alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Politisk rehabilitering

Rehabilitering menes i politisk betydning at det blir tilbakeført rettigheter eller status til en person (eller gruppe mennesker) i form av statsborgerlige rettigheter som har vært fratatt dem.

Denne rehabiliteringen skiller seg fra annen oppreisning ved at den er betinget ut fra den anklagedes politiske holdning, og uten at det har vært bevist at det har vært brudd på sivil eller militær straffelov eller at de påførte ulempene på annen måte har vist seg å ha vært rimelige.

Historisk bruk av politisk rehabilitering 
Politisk rehabilitering er særlig kjent fra Sovjetunionen og andre diktaturstater etter at politisk aktive personer, grupper eller folkegrupper har falt i unåde.
I Sovjetunionen kunne personer straffes for politiske ytringer med fengsel, konsentrasjonsleir, utestengning fra partiet eller organisasjoner og forvisning.
Kjente personer som ble rehabilitert er Andrej Sakharov og Władysław Gomułka. 

Dømte krigsfanger blir ofte rehabilitert etter avsonet straff. Nazi-Tysklands siste statssjef, Karl Dönitz, ble overveiende rehabilitert før sin død.

Men også i religiøse samfunn som den katolske kirke har paven rehabilitert personer som tidligere hadde vært bannlyst eller dømt ut fra sine kirkelige rettigheter.

Politisk rehabilitering i Norge 
I Norge ble NS-dømte som fikk fradømt sin f.eks. stemmerett som en del av sin straff, rehabilitert da de fikk sine statsborgerlige rettigheter tilbake. 

Partisanene i Øst-Finnmark er blitt omtalt som rehabilitert da kong Harald i sin tale i Kiberg under signingsferden den 3. august 1992 ga uttrykk for at partisanene hadde blitt urettmessig behandlet etter krigen. Partisanene som på grunn av sin politiske tilknytning til Sovjetunionen; såvel som til de norsketniske samfunnene på Fiskerhalvøya; hadde tjenestegjort på sovjetisk side under andre verdenskrig og ble under den kalde krigen sett på av norske myndigheter som landsforrædere og overvåket av Politiets overvåkingstjeneste helt frem til omkring 1980, noe som bl.a. medførte store vanskeligheter for dem og deres familiemedlemmer å få jobb i det offentlige. Det finnes også eksempler på at de tidligere partisanene mistet sivilt arbeid så sent som på 1950-tallet.
I tillegg ble kibergværinger som var slektninger, oftest barn, av kommunister og andre kibergværinger som POT feilaktig mistenkte slike sympatier også utsatt for samme overvåking.

Se også 
Rehabilitering (Sovjetunionen)

Referanser 

Politikk
Balkansemblet

Balkansemblet (etablert 1979) er en norsk musikkgruppe som spiller musikk fra Balkan.  
Deres utgivelse Balkan samlet (Hot Club Records, 1984) mottok Spellemannprisen 1984 i «Åpen klasse».  Dernest kom Kvikk sand (Hot Club Records, 1990).  Besetningen er nå Richard Lorentz Johansen slagverk, (også medlem av band som Superfamily og Ofag) Per Olaf Ranger trekkspill, bouzouki og balalaika, Peter Edwards gitar,
Øyvin Yri klarinett og fløyte, samt Torstein Kinn bass.
Andre musikere har vært Jan Gustav Schaanning gitar og bouzouki, Pål Thorstensen bass og Nils Økland fiolin.  
Etter pause (1995–2005) ble gruppen gjenforent, i et samarbeid med Now We’ve Got Members.

Utgivelser
Balkan samlet (Hot Club Records, 1984)
Kvikk sand (Hot Club Records, 1990)
Curved Grooves (Etnisk musikklubb, 2009)

Eksterne lenker
 balkansemblet.com
 myspace.com/balkansemblet har lydklipp

Norske folkemusikkgrupper
Vinnere av Spellemannprisen
Balkan
Dale/Jarl Skofabrikk

Dale Kloggfabrikk (A/S Jarl/Dale Skofabrikk A/S) startet i Dale i 1899 og var den største arbeidsplassen i Dalsfjorden.

