alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Adobe Photoshop

Adobe Photoshop er et avansert bilderedigeringsprogram fra Adobe Systems for rastergrafisk (bitmap) bildebehandling. Programmet ble opprinnelig utviklet for Mac OS, for redigering av skannede bilder. Fra og med Photoshop 3 (november 1994), kom Photoshop også for operativsystemet Microsoft Windows. Senere kom også versjoner til IRIX og Solaris.

Photoshop er markedsleder innen kommersiell digital bildebehandling. Blant annet har Photoshop et avansert system for fargeseparering, pantone-farger og fargestyring. Når en formgiver sender et bilde til sitt trykkeri, kan vedkommende lagre med en standard fargeprofil som trykkerens programvare kan lese og forholde seg til, slik at fargene blir mest mulig korrekt gjengitt.

Opprinnelig var programmet beregnet på å lage bilder som skulle trykkes på papir. I de senere år har Adobe også utviklet programmet med sikte på skjermvisning. Det fulgte (inntil 2007) med et eget program Adobe Image Ready, for ytterligere klargjøring av bilder som passer og er optimalisert for Internett. I Adobe CS-pakka (fra CS3) er funksjonene i IR integrert med Photoshop.

I dag kan Photoshop leveres i en programvarepakke sammen med InDesign, Illustrator, Flash og Acrobat. Denne pakken kalles Adobe Creative Suite. En billigere versjon for amatørarbeid og hjemmebruk kalles Adobe Photoshop Elements.

Støttede formater
Import
.
Eksport
.

Konkurrerende programvare 
 Pixeluvo – programvare for GNU/Linux og Windows
 Affinity Photo – programvare for macOS, iOS og Windows
 Picture Window Pro – programvare for Windows
 Adobe Photoshop Elements – programvare for macOS og Windows
 GIMP (åpen kildekode) – programvare for GNU/Linux. macOS og Windows
 Corel Photo-Paint, del av Corels Graphic Suite – programvare for Windows

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Adobe.no

Adobe
Proprietær programvare
Bildebehandlingsprogrammer
Programvare fra 1990
Borg bispedømme

Se også andre betydninger av  Borg
Borg er et bispedømme i Den norske kirke som omfatter menighetene i østre deler av Viken fylke, med Fredrikstad domkirke som bispesete.

Borg bispedømme ble opprettet i 1969, ved delingen av Oslo bispedømme, og Per Lønning ble utnevnt til den første biskop i Borg. Ved en nyordning i bispemøtet 2011 ble Helga Haugland Byfuglien utnevnt til fast preses i bispemøtet, og Atle Sommerfeldt ble 28. oktober 2011 utnevnt til ny biskop. Han ble vigslet til embetet 29. januar 2012. Kari Mangrud Alvsvåg ble vigslet til biskop 24. april 2022.

Borg bispedømme er delt i 9 prostier, 38 fellesråd og 116 sogn/menigheter.

Prostier i Borg bispedømme
Fredrikstad domprosti 
Søndre Borgesyssel prosti
Østre Borgesyssel prosti 
Vestre Borgesyssel prosti
Nordre Follo prosti
Søndre Follo prosti
Nedre Romerike prosti 
Øvre Romerike prosti

Kronologisk oversikt over biskoper i Borg bispedømme
 Per Lønning 1969–1976
 Andreas Aarflot 1976–1977 
 Gunnar Lislerud 1977–1990
 Even Fougner 1990–1998  
 Ole Christian Mælen Kvarme 1998–2005
 Helga Haugland Byfuglien 2005–2011
 Atle Sommerfeldt 2012–2021
 Kari Mangrud Alvsvåg 2022–

Tidligere prostier 
 Nedre Borgesyssel prosti: Oppløst i 1973.
 Mellem Borgesyssel prosti: Endret navn til Østre Borgesyssel prosti i 1973.
 Øvre Borgesyssel prosti: Oppløst i 1973.
 Follo prosti: Delt 2011 i Søndre Follo prosti og Nordre Follo prosti.
 Østre Romerike prosti: Sogn fordelt mellom Øvre Romerike prosti, Nedre Romerike prosti og Østre Borgesyssel prosti ved kommunereform 1.1.2020.

Se også 
 Liste over sogn i Borg bispedømme
 Liste over norske biskoper

Eksterne lenker
 Borg bispedømme
 Biskopene i Den norske kirke
 Borg bispedømme: Prostier, proster og menigheter i Borg

 
Religion i Viken
Alfred Döblin

Alfred Döblin (1878–1957) var en tysk forfatter og lege.

