alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Christer Adelsbo

Christer Adelsbo (født 1962) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har vært riksdagsmedlem i Sverige siden 2002. Han ble valgt inn i riksdagen for Skåne läns norra och östra valkrets på plass 39.

Adelsbo har vært fast medlem av justiskomiteen siden 2006, og har også vært en del av Nordisk råds svenske delegasjon siden samme året. Adelsbo har også hatt andre komitéoppdrag, og var også fast medlem av utdanningskomiteen i 2006.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Christer Adelsbo på Sveriges riksdags nettside
  Socialdemokraterna.se – Christer Adelsbo

Svenske sosialdemokrater
Svenske riksdagsmedlemmer
Svenske riksdagsmedlemmer 2002–2006
Svenske riksdagsmedlemmer 2006–2010
Svenske riksdagsmedlemmer 2010–2014
Kjersti Moen

Kjersti Moen (født 31. desember 1964) er en norsk redaktør og journalist som siden 2010 har vært redaktør i Norsk Ukeblad. 

Moen har arbeidet i norsk presse siden 1988, blant annet som avdelingsleder i VG, reportasjesjef og redaktør i Kvinner og Klær, og utgavesjef i Aftenposten. Hun har journalistutdannelse fra University of Kansas.

Hun er også styremedlem i Medienettverket, et forum for kvinner i ledelse.

Moen er gift med Jon Oluf Brodersen (f. 1962).

Referanser 

Norske redaktører
Norske journalister
Fødsler i 1964
Tuchola

Tuchola (tysk: Tuchel) er en by i det Kujaviskpommerske voivodskap i Polen, og administrativt senter for Tuchola fylke. Byen har et areal på 17,69 km², og hadde i 2004 et innbyggertall på . Den ligger like ved Tucholaskogen, rundt 55 km nord for Bydgoszcz.

Eksterne lenker 
 
 Tucholas nettsted

Byer i det kujaviskpommerske voivodskap

it:Tuchola
Svein Håvarstein

Svein Magnus Håvarstein (født 28. desember 1942 på Rennesøy, død 18. januar 2013 samme sted) var en norsk billedhugger og billedkunstner.

Håvarstein studerte kunst på Statens kunstakademi 1961-1965, under professor Per Palle Storm. Han hospiterte som grafiker på Kunst og håndverksskolen under Chrix Dahl.

For det meste arbeidet Håvarstein med skulptur, men laget også grafikk og bokillustrasjoner. Han debuterte på Vestlandsutstillingen i 1963 og på Høstutstillingen i 1968. I 1967 hadde han sin første separatutstilling, i Brynes Kunstforening.

Håvarstein er representert i Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design med landskaps-raderinger.  Han er også representert i Haugesund Billedgalleri, og er innkjøpt av Norsk kulturråd. Et hovedverk er fiskerimonumentet i Vardø, reist i 1989 til 200-årsjubileet for byen.

Kommunevåpenet til Rennesøy kommune ble utformet av Håvarstein og godkjent i statsråd i 1981. Han har utførte også kunstnerisk tilpasning av kommunevåpenet i Hjelmeland kommune.

I 1983 fikk Håvarstein Stavanger Aftenblads kulturpris. Han var bosatt på Rennesøy.

Arbeider

Utsmykningsoppdrag 
 Lundheim folkehøyskole i Moi.  1970-tallet.
 Ole Frøvig, byste til 100-årsmarkering for Frøvigs fødsel. 1977.
 Lars Hertervig-monumentet, Tysvær. 1980.
 Folungen, skulptur i Langgata, Sandnes.  1984.  Gave fra Den norske Creditbank.
 Sauer, skulptur på Lars Oftedals plass, Stavanger, 1985.  Gave til byen fra Oltedal AS, til minne om Endre Lima. 
 Fiskerimonumentet, Vardø by, 1989.
 Alfred Hauge, byste på Sjernarøy, 1992.  
 Johanna og Broremann, skulptur på Lars Oftedals plass i Stavanger.  1993.  Gave fra Stavanger Aftenblad.  
 Gågata i Kopervik, Karmøy.
 Nybrott.  Skulptur, Øksnevad videregående skole i Klepp
 Rennesøybuen, Skulptur, Vikevåg sentrum, Rennesøy
 Torget Åkra i Karmøy
 Visnes Gruver i Karmøy

Galleri 
 Vêr, skulptur, Haugesund Billedgalleri.

