jonas Hesselman
Murchisonmedaljen: Charles Alfred Matley
Nobelpriser:
Fysikk: Louis de Broglie
Kjemi: Arthur Harden, Hans von Euler-Chelpin
Fysiologi/medisin: Christiaan Eijkman, Frederick Hopkins
Royal Astronomical Societys gullmedalje: Ejnar Hertzsprung
Wollastonmedaljen: Friedrich Johann Karl Becke

Fødsler
3. januar – Grethe Rytter Hasle, norsk planktolog
4. mars – Fredrik Hagemann, norsk geolog
5. april – Ivar Giæver, norsk fysiker og nobelprisvinner (fysikk)
20. april – Knut S. Heier, norsk geokjemiker (død 2008)
22. april – Michael Francis Atiyah, britisk matematiker
28. april – Thor A. Bak, dansk kjemiker og samfundsdebattør
6. mai
Paul C. Lauterbur, amerikansk kjemiker og radiolog (død 2007)
Hans Beck, tysk leketøysoppfinner (død 2009)
10. juni
Edward Osborne Wilson, amerikansk entomolog
James McDivitt, amerikansk astronaut
1. juli – Gerald Edelman, amerikansk biolog nobelprisvinner
5. september – Andrijan Nikolajev, sovjetisk kosmonaut (død 2004)
15. september – Murray Gell-Mann, amerikansk fysiker, nobelprisvinner i fysikk i 1969
5. oktober – Richard Gordon, amerikansk astronaut
7. november – Eric R. Kandel, østerriksk-amerikansk nevrobiologi forsker og nobelprisvinner
Øystein Elgarøy, norsk astronom (død 1998)

Dødsfall
11. januar – Hjalmar Öhrwall, svensk professor i fysiologi (født 1851)
3. februar – A. K. Erlang, dansk matematiker (født 1878)
6. mars – David Buick, skotsk-amerikansk bilpioner (født 1854)
4. april – Karl Benz, tysk bilpioner og maskiningeniør (født 1844)
23. mai – Rezsö Bálint, østerriksk-ungarsk nevrolog og psykiater (født 1874)
15. juli – Otto Ludwig Binswanger, sveitsisk lege, professor (født 1852)
4. august – Carl Auer von Welsbach, østerriksk kjemiker og oppfinner (født 1858)
27. august – Herman Potočnik Noordung, slovensk  astronaut- og kosmonautpioner  (født 1892)
23. september – Richard Zsigmondy, østerriksk kjemiker, nobelprisvinner 1925
17. november – Herman Hollerith, tysk-amerikansk statistiker, oppfinner av hullkortet (født 1860)