alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Fri riksstad

En fri riksstad (eller fri riksby; tysk freie Reichsstadt) var i Det tysk-romerske rike en riksumiddelbar by. Byens befolkning var ikke underlagt andre lensherrer enn keiseren. Dermed var frie rikssteder selvstendige stater. De kunne imidlertid ikke møte på riksdagene, men utgjorde samlet «De frie riksstedenes kollegium». Dette hadde to stemmer, fordelt på en «rhinsk» og en «schwabisk benk» (Rheinische og Schwäbische Bank). Den første omfattet også de nordtyske frie riksstedene.

Opprinnelig betegnet fri stad og riksstad to ulike status, men forskjellen mistet etter hvert sin betydning, slik at samlebetegnelsen «frie og rikssteder» ble til «frie rikssteder».
 En fri stad var en by som hadde klart å oppnå uavhengighet av en geistlig lensherre (fyrstbiskop). Disse byene hadde ingen forpliktelser overfor keiseren.
 En riksstad var en by som hadde oppnådd privilegier direkte fra keiseren. Ofte var det her snakk om gamle kongsbyer, pfalzer. Disse byene måtte vanligvis betale skatt til keiseren og delta med tropper i hans kriger.

På det meste fantes det rundt hundre frie og rikssteder. Tallet varierte ettersom byer ble annektert, meldte seg ut av Det tysk-romerske rike (f.eks. ved å bli medlem i Det sveitsiske edsforbund), mistet eller oppnådde riksumiddelbarheten. På slutten av 1700-tallet fantes det ennå 50 frie rikssteder (se listen under). Fire av disse ble okkupert av Frankrike under Napoleonskrigene. Ytterligere 40 ble mediatisert gjennom Reichsdeputationshauptschluss i 1803, dvs. de ble innlemmet i nabostatene.

Noen rikssteder betegnet seg etter reformasjonen som paritetiske rikssteder. Disse hadde bestemt at byrådet og samtlige offentlige embeder måtte bekles av like mange protestanter som katolikker.

Liste over frie og rikssteder per 1792

Se også 
 Rikslandsby

Tysk-romerske rike
Horndøla bru

Horndøla bru er navnet på to bruer i Volda kommune i Møre og Romsdal. Bruene krysser elva Horndøla (Honndøla) ved gården Muldsvor i Hornindalen. Den gamle brua er ei 52 meter lang tørrmura steinbru med en rekke spenn i utkragingsteknikk. Den ble sannsynligvis bygd i perioden 1810–1813, til erstatning for ei eldre bru av tre og stein. Horndøla bru ble ombygd i 1937, med ei 5 meter bred betongplate over brukarene. I 1971 ble det bygd ei ny bru på stedet, like sør for den gamle. Den nye brua er en del av fylkesvei 60. Gamle Horndøla bru ble restaurert av Statens vegvesen i 1993/94.

Den gamle brua var en del av Den trondhjemske postvei på strekningen Grodås-Hellesylt.

Kilder
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Honndøla bru
NRK fylkesleksikon: Samferdsle i Hornindal lest 29. mars 2013.

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Gamle veier i Norge
Veibroer i Møre og Romsdal
Veier i Volda
1937 i Norge
1971 i Norge
Broer åpnet i 1937
Broer åpnet i 1971
Fylkesvei 60
Sogn og Fjordanes samferdselshistorie
Møre og Romsdals samferdselshistorie
Ratcats

The Ratcats er et norsk punkrock-band fra Oslo. 

De startet opp våren 2000, og det var Jokke fra Jokke & Valentinerne som ga navn til bandet. Bandets forhistorie går imidlertid helt tilbake til slutten av 1970-tallet, da fetterne Baarli & Andersen for første gang dannet band sammen. The Ratcats er inspirert av blant andre Chuck Berry, Rolling Stones, Sex Pistols, Johnny Thunders, AC/DC og Ramones.

