alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
NM i friidrett 2008

NM i friidrett 2008 bestod av en rekke arrangementer.

Hovedmesterskapet i friidrett for seniorer ble arrangert i 19. og 20. juli 2008 på Øya stadion i Trondheim. Arrangør var Trondheimsalliansen. Kongepokalene deles ut for beste prestasjon under hovedmesterskapet, og for 2008 ble sprinteren Jaysuma Saidy Ndure og stavhopperen Cathrine Larsåsen vinnere.

Øvelser arrangert utenom hovedmesterskapet:

 NM i friidrett innendørs 2008 – Stange 16. – 17. februar
 NM i terrengløp 2008 – kort løype og stafett i Egersund 12.–13. april, lang løype i Oslo 13. september
 NM i mangekamp 2008 – Overhalla 23. – 24. august
 NM i motbakkeløp 2008 – Storehesten Opp i Bygstad, Gaular, 28. juni
 Halvmaraton – Fredrikstad 6. april
 Maraton – Jølster 5. juli (Jølster Maraton), arrangør Jølster IL
 Stafetter – Tromsø 24. – 25. mai



Kvinner

100 m

200 m

400 m

800 m

1500 m

5000 m

10000 m

100 m hekk

400 m hekk

3000 m hinder

4 x 100 m stafett

4 x 400 m stafett

4 x 800 m stafett

1000 meter stafett
 100m+200m+300m+400m

2 km terrengløp

Halvmaraton

Maraton

Høydehopp

Lengdesprang

Stavsprang

Cathrine Larsåsen vant kongepokalen på bakgrunn av prestasjonen på øvelsen som også var ny norsk rekord.

Tresteg

Spydkast

Diskos

Kulestøt

Slegge

Menn

100 m

Jaysuma Saidy Ndure vant kongepokalen på bakgrunn av prestasjonen på øvelsen.

200 m

400 m

800 m

1500 m

5000 m

10000 m

Halvmaraton

Maraton

3 km terrengløp

110 m hekk

400 m hekk

3000 m hinder

4 x 100 m stafett

4 x 400 m stafett

4 x 1500 m stafett

1000 meter stafett
100m+200m+300m+400m

Høydehopp

Lengdesprang

Stavsprang

Tresteg

Spydkast

Diskos

Kulestøt

Slegge

Kilder 
 Aftenposten: NM friidrett søndag, finaler

Eksterne lenker 
 www.friidrett.no

2008
Friidrett
Friidrett i 2008
Sport i Trondheim
Sportsarrangementer i Trøndelag
Harry van Hoof

Harry van Hoof (født 16. mars 1943) er en nederlandsk dirigent, komponist og arrangør. 

Gjennom årene har han fått et godt omdømme i musikk- og TV-verden, og han har satt sitt navn på mange vellykkede produksjoner. Han har sitt eget produksjonsselskap. Han hadde sin første suksess som arrangør med Sofietje 'av Johnny Lion. I Nederland har han jobbet lenge sammen med BZN. 

Van Hoof er i Nederland best kjent som dirigent av de nederlandske bidragene til Melodi Grand Prix. Han stod for bidragene fra 1972 til 1979, 1986, 1988 og 1990 og 1992 og 1994. I 1975 var han også involvert i seieren med Teach-In med låten Ding dinge dong. Arrangementene til sangene i 1972 («Als het om de liefde gaat» av Sandra & Andres), 1973 («De oude muzikant» av Ben Cramer) og 1976 («The party's over» av Sandra Reemer) var alle laget av Van Hoof. 

Internasjonalt er van Hoof kjent for sitt mangeårige samarbeid med artisten Gheorghe Zamfir, og svært mange av panfløyte-artistens innspillinger er arrangert og dirigert av Van Hoof. På utgivelsen Harmony fra 1984 spiller Zamfir også van Hoofs egen komposisjon Themanuel.

16. mars 1967, giftet han seg med Trea Dobbs, som han senere har skilt seg fra.