Han ble født i en jødisk kjøpmannsfamilie i Stetting (da en del av Det tyske keiserriket). Fra 1905 til 1930 arbeidet Alfred Döblin som lege i Regensburg, Freiburg im Breisgau og Berlin, hvor han bodde siden 1906. Han var her med på å grunnlegge det ekspresjonistiske tidsskriftet Der Sturm. I 1912 giftet han seg med Erna Weiss, og de fikk fire barn. Under første verdenskrig tjenestegjorde han som militærlege, særlig i Elsass (Alsace). I Berlin-Lichtenberg ble han etter krigen øyenvitne til marskampene, som forøvrig ble tema i hans roman November 1918. I sin Berlin-periode skrev Döblin tallrike artikler, blant annet om teaterstykker og filmer, men også om livet i gatene i rikshovedstaden, blant annet for det tyskspråklige Prager Tagblatt, som ble utgitt i Bøhmens hovedstad Prahs. Noen av disse skissene brukte han i romanen Berlin Alexanderplatz, som er hans mest kjente og utkom i 1929, som den første og viktigste tyske storbyromanen i litteraturhistorien.

I 1933 emigrerte han til Paris, og flyktet 1940 til USA, hvor han konverterte til kristendommen (katolsk). Etter krigen kom han tilbake til hjemlandet som fransk offiser, og utga litteraturtidsskriftet Das goldene Tor (1946–1951). Han deltok også i grunnleggelsen av Mainzer Akademie i 1949. I 1953 bosatte han seg igjen i Paris, men flyttet i 1956 til Emmendingen i Baden-Württemberg, hvor han døde året etter.

Bibliografi

Originalutgivelser 
 1913 Die Ermordung einer Butterblume, Erzählungen
 1915 Die drei Sprünge des Wang-lun, roman
 1918 Wadzeks Kampf mit der Dampfturbine, roman
 1920 Wallenstein, historisk roman
 1924 Berge, Meere und Giganten, roman (1932 gekürzt u.d.T.: Giganten) 
 1925 Reise in PolenAlfred Döblin, Bericht
 1927 ManasAlfred Döblin, Versepos 
 1929 Berlin Alexanderplatz, roman
 1934 Babylonische Wandrung, roman
 1935 Pardon wird nicht gegeben, roman
 1938–1950 November 1918. Eine deutsche Revolution, roman i fire bind
 1956 Hamlet oder Die lange Nacht nimmt ein Ende, roman

Utgivelser på norsk 
 Berlin Alexanderplatz, oversatt av Kjell Risvik, Gyldendal (2004)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  http://www.dhm.de/lemo/html/biografien/DoeblinAlfred/
  Alfred Döblin – Biografie
  Linksammlung

Personer fra Szczecin
Tyske forfattere
Tyske leger
Tyskspråklige forfattere
Tyskere fra første verdenskrig
Opposisjonelle under det tredje rike
Alumni fra Humboldt-Universität zu Berlin
Tyskere i eksil
Woburn Abbey

Woburn Abbey er et gods og tidligere kloster i Buckinghamshire, England. Det ligger like ved både byen Woburn i Bedfordshire og landsbyen Woburn Sands i utkanten av Milton Keynes.

Stedet ble grunnlaget i 1145 som da Hugh de Bolevec inviterte cisterciensermunker til å etablere et kloster. Det er nesten ingen spor av kloster, men man vet at dagens nordfløy ligger over klosterkirken. I 1538, etter reformasjonen ble den siste abbeden, Robert Hobbes, funnet skyldig i høyforræderi. Han ble hengt, angivelig fra et eiketre som fortsatt står i parken, og eiendommen ble konfiskert som krongods.

Kong Edward VI ga godset til John Russell, som senere ble jarl av Bedford. Familien bosatte seg foreløpig ikke på stedet. I 1619 døde den tredje jarlen av Bedford uten arvinger, og hans fetter Francis Lord Russell arvet tittel og gods, og flyttet dit med sin familie. I 1683 ble William Lord Russell d.y. henrettet for høyforræderi. Man fant noen år senere ut at han var uskyldig, og som kompensasjon etter justismordet utnevnte kongen hans far, William Lord Russel d.e. til hertug av Bedford.

Både dronning Elizabeth I og dronning Victoria har overnattet på godset.

