alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Morgans

Morgans var et norsk 1960-tallsband, hvor medlemmene vant ry som dyktige live- og sceneartister. Raskere enn noen andre øvde de inn og fremførte låter som dukket opp på de britiske Top 20-listene. I POP-Revyens avstemning over Norges mest populære grupper i 1966 kom Morgans på andreplass, kun slått av The Pussycats.

Bandet ble startet under navnet The Night Riders i 1965, men skiftet raskt navn til The Buttons. Gitaristen Nils Petter Nyrén var så vidt innom gruppa fra vinteren til sommeren 1966. I september 1966 ble navnet endelig til Morgans. Like over nyttår fikk gruppa en hit med sin første singel, som besto av coverversjoner av Manfred Manns «Trouble And Tea», og The Rolling Stones «Connection» som b-side.

Bandet hadde mange av The Whos sanger på repertoaret, og var også kjent for sine vokalprestasjoner. Blant gjorde de strålende versjoner av sanggruppa The Turtles' største slagere. Da Tom Paulsen sluttet som trommeslager i mai 1968 skjedde en skjellsettende forandring. Da Morgans dukket opp med nye konserter i september samme år hadde Tom Paulsen blitt erstattet av Ole Jacob Edna fra The Cool Cats, mens Nils B. Kvam fra The Blue Secrets var kommet inn på gitar. Tydelig influert av Procol Harum hadde nemlig Eigil Berg gått over på piano.

Diskografi
«Trouble And Tea» (Mick d’Abo) / «Connection» (Mick Jagger & Keith Richards). Fontana 269 077 TF, 1967
«Elias» (Eigil Berg) / «Sister Sue» (Arne Løvlien). Nor-Artist. 1968
«Stantia’s Song» / «Lonely»

På andres album:

Norsk Rocks Historie. Volum 3: Beatgrupper 1964–1967. Universal NRK 982496 4. 2004

Referanser

Kilder
Willy B.: Norge i rock, beat & blues. Del 1 1955 – 1971. Oslo 1983. ISBN 82-7316-163-3
POP-Revyen 1966-1967.
Jan Eggum, Bård Ose og Siren Steen: Norsk pop & rock leksikon. Populærmusikk i hundre år. 2. utgave, 3. opplag. Vega forlag. Oslo 2005. ISBN 82-92489-09-6

Norske rockegrupper
Norske popgrupper
Band etablert i 1966
Musikk i Oslo
Opphør i 1969
1965 i Norge
1969 i Norge
Aleksandr Dedjusjko

Aleksandr Viktorovitsj Dedjusjko (russisk: Александр Викторович Дедюшко, hviterussisk Аляксандр Віктаравіч Дзядзюшка – Aljaksandr Viktaravitsj Dziadziusjka) 20. mai 1962 i Vaukavysk i Hrodna voblast i Hviterussland i Sovjetunionen, død 3. november 2007 i Petusjki i Vladimir oblast i Russland) var en hviterussisk fjernsynsskuespiller som er best kjent for krigsdramaer og for den russiske versjonen av «Dancing with the Stars».

Dedjusjko arbeidet ved Vladimir byteater fra 1989 til 1995. Fra tidlig på 2000-tallet ble han en populær russisk fjernsynspersonlighet, skuespiller og sanger.

Dedjusjko døde sammen med sin kone og sønn i en bilulykke 3. november 2007 i Petusjki i Vladimir oblast i Russland som en følge at de mistet kontroll over bilen på en iset vei.

Eksterne lenker 
 
 
  Aleksandr Dedyushko død i bilulykke

Belarusiske skuespillere
Personer fra Vaukavyski rajon
Jeløy radio

Jeløy radio er et antenneanlegg som befinner seg sørvest på Jeløy i Moss. Anlegget omfatter også Telenors kurs- og konferansehotell med samme navn.

