alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Joe Pantoliano

Joseph Peter «Joe» Pantoliano (født 1951) er en amerikansk skuespiller som er kjent fra filmer som Jaget, U.S. Marshals og The Matrix, og fra tv-serien Sopranos.

Pantoliano er italiensk-amerikaner, hans foreldre er født i Italia. 

Han filmdebuterte i dramafilmen Road Movie (1974) hvor han hadde en liten birolle. Han hadde sin første større rolle i filmen Frekke forretninger (1983). Han har etter det hatt større biroller i filmer som blant annet The Goonies (1985), Midnight Run (1988), Jaget (1994), U.S. Marshals (1998), The Matrix (1999), Daredevil (2003) og Bad Boys for Life (2020). Han har hatt ledende roller i filmer som blant annet Deadly Impact (2009), The Identical (2014) og From the Vine (2019).

Fra 2001 til 2002 hadde han rollen som den halvpsykopatiske og brutale mafia-fyren Ralph Cifaretto i tv-serien Sopranos. Rollen innbrakte ham Emmy-prisen for beste birolle i tv-drama. Han har utover dette har gjesteopptredener i tv-serier som blant annet M*A*S*H (1981), Hill Street Blues (1984), Lov og rett i L.A. (1986) og NYPD Blue (1995).

Pantoliano har utover sin karriere som skuespiller vært produsent for flere filmer, blant annet Second Best (2004), Deceit (2006) og Canvas (2006). I tillegg til dette hadde han i 2003 både manus og regi på den lite kjente filmen Just Like Mona.

I 2002 utgav han selvbiografien Whos Sorry Now, som handler om hans oppvekst og halvkriminelle foreldre, og i 2013 utgav han Hollywood Tales from My Great Depression: Brain Dis-Ease, Recovery, and Being My Mother's Son.

Joe Pantoliano var gift med Morgan Kester fra 1979 til 1985 (skilt). Sammen med henne har han tre barn. Han giftet seg i 1994 med Nancy Sheppard. Han har ett barn med henne.

Filmografi 

(Utvalg)
 The Idolmaker (1980)
 The Final Terror aka Carnivore (1983)
 Frekke Forretninger (1983)
 Eddie and the Cruisers (1983)
 The Goonies (1985)
 The Mean Season (1985)
 Running Scared (1986)
 Amazon Women on the Moon (1987)
 Solens rike (1987)
 La Bamba (1987)
 The In Crowd (1988)
 Midnight Run (1988)
 Downtown (1990)
 Short Time (1990)
 Backstreet Dreams (1990)
 Zandalee (1991)
 Used People (1992)
 Three of Hearts (1993)
 Me and the Kid (1993)
 The Fugitive (1993)
 Calendar Girl (1993)
 Teresa's Tattoo (1994)
 Baby's Day Out (1994)
 The Last Word (1995)
 Steal Big, Steal Little (1995)
 Bad Boys (1995)
 Congo (1995)
 The Immortals (1995)
 Bound (1996)
 Top of the World (1997)
 Tinseltown (1997)
 U.S. Marshals (1998)
 The Matrix (1999)
 The Life Before This (1999)
 Black and White (1999)
 Memento (2000)
 Ready To Rumble (2000)
The Adventures of Pluto Nash (2002)
 Daredevil (2003)
 Bad Boys II (2003)
 Larry the Cable Guy: Health Inspector (2006)
 Wedding Daze (2006)
 Deceit (2006)
 Canvas (2006)
 Unknown (2006)
Deadly Impact (2009)
Loosies (2011)
The Identical (2014)
Bad Boys for Life (2020)
Hide and Seek (2021)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Hoboken
Skuespillere fra USA
Filmprodusenter fra USA
Emmy-vinnere
Personer fra USA av italiensk opphav
Frank Vincent

Frank Vincent Gattuso (1937–2017) var en amerikansk musiker og skuespiller, kjent fra tv-serien Sopranos.

Vincent ble født i North Adams i Massachusetts, men oppvokst i Jersey City, New Jersey. Han startet karrieren som studiomusiker og arbeidet med mange kjente musikere som blant annet Paul Anka and Del Shannon.