Referanser 

Nederlandske komponister 
Nederlandske dirigenter
Fødsler i 1943
Storevar

Storevar er et sted i Sandefjord kommune i Vestfold. Det ble av Statistisk sentralbyrå regnet som et eget tettsted fram til 2015, da det etter kriteriene ble å betrakte som en del av Melsomvik tettsted. Storevar ligger ved Tønsbergfjorden, tre kilometer sør for Melsomvik.

Skrivemåtene Storevar og Storevahr brukes om hverandre.

Referanser 

Stokke
Tidligere tettsteder i Vestfold og Telemark
Bosetninger i Sandefjord
Lambertseter Idrettsforening

Lambertseter Idrettsforening (stiftet 10. april 1945) er en friidretts- og fotballklubb på Lambertseter i Oslo. Klubben ble stiftet i 1945 som Høgda Idrettsforening. Navnet spilte på stedene klubben opprinnelig rekrutterte fra, Bekkelagshøgda og Nordstrandshøgda. 1. oktober 1952 ble det vedtatt å endre navn til Lambertseter Idrettsforening for å knytte seg til drabantbyen og idrettsanlegget som ble laget for drabantbyens første innbyggere.

Lambertseter IF er tilknyttet Norges Idrettsforbund, og har siden oppstart representert de fleste grener innen friidrett og fotball. I dag driver klubben idrettene Sprintløp (60m, 100m, 200m og hekkeøvelser), lengdehopp, høydehopp og kulestøt, sammen med fotball for alle årsklasser.

Klubben bruker Lambertseter stadion som treningsarena, sammen med en gruppe fotballbaner i Lambertseterparken.

Lambertseter Flerbrukshall ble åpnet i desember 2017. https://lambertseterif.no/

Tabell

Kjente utøvere 
 Friidrettsfamilien Rooth fra Lambertseter 
 Anders Gjeldnes – 400 meter
 Gøte Lundblad – 800-meterløper
 Marit Wold (nå Mikkelsplass) ski

Referanser

Se også 
 Lambertseter Svømmeklubb
 Lambertseter Skøyteklubb
 Eker'n

Eksterne lenker 
 Lambertseter IF
 Lambertseter Stadion - Nordic Stadiums

Idrettslag i Oslo
Lambertseter
Sport i bydel Nordstrand
CGG

CGG () er et fransk-basert seismikkselskap, som ble dannet ved sammenslåing i 2007 av Compagnie Générale de Géophysique (CGG) og Veritas DGC Inc.

Historie

CGG
CGG ble etablert i 1931 av Conrad Schlumberger og samlet sin første seismiske survey i 1932.  I 1966 åpnet CGG sitt første seismiske dataprosesseringssenter i Massy, Frankrike.

Veritas DGC
Digital Consultants Inc. ble etablert i Houston, Texas i 1965 med visjon om å anvende digitial databehandling i seismikkindustrien.  I 1969 ble Digital Consultants reetablert som Digicon Inc. (DGC) og ble notert på American Stock Exchange. Digicon utførte både seismisk innsamling og seismisk prosessering.

I 1974 ble Veritas Energy Services  etablert i Calgary, Canada med kjøp av selskapet Rafael B. Cruz and Associates Ltd. av D. B. Robson.

I 1996 ble Veritas DGC dannet av Digicon og Veritas.

Sammenslåing av selskaper
I 2007 overtok CGG Veritas DGC og endret navnet til CGGVeritas.
I 2009 kjøpte CGGVeritas opp det norske selskapet Wavefield Inseis.

Virksomheter
CGGVeritas' aktiviteter rangerer fra innsamling av data på land/gruntvann, dypt vann, havbunn, borehull og til prosessering og tolking av seismiske data og borehullslogger.
I tillegg driver selskapet utvikling og produksjon/salg av seismikkutstyr som streamere, obc-kabler og luftkanoner (G-gu) i regi av sitt heleide datterselskap Sercel i Frankrike.

Noter

Eksterne lenker
 

Seismikk
Franske selskaper
Stamatios Nikolopoulos

Stamatios Nikolopoulos (gresk: Σταμάτιος Νικολόπουλος] var en gresk syklist som deltok i de første moderne olympiske lekene i Athen i 1896.