Jarl hadde opptil 220 tilsatte på det meste, og var den største arbeidsplassen i Sogn og Fjordane utenom tungindustrien.

Første kvinnelige industrileder

Kort tid etter at G.C. Rieber tok over i 1911 ble Thora Wettergren tilsatt som disponent ved Dale Kloggfabrikk, og hun ble dermed den første kvinnelige industrilederen i Sogn og Fjordane. Hun ledet fabrikken frem til 1918.

Historie
 1899 Starten var Dale Kloggfabrikk (Klogg er snøresko med tresåler). Bak stod bergenseren  Johan Jenssen.  Fabrikken produserte bare klogger de første 12 årene.

 1911 Bergens-firmaet G.C. Rieber tok over som eier og startet med produksjon av sko med lærsåler.

 1924 Fabrikken ble skilt ut som datterselskap og fikk navnet A/S Jarl.

 1936 80 tilsatte, produserte 5 000 par sko i året.

 1981 Rieber-konsernet trekker seg ut. Rieber ga hele fabrikken med bygninger og utstyr vederlagsfritt til Fjaler kommune og de tilsatte.

 1983 Driften vaklet og var i store økonomiske vansker. Lars Usterud Svendsen A/S ny hovedeier. Bedriften skiftet navn til AS Clouds of Norway

 1986 Selskapet gikk konkurs. Dale Skofabrikk A/S ble etablert med Per Dahl AS og Calif Skofabrikk i Drammen som største eiere.

Eksterne lenker
 Fjaler kommune

Kilder
 NRK.no – Fylkesleksikon

Næringsliv i Fjaler
Selskaper etablert i 1899
1899 i Norge
Olsborg

Olsborg er en del av tettstedet Moen i Målselv kommune i Troms. Olsborg er selve sentrumsdelen i tettstedet, med dagligvareforretning, bensinstasjon, gjestestue og flere små forretninger.

På Olsborg ligger også tidligere Bardufoss Høgtun videregående skole, med fagene medier og kommunikasjon og design og håndverk. Olsborg skole ligger også her, der man går fra 1.-7.klasse. Før gikk det helt opp til 10.klasse, men i skoleåret 2009/10 ble alle elevene fra 8.-10.klasse på Bakkehaug og Olsborg skole flyttet til Bardufoss ungdomsskole grunnet korrupsjon innad i kommunestyret (der også elevene fra Fagerlidal og Karlstad barneskole gikk på fra før). 

E6 passerer øst for stedet og skiller dermed Olsborg fra Moen. Dessuten krysser fylkesvei 854 E6 ved Olsborg. Tidligere hadde rutebilselskapet TIRB busstasjon med venteværelse på Olsborg, hvor busser mellom Narvik og Tromsø korresponderte med busser til Finnsnes og Øverbygd. Dette stoppestedet er nå flyttet til Buktamoen, som ligger cirka 1 km lenger sør.

Se også
Prolog stasjon II, Nord-Norgebanens andre stasjon i Målselv.

Bosetninger i Målselv
Don Welsh

Don Welsh (født 25. februar 1911 i Manchester, død 2. februar 1990) var en engelsk fotballspiller og manager. Som spiller spilte han for Charlton Athletic og . Han var dessuten en tur innom Liverpool FC, men spilte bare treningskamper på grunn av andre verdenskrig.

Etter at  spillerkarrieren var over begynte han i november 1947 som 36-åring som manager for Brighton & Hove Albion. Han hadde ingen stor manager karriere i Brighton men klarte å stabilisere dem midt på tabellen i 3. divisjon etter hvert. I 1951 tok han over som manager i Liverpool FC etter at George Kay måtte gå av på grunn av sykdom.

I 1954 ble han den første manageren på over 50 år til og rykke ned med Liverpool, og samme året rykket i tillegg byrivalen Everton opp igjen til 1. divisjon.
Etter at klubben nesten rykket ned igjen, fikk han sparken i 1956 og ble den eneste Liverpool-manager til å bli sparket noensinne.

Etter det tok han litt pause fra fotballen før han i 1958 tok over som manager i AFC Bournemouth, men etter en rekke dårlige resultater fikk han sparken i 1961.
Han ledet Wycombe Wanderers mellom 1963 og 1964 før han ble medlem i administrasjonen i klubben han hadde hatt suksess som spiller, Charlton Athletic.

