alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Håvard Skirbekk

Håvard Skirbekk (født 28. februar 1903 i Elverum, død 4. februar 1983 på Hamar) var lærer, museumsmann, lokal- og kulturhistoriker. 

I 41 år var han tilknyttet Glomdalsmuseet, først som styremedlem fra 1929, så som konservator, og som bestyrer fra 1950 til 1970. Han startet Årbok for Glåmdalen i 1941, og var redaktør for denne helt fra starten til det siste året han levde. Han var dessuten språkpolitisk engasjert. I debatten om målformer stod han for ei samnorsk linje. Håvard Skirbekk ble i 1965 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin store innsats på svært mange felt innen organisasjons- og kulturlivet.
 
Håvard Skirbekk var sønn av ordfører, bonde og bankbestyrer Gunnar Skirbekk (1859–1934) og Olea Skirbekk (født Elseth, 1867–1954). I 1933 giftet Håvard Skirbekk seg med lærer Valborg Nergaard (1904–1994), datter til skoledirektør Sigurd Nergaard (1873–1932) og Helga Pauline Nergaard (født Bækken, 1880–1961). Håvard og Valborg Skirbekk fikk sønnene Sigurd Skirbekk (født 1934, professor i sosiologi) og Gunnar Skirbekk (født 1937, professor i filosofi). Håvard Skirbekk er dermed også farfar til Tarjei Skirbekk, Helge Skirbekk og Vegard Skirbekk.

Bibliografi (utvalg) 
(En utførlig bibliografi fins i Årbok for Glåmdalen 1983)
 
 
 
 
 
 
 
 Elverum bygdebok, bind 1 og 2. Elverum kommune 1983 og 1984.

Litteratur 
 Norsk allkunnebok bd. IX, 1959, artikkel om Håvard Skirbekk.
 Norske skulefolk, Dreyer forlag 1952.
 Skirbekk, Håvard: Elverum bygdebok bd. 1, Elverum kommune 1983.
 Skre, Ivar: «Håvard Skirbekk som museumsmann», i Årbok for Glåmdalen 1983.
 Studentene fra 1922. Oslo 1951.
 Vårt norske morsmål. Austmannalaget 1899-1959. Opplandske målkontor, Elverum 1959.
 Årbok for Glåmdalen 1983. Minneskrift for Håvard Skirbekk, Elverum 1983.

Eksterne lenker 
 Allkunne
 Lokalhistoriewiki

Norske museumsfolk
Norske pedagoger
Kongens fortjenstmedalje i gull
Personer fra Elverum kommune
Filosofiåret 1619

Filosofiåret 1619 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1619.

Hendelser

Publikasjoner

Fødsler 
24. januar – Yamazaki Ansai, japansk filosof (død 1682)
2. februar – Walter Charleton, naturfilosof (død 1707)
6. mars – Cyrano de Bergerac, fransk filosof, forfatter og dramatiker (død 1655) 
28. august - Louis Thomassin, fransk filosof og teolog (død 1695)
Kumazawa Banzan, japansk filosof (død 1691)
Nathaniel Culverwel, engelsk filosof og teolog (død 1651)
Wang Fuzhi, kinesisk filosof (død 1692)
Girolamo Matranga, italiensk filosof og teolog (død 1679)

Dødsfall 
9. februar – Giulio Cesare Vanini, italiensk filosof, lege og naturalist (født 1585)
19. oktober – Fujiwara Seika, japansk neokonfuciansk filosof fra edotiden (født 1561)

Se også
Filosofi på 1600-tallet
Alexander Baumgarten

Alexander Gottlieb Baumgarten (født 17. juli 1714 i Berlin, død 27. mai 1762 i Frankfurt an der Oder) var en tysk filosof som med sin Aesthetica (1750–58) og tidligere i magisteravhandlingen om forskjellige filosofiske trekk ved diktet (1735). Han blir gjerne betraktet som grunnlegger av estetikken. Baumgarten skulle gjøre estetikk til en vitenskap om den sanselige erkjennelse, og han kom ut med et prolegomena om estetikken som en teori om de frie kunster, lavere erkjennelseslære, den skjønne tenkningens kunst og den til fornuften analoge tenkningens kunst. Han mente at diktet er en perfekt måte å fremstille det vi sanser. Videre finnes det analogier mellom på den ene siden det å tenke logisk og fornuftig, og på den andre siden å oppleve ting som skjønne fordi deres deler former et harmonisk hele.