Nikolopoulos kom på andreplass i sykling både på 333 meter og 2 kilometer sprint på bane under OL 1896 i Athen. Begge gangene bak Paul Masson fra Frankrike.

OL-medaljer 
 1896  Athen -  Sølv i sykling, 333 meter sprint 
 1896  Athen -  Sølv i sykling, 2 kilometer sprint

Eksterne lenker 
 

Greske syklister
Olympiske sølvmedaljevinnere for Hellas
Medaljevinnere under Sommer-OL 1896
Deltakere for Hellas under Sommer-OL 1896
Syklister under Sommer-OL 1896
Olympiske medaljevinnere i sykling
Bode

Bode er en elv i Sachsen-Anhalt i Tyskland og en av sideelvene til Saale fra venstre med en lengde på 140 kilometer. Elven har sitt utspring i fjellet Harz og renner gjennom byene Quedlinburg, Oschersleben, Egeln og Staßfurt før den munner ut i Saale nær Bernburg.

Eksterne lenker 
 

Elver i Sachsen-Anhalt
Saales vassdragsområde
Moderat Samling för Åland

Moderat Samling för Åland er et liberalkonservativt politisk parti på Åland. Partiet oppstod i sin nåværende form i 2013, da Moderaterna på Åland slo seg sammen med representanter fra Obunden samling, men har en organisasjonskontinuitet tilbake til etterkrigstiden.

Historie 
Partiet har sin opprinnelse i valgforbundet Åländsk Samling, som første gang stilte til valg til Finlands riksdag, der Åland har ett mandat, i 1948.

I 1967 ble det innkalt til stiftelsesmøte for et fastere organisert parti, Åländska Förbundet. Det endte med splittelse, og mange representanter fra bygdene dannet i stedet Landsbygdens och skärgårdens valförbund (LoS). Et småborgerskap i Mariehamn dannet sitt eget liberale parti. Disse partidannelsene ble forløpere til Åländsk Center og Liberalerna på Åland, som avtegnet seg i løpet av 1970-årene.

De urbankonservative i Mariehamn ble basis for Frisinnad Samverkan (FS), som ble etablert høsten 1967.

Frisinnad Samverkan skiftet navn til Moderaterna på Åland i 2011 og slo seg sammen med Obunden samlings lagtingsgruppe og regjeringsmedlemmer i 2013.

Moderat Samling för Åland og deres forløpere har i alle år vært representert i Ålands lagting og deltatt i valgforbund ved valg til Finlands riksdag.

Den moderate Roger Jansson har vært både Ålands regjeringssjef (1995–1999) og riksdagsmann (2003–2007).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politiske partier på Åland
Politiske partier etablert i 1967
Viacom

Viacom var et av de største mediekonsernene i USA med en årlig omsetning på flere milliarder dollar. Det ble etablert i 2005, men hadde røtter tilbake til 1970-tallet.

Konsernet sto bak kabel-tv-kanaler som MTV, Nickelodeon, Comedy Central, BET, Spike TV, LOGO, Nick-at-Nite, TV Land, CMT og VH1. Viacom var også eieren av Paramount Pictures og DreamWorks. Aksjemajoriten av Viacom var eiet av Sumner Redstone og hans familie.

Eksterne lenker 
 

Medieselskaper fra USA
Selskaper etablert i 2005
Opphør i 2019
Gordon Johnsen

Gordon Hamilton Johnsen (født 29. desember 1905 i New Haven, Connecticut, USA, død 15. september 1983) var en norsk psykiater og grunnlegger av Modum Bad. Han var ridder av St. Olavs Orden fra 1966 og var også tildelt Kong Christian Xs frihetsmedalje. Han giftet seg med Inga f. Nilsen i 1934. De fikk sju barn, en av dem var psykiater Einar Johnsen.

