Céline Dion

Céline Marie Claudette Dion (født 30. mars 1968) er en kanadisk sanger fra Charlemagne i den fransktalende provinsen Québec i Canada. 

Hun ble født i en stor familie, som det fjortende barnet i søskenflokken. Hennes manager, og kommende ektemann René Angélil, finansierte utgivelsen av hennes første album, La Voix du Bon Dieu, i 1981. Platen ble tatt godt imot av publikum, og Dion ble kjent i Quebec. Utover på 1980-tallet ble hun internasjonalt kjent i fransktalende land, da hun blant annet vant Yamaha World Popular Song Festival i 1982 og Eurovision Song Contest i 1988. Hun vant Eurovision med 137 poeng, ett poeng foran storfavoritten Scott Fitzgerald. 

Hun tok spranget over i det engelskspråklige platemarkedet med lanseringen av et engelskspråklig album, Unison, i 1990. Hun ble siden spesielt kjent for sangen «My Heart Will Go On» fra filmen Titanic som hadde premiere i 1997. Dion har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

I Norge ble hun første gang lagt merke til av et større publikum i 1988 da hun deltok for Sveits i Eurovision Song Contest i Dublin og vant med sangen «Ne partez pas sans moi».

Hun har gitt ut sanger som: «I'm Alive», «Alone», «That's the Way It Is», «I Drove All Night», «All by Myself» og «The Power of Love».

Dion ble i 2008 forfremmet til følgesvenn av Order of Canada, ordenens høyeste grad. Hun er også offiser av Québecs nasjonalorden.

Hun er Canadas mestselgende artist med over 200 millioner album solgt på verdensbasis.

Karriere

Tidlig karriere 
Dion ble født i Charlemagne, Quebec, nordøst for Montreal. Hun ble oppvokst i en romersk-katolsk familie, dog fattig, men lykkelig hjem i Charlemagne.  Musikken hadde alltid vært en stor del av familien Dion, og hun ble oppkalt etter sangen "Céline", som den franske sangeren Hugues Aufray hadde utgitt to år før hennes egen fødsel. Den 13. august 1973, i en alder av fem år, gjorde den unge Céline sitt første offentlige opptreden ved broren Michels bryllup, hvor hun utførte Christine Charbonneaus sang "Du fil des aiguilles et du coton".

Eurovision Song Contest 1988 
Konkurransen var med på å starte en internasjonal karriere for Celine Dion. Men også for Luxemburgs representant Lara Fabian. Den fransk-kanadiske Céline Dion var bare kjent i den fransktalende verdenen på konkurransen, og begynte kort tid etter å spille inn sanger på engelsk.  

Belgisk-kanadiske Lara Fabian startet en vellykket karriere etter konkurransen med å bli etablert i forskjellige land over hele verden, med et hovedsakelig fransk-sunget repertoar. 

Celine Dion vant med bare 1 poeng foran storfavoritten Scott Fitzgerald.

I Norge 
Celine Dion har gjort stor suksess i Norge. Hun har 6 album som nådde 1.plass. Disse er The Colour of My Love, Falling Into you, Lets Talk about Love, These are special Times, All The Way... A Decade of Songs og A new Day Has Come. Og 11 album totalt på topp 40.

Celine Dion kommer til Norge på turné august 2020, første gang siden 1997. Dette er utsatt til august 2022, grunnet Covid-19-pandemien. Første konsert ble utsolgt raskt, derfor ble det satt opp en ekstrakonsert.

Diskografi 

 1981: La voix du bon Dieu'
 1981: Céline Dion chante Noël 1982: Tellement j'ai d'amour... 1983: Les chemins de ma maison 1983: Chants et contes de Noël 1984: Mélanie 1985: C'est pour toi 1987: Incognito 1990: Unison 1991: Dion chante Plamondon 1992: Celine Dion 1993: The Colour of My Love 1995: D'eux 1996: Falling into You 1997: Let's Talk About Love 1998: S'il suffisait d'aimer 1998: These Are Special Times 2002: A New Day Has Come 2003: One Heart 2003: 1 fille & 4 types 2004: Miracle 2007: D'elles 2007: Taking Chances2012: Sans Attendre2013: Loved Me Back To Life2016: Encore Un Soir2019: Courage''

Referanser

Eksterne lenker   
 
 
 
 

 
 

Canadiske sangere
Vinnere av Eurovision Song Contest
Hollywood Walk of Fame
Personer fra Lanaudière
Order of Canada
Fødsler i 1968