alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Prionocyphon

Prionocyphon er slekt av hårbiller.

Utseende 
Små (3-5 millimeter), avlangt ovale og nokså flate, blanke, gjerne brunrøde hårbiller. Antennene er noe sagtakkede.

Levevis 
Arten finnes særlig i fuktig løvskog, der de voksne billene gjerne kan finnes under barken på døde trær. Larvene utvikler seg i våte hulrom i hule trær, særlig bøk.

Utbredelse 
Slekten har en holarktisk utbredelse. I Norge finne Prionocyphon serricornis langs kysten i Sør-Norge. Arten blir vurdert som Nær truet i Norge

Systematisk innedling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
 Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
 Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
 Slekten Prionocyphon Redtenbacher, 1858 
 Orientoprionocyphon herthae Klausnitzer, 2009
 Orientoprionocyphon rutai Klausnitzer, 2009
 Orientoprionocyphon yoshitomii Klausnitzer, 2009
 Prionocyphon anticetestaceus Klausnitzer, 1976
 Prionocyphon costipennis Ruta, 2010
 Prionocyphon discoideus (Say, 1825)
 Prionocyphon fuscipennis Kiesenwetter, 1874
 Prionocyphon hemisphaerius Klausnitzer, 2013
 Prionocyphon laosensis Yoshitomi & Satô, 2003
 Prionocyphon limbatus LeConte, 1866
 Prionocyphon macrodascilloides Ruta, 2010
 Prionocyphon minusculus Klausnitzer, 1980
 Prionocyphon monteithi Watts, 2010
 Prionocyphon ornatus Abeille de Perrin, 1881
 Prionocyphon ovalis Kiesenwetter, 1874
 Prionocyphon ruthsteuerae Klausnitzer, 2009
 Prionocyphon serricornis (Müller, 1821)  - finnes i Norge
 Prionocyphon sexmaculatus Lewis, 1895
 Prionocyphon umbratilis Klausnitzer, 1976
 Prionocyphon weigeli Klausnitzer, 2009

Referanser

Kilder 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera).

Eksterne lenker 
 UK Beetles - Prionocyphon serricornis 
 

Biller formelt beskrevet i 1858
Hårbiller
Petalon

Petalon er en slekt av biller. Én art, Dascillus cervinus, finnes i Norge. Den forekommer lokalt på gressmarker, men kan være ganske tallrik der den finnes.

Utseende 
Middels store (5-11 millimeter), avlange biller. Kroppen er vanligvis dekket av tette, fine hår og er matt, gulaktig, brunaktig eller gråaktig. Hodet er ganske lite. Noen arter har store, fremstående kjever (mandibler). Fasettøynene er forholdsvis små. Antennene er 11-leddete, ganske lange (når minst til bakkanten av brystskjoldet), trådformede, sagtakkede eller av og til kamformede. Brystskjoldet (pronotum) er temmelig kort og bredere enn langt. Dekkvingene er avlange, 2 til 8 ganger så lange som pronotum, og har lengdefurer. Beina er middels lange og slanke. Det fjerde (nest ytterste) fotleddet er mer eller mindre tolappet, det femte (ytterste) leddet er langt og tynt.

Larvene ligner noe på scarabaeiforme larver. De er krumme, med tydelig markerte ryggplater, tre par ganske lange bein og en kraftig hodekapsel med sterke kjever (mandibler).

Levevis 
Larvene lever i jorden. Man regner med at larvene til underfamilien Dascillinae spiser røtter.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i tropiske deler av Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien engbiller (Dascilloidea)
 Familien engbiller (Dascillidae)
 Underfamilien Engbiller (Dascillinae) – mest i tempererte områder
 Slekten Petalon Schönherr, 1833
 Petalon acerbus Jin, Ślipiński & Pang, 2013
 Petalon allochroides  Jin, Ślipiński & Pang, 2013
 Petalon annamensis Jin, Ślipiński & Pang, 2013
 Petalon bengalensis (Pic, 1911)
 Petalon birmanicus (Pic, 1913)
 Petalon calvescens (Bourgeois, 1892)
 Petalon digitatus Jin, Ślipiński & Pang, 2013
 Petalon fruhstorferi (Pic, 1912)
 Petalon fulvithorax (Pic, 1933)
 Petalon fulvulus (Wiedemann, 1819)
 Petalon indicus (Guérin-Méneville, 1861)
 Petalon iviei Jin, Ślipiński & Pang, 2013
 Petalon leopoldi (Pic, 1933)
 Petalon major (Pic, 1933)
 Petalon nigripennis (Guérin-Méneville, 1861)
 Petalon obscuripes (Pic, 1912)
 Petalon pruinosus (Fairmaire, 1896)
 Petalon renardi (Bourgeois, 1891)
 Petalon rufithorax (Pic, 1912)
 Petalon rufovillosus (Bourgeois, 1892)
 Petalon sulcifrons (Fairmaire, 1878)
 Petalon vietnamensis Cianferroni & Ceccolini, 2021

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Interaktiv bestemmelsesnøkkel
 Delta Interactive Key – Dascillidae
 Bilder

Biller formelt beskrevet i 1833
Engbiller
Simplocaria

Simplocaria (Byrrhoidea) er en slekt av pillebiller.

