alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Lars Stindl

Lars Stindl (født 26. august 1988) er en tysk fotballspiller som spiller for den tyske klubben . 

Han har tidligere spilt for de tyske klubbene Karlsruher og Hannover 96. Den 25. mars 2015 ble det bekreftet at han skulle slutte seg til Borussia Mönchengladbach før sesongstarten 2015-2016.

Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland. 

2. juli 2017 ble han matchvinner i finalen i FIFA Confederations Cup 2017 mot . Han ble også turneringens toppscorer sammen med lagkameratene Timo Werner og Leon Goretzka.

19. juni 2017 scoret han sitt første landslagsmål for  mot .

6. juni 2017 han fikk sin første landskamp for  mot .

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Career stats at Fussballdaten.de

Tyske fotballspillere
Spillere i FIFA Confederations Cup 2017
Fotballspillere for Karlsruher SC
Fotballspillere for Hannoverscher SV 1896
Fotballspillere for Borussia VfL 1900 Mönchengladbach
Personer fra Speyer
Fødsler i 1988
Dikellites

Dikellites er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. Slekten hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever i Australia. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utbredelse 
Arten lever i delstaten Western Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
 Stammen Liparetrini Burmeister, 1855
 Slekten Dikellites Britton, 1990
 Dikellites abditus Britton, 1990

Kilder 
 Britton, E.B. (1990) A synopsis of the Australian genera of Liparetrini (Coleoptera : Scarabaeidae : Melolonthinae). Invertebrate Systematics 4: 159-195. 
 Atlas of Living Australia - Dikellites

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 1990
Australias insekter
Paronyx

Paronyx er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Disse billene lever i Australia. Slekten omfatter bare én kjent art.

Utbredelse 
Arten lever i Australia (New South Wales).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
 Stammen Liparetrini Burmeister, 1855
 Slekten Paronyx Britton, 1990
 Paronyx setifera Britton, 1990

Kilder 
 Britton, E.B. (1990) A synopsis of the Australian genera of Liparetrini (Coleoptera : Scarabaeidae : Melolonthinae). Invertebrate Systematics 4: 159-195. 
 Atlas of Living Australia - Paronyx

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 1990
Australias insekter
Karantenehavn (Bergen)

Karantenehavner i og utenfor Bergen ble etablert omkring 1830 for å hindre at byens befolkning ble smittet. En karantenehavn er en havn hvor skip med smittsomme sykdommer om bord tidligere ble satt i karantene.

Historie 
Flere store epidemier kom til Bergen sjøveien og for å hindre at byens befolkning ble smittet ble det omkring 1830 etablert en karantenehavn i Nyhavn i Sandviken. Karantenehavnen ble utstyrt med egen losseplass, pakkhus og 10–14 sykesenger. Denne havnen lå likevel for nær byen, derfor ble den på 1890-tallet flyttet til Askøy utenfor Bergen.

Fra 1848 var det karantenekommisjonen som hadde ansvar for å undersøke helseforholdene om bord i ankomne skip med smitte om bord, og om nødvendig legge fartøyet i karantene. Et skip med smitte om bord hadde plikt til å melde fra om dette ved å heise et gult, internasjonalt skipsflagg, et karanteneflagg.

Karantenekommisjonen var sammensatt av en fra magistraten, en lege, en tolloffiser og en sjøkyndig person. Sistnevnte var den som skulle anvise plass i karantenehavnen. Karantenekommisjonen ble avløst av sunnhetskommisjonen i 1909 (som skiftet navn til helserådet i 1912).

Ifølge reglement om karantenevesenet av 1. mars 1848 § 2, skulle det føres en fortegnelse over skip som ble undersøkt for smitte, med opplysninger om tiltak, hvilke sykdom og hvilke tiltak som ble gjennomført. Derfor ble det ført karantenebøker, som i dag er oppbevart ved Bergen Byarkiv, for perioden 1870-1910. Tilsvarende bøker finnes også i havnevesenets arkiv for perioden 1909-1935. Karantenebøkene ble ført kronologisk og gir opplysninger om skipets navn, skipper, drektighet, når ankommet, fra hvor, antall mannskap og passasjerer, om legeundersøkelse er foretatt og om sykdom er funnet, om skipet er satt i karantene, samt eventuelle merknader.

I nyere tid brukes ikke karantenehavner, pasienter med farlige smittsomme sykdommer blir i stedet lagt i isolat på et sykehus.