Referanser

Kilder 
 Bale, Kjersti, Arnfinn Bø-Rygg: Estetisk teori - En antologi

Baumgarten
Baumgarten
Baumgarten
Edinburgh Napier University

Edinburgh Napier University er et offentlig universitet i Skottlands hovedstad Edinburgh. Den har 17 000 studenter, hvorav mer enn 4 000 er internasjonale, fra over 100 land. I studieåret 2013/2014 var det registrert 62 studenter fra Norge. 

Universitetet er spredt over flere campuser i byen Edinburgh. De viktigste er Craiglockhart, Craighouse, Merchiston og Sighthill.

Historie 
Navnet stammer fra matematikeren John Napier, oppfinner av logaritmer. Huset han vokste opp i, Merchiston Tower, er en del av universitetets Campus i Merchiston. Bygget var setet til Clan Napier.

Napier Technical College ble grunnlagt i 1964. I 1986 ble navnet endret til Napier Polytechnics. Etter flere sammenslåinger fikk Napier status som universitet i 1992, og i 2009 ble navnet Edinburgh Napier University fastsatt.

Undervisningen 
De tre viktigste fakultetene er:

 The Business School
 The Faculty of Engineering, Computing & Creative Industries
 The Faculty of Health, Life & Social Sciences 

Rektoren er Dame Joan Springer.

Rangeringer 

Edinburgh Napier University ble rangert som nummer 92 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 64 av 119 britiske universiteter på The Guardians 2016-liste.

Edinburgh Napier University var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Offisielle nettsider

Universiteter i Storbritannia
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1964
Byggverk i Edinburgh
Utdanning i Edinburgh
Åarjelsaemien Vierhtiesåafoe

Åarjelsaemien Vierhtiesåafoe (Sørsamisk Kunnskapspark) eller Gaske-Nøørjen Saemienskovle (sørsamisk for Sameskolen for Midt-Norge) er et opplæringstilbud med internat i Hattfjelldal. Skolen tilbyr undervisning i og på sørsamisk for elever først og fremst fra Nordland, gjennom nettbasert fjernundervisning med videokonferanseutstyr og kortere leirskoleaktige språksamlinger for ulike klassetrinn. 

Bjørn Erik Davidsen er virksomhetsleder ved skolen.

Skolen ble etablert i 1951 for å ersatte sameskolen i Havika i Namsos. Denne ble etablert i 1910 av Norges Samemisjon; det var en skole for samer, men uten undervisning på samisk. Da GNS ble etablert var det som en statlig drevet skole; og skolen hadde vært under utredning siden 1938. Lokaliseringen i Hattfjelldal var delvis begrunnet med at det var tilgjengelige lokaler fra krigstiden. Da skolen startet ble det heller ikke her undervist på samisk eller i samiske fag, men toleransen for å la barna snakke samisk i fritiden var større her enn i Havika. Da Åarjel-saemiej skuvle ble åpnet i Snåsa i 1968 var det opprinnelig planen at GNS skulle legges ned, men skolen ble videreført etter ønske fra foreldre med tilknytning til skolen. Et nytt skolebygg ble innviet i 1977.

I Hattfjelldal ligger også det sørsamiske kultursenteret Sijti Jarnge, som åpnet i 1987. 

Skolen ble i statsbudsjettsforslaget for 2016 foreslått nedlagt fra skoleåret 2016-17, men ble videreført.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sørsamene
Hattfjelldal
Skoler i Nordland
Samisk kultur
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1910
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1951
1910 i Norge
1951 i Norge
Folkebevægelsen mod EU

Folkebevægelsen mod EU er en dansk organisasjon som arbeider for dansk utmeldelse av EU. Organisasjonen ble stiftet som Folkebevægelsen mod dansk medlemskab af EF i 1972. Den består dels av tilsluttede organisasjoner, dels av lokale komitéer med individuelle medlemmer. 