Besetning 
 Petter Baarli – gitar og vokal
 Dan Thunderbird – bass
 Kjetil Andersen – trommer

Utgivelser 
 2006 – Licence To Rumble (Hit me records/FaceFront)

Eksterne lenker 
 The Ratcats på MySpace

Ratcats, The
Nesoddens historie

«Nesoddens Historie» er et bokverk som omtaler, som tittelen angir, Nesodden fra tidlig geologisk tid og frem til (foreløpig) 1980.

I 1924 hadde Hjalmar Berner bidratt til den første bygdeboken «Nesodden herred. Bidrag til bygdens historie. (Utg. paa bekostning  av Nesodden herred.)»
 
I 1973 fikk Kiwanis Club Nesodden overlatt et omfattende arkivmateriale etter Albert Raaen, som hadde brukt det meste av sin pensjonisttilværelse til å granske dokumenter i Riksarkivet. Året etter ble det av kommunen nedsatt et arbeidsutvalg, som med utgangspunkt i disse dokumentene, og Berners bygdebok fra 1924, skulle skrive en ny versjon av Nesoddens historie.

Arbeidsutvalget for Nesoddens Lokalhistorie utga så i 1979 bind 1 med undertittelen «Fra de eldste tider til 1800». Bindet var redigert av Jon Ola Gjermundsen, Bjørg Omholt og Terje Schou. 

Det skulle gå mange år før neste bind ble utgitt. Mens man ventet, tok Nesodden Menighetsråd initiativ til å få trykket opp en faksimileutgave av Hjalmar Berners bygdebok fra 1924. Denne ble trykket lokalt hos Leif Rødstens trykkeri AS i 1990, og utgivelsen fikk ikke noe registrert ISBN. 

Nesodden kommune hadde ikke kunnet stille midler til rådighet for videreføring av verket Nesoddens Historie, og det tidligere arbeidsutvalget var avviklet. Imidlertid var «Nesodden Historielag» etablert, og i 1991 besluttet dette å prioritere arbeidet for at bind 2 måtte bli en realitet. I 1992 fikk historielaget en testamentarisk gave på kr. 200 000, og arbeidet med bind 2 kunne starte. Historielaget engasjerte Christian Hintze Holm til å forestå skrivingen, og håpet var at bind 2 skulle dekke tiden fra 1800 til 1990. Imidlertid var materialet så omfattende at Holm, i samråd med historielaget, sluttførte bindet «Fra 1800 til 1930». Bindet ble likevel på nesten 500 sider, 130 sider mer enn det første bindet, og ble utgitt i 1995.

Salget av bind 2 ble en suksess, og midlene ble øremerket til sluttføring av verket ved bind 3. Harald Lorentzen fra historielaget påtok seg oppgaven, og i 2005 kom tredje bind i handelen. Også Lorentzen hadde for meget materiale, hans bidrag «Nesoddens Historie 1930-1980» ble også på nesten 500 sider. At det fortsatt er omtrent 40 år ubeskrevet gir rom for enda flere bind.

Referanser

Kilder

«Nesoddens Historie», forordene fra
 bind 1(ISBN 82 504038-8-6) -
 bind 2(ISBN 82 993661-0-0) og 
 bind 3(ISBN 82 993661-1-9)

Eksterne lenker 
 Lokalhistorie-Wiki, en oversikt over lokalhistoriske skrifter fra Nesodden

Nesodden
Akershus' historie
Wallace og Gromit og varulvkaninens forbannelse

Wallace og Gromit, Varulvkaninens forbannelse er en britisk stop motion-animert film fra 2005.

Handling 
Wallace og Gromit driver et lite firma som bekjemper skadedyr: "Antipesto". I forkant av den kommende grønnsaksutstillingen må de hjelpe Lady Tottington med å bli kvitt alle kaninene hun har i hagen rundt slottet sitt. Wallace har planer om å omprogrammere kaninene til å slutte å spise grønnsaker, men i kaoset som oppstår forvandles han selv til en farlig varulvskanin, og som vanlig må han reddes av Gromit.