Han døde i 1990, 78 år gammel.

Meritter som spiller 
Charlton Athletic
 FA-cupen: 1946/47

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på Lfchistory.net

Engelske fotballspillere
Engelske fotballtrenere
Fotballspillere for Torquay United FC
Fotballspillere for Charlton Athletic FC
Fotballspillere for Liverpool FC
Fotballtrenere for Brighton & Hove Albion FC
Fotballtrenere for Liverpool FC
Fotballtrenere for AFC Bournemouth
Fotballtrenere for Wycombe Wanderers FC
Personer fra Manchester
Fødsler i 1911
Dødsfall i 1990
Gravestokk

Gravestokk er trolig det eldste landbruksredskapet vi kjenner til.

Enkelte aper er kjent for å bruke pinner til hjelp når de roter i jorden etter spiselige ting. Gravestokken, slik den fortsatt er i bruk enkelte steder i verden, er enten av en greinkløft eller en rotklump, der en forgrening er beholdt. Den er bøyd litt tilbake langs stammen, som utgjør skaftet. 

Innretningen fungerer som en hakke og kan hogges i jorden og trekkes tilbake slik at jorden blir løsnet. Klumpen kan banke i stykker harde jordbiter. For å bedre slitestyrken blir spissen ofte svidd.

Videreføring av gravestokken ble til arden, som kunne trekkes av mennesker eller dyr.

Landbruksredskaper
landbrukshistorie
Paco Ayestarán

Francisco Martín «Pako» Ayestarán Barandiarán (født 5. februar 1963) er en spansk fotballtrener.

Ayestarán var Rafael Benítez sin assistent og fitness-trener på Valencia CF der de sammen vant to ligatitler. Pako fulgte Benitez til Liverpool FC i 2004 og tok der over mye av treningen som assisterende manager. I 2005 vant de Mesterligaen sammen og i 2006 vant de FA-cupen i England. Ayestarán trakk seg brått fra jobben i LFC 30. august 2007 og Liverpool vant ingen større pokaler under Benitez etter den tid. Han jobbet også med Rafael Benítez i CD Tenerife. Da Ayesterán trakk seg fra LFC, var det slutten på et 11 år langt samarbeide. Han jobbet senere som fitness-trener for SL Benfica (2008–2009) og Valencia CF (2009–2010).

I 2014 ble Ayestarán manager for den israelske mesteren Maccabi Tel Aviv FC.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Spanske fotballtrenere
Fotballtrenere for Estudiantes Tecos
Fotballtrenere for Maccabi Tel Aviv FC
Fotballtrenere for Santos Laguna
Fotballtrenere for Valencia CF
Fotballtrenere for UD Las Palmas
Fotballtrenere for CF Pachuca
Fotballtrenere for CD Tondela
Ansatte i Liverpool FC
Personer fra provinsen Guipuzcoa
Fødsler i 1963
Judas (andre betydninger)

Judas har flere betydninger:

Bibelen
Judas, Jesu bror, tradisjonelt regnet som forfatter av Judas' brev i Det nye testamente
Judas Iskariot, apostel av Jesus, regnes som forræder
Judas Taddeus, apostel av Jesus

Annen litteratur
Judasevangeliet, religiøs tekst fra oldtiden

Underholdning
Judas, norsk TV-serie som gikk på TVNorge i 2003 
Judas Priest, britisk heavy-metal band
Fossafe

Fossafe er en fabrikk som arbeider med å lage forskjellige safer. Den ligger omtrent hundre meter fra lagshuset Nyheim på Fammestad. Fossafe er den eneste fabrikken i området, utenom en dørfabrikk som ligger på Kløvheim. De fleste arbeiderne på fabrikken bor i nærheten. Fabrikken har eksistert mange tiår.

 

Næringsliv i Alver
Norsk industri
Lacrosse under Sommer-OL 1908

Lacrosse var med for andre og siste gang på det olympiske programmet 1908 i London. (Sporten har vært med som demonstrasjonsøvelse ved tre senere leker). Det var kun to lag som deltok, Canada og Storbritannia. Canada ble olympisk mester for andre gang og hjemmelaget Storbritannia tok sølv.