Utseende 
Små til middelsstore (1–10 mm), ovale biller, kroppen er nokså sterkt hvelvet. På farge er de gjerne grå/brun/svarte, ofte med metallglans. Oversiden er gjerne fint hårete. Mange har oversiden dekket av fine, lyse skjell eller fløyelsaktig bestøvning. Hodet er lite, nedbøyd og vanligvis ikke synlig ovenfra. Det kan felles inn i en grop i forbrystet. Fasettøynene er temmelig små og ovale. Antennene er nokså korte, 11-leddete, svakt kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, nokså hvelvet, med tydelig avsatte sidekanter. Dekkvingene er nokså korte og brede, hvelvede, med eller uten punktstriper. Beina er korte, føttene kan felles inn i en fure på leggen og hele beina kan felles inn i furer på undersiden, slik at kroppsformen blir helt glatt. Larvene er C-formede, halvmåneformede eller sylindriske.

Levevis 
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

Utbredelse 
Slekten har en holarktisk, noe nordlig utbredelse (mangler i de sørligste delene).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
 Familien pillebiller, Byrrhidae
 Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
 Stammen Simplocariini
 Slekten Simplocaria Stephens, 1830
 Simplocaria acuminata Erichson, 1847
 Simplocaria arctica Poppius, 1904 - finnes i Norge
 Simplocaria atayal Putz, 2003
 Simplocaria basalis Sahlberg, 1903
 Simplocaria brevistriata Reitter, 1900
 Simplocaria bunun Putz, 2003
 Simplocaria carpathica Hampe, 1853
 Simplocaria columbica Casey
 Simplocaria deubeli Ganglbauer, 1899
 Simplocaria elongata J. Sahlberg, 1903
 Simplocaria hakonensis Takizawa, 1983
 Simplocaria ivani Putz, 2003
 Simplocaria jugicola Baudi, 1889
 Simplocaria macularis Reitter, 1896
 Simplocaria maculosa Erichson, 1847
 Simplocaria metallica (Sturm, 1807) - finnes i Norge
 Simplocaria montenegrina Obenberger, 1917
 Simplocaria nenkaoshan Putz, 2003
 Simplocaria nivalis Ganglbauer, 1904
 Simplocaria paiwan Putz, 2003
 Simplocaria palmeni Poppius, 1904
 Simplocaria rukai Putz, 2003
 Simplocaria saysiat Putz, 2003
 Simplocaria semistriata (Fabricius, 1794) - finnes i Norge
 Simplocaria semistriata (Fabricius, 1801)
 Simplocaria shikokensis Takizawa, 1983
 Simplocaria smetanai Putz, 2003
 Simplocaria striata C.Brisout de Barneville, 1866
 Simplocaria subnuda Casey
 Simplocaria taiwanica Putz, 2003
 Simplocaria taroko Putz, 2003
 Simplocaria tsou Putz, 2003

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae. (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1830
Pillebiller
Mesynodites

Mesynodites er en slekt av stumpbiller.

Utseende 
Små, korte, brede og høyt hvelvede stumpbiller. Beina kan foldes flatt inn mot kroppen for å verne dem mot angrep fra maurene de lever sammen med og av.

Levevis 
Disse artene er knyttet til maur, i alle fall én av artene til bladskjærermaur (Atta sp.).

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
 Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
 Slekten Mesynodites Reichardt, 1924
 Mesynodites aciculatus (Schmidt, 1893) 	
 Mesynodites affinis Reichensperger, 1931
 Mesynodites attaphilus Bruch, 1933 	
 Mesynodites degallieri Tishechkin, 2007 	
 Mesynodites drakei (Schmidt, 1893) 	
 Mesynodites intermedius Reichensperger, 1935
 Mesynodites schuppii (Schmidt, 1893) 	
 Mesynodites sodalis (Reichensperger, 1924) 	
 Mesynodites virgatus Reichensperger, 1931

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 
 AntWiki - Mesynodites 

 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 1893
Brasils insekter
Dolicholister

Dolicholister er en slekt av stumpbiller.