Priser og nominasjoner 
Under den 78. Oscar-utdelingen ble Wallace og Gromit, Varulvkaninens forbannelse belønnet med Oscar for beste animasjonsfilm.

Stemmeskuespillere 
 Peter Sallis – Wallace / Kaninen Hutch
 Ralph Fiennes – Victor Quartermaine
 Helena Bonham Carter – Lady Campanula Tottington

Norske stemmer 
Karl Sundby, Guri Schanke, Øyvind B. Lyse

Eksterne lenker 
 
 
 

Britiske animerte barnefilmer
Filmer fra 2005
Britiske filmkomedier
Oscar-vinnere (animasjonsfilm)
Engelskspråklige filmer
Stop motion-filmer
Vinnere av Annie Award for beste animasjonsfilm
Animerte fantasyfilmer fra USA
Animerte filmkomedier fra USA
Britiske animerte fantasyfilmer
Als

For sykdommen, se Amyotrofisk lateralsklerose (ALS)

Als (tysk: Alsen) er en øy like øst for Jylland i Danmark med et areal på 312,22 km² og en omkrets på 165 km. Øya er avgrenset av Als Sund, Als Fjord, Lillebælt og Flensborg Fjord.

Beskrivelse 
Øya ligger i Sønderborg kommune i Region Syddanmark. Frem til kommunalreformen i 2007 var den delt i flere kommuner: Als Nørre Herred med sognene Egen, Havnbjerg, Nordborg, Oksbøl og Svenstrup, Als Sønder Herred med Augustenborg og Sydals med halvøya Kegnæs, og Sønderborg som er kommunebyen. Als har naturlig områdetilknytning på Jyllandssiden til Sundeved, Broagerland og Gråsten.

Øya er forbundet med Jylland med Christian den Xs bro i Sønderborg (1935) og Alssundsbroen (1981). En ferje går fra Ballebro til Hardeshøj, fra Søby på Ærø til Mommark og fra Bøjden til Fynshav.

Als er en frodig øy og er i dag kjent for en intensiv svineproduksjon. Øya var tidligere kjent for sine fruktplantasjer, og ennå er enkelte i drift.

Øya er tett befolket med 50 154 innbyggere (2015), som tilsvarer 156 innbyggere pr. km², og det er en svak nedgang de siste ti årene. Tidligere Nordborg kommune med 14 000 innbyggerne er sete for en rekke virksomheter, blant annet den største industribedriften i Danmark, Danfoss, har om lag 5 500 ansatte.

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Visit Als
 Alsisk sprog, Alsingergildet
 Oldenor, et fredet og gjenskapt naturområde på Als
 Alsion, universitet, forskningspark og kultursenter
 Rekonstruksjon av Hjortspringbåten
 Oe-als.dk, privat nettsted om Als

Øyer i Region Syddanmark
Als
Kristelig Fagforening

Kristelig Fagforening (Krifa) ble etablert i 2008 som en norsk avdeling av den danske fagforeningen med samme navn. Krifa tilbyr en lav kontingent og individuell rådgivning i spørsmål rundt arbeidslivet, men ikke tariffavtaler, forhandlingsrett eller andre tjenester som tradisjonelle fagforeninger tilbyr. Krifa adskiller seg også fra andre tradisjonelle fagforeninger ved å være tverrfaglig og velge ikke å bruke streik. Krifa er partipolitisk nøytral og støtter ingen politiske partier eller andre organisasjoner.

Danske Kristelig Fagforening ble etablert i 1899 og har i dag over 180 000 medlemmer i Danmark. Skeptikere peker på at forutsetningene for en annerledes fagforening er bedre i Danmark, ettersom danske fagforeninger har ansvaret for å organisere arbeidsledighetstrygden gjennom såkalte A-kasser.

Referanser

Eksterne lenker 
 Krifa

Norske fagforbund
Etableringer i 2008
FN P90

P90 er en kompakt bullpup maskinpistol i kaliber 5,7 x 28 mm fra belgiske FN Herstal.

