alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Alesa

Alesa er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.

Utseende 
Små til middelsstore sommerfugler mønstret i oransje og brunsvart.
Som vanlig hos Riodininae er det ofte stor forskjell mellom kjønnene, hannene kan være meget mørke.

Levevis 
Disse sommerfuglene lever i skog, særlig tropisk regnskog.
Det har vist seg at arten Alesa amesis har larver som ikke spiser planter, men derimot er rovdyr eller snyltere som dels tigger honningdugg fra nymfene til ulike nebbmunner (trolig ved å etterligne atferden til maur), dels spiser disse nymfene. Det er mulig at flere av artene også har larver som er rovdyr.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
 Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
 Underfamilien Riodininae 
 stammen Eurybiini 
 Slekten Alesa Doubleday, 1847
 Alesa amesis (Cramer, 1777)
 Alesa esmeralda
 Alesa fournierae Lathy, 1958
 Alesa hemiurga Bates, 1867
 Alesa lipara Bates, 1867
 Alesa prema (Godart, 1824)
 Alesa rothschildi (Seitz, 1917)
 Alesa telephae (Boisduval, 1836)
 Alesa thelydrias Bates, 1867

Kilder 
 Brower, A.V.Z. (2011) Alesa på Tree of life 
 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Alesa lipara, hann og hunn

Riodinidae
Sommerfugler formelt beskrevet i 1847
Dyr formelt beskrevet av Henry Doubleday
Trygve Swensen

Trygve Swensen (født 15. juli 1881 i Melhus, død 24. august 1967 i Oslo) var en norsk skipsingeniør og politiker.

Han var sønn av sogneprest Søren Hagerup Holck Swensen og hustru Astrid Lindeman. Han hadde flere slektninger med tekniske yrker, i tillegg til at mange var musikalske. Han var bror av kjemiker og teknisk leder ved Nyegaard & Co Halfdan Swensen, overingeniør ved Nylands mekaniske verksted Just Swensen, maskininspektør i Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab Søren Swensen og arkitekt Wilhelm Swensen. Søsteren Marie Louise ble gift med deres tremenning, cellist og rektor Trygve Lindeman, mens en annen søster, Ingrid, ble gift med overrettssakfører, banksjef, ordfører og stortingsmann Arne Falstad. Farbroren var direktør ved Akers mekaniske verksted Gunder Swensen. Trygve Swensen var gift tre ganger, og fikk tre barn i sitt første ekteskap.

Etter eksamen ved skips- og maskinlinjen ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1901 var han montør for Trondhjems Elektricitetsværk og Sporvei ved Øvre Leirfoss. Videre var Swensen konstruktør, tegner og senere byråsjef ved Akers mekaniske verksted, Trondhjems mekaniske verksted og skipsverft i Danzig, Oldenburg og Helsingfors. I 1918 kom han tilbake til Norge som underdirektør ved Larvik slip & verksted, deretter avdelingsingeniør i Patentstyret 1920–1927 og overingeniør sammesteds 1927–1949. Ved siden av var han lærer og inspektør ved Statens håndverks- og kunstindustriskole og medarbeider i Teknisk Ukeblad. I 1949 ble han ansatt som overingeniør ved Nortraships tekniske avdeling. Han var formann i skips- og skipsmaskingruppen i Den Norske Ingeniørforening i Oslo og formann i Patentstyrets ingeniørforening.

Swensen var formann i hovedstyret i Frisinnede Folkeparti 1937–1939. På dette tidspunktet var partiet i oppløsning, og lot seg ikke skille fra Høyre. Swensen var medlem av Aker herredsstyre 1935–1940 og medlem av formannskapet 1938–1940, valgt på en fellesliste for Frisinnede Folkeparti, Høyre og Bondepartiet. Han hadde også kommunale verv etter frigjøringen i 1945, da som høyremann.

Referanser 

Lokalpolitikere i Aker
Høyre-politikere i Oslo
Frisinnede Venstre-politikere
Norske skipsingeniører
Norske journalister
Alumni fra NTH
Personer fra Melhus kommune
Fødsler i 1881
Dødsfall i 1967
H55-paviljongen

H55-paviljongen er en bygning i Helsingborg som har sitt utspring i en av de tre paviljongene som ble tegnet til Helsingborg-utstillingen i 1955, H55, av arkitekten Carl-Axel Acking.