Han filmdebuterte i gangsterfilmen The Death Collector (1976) og spilte en sentral birolle i Martin Scorseses Den rasende oksen (1980). Han hadde også biroller i Mafiabrødre (1990) og Casino (1996). Han tv-debuterte i en episode av politiserien Leg Work i 1987 og hadde siden gjesteopptredener i tv-serier som blant annet Walker, Texas Ranger (1994), New York Undercover (1996 og 1997) og Lov og orden (1991 og 1999). Fra 2004 til 2007 spilte han rollen som Phil Leotardo i mafiaserien Sopranos, en rolle der han spilte kaptein og etterhvert boss New York-mafiaen, en rival og fiende av Tony Soprano.

Vincent lånte også stemmen sin til flere av Grand Theft Auto-spillene.

I 2006 gav han ut boka A Guy's Guide to Being a Man's Man.

Vincent døde av komplikasjoner etter en hjerteoperasjon.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Personer fra Berkshire County i Massachusetts
Personer fra Jersey City
Skuespillere fra USA
Musikere fra USA
Personer fra USA av italiensk opphav
Ivar

Ivar er et mannsnavn med norrøn opprinnelse. Navnet er i dag vanlig i Norge, Sverige og Estland. Formene Aivars og Ivars er vanlige i Latvia, og Ívar er vanlig på Island.

Etymologi
Ivar har opprinnelse i det norrøne navnet Ívarr. Dette navnet har usikker opprinnelse. Det kan være:
 dannet av det norrøne ordene ýr, «barlind», og harjaR, «kriger».
 en variant av Ingvarr, dannet av gudenavnet Yngvi og herr, «hær».
 en variant av Jóarr, dannet av jór, «hest», og herr, «hær».

Den gammeldanske formen av navnet var Iwar, og den gammelsvenske Ivar.

Ivor er en britisk form av navnet. Evander og Iomhar er skotske former, og Íomhar en irsk form. Andre former er islandske og færøyske Ívar, finske Iivari, latviske og litauiske Aivars, latviske Ivars og litauiske Aivars.

Navnet Ivar har gitt opphav til de svenske etternavnene Ivarsson og Ivarson.

Utbredelse

Navnet er kjent brukt i tre runeinnskrifter fra vikingtiden, som  (iuar). Dette er ganske få tilfeller, så navnet var derfor antakelig ikke blant de vanligste navnene i Norden på den tiden. Ivar var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 270 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Ivar var også populært på begynnelsen av 1600-tallet, spesielt i Oppland, Møre og Romsdal, Trøndelag, Sogn og Fjordane. I nyere tid var navnet mest populært på første halvdel av 1900-tallet, spesielt i Oppland.

I Sverige var navnet mest populært på begynnelsen av 1900-tallet, spesielt i Skåne, Dalarna og Norrland.

Formen Iver er kjent i Danmark fra før 1920, og har vært mest brukt i Jylland. I Norge var Iver mest brukt på slutten av 1800-tallet, spesielt på Østlandet, og igjen på begynnelsen av 2000-tallet.

Ivar og relaterte navn har navnedag i flere land i Norden og Baltikum.

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Ivar Aasen (1813–1896), norsk språkforsker og dikter
 Ivar Mortensson-Egnund (1857–1934), norsk forfatter og anarkist
 Ivar F. Andresen (1896–1940), norsk operasanger
 Ivar Lo-Johansson (1901–1990) svensk forfatter
 Ivar Ballangrud (1904–1969), norsk skøyteløper
 Ivar Martinsen (1920–2018), norsk skøyteløper
 Ivar Bjerknes (1922–2009), norsk bildekunstner
 Ivar Eskeland (1927–2005), norsk forfatter
 Ivar Giæver (f 1929), norsk-amerikansk fysiker som mottok Nobelprisen i fysikk i 1973
 Ivar Medaas (1938–2005), norsk visesanger
 Ivar Eriksen (f 1942), norsk skøyteløper
 Ivar Hoff (f 1948), norsk fotballtrener og fotballkommentator
 Ivar Dyrhaug (f 1949), musiker og programleder
 Ivar Horvli (f 1950), norsk sivilingeniør og professor 
 Ivar Formo (1951–2006), norsk langrennsløper
 Ivar Rudi (f 1954), norsk bildekunstner
 Ivar Rødningen (f 1957), norsk illustratør, modellør og animasjonsfilmskaper
 Kjell Ivar Vestrom (f 1958), norsk komponist og musiker
 Ivar Kolve (f. 1967), norsk jazzmusiker
 Ivar Christian Johansen (f. 1976), norsk artist, bedre kjent som «Ravi»

Annen bruk av navnet
 Ekstremværet Ivar rammet Norge 12. desember 2013.