Historie og utvikling 
P90 ble utviklet i perioden 1986–1987 av Stéphane Ferrard.  Navnet kommer fra Prosjekt og 90 for 90-tallet.  Kaliberet 5,7 mm ble designet spesielt for dette våpenet, og er ment å ha flatere kulebane og bedre gjennomtrenging enn f.eks. pistolkalibre som 9 mm.

Den første prototypen i 5,7 mm sto ferdig i oktober 1986, og fram til 1993 hadde 3000 våpen blitt produsert i lavt tempo.  De første brukte en patron kalt SS90, med et lettvekts prosjektil med rund snute og plastkjerne. En mer konvensjonell patron ble kalt SS190, og har blykjerne og en penetrator av stål eller aluminium.  Denne var beregnet på også å brukes i pistolen FN Five-seveN. En modifisert versjon av P90 beregnet på den nye ammunisjonen kom i 1993.

P90 kalles noen ganger PDW på engelsk, som står for Personal Defence Weapon, eller personlig forsvarsvåpen.  Dette for å skille denne typen våpen fra regulære maskinpistoler som bruker pistolammunisjonon.

Varianter 
Det lages flere varianter:
 PS90 – sivil halvautomatisk sportsutgave
 PS90 USG – halvautomatisk utgave uten sikte med forstørrelse
 P90 USG – uten sikte med forstørrelse
 PS90 TR – halvautomatisk utgave med Picatinnyskinne-topp
 P90 TR – med Picatinnyskinne-topp
 P90 LV – med lasersikte
 P90 IR – med infrarødt sikte

Eksterne lenker 
 

Fabrique Nationale d'Armes de Guerre
Maskinpistoler
Belgiske skytevåpen
Earl Doherty

Earl J. Doherty (født 1941), som er bosatt i Canada, har akademiske grader i antikkens historie og klassiske språk og er kjent som bibelforsker og forfatter av bøker og artikler om kristendommens tidligste historie. Doherty angir selv at han ble interessert i dette feltet etter å ha studert G. A. Wells' teorier.

I sin bok The Jesus Puzzle (1999) argumenterer Doherty for at Jesus Kristus ikke er en historisk person, og at Paulus og andre tidlige kristne forfattere oppfattet Jesus som en mytisk skikkelse, som var blitt korsfestet av «denne verdens herrer» i en mytisk fortid:«Dog, visdom taler vi blandt de fullkomne, men en visdom som ikke tilhører denne verden eller denne verdens herrer, de som forgår; men som en hemmelighet taler vi Guds visdom, den skjulte, som Gud fra evighet av har forut bestemt til vår herlighet, den som ingen av denne verdens herrer kjente; for hadde de kjent den, da hadde de ikke korsfestet herlighetens herre...»(Paulus' første brev til korinterne, kapittel 2, vers 6-8; 1930-utgaven). «Denne verdens herrer» viser ifølge Doherty til mørke engler i demiurgens tjeneste. Oppfatningen om at Jesus var blitt korsfestet som sonoffer for menneskehetens synder, var ikke basert på en historisk hendelse, men esoterisk eksegese av gammeltestamentlige tekster.

Bibliografi (ufullstendig) 
The Jesus Puzzle: Did Christianity Begin with a Mythical Christ? (1999)
Challenging the Verdict: A Cross-examination of Lee Strobel's The Case for Christ (2001)

Referanser

Eksterne lenker 
 Dohertys nettside

Canadiske historikere
Religionshistorikere
Fødsler i 1941
Ragnhild Michelsen

Ragnhild Michelsen (født 23. juni 1911 i Narvik, død 30. september 2000 i Oslo) var en norsk skuespiller.

Hun ble kjent blant annet som Fru Madsen i seriene om Stompa.  Utover flere roller i film var hun i flere norske TV-produksjoner.

Ragnhild var gift med skuespiller Henrik Anker Steen (1912–70) og var mor til jazztrompetisten Bernt Anker Steen (1943–92).  De var av Anker (slekt).

