alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Tulipantre

Tulipantre (Liriodendron tulipifera) er et stort, løvfellende tre i magnoliafamilien.

Det har en lang, rett stamme uten lave greiner og kan bli mer enn 60 m høyt og 300 år gammelt. Barken er grå med grunne ribber. Bladene er firelappete og 10–15 cm lange og 15–20 cm brede. De store, tulipanaktige blomstene er endestilte blant bladene. Frukten er mørkebrun og papiraktig med mange frø som har vinge og spres med vinden.

Tulipantreet hører hjemme i løvskogene i den østlige delen av Nord-Amerika. Det vokser i flere ulike klimasoner, og i det sørlige lavlandet kan den finnes sammen med trær som Nyssa, sumpsypress, eik, hickory, rødlønn, ambratre, virakfuru, blomsterkornell, syretre og virginiaeiner. I Appalachene og lenger nord kommer delvis andre arter inn, som robinia, weymouthfuru, canadahemlokk, svartvalnøtt, sukkerbjørk, svartlind, snøklokketre, kvitask, romhegg, agurkmagnolia, gul hestekastanje, amerikabøk, sukkerlønn og gulbjørk.

Utbredelsen strekker seg fra sørlige New England, vestover gjennom sørlige Ontario og Michigan, sørover til Louisiana og østover til sentrale Florida. Arten er vanligst, og trærne blir høyest i Ohio-dalen og i fjellstrøkene i Nord-Carolina, Tennessee, Kentucky og Vest-Virginia.

Trevirket brukes i møbelproduksjon og som massevirke. Dette vakre treet er mye plantet i parker og store hager, men er ikke vanlig i Norge. Arten finnes forvillet i Østerrike, Danmark, Tyskland, Italia og den tidligere Sovjetunionen.

Tulipantre er delstatstre i både Indiana og Tennessee.

Se også 
 Kinesisk tulipantre

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Magnoliafamilien
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010

Hurtigløp på skøyter i Vinter-OL 2010 ble avholdt i Richmond Olympic Oval i perioden 13. til 27. februar 2010.

På åpningsseremonien for disse vinterlekene var det to skøyteløpere som stilte som offisielle flaggbærere. Det var polske Konrad Niedźwiedzki som gikk inn som den 63. flaggbæreren og canadiske Clara Hughes som gikk inn som den 82. og siste flaggbæreren for vertsnasjonen Canada.

Program

Medaljer 

* = Medaljevinnende lagtempolag. Se resultatene for lagtempo herrer og damer.

Beste utøvere medaljer 

* = Var med på medaljevinnende lagtempolag se resulatene for lagtempo herrer og damer.
Ved lik plassering er sorteringen gjort alfabetisk på nasjoner deretter etternavn på utøver.

Herrer

500 m 

Dato: 15. februar

For full resultatliste, se Resultatliste 500 m

1000 m 

Dato: 17. februar

For full resultatliste, se Resultatliste 1000 m

1500 m 

Dato: 20. februar

For full resultatliste, se Resultatliste 1500 m

5000 m 

Dato: 13. februar

For full resultatliste, se Resultatliste 5000 m

10000 m 

Dato: 23. februar
For full resultatliste, se Resultatliste 10000 m

Lagtempo 

Dato: 26. februar (kvartfinaler og semifinaler) og 27. februar (finaler)
For full resultatliste, se Resultatliste Lagtempo

* Løpere som ikke deltok i finalen, men som mottak medalje.

Damer

500 m 

Dato: 16. februar

For full resultatliste, se Resultatliste 500 m

1000 m 

Dato: 18. februar

For full resultatliste, se Resultatliste 1000 m

1500 m 

Dato: 21. februar

For full resultatliste, se Resultatliste 1500 m

3000 m 

Dato: 14. februar

For full resultatliste, se Resultatliste 3000 m

5000 m 

Dato: 24. februar

For full resultatliste, se Resultatliste 5000 m

Lagtempo 

Dato: 26. februar (kvartfinaler og semifinaler) og 27. februar (finaler)
For full resultatliste, se Resultatliste Lagtempo

* Løpere som ikke deltok i finalen, men som mottak medalje.