Utseende 
Små til middelsstore (1-5 millimeter), bredt ovale, ganske flate stumpbiller, gjerne mørke. Dekkvingene har tydelige punkstriper over hele overflaten og dekker nesten hele bakkroppen. Antennene har et forstørret første ledd og en én-leddet klubbe.

Levevis 
Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. De er rovdyr som lever av andre insekter, for eksempel fluelarver eller billelarver. Mange arter finnes på møkk eller åtsel. Noen arter, som gjerne er flate på form, lever under barken på døde trær. En del arter har spesialisert seg på barkbiller. Disse er tynne og sylindriske slik at de kan komme til i barkbillenes ganger. Noen arter er knyttet til reir av gnagere eller fugler.

Utbredelse 
Slekten forekommer i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae
 Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
 Stammen Exosternini 
 Slekten Dolicholister Bickhardt, 1917
 Dolicholister brevipennis (Lewis, 1897) 	 
 Dolicholister depilis Thérond, 1957 	 
 Dolicholister filiformis (Bickhardt, 1911) 	 
 Dolicholister minutissimus Thérond, 1957 	 
 Dolicholister schedli Thérond, 1957

Referanser

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 
 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 1917
Exorhabdus

Exorhabdus er en slekt av stumpbiller.

Utseende 
Middelsstore (men nokså store til stumpbiller å være, kan være ca. 9 millimeter), brede og kraftige, blanke, svarte stumpbiller. Dekkvingene har fire komplette punktstriper og et lite, glatt felt i midten. De dekke rikke de to bakerste bakkroppsleddene.

Levevis 
Stumpbillene kan finnes i mange ulike habitater, men de fleste er på en eller annen måte knyttet til råtnende dyre- eller plantemateriale. De er rovdyr som lever av andre insekter, for eksempel fluelarver eller billelarver. Mange arter finnes på møkk eller åtsel. Noen arter, som gjerne er flate på form, lever under barken på døde trær. En del arter har spesialisert seg på barkbiller. Disse er tynne og sylindriske slik at de kan komme til i barkbillenes ganger. Noen arter er knyttet til reir av gnagere eller fugler.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae
 Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
 Stammen Histerini Gyllenhal, 1808
 Slekten Exorhabdus Lewis, 1910 
 Exorhabdus afer (Paykull, 1811)
 Exorhabdus afrotropicus Lundgren, 1991
 Exorhabdus colonicus (Lewis, 1899)
 Exorhabdus crenulatus (Lewis, 1895)
 Exorhabdus mechowi (Schmidt, 1883)
 Exorhabdus mtesa (Ancey, 1882)
 Exorhabdus schoutedeni Desbordes, 1919
 Exorhabdus tropicalis (Marseul, 1854)

Referanser

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 
 Bilde av Exorhabdus tropicalis
 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 1910
Kanaarister

Kanaarister er en gruppe (slekt) av stumpbiller.

Utseende 
Middelsstore, avlange og nokså flate, oftest blankt svarte stumpbiller. Kroppen er nokså jevnbred og temmelig flat. Hodet har middelsstore fasettøyne og korte, klubbeformede antenner. Beina er korte og kraftige.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae
 Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
 Stammen Platysomatini Bickhardt, 1914
 Slekten Kanaarister Mazur, 1999
 Kanaarister amphibius (Marseul, 1864)
 Kanaarister assamensis (Lewis, 1900)
 Kanaarister celatus (Lewis, 1884)
 Kanaarister correctus (Marseul, 1864)
 Kanaarister expansus (Marseul, 1879)
 Kanaarister latisternus (Marseul, 1853)
 Kanaarister mysolicus (Marseul, 1864)

Referanser

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 
 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 1999
Australias insekter
Ingvar Mikkelsen

Ingvar Mikkelsen (1936–2018) var en norsk sivilarkitekt og filosof. Han hadde en variert praksis som arkitekt, men er mest kjent som en allsidig og kunnskapsrik arkitekturskribent og -debattant.

Utdannelse og karriere 
Mikkelsen vokste opp i Trondheim. Etter Trondhjems katedralskole, der han ble uteksaminert som preseterist i 1955, gjennomførte han militærtjeneste og studerte arkitektur ved Norges tekniske høyskole (NTH). Han var ferdig utdannet sivilarkitekt i 1963. I løpet av studietiden hadde han et avbrekk for å gjennomføre den obligatoriske praksisperioden. Denne tilbrakte han i et entreprenørfirma i Køln. Mens han var i Tyskland, studerte han også filosofi, blant annet ved Freie Universität Berlin. 