Filmografi 

 Ut av mørket (1958)
 Folkehjemmet av Arild Feldborg (1958). Hørespill og plateutgivelser.
 Freske fraspark (1963)
 Elskere (1963)
 Afrikaneren (1966)
 Skipper Worse (1968). TV-produksjon.
 Kimen (1974).  Film.
 En gutt som Jan (1975). Hørespill.
 Feldmannsaken (1987). Hørespill.
 Til en ukjent av Unni Straume (film, 1990).

Eksterne lenker 
  

Norske skuespillere
Personer fra Narvik kommune
Fødsler i 1911
Dødsfall i 2000
Unni Straume

Unni Straume (født 2. oktober 1955 i Fiksdal) er en norsk filmskaper.

Hun gikk ved Volda vidaregåande skule og ble i 1978 uteksaminert fra medialinja ved Høgskulen i Volda med blant andre Erik Løchen (1924–1983) som lærer.  Etter en periode med dokumentarfilm fra 1978 til 1989, debuterte hun med spillefilm (1990).  
Hun har drevet sitt eget filmselskap, Unni Straume Filmproduksjon AS, eid sammen med Tom Remlov. På 2000-tallet arbeidet de for å få filmatisert Krzysztof Piesiewicz sin trilogi om «Tro, håp og kjærlighet».  Filmen Love var påtenkt med amerikanske skuespillere i 2006, men ikke realisert, mens Faith ble påbegynt i 2010 for Zentropa, med norske aktører.

Straume var professor ved Den norske filmskolens regilinje fra 2005, inntil  hun i 2008 gikk av i protest mot at skolen fremmet film som håndverk og ikke kunst.
Straume ble i 2009 hyret inn i det dansk-norske filmselskapet Zentropa og umiddelbart fikk VIP-stipend (Vekst i Prosjekt) fra Norsk filminstitutt. Hennes selvbiografiske remake.me blandet hjemmevideo og arkivfilmer. Den ble først vist på Filmfestivalen i Haugesund i august 2014 og ble nominert i kategoriene klipp og musikk til Amandaprisen 2015.

Premier 
 Gullklapperen  1994
 Filmkritikerprisen 1995 for Drømspel

Utgivelser 
 Kystkunst (1977)
 Trubadur (1978).  Om Jan Eggum.
 Kap Farvel (1981).  Om rekefiske i Barentshavet.
 Hot House (1982).  Om jazz i Oslo. 
 Bilete frå ei øy (1983)
 Roma Con Amore (1984)
 Way North. Fem norske kunstnere (1986)
 Pjuska (1988).  Om en katt.
 Til en ukjent (1990).  Selvbiografisk i svart-hvitt.
 Avsporing (1993).  Kortfilm.  Vist ved Filmfestivalen i Cannes
 Drømspel (1994). Spillefilm, ga Filmkritikerprisen.
 T83 (1995).  13 min togtur i Orte Italia.
 Thranes metode (1998).  Spillefilm over Øystein Lønn sin novellesamling Thranes metode og andre noveller.
 Pappasøndag (1999).  Kortfilm.
 Musikk for bryllup og begravelser (2002).  Spillefilm, nominert til Nordisk råds filmpris (2002)
 remake.me (2014).  Nominert til Amandaprisen 2015 for beste klipp og beste musikk (Nils Petter Molvær)

Referanser

Eksterne lenker
  

Norske filmregissører
Norske manusforfattere
Norske filmprodusenter
Personer fra Vestnes kommune
Amandakomiteens Gullklapper
Jørgen Amdam

Jørgen Einar Amdam (født 29. april 1945 i Ørskog) er en norsk skolemann og lokalpolitiker som representerer Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Volda i perioden  2015 - 2019.   

Amdam er utdannet ved Norges landbrukshøgskole til jordskiftekandidat (1970) og dr.scient. (1974). Han ble tilsatt ved Høgskulen i Volda og Møreforsking i 1973 og utnevnt til professor i samfunnsplanlegging i 1994. Han var rektor ved Høgskulen i Volda  i åra 2007-2011.  Han er særlig kjent for sine studier innen organisasjonsteori og regional politikk.