Dommere, startere og delegerte 
 Dommere var Erik Øsmundset,  Norge for damene og ,  Finland for herrene.
 Assisterende dommere var Jan Augustinus,  Nederland for damene og ,  Japan for herrene.
 Startere var ,  USA og ,  Canada for damene og ,  Canada og ,  Sverige for herrene.
 Tekniske delegerte fra International Skating Union var: Gerhard Zimmermann,  Tyskland, og German Panov,  Russland.

Eksterne lenker 
 
 Offisielle olympiske rapporter  Del 1, Del 2 og Del 3 på library.la84.org
  Official Results Book – Speed Skating på library.la84.org
  Speed Skating at the 2010 Vancouver Winter Games  på www.sports-reference.com/olympics
  
  Speed Skating season 2009/2010 - Olympic Games – 12 Feb–28 Feb 2010 – Richmond, Canada på www.ISU.html.infostradasports.com
  Medalje-oversikt, og resultater for herrer og damer på The-Sports.org
  Results of the 2010 Olympic Games Vancouver på SpeedSkatingStats.com og  Olympische Spelen Uitslag 2010 Vancouver på SchaatsStatistieken.nl (Søster-nettsteder)
 
 
  The XXIth Olympic Winter Games – Speed Skating – Results på www.marcolympics.org
Bilder

Hurtigløp på skøyter i Canada
 
Hurtigløp på skøyter i 2010
Artikler i skøytesportprosjektet
Sin After Sin

Sin After Sin er det tredje studioalbumet til det britiske heavy metal-bandet Judas Priest.

Musikkalbumet ble utgitt 23. april 1977, og var bandets første på Columbia Records/CBS Records. Etter å ha brutt kontrakten med Gull Records mistet de alle rettigheter til de tidligere albumene Rocka Rolla og Sad Wings of Destiny.

Albumet inneholder en coverlåt av Joan Baez' «Diamonds & Rust», et spor som raskt ble en konsertfavoritt. Albumet ble utgitt på nytt i 2001 med to bonusspor. Det ene bonussporet er «Race With The Devil» som opprinnelig skulle ha plassen til «Diamonds & Rust», men produsent Roger Glover fra Deep Purple mente at sistnevnte passet bedre på albumet.

Slayer spilte inn sporet «Dissident Aggressor» på albumet South of Heaven i 1988, og Arch Enemy spilte inn sporet «Starbreaker», som ble utgitt som bonusspor på albumet Wages of Sin i 2001.

I 2009 ble «Dissident Aggressor» utgitt på konsertalbumet A Touch of Evil: Live. Dette førte til at den fikk en Grammy Award i 2010 for «Best Metal Performance».

Sporliste
 «Sinner» (Rob Halford, Glenn Tipton) – 6:45
 «Diamonds & Rust» (Joan Baez) – 3:28
 «Starbreaker» (Halford, K.K. Downing, Tipton) – 4:53
 «Last Rose of Summer» (Halford, Tipton) – 5:40
 «Let us Prey/Call For The Priest» (Halford, Downing, Tipton) – 6:12
 «Raw Deal»  (Halford, Tipton) – 6:58
 «Here Come the Tears» (Halford, Tipton) – 3:25
 «Dissident Aggressor» (Halford, Downing, Tipton) – 3:07

2001 Bonusspor
 «Race with the Devil»  (Adrian Gurvitz) (The Gun cover)– 3:06
 «Jawbreaker» (konsertopptak)    (Halford, Downing, Tipton) – 4:02

Personell
K.K. Downing: Gitar
Rob Halford: Vokal
Glenn Tipton: Gitar, piano
Ian Hill: Bassgitar
Simon Phillips: Slagverk

Eksterne lenker   
 
 Sin After Sin på Judas Priest informasjonside



Judas Priest-album
Musikkalbum fra 1977
Kraków hovedjernbanestasjon

[[Fil:Dworzec Główny Kraków Fotka 137.jpg|thumb|right|260px|Kraków hovedjernbanestasjon (2006).]]
Kraków hovedjernbanestasjon (Kraków Główny}, kalt Dworzec Główny) er den største og mest sentrale jernbanestasjon i Kraków.