I 1928 besluttet Telegrafstyret at det skulle bygges en kortbølgesender på Jeløy. I 1929 ble et område på 120 mål kjøpt opp til dette formålet. Stasjonen var ferdig montert i november 1930. Den første senderen, «Amerikansenderen», skulle arbeide i frekvensområdet 10 til 20 MHz. Den var vannkjølt og fylte det meste av bygningen, som senere, ved to ulike anledninger, ble utvidet med sidefløyer. Den opprinnelige senderen ble brukt som bildetelegraf og sendte bilder til København, Stockholm, Berlin og USA. Bygningsmassen er utstyrt med fungerende automatisk nødaggregat av nyere dato, samt et eldre nødaggregat (frakoblet) som er bygget inn i bygningens underetasje og av praktiske årsaker ikke lar seg fjerne.

I 1935 ble master på 122 meter satt opp. En ny kortbølgesender kom på plass i 1938 og åpnet for forbindelser med Sør-Amerika og Japan.

Kortbølgetrafikken nådde sitt høydepunkt på 1950-tallet. Da ble det gjort store utvidelser ved stasjonen og det ble opprettet faste punkt-til-punkt-forbindelser til Nord- og Sør-Amerika, Japan, Kina, Iran, Sovjetunionen, Spania, Portugal, Tyskland, Nederland, Belgia og Polen. Disse ble betjent av Radiosentralen i Oslo med hurtigtelegrafi med opp til 300 tegn per minutt.

Langbølgesendere 
Jeløy radio fikk etter hvert også tre ulike langbølgesendere. Den ene brakte nyhetssendinger fra NTB til blant annet norske aviser. Denne ble lagt ned i 1977. Den andre sendte værkart én gang i døgnet for Meteorologisk institutt. Den tredje sendte en kort periode trafikk til Hamburg.

Redusert drift 
Gradvis mot 1970-tallet ble kortbølgesendingene overført til kabel og satellitt. Dette betød redusert virksomhet ved Jeløy radio, som fra 1. januar 1995 ble ubemannet. Trafikken ble i 1994 overtatt av Rogaland radio. Fram til 2003 ble Jeløy radios sendere benyttet av Utenriksdepartementet for kortbølge-samband med ambassadene. Ifbm. nedbygging ble en del antenneutstyr solgt til utlandet, bl.a. til Island. Det gjenværende antenneanlegget er attraktivt for radioamatører i området, som stadig håper på tilgang til bruk av dette.

Antenneanlegget er fortsatt intakt og benyttes delvis til to maritime tjenester, signaliseringssystemet DSC (Digital Selective Calling) for den maritime mobile VHF-tjenesten (opereres fra Tjøme radio) og NAVTEX for vær- og navigasjonsvarsling, som opereres fra Rogaland radio.

Jeløy Radio, Telenor kurs- og konferansehotell ble åpnet i mai 1997. I låven har Norsk Telemuseum laget utstilling om Jeløy radios historie.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Jeløy radio

Kystradio i Norge
Telenor
Trådløs kommunikasjon
Samferdsel i Moss
Etableringer i 1931
Etableringer i 1997
Byggverk i Moss
Artikler i sjøfart-prosjektet
Kai Erik Moen

Kai Erik Moen (født 4. april 1970) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Han har spilt for Sogndal, Raufoss og Kongsvinger. Moen var assistenttrener for Raufoss i 2010 og 2011, før han senere ble hovedtrener i Valdres FK og Gjøvik FF. 11. november 2014 ble det offentliggjort at Moen igjen vender tilbake til Raufoss som assistenttrener under Espen Haug. 

Moen har i tillegg til sine jobber som hoved- og assistenttrener vært ansatt ved idrettslinja på både Valdres Videregående Skole og Lena-Valle videregående skole.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Norske fotballtrenere
Fotballspillere for Raufoss Fotball
Fotballspillere for Kongsvinger IL Toppfotball
Fotballspillere for Sogndal Fotball
Fødsler i 1970
Kim Ojo

Kim Ojo (født 2. desember 1988) er en nigeriansk fotballspiller som fra 31. august 2018 er klubbløs. 

Han har tidligere spilt for Brann, Nybergsund IL og Genk. Han er 192 cm høy.