Se også 
 Odderøya
 Natvigs Minde

Kilder 
 Artikkel om karantenehavn av Ragnhild Botheim, oppslagsverket oVe, Bergen Byarkiv
 Artikkel om karantenekommisjonen av Ragnhild Botheim, oppslagsverket oVe, Bergen Byarkiv

Bergens historie
Karantenevesenet
Helse i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
DS «Belridge»

DS «Belridge» var det første norske handelsskipet som ble torpedert under første verdenskrig.

Den 4. februar 1915 er Wilhelm Wilhelmsens DS «Belridge», under kaptein Ole O. Olsen fra Nøtterøy, på vei til Amsterdam lastet med  tonn med parafin fra New Orleans. Natt til fredag den 19. februar blir skipet truffet av en tysk torpedo i baugen. Skipet begynte så å synke i Den engelske kanal, nær Folkestone, og mannskapet på 40 gikk ut i livbåtene. Skipets los, som var fra England, kom seg med 17 mann til en ankerligger. Etter dette vendte de tilbake til «Belridge», grunnet at de øvrige 22 i mannskapet hadde gått ombord igjen og brakt skipet til anker ved The Downs. Man oppdaget siden en del av en tysk torpedo i baugen. Alle i mannskapet overlevde, og skipet kom seg velberget til havn uten å synke.

Se også 
 Uinnskrenket ubåtkrig
 Norge under første verdenskrig

Referanser

Eksterne lenker 

 Bilde av det torpederte skroget

Skip fra første verdenskrig
Norske dampskip
Skip fra 1914
Skip bygget i Storbritannia
Norske tankskip
Sjøulykker i 1915
Sjøfart i Vestfold og Telemark
Artikler i sjøfart-prosjektet
Jøronnatten

Jøronnatten er en fjelltopp på Lifjell i Telemark. Det har en høyde på  meter over havet. Toppen danner grensepunkt mellom kommunene Notodden, Bø og Seljord, og er det høyeste punktet i Bø kommune. Det høyeste punktet på hele Lifjell ligger imidlertid sju kilometer lengre nordvest, nemlig Røysdalsnuten på .

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fjell i Vestfold og Telemark
Fjell i Midt-Telemark
Fjell over 1000 meter
Notoddens geografi
Fjell i Seljord
Skytebaner i Vestland

Dette er en liste over skytebaner i Vestland for armbrøst, bue, hagle, pistol og rifle.

Liste

Se også 
 Skytebaner i Norge
 Skytesport
 Liste over skytterorganisasjoner

Referanser

Litteratur
 Skytebane-guiden. Svend Åge Sæther og Øystein Antonsen, 1997, Sæther & Antonsen, ISBN13 9788291415017.

Eksterne lenker
 Kart over skytebaner tilknyttet Det frivillige skyttervesen
 Kart over skytebaner tilknyttet Dynamisk sportsskyting Norge
 Kart over skytebaner tilknyttet Norges jeger- og fiskerforbund
 Liste over skytebaner tilknyttet Dynamisk sportsskyting Norge
 Søk etter idrettsanlegg på regjeringen.no

Lister over skytebaner i Norge
Vestland
Det belarusiske venstrepartiet «en rettferdig verden»

Det belarusiske venstrepartiet «en rettferdig verden» (belarusisk: Беларуская партыя аб'яднаных левых «Справядлівы сьвет», russisk: Белорусская партия объединённых левых «Справедливый мир»), før 2009 kjent som Partiet av belarusiske kommunister, er et kommunistisk parti i Belarus, grunnlagt i 1991. 

Partiet tilhører koalisjonen Belarus' forente demokratiske styrker, som motsetter seg president Aleksandr Lukasjenko. Partiet ledes av Sergej Kaljakin. 

Partiet ble grunnlagt som Partiet av belarusiske kommunister i 1991, som en videreføring av det statsbærende Belarus' kommunistiske parti i Den belarusiske sosialistiske sovjetrepublikken. Partiet må ikke forveksles med det Lukasjenko-vennlige Belarus' kommunistiske parti, som brøt ut av partiet i 1996.

Partiet har vært medlem av Det europeiske venstrepartiet siden 2009.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Offisielt nettsted

Politiske partier i Belarus
Kommunistiske partier
Operasjonssone Adriaterhavskysten

Operasjonssone Adriaterhavskysten (tysk: Operationszone Adriatisches Küstenland eller Operationszone Adria, italiensk: Zona d'operazioni del Litorale adriatico, kroatisk: Operativna zona Jadransko primorje, slovensk: Operacijska cona Jadransko primorje) var et tysk distrikt ved det nordlige Adriaterhavet etablert under andre verdenskrig i 1943.