Beskrivelse
Paviljongene var under utstillingen plassert tvers over Parapeten i Norra hamnen, i øst vest retning, med sine kortsider ut mot sundet henholdsvis inn mot byen og en utstikkende overetasje på langsiden som hvilte på pilarer ut over promenaden på kaien. På den måten kunne besøkende på utstillingen  passere under bygningene. De tre paviljongene hadde mindre individuelle forskjeller, men hovedtrekkene var at langsidene kledd med hvitlakkerte plater, som på sine plasser avbrutt av vindusseksjoner med varierende utformning. Övervåningarnas kortsidor var helt uppglasade, vilket gav riktade vyer mot staden i öster och Öresund i väster. Paviljongerna var utförda i enkla konstruktioner och efter utställningen monterades de ner. 

Til H99-utstillingen fant man rester av en av paviljongene hos en skraphandler ved hjelp  kundene hans kunne man oppføre en kopi av paviljongen til utstillingen, med tegninger av Tangram Arkitekter. Men replikaen ble plassert på en annen plass, ikke så nært Parapeten som sine forgjengere. I stedet for var den plassert nordøst for Restaurang Parapeten, ved den del av Norra hamnen som kalles Cityhamnens sørlige ende. Etter H99 har bygningen blant annet blitt brukt som utstillingspaviljong, for eksempel for utstillingen "ALLRUM – från H55 till H05" under designåret 2005. Paviljongen har siden blitt leid ut av Helsingborg by som konferense- alternativt festlokale.

Billedgalleri

Kilder
Bevarandeplanskommittén, Helsingborgs stad (2003). Helsingborgs stadskärna: Bevarandeprogram 2002. Helsingborg: Helsingborgs stad. ISBN 91-631-3664-3

Helsingborg
Byggverk i Sverige
Byggverk fullført i 1955
1955 i Sverige
Einar Greve

Einar Greve (født 24. desember 1865 i Ølen, død 3. mai 1948 i Bergen) var en norsk skolemann og politiker. Han var ordfører i Bergen og stortingsmann for Bergen fra 1931 til 1933.

Liv og virke 
Han vokste opp i Ølen, der faren Jan Greve drev landhandel. Farfaren Johan Fritzner Greve var prest og ordfører i Sund. Einar Greve gikk Bergens katedralskole og studerte deretter til cand.real. Han var lærer ved Hambros skole fra 1895 til 1908, overlærer ved Krohnengen skole fra 1909 til 1911 og skoleinspektør i Bergen fra 1911 til han avgikk med pensjon i 1936. Han var konstituert som direktør ved NHH fra 1936 til 1937.

Greve hadde en rekke politiske og offentlige verv i Bergen. Han var medlem av skolestyret fra 1900 til 1936, medlem av Bergen bystyre fra 1901 til 1937 og medlem av formannskapet i tre perioder. Han var formann i hjelpekomiteen etter bybrannen i 1916. I 1917 var han byens ordfører, valgt for Venstre. Han var senere stortingsmann for Bergen fra 1931 til 1933, valgt for Frisinnede Venstre, og formann i Frisinnede Venstres hovedstyre fra 1932 til 1933. Han satt i Stortingets universitets- og fagskolekomité.

Noen av hans øvrige verv var formann i Riksmålsvernet fra 1924 til 1932, formann i Bergens pedagogiske Forening, styremedlem i Filologenes og Realistenes Landsforening, styremedlem ved Bergens Museum og medlem av hovedstyret i Norges Livredningsselskap, som hedret ham med æresmedlemskap for innsatsen for svømme- og livredningssaken.

Einar Greve giftet seg i 1896 med Nelly Olsen. Deres sønn Gunnar Greve (1904–1990) grunnla advokatfirmaet Greve, Greve, Greve & Lorentzen. En annen sønn, Johan (1900–1973), ble skipsreder.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra Frisinnede Venstre
Stortingsrepresentanter for Bergen
Stortingsrepresentanter 1931–1933
Ordførere i Bergen
Venstre-ordførere i Hordaland
Norske skoleledere
Riksmålstematikk
Personer fra Vindafjord kommune
Arkitekturåret 1716

Arkitekturåret 1716 er en oversikt over blant annet viktige byggverk under oppføring, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1716.

Bygninger
 Amerikas første fyr, Boston Light, blir bygget; det ble ødelagt under den amerikanske revolusjon og gjenoppbygget i 1783.
 I Buenos Aires, Argentina, blir et kloster bygget av Recoleto, munker av fransiskanerordenen. Komplekset vil seinere tjene som sykehus under engelske invasjoner.