Bygningen, oppført mellom 1844 og 1847 (arkitekt: P. Rosenbaum), lå parallelt med sporene, selv om det opprinnelig var endestasjon for 
Kolej Krakowsko-Górnośląska (Obeschlesische-Krakauer Eisenbahn. Designet ble valgt for utbygging av fremtidige linjer.

Stasjonen den 13. oktober 1847, med første tog til Mysłowice (da Myslowitz i Preussen).

Da jernbanen ble forlenget østover av k.k. priv. galizische Carl Ludwig-Bahn (første del, til Dębica, da Dembitz i Habsburg Empire, åpnet i 1856), førte den økte trafikken til at stasjonen ble modernisert og utvidet trinnvis mellom 1869 og 1894. Neste ekspansjon kom i 1930-årene.

Referanser 

 

 
 Station history

Eksterne lenker 
 
 Spordiagram

Kraków
Jernbanestasjoner i Polen
Jernbanestasjoner åpnet i 1847
Bjørg Gaselle

Bjørg Gaselle var forfattenavnet brukt av Bjørg Gaselle Müller (født 9. april 1923, død 18. mars 2008), født Bjørg Gjendal, gift først som Bjørg Müller, senere som Bjørg de Chantenay.

Bjørg Gaselle utga fra 1949 en populær bokserie for ungjenter, de såkalte Mette-Marit-bøkene. Det ble utgitt i alt 14 bøker med Mette-Marit Tande i hovedrollen. Serien ble utgitt på nytt i 2001 av Gyldendal. Gjenutgivelsen ble i pressen satt i forbindelse med Mette-Marit Tjessem Høibys forlovelse med kronprins Haakon, og forlagets redaktør nevnte i intervju at hun «hadde hørt at» Tjessem Høiby skulle være oppkalt etter bøkenes Mette-Marit.

Bjørg Gaselle begynte sin yrkeskarriere som ballettdanserinne. Hun ble gift med den norske regissøren Nils R. Müller, medvirket i flere av hans filmer og skrev under navnet Gaselle Müller manus for filmen Vi vil skilles. Etter  å ha blitt skilt fra Müller flyttet hun til Mallorca, hvor hun i 1962 ble gift med den franske greven Jean de Chantenay. Hun ble boende på Mallorca inntil hun døde i 2008.

Bibliografi 
 Mette-Marit på ballettskolen (1949)
 Mette-Marit blir berømt (1951)
Mette-Marit går til filmen (1952)
Mette-Marit klarer brasene (1952)
Mette-Marit russepike (1955)
Mette-Marit får noe å tenke på (1955)
Mette-Marit, ballettpike (1956)
Mette-Marit danser ut (1956)
Mette-Marit og kjærligheten (1957)
Mette-Marit og Pluggen (1959)
Mette-Marit gjør seg gjeldende (1960)
Mette-Marit filmer videre (1961)
Mette-Marit på nye veier (1962)
Mette-Marit på minkfarmen (1962)

Referanser

Eksterne lenker 
 nrk.no: Børster støv av Mette-Marit
Nasjonalbiblioteket: "Mette-Marit", Bjørg Gaselle

Norske forfattere av ungdomsbøker
Norske serieforfattere
Norske manusforfattere
Bjørg Gaselle
Fødsler i 1923
Dødsfall i 2008
Jumpcut.com

Jumpcut.com er et nettsted for nettbasert redigering av video, samt deling av sluttproduktene. Nettstedet ble lansert i januar 2006, men ble først tilgjengelig for alle i april samme år. Allerede i oktober 2006 ble Jumpcut kjøpt av Yahoo. I desember 2008 ble tjenesten stengt for opplasting av videoer, mens eksisterende videomateriale fremdeles var tilgjengelig.