Bokillustrasjoner

Referanser

Eksterne lenker 

Norske billedhuggere
Norske grafikere
Norske illustratører
Personer fra Rennesøy kommune
SM-53

SM-53 (Sporvogn Motorvogn Prosjektår 1953) var en serie på 50 motorvogner bygget av Hønefoss Karosserifabrikk (HØKA) og Hägglunds for Oslo Sporveier. De ble og blir derfor også kalt Høkavogner eller Høkatrikker.

Opprinnelig litrering MBO 52, MBO 55 (til 1994), SM53 fra 1994.

11 av vognene ble i perioden 1985-1991 kraftig ombygget, til vogner av typen SM-83. Disse ble utrangert i 2000, da sporveien fra 1. juli øket kjørespenningen fra 600 til 750 volt.

Bevarte vogner

 215 – Bevart av LTF i Oslo
 234 – Bevart av LTF i Oslo. Utstilt på Sporveismuseet.
 247 – Bevart av LTF i Oslo
 249 – Bevart av Djurgårdslinjen i Stockholm, overtatt av LTF i Oslo i september 2012
 252 – Overtatt av Djurgårdslinjen i Stockholm som delevogn til 249, senere skrotet

Oslotrikkens sporvogner
Oslos samferdselshistorie
Hägglunds
Fritz Cassirer

Friedrich «Fritz» Leopold Cassirer (født 29. mars 1871 i Breslau i Schlesien i Tyskland, død 26. november 1926 i Berlin) var en tysk dirigent som promoterte musikken til den britiske komponisten Frederick Delius.

Liv og virke

Bakgrunn 
Cassirer ble født i Breslau. Hans far Julius Cassirer var gjennom en felles oldefar fjernt i slekt med sin kone Julcher (Julie) født Cassirer.

Dirigent 
Efter sine musikkstudier dirigerte han ved operahusene i Lübeck, Posen, Saarbrücken og Elberfeld.

Da Cassirer oppholdt seg i Elberfeld ble han gjennom sin kollega Hans Haym introdusert til Frederick Delius’ musikk, som på det tidspunktet var lite kjent i Tyskland. Cassirer ble i likhet med Haym sterkt fascinert av muskken, og dirigerte ved premieren av Delius’ opera Koanga i Elberfeld i 1904. Han bisto også Delius i å velge en tekst av Nietzsche for hans sekulære korverk, A Mass of Life. I 1907 organiserte han premieren av Delius’ opera A Village Romeo and Juliet ved Berlin Komische Oper. 

Cassirer var medlem av Komische Oper-selskapet som spilte Offenbachs The Tales of Hoffmann i London i 1907. I London dirigerte han ved flere konserter; han presenterte ved en anledning Delius’ Appalachia sammen med Thomas Beechams New Symphony Orchestra. Beecham hadde frem til da aldri hørt Delius’ musikk, men ble likefullt hengiven til hans verker frem til sin død. Beecham roste Cassirer for hans «naturlige gode, dog noe kresne smak».

Efter å ha avslått et tilbud om å opptre på Manhattan Opera House i New York, pensjonerte Cassirer seg og henga seg til studie av filosofi og litteratur. Han døde i Berlin i en alder av 55 år.

Privatliv 
Fritz Cassirer var gift med Lilly Dispecker. De hadde en datter ved navn Eva Charlotte Cassirer som giftet seg med sin fars fetter Friedrich Wilhelm Cassirer (også kjent som Fritz). Han var Max Reinhardts forretningsfører og i en periode administrerende direktør ved Deutsches Theater i Berlin.

Dispecker var gift to ganger, den andre gangen med den biomedisinske forskeren Otto Neubauer.

Cassirers far Julius hadde seks brødre og to søstre. Blant Fritz’ fettere fantes kunsthandleren Paul Cassirer, filosofen Ernst Cassirer, industriherren og kunstsamleren Hugo Cassirer (hvis sønn giftet seg med romanforfatteren Nadine Gordimer) samt nevrologen Richard Cassirer.