Hendelser
 Byggingen av Superga-basilikaen i Torino av Filippo Juvarra (fullført i 1727) påbegynnes.

Priser
 Académie royale d'architecture : Jean Beausire
 Prix de Rome, arkitektur: ukjent.

Fødsler
 30. januar – Carl Fredrik Adelcrantz, svensk friherre, arkitekt (død 1796)
 5. mars – Nikolaus Pacassi, østerriksk arkitekt (død 1790) 
 14. juni – Peter Harrison - engelskfødt arkitekt, som virket i kolonien Rhode Island (død 1775)

Dødsfall

Referanser
Anders Eikås

Anders Askildsen Eikås (født 20. januar 1992, død 31. januar 2012) var en norsk musiker.

Eikås var best kjent som trommeslager i Honningbarna. Han vant sammen med gruppa Årets Urørt i 2011. Kort tid etter kom førsteplata La alarmane gå som ble en suksess og førte til at de fikk Spellemannprisen for beste rockalbum. Eikås omkom i en bilulykke på Langenesveien i Kristiansand 31. januar 2012.

Diskografi
Honningbarna
Honningbarna EP (2010)
La alarmane gå (2011)
Verden er enkel (2013): Vokal

Singler
«Våkn opp» (2010)
«Noen å hate» (2010)
«Til ungdommen» (2010)
«Protokoll» (2011)
«Den eldre garde» (2011)
«God jul Jesus – Bootleg Series» (2011)

Referanser 

Fødsler i 1992
Norske trommeslagere
Dødsfall i 2012
Omkomne i trafikkulykker
Tomas Nilsson (politiker)

Tomas Nilsson (født 1965) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og har siden november 2011 vært erstattende medlem av Sveriges riksdag for Fredrik Lundh Sammeli, som ble valgt inn fra Norrbottens läns valkrets på plass 312.

Nilsson sitter i sosialsikringskomiteen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Tomas Nilsson på Sveriges riksdags nettside

Svenske riksdagsmedlemmer 2010–2014
Svenske sosialdemokrater
Svenske riksdagsmedlemmer
Lars Emmelthun

Lars Anfrido Emmelthun (født 1992) er en norsk musiker og bassist. Han er mest kjent som tidligere bassist i det norske punkrockbandet Honningbarna.

Gruppa vant konkurransen Urørt i 2011, og i mars samme år kom debutalbumet La alarmane gå. Albumet fikk gode kritikker og førte til at gruppa vant klassen for Rock under Spellemannprisen 2011.

Diskografi 
Studioalbum
2010: Honningbarna (EP)
2011: La alarmane gå
2013: Verden er enkel
2015: Opp de nye blanke
2016: Goldenboy
2017: Voldelig lyd

Singler
«Våkn opp» (2010)
«Noen å hate» (2010)
«Til ungdommen» (2010)
«Protokoll» (2011)
«Den eldre garde» (2011)
«God jul Jesus – Bootleg Series» (2011)
«Offerdans» (2013)
«Fuck kunst (dans dans)» (2013)
«Police on my back» (2013)
«Prinser av Sarajevo» (2015)
«Drep meg» (2016)
«Hold an ann» (2017)
«Sant» (2017)
«Penthouse Perfekt» (2017)
Deltar på
 Ebba Grön-hyllest: Tyst för fan: Ekon från Ebba Grön (2013)
 C+C Records: Punx (2016)
 Bransjevelter: Bransjevelter 10 (2016)

Referanser 

Norske bassister
Royal Victoria Patriotic School

Royal Victoria Patriotic School er en stor viktoriansk bygning i gotisklignende stil som kombinerte skotsk baronistil og fransk châteauesque. Dets arkitekt var Major Rohde Hawkins (1821–1884). Bygningen er lokalisert ved Trinity Road i Wandsworth, London. Den ble bygget i 1859 som Royal Victoria Patriotic School som et sted for foreldreløse unge piker i løpet av Krimkrigen.

Under andre verdenskrig en mottakssentral for flyktninger til Storbritannia. For å sikre at ikke tyske agenter kom inn i landet, ble alle flyktninger internert til de var klarert av britiske myndigheter. I tillegg samlet man inn fersk og viktig informasjon fra de tyskokkuperte landene. Den der i dag listet som en verneverdig bygning Grade II* av spesiell betydning.