Medaljer

Finale

Tabell

Medaljevinnerne

Eksterne lenker
 OL-resultater på Sports-reference.com 

Øvelser under Sommer-OL 1908
Lacrosse under sommer-OL
Konami

Konami Corporation (コナミ株式会社) er en japansk produsent av videospill, leketøy, samlekort, anime og spilleautomater.
Firmaet ble grunnlagt 1969 i Osaka i Japan, og drev opprinnelig med utleie og reparasjoner av jukebokser. Kagemasa Kozuki, som startet Konami, er fortsatt direktør.

Navnet Konami er sammensatt av navnene Kagemasa Kozuki, Yoshinubo Nakama, Hiro Matsuda og Shokichi Ishihara, som er navnene til partnerne som Kozuki skaffet seg, og grunnleggerne av Konami Industri Co., Ltd. i 1973. Konami betyr også «små bølger».

Konami har for tiden hovedkvarter i Tokyo, og driver i tillegg trenings- og helsesentere i Japan.

De er kjent for spillverkene og animeverkene sine, bla:
Castlevania (Akumajo Dorakyura – 悪魔城ドラキュラ), Metal Gear Solid, Yu-Gi-Oh, Sky girls [sukai gaaruzu – スカイガールズ), Twinbee.

Eksterne lenker 
 

Japanske videospillselskaper
Selskaper etablert i 1969
Videospillutgivere
1969 i Japan
Petar Rnkovic

Petar Rnkovic (født 28. november 1978 i Drammen) er en norsk fotballspiller som fra 31. desember 2018 er klubbløs.

Rnkovic har spilt for en rekke klubber, både i Norge og i andre land, og han har spilt stort sett overalt på banen. Frem til senior var han målvakt, og deretter har han spilt back, ving, midtbane, spiss og nå midtstopper.

Rnkovic debuterte på seniornivå for Åssiden IF i 2. divisjon, før ferden gikk til Birkebeineren. Han ble deretter utleid i noen måneder til islandske KS hvor han scoret åtte mål på 13 kamper. Han fikk kontrakt med Hønefoss BK på tampen av 2002-sesongen, og ble der frem til 2004-sesongen, og spilte totalt 50 (45 serie + fem cup) kamper for førstedivisjonslaget.

I 2005 trappet han ned til spill med Mjøndalen IF i 3. divisjon av familiære årsaker. Der scoret han 52 (46 serie + seks cup) mål på 25 (22 serie + tre cup) kamper. Han var ønsket av en rekke klubber, men valget falt til slutt på Strømsgodset. 

Rnkovic fikk store overskrifter da han knakk kjeven til Thomas Finstad på trening, og fremstod etterpå som en angrende synder. Han spilte totalt 14 kamper og scoret fem mål for Strømsgodset i 2006 da de vant Adeccoligaen. I 2007 signerte han for Randaberg IL. Han gikk til Mjøndalen foran 2009-sesongen og signerte for Ruzomberok i den slovakiske toppdivisjonen rett før overgangsvinduet stengte den 31. august 2009. Overgangen ble imidlertid ikke noe av på grunn av papirsommel i det slovakiske forbundet. I stedet signerte han for engelske Grays Athletic FC i Blue Square Premier (nivå fem) den 21. september 2009. Han scoret i debuten borte mot Stevenage Borough den 22. september 2009, i oppgjøret som endte 1-1.

I 2010 kom han imidlertid tilbake i den norske eliteserien og Strømsgodset, som han signerte en ettårskontrakt med like før overgangsvinduet stengte den 31. mars 2010. Han ble denne sesongen norgesmester for Strømsgodset og kom inn som innbytter i cupfinalen. Sesongen 2011 spilte han for Mjøndalen. I april 2012 signerte han kontrakt med islandske Breiðablik, men han ble der kun en sesong før han meldte overgang til Arendal.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Hønefoss BK
Fotballspillere for Mjøndalen IF
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Fotballspillere for Randaberg IL
Fotballspillere for Grays Athletic FC
Fotballspillere for Breiðablik UBK
Fotballspillere for Arendal Fotball
Norske fotballspillere på Island
Norske fotballspillere i England
Norgesmestere i fotball
Personer fra Drammen kommune
Fødsler i 1978
Silje Holtet Robsahm

Silje Holtet Robsahm (født 19. oktober 1975) er en norsk skuespiller og manusforfatter.