Referanser

Eksterne lenker 
 Cassirers familietre

Personer fra Wrocław
Tyske dirigenter
Fødsler i 1871
Dødsfall i 1926
Tammy Wynette

Tammy Wynette (født Virginia Wynette Pugh; 5. mai 1942 i Tremont i  Itawamba County, Mississippi, død 6. april 1998 i Nashville, Tennessee) var en amerikansk countryartist og en av de mestselgende kvinnelige artister innen sjangeren.

Liv og virke
Faren døde av en hjernesvulst da Tammy (Virginia) var bare ni måneder gammel. Moren flyttet da med sitt eneste barn til Birmingham i Alabama, der hun fikk arbeid i krigsindustrien. 

Hun tok musikktimer og lærte seg å spille en mengde forskjellige instrumenter som hun hadde arvet av sin musikalske far. 

Hun giftet seg første gang som 17-åring. Hun separerte seg fra sin mann tre år senere og hadde da født tre barn. Trass i at hun arbeidet i en skjønnhetssalong som kosmetolog hadde hun store problemer med å forsørge seg og sine barn. Disse problemene ble forverret etter at hennes yngste barn, en pike, ble rammet av meningitt. For å kunne betale sykepleieregningene kompletterte hun sine innkomster ved å delta i flere talentkonkurranser og veldedighetsshows.

Senere giftet hun seg med Don Chapel, født Donald Lloyd Amburgey. Det varte fra 1967 til 1968. I 1969 giftet hun seg med countryartisten George Jones. Sammen spilte de inn en rekke duetter. Jones and Wynette fikk en datter sammen, Tamala Georgette, født i 1970. Ekteskapet endte i skilsmisse i 1975. Ekteskapet med Michael Tomlin ble inngått og avsluttet i 1976. Hennes siste og lengste ekteskap var med George Richey fra 1978 til sin død i 1998.

Hennes mest kjente sang er nok «Stand by Your Man», en av de mestselgende hitsingler av en kvinne i countrymusikkens historie. Mange av hennes hits handlet om ensomhet, skilsmisse og vanskeligheter i forholdet mellom mann og kvinne. På slutten av 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet dominerte hun countrylistene i USA i konkurranse med Loretta Lynn og Dolly Parton.

Hennes første single, «Apartment No. 9», ble gitt ut i desember 1966 og endte som nr. 44 på Billboards countryliste. Oppfølgeren «Your Good Girl's Gonna Go Bad» ble en stor hit og nådde tredjeplass på hitlisten. Av de mange priser og utmerkelser hun fikk, kan det nevnes at Wynette i 1968 ble den andre kvinnelige artisten som vant prisen «Female Vocalist of the Year» i Country Music Association Award. Hun vant samme pris i 1969 og 1970. Wynette ble i 1998 innvalgt som medlem i æresgalleriet Country Music Hall of Fame.

Hitsingler 
Singler Wynette oppnådde førsteplass med på Billboards countryliste som soloartist:
 «I Don't Wanna Play House» (1967)
 «Take Me to Your World» (1967)
 «D-I-V-O-R-C-E» (1968)
 «Stand by Your Man» (1968)
 «Singing My Song» (1969)
 «The Ways to Love a Man» (1969)
 «He Loves Me All the Way» (1970)
 «Run Woman Run» (1970)
 «Good Lovin' (Makes It Right)» (1971)
 «Bedtime Story» (1971)
 «My Man (Understands)» (1972)
 «'Til I Get It Right» (1972)
 «Kids Say the Darndest Things» (1973)
 «Another Lonely Song» (1973)
 «'Til I Can Make It on My Own» (1976)
 «You and Me» (1976)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Country Music Hall of Fame
Countrymusikere fra USA
Sangere fra USA
Låtskrivere fra USA
Grammy Award-vinnere
Personer fra Itawamba County i Mississippi
Liste over statsledere i 1825



Amerika

Europa

 Montenegro – Petar I Petrović Njegoš, fyrstebiskop av Montenegro (1782–1830)