Historie 
Skolen, som opprinnelig het Royal Victoria Patriotic Asylum, ble opprettet for å ta vare på døtre av døde britiske soldater som hadde falt under Krimkrigen. Grunnsteinen ble lagt ned av dronning Victoria i 1857 og skolen ble åpnet i 1859. Under første verdenskrig ble skolen brukt som sykehus og mange tusen skadde soldater fra fronten ble behandlet her. I mellomkrigsårene ble bygningen igjen brukt som skole, fremdeles for piker, inntil ungene ble evakuert til Wales i 1939. Skolen ble stengt ved utbruddet av andre verdenskrig, elevene evakuert ut på landet og i januar 1941 ble Royal Victoria Patriotic School overtatt av Internment Camps Division, underlagt Home Office (innenriksdepartementet), under navnet London Reception Centre. Her skulle alle flyktningene som ankom De britiske øyer fra det okkuperte Europa innom for å forhøres. Mottakets formål var å «forhøre utenlandske flyktninger og rømlinger, samt å samle etterretning og videreformidle denne informasjonen til relevante organer.»

I januar 1945 ble MI9 omorganisert og delt inn i MI9 og MI19, der sistnevnte blant annet skulle ta seg av forhør av tilfangetatte fiendtlige soldater. Det var derfor naturlig at MI19 fortsatte driften av RPS. I slutten av 1944 hadde strømmen av flyktninger avtatt så dramatisk at man begynte å redusere bemanningen ved senteret. RPS ble allikevel ikke stengt før 31. mai 1945.

Dagens bygning 
Bygningen ble pusset opp på 1980-tallet. Det huser i dag en rekke mindre forretninger, en britiske dramaskole ved navn Academy of Live and Recorded Arts, en rekke leiligheter, og restauranten «Le Gothique». Sistnevnte arrangerer en ølfestival to ganger i året, Wandsworth Common Beer Festival, men fra 2012 blir den holdt årlig.

Referanser

Eksterne lenker 
 Royal Victoria Patriotic Building

Fangeleirer under andre verdenskrig
Bygningsvern i Storbritannia
Steder i Wandsworth
Melanis

Melanis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.

Utseende 
Små til middelsstore, svarte sommerfugler, vingene med røde eller gule flekker og/eller bånd. Fargene er ganske karakteristiske hos denne slekten.

Levevis 
Disse sommerfuglene lever i skog.
Larvene utvikler seg på trær i gruppen Mimosoideae (erteblomstfamilien, eller mimosafamilien).

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, mot nord til det sørlige Texas.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
 Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
 Underfamilien Riodininae 
 stammen Riodinini 
 Slekten Melanis Hübner, 1819
 Melanis aegates (Hewitson, 1874)
 Melanis alena (Hewitson, 1870)
 Melanis boyi (Stichel, 1923)
 Melanis cephise (Ménétriés, 1855)
 Melanis cercopes (Hewitson, 1874)
 Melanis cinaron (C. & R. Felder, 1861)
 Melanis cratia (Hewitson, 1870)
 Melanis electron (Fabricius, 1793)
 Melanis herminae (Zikán, 1952)
 Melanis hillapana (Röber, 1904)
 Melanis hodia (Butler, 1870)
 Melanis leucophlegma (Stichel, 1910)
 Melanis lioba (Zikán, 1952)
 Melanis lycea Hübner, 1823
 Melanis marathon (C. & R. Felder, [1865])
 Melanis melandra Hübner, [1819]
 Melanis melaniae (Stichel, 1930)
 Melanis opites (Hewitson, 1875)
 Melanis passiena (Hewitson, 1870)
 Melanis pixe (Boisduval, [1836])
 Melanis seleukia (Stichel, 1910)
 Melanis smithiae (Westwood, 1851)
 Melanis unxia (Hewitson, [1853])
 Melanis vidali (Dognin, 1891)
 Melanis volusia (Hewitson, [1853])
 Melanis xenia (Hewitson, [1853])
 Melanis yeda (Zikán, 1952)

Kilder 
 Brower, A.V.Z. (2011) Melanis på Tree of life 
 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.

Eksterne lenker 
 
 Butterflies and Moths of North America – Melanis pixe 
 Butterflies of America – Melanis cephise 
 Butterflies of the Andes – Melanis smithiae 

Riodinidae
Sommerfugler formelt beskrevet i 1819
Dyr formelt beskrevet av Jacob Hübner
Grennesvannet

Grennesvannet er et vann i Holmestrand kommune, Vestfold, som ligger i sørskogen i Vassås. Det ligger omtrent 68 moh. og har et areal på 0,28 km2.