I 1953, da den tolvte hertugen døde, var huset i svært dårlig stand. Hans arving John, trettende hertug av Bedford, åpnet det for publikum i 1955, og fikk dermed mulighet til å foreta omfattende restaureringsarbeider. Blant annet ble østfløyen, som var i svært dårlig stand, revet. 

Godset er i dag hjem for den femtende hertugen av Bedford og hans familie, og store deler av det er åpent for publikum. Hovedbygningen inneholder en av Englands største portrettsamlinger i privat eie, med bilder tilbake til 1600-tallet; det er også mange andre kunstverk utstilt. På den store eiendommen går over 4000 hjort fra ti forskjellige raser fritt; flere av dem er av raser som var utrydningstruet, men som nå har levekraftige bestander.

Woburn Abbey Antiques Centre er den største antikvitetshandel i Storbritannia utenfor London.

Eksterne lenker 
 

Herregårder i England
Vernede byggverk i England
Cistercienserordenen
Bedfordshire
Katolske klostre
Klostre i England
Londonderry

Londonderry (noen ganger bare Derry, irsk Doire «eikelund») er en by i det vestlige Nord-Irland. Londonderry har 105 066 innbyggere (2001). Den ligger i grevskapet Derry, et av de seks, tradisjonelle, irske grevskap i Ulster som utgjør Nord-Irland. Byen er den nest største i Nord-Irland og den fjerde største på øya Irland. Byen hadde et innbyggertall på 103 700 i juni 2006.

Historie 
Byen er kanskje den eldste bosetningen på Irland. Den eldste referansen til byen er fra det sjette århundre, da et kloster var grunnlagt her av Columba av Iona, en irsk helgenen, men det har bodd folk i området i tusenvis av år.

Londonderry ble strategisk viktig for det britiske riket da Tudorenes erobring av Irland, og ble angrepet jevnlig av irske opprørere, helt til 1608 da byen ble ødelagt av Cahir o'Doherty, en irsk høvding av Inishowen.

Byen ble så bygget opp igjen i 1613, som den første planlagte i Irland og hadde som en av de første byene som brukte ruteplanbygging. En stil som senere ble kopiert av kolonibyene i Amerika. Selve bymurene stod ferdig 5 år senere i 1618

Navn 
Navnet er gjenstand for konflikten mellom unionistene/lojalistene, som ønsker fortsatt tilslutning til Storbritannia, og nasjonalistene/republikanerne, som ønsker å forene Nord-Irland med republikken Irland. Lojalistene insisterer på å bruke Londonderry, selv om de ofte bruker Derry i dagligtalen. Befolkningen i Irland, samt nordirske nasjonalister, bruker konsekvent navnet «Derry». Distriktet Derry skiftet offisielt navn fra Londonderry i 1984. I januar 2007 bestemte høyesterett at navnet Londonderry fra 1662 fremdeles var byens offisielle navn. Noen har forsøkt å omgå problemet ved å kalle byen for L'derry; dette har aldri fått gjennomslag, ettersom L-en er en åpenbar referanse til London. 

Den første skikkelige bydannelsen i området kom på 16 -1700-tallet da primært skotske protestanter bosatte seg der. Oppbyggingen av den nye byen ble støttet av laug i London og derfor ble byen døpt Londonderry.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Londonderry
Regina (Saskatchewan)

Regina er hovedstaden i den canadiske provinsen Saskatchewan og den nest største i provinsen etter Saskatoon. Byen hadde om lag 193 000 innbyggere (2011).

Regina ble grunnlagt i 1882 under byggingen av Den transcanadiske jernbanen. Stedet ble opprinnelig kjent som «Pile of Bones» (Beinhaugen) på grunn av det store antallet bøffelskjeletter som lå i nærheten av byen, navnet ble senere endret til Regina for å ære den britiske dronningen Victoria.

I dag har byen et variert næringsliv, der olje-, naturgass- og stålrørindustri, telekommunikasjon og finnans er viktige næringer.

Den avdøde skuespilleren Leslie Nielsen var født i Regina.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Byer grunnlagt i 1882
1882 i Nord-Amerika
Canadian Pacific Railway

Canadian Pacific Railway er en jernbane som går Canada fra øst til vest. Den er transkontinental, det vil si at den går hele veien fra Atlanterhavet til Stillehavet. 