I mai 2010 uttalte han at han ikke var interessert i å spille for daværende Tippeliga-leder Tromsø, som på det tidspunktet var ute etter nye angrepsspillere. Han ville heller spille for Inter under Jose Mourinho. Den 8. desember 2010 ble det imidlertid klart at Ojo hadde signert kontrakt med Sportsklubben Brann. Kontrakten strakk seg til og med 2013-sesongen.

Den 8. januar 2013 skapte Kim Ojo store kontroverser da han til bergenspressen fortalte at han aldri ville spille kamper for Brann igjen. Han sa at han følte seg dårlig behandlet av sportsdirektør Rolf-Magne Walstad, og beskyldte samme Walstad for å forsøke å ødelegge karrieren til Ojo. Dette førte til store reaksjoner fra Bergens fotballpublikum, og de fleste mente at Kim Ojo ikke kunne bli i Brann. Seks dager senere, den 14. januar, ble det klart at Kim Ojo hadde signert for tre og et halvt år med den belgiske klubben Genk.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nigerianske fotballspillere
Fotballspillere for Nybergsund IL-Trysil
Fotballspillere for SK Brann
Fotballspillere for KRC Genk
Personer fra Jos
Utenlandske fotballspillere i Norge
Fødsler i 1988
Rickard Claesson

Rickard Claesson (født 19. mars 1977) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Han har tidligere spilt for: Rydbohus SK, Skene IF, Norrby IF, IFK Göteborg, Sandared SIF.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske fotballspillere
Svenske fotballtrenere
Fotballspillere for Raufoss IL
Fotballspillere for IFK Göteborg
Utenlandske fotballspillere i Norge
Personer fra Borås kommun
Angrep på bønder i Sør-Afrika

Angrep på bønder i Sør-Afrika (afrikaans: Plaasmoorde) er en påstand om voldelige angrep på gårder i Sør-Afrika. Påstanden om uvanlig stort antall angrep er uten belegg og regnes som en konspirasjonsteori om folkemord på hvite og med opphav blant tilhengere av Hvit makt. Forestillingen om «folkemord på hvite» har vært fast innslag blant rasister på ytre høyre. Påstanden om spesielle angrep på hvite bønder har blitt mytologisert blant hvite i landet blant annet gjennom filmen Treurgrond (2015). Hovedrollen i Treurgrond ble spilt av Steve Hofmeyr kjent for å sine rasistiske utfall og romantisering av apartheid-tiden. Den politiske høyresiden i landet har drevet en internasjonal kampanje der de har spredd påstander om spesielle angrep på hvite bønder. Påstanden har blitt spredt av blant andre Donald Trump og Fox News. Antallet drap på hvite bønder reflekterer det generelt høye voldsnivået i landet. Anders Behring Breivik tok med påstanden om folkemord på boerne i Sør-Afrika i sitt såkalte manifest.

Påstandene
De aller fleste angrepene blir ifølge påstander rettet mot hvite bønder og deres familier. South African Human Rights Commission oppgir 2.500 drap. Kommisjonens rapport sier at «det var en langt høyere risiko for at et hvitt offer for angrep mot bønder ble drept eller skadet, enn et svart offer». Rapporten fant også at antallet drap hadde økt med 25 % siden 2005. Antall drap oppgis i februar 2009 til 3.037.

George Stantons organisasjon Genocide Watch har uttalt at angrepene er et begynnende folkemord på afrikandere, og har kritisert den sørafrikanske regjeringen for å unnlate å gripe inn, selv om mordraten på hvite bønder («etno–europeiske bønder» i deres rapport) er fire ganger høyere enn generelt i den sørafrikanske befolkningen. 