Navnet viser til begrepet jumpcut, en filmatisk klippe- og opptaksteknikk der deler av et opptak fra en kamerainnstilling fjernes, slik at man hopper i tid.

Historie 
Jumpcut ble grunnlagt i 2005, offentlig tilgjengelig 5, april 2006 og kjøpt av Yahoo! i oktober 2006. 

I desember 2008  kom Yahoo! med følgende meddelelse på tjenestens opplastingsside:

«We’re sorry to announce that we are no longer accepting uploads to Jumpcut. We will be keeping the Jumpcut site up and running for the foreseeable future so you‘ll still be able to play, remix and share your existing movies – you just won’t be able to upload anything new. If you’re looking for a place to upload and share your video, we recommend that you head over to Flickr ... It was a difficult decision that we wish we didn’t have to make, but it was necessary in order to focus resources on other Yahoo! sites.»

Referanser

Eksterne lenker
 Jumpcut.com

Nettsteder
Etableringer i 2006
Sertifisering

En sertifisering refererer til en bekreftelse for et objekt, person eller organisasjon. Denne bekreftelsen er ofte, men ikke alltid, som en form for ekstern evaluering, opplæring eller vurdering.

Se også
TCO-sertifisering
Akkreditering
Det Norske Veritas

Standarder
Akkreditering
Lisbeth Salander

Lisbeth Salander er en fiktiv svensk kvinne og en av hovedpersonene i Stieg Larssons Millennium-trilogi. Salander blir framstilt som et anorektisk problembarn. Hun har en mørk og gotisk stil, noe som gir særpreg til karakteren. Lisbeth er ansatt i Milton Security, og blir senere til stor hjelp i en drapssak fra 1960-årene.    

Oppveksten til Salander blir beskrevet i den andre boken i trilogien, faren beskrives som en voldelig mann som gjentatte ganger utøver vold i familien. Den vanskelige oppveksten er en av grunnene til at Salander faller utenfor samfunnet, hun har begrenset med skolegang og som ung ble hun umyndiggjort pga. et angrep på sin far. Faren hadde nettopp voldtatt moren hennes, noe som gjorde Lisbeth forbannet. Hun sprang etter han, og kastet en melkepakke bensin på han. Deretter tente hun en fyrstikk som hun kastet mot ham, noe som gjorde at han begynte å brenne. Faren fikk store brannskader på grunn av dette. Lisbeth Salander møter vold med vold, og har en aggressiv personlighet trass i sin spede kroppsbygning. Lisbeth er ikke diagnostisert med aspergers syndrom, men Mikael Blomkvist antar dette i boken, pga. hennes fotografiske minne.  

I den svenske filmatiseringen av trilogien blir Lisbeth Salander spilt av den svenske skuespilleren Noomi Rapace.<ref>Dagbladet.no [http://www.dagbladet.no/kultur/2007/10/25/516145.html - Her er Lisbeth Salander og Mikael Blomkvist']</ref>

I 2015 ble historien om Salander videreført i en fjerde bok i Millenium-serien. Denne var forfattet av David Lagercrantz, og kom under tittelen Det som inte dödar oss''.

Referanser

Eksterne lenker
 BT.no Heltinnen Lisbeth Salander 
 Dagbladet.no Lisbeth Salander slår tilbake

Litterære figurer
Filmfigurer
Filmåret 1942

Filmåret 1942 er en oversikt over lanserte filmer, fødte og døde filmpersonligheter i 1942.