Nå til dags frakter den bare gods og benytter et jernbanenett som strekker seg fra Montréal i øst til Vancouver i vest. Dessuten opererer de også i enkelte av de nordlige byene i USA, for eksempel Minneapolis, Chicago og New York City.

Selskapets ble grunnlagt i 1881 og har hovedkvarter ligger i Calgary i Alberta.

Eksterne lenker 
 

Jernbaneselskaper i Canada
Selskaper etablert i 1881
1881 i Canada
Skaugum

Skaugum er en gammel storgård og et delområde i Asker kommune. Gården benyttes som residens av kronprinsparet. Skaugum ligger under Skaugumsåsen og nær Semsvannet, som er populære friluftsområder.

Skaugum gård 

Gårdens historie går tilbake til middelalderen. Opprinnelig hørte gården til Mariakirken i Oslo og Nonneseter kloster, men gården har skiftet eier flere ganger. I 1909 kjøpte minister Fritz Wedel Jarlsberg gården. 

I 1929 overdro minister Fritz Wedel Jarlsberg gården for kr. 120 000 til daværende kronprins Olav da han giftet seg med prinsesse Märtha av Sverige. Konsesjon for kronprins Olav ble gitt ved kongelig resolusjon av 11. oktober 1929.

Gården er kongefamiliens private eiendom, i motsetning til for eksempel Det kongelige slott og Oscarshall, som er statens eie. Hovedbygningen brant ned i mai 1930. Den nye hovedbygningen ble tegnet av arkitekt Arnstein Arneberg og sto ferdig i 1932.

Skaugum var under den andre verdenskrig bolig for rikskommissær Josef Terboven og SS-sjef Wilhelm Redieß. Like før kapitulasjonen trådte i kraft ved midnatt 8. mai 1945 sprengte Terboven seg i luften i sin bunker på gården. Redieß skjøt seg selv tidligere på dagen.

Kong Olav V bodde på Skaugum fram til 1968, da han i forbindelse med bryllupet mellom daværende kronprins Harald og Sonja Haraldsen ga gården videre. Tradisjonen med å bruke Skaugum som residens for kronprinsparet fortsatte, og det er nå kronprins Haakon og kronprinsesse Mette-Marit som bor der. Stedet er ikke åpent for besøkende.

Eiendommen som drives som gårdsbruk med dyr, har i alt 480 dekar dyrket mark og 500 dekar skog. I 2010 besluttet kronprisparet å legge ned melkeproduksjonen, og 24. juli 2010 ble besetningen på omkring 110 kyr og ungdyr auksjonert bort. Kronprinsen er selv ansvarlig for vedlikeholdskostnader. Garden står for vaktholdet på Skaugum. 

Tidligere lå den populær hoppbakken Fjelkenbakken ved Skaugum.

Referanser

Eksterne lenker 
  Kongehuset.no om Skaugum
  Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020

Gårder i Asker
Delområder i Asker kommune
Akershus' historie
Det norske monarkiet
Eiendommer eid av den norske kongefamilien
Byggverk tegnet av Arnstein Arneberg
Byggverk fullført i 1932
Brengun

Brengun er et britisk lett maskingevær som var standard i den britiske hæren under andre verdenskrig. Den erstattet det gamle maskingeværet Lewisgun fra første verdenskrig i 1935. Navnet er en sammentrekning av «Brno Enfield», siden den ble laget i våpensmiene i Royal Small Arms Factory i Enfield basert på et tsjekkisk design, som opprinnelig het ZB vz 26 før det ble oppdatert til ZB vz 30, som deretter ble grunnlaget for ZB vz 33 og Bren.gun

Den benytter samme ammunisjon som den britiske standard armériflen Lee-Enfield (kaliber .303 British – 7,7 mm). Ulempene med våpenet var at skuddtakten var mye lavere enn sitt tyske motstykke, og den kunne bare benytte magasiner og ikke beltemating. Brengun ble vanligvis benyttet med et 30-skudd magasin som i praksis var ladet med 28 skudd for å forhindre forkiling. Det fantes også et 100-skudds tallerkenmagasin beregnet for bruk mot fly, tilsvarende lewis maskingevær. Vekten var en annen ulempe, og derfor ble ofte Brengun demontert og vekten fordelt mellom to soldater under lange forflytninger til fots.

På tross av disse ulempene var Brengun et meget populært våpen blant de britiske soldatene som respekterte den som et effektivt og pålitelig våpen. Den var også i bruk blant norske hjemmestyrker og i den norske hæren under og etter krigen, frem til man tok i bruk amerikanske våpen på begynnelsen av 50-tallet.