Biografi 
Hun begynte som praktikant ved Hedmark Teater i 1991, og har siden blant annet jobbet med Turnékompaniet, Brød og Sirkus, Agder teater og NRK. I 1999 startet hun friteater-gruppa MollyMelon sammen med kollegaene Tuva Hølmebakk og Ingvild Hellum. Hun har blant annet studert ved The Acting Corps i Los Angeles.

I 2005 spilte Holtet rollen som Linda Borg i TV-serien Deadline Torp, og i 2008 var hun aktuell i rollen som Anne Elise Blix i filmen Kautokeino-opprøret.

Hun har siden 2006 jobbet ved Nordland Teater, hvor hun har spilt i følgende oppsetninger; Ibsens Engler, Den lille heksa med de store ørene og GetBack!, en hyllest til The Beatles. 

Våren 2008 sto hun ved teateret i spissen for barneteater-prosjektet KYSS KATTA, hvor hun skrev og hadde regi på følgende forestillinger; Søstrene Pommers Pannekaker, Jorda rundt med Kirsten og Connie og Julies drøm. Høsten 2008 brukte Holtet på å innstudere rollen som Marilyn Monroe i den nyskrevne musikalen, Marilyn, Nobody's baby. Hun beskrev dette som «et stort høyedepunkt» i karrieren. Musikalen hadde premiere på nyttårsaften, og reiste på turné i januar og februar 2009.

Marilyn, Nobody's baby ble satt opp på ny ved Haugesund Teater i mars 2011, også denne gang med Holtet i tittelrollen.

Siden 2009 har Holtet Robsahm fokusert på karrieren som manusforfatter. I 2015 kom hørespillet Himmeldronningen, et historisk drama som omhandlet tiden rundt 1537, da Norge ble underlagt Danmark. Himmeldronningen var et samarbeidsprosjekt mellom NRK Radioteatret og Danmarks Radio.

Hun har flere spillefilmer i utvikling.

Holtet Robsahm er gift med filmregissør og produsent Thomas Robsahm.

Filmografi (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Silje Holtet på SceneWeb

Norske skuespillere
Norske hørespillforfattere
Personer fra Hamar kommune
Fødsler i 1975
Bykirken Tønsberg

Bykirken er en kristen kirke og frimenighet i Tønsberg i Vestfold og Telemark fylke. Kirken ble stiftet 1. mai 2005 etter en sammenslåing av menighetene Smyrna og Galleri G. og hadde i 259 tilskuddstellende medlemmer i 2019. Hver uke er det gudstjenester og søndagsskolen "Input" med tilbud fra 3-12 år. Ungdomsarbeidet PaCE treffes også hver uke.

Bykirken holder til i Træleborgveien 11, og tilsluttet Pinsebevegelsen i Norge.

Referanser

Eksterne lenker
 Menighetens nettsted

Kirker i Tønsberg
Norske pinsemenigheter
Hans Rosenquist

Hans Rosenquist (født 1949) er en dansk sceneinstruktør og teaterleder. Han har vært knyttet til teatre i Odense, Århus og København. Fra mai 1989 og fram til 1990 var han tilsatt som teatersjef ved Rogaland Teater.

Eksterne lenker 
 Hjemmeside 

Danske regissører
Djenné

Djenné er en historisk og kommersielt viktig by i den sørlige delen av Mali og har en befolkning på 22 391 innbyggere (2005). Byen er kjent for sine leirebygninger, spesielt Den store moskéen i Djenné, gjenoppbygd i 1907. 

Djenné har tidligere vært sentrum for handel og utdanning, og byen var en viktig del av de transsahariske handelsveiene, og har blitt erobret flere ganger siden dens grunnleggelse. Byens historiske senter ble i 1988 en del av UNESCOs verdensarv.