Grennesvannet har slitt med gjengroing, noe som ble dokumentert igjennom en NIVA-undersøkelse. Vannspeilet er redusert med 32 prosent, og fikk derfor i 2008, 15000 kr. til  en undervannsgressklipper til å bekjempe dette. Ved å klippe bunnen i vekstsesongen i to år dør planten.

Fotnoter

Referanser

Eksterne lenker 
 Værvarsel for Grennesvannet, Yr.no (viser også kart)

Innsjøer i Holmestrand
Baeotis

Baeotis er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.

Utseende 
Ganske små (vingespenn 15-27 millimeter) dagsommerfugler med litt spisse forvinger. Grunnfargen er mørk, med gule eller hvite flekker og tverrbånd, oftest med et tynt, metallisk bånd langs ytterkanten. Noen arter har gule vinger med små, mørke flekker langs ytterkanten.

Levevis 
Disse sommerfuglene lever i skog, gjerne ved bekker og på andre fuktige steder. De sitter med vingene flatt strukket ut til siden.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
 Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
 Underfamilien Riodininae 
 stammen Riodinini 
 Slekten Baeotis Hübner, 1819
 Baeotis attali Hall & Willmott, 1998 – Ecuador.
 Baeotis bacaenis Hewitson, 1874 – Ecuador, Bolivia og Peru
 Baeotis bacaenita Schaus, 1902 – Peru
 Baeotis barce Hewitson, 1875 – Fransk Guyana, Mexico og Honduras
 Baeotis capreolus Stichel, 1910 – Fransk Guyana og Colombia
 Baeotis cephissa (Hewitson, 1875) – Brasil
 Baeotis choroniensis Lichy, 1946 – Venezuela.
 Baeotis creusis Hewitson, 1874 – Bolivia og Peru
 Baeotis elegantula Hopffer, 1874
 Baeotis euprepes (Bates, 1868) – Fransk Guyana, Bolivia og Brasil
 Baeotis felix Hewitson, 1874 – Ecuador og Bolivia
 Baeotis hisbon (Cramer, [1775]) – Fransk Guyana og Brasil
 Baeotis johannae Sharpe, 1890 – Brasil
 Baeotis kadenii (C. & R. Felder, 1861) – Venezuela og Colombia
 Baeotis melanis Hübner, [1831] – Brasil
 Baeotis nesaea Godman & Salvin, 1889 – Panama, Costa Rica, Ecuador og Peru
 Baeotis prima (Bates, 1868) – Fransk Guyana og Brasil
 Baeotis staudingeri D'Abrera, 1994 – Peru
 Baeotis sulphurea (R. Felder, 1869) – Mexico, Guatemala, Costa Rica, Venezuela, Ecuador og Colombia
 Baeotis zonata R. Felder, 1869 – Mexico, Guatemala, Honduras, Colombia og Ecuador

Kilder 
 Brower, A.V.Z. (2011) Baeotis på Tree of life 
 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 27.1. 2012.
 Butterflies of Amazonia – Baeotis bacaenis 
 Butterflies of Amazonia – Baeotis staudingeri 
 Butterflies of America – Baeotis zonata 
 Parque Nacional Sangay - Baeotis felix

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Baeotis bacaenis
 Bilder av Baeotis sulphurea
 Bilde av Baeotis zonata

Riodinidae
Sommerfugler formelt beskrevet i 1819
Dyr formelt beskrevet av Jacob Hübner
Loango

Loango var et kongedømme i dagens Kongo-Brazzaville og den angolanske enklaven Cabinda som eksisterte fra 1400-tallet og frem til den franske og portugisiske koloniseringen på 1800-tallet. I sin storhetstid strakte riket seg fra Mayombe i nord til Kongofloden. Innbyggerne talte hovedsakelig kikongo. 

Tidligere land i Afrika
Lasaia

Lasaia er en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.

Utseende 
Små til middelsstore (vingespenn oftest rundt 30 millimeter) sommerfugler med litt tilspissede forvinger. Kroppen er kort og kraftig. Oversiden hos hannene er blågrå, blå eller grønnlig med svarte flekker og tverrstreker. Hunnene har samme slags mønster, men grunnfargen er brun. Undersiden er hvitaktig med brune eller mørkgrå tegninger.