Etter studiene praktiserte han som arkitekt i fem år. Han arbeidet i København, Reykjavik og Tromsø – før han vendte tilbake til NTH for å undervise arkitektstudentene, først som vit.ass., senere som amanuensis. Etter å ha undervist i 17 år, flyttet han sørover til Oslo og arbeidet som rådgivende arkitekt i Posten eiendom til han gikk av med alderspensjon.      

Gjennom hele karrieren skrev han engasjert om arkitektur, både i fagtidsskrifter, i dagspressen og i årboken Arkitektur i Norge, og han var mangeårig bidragsyter til Fortidsminneforeningens årbok Aarbok for Foreningen til Norske Fortidsmindesmærkers Bevaring. Han skrev blant annet en artikkel i årboken om Arne E. Holm, der han analyserte Holms forhold til modernismen. Han forfattet rundt 120 artikler og innlegg i tidsskrifter som Arkitektnytt og Byggekunst (senere Arkitektur N), i tillegg til flere arkitekturdebattinnlegg i dagspressen.       

Sammen med Frank Duffy skrev han i 2011 en omfattende bok om arkitekt Niels Torp.      

Mikkelsen var opptatt av arkitekturhistorie og fagets utvikling, og i 2003 gjennomførte han en rekke videointervjuer med eldre, norske arkitekter for foreningen Arkitekturmuseets Venner.

Referanser 

Norske arkitekter
Norske filosofer
Alumni fra NTH
Personer tilknyttet NTNU
Ctenophilothis

Ctenophilothis er en gruppe av (slekt) av biller som tilhører familien stumpbiller (Histeridae).

Utseende 
Små til middelsstore, tettbygde, svarte stumpbiller. Kroppen er rundet og hvelvet. Hos denne slekten er oversiden jevnt og ganske tett punktert. Beina har lange hår.

Levevis

Utbredelse 
Artene er utbredt i den nordlige delen av Sahara.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
 Underfamilien speilstumpbiller, Saprininae Banchard, 1845) – 600 arter i 54 slekter, mange knyttet til sanddyner
 Slekten Ctenophilothis Kryzhanovskij, 1987 
 Ctenophilothis altus (Lewis, 1885)
 Ctenophilothis chobauti (Théry, 1900)

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1987
Stumpbiller
Bilhjelm

En bilhjelm eller racinghjelm er en hjelm laget for kjøring med bil på racerbane eller rally. Hjelmen skal beskytte mot hodeskader forårsaket av krefter som kan oppstå ved kollisjon, samt kortere perioder med brann.

Skader 
Det er kjent at andelen av racingulykker som resulterer i sykehusinnleggelse i motorsport på rundt 25 prosent er høyere enn noen annen stor internasjonal sport, samt at de har den lengste gjennomsnittlige perioden på sykehuset. En Australsk studie antydet også at motorsport kan ha den høyeste frekvensen av faktiske skader blant store idretter. Imidlertid fant en annen studie utført mellom 1996 og 2000 av Fuji Toranomon Orthopaedic Hospital i Shizuoka, Japan, at bare en liten andel av disse skadene faktisk er relatert til hodet eller omkringliggende områder.

Brannsikkert materiale 
Det brannsikre materialet som brukes i bilhjelmer ligger i den indre foringen, og er kjent som Nomex. Det ble først introdusert til racinghjelmer i 1967. Et kjent eksempel på faren med bilbrann var ulykken med Formel 1-verdensmesteren Niki Lauda i Tysklands Grand Prix 1976 på Nürburgring hvor han knapt slapp unna med livet fra en krasj.

HANS-krage 

Den siste utviklingen innen hjelmteknologi er HANS-krage, en skulderkrage koblet til hjelmen via fleksible stropper som skal hindre nakkesleng og andre skader ved at hjelmen og hodet holdes på plass og ikke flyr fremover eller til siden under krasj. HANS-krage er påbudt i bilsport på høyt nivå.

Sammenligning med motorsykkelhjelmer 
Moderne bilhjelmer har et ytre skall av karbonfiber, et indre skall av tykk polystyren og polstring som må være i kontakt med brukerens hode.

Motorsykkelhjelmer ligner på bilhjelmer, og begge har lignende krav om å gi beskyttelse ved høyhastighetskollisjoner, men det er noen viktige forskjeller:

 Motorsykkelhjelmer trenger ikke brannbeskyttelse fordi føreren som regel blir kastet bort fra en brennende motorsykkel. I bilsport må hjelmen imidlertid ha brannvern siden sjåføren kan bli fanget i bilen.
 Bilhjelmer kan ha et smalere synsfelt for bedre hodebeskyttelse enn det som er mulig med en motorsykkelhjelm, særlig dersom føreren følger et klart definert spor. Av denne årsaken er mange bilhjelmer ulovlige å bruke med motorsykkel på offentlige veier.
 Bilhjelmer må testes for skarpe kollisjoner med et veltebur som en motorsyklist er ikke sannsynlig å møte på.