Eksterne lenker 
 

Byer i Mali
Verdensarven i Mali
Skrewdriver

Skrewdriver var et britisk punk/skinhead/Oi!-band. De ble stiftet i den engelske byen Blackpool i 1976 av Ian Stuart Donaldson. Bandet starta som et vanlig punkband sterkt inspirert av Sex Pistols. Etter en stund ble de oppløst, og Ian Stuart Donaldson starta bandet på nytt med nye medlemmer. Skrewdriver var ikke lenger et vanlig punkband, men et band med sterke nazistiske og nasjonalistiske tekster og holdninger. De knyttet nære bånd til britiske National Front og Blood & Honour. Bandet blir regna som pionerer innen «white power»-musikken, og skapte stilarten/bevegelsen R.A.C. (Rock Against Communism). Ian Stuart Donaldson ble drept i en bilulykke i 1993, og det var også slutten for Skrewdriver. Bandet gav ut 10 studioalbum.

Medlemmer 
Ian Stuart Donaldson-Vokalist
Phil Walmsley-Gitar
Ron Hartley-Gitar
Kev McKay-Bass
John "Grinny" Grinton-Trommer

Studioalbum
All Skrewed Up
Peel Session
Hail The New Dawn
Blood and Honour
White Rider
After The Fire
Warlord
The Strong Survive
Freedom What Freedom
Hail Victory

Konsertalbum 
Waterloo Live '92
Deutschland Erwache

Samlealbum 
Land On Fire
Undercover
1977-83 The Complete Studio Collection

Video/DVD 
Skrewdriver-Live In Germany

Ian Stuart Donaldson Soloalbum 
Slay The Beast
Patriot
No Turning Back
The Klansmen-Fetch The Rope
White Diamond-True Blood

Internet 
ISD Records/Blood & Honour/Combat 18 

Britiske rockegrupper
Ian Stuart Donaldson

Ian Stuart Donaldson (født 11. august 1957, død 24. september 1993) var frontmann i punk/skinhead/Oi!-bandet Skrewdriver og leder av den britiske nynazistiske organisasjonen Blood & Honour. Han ble drept i en bilulykke i 1993. Noen mener forøvrig at det ikke var noen ulykke, men rett og slett et drap utført av personer fra venstreekstreme grupperinger. Ian Stuart Donaldson var en periode aktiv medlem i britiske National Front, og skaffet seg mange fiender på grunn av sine politiske holdninger.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Engelske sangere
Personer fra distriktet Wyre
Messerschmitt Me 323

Messerschmitt Me 323 «Gigant» var et tysk 6-motors transportfly utviklet og produsert av Messerschmitt for Luftwaffe under andre verdenskrig. Flyet var en motorisert versjon av transportglideflyet Me 321. Me 323 var det største landbaserte transportflyet produsert under andre verdenskrig. Det fløy første gang høsten 1941, og ble bygget i rundt 200 eksemplarer.

Me 323 ble drevet av 6 franske Gnome-Rhone GR14N motorer.

Spesifikasjoner (Me 323 E-2)

Litteratur 
 Dabrowski, Hans-Peter. Messerschmitt Me 321/323: The Luftwaffe's "Giants" in World War II. Atglen, PA: Schiffer Military History, 2001. ISBN 0-7643-1442-4.

Eksterne lenker 
 Wings Palette-fargelegging

Messerschmitt-luftfartøy
Transportfly
Fly fra andre verdenskrig
Seksmotors trekkfly
Luftwaffe (Wehrmacht)
Messerschmitt Me 410

Messerschmitt Me 410 «Hornisse» (geithams) var et tysk tungt jagerfly / jagerbomber utviklet og produsert av Messerschmitt for Luftwaffe under andre verdenskrig. Flyet var hovedsakelig en forbedring av det svært mangelfulle Messerschmitt Me 210 og fikk et helt nytt produksjonsnummer for å tydeligere skille mellom de to modellene. Flyet fløy første gang i 1942.