Gideon Meiring, formann for Transvaal Agricultural Unions sikkerhetsutvalg, har kritisert sørafrikansk politi for å unnlate å forhindre overfall på bønder, og for å være «ikke en del av løsningen, men en del av det pokkers problemet». Meiring har hjulpet jordbrukssamfunn med å organisere patruljevakter. Over en periode på tre måneder i 2006 fikk slike patruljer bestående av lokale, bevæpnede bønder ned antall overfall i Muldersdrift-området fra ett overfall med 2-3 dagers mellomrom til ett overfall hver tredje uke.  Kallie Kriel fra AfriForum, en lobbyorganisasjon for afrikandere, beskyldte politikere, inkludert landbruksminister Lulu Xingwana for å hisse opp stemningen mot bøndene, og være «medskyldige i mord på bønder». Kriel hevdet det ble brukt slagord som «One settler, one bullet!», «Kill the Boer, kill the farmer!» og «Maak dood die wit man» (= Drep den hvite mann).

Referanser

Eksterne lenker 
  Katie Hopkins: Plaasmoorde: the Killing Fields

Sørafrikansk politikk
Konspirasjonsteorier
Medisinernes Seksualopplysning

Medisinernes seksualopplysning (MSO) er en ideell organisasjon som driver med seksual- og samlivsundervisning og ble grunnlagt i 1974. Organisasjonen drives av  leger og legestudenter og holder til ved Oslo, Bergen, Trondheim og Tromsø.

MSO har som målsetting å redusere antall uønskede graviditeter, hindre spredning av seksuelt overførbare infeksjoner, samt gi ungdom et positivt syn på egen kropp og egen seksualitet.

MSO mottar støtte fra Helsedirektoratet. Våren 2020 er disse ledere i de forskjellige lokalforeningene: Anna Kvam (MSO Oslo), Maria Inga Mangersnes (MSO Bergen), Mads Lillehammer Paulsen (MSO Trondheim) og Pia Bondø (MSO Tromsø).

I 2019 var MSO blant topp tre nominerte til Sex og samfunns Skamløsprisen sammen med Unge funksjonshemmede og Tuva Fellman, hvor Tuva Fellman vant.

Referanser

Eksterne lenker
 MSO Oslo sin hjemmeside
 MSO Bergen sin hjemmeside
 MSO Trondheim sin hjemmeside
 MSO Tromsø sin hjemmeside
 Ressursbank for seksualundervisning (Norge)

Seksualitet
Norske helseorganisasjoner
Organisasjoner etablert i 1974
Blindgjenger

For den norske TV-filmen fra 1985, se Blindgjenger (1985)

En blindgjenger er en granat eller bombe som ikke har gått av, og som fortsatt er armert. En blindgjenger kan for eksempel være en bombe fra et fly som ikke eksploderer når den treffer bakken.

Norge
I Forsvaret er blindgjengere og behandlingen av dem omtalt i UD 2-1'', sikkerhetsreglementet for Forsvaret. Blindgjengere i militært skyte- eller øvingsfelt merkes med en ca 1.5 meter høy merkestikke som er malt rød eller oransje i et 20 cm bredt felt i toppen av stikken.

Tyskland
I Tyskland har det etter 1945 og frem til 2015 blitt funnet rundt  tonn med bomber hvert år som stammer fra andre verdenskrig. Noen av dem eksploderer uten varsel, mens andre kommer til overflaten etter frost i bakken. Tyskland ble truffet av rundt 1,5 million bomber fra amerikanske og britiske fly under andre verdenskrig. Tyske myndigheter anslår at 15 prosent av bombene ikke eksploderte.

Referanser

Ammunisjon
Petter Furuseth

Petter Furuseth (født 14. august 1978) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Furuseth hadde en innholdsrik karriere i flere store skandinaviske klubber, blant annet Brann, Örebro, Hammarby IF, Stabæk, Viborg, FC Midtjylland og Lyn.

Biografi 
Furuseth er født og oppvokst i Tønsberg. Han begynte sin karriere i den lokale klubben IL Flint i en alder av syv år. Hans representerte i ungdomsårene Norges som guttelandslagsspiller i ni kamper.

18 år gammel flyttet Furuseth til «Tønsbergs stolthet», Eik-Tønsberg, i Norge nest høyeste divisjon. Han ble oppdaget av SK Brann høsten 2000, og de tilbød ham en a-lagskontrakt. I april 2001 gjorde han sin debut i Tippeligaen der han ble meget populær og scoret 10 mål på 26 kamper. Det var først og fremst hans teknikk og hurtighet som gjorde han til en av fansens favoritter. 