Oseania

Eksterne lenker 
 rulers.org

1825
Liste over statsledere i 1826



Amerika

Europa

 Montenegro – Petar I Petrović Njegoš, fyrstebiskop av Montenegro (1782–1830)

Sveits – Vinzenz Rüttimann, president av riksdagen (1826)

Kel Ahaggar – Ag Mama ag Sidi, hersker av Kel Ahaggar (1790–1830)

Oseania

Eksterne lenker 
 rulers.org

1826
Liste over statsledere i 1827



Amerika

Europa

 Montenegro – Petar I Petrović Njegoš, fyrstebiskop av Montenegro (1782–1830)

Oseania

Eksterne lenker 
 rulers.org

1827
Liste over statsledere i 1828



Amerika

Europa

 Montenegro – Petar I Petrović Njegoš, fyrstebiskop av Montenegro (1782–1830)

Oseania

Eksterne lenker 
 rulers.org

1828
Kompani Orheim (film)

Kompani Orheim er en norsk spillefilm fra 2012 basert på romanen Kompani Orheim av Tore Renberg. Arild Andresen regisserte filmen og skrev manus sammen med Lars Gudmestad. Musikken i filmen er skrevet av Aslak Hartberg.

Filmen er den tredje filmen som er laget om Renbergs romanfigur Jarle Klepp, mens handlingen er lagt til tiden før de to foregående filmene.

Filmen hadde premiere den 2. mars 2012.

Handling 
 For nærmere beskrivelse av handlingen, se Kompani Orheim.
Jarle Klepp får en beskjed som tvinger tankene tilbake til det han helst vil glemme; oppveksten i barndomshjemmet i Stavanger. Da Jarle het Orheim til etternavn og levde sammen med to foreldre som ville det beste, men kom til kort i hverdagen. Men også en tid hvor Jarle forelsket seg, ble antirasist og aktivist, mens musikken uttrykte hva han følte og fortalte hvem han var.

Rolleliste 
 Vebjørn Enger – Jarle som tenåring
 Kristoffer Joner – Terje Orheim, Jarles far
 Cecilie Mosli – Sara Orheim, Jarles mor
 Glenn André Viste Bøe – Helge som tenåring
 Irene Eili Harboe – Irene
 Reno Muren – Nina
 Vera Rudi – Anja
 Rolf Kristian Larsen – Jarle som voksen
 Arthur Berning – Helge som voksen
 Renate Reinsve – Lene, Jarles samboer
 Lisa Loven Kongsli – Nina som voksen
 Henrik Mestad – Tormod
 Tone Beate Mostraum – Ragnhild
 Andreas Cappelen – onkel Steinar
 Gretelill Tangen – Else Orheim
 Pål Mangor Kvammen – Varhaug
 Nina Ellen Ødegård – Frida Riska
 Malvin Kvam – Leif Tore
 Oleander Tengesdal – Jarle som åtteåring

Mottakelse 
Filmen ble kåret til beste nordiske film på filmfestivalen i Gøteborg og mottok en million kroner i prispenger. Den vant to priser under Amandaprisen 2012 og to priser under Kanonprisen 2012.

De norske anmelderne var jevnt over positive til filmen.
 Sterkt familiedrama - filmanmeldelse, VG, 
 Grand finale for Jarle Klepp, Aftenposten, 
 Sterkt om dysfunksjonell familie, Fædrelandsvennen, 
 Kompani i oppløsning, Dagbladet

Priser og nominasjoner 
 Amandaprisen 2012:
 Beste kvinnelige skuespiller – Cecilie A. Mosli
 Beste mannlige skuespiller – Kristoffer Joner
 Nominert i klassen beste norske kinofilm
 Nominert i klassen beste regi – Arild Andresen
 Nominert i klassen beste filmmanus – Arild Andresen og Lars Gudmestad
 Finalist i klassen Folkets Amanda
 Kanonprisen 2012:
 Beste kvinnelige hovedrolle – Cecilie A. Mosli
 Beste mannlige hovedrolle – Kristoffer Joner
 Nominert i klassen beste regi – Arild Andresen
 Nominert i klassen beste manus – Arild Andresen og Lars Gudmestad
 Nominert i klassen beste klipp – 
 Nominert i klassen beste produksjonsdesign – Ingeborg Kvamme
 Nominert til Nordisk råds filmpris 2012
 Dragon Award for beste nordiske film under filmfestivalen i Gøteborg 2012
 Youth Jury Award under Film by the Sea International Film Festival 2012