Se også
 IVAR interkommunalt renovasjonsselskap i Rogaland

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mannsnavn
Partisipp

Et partisipp (latin , fra  «deltakende») er et ord som dannes av et verb, men som bøyes og brukes som et adjektiv. Det kan dermed sies å «delta» i to ordklasser, hvorav det har fått sitt navn. Det er visse uenigheter om hvilken ordklasse partisipper faktisk tilhører. I norsk har verb to partisippformer: perfektum partisipp og presens partisipp.

Perfektum partisipp er de ordene som kommer etter verbene være eller bli. Eksempler er «boka er skreven», «brevet blir skrevet». «skrevet» er også form for presens perfektum som i eksempelet «jeg har skrevet» men regnes da ikke som en partisippform.

Presens partisipp er de ordene som i bokmål slutter på -ende og i nynorsk : leende/, gående/, lyttende/.

Presens partisipp ligger til grunn for ord som i dag oppleves som substantiver: «Bonde» (av norrønt bóandi, búandi, presens partisipp til búa)), «frende» (av norrønt frjá = elske) og «fiende» (av fiandi, presens partisipp av et verb som på gotisk var fijan = hate).

Bøying av partisipp 
Som følge av at partisippet ofte har en adjektivistisk tilnærming i et språk, samsvarsbøyes det ofte i lik grad som et adjektiv. I alle skandinaviske språk finnes det en viss grad bøying av perfektum partisipp. I nynorsk samsvarbøyes perfektum partisipp i kjønn og tall, men fra og med den nye rettskrivinga fra 2012 er det også mulig å la være å samsvarbøye partisipp av svake verb i predikativ stilling (altså etter kopulaverb). Sterke verb, som «skrive» og «lese», er obligatorisk å samsvarsbøye i både kjønn og tall på nynorsk i alle tilfeller.    

I nynorsk har man samsvarsbøying etter verbene vere, verte og bli.
 Protokollen er kjøpt – protokollen er seld – protokollen er skriven
 Boka er kjøpt – boka er seld – boka er skriven
 Brevet er kjøpt – brevet er selt – brevet er skrive
 Den kjøpte boka – den selde boka – den skrivne boka
 Mange kjøpte bøker – mange selde bøker – mange skrivne bøker
Enkelte perfektum partisipp har valgfri samsvarsbøying for både kjønn og tall på bokmål, men å bøye i tall er obligatorisk når det står som attributt. «En skreven artikkel», «Et skrevet brev» og «To skrevne brev» er eksempler på at verbet skrive bøyes i kjønn og tall. På bokmål kan man også velge å bare bøye i tall som i følgende eksempler; «En skrevet artikkel», «Et skrevet brev» og «To skrevne brev». 

Samsvarsbøying av presens partisipp finnes ikke i de skandinaviske språkene, men finnes i andre europeiske språk, deriblant tysk.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Grammatikk
Latinske ord og uttrykk
Numbers (programvare)

Numbers er et regnearkprogram utviklet av Apple som kan brukes til å utføre beregninger, analysere informasjon og behandle lister og talldata i regneark. Den første versjonen ble sluppet den 7. august 2007, da kun for Mac OS X. Idag finnes programmet også for iOS-enheter; i 2010 kom det en iPad-versjon og i 2011 kom det en iPhone og iPod Touch-versjon.

Sammen med Pages og Keynote er programmet en del av programpakken iWork utviklet av Apple. Man kan enten kjøpe hele programpakken på CD til Mac eller ett og ett program i Mac App Store for Mac og iOS App Store for iPhone, iPod Touch og iPad.