Folkebevægelsen deltar i valgene til EU-parlamentet, og har vært representert der siden 1979. Fra 2014 har Rina Ronja Kari representert Folkebevegelsen der. Hun tok da over etter Søren Søndergaard. Ved valgene i Danmark er organisasjonen tildelt partibokstaven «N» på stemmeseddelen.

Historie 
Organisasjonen ble stiftet på en landskonferanse i Odense 21. april 1972. Dens forløpere var Fællesudvalget mod dansk medlemskab af EF, Vestjysk Folkebevægelse (i Ribe Amt) og Folkebevægelsen i Fyns Amt. Organisasjonen har fungert som kampanjeorganisasjon for nei-siden ved de ulike danske folkeavstemningene om EF/EU i 1972, 1986, 1992, 1993, 1998 og 2000. 

Folkebevægelsen har opp gjennom historien endret navn flere ganger:
 Folkebevægelsen mod dansk medlemskab af EF (21. april – 8. oktober 1972)
 Folkebevægelsen mod EF (8. oktober 1972 – 2. februar 1994)
 Folkebevægelsen mod EF-Unionen ( 3. februar 1994 – 26. september 1998)
 Folkebevægelsen mod EU (siden 27. september 1998)

Se også
Folkebevegelsen mot norsk medlemskap i EEC

Eksterne lenker
 

Politiske partier i Danmark
Politiske partier etablert i 1972
Ukraine International Airlines

Ukraine International Airlines (UIA) (IATA-kode PS, ICAO-kode AUI) er et nasjonalt flyselskap og det største i Ukraina. Selskapet ble opprettet 1. oktober 1992. Selskapet har idag et rutenettverk som spenner over Europa, Midtøsten og Asia. Hovedflyplassene i rutenettverket er Boryspil internasjonale lufthavn i Kiev.

Se også 
 Ukraine International Airlines Flight 752

Eksterne lenker 
 

Ukrainske flyselskaper
Flyselskaper etablert i 1992
Åarjel-saemiej skuvle

Åarjel-saemiej skuvle (sørsamisk for sørsamenes skole) er et grunnskole med internat i Snåsa, som tilbyr undervisning i og på sørsamisk for elever først og fremst fra Nord-Trøndelag, men også fra andre steder i landet. Skolen har et grunnskoletilbud på skolen etter den samiske læreplanen for barnetrinnets elever, og tilsvarende for samiske elever på Snåsa ungdomsskole. I skolen finnes også en sørsamisk maanagierte (barnehage). Skolen tilbyr også leirskoleaktige språk- og kulturopphold for samiske barn som har sin ordinære skolegang i norskspråklig skole. 

Hans Lindberg er rektor ved skolen.

Skolen ble etablert i 1968 etter at Gaske-Nøørjen Saemienskovle i Hattfjelldal hadde vært alene om å gi undervisning på sørsamisk siden 1951. Ella Holm Bull var den første rektoren.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sørsamene
Skoler i Snåsa
Samisk kultur
Andros Townsend

Andros Darryl Townsend (født 16. juli 1991) er en engelsk fotballspiller som spiller for Everton FC.

Som et produkt av Tottenhams' ungdomsakademi, var Townsend på låneopphold hos ni forskjellige klubber, før han i 2013/14-sesongen etablerte seg i Tottenhams førsteellever.

Han representerer  og har også flere kamper på aldersbestemte landslag.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Andros Townsend på TottenhamHotspur.com

Engelske fotballspillere
Fotballspillere for Tottenham Hotspur FC
Fotballspillere for Yeovil Town FC
Fotballspillere for Leyton Orient FC
Fotballspillere for Milton Keynes Dons FC
Fotballspillere for Ipswich Town FC
Fotballspillere for Watford FC
Fotballspillere for Millwall FC
Fotballspillere for Leeds United FC
Fotballspillere for Birmingham City FC
Fotballspillere for Queens Park Rangers FC
Fotballspillere for Newcastle United FC
Fotballspillere for Crystal Palace FC
Fotballspillere for Everton FC
Personer fra Waltham Forest
Fødsler i 1991
Tone W. Trøen

Tone Wilhelmsen Trøen (født 23. februar 1966) er en norsk politiker (H). Hun ble valgt inn på Stortinget fra Akershus i 2013 og var Norges andre kvinnelige stortingspresident, fra 15. mars 2018 til 9. oktober 2021.