Utgivelser 
 Strategisk og mobiliserande planlegging : kommuneplanlegging etter dugnadsmetoden (Samlaget, 1990).  Med Roar Amdam
 Teorier om samfunnsplanlegging (Universitetsforlaget, 1991).  Med Noralv Veggeland
 Kommunikativ planlegging (Samlaget, 2000).  Med Roar Amdam

Referanser

Eksterne lenker  

 Publikasjoner av Jørgen Amdam i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

 
 

Norske professorer
Professorer ved Høgskulen i Volda
Ordførere i Volda
Personer fra Ørskog kommune
Den palestinske frigjøringsfronten

Den palestinske frigjøringsfronten (PLF) (arabisk: ) er en palestinsk militær gruppe som er utpekt som terrororganisasjon av Canada, EU og USA. Den ledes idag av Dr. Wasel Abu Yousef.

Referanser

Palestina
St. Frans kirke i Warszawa

St. Frans kirke (polsk Kościół św. Franciszka) er en barokkirke ved Zakromczyska-gaten i Nybyen i sentrum av Warszawa, og utgjør en del av et postfransiskansk klosterkompleks fra 1727. St. Vitalis’ relikvier, overgitt til kirken av pave Benedikt XIV, ligger bevart i en glasskiste i et av kapellene.

Kirkeindret ble utformet av fremtredende kunstnere i Warszawa mot slutten av det 17. og 18. århundre – skulptørene Andreas Schluter og Bartłomiej Bernatowicy, samt maleren Claude Callot. I kirken finnes også 1600- og 1700-tallsmalerier av Michael Willmann og Matthias Kargen.

Historie
Sammenlignet med andre polske byer kom fransiskanerne forholdsvis sent til Warszawa, først i 1646, etter initiativ av Vladislav IVs hoffskapellan. Samme år bygde fransiskanerne en liten trekirke, som imidlertid ble brent ned under den svenske invasjonen av Polen på 1650-tallet. Under gjenoppbygningen i årene 1662–1663 ble den gamle trekirken erstattet av en ny murbygning som er bevart frem til i dag.

I årene 1679–1691 ble presbyteriet, sakristiet og et kapell bygd etter tegninger av Jan Chrzciciel Ceroni. Tegningene til Ceroni ble senere noe modifisert av Karol Bay, og byggingsledelsen overgitt til Józef Fontana og hans sønn Jakub. I årene 1746–1749 ble Treenighetens kapell tilbygd etter tegninger av Antonio Solari, og i 1788 ombygde Giuseppe Boretti fasaden.

Fra begynnelsen av det 19. århundre huset klosterkomplekset blant annet et fengsel, barnehjem og et teologisk akademi. Med likvidasjonen av klosteret i 1864 ble kirken omgjort til garnisonskirke. 

Kirken ble delvis ødelagt av tyskerne i 1944 og renovert i årene 1945–1948 under ledelse av arkitekten Stanisław Marzyński. 

Frans
Psykiatrien i Vestfold

Psykiatrien i Vestfold HF (PIV) var et norsk helseforetak som organiserte psykiatri-ressurser innen sykehuspsykiatri i Vestfold.

Fra 1. januar 2012 ble PIV en del av Sykehuset i Vestfold HF. PIV ble skilt ut fra Sykehuset i Vestfold HF i 2000, og organiserte følgende avdelinger:
 Nordre Vestfold DPS (tidligere Linde og Grefsrud) – lokalisert i Tønsberg og Holmestrand.
 Søndre Vestfold DPS (tidligere Furubakken og Preståsen) – lokalisert i Larvik og Sandefjord.
 Psykiatrisk Fylkesavdeling, med akuttenheter, langtidspsykiatri, spesialpoliklinikker for ADHD-utredning, ECT-behandling og utredning av unge med psykoselidelser.
 Barne- og ungdomspsykiatrisk avdeling (BUPA)
 Vestfoldklinikken
 Glenne senter for autismelidelser

Øverste sjef for Psykiatrien i Vestfold var administrerende direktør Finn Hall.