Etter at Storbritannia tok i bruk L1A1 i 7,62x51 som sin rifle, ble Brengun omkamret til 7,62x51 og omdøpt til L4.
L4 forble i britisk tjeneste frem til 1980- eller 90-tallet, og er nå helt erstattet av beltematede FN MAG. Dette blir også brukt i det norske forsvaret, på Leopard 2-stridsvogner kjøpt inn fra Nederland.

Se også 
 Liste over maskingeværer

Eksterne lenker 
 

Våpen fra andre verdenskrig
Lette maskingeværer
Britiske skytevåpen
Introduksjoner i 1935
Superhelt

Superhelten er en heroisk fiktiv person, som besitter et spesielt talent, overnaturlige fenomener eller overmenneskelige krefter (superkrefter). De er ofte å finne i tegneserier, spesielt amerikanske og diverse  filmer (ofte basert på tegneseriene). En superhelt har ofte én eller flere fiender (superskurker), som enten kjemper aktivt mot helten, eller som helten av en eller grunn må stoppe for at ikke superskurken skal skade noen andre.

Typisk kan superhelten ha kommet i kontakt med eller bli utsatt for ett farlig stoff eller stråling (ofte radioaktivt), som kan resultere i at helten muterer og dermed får en form for superkrefter. Dette gjelder helter som for eksempel Spider-Man, Hulk og gruppen kalt Fantastic Four. Andre superhelter har medfødte krefter, som f.eks heltene i X-Men, som på grunn av sine overmenneskelige evner blir kalt for mutanter. Figurer som kommer fra en annen planet enn jorden kan besitte  medfødte superkrefter. Et eksempel på dette kan være Supermann.

En annen omdiskutert gruppe superhelter igjen har ikke superkrefter i det hele tatt, men stoler derimot på kløkt, talent og teknologi. Eksempler på dette kan være Batman eller Iron Man.

Selv om det er et tydelig skille mellom superhelter, som er gode, og superskurker, som er superheltenes onde motpart, finnes det noen såkalte «helter» som befinner seg mellom disse ytterpunktene. Dette kan være skikkelser med evner som befinner seg på grensen mellom god og ond. Disse kalles antihelter og ofte kjemper disse på sin egen side, fremfor å velge mellom godt og ondt. Mangler av dem mangler én eller flere egenskaper som en tradisjonell helt ofte har. Et eksempel på en slik antihelt er mutanten Deadpool.

Fiktive personer
Tegneserier
Scott Adams (1957)

Scott Adams (født 8. juni 1957) er skaperen bak tegneserien Dilbert og forfatteren bak flere firmakommentarer, sosiale satirer og eksperimentelle filosofibøker.

Han ble født i Windham, New York, og fikk bachelor-graden i økonomi ved Hartwick College i 1979. Han studerte også økonomi og bedriftsledelse ved Haas School of Business ved Universitetet i California. Han jobbet tett sammen med telekommunikasjons-ingeniører ved Crocker National Bank i San Francisco mellom 1979 og 1986, og ved Pacific Bell mellom 1986 og juni 1995. Det er disse inspirasjonen til de forskjellige personene i Dilbert er hentet fra.

Han er også CEO ved Scott Adams Foods, Inc., opphavsmannen bak Dilberitoen & Protein Chef, og medeier i Stacey's Café.

Under presidentvalgkampen i 2016 skiftet Adams standpunkt, og gikk fra å støtte Hillary Clinton til å anbefale Donald Trump. Trump-tlihengernes parole «Jobs, not mobs» (#Jobsnotmobs) ser ut til å ha vunnet popularitet da Adams foreslo den som valgkampmotto i en tweet 12. oktober 2018.

Han er medlem av International Academy of Digital Arts and Sciences.

Bibliografi  
 The Dilbert Principle (1996)
 Dogbert's Top Secret Management Handbook (1996)
 The Dilbert Future (1997)
 The Joy of Work (1998)
 God's Debris (2001)
 Dilbert and the Way of the Weasel (2002)

Priser (Utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Dilbert
  Dilberitoen – Scott Adams mat
  Hans restaurant

Tegneserieskapere fra USA
Personer fra Greene County i New York
Vinnere av Adamsonprisen
New Orleans

New Orleans er, med sine 454 863 innbyggere (2005), den største byen i den amerikanske delstaten Louisiana. Byen ble grunnlagt av franskmenn i 1718 under navnet Nouvelle-Orleans og er i dag en populær turistdestinasjon, kjent for sin løsslupne atmosfære, rike kulturliv og særegne mattradisjoner.