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske filmer fra 2010-årene
Filmer fra 2012
Norskspråklige filmer
Amandaprisen 2012
Filmer med vinnere av Kanonprisen‎
Varg Veum – De døde har det godt

Varg Veum – De døde har det godt er den 11. filmen i filmserien om detektiven Varg Veum. Filmen er basert på boken av samme navn av den bergenske forfatteren Gunnar Staalesen. Den hadde premiere 20. januar 2012, og hadde et samlet besøkstall på norske kinoer på .

Rolleliste
 Trond Espen Seim (Varg Veum)
 Bjørn Floberg (Jacob Hamre)
 Lene Nystrøm (Karin)
 Jørgen Langhelle (William Moberg)
 Bintu Sakor (Amina) 
 Fumi Desalu-Vold (Ellen Watu) 
 Ørjan Handal Dimmestøl (Christian Fasmer) 
 Eindride Eidsvold (Dr. Strøm) 
 Freddy Steimler (Angus) 
 Sigmund Sæverud (Thorbjørn Fasmer) 
 Madeleine Barwén Trollvik (Sasha)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske filmer fra 2010-årene
Filmer fra 2012
Norskspråklige filmer
Norske kriminalfilmer
De døde har det godt
August Overweg

August Overweg (født 10. juni 1836 i Iserlohn, død 2. mars 1909 i Letmathe) var en politiker fra provinsen Westfalen. Han var sønn av Carl Overweg

Fra 1862 til 1877 var han Landrat i Kreis Iserlohn. Siden 1875 ledet han kulturavdelingen (Landeskulturgesellschaft) i Regierungsbezirk Arnsberg. I året 1878 arbeidet Overweg som referent i det prøyssiske landbruksministeriet i Berlin, og fra 1879 til 1883 var han Landrat i Landkreis Bochum. Fra 1887 til 1900 var han første Landeshauptmann i Provinsialforbundet til provinsen Westfalen.

Referanser 

Prøyssiske politikere
Nissum Fjord

Nissum Fjord ligger i Vestjylland vest for Vemb og avgrenses fra Nordsjøen av en 13 km lang landtunge, Bøvling Klit, med utløp gjennom en sluse ved fiskerihavnen Thorsminde. Fjorden har et vannareal på 70 km² eller 7.000 ha, men vanndybden er for det meste på om lag 1 meter, og 2-3 meter i de dypeste områdene  (i Felsted Kog og fjordens sentrale deler). I den nordlige delen av fjorden, Bøvling Fjord, er vannet så lavt, at den ved sterk vind av og til tørrlegges helt. Elvene Ramme Å, Flynder Å,  Fåre Mølleå, Damhus Å og Storå har sitt utløp i fjorden. Fjordens vannstand og saltinnhold har siden 1870-årene blitt regulert med et sluseanlegg. Hele Nissum Fjord samt enkelte omkringliggende arealer er regulert som viltreservat og har status som Ramsarområde. Her ligger også naturparken Naturpark Nissum Fjord. Fjorden, sivskogene og engene omkring har et rikt og variert fugleliv.

Fjandø
I den sydvestlige delen av Nissum Fjord utenfor halvøyen Nørre Fjand ligger en liten ubebodd øy, Fjandø, på 40 ha.  Øyens hedevegetasjon holdes nede av en saueflokk om sommeren, noe som gir gode betingelser for fuglelivet. Fra 1. april til 31. august er det totalt ferdselsforbud på øyen samt i en radius på 100 meter rundt øyen.