Bakgrunn 
Hun var i perioden 2013–2017 medlem av Stortingets helse- og omsorgskomité. Fra oktober 2017 ledet hun Stortingets familie- og kulturkomité og hadde vervet som Høyres parlamentariske nestleder til hun overtok som stortingspresident etter Olemic Thommessen. Det ble avgitt totalt 154 stemmer, 152 for henne og 2 blanke stemmer. Trøen er den andre kvinnen til å innta posisjonen, som formelt er den høyest rangerte etter kongen. Den første var Kirsti Kolle Grøndahl (A).

Trøen er oppvokst i Nes i Akershus. Bosatt i Eidsvoll. Hun er gift og har tre barn. Hun har lang erfaring som Høyre-politiker i Nes og i Eidsvoll samt på fylkesnivå i Akershus. Hun har også vært rådgiver for Høyres stortingsgruppe i barne-, familie- og kulturkomiteen (2005). Før valget i 2013 var hun partiets rådgiver i helsepolitiske spørsmål.

Trøen er utdanna sykepleier. Hun har over 20 års erfaring fra privat næringsliv, med administrasjon- og HR-arbeid innen bransjene kjøpesenterforvaltning, revisjon, hotell og kulturbasert næringsliv. Hun har vært styremedlem i Romerike Krisesenter, styreleder i Akershus Reiselivsråd, styreleder i Eidsvold Turn fotball og styremedlem i a/s Eidsvold Blad.

Stortingsarbeid 
 2021–2025: Leder av Helse- og omsorgskomiteen
 2018–2021: Leder av Stortingets presidentskap (Stortingspresident)
 2018–2021: Medlem av Den utvidede utenriks- og forsvarskomiteen og leder av valgkomiteen
 2017–2018: Leder av Familie- og kulturkomiteen
 2013–2017: Medlem av Helse- og omsorgskomiteen

I januar 2018 ble Trøen parlamentarisk nestleder i Høyres stortingsgruppe etter at Nikolai Astrup gikk i regjering som utviklingsminister. Det varte imidlertid ikke lenge, ettersom Trøen ble valgt til stortingspresident etter at Olemic Thommessen gikk av etter byggeskandalen på Stortinget. Grunnen til det var at regjeringens samarbeidsparti KrF trakk støtten til Thomessen etter milliardoverskridelsene i ombyggingen av Stortinget.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Høyre-politikere i Akershus
Lokalpolitikere i Nes i Akershus
Lokalpolitikere i Eidsvoll
Stortingsrepresentanter for Akershus
Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter 2013–2017
Stortingsrepresentanter 2017–2021
Stortingsrepresentanter 2021–2025
Stortingspresidenter
Personer fra Nes kommune i Akershus
Ramsdalsheitunnelen

Ramsdalsheitunnelen er en veitunnel på grensen mellom Sunnfjord og Kinn kommuner, som ble åpnet i 1945. Tunnelen er en del av gamleveien over Ramsdalsheia, som i 1995 ble erstattet av Naustdalstunnelen. Gamleveien ble sperret med betongklosser på Florøsiden av Ramsdalsheitunnelen for at folk skulle benytte seg av den nye Naustdalstunnelen

Sommeråpning 

Fra og med 2006 ble sperringene i tunnelen fjernet, og veien har siden da vært åpen i sommerhalvåret, mellom 15. april og 15. oktober.

Veitunneler i Vestland
Veier i Kinn
Veier i Sunnfjord
Tunneler åpnet i 1945
Karianne Tung

Karianne Oldernes Tung (født 21. januar 1984) er en norsk politiker fra Rissa i Trøndelag. Hun var fra 2013 til 2017 stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet i Sør-Trøndelag. Hun var fram til juni 2015 medlem av Helse- og omsorgskomiteen, deretter av Transport- og kommunikasjonskomiteen.