Gordon Johnsen tilbrakte sin barndom i New Haven, hvor hans foreldre Martha og Ludvig Johnsen var prestefolk i en dansk-norsk frikirke. Men familien flyttet tilbake til Norge og han tok eksamen artium på Kristelig Gymnasium i Oslo i 1924 og ble cand.med. i 1932. Han hadde turnustjeneste i Balsfjord og Tromsø og opprettet så privat praksis i Ringsaker, hvor han traff dr. Einar Lundby. Han valgte å spesialisere seg i psykiatri og etter et par år som reservelege på Fengselssykehuset i Oslo og på Psykiatrisk Klinikk ble han i 1948 overlege ved Avdeling for Nervøse på Lovisenberg Diakonale Sykehus i 1948. Denne stillingen hadde han til han 1. januar 1958 ble overlege ved Modum Bads Nervesanatorium. Ved Modum Bad var Johnsen en av få i Norge som, etter spesialtillatelse fra helsedirektøren, brukte LSD i sin pasientbehandling.

Han var en etterspurt foredragsholder og gjennomførte mange foredragsreiser. Han var sekretær i Norsk Psykiatrisk forening fra 1945 til 1951, tilsynslege i AA fra 1947 til 1967. Fra 1945 til 1949 var han formann i Det Norske Misjonsforbund. 

Til 70-årsdagen i 1975 ble det gitt ut festskrift med bidrag fra flere kjente navn innen norsk og internasjonal psykisk behandling og sjelesorg.  Visjon og vilje ble redigert av Harald Frøshaug, David Kvebæk og Ingerid S. Ravnsborg. (ISBN 82-07-00040-6)

Bibliografi 
 "Sammen om ansvaret. Kristent syn på seksuallivet." 1980
 "Samlivets vitaminer"
 Kristen hjelp i seksuelle spørsmål 
 Nervøsitet og kristenliv 1964
 Fra angst til trygghet 1967
 Det gjelder ditt ekteskap 1971
 Vi bygger Nervesanatorium 1958
 Nervesanatoriet bygger videre 1963
 Familien i sentrum 1968
 Psykoterapi I-III (sammen med R. Alnæs) 1966, 1968 og 1971

Referanser

Kilder 
 Alfred Hauge: Plogmann og såmann – Gordon Johnsen Oslo 1976 ISBN 82-531-4103-3

Eksterne lenker 
 Nær Gordon-opplevelse på Modum Bad
 Olavskirken 30 år

Norske psykiatere
Norske sakprosaforfattere
St. Olavs Orden
Christian Xs frihetsmedalje
Personer fra New Haven
Frankrikes kvinnelandslag i fotball

Frankrikes kvinnelandslag i fotball representerer Frankrike i internasjonal fotball for kvinner. Akkurat som sine mannlige tilsvarende, blir landslaget kalt «Les Bleus», de blå. Landslaget er sterkt dominert av Olympique lyonnais, som hadde 8 av 18 spillere til vennskapslandskampen mot Nederland den 14. desember 2008.

Historie
Frankrike er blant de tidligste landene som har arrangert landslag for kvinner. Allerede den 29. april 1920 spilte de sin første kamp mot Dirk, Kerr's Ladies, et bedriftidrettslag som i relaiteten representerte England. Frankrike vant 2-0. Imidlertid ble det en stopp på kvinnefotball i 1932 etter en håndfull kamper. I 1968 begynte det igjen, da særlig i Reims, som fikk det dominerende klubblaget. Året etter, i 1969, arrangerte Frankrike, Italia, Danmark og England et svært uoffisielt EM mellom de fire landene. Italia vant. Frankrike deltok ikke i det uoffisielle VM i 1970, året da kvinnefotball ble «lovlig», men de deltok i 1971 i Mexico. I 1978 vant de sågar det uoffisielle VM.

På tross av pionervirksomheten til de franske landslaget, fikk de alt annet enn støtte fra eget forbund, og var ikke å finne i mesterskap på 80-tallet og mesteparten av 90-tallet. I 1989 kom laget riktignok til kvartfinalen, men bare semifinalen og finalen regnes som del av selve mesterskapet. På slutten av 90-tallet kunne man merke en beskjeden forbedring. I EM i 1997 kom imidlertid Frankrike til EM, og endte på tredjeplass i sin gruppe, bak Spania og Sverige. Frankrike gjentok bedriften i 2001, der de kom til gruppespillet, men endte sist, bak Italia, Norge og Tyskland. I det neste EM, i 2005, var Frankrike svært nære å komme videre på bekostning av Norge, men de tapte på målforskjell i hovedsak fordi de tapte med tre mål mot Tyskland, mens Norge bare tapte med 1.