Felsted Kog
Felsted Kog er et polderlandskap som er et resultat av et avvanningsprojekt i siste halvdel av 1800-tallet. Polderen fik i sin tid sitt navn da man forsøkte å avvanve hele fjorden; kog (polder på norsk) betyr innvunnet landareal. Det lykkes imidlertid kun ved Felsted, hvor man oppførte et 13 km langt dike og tørrla ca. 1400 ha, men det viste seg raskt at jordbunnen ikke var egnet til landbruk, og da det ofte oppstod brudd på dikene under kraftige stormer, ga man opp prosjektet i 1885.

Eksterne lenker
 Nissum Fjord Netværket 
 Ulfborg-Vemb Turistforening
 DOF-basen

Ramsarområder i Danmark
Fjorder i Danmark
Lemvigs geografi
Holstebros geografi
Freikonservative Partei

Freikonservative Partei var et konservativt politisk parti i Det tyske keiserrike fra 1866 til 1918. Parti var aktivt først og fremst i kongeriket Preussen og ble støttet av storindustrien og embetsmannsverket. Partiet stod politisk mellom det tradisjonelle Deutschkonservative Partei og Nationalliberale Partei. Etter første verdenskrig gikk de fleste av dets tilhengere over til Deutschnationale Volkspartei.

Partiet het en tid Deutsche Reichspartei.

Referanser 

Tidligere politiske partier i Tyskland
Konservatisme
Politiske partier etablert i 1867
Politiske partier nedlagt i 1918
1867 i Tyskland
1918 i Tyskland
QUaD

QUaD, et akronym for QUEST at DASI, er et bakkebasert polariseringseksperiment for kosmisk mikrobølgebakgrunnsstråling beliggende på sydpolen. QUEST (fra engelsk Q and U Extragalactic Sub-mm Telescope) var det opprinnelige navnet tilskrevet bolometerdekterorinstrumentet, mens DASI er et kjent interferometrieksperiment med kosmisk mikrobølgebakgrunnsstråling, kreditert med den første oppdagelsen av polarisering av kosmisk mikrobølgebakgrunnsstråling.

Referanser

Eksterne lenker 
 http://www.stanford.edu/~schurch/quad.html
 https://archive.is/20110810023559/http://find.uchicago.edu/quad/

Teleskoper
Astronomi i Antarktis
Artikler i Antarktis-prosjektet
Artikler i astronomiprosjektet
Mielkella singularis

Mielkella singularis er en sommerfugl som tilhører gruppen uglesommerfugler (Brassolini) i underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae).

Utseende 
En stor, bredvinget, brun sommerfugl. Den kan ligne på artene i slekten Caligo og Eryphanis. Det er betydelig forskjell mellom kjønnene, hunnens vinger har store, blå felter mens hannen er farget i brunt og gult.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Chiapas-provinsen i Mexico og fra Guatemala.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
 Familien flikvinger, Nymphalidae
 Underfamilien ringvinger, Satyrinae
 Gruppen uglesommerfugler, Brassolini 
 Mielkella singularis (Weymer, 1907)

Kilder 
 Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5
 Mielkella på Tree of life:

Eksterne lenker 
 
 Bilde av et eksemplar av arten

Ringvinger
Sommerfugler formelt beskrevet i 1907
Klovn (TV-serie)

Klovn er en dansk komiserie som gikk på TV 2 Zulu fra 2005 til 2009. Sesong 7 av serien hadde premiere 13. august 2018, ni år etter forrige sesong. Serien handler om stand-up-komikerne Frank Hvam og Casper Christensen og deres koners liv. Den tar utgangspunkt i komiske situasjoner i hverdagen, pinlig stillhet og menneskelige feil. 

Lars von Trier var medforfatter av episoden It's a Jungle Down There og Niels Gråbøl var regissør på 3. sesong.  

I 2010 ble spillefilmen Klovn - The Movie laget ut fra TV-serien, og i 2015 kom oppfølgeren Klovn Forever.