Fødsler

Dødsfall

Årets filmer

0 – 9 
 5te kolonne i Bramley End

A - G 

 Bambi
 Baronessen går i dekning
 Casablanca
 Dagdrivarbander
 De døde med støvlene på
 Doktor Glas
 Dårarnas Paradis
 En herre med bart
 En trallande jänta
 En äventyrare
 Flygets käcka gossar
 Gentleman Jim
 Guldfågeln

H - N 
 Gula kliniken
 Himlaspelet
 I gult och blått
 Nå går det løs

O - U 
 Orchestra Wives
 Pittsburgh
 Reap the Wild Wind
 Rovdjurskvinnan
 Sherlock Holmes och det hemliga vapnet
 The Man who came to dinner
 The Spoilers
 To be or not to be
 Toner i Toppform
 Tre skojiga skojare

V - Å 
 Vi spioner
 Vårat gäng
 Without Reservations
 Yankee'enes stolthet
 Över Stilla havet

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Medietilsynet.no

 
1942
’Ndrangheta

'Ndrangheta (etter det greske ordet ανδραγαθία (andragathía), «heltemot») er navnet på en gren av mafiaen som har sitt opphav og tradisjonelle hjemområde i Calabria på Italias «støvelspiss». 'Ndrangheta bruker mange av de samme metodene og kriminelle aktiviteter som den sicilianske mafiaen, blant annet drap, vold, politisk korrupsjon, narkotikahandel og annen lovstridig virksomhet. Dessuten er det heller ikke uvanlig med kidnappinger og utpressing som virkemiddel. Det er antatt at 'Ndranghetaen ikke er like velorganisert som den sicilianske mafiaen, og blodig rivalisering mellom familier er vanligere i Calabria enn på Sicilia. Mens andre mafiaorganisasjoner tradisjonelt har vært hierarkisk og toppstyrt, er 'Ndranghetas struktur mer oppstykket. 'Ndrangheta legger sin ære i å være sikre og ryddige betalere og dominerer handelen med kokain i Europa.

Virksomhet og omfang

Italiensk politi estimerte i 2007 at 'Ndrangheta har en årlig omsetning på om lag € 35–40 milliarder, noe som utgjør rundt 3,5 % av Italias BNP. Disse pengene stammer fra illegal narkotikatrafikk, men også fra det som kan virke som lovlig virksomhet slik som byggebransjen, restauranter, og butikker.

John Paul Getty III
I 1973 kidnappet organisasjonen den amerikanske millardærarvingen , og hans farfar Jean Paul Getty nektet opprinnelig å utbetale løsepengene på 2,2 millioner dollar. Det var første efter fem måneder at familien mottok et avskåret øre, hva som førte til at han ble satt fri mot utbetaling av en redusert sum. Han utviklet senere et alkohol- og narkotikaproblem, hvis senvirkninger forårsaket hans død i en alder av 54 år.

Referanser 

Mafia
Kriminalitet i Italia
Norsk Gideon

The Gideons International in Norway er en kristen organisasjon som har kristendommen som personlig tro. Navnet Gideon er hentet fra Det gamle testamente. Der var Gideon en mann som var vilig til å lytte og tjene Gud, beskrevet i Dommernes bok 6:8 som en djerv kriger.  

Organisasjonen ble startet i USA i 1899 av tre handelsreisende. I 1908 begynte de å gi ut Det nye testamente til institusjoner som fengsler, skoler og sykehus og som en personlig gave til skoleelever. Organisasjonen kom til Norge i 1930 under navnet Handelsreisendes Kristelige Forening (HKF). Senere er navnet blitt endret en rekke ganger. For å bli medlem i Norsk Gideon må man være mann, kristen, og handelsreisende, leder eller fagkvalifisert. 

Norsk Gideon deler ut en bibelutgave bestående av Det nye testamente og Salmenes bok.  Dette finansieres gjennom en kombinasjon av frivillige gaver fra medlemmene, ofringer og kollekter fra kirker og forsamlinger, og testamentariske gaver.

Fram mot 2021 delte Norsk Gideon ut rundt 10 000 - 15 000 bøker hvert år til norske skoleelever i samarbeide med skolene, men så kom en tilrådning fra Utdanningsdepartementet om at kommunene bør stoppe denne praksisen.   Norsk Gideon deler også ut bibler til hoteller.

Referanser

Eksterne lenker
 

Norske religiøse organisasjoner
Golubac

Golubac (serbisk: Голубац) er en by og en kommune (opština) ved Donaus høyre bredd i det nordøstlige serbiske distriktet Braničevo, ved grensen til Romania. Navnet er avledet av golub, serbisk for due. 