Frankrike kvalifiserte seg ikke til VM i Kina i 2007, da de tapte noe overraskende hjemme mot Nederland. Enda det var Frankrikes eneste tap, holdt det bare til andreplass. Dermed ble treneren gjennom ti år Elisabeth Loisel erstattet med Bruno Bini. 

Bini måtte foreta en del endringer ettersom de to toppscorerne Marinette Pichon og Hoda Lattaf la opp, men han klarte likevel å forbedre resultatene med et lag 
bygget opp rundt Olympique lyonnais. Camile Abily, Louise Nécib og Élodie Thomis ble viktige brikker i det nye laget, som  kvalifiserte seg lett til EM i 2009. Under EM var Frankrike i en tøff gruppe med Tyskland (for andre gang på rad) og Norge (for tredje gang på rad) og Island. Frankrike kvalifiserte seg til sluttspillet, der de møtte Nederland. Kvartfinalen endte målløst, og etter straffesparkkonkurranse med 7 forsøk ble det avgjort til Nederlands fordel. Om enn resultatet var skuffende for Frankrikes del, ble det første gangen Frankrike kvalifiserte seg videre til finalespill.

Frankrike kvalifiserte seg til VM i 2011 gjennom å vinne gruppen sin uten å slippe inn mål. Deretter møtte Frankrike Italia, og vant etter en uavgjort hjemme og seier på bortebane.

Kvinnelandslag i fotball
Fotball i Frankrike
Franske landslag
Frank Keeping

Frederick «Frank» Keeping (født 1867, død 1950) var en britisk syklist som deltok i de første moderne olympiske lekene i Athen i 1896.

Keeping kom på andreplass i sykling under OL 1896 i Athen i 12 timersrittet. Det var kun to deltakere, av de sju syklistene som startet, som fullførte. Adolf Schmal fra Østerrike ble olympisk mester med 314,997 kilometer kun en runde mer enn Keeping som syklet 314,664 kilometer.

Keeping deltok også på 333 meter sprint, han endte på femteplass.

OL-medaljer 
 1896  Athen -  Sølv i sykling, 12 timersritt

Eksterne lenker 
 

Britiske syklister
Olympiske sølvmedaljevinnere for Storbritannia
Medaljevinnere under Sommer-OL 1896
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1896
Syklister under Sommer-OL 1896
Personer fra distriktet New Forest
Olympiske medaljevinnere i sykling
Edward Battell

Edward Battell var en britisk syklist som deltok i de første moderne olympiske lekene i Athen i 1896.

Battell kom på tredjeplass i sykling, landeveisritt, under OL 1896 i Athen. Aristidis Konstantinidis fra Hellas ble olympisk mester i det 87 kilometer lange landeveisrittet som gikk fra Athen til Marathon og tilbake til Athen foran tyske August von Gödrich.

Battell deltok også på 333 meter sprint, han endte på fjerdeplass og på 100 kilometer fullførte han ikke.

OL-medaljer 
 1896  Athen –  Bronse i sykling, landeveisritt

Eksterne lenker 
 

Britiske syklister
Olympiske bronsemedaljevinnere for Storbritannia
Medaljevinnere under Sommer-OL 1896
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1896
Syklister under Sommer-OL 1896
Fødselsår ikke oppgitt
Dødsår ikke oppgitt
Olympiske medaljevinnere i sykling
Industriell-piercing

Industriell-piercing (også kalt Construction-piercing eller Scaffold-piercing i Storbritannia) er en helixpiercing, der to piercinghull fylles igjen med en rett barbell.

Det er vanlig at denne piercingen blir tatt i overøret. Da blir begge piercingen tatt i helixen i øret, den ene høyere enn den andre.