Før valget i 2013 hadde Tung åtte år bak seg i kommunestyret i Rissa og seks år fra fylkestinget i Sør-Trøndelag. På fylkestinget var hun leder for opplæringskomiteen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Lokalpolitikere i Rissa
Ap-politikere i Sør-Trøndelag
Stortingsrepresentanter for Sør-Trøndelag
Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter 2013–2017
Personer fra tidligere Rissa kommune
Personer fra Indre Fosen kommune
Ine Marie Wilmann

Ine Marie Wilmann (født 18. februar 1985) er en norsk skuespiller.

Wilmann gikk ut av Teaterhøgskolen (KHiO) våren 2011, etter et fireårig studium. Hun debuterte som skuespiller ved Teatret Vårt i Molde i rollen som Elis i stykket Blindpassasjer høsten 2011. Etter dette var hun med på Riksteatrets turné med Anna Karenina våren 2012, i rollen som Kitty. Etter dette var hun med i Riksteatrets forestilling Fruen fra havet i rollen som Hilde. Vinteren 2013 var Wilmann å se i rollen som Aricia i stykket Fedra, basert på verket av Jean Racine. Høsten 2013 spilte Ine Marie Wilmann rollen som Anne Frank i oppsetningen Anne Franks dagbok på Den Nationale scene i Bergen.

Ine Marie Wilmann fikk sin TV-debut i NRK-serien Ansur. Hun har også spilt rollen som Hege i Størst av alt, en norsk drama-serie på seks episoder som gikk på NRK1 vinteren 2007. I 2011 spilte Wilmann rollen som Liv Tone i spillefilmen Jeg reiser alene, i trilogien om Jarle Klepp, basert på bøkene til Tore Renberg.

For sin rolle i spillefilmen De nærmeste vant hun Amandaprisen 2015 i klassen beste kvinnelige skuespiller og Kanonprisen 2015 i klassen beste kvinnelige hovedrolle. Hun vant Gullruten 2016 i klassen beste kvinnelige skuespiller for Det tredje øyet og ble nominert til Amandaprisen 2019 og Kanonprisen 2018 i klassen beste kvinnelige skuespiller for Sonja.

Filmografi / Filmografie 

 Kalde føtter (2006)
 Reprise (2006)
 Størst av alt (2007)
 Jeg reiser alene (2011)
 Flink pike (2014)
 Det tredje øyet (2014-2016)
 De nærmeste (2015)
 Erica (2016)
 Ingenting tar noensinne slutt (2016)
 ZombieLars (2017-d.d)
 Sonja (2018)
 Exit (2019-2021)
 Blodtur (2020-d.d)
 Dianas bryllup (2020)
 Furia (2021)
 Krigsseileren (2022)
 Troll (2022)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske skuespillere
Skuespillere ved Riksteatret
Skuespillere ved Den Nationale Scene
Skuespillere ved Trøndelag Teater
Amandaprisen 2015
Amanda for beste kvinnelige hovedrolle
Vinnere av Gullruten for beste skuespiller
Vinnere av Kanonprisen
Filosofiåret 1684

Filosofiåret 1684 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1684.

Hendelser

Publikasjoner

Fødsler 
3. desember – Ludvig Holberg, norsk-dansk forfatter, dramatiker, historiker og filosof (død 1754)
9. desember – Abraham Vater, tysk lege og filosof (død 1751)

Dødsfall 
26. juni – Elena Lucrezia Cornaro, italiensk filosof (født 1646)
9. september – Jakob Thomasius, tysk filosof (født 1622)
28. november – Tommaso Cornelio, italiensk lege, matematiker og filosof (født 1614)
Sognahallen

Sognahallen er en storhall i Sogndal med innendørs fotballbane med internasjonale mål, handball-, badminton-, basket- og volleyballbaner, pluss bandy. Videre er det friidrettsanlegg for sprintdistanser, kule, tresteg og lengde – og klatreanlegg med mange løyper, der den høyeste er 18 meter høy. Anlegget inneholder òg buldrevegg.