Kommunens nordlige grense er et 52 kilometer langt avsnitt av Donau. Nabokommunene er Majdanpek i øst, Kučevo i sør og Veliko Gradište i vest.  

Byen Golubac hadde ved folketellingen i 2002 1896 innbyggere. Det tilsvarende tallet for hele kommunen var 9913. Kommunen har et flateinnhold på 376 km².

Landsbyer og steder i kommunen

Historie 
Hovedartikkel om festningens historie: Golubac festning
Byen Golubac ble sannsynligvis grunnlagt av Ungarn i det 13. århundret. Dagens bysentrum med havnen, ligger ca. 4 kilometer vest for festningen. Før selve festningen ble oppført var det på stedet en romersk bosetting kalt Columbaria. Festningen er mest sannsynlig grunnlagt i det 14. århundret. Gjennom hele middelalderen, var festningen åsted for en rekke slag, særlig mellom det osmanske riket og det ungarske kongedømmet. Festningen og dermed byen skiftet herredømme en rekke ganger mellom tyrkere, ungarere, serbere og østerrikere. I 1867 ble festningen endelig overdratt til den serbiske knez Mihailo Obrenović III.

Turisme 
Festningen Golubac hører til de best bevarte i hele Serbia. I tillegg til denne finnes av attraksjoner den store Nasjonalparken Đerdap. Parken begynner ved Golubac og ender ved Tekija i nærheten av demningen og vannkraftverket Đerdap I. Byen Golubac befinner seg ved inngangen til Jernporten, et av de mest karakteristiske landskaper langs Donau.

Eksterne lenker 
 

Byer i Serbia
Serbias historie
Byer ved Donau
John T. Stuart

John Todd Stuart (født 10. november 1807, død 23. november 1885) var en amerikansk advokat og politiker. Han representerte Whig-partiet i Representantenes hus fra 1839 til 1843, og som demokrat fra 1863 til 1865. 

Han ble kjent med Abraham Lincoln under Black Hawk-krigen i 1832, da Stuart selv var major. Stuart praktiserte som advokat fra 1828, og jobbet sammen med Lincoln mellom 1837 og 1841, etter at Stuart hadde sittet i Illinois' lovgivende forsamling i én periode. Stuart var delstatssenator fra 1848 til 1852, og stilte til valg som Constitutional Unions guvernørkandidat i Illinois i 1860, men ble ikke valgt.

Stuart var søskenbarn av Mary Todd Lincoln, og besøkte Det hvite hus jevnlig etter han ble valgt inn i Kongressen i 1862, selv om Stuart var en demokrat. Han tapte mot republikaneren Shelby Moore Cullom da han prøve å stille til gjenvalg i 1864, og jobbet deretter som advokat i Springfield igjen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  John T. Stuart på Find A Grave

Kongressrepresentanter fra Illinois
Advokater fra USA
Personer fra Lexington i Kentucky
Personer fra Boyle County i Kentucky
Vektor (biologi)

I molekylærbiologien er en vektor et kunstig fremstilt DNA-molekyl som benyttes for å overføre genetisk materiale inn i en celle. De fire hovedtypene av vektorer er plasmider, bakteriofager og andre virus, kosmider og kunstige kromosomer. Felles for alle menneskelig framstilte vektorer er et origin (startsted) for replikason, et multippelt kloningssted og en markør for seleksjon.

Formålet med å overføre genetisk informasjon til en celle er typisk å formere genet ved hjelp av cellens naturlige celledeling, eller å få cellen til å uttrykke proteinet som genet koder for. Dersom formålet er å uttrykke et protein, brukes en vektor spesielt tilpasset dette. Uttrykkingsvektorer inneholder en promotersekvens som er nødvendig for at genet skal bli transkribert.

Prosessen der en celle tar opp DNA kalles transformasjon. Når dette skjer i form av en kunstig vektor, kalles det ofte transfeksjon. I tilfellet av virale vektorer kalles prosessen også transduksjon.