Sesonger
Sesong 1
Sesong 2
Sesong 3
Sesong 4
Sesong 5
Sesong 6
Sesong 7

Referanser

Eksterne lenker 
 

 Klovn
Danske komiserier
Danske TV-serier fra 2000-årene
TV-produksjoner på TV 2 Danmark
SIF stadion

''SIF stadion og «Siffen» er også navnet på Skarbøvik Idrettsforenings bane

SIF stadion, (også kalt Saksemyr eller Siffen) er hjemmearenaen til fotballaget Stavanger Idrettsforening. SIF stadion er en del av et større anlegg med klubbhus beliggende ved Schankeholen/Bekkefaret i Hillevåg bydel. Anlegget består av én kunstgressbane («Siffen»), én grusbane, to knottebaner, samt et treningsfelt/balløkke. I løpet av vinteren 2004 ble det lagt nytt grusdekke og satt opp flomlys på knottebanene. Klubbhuset blir blant annet benyttet til møter, spillertilstelninger, årsavslutninger og lignende. SIFs anlegg er kommunal eiendom og tilhører med andre ord ikke klubben. Anlegget kan derfor også benyttes av andre idrettslag, men SIF er primær bruker. SIF stadion har en høyde over havet på 32 meter.

Tilskuerrekordene 
Tilskuerrekorden på stadionområdet er omtrent 19 000 tilskuere på NM semifinale kampen mellom Viking og Asker den 18. oktober 1953, som Viking vant 1-0 etter omkamp. For «hjemmelaget» SIF er tilskuerrekorden på 15 266 i Hovedserie-kampen mellom Stavanger IF og Viking den 17. august 1960, som Viking vant 1-0.

Referanser 

Fotballstadioner i Norge
Idrettsanlegg i Stavanger
Liste over statsledere i 1829



Amerika

Europa

Montenegro – Petar I Petrović Njegoš, fyrstebiskop av Montenegro (1782–1830)

Oseania

Eksterne lenker 
 rulers.org

1829
Alluvium

Alluvium (fra latin, alluvius, fra alluere, «å vaske mot») er løs, ukonsolidert (ikke sementert sammen til en fast stein) jord eller sedimenter, som deretter blir erodert, avsatt og omformet av vann i ikke-marine omgivelser. Alluvium består typisk av mange forskjellige materialer, herunder finkornete partikler av silt og leire og større partikler av sand og grus.  Når dette løse alluviale materialet blir deponert eller sementert til en litologisk enhet, eller litifisert, vil det kalles en alluvial avsetning.

Uttrykket «alluvium» blir vanligvis ikke benyttet i situasjoner hvor dannelsen av sedimentet helt klart kan tilskrives en annen geologisk prosess som er godt beskrevet. Dette inkluderer (men er ikke begrenset til): innsjøsedimenter (lakustrin), elvesedimenter (fluvial), og isbrerelaterte sedimenter (glasial). Sedimenter som dannes eller avsettes i flerårige elver blir vanligvis ikke kalt alluviale.

Alluvium er meget ung (kvartær av alder), blir ofte referert til som «dekke», ettersom disse sedimentene skjuler det underliggende grunnfjellet. Mesteparten av det sedimentære materialet som fyller opp et bekken og som ikke er litifisert blir vanligvis karakterisert som alluvialt.

Alluvium kan inneholde verdifulle malmer som gull og platina og en lang rekke edelsteiner.

Se også 
 Sedimentvifte
 Sedimentslette

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sedimentologi
Geologi
Kent Christiansen

Kent H. Christiansen (født 9. februar 1964, død 28. mars 2004) var en norsk, tidligere fotballspiller i Viking.

Årene før han kom til Viking var Christiansen angriper i fotballklubben Hinna. Han kom til Viking i 1986 og spilte for klubben frem til 1993. I disse årene spilte han 217 kamper for klubben og scoret 32 mål. Han var angriper de første årene i Viking før trener Benny Lennartsson lot ham spille høyreback i 1989-sesongen. Han fikk med seg alle 22 seriekampene dette året og Viking endte på 6.-plass, første året etter opprykket. Christiansen ble også cupmester dette året da Viking slo Molde i cupfinalen etter omkamp og vant 2-1. Første kamp endte 2-2. Christiansen var også med på å ta seriegull med Viking i 1991-sesongen.

Referanser 

Norske fotballspillere
Norgesmestere i fotball
Fotballspillere for Hinna Fotball
Fotballspillere for Viking FK
Dødsfall i 2004