Programmets hovedkonkurrent er Microsoft Excel. Under første demonstrasjon fremhevet Steve Jobs et mer anvendelig grensesnitt, lett forståelig for ufaglærte og med bedre oversikt over de ulike tabellene.

Referanser

Eksterne lenker
 Apple — iWork — Numbers
 Side med ferdige maler for iWork Numbers

Proprietær programvare
Regneark

ru:IWork#Numbers
Nett-tv

Nett-tv, også kalt web-tv, strømme-tv og internett-tv, er digital kringkasting av fjernsyn og video over internett. Dette er i motsetning andre kringkastingsformer som bakkenett, kabel-tv og satellitt-tv. Nett-tv innebærer at bilde og lyd strømmes fra en avsender til en mottaker. Avsendere kan være kringkastingsselskaper, tradisjonelle tv-kanaler, videostrømmetjenester, aviser, filmselskaper og andre profesjonelle aktører. Men også enkeltpersoner, firmaer, institusjoner og departementer tilbyr ulike former for nett-tv. IPTV er en form for nett-tv.

Sendingene kan være både direkte og i opptak, og innholdet kan variere fra egenproduserte sendinger som nyheter, sport, underholdningsshow og tv-serier, til filmer og pressekonferanser. Nett-tv kan være både gratis eller reklamefinansiert, mens andre tilbydere kan kreve at brukeren både registerer seg og betaler for å få strømmet innholdet. Sistnevnte gjelder særlig videostrømmetjenester som Viaplay, Netflix, Prime Video, Netflix og HBO Max.
Nett-tv vokste i utbredelse parallelt med fremveksten av internett utover i 1990-årene, og rundt 2000 tilbød de fleste store tv-kanalene nett-tv via sine nettsider. Mange tradisjonelle aviser og rene nettaviser har også lansert egne nett-tv-sendinger. I Norge er VGTV, fvntv, Dagbladet TV og ABC TV eksempler på slike nett-tv-tilbud. 

Mange nett-tv-tjenester er gratis og reklamefinansiert, som YouTube, Vimeo og nettaviser. Noen ikke-kommersielle nett-tv-tjenester er gratis, som NRK TV og sendinger fra private og offentlige institusjoner som Stortinget og politiske departementer. Andre tjenester, særlig videostrømmetjenester, krever registering og betaling.

Referanser 

Internett
TV

fr:Télévision par ADSL
Strømmetjenester
Kalender (Apple)

Kalender (engelsk: Calendar), kjent som iCal før OS X Mountain Lion ble utgitt i juli 2012, er et kalenderprogram som følger med operativsystemet OS X fra Apple. Programmet er en personlig kalender som er laget for å holde rede på avtaler, vise flere kalendere samtidig, dele kalenderinformasjon med andre og mer.

Funksjoner
Støtte for flere kalendere
Alarmer
Abonnere på kalendere
ikon med visning av dagens dato

Eksterne lenker 
 

Apple-programvare
Kalenderprogramvare
James Lovelock

James Ephraim Lovelock (født 26. juli 1919 i Letchworth i England, død 26. juli 2022 i Abbotsbury i Dorset) var en britisk naturvitenskapsmann og miljøaktivist. Han er kjent for sin hypotese om jorden, kalt gaiahypotesen. Ifølge denne teorien oppfører jorden seg som en organisme, og betraktningsmåten kom til å «sette ord på en ny økobevissthet». 

Lovelock begynte å betrakte jordkloden som om den var en utenomjordisk, intelligent organisme og tok til å formulere en hypotese som skulle forklare hvorfor jorden fremstår som den er, ikke så mye som en planet med diverse livsformer, men som en som er blitt omformet ved hjelp av et selvutviklende og selvregulerende levende system. Sett på denne måten ser hele planeten jorden ut til å kvalifisere som et selvstendig levende vesen. Lovelock samarbeidet med Lynn Margulis om å utvikle teorien. 

Gaiahypotesen inneholder elementer som har blitt fanget opp som deler av New Agebevegelsens verdensbilde: «videreutviklet i en åndelig retning, slik at jorden også blir en følsom og tenkende organisme» og at «absolutt alt liv på jorden […] utgjør én enhet, som manipulerer jordens atmosfære slik at den tar vare på jordens behov.» 