Med andre ord må en hjelm som skal brukes til begge formål også være godkjent til begge formål. Gitt de overnevnte begrensningene kan det være enklere å finne en bilhjelm som er godkjent til motorsykkel, enn å finne motorsykkelhjelm som også er godkjent til bilsport.

Se også 
 Motorsykkelhjelm
 HANS-krage

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilhjelm for motorsport - typer og hovedforskjeller - AvtoTachki

Hjelmer
Nemadiolus

Nemadiolus er en slekt av mycelbiller.

Utseende 
Middelsstore, avlangt-ovale, mørke kadaverbiller. Kroppsformen er nærmest båtformet og kan minne om en vannkalv, men antennene og beina er helt annerledes. Beina er ganske lange og slanke, leggene krumme med lange sporer. Slekten kan overflatisk minne om den nordlige slekten Choleva.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Chile).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, '
Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
 Stammen Anemadini
 Understammen Eunemadina
 Slekten Nemadiolus Jeannel, 1936
 Underslekten Nemadiolus (i snever forstand)
 Nemadiolus crassicornis (Matthews, 1887)
 Nemadiolus germaini Jeannel, 1936
 Nemadiolus kuscheli Jeannel, 1962
 Nemadiolus oblongus (Portevin, 1903)
 Underslekten Reticulonemadiolus Salgado, 2001
 Nemadiolus (Reticulonemadiolus) angustitarsis Salgado, 2001
 Nemadiolus (Reticulonemadiolus) newtoni Salgado, 2001

Referanser

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1936
Mycelbiller
Chiles insekter
Ørelappstol

En ørelappstol er en type lenestol med «vinger» som stikker ut av ryggpartiet på sidene av hodet. Vingene strekker seg av og til ned til armlenet. Hensikten med vingene er å skjerme den som sitter i stolen fra trekk og fange opp varme fra en peis, og ørelappstoler har derfor ofte blitt brukt i nærheten av en peis.

I bilsport er noen bøtteseter utformet som ørelappstoler (med vinger på sidene av hodet) for å beskytte hodet og nakken fra sideveis bevegelse ved kollisjon.

Referanser 

 The Evolution of the Wingback Chai Hickory Spot, 1 november 2011

Stoler
Himalops

Himalops er en slekt av biller som særlig finnes knyttet til åtsler. Det er bare kjent én art.

Utseende 
Små, avlange, mørke mycelbiller. Artene ligner sterkt på slekten Catops.

Levevis

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Nepal.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae Kirby, 1837
 Stammen Cholevini
 Understammen Catopina
 Slekten Himalops Perreau, 1986
 Himalops ovipalpis Perreau, 1986

Referanser

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1986
Mycelbiller
Nepals insekter
Phacomorphus

Phacomorphus er en slekt av hulelevende mycelbiller.

Utseende 
Små (ca. 3 millimeter), ovale, blinde, brunrøde mycelbiller.

Levevis 
Artene lever i huler.

Utbredelse 
Artene lever i Pyreneene i Frankrike.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
 Familien mycelbiller, Leiodidae Fleming, 1821
 Underfamilien kadaverbiller, Cholevinae
 Stammen Leptodirini Lacordaire, 1854 - ca. 185 slekter, maurlignende
 Understammen Pholeuina
 Slekten Phacomorphus Jeannel, 1908
 Phacomorphus alexinae (Jeannel, 1906)
 Phacomorphus bordei (Peyerimhoff, 1908)
 Phacomorphus duprei (Laneyrie, 1988)
 Phacomorphus elgueae (Abeille de Perrin, 1904)
 Phacomorphus etchecoparti (Bellés & Deliot, 1983)
 Phacomorphus fratyi (Dupré, 1995)
 Phacomorphus intermedius (Coiffait, 1947)
 Phacomorphus mascarauxi (Sainte-Claire Deville, 1905)
 Phacomorphus sioberi (Coiffait, 1947)
 Phacomorphus subsulcatus (Coiffait, 1950)

Referanser

Kilder 
Leiodidae i Tree of life

Eksterne lenker 
 Bilde av Phacomorphus sioberi
 

Biller formelt beskrevet i 1908
Mycelbiller
Frankrikes insekter