Levevis 
Disse sommerfuglene lever i skog, blant annet tropisk regnskog. I alle fall én av artene har larver som lever på slekten Albizia i mimosafamilien.
Sommerfuglene besøker sjelden blomster, men kommer derimot gjerne ned på bakken for å drikke saltrik væske fra sølepytter, urin eller lignende, de setter seg også gjerne på mennesker for å drikke svette. Som vanlig for Riodinidae er de raske flygere.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, nordligst i det sørlige Texas.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
 Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
 Underfamilien Riodininae 
 stammen Riodinini 
 Slekten Lasaia Bates, 1868
 Lasaia aerugo Clench, 1972 – Peru
 Lasaia agesilas (Latreille, 1809) – Costa Rica, Panama, Colombia, Venezuela, Trinidad og Tobago, Guyana, Ecuador, Peru, Bolivia og Brasil
 Lasaia arsis Staudinger, 1888 – Colombia, Venezuela, Ecuador, Peru, Bolivia og Brasil
 Lasaia cutisca Hall & Willmott, 1998 – Ecuador
 Lasaia incoides (Schaus, 1902) – Paraguay, Brasil og Argentina 
 Lasaia kennethi Weeks, 1901 – Bolivia
 Lasaia maria Clench, 1972 – Mexico og Guatemala.
 Lasaia maritima Hall & Lamas, 2001 – Peru
 Lasaia meris (Stoll, [1781]) – Mexico og Amazonas
 Lasaia moeros Staudinger, 1888 – Colombia, Venezuela og Ecuador
 Lasaia oileus Godman, 1903 – Honduras, Panama, Trinidad og Tobago, Fransk Guyana, Brasil, Peru og Paraguay
 Lasaia pseudomeris Clench, 1972 – Costa Rica, Panama, Colombia, Venezuela, Peru og Amazonas
 Lasaia sessilis Schaus, 1890 – Mexico, Guatemala og Costa Rica
 Lasaia sula Staudinger, 1888 – Texas, Mexico, Honduras og Costa Rica

Kilder 
 Brower, A.V.Z. (2011) Lasaia på Tree of life 
 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 1.2. 2012.
 Butterflies and Moths of North America – Lasaia sula 
 Butterflies of Amazonia – Lasaia agesilas

Eksterne lenker 
 
 Butterflies of America – Lasaia sessilis 

Riodinidae
Dyr formelt beskrevet i 1868
Dyr formelt beskrevet av George Latimer Bates
Musikkåret 2006



Hendelser

Første kvartal

Andre kvartal
15. april: Sámi Grand Prix arrangeres for 17. gang i Kautokeino.
 Vinnere i klassen sang: Johan Kitti og Ellen Sara Bæhr.
 Vinnere i klassen tradisjonell joik: Anna-rietta Niemelä.
 Áillohaš musikkpris tildeles Dimitri-koret.

Tredje kvartal

Fjerde kvartal

Dødsfall 

|-
|rowspan=1|Januar ||23. || Olga Marie Mikalsen ||  || sanger  ||align=center|91 ||align=center| || 

|Juli ||7. || Syd Barrett ||  || musiker og en av grunnleggerne av Pink Floyd ||align=center|60 ||align=center| || 
|-
|August ||13. || Kristin Berglund ||  || bluessanger ||align=center|52 ||align=center| ||

|Desember ||9. || Jens Chr. Fjeseth ||  || gitarist og sanger ||align=center|61 ||align=center| || 
|}
 19. januar – Wilson Pickett, amerikansk sanger (64)
 25. mars – Buck Owens, amerikansk countrylegende (76)
 6. juni – Billy Preston, amerikansk musiker (59)
 12. juni – György Ligeti, ungarsk komponist (83)
 12. juni – Freddy Kristoffersen, norsk gammeldansartist (61)
 7. juli – Syd Barrett, britisk musiker og en av grunnleggerne av Pink Floyd (60)
 3. august – Elisabeth Schwarzkopf, tysk operasangerinne (90)
 3. september – Eva Knardahl, klassisk pianist (79)
 3. september – Lasse Myrvold, musiker (53)
 4. september – Ingrid Bjoner, operasanger (78)
 28. september – Jan Werner Danielsen, sanger (30)
 24. desember – Kenneth Sivertsen, komponist og gitarvirtuos (45)
 25. desember – James Brown, amerikansk musiker (73)

Årets album

Årets hits & singler

Priser/konkurranser

Referanser