Distriktet bestod av området som tidligere tilhørte Italia, men kom under tysk kontroll etter gjennomføringen av operasjon Achse. Området inkluderte deler av dagens Italia, Slovenia og Kroatia. Distriktet ble administrert som det var en del av, men ikke inkorporert i, Reichsgau Kärnten.  Gauleiter der var Friedrich Rainer. Hovedstaden i distriktet var Trieste.

Odilo Globocnik, SS- und Polizeiführer for Adriatisches Küstenland, hadde ansvar for Einsatz R, den systematiske forfølgelse av jøder, partisaner og politiske motstandere i området. Han lot blant annet etablere konsentrasjonsleiren Risiera di San Sabba.

Referanser

Eksterne lenker
 Panzers in the OZAK 1943-1945 by Stefano di Giusto, standard reference to German and collaborationist armor in the Operationszone Adriatisches Küstenland. Accessed 15 June 2006.
 the story of Risiera di San Sabba

Det tredje rike
Stater og territorier etablert i 1943
Stater og territorier opphørt i 1945
Piskefirfisler

Se tekst

Piskefirfisler er en slekt med langhalede øgler i tegu-familien. I noen systematiske arbeider blir de splittet i to slekter.

Partenogenese 
Hos noen av artene i slekten er det bare kjent hunner. De formerer seg ved partenogenese. Artene uten hanner har oppstått ved hybridisering mellom andre arter i slekten. En slik paring mellom en hun fra en art og en hann fra en annen vil lede til en diploid hunn. Hennes egg vil gjennomgå en kromosomdobling etter meiosen, slik at de blir diploide, men homozygote i hele gensettet.

Et særtrekk ved slekten er at også de partenogenetiske hunnene må gjennomgå en paring for at eggløsning skal finne sted. Hunnen gjennomgår en hormonsyklus der de i enkelte perioder vil oppføre seg som hanner og gjennomføre en «pseudo-kopulasjon» med hunner som er i motfase i hormonsyklusen. Noen ganger vil en partenogenetisk firfislehunn pare seg med en hann fra en annen art. Resultatet vil bli triploide avkom. Mer enn 30% av artene i slekten er partenogenetiske.

Arter 

 Cnemidophorus angusticeps
 Cnemidophorus arenivagus
 Cnemidophorus arizonae
 Cnemidophorus arubensis
 Cnemidophorus burti
 Cnemidophorus calidipes
 Cnemidophorus ceralbensis
 Cnemidophorus communis
 Cnemidophorus costatus
 Cnemidophorus cozumelae
 Cnemidophorus cryptus
 Cnemidophorus deppei
 Cnemidophorus dixoni
 Cnemidophorus exsanguis
 Cnemidophorus flagellicaudus
 Cnemidophorus gramivagus
 Cnemidophorus gularis
 Cnemidophorus guttatus
 Cnemidophorus gypsi
 Cnemidophorus hyperythrus
 Cnemidophorus inornatus
 Cnemidophorus labialis
 Cnemidophorus lacertoides
 Cnemidophorus laredoensis
 Cnemidophorus leachei
 Cnemidophorus lemniscatus
 Cnemidophorus lineattissimus
 Cnemidophorus littoralis
 Cnemidophorus longicaudus

 Cnemidophorus marmoratus
 Cnemidophorus martyris
 Cnemidophorus maximus
 Cnemidophorus mexicanus
 Cnemidophorus motaguae
 Cnemidophorus mumbuca
 Cnemidophorus murinus
 Cnemidophorus nativo
 Cnemidophorus neomexicanus
 Cnemidophorus neotesselatus
 Cnemidophorus nigricolor
 Cnemidophorus ocellifer
 Cnemidophorus opatae
 Cnemidophorus pai
 Cnemidophorus parecis
 Cnemidophorus parvisocius
 Cnemidophorus pseudolemniscatus
 Cnemidophorus rodecki
 Cnemidophorus sackii
 Cnemidophorus scalaris
 Cnemidophorus septemvittatus
 Cnemidophorus serranus
 Cnemidophorus sexlineatus
 Cnemidophorus sonorae
 Cnemidophorus tesselatus
 Cnemidophorus tigris
 Cnemidophorus uniparens
 Cnemidophorus vacariensis
 Cnemidophorus vanzoi
 Cnemidophorus velox

Referanser

Eksterne lenker 
 

Firfisler
Dyr formelt beskrevet av Johann Georg Wagler
Krypdyr formelt beskrevet i 1830
William E. Metzger

William Ernest Metzger (født 30. september 1868, død 11. april 1933) var en bilpioner og bilselger fra Detroit. Han startet en av de første bilforretninger i USA og deltok i utviklingen av de mange tidlige bilfabrikker deriblant  Cadillac Automobile Company og E-M-F Company, hvor «M» står for hans navn.