Genetikk
Molekylærbiologi
Agnes Steineger

Agnes Steineger (født 21. januar 1863 i Bergen, død 16. juni 1965) var en norsk maler. Hennes foreldre var Petter Starner Steineger, som var kjøpmann i Bergen, og Ingeborg Katharina Hess. Agnes var en yngre søster til zoologen Leonhard Hess Stejneger. 

Årene mellom seks og elleve tilbrakte hun i Tyrol. Moren døde da hun av 12 år gammel, og samme året  gikk hun på internatskole i Sunnfjord. Hun gikk i malelære hos Anders Monsen Askevold i Bergen, og senere hos Marcus Grönvold og Bertha Wegmann i München. Hun debuterte med maleriet Markblomster i Bergen Kunstforening 1883. Studerte ved Académie Colarossi i 1886 og var på representert på Salonen i Paris 1887 og 1888, samt Verdensutstillingen i Paris 1889. Hovedsakelig bosatt i Italia 1902-14. Hennes mest kjente verk er Selvportrett fra 1895, som er i Bergen Kunstmuseum.

Teosof og antroposof 
I 1901 kom hun i berøring med teosofien, og hun var blant de første medlemmer av Teosofisk Samfunn i Kristiania. Men hun traff Rudolf Steiner først i 1908. I 1914 ledet hun en antroposofisk gruppe i Firenze. Hun dro til Goetheanum i Sveits og deltok sammen med flere nordmenn i virksomheten med bygging og utsmykking av det første Goetheanum. Hun spilte også klaver til eurytmi.

102 år 
Etter oppholdet i Sveits flyttet hun til Norge og Bergen, og hun var aktiv i Bergensgruppen i Antroposofisk Selskap helt fram til hun var hundre år gammel. Agnes var venninne av maleren Frida Hoeck Rusti som var født i 1861, og sammen feiret de sine 102 og 100 år. Agnes Steineger døde 102 år gammel.

Referanser

Eksterne lenker 
 Libra 1989-1, Fra antropsofiens første tid i Norge, av Terje Christensen 
 Biografi på tysk

Norske malere
Norske antroposofer
Personer fra Bergen kommune
Kvinnelige malere
Fødsler i 1863
Dødsfall i 1965
Norske hundreåringer
Ski Idrettslag

Ski Idrettslag (stiftet 19. februar 1919) er et norsk idrettslag fra Ski kommune i Akershus, som driver med fotball, friidrett, håndball, innebandy, ishockey, tennis og turn. Klubbens hjemmebane er Ski idrettspark.

Fotball
A-laget i fotball spiller i 2022 i 5. divisjon.

Tabell

Håndball

Klubben har en av Follos største håndballavdelinger, hvor A-laget for menn spiller i 3. divisjon i 2018/19.

Ishockey

Ski IL Ishockey ble grunnlagt i 1980 og spiller hjemmekampene sine i Ski Ishall som stod ferdig i 1987. 
Klubbens ishockeyavdeling har et A-lag i 2. divisjon og har vært i øvre halvdel av 1. divisjon på 2000-tallet, men rykket ned i 2005. Ski IL Ishockey har i dag lag fra Old Boys (Farmers) og helt ned til U7 gutter og U8-U10 jenter.

Tabellen (2022/23)

Kjente utøvere
Christina Vukicevic Demidov, friidrett
Martin Andresen, fotball
Trine Hattestad, friidrett
Tormod Lislerud, friidrett
Stein Bjørlo, friidrett
Jan Arne Pedersen, boksing
Inge Hansen, håndball
Jon Reinertsen, håndball
Gunnar Pettersen, håndball
Sondre Guttormsen, friidrett

Eksterne lenker 
 
 Ski Friidrett
 Ski Hockey

Idrettslag i Akershus
Idrettslag etablert i 1919
Fotballag i Akershus
Fotballag etablert i 1919
Ishockeyklubber i Norge
Tennisklubber i Norge
Sport i Nordre Follo