Songnahallen AS vart skipet 6. juni 1997. Sognahallen A/S er eiendomsselskapet som ble etablert for å realisere Sognahallen. Hovedaksjonærene er Sogndal kommune og SIL Tribunen A/S, men på eiersiden er òg nabokommuner, idretten og næringslivet representert

Eksterne lenker
 Meir enn ei fotballbane med tak over!

Idrettsanlegg i Vestland
Sport i Sogndal
Byggverk i Sogndal
Byggverk fullført i 1997
Etableringer i 1997
1997 i Norge
Vestfold flyttbare fylkesskole

Vestfold flyttbare fylkesskole ble opprettet i 1907 og nedlagt i 1953. Skolen var ambulerende og flyttet undervisningssted regelmessig. Skolen ble drevet av Vestfold fylkeskommune og var den lengst eksisterende ambulerende fylkesskolen i landet.

Historie 
Jarlsberg og Larvik amts flyttbare amtsskole ble opprettet av amtstinget i 1907. Skolen skiftet navn i 1919 til Vestfold flyttbare fylkesskole, eller ungdomsskole som det også ble kalt (ikke det samme som ungdomsskole i dagens forstand). Skolen ble avviklet i 1953, som den lengstlevende flyttbare fylkesskolen i landet.    

Flyttbare fylkesskoler har sin bakgrunn i amtsskolene (ungdomsskolene) som ble etablert i alle amtene etter vedtak i Stortinget i 1875. Amtsskolene skulle gi bygdeungdommen mulighet til en videre skolegang etter endt allmueskole. For å kunne gi et tilbud til flest mulig ble det anbefalt at skolene var ambulerende, dvs. at de flyttet fra bygd til bygd. Skolene ble underlagt amtsskolestyret (fylkesskolestyret) fra 1889.   

I Vestfold ble det etablert to ambulerende skoler i 1875; Søndre- og Nordre Amtsskole. Begge disse fikk etter hvert egne skolebygninger og ble faste (hhv. Skiringssal og Sverressal, sistnevnte nedlagt i 1926). I forbindelse med skolene ble faste, bestemte amtsskolestyret at det skulle etableres en ny og flyttbar amtsskole, beregnet på «de mer afsides liggende Bygder i Amtet». Den nye skolen startet opp 16. oktober 1907 på gården Svelvik på Tjøme med 30 elever i alderen 14 til 27 år. I 1909 flyttet skolen videre til Lardal, og deretter til Brunlanes. Læreren flyttet da med. 

Amtsskolene bygde på avsluttende folkeskole og bestod av et kurs på 30 skoleuker, enten over ett eller to år. Det ble undervist i kunnskapsfag som lesing, historie, geografi, naturkunnskap og regning. Skolen hadde egen elevforening.  

Under krigen 1940–1945 var skolen stengt, og etter krigen var elevtallet stadig synkende. I 1953, da skolen var lokalisert i Ramnes, var det så få elever at det ikke var grunnlag for å sette i gang noe kurs. Skolen startet aldri opp igjen.

Arkivet
Arkivet etter den flyttbare fylkesskolen oppbevares i Vestfoldarkivet. Arkivet dekker hele perioden for skolens eksistens; 1907–1954. For den første perioden er det kun en fortegnelse over undervisningen som er bevart. Denne inneholder imidlertid både fortegnelse over elevene og årsberetninger for skolen og gir dermed god informasjon om skolens første år. Det øvrige arkivmaterialet består av saksarkiv, en karakterprotokoll, fraværsdagbøker og regnskap. Det er også bevart håndskreven elevavis etter elevforeningen.

Se også
 Amtsskole
 Fylkeskommune
 Vestfold fylkeskommune

Litteratur
 Kristian Nygård m.fl.: Frå amtsskole til folkehøgskole. Trondheim 1951
 Halvdan Asphaug, Vestfold fylkes ungdomsskoler i 75 år, Tønsberg aktietrykkeri 1951.