Navn
Navnet Industrial piercing ga pierceren Erik Dakota i Body Play magazine utgave 4, fra 1992.

Dersom det er fler enn en industriell-piercing kalles piercingen ofte for en ear cage.

Behandling
Denne piercingen sveller ofte opp i groperioden, og har en legetid på alt fra tre månder til et år.

Noen ganger velger man å sette inn to ringer i piercinghullene slik at piercingen gror fortere. Når piercingen har grodd til setter man inn barbellen.

Eksterne lenker 
 

Ørepiercing
Eartha Kitt

Eartha Mae Kitt (født 17. januar 1927 i North i Sør-Carolina, død 25. desember 2008 i Weston i Connecticut) var en amerikansk sangerinne og skuespillerinne.

Biografi 
Kitt ble født i byen North i delstaten Sør-Carolina i 1927. Hun skal ha vært et resultat av en voldtekt, en hvit sønn av en plantasjeeier voldtok moren hennes. Kitt havnet i New York som niåring, og tenårene tilbrakte hun på gaten, eller når hun var heldig, hos venner, før hun sang og danset seg opp av rennestenen.

Kitt fikk plass i et afroamerikansk dansekompani, som brakte henne til Europa, hvor hun snart ble populær med sanger som «C'est si bon» og «Santa Baby». Tilbake i USA gav regissøren og skuespilleren Orson Welles henne en rolle i sceneoppsetningen av Doktor Faustus, hvor hun spilte Helena. Welles beskrev henne som «den mest spennende kvinnen i verden».

I 1960-årene gjorde Kitt suksess som Catwoman i TV-serien Batman. Kitt ble frosset ut av underholdningsindustrien etter å ha kommet med kritiske uttalelser mot Vietnamkrigen under et besøk i Det hvite hus i 1968. Hun ble imidlertid tatt imot med åpne armer da hun returnerte til en rolle på Broadway ti år senere.

I 1980-årene markerte Kitt seg i kampen mot Aids. Hun hadde også en hit med discolåta «Where Is My Man». I 1990-årene var hun tilbake på Broadway, og markerte seg som kabaretartist. I løpet av karrieren vant Kitt tre Emmy-priser, og ble i tillegg nominert til to Tony-priser og én Grammy-pris.

Filmer i utvalg 
1951 : Paris er alltid Paris
1989 : Soga om Eirik Viking
2000 : Et kongerike for en lama

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 

Sangere fra USA
Skuespillere fra USA
Stemmeskuespillere fra USA
Emmy-vinnere
Hollywood Walk of Fame
Forkjempere for homofiles rettigheter
Personer fra Orangeburg County i Sør-Carolina
Jazzvokalister fra USA
Aktivister fra USA
Østre Mebon

Østre Mebon (khmer: ប្រាសាទមេបុណ្យខាងកើត) er et tempel i Angkor i Kambodsja. Det ble bygget under kong Rajendravarman, og står på det som en gang var en kunstig øy i midten av det nå tørre Østre Baray-reservoaret. 

Østre Mebon var dedikert til den hinduistiske guden Shiva og til ære for kongens foreldre. Beliggenheten reflekterer de kambodsjanske arkitektenes vekt på orientering og himmelretninger. Tempelet ble bygd på en nord-sør akse med Rajendravarman's statstempel, Pre Rup, som ligger ca. 1200 meter mot sør like utenfor barayen. Østre Mebon ligger også på en øst-vestakse med palasstempelet Phimeanakas, et annet byggverk reist i Rajendravarmans regjeringstid, som ligger ca. 6800 meter lenger vest. 

Østre Mebon ble bygget i den samme stil som Pre Rup, og ble innviet i 953. Det er bygget i et utvalg av solide kambodsjanske byggematerialer: sandstein, murstein og lateritt. Tempelet har tre nivåer, øverst er et sentralt tårn på en kvadratisk plattform, omkranset av fire mindre tårn på plattformens hjørner. Tårnene er av murstein; hullene som tidligere forankret stukaturen er synlig.  