Furuseth spilte for Brann i tre sesonger før karrieren tok ham til Sverige og  Örebro SK. I løpet av første halvår 2004 var Furuseth en stor attraksjon i Allsvenskan, og det varte ikke lenge før hans prestasjoner fanget Hammarby Fotballs interesse. I september 2004 var Örebro i store økonomiske problemer og ble tvunget til å selge sin mest attraktive spiller til Hammarby IF for ett syvsifret beløp.

I Hammarby, ble Furuseth en toneangivende spiller under treneren Anders Linderoth. 

Etter nærmere tre sesonger i Stockholmsklubben gjorde Furuseth det klart at han ville forlate Hammarby og Sverige til fordel for en retur til norsk toppfotball. Stabæk Fotball ble valget etter en tids forhandlinger, der også utenlandske klubber viste stor interesse for spilleren.

Furuseth kunngjorde et opphold fra fotballen i august 2008. I 2009 gjorde han comeback da han signerte en toårskontrakt med den norske tippeligaklubben Lyn. Furuseth var på den tiden fortsatt under kontrakt med FC Midtjylland og Lyn kjøpte ham fra det for en ukjent sum.
Det viste seg at Lyn hadde store økonomiske problemer, og under sommeren solgte de unna et tosifret antall spillere. Furuseth ble lånt ut til det svenske superettanlaget Assyriska, der han gjorde 17 kamper og var en sterk årsak til at klubben kjempet helt i toppen. I kvalifiseringskampen mot Djurgården ble det tilslutt et sammenlagt tap. Furuseth returnerte da tilbake til Lyn, som hadde rykket ned til Adeccoligaen.

Lyn lot seg ikke redde, og gikk nærmere og nærmere en konkurs.

11. mars 2010 ble Petter Furuseth klar for Hammarby i sin andre sejour. Han spilte 27 av 30 kamper for klubben i løpet av 2010-sesongen i Superettan.

13. november 2010 spilte Furuseth finale i den svenske cupen, der Hammarby tapte 1-0 mot Helsingborg IF på et fullsatt Söderstadion.

24. november skrev 2010 Furuseth på ett år til med Hammarby, og begynte samtidig i en stilling i klubbens markedsavdeling.

Meritter (ufullstendig liste) 
 Årets spiller av fansen i Hammarby IF 2006.
 Tredjeplass Allsvenskan 2006.
 Sølv Superligaen 2007/2008.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere i Sverige
Norske fotballspillere i Danmark
Fotballspillere for Hammarby IF
Fotballspillere for SK Brann
Fotballspillere for Stabæk Fotball
Fotballspillere for Lyn Fotball
Fotballspillere for Assyriska FF
Regine Leenborg Anthonessen

Regine Leenborg Anthonessen (født 3. oktober 1995) er en norsk håndballspiller og journalist. Hun spiller for  i Eliteserien. Hun var som barn med i blant annet filmene Olsenbanden jr.. Anthonessen har vært ansatt i VG Sporten siden 2017.

Håndball 
Anthonessen startet å spille håndball i . Etter et opphold i  signerte hun for .

Skuespiller 
Anthonessen har skuespillerbakgrunn fra amatørteateroppsetninger på Hasle og har også spilt i reklamefilm for NRK Super, men er mest kjent for rollen som «Ingrid» i serien om Olsenbanden Jr. i filmen Olsenbanden jr. Det sorte gullet fra 2009 og 2010 i Olsenbanden jr. Mestertyvens skatt.

I 2012 deltok Anthonessen i en TV-reklame for McDonald's.