Med beliggenhet ved Mississippi-elvens utløp i Mexico-gulfen, har New Orleans gjennom tre århundrer vært et viktig knutepunkt for handel og kulturutveksling mellom forskjellige folkeslag. Utøvelsen av afrikanske musikalske tradisjoner rundt det sentrale torget Congo Square i den idag historiske bydelen French Quarter, samt oppblomstringen av musikalske klubber i prostitusjonsstrøket Storyville, gjør at New Orleans ofte regnes som arnestedet for musikksjangeren jazz.  

Byen er dessuten kjent for å ta vare på kulturelle og spirituelle overlevninger fra karibiske innvandrere, slik som voodoo-dyrkelse, og mat- og språktradisjoner fra franske immigranter som flyttet til sumpområdene vest for New Orleans etter å ha blitt drevet ut fra Nova Scotia av britene på 1800-tallet – de såkalte Cajuns. I nyere tid har forfatteren Anne Rice popularisert New Orleans som verdens vampyr-hovedstad.

Hvert år arrangeres det store karnevalet Mardi Gras, en begivenhet folk fra hele verden kommer for å få med seg. I tillegg til turismen sysselsetter oljeindustrien mange mennesker i New Orleans, som ligger geografisk nært store utvinningsfelter for olje og gass i Mexico-gulfen.

Historie 
29. august 2005 ble New Orleans rammet av Orkanen Katrina. Diket som omringer byen brast og store områder av byen ble lagt under vann, som førte til store materielle ødeleggelser og flere dødsfall.

Kjente personer
 Louis Armstrong
 Lil Wayne
 Fats Domino
 Phil Anselmo
 Mahalia Jackson

Galleri

Eksterne lenker 
 

 
Byer ved Mississippi
Bosetninger etablert i 1718
1718 i Nord-Amerika
San Diego

San Diego er den åttende største byen i USA og den nest største i delstaten California. Byen ligger ved stillehavskysten i det sørvestlige hjørnet av USA, helt inntil den meksikanske grensen. San Diego er kjent for sitt milde klima og sin lange forbindelse med den amerikanske marinen. Byen er hjemmehavn til mange av marinens skip, deriblant en del av hangarskipene. Hangarskipet USS «Midway» ligger nå i havn i San Diego som et museum.

Historie
Området rundt San Diego har vært bebodd i mer enn 10 000 år av Kumeyaay-folket. Den første europeeren i området var portugiseren Juan Rodríguez Cabrillo. I 1542 gjorde han krav på området og ga det navnet San Miguel. Seksti år senere, i 1602, seilte Sebastián Vizcaíno med sitt flaggskip «San Diego» langsmed kysten av California for å kartlegge området. Han ga området som nå er Mission Bay navn etter den katolske Sankt Didacus av Alcalá, bedre kjent fra spansk som San Diego de Alacá, og fransiskaneren Junípero Serra etablerte en misjonsstasjon med navnet Mission San Diego de Alcalá.

I 1821 ble Mexico frigjort fra Spania, og San Diego ble en del av den tidligere meksikanske staten Alta California, men som følge av den meksikansk-amerikanske krigen (1846–1848) ble området overgitt til USA.

Geografi

Nord for downtown San Diego finner man langs kysten områder som Ocean Beach, Misson Beach, Pacific Beach og La Jolla. Dette er populære ferieområder og noen av de mer luksuriøse områdene i San Diego. I La Jolla finner man også University of California, San Diego (UCSD).

Litt lenger inn i landet for La Jolla ligger Miramar militære flyplass. Den er mest kjent for de fleste som flybasen i filmen Top Gun.

Klima
Klimaet i San Diego er svært gjestmildt, med en tørr og mild vinter. I gjennomsnitt har byen 201 dager i året med temperatur over 21 ℃, og 23–33 cm nedbør årlig.

Kultur og severdigheter
San Diego er kjent for sin store dyrepark San Diego Zoo og fiskeakrobatikk i Sea World. San Diego er i stor grad preget av meksikansk kultur.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  

 
Bosetninger etablert i 1769
1769 i Ny-Spania
Byer grunnlagt i 1850
1850 i California