Tidlig liv 
William Metzger ble født i Peru i 1868. Ti år gammel flyttet han til Detroit sammen med sin far; han ble uteksaminert fra Detroit High School i 1885. og fikk omgående jobb i en møbelforretning..

Biler og Cadillac 
I1895 besøkte Metzger verdens første bilutstilling i London.   Overveldet av det han så, ville han se fabrikkene og han besøkte Gottlieb Daimler og Karl Benz, som da var de ledende bilfabrikanter i verden (albeit med mindre enn 200 bygde biler hver).  Han returnerte til Detroit overbevist om bilens fremtid, og omgående solgte han sine aksjeer i Huber & Metzger.  Metzger bygde det første utstillingslokale i en amerikansk bilforretning som åpnet 7. juni 1897, som solgte elektriske biler.  Det følgende år la  Metzger til dampdrevne biler, så besindrevne biler bygget av forskjellige fabrikker. I 1899 startet Metzger med å selge biler bygget av Oldsmobile; og  i juni solgte Metzger den første Oldsmobile.

I1899 hjalp Metzger til med å orgnisere Detroits motormesse, bare den andre av sitt slag.  Åretvetter hjalp han til med å organisere  New York Auto Show i New Yorks Madison Square Garden.

Sent på 1920-tallet dreide Metzger sin interesse mot fly. Han var blitt en god venn av brødrene Wright, og følte at  USA trengte flerei flyfbrikker. I 1926, hjalp han Edward Stinson med å danne Stinson Aircraft Company. Året etter organiserte han den første amerikanske flyutstilling i Detroit. I 1929 organiserte han Cadillac Aircraft Co. Selskapet bygde, teknisk sett overlegne fly, men depresjonen skadet selskapet, og det fikk ingen fremtid.

Referanser 

Forretningsfolk fra USA
Personer fra LaSalle County i Illinois
Fagerliheii

Fagerliheii er et fjell i Kviteseid og Drangedal kommuner i Telemark. Dette var tidligere ansett å være det høyeste toppen i Drangedal, men da kommunegrensa ikke går presis over toppen, er nå Kollingan lenger mot nordøst angitt som den høyeste toppen i Drangedal. Høyeste punkt er likevel NNØ for varden på Fagerliheii, 910 moh. 

Kommunegrensa er samtidig grense for Grytdalen naturreservat i Drangedal.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fjell i Vestfold og Telemark
Kviteseids geografi
Drangedals geografi
Fjell under 1000 meter
Tony Jannus

Antony Habersack Jannus, bedre kjent som Tony Jannus, (født 22. juli 1889, død 12. oktober 1916) var en tidlig amerikansk flyver, hvis luftakrobatikk og flyktiviteter ble landsomfattende og behørig dekket i aviser i tiden  før første verdenskrig. Han fløy sitt første fly som endte med et fallskjermhopp i 1912. Jannus var også den første flyver i et flyselskap, da han fløy første gang for St. Petersburg Tampa Airboat Linee den 1. januar 1914, den første kommersielle flyvning i verden.  Tony Jannus Award, en utmerkelse skapt for å udødligjøre hans minne. I takknemlighet for fremragende individuell virksomhet i den kommersielle flyindustri. Den deles ut årlig av Tony Jannus Distinguished Aviation Society grunnlagt i Tampa Florida i 1963.

Tidlige år 
Jannus ble født i Washington, D.C., hvor hans far, Frankland Jannus var advokat, med patenter som sitt spesiale. 
Hans oldefar Roger C. Weightman hadde tidligere vært borgermester i 1824–1827). I 1910 ble den 21-årige mann ansatt som mekaniker. Han ble interessert i flyving da han overvar et flystevne i Baltimore, Maryland i november, 1910. Han begynte å ta flytimer samme år ved College Park Airport  Maryland. I 1911 ble Jannus den første pilot som fløy Lord Baltimore II, et amfibium bygget i Baltimore.. Hans eldre bror, Roger Weightman Jannus (1886-1918) lærte også å fly og brødrene ble testpiloter for en flybygger, Thomas Benoist i St. Louis, Missouri i 1911.