Filmografi 
 Olsenbanden jr. Det sorte gullet (2009)
 Olsenbanden jr. Mestertyvens skatt (2010)

Journalist 
Anthonessen studerte journalistikk ved Høgskolen i Oslo og Akershus. Hun har vært videojournalist i VGTV siden januar 2017  Før det jobbet hun i TV 2.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
  Regine Leenborg Anthonessen hos 
  Regine Leenborg Anthonessen hos European Handball Federation

Norske håndballspillere
Norske journalister
Norske skuespillere
Håndballspillere for Nordstrand IF
Håndballspillere for Stabæk Håndball
Håndballspillere for Vålerenga Håndball
Skuespillere i Olsenbanden-filmer
Personer fra Oslo
Norske sportsjournalister
Journalister i VG
Remember the Titans

Remember the Titans er en amerikansk sportsdramafilm fra 2000 som er basert på en sann historie. Filmen er regissert av  Boaz Yakin og produsert av Jerry Bruckheimer for Walt Disney Pictures. Remember the Titans handler om det amerikanske fotballaget til den nylig integrerte skolen T.C. Williams High School i Alexandria, Virginia. Filmen var en kommersiell suksess for Disney, som medførte at de produserte en rekke flere sportsrelaterte filmer.

Handling 
Walt Disney Pictures' film handler om fordommer og hverdagsrasisme, men også om å ta seg igjennom fordommene og skape langvarige vennskap. Filmen utspiller seg i 1971 i USA, der rasediskriminering på denne tiden fortsatt var ganske vanlig.

Hvite skulle kun gå på skoler for hvite elever og sorte fikk kun på skoler med sorte elever. Filmen forteller historien om en skole med et lag i amerikansk fotball som slår seg sammen – sorte og hvite. Til å begynne med lykkes det ikke skikkelig og ingen klarer å holde sammen, ikke engang trenerne som har forskjellig hudfarge, men de lærer seg etterhvert å komme overens og blir venner. Fotballaget «The Titans» vant alle kampene i årets turnering og ble delstatsmestere.

Medvirkende 
 Denzel Washington i rollen som trener Herman Boone
 Will Patton i rollen som trener Bill Yoast
 Wood Harris i rollen som Julius Campbell
 Ryan Hurst i rollen som Gerry Bertier
 Kip Pardue i rollen som Ronnie «Sunshine» Bass
 Donald Faison i rollen som Petey Jones
 Craig Kirkwood i rollen som Jerry «Rev» Harris
 Ethan Suplee i rollen som Louie Lastik
 Hayden Panettiere i rollen som Sheryl Yoast
 Nicole Ari Parker i rollen som Carol Boone
 Kate Bosworth i rollen som Emma Hoyt
 Ryan Gosling i rollen som Alan Bosley
 Earl C. Poitier i rollen som Blue Stanton

Mottakelse 

Remember the Titans mottok generelt positive anmeldelser fra filmkritikerne. Bransjenettstedet Rotten Tomatoes gav filmen en 71 % rangering fra 126 anmeldelser. Likevel har noen anmeldere beskyldt filmen for å være for forutsigbar.
Filmen inntjente  $115 654 751 dollar i USA alene, og $136 706 683 dollar internasjonalt.

Eksterne lenker 
 

 Remember the Titans Blu-ray Disc
 Original Titans FAQ om filmens nøyaktighet
 Director's Cut DVD-anmeldelse med en liste over filmversjoner
 Bakgrunnen til personene filmen var basert på

Filmer lagt til skolemiljø
Filmer fra 2000
Disney-filmer
Filmer basert på virkelige hendelser
Filmer om rase og rasisme
Dramafilmer fra USA
Filmer om sport
Engelskspråklige filmer
Fruentimmer

Ordet fruentimmer hadde i dansk opprinnelig betydningen «kvinneværelse», men ble senere brukt om en enkelt kvinne. Senere fikk ordet nedsettende betydning.

Etymologi
Ordet er i dansk lånt fra plattysk frûentimmer. Det tilsvarende ordet på høytysk er Frauenzimmer. Den opprinnelige betydningen av ordet er «kvinneværelse»; det tyske ordet Zimmer betyr «bygningstømmer» eller «værelse».