Referanser

Eksterne lenker
 Psykiatrien i Vestfold

Tidligere norske helseforetak
Helse Sør-Øst
Helse- og sosialtjenester i Vestfold og Telemark
Etableringer i 2002
Opphør i 2012
Agnes Moxnes

Agnes Moxnes (født 18. juli 1954) er en norsk journalist, tidligere programleder og kulturkommentator i NRK. 

Hun vokste topp i Åfjord på Fosenhalvøya i Trøndelag. Hun har studert historie, norsk og litteraturvitenskap ved UiO. Hun arbeidet i NRK i 35 år som programleder og kulturkommentator. Hun ledet blant annet magasinet Kulturbeitet i ti år og var også program leder i Kulturnytt. Fra 2011 til 2021 var hun NRKs kulturkommentator. 

Agnes Moxnes mottok Lytterprisen i 2005.

Agnes Moxnes er datter til Sp-politiker Einar Moxnes (1921–2006).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Programledere for NRK
NRK-journalister
Lytterprisen
Universidad Politécnica de Puerto Rico

Universidad Politécnica de Puerto Rico (engelsk: Polytechnic University of Puerto Rico), på spansk også kalt La Poly, er et privat, ikke-kommersielt, teknisk universitet i Hato Rey like ved San Juan i Puerto Rico. Det er også campuser i Miami og Orlando i Florida.

Det ble opprettet i 1966 og utdanner spesielt ingeniører i USA og Puerto Rico. Studentene er i hovedsak hispanics, det vil si har bakgrunn fra innvandrere fra Spania og Latin-Amerika. Om lag 40% av ingeniørene i øystaten Puerto Rico har studert ved La Poly. I Florida kalles universitetsvirksomheten Polytechnic University of the Americas, eller bare Polytecnic.

Ved universitetet var det 5.844 studenter og 300 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 6.033 for alle studenter. Studiene gis opp til mastergradsnivå.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 PUPR Miami Campus
 PUPR Orlando Campus

Universiteter på Puerto Rico
Universiteter i Florida
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1966
1966 i USA
Michel Sabbah

Michel Sabbah (født. 1. mars 1933 i Nasaret) har vært latinsk patriark av Jerusalem, det vil si den fremste representanten for den katolske kirke i Det hellige land.

Michel Sabbah ble ordinert som prest i juni 1955, og har vært prest blant annet i Amman i Jordan. 28. desember 1987 ble han utnevnt til patriark av Jerusalem. Han ble raskt valgt som president for de katolske kirkene i Kirkerådet i Midtøsten.

Michel Sabbah gikk av som patriark da han har nådd aldersgrensen på 75 år onsdag før påske 2008. Den nye latinske patriarken er Fouad Twal som nå er erkebiskop i Tunis.

Midtøstenkonflikten 
Under et besøk i Nidarosdomen i Trondheim, sommeren 2008, uttalte Sabbah at «Israels uvilje er det største hinderet for fred». Han uttalte videre at «På israelsk side er de som sier nei til fred myndighetene selv, regjeringen. På palestinsk side er de som sier nei til fred politiske ekstremister». Kilde:  Han kom i 2005 med fordømmelse av den israelske delingsmuren og oppfordret Israel til å rive den.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio, O.P. (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
 Pave Leo XII (1760-1829) *1794
 Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
 Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
 Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
 Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
 Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
 Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
 Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
 Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
 Patriark Michel Sabbah  (1933-) *1988

Referanser

Eksterne lenker 
 Johannes Morken: Ber kristne vere klar til å ofre livet. Artikkel i Vl.no

Latinske patriarker av Jerusalem
katolske biskoper i Det hellige land
Palestinske katolske biskoper
Israelske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Personer fra Nasaret
Dartmoorponni

Dartmoorponnien er en liten ponnirase som kommer fra Dartmoor i England. Den brukes til ridning og kjøring, og kan bli opptil 127 cm høy til manken. Den har vanligvis et vennlig gemytt og er en mye brukt rideponni til barn. 

Hesteraser