Eksterne lenker 
 
 

Fylkeskommunal forvaltning
Folkehøgskoler i Vestfold og Telemark
Vestfolds utdanningshistorie
Norges ambassade i Tel Aviv

Norges ambassade i Tel Aviv er en norsk utenriksstasjon som ivaretar diplomatiske forbindelser med staten Israel. Ambassaden holder til i byen Tel Aviv.

Siden diplomatiske forbindelser ble etablert den 19. juli i 1950 har følgende vært stasjonssjef:

1950–1952 Ivar Lunde (1908–1992) var legasjonsråd og chargé d'affaires
1952–1958 Ernst Hougen fra Aten
1958–1962 Per Vennemoe som chargé d'affaires
1962–1964 Olaf Tellefsen
1964–1966 Per Vennemoe
1966–1971 Kaare Ingstad
1971–1975 Petter Graver
1975–1979 Odd Gerhard Jakobsen
1980–1984 Knut Aars
1984–1989 Torleiv Anda
1989–1993 John Egil Grieg
1993–1994 Herman Pedersen
1994–1997 Sven Erik Svedman
1997–2001 Svein Ole Sæther
2001–2004 Mona Juul
2005–2010 Hans Jacob Biørn Lian
2010–2015 Svein Sevje
2015– Jon Hanssen-Bauer

 2020– Kåre Reidar Aas

Referanser

Tel Aviv
Israel
Tel Aviv
Carl Johan Bruhn

Carl Johan Bruhn (født 12. juli 1904 på Frederiksberg, død 28. desember 1941 ved Haslev) var en dansk motstandsmann, som under andre verdenskrig var kaptein i Special Operations Executive.

Bakgrunn 
Bruhn vokste opp i et kristent og fedrelandssinnet middelklassehjem. Han fullførte gymnaset i 1923, var en kort tid i handelslære, men begynte i stedet å studere skogbruk. Bruhn tok skogfogdeksamen i 1928. Året etter reiste han til Malaya, der han arbeidet ved en gummiplantasje i Malakka. Under oppholdet i Malaya ble han gift med en britisk lege, Anne Connan.

I 1932 vendte han hjem til Danmark og ble sjef ved et sagbruk. Det gikk dårlig økonomisk og i 1934 reiste han til Storbritannia, der han begynte på medisinstudier ved University of London. I september 1940 var han ferdig utdannet lege. Planen var at han skulle vendte tilbake til Malaya som legemisjonær, men verdensbegivenhetene satte en stopper for dette.

Andre verdenskrig 
Etter Tysklands okkupasjon av Danmark, var Bruhn interessert i å gjøre en innsats for sitt hjemland. I oktober 1940 meldte han seg til tjeneste for Special Operations Executive og ble en del av den første gruppen av dansker britene ga opplæring som fallskjermsoldater. Han deltok i planlegging av aktiviteter rettet mot Danmark. Inndelingen av Danmark i motstandsregioner tilskrives Bruhn. Han ivret videre for å sende over agenter for å etablere radioforbindelse og kontakt med motstandsbevegelsen.

Bruhn deltok i SOEs første forsøk på å sende agenter til Danmark, en operasjon med navnet Operation Chilblain som startet 27. desember 1941. Bruhn var en av to agenter som ble sendt inn over Danmark i denne operasjonen. Den andre var Mogens Hammer, som var radiotelegrafist. De to ble sluppet ut i fallskjerm over skogen ved Haslev. Bruhns fallskjerm åpnet seg ikke og han styrtet i døden. SOEs planer for motstandsarbeidet ble dermed forsinket.

Utmerkelser og ettermæle 
Bruhn ble post mortem tildelt Kong Christian Xs erindringsmedalje for deltakelse i krigen 1940–45.

I 1945 ble det reist et monument til hans minne i Torpeskoven ved Haslev.

Referanser

Eksterne lenker 
 «Nærkontakt fra London», Information, 27. juli 2010

Danske offiserer
Danske motstandsfolk under andre verdenskrig
Telegrafister
Personer fra Frederiksberg
Personer drept i andre verdenskrig