Betydning
Fra betydningen «kvinneværelse» fikk ordet etterhvert betydningen «samling av kvinner», før det til slutt fikk betydningen «en kvinne». Ordet kom neppe inn i dansk før på 1500-tallet, og betydningen «en enkelt kvinne» kjennes først fra 1600-tallet. Betydningen «kvinneværelse» forsvant stort sett omkring 1700, mens den kollektive betydningen «kvinner» holdt seg til over midten av 1700-tallet. Et eksempel finnes i Holbergs Jacob von Tyboe: Kan Herren ikke erindre forgangen til Bryllupet, da Herren dandtzede, hvilken Smilen og Hvisken der strax blev mellem Fruentimmeret? Senere fikk ordet nedsettende betydning. En fornem kvinne ble i stedet betegnet med det franske dame. I litteraturen er ordet "offentlig fruentimmer" blitt brukt som et begrep på en prostituert. Et eksempel på bruk av begrepet er i beskrivelsen av den fattige kvinnen i «En god samvittighet» av Alexander Kielland.

Referanser

Kilder
 V. Dahlerup: «Fruentimmer», i ''Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind IX, s. 72. København: J. H. Schultz, 1919.

Kjønn
Ross Fisher

Ross Fisher (født 22. november 1980 i Ascot, Berkshire) er en profesjonell golfspiller fra England som spiller på Europatouren.

Fisher ble profesjonell i 2004. Han kvalifiserte seg for Europatouren i 2006 ved å ende som nr. 18 på Challenge-tourens pengeliste i 2005.

Meritter

Seire på Europatouren 
 2007 KLM Open
 2008 European Open
 2009 Volvo World Match Play Championship

Eksterne lenker 
 
 
 profil på europeantour.com

Engelske golfspillere
Fødsler i 1980
Mellomengelsk litteratur

Mellomengelsk litteratur refereres til den litteratur som ble skrevet i det engelske språk som kalles for mellomengelsk, en form for overgangsengelsk mellom angelsaksisk (gammelengelsk) og moderne engelsk. 

Tiden strekker seg fra tiden fra den normanniske erobringen av England i 1066 og fram til 1470-tallet da «Chancery Standard» var virksom. Det vil si den form for skriftlig engelsk i London og som ble benyttet av de engelske myndighetene på slutten av 1300-tallet. På grunn av de ulike regionale forskjellene og dialekter over hele England ble det behov for en klar og entydig skriftlig form på offisielle dokumenter, og med trykkeripressene ble denne språkvarianten spredt.

I løpet av denne perioden av engelsk litteratur skrev Geoffrey Chaucer (1340–1400), periodens eneste store forfatter, Canterbury-fortellingene. Den ukjente Perle-poeten («Pearl Poet») skrev Sir Gawain og den grønne ridder, William Langland (som vi heller ikke vet noe særlig om) skrev det allegoriske drømmevisjonen Piers Plowman en gang på slutten av 1300-tallet. Det ble også skrevet mange moralskuespill som i samtiden også var kjent som «interluder», en bredere betegnelse gitt til drama med eller uten et moralsk tema. Mysteriespill og mirakelspill er blant de tidligste formelt utviklede teaterspill i middelalderens Europa og i England. Disse fokuserte på fortellinger fra Bibelen i kirkene foruten på offentlige steder fremført av amatører.

De tre hovedkategorier i mellomengelsk litteratur var religiøse, høvisk kjærlighet, og ridderfortellinger rundt mytene om kong Arthur.

Eksempel på mellomengelsk kan være åpningsprologen i Chaucers tekst:

Whan that Aueryłł wt his shoures soote,
The droghte of Marcħ, hath perced to the roote; 
And bathed euery veyne in swich lycour,
Of which vertu engendred is the flour;

En versjon på moderne engelsk (oversatt av Nevill Coghill):
When in April the sweet showers fall
And pierce the drought of March to the root, and all
The veins are bathed in liqueur of such power
As brings about the engendering of the flower;

Mellomengelsk
Engelsk litteratur
Engelskspråklig litteratur
Poesi fra middelalderen