Den 1. mars 1912 fløy Tony Jannus en Benoist to-dekker da Albert Berry gjennomførte det første fallskjermhopp fra et fly nær St. Louis..Senere samme år satte Jannus rekord på 3 080 km hvor han fulgte Missouri og Mississippi fra Omaha, Nebraska, til New Orleans, i en Benoist Land Tractor Type XII montert på flottører.

Testpilot hos Curtiss 
Etter Janus engasjement ved St. Petersburg-Tampa Airboat Line og ruteflyvning mellom de to Florida-byer, forlot Janus Florida den 31. mars 1914, og ble test- pilot for Curtiss Aeroplane and Motor Company. I juli 1915 fløy Jannus med hell prototypen til Curtiss JN-3, forløperen til JN-4 Jenny berømt fra første verdenskrig. Den 1. oktober 1915 ble han sendt av Glenn Curtiss til Russland som selskapets testpilot og instruktør for russiske piloter som fløy Curtis-fly i kamp under første vedenskrig.

Død 
Jannus døde 12. oktober 1916, nær Sevastopol (den gang del av Tsar-Russland) da hans fly, en Curtiss Model H som han brukte til å lære russiske piloter å fly, fikk motorproblemer og styrtet i Svartehavet. Jannus og hans to russiske elever omkom. Hans legeme ble aldri funnet.

Etterminne 

Den 17. desember 2006 ble Jannus posthumt oppført i Paul E. Garber First Flight Shrine ved  Wright Brothers National Memorial ved Kitty Hawk, Nord-Carolina, hvor han er minnet sammen med andre notabliteter som Wilbur og Orville Wright, Charles Lindbergh, Amelia Earhart, og Chuck Yeager, Alle har bidratt til å forme flyindustrien  Jannus fikk utmerkelsen "Great Floridian" av Staten Florida i 2010.  Et årlig arrangement, The St. Petersburg concert venue har fått navn etter han.

Referanser 

Flyvere fra USA
Personer fra Washington, D.C.
Her Majesty’s Theatre

Her Majesty's Theatre er et teater ved Haymarket i bydelen West End i London. 

Den nåværende bygningen ble tegnet av Charles J. Phipps og ble bygd i 1897 for Herbert Beerbohm Tree, skuespiller og impresario, som etablerte Royal Academy of Dramatic Art ved denne teater. I begynnelsen av 1920-tallet produserte Tree flere spektakulære skuespill av Shakespeare og andre klassiske verk, og premierer av store dramatikere som George Bernard Shaw, J. M. Syngena, Noël Coward og J. B. Priestley. Siden første verdenskrig har teaterets brede plassering gjort seg godt for storskala produksjoner og teateret har senere spesialisert seg på musicaler.

Teateret ble grunnlagt av arkitekten og dramatikeren John Vanbrugh i 1705, som Queen's Theatre. Dramaer uten musikk var forbudt etter loven, i alle utenom de to Londonteatrer som hadde patent. Fra begynnelsen oppførtes det her lystspill av John Vanbrugh og William Congreve,  men snart ble teateret operahus for italiensk og innenlands opera. Mellom 1711 og 1739 ble det uroppført over 25 operaer av Georg Friedrich Händel her. 

Man forsøkte omkring 1775 forgjeves å konkurrere med Drury Lane Theatre og Covent Garden-operaen.

I begynnelsen av 1800-tallet var teateret tvunget til å flytte til Royal Opera House, Covent Garden år 1847, og presenterte de første forestillingene i London av Mozarts La Clemenza di Tito, Così fan tutte og Don Giovanni samt var vert for ballettforestillinger innen man vendte tilbake til å være vert for  premierer av kjente operaer, som Bizets Carmen og Richard Wagners Der Ring des Nibelungen.

Det har forekommet forandringer av teaterets navn som har samband med monarkens kjønn. Det het først King's Theatre i 1714 under Georg Is tid. Den ble så  Her Majesty's Theatre i 1837. Siden var teateret kjent som His Majesty's Theatre årene 1901 til 1952, og så ble det atter Her Majesty's da Elizabeth II ble regent. Etter hennes død i 2022, var kunngjorde att teateret vil ble det atter His Majesty's Theatre.