Historie og utvikling 

Messerschmitt hadde hatt planer om å introdusere Me 210 siden 1939, men flyet hadde vist seg å være svært mangelfullt både i motorkraft og manøvreringsevne. Flyet kom derfor aldri i produksjon i Tyskland. I Ungarn derimot hadde de gjort en rekke endringer i designet, noe som resulterte i Me 210C, som var en bedre modell enn den tyske. Dette ble tatt til etterretning i Tyskland, og man planla å produsere en Me 210D-modell. For å unngå det dårlige ryktet Me 210 hadde fått blant pilotene, ble det bestemt å gi det nye flyet et nytt navn; Me 410.

Den største forskjellen på de to flyene var motorene. Mens Me 210 var drevet av to Daimler-Benz DB 605 motorer på 1 500 hp, hadde Me 410 to Daimler-Benz DB 603 på 1 750 hp. Dette økte makshastigheten på flyet til 625 km/t, marsjfarten til 579 km/t, samtidig som det økte stigningshastigheten og makshøyden. Flyet kunne også bære flere våpen enn forgjengeren.

Spesifikasjoner (Me 410 A-1)

Litteratur 
 Stocker, Werner and Peter Petrick. Messerschmitt Me 210 / Me 410 Hornisse/ Hornet. Hinckley, UK: Midland Publishing, 2007. ISBN 1-85780-271-3.

Eksterne lenker 
 Wings Palette-fargelegging

Messerschmitt-luftfartøy
Jagerfly
Jagerbombere
Fly fra andre verdenskrig
Tomotors propelldrevne luftfartøy
Luftwaffe (Wehrmacht)
Økern


Økern er en delbydel sør i bydel Bjerke i Oslo, og navnet på et strøk innenfor den samme delbydelen. Delbydelen dekker også strøkene Refstad, Risløkka, Brobekk, Nordre Hovin, Aker sykehus, Bjerkebanen og Økern senter. 

Strøket Økern er et område øst for Ring 3. Økern senter med t-banen regnes av bydelen som et eget strøk, men omtales i dagligtale som Økern. Senteret er et av de eldre kjøpesentrene i Oslo.

Knutepunkt
Økern er et viktig trafikknutepunkt. T-Banestasjon med buss holdeplasser Økern stasjon på Grorudbanen ligger i området. Det er Oslos mest trafikkerte T-banelinje. Økern har forbindelse med T-baneringen via Lørenbanen. Alnabanen skjærer gjennom Økern, men brukes bare til godstrafikk og har ingen holdeplasser her. Riksvei 150 (Ring 3) fra Sinsenkrysset går gjennom Økerntunnelen og det mektige Økernkrysset. Østre Aker vei skjærer også gjennom området.

Økern næringspark ligger i hovedsak på sørsiden av Østre Aker vei, mye sentrert rundt Kabelgata og Tårngata. En rekke bedrifter er lokalisert her, som NAVs Hjelpemiddelsentral, Teknologisk Institutt, Toyota Oslo og Kuben yrkesarena med Kuben videregående skole og Fagskolen Oslo. 
Aspelin Ramm er aktive i området for utleie av forretningsbygg i samarbeid med OBOS. Oxer eiendom eier bygningsmassen i mellom Kabelgaten og Tårngata. Standard Telefon og Kabelfabrik var lenge områdets største arbeidsplass med opp mot 4000 ansatte på 1950- og 1970-tallet.

Etymologi og Økern gård 

Den norrøne formen av gårdsnavnet Økern var Eykrin, antakelig uregelrett sammensatt av eik og vin som betyr naturlig eng eller gressbeite. 

Økern gård lå i dette området som etter navnet har hatt eikeskog. På slutten av middeelalderen ble gården delt i to bruk, men disse ble senere slått sammen igjen som kirkegods. Fra 1679 til 1681 var gården eid av stattholder Ulrik Fredrik Gyldenløve. Gården har også vært eid av Jens Bjelke, og fra 1794 til 1811 av høyesterettsdommer Peter Collett. Gården ble så solgt til forretningsmannen Ludvig Mariboe, som bodde her i to perioder fram til 1841, avbrutt av et opphold i Sverige. Gården ble oppstykket utover på 1800-tallet, overtatt av kommunen i 1938, og deretter utparsellert som byggetomter.

Det ligger tre gravhauger til gården, trolig fra eldre jernalder. Rester av hageanlegget er bevart rundt bygget til Økern sykehjem.

Referanser

Litteratur