Skulpturene på Østre Mebon er variert og eksepsjonelle, blant annet to meter høye frittstående steinelefanter på hjørnene på første og andre nivå. Religiøse bilder omfatter guden Indra øverst hans trehodede elefant Airavata, og Shiva på den hellige oksen Nandi. 

Når man ser ut fra det øverste nivået i dag må man ta fantasien i bruk for å forestille seg de enorme vannmassene som tidligere omkranset tempelet. Fire landgangsplattformer i bunnen gir en påminnelse om at templet en gang kun var tilgjengelig med båt.

Eksterne lenker 
 

Angkor
Hinduistiske templer i Kambodsja
Etableringer i 953
Jordbearbeiding

Jordbearbeiding er en viktig aktivitet i alt jordbruk eller landbruk. Til jordbearbeiding trengs redskap og en energikilde. 

Energikilden kan være muskelkraft fra mennesker eller husdyr, eller fossilt brensel som utnyttes via en traktor. 

Redskapene for bruk av mennesker er oftest hakke, spade eller greip. 

Trekkdyr bruker ard, plog og harv. 

Til traktor brukes plog, harv og kultivator. 

Landbruk
Eng

Eng eller engmark er et paraplybegrep som omfatter både naturlige forekomster med gress og urter og dyrket jordbruksareal med flerårige fôrvekster, som siden kan høstes og brukes som grovfôr (vinterfôr) eller utnyttes som beite for husdyr der det står. Eng deles gjerne inn i to hovedtyper; natureng og kultureng. I tillegg eksisterer en rekke begreper som kan forklare ulike typer eng, som fetteng, volleng og moseeng.

Natureng er eng på mark som ikke er dyrket, det vil si at en ikke har foretatt noen form for jordbearbeiding, såing eller gjødsling. Natureng var fram til 1900-tallet den vanligste formen for eng i Norge. Slike enger har et mye bredere spekter av flerårige gressarter og urteplanter enn kultureng, som er mark tilsådd med engvekster (gressarter og engbelgvekster) med tanke på å bli slått eller beitet på. 

Kultureng kan bestå som både monokulturer og flerkulturer som kan høstes i noen år før den må fornyes (ofte timotei eller rødkløver som høstes eller engrapp og hvitkløver som beites), mens natureng alltid består som en flerkultur. Fra gammelt av var all eng natureng.

Fettenger er en godt gjødslet eng ved at den ligger gjerne lavere enn gården og/eller åkrene, og får derfor tilsig av gjødsel, så gresset vokser frodig. Vollenger oppstår som regel i skråninger som er bevokst av lauvskog, men hvor det også vokser rikelig med gress når underskogen tynnes godt. Moseenger er sjelden brukbare til noe som helst for bonden, men de er ofte svært viktige for dyrelivet. Dette er typisk naturenger som ligger i den våte dalbunnen, eller mellom berg og klipper.

Åker og eng er et fast uttrykk i beskrivelse i jordbruksarealer. Åkerarealer brukes til dyrking av korn og rotvekster (poteter), og må bearbeides hvert år, mens dyrket eng vanligvis bearbeides med noen års mellomrom. Tidligere var det vanlig å bruke arealene i rotasjon mellom åker og eng, noe man kaller vekselbruk.

Natureng

Natureng er eng på mark som ikke er dyrket, det vil si at en ikke har foretatt noen form for jordbearbeiding, såing eller gjødsling ut over det som husdyra la igjen ved beiting. 

Natureng var fram til 1900-tallet den vanligste form for eng i Norge. Natureng har et større spekter av ulike urter enn dyrket eng, som vanligvis er basert på monokulturer.

Natureng var et viktig innslag i det historiske nordiske kulturlandskapet. 

Beitemark som gjødsles med kunstgjødsel kalles kulturbeite.

Referanser

Se også 
 Åker
 Beite
 Vekselbruk

Eksterne lenker 
Magnus Jetne:Eng og engdyrking. 1964
Holen og Riktor: Gard, åker, eng. 1977
Lundeqvist: Bondepraktika for Ager, Eng og Buskap. Christiania 1840
 

Landbruk
Økologi

an:Prato
ca:Prat
ht:Preri