Teateret har 1216 sitteplasser, og Really Useful Group har eid huset siden 2000. Marken neernfor det er på en langsiktig leieavtale fra Crown Estate. I dag (2015) spiller man fremst stykker som Andrew Lloyd Webbers The Phantom of the Opera som er blitt spilt kontinuerlig siden 1986.

Referanser

 

City of Westminster
Teatre i London
Etableringer i 1705
Operasjonssone Alpenvorland

Operasjonssone Alpenvorland (tysk: Operationszone Alpenvorland (OZAV), italiensk: Zona d'operazione Prealpi) var et tysk distrikt sør for Alpene etablert under andre verdenskrig i 1943. Distriktet bestod av de tidligere italienske provinsene Belluno, Sør-Tyrol og Trentino, og ble opprettet samme dag som Operasjonssone Adriaterhavskysten.

Administrasjon
OZAV ble styrt av høykommissær Franz Hofer og hovedstaden i regionen var Bozen. Sonen ble administrert som det var en del av Reichsgau Tirol-Vorarlberg. Hofer, som også var landeshauptmann i Tirol-Vorarlberg, ville slå sammen operasjonssonen med sitt reichsgau slikk at man kunne få en gjenforening av Tirol og vinne tilbake landområder som Østerrike-Ungarn tapte til Italia etter første verdenskrig. Denne sammenslåingen fant ikke sted ettersom Adolf Hitler ville vise hensyn til Benito Mussolini. Den italienske sosialrepublikk som ble styrt fra Salò hadde praktisk talt ingen innflytelse over operasjonssonene som var under tysk kontroll.

Tyskerne tvang den etnisk italienske Podestà i Sør-Tirol til å resignere. De ble erstattet av tyskspråklige borgere som ble rekruttert fra den tyske lokalbefolkningen og var vennlig innstilling til det tredje riket. I september 1943 ble det tyske språket gitt en formell lik status i distriktet som italiensk. Tyske og ladinske gate- og lokalnavn ble fremvist på lik linje med italiensk. Fascistiske og italiensk språklige aviser ble stengt og det ble forbudt å importere aviser fra den italienske sosialrepublikk. Det italienske fascist partiet ble forbudt og det ble innført lover som begrenset immigrasjon av italienere for å forsøke å stoppe de som prøvde å unnslippe militærtjenesten for den italienske sosialrepublikk. Disse tiltakene var en sterk motsetning til den sterke italieniserings prosessen som var blitt utført av den italienske regjeringen siden 1920-tallet.

Referanser

Det tredje rike
Stater og territorier etablert i 1943
Stater og territorier opphørt i 1945
Layvin Kurzawa

Layvin Marc Kurzawa (født 4. september 1992) er en fransk fotballspiller som spiller for den engelske klubben , på lån fra Paris Saint-Germain FC. 

Den 27. august 2015 signerte Kurzawa for Paris Saint-Germain for en overgangssum på 23 millioner euro.

Moren til Kurzawa er av polsk avstamning, og han har hevdet at det polske landslaget har forsøkt å overtale ham til å spille for dem. Den 14. november 2014 debuterte han for det franske landslaget ved å komme inn som innbytter for Lucas Digne i en vennskapskamp mot  i Rennes, en kamp som endte 1-1.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Layvin Kurzawa club profile
 France profile 

Franske fotballspillere
Fotballspillere for AS Monaco
Fotballspillere for Paris Saint-Germain FC
Fotballspillere for Fulham FC
Personer fra departementet Var
Fødsler i 1992
Eryops

Eryops var en panserpadde, en amfibie som levde for 310 til 295 millioner år siden i karbonperioden og perm-tiden. Den var 60 centimeter lang og lignet på en salamander. Eryops sine fiender var Dimetrodon, selv om den hadde få fiender. Fossiler av den er funnet i New Mexico og Texas i USA.  Eryops la egg i vann akkurat som de fleste amfibier gjør i dag. Den kunne leve på land og vann for å jakte på fisker og andre smådyr.

Amfibier
Fossiler
Indrebø kraftverk

Indrebø kraftverk er et vannkraftverk i Jølster kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 25 meter i Storelva, som renner fra Håheimsvatnet til Breimsvatnet.

Det er installert en kaplanturbin på 900 kW. Årsproduksjon er 3 GWh.

Sognekraft eier 50% av Nydalselva Kraft AS.

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Sognekraft
 Firda Tidend 

Minikraftverk i Vestland
Kraftverk i Sunnfjord
Breimsvassdraget
Kraftverk etablert i 2010