Lovelock argumenterte ved flere anledninger for at kjernekraft er den eneste energikilden som kan motvirke global oppvarming. Han skrev i 2006 at det er for sent for mennesket å redusere CO2-utslippene. Jorden vil uansett bli så varm at store områder ikke kan produsere mat og dermed bli ubeboelige. 

Fra og med 2012 hadde han et mer kritisk syn på IPCCs klimamodeller og stilte seg kritisk til argumentasjon og tiltak. I 2014 kritiserte han miljøbevegelsen for å ha blitt «en religion som ikke tar tilstrekkelig hensyn til fakta».

I 2003 ble han utnevnt til Order of the Companions of Honour. Han ble også utnevnt til kommandør av Order of the British Empire, og mottok Wollastonmedaljen i 2006.

På norsk finnes bøkene Gaia: vår levende jord (1990, ISBN 82-09-10594-9), Gaia : søkelys på jordens helsetilstand (1992, ISBN 82-02-13552-4) og Gaias hevn (2006, ISBN 978-82-430-0385-9).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Order of the British Empire (CBE)
Order of the Companions of Honour
Britiske biologer
New age
Religiøse lærere og filosofer representert i bokserien Verdens hellige skrifter
Personer fra distriktet North Hertfordshire
Hundreåringer
Barnekreftforeningen

Barnekreftforeningen (tidligere Støtteforeningen for Kreftsyke Barn / SKB) ble stiftet i 1982 av foreldre til kreftsyke barn. Barnekreftforeningen drives på frivillig basis av foreldre som har eller har hatt barn med en eller annen form for kreft. Foreningen har 14 fylkesforeninger i landet.

Barnekreftforeningen samarbeider med Kreftforeningen og er medlem av Innsamlingskontrollen.

Barnekreftforeningen har som formål;
  å bedre  barnas behandlingstilbud
  å tilrettelegge forholdene for foreldre, foresatte og pårørende
  å samarbeide med leger, pleiepersonell og andre som har omsorg for barna
  å drive informasjonsvirksomhet omkring sykdommen og SKB
  å søke positivt samarbeide med andre foreninger der dette er naturlig.

Sammen med firmaet No isolation har Barnekreftforeningen utviklet roboten AV1, som gjør at syke barn kan følge med på hva som skjer på skolen når de er borte.

Eksterne lenker 
 

Norske helseorganisasjoner
Norske ideelle organisasjoner
Kreft
Organisasjoner etablert i 1982
Gyula Zsivótzky

Gyula Zsivótzky (født 25. februar 1937 i Budapest, død 29. september 2007) var en ungarsk sleggekaster. Han største triumf var gullmedaljen under OL 1968 i Mexico by.

Zsivótzky slo igjennom internasjonalt under EM 1958, der han fikk bronsemedalje. I de to påfølgende europamesterskapene (1962 og 1966) tok han henholdsvis gull og sølv. 

Han var enda mer suksessrik i OL. Etter to sølvmedaljer vant han gull under lekene i Mexico i 1968. Han satte også to verdensrekorder i løpet av karrieren.

Meritter 
 1958: EM i Stockholm: bronse (63,68 m)
 1960: OL i Roma: sølv (65,78 m)
 1962: EM i Beograd: gull (69,64 m)
 1965: Verdensrekord: 73,74 Meter
 1964: OL i Tokyo: sølv (69,08 m)
 1966: EM i Budapest: sølv (68,62 m)
 1968: OL i Mexico by: gull (73,36 m), verdensrekord (73,76 m)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ungarske sleggekastere
Olympiske mestere for Ungarn
Olympiske mestere i sleggekast
Europamestere i friidrett for Ungarn
Olympiske sølvmedaljevinnere for Ungarn
Medaljevinnere under Sommer-OL 1960
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1960
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1960
Medaljevinnere under Sommer-OL 1964
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1964
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1964
Medaljevinnere under Sommer-OL 1968
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 1968
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1968
Deltakere for Ungarn under EM i friidrett 1958
Deltakere for Ungarn under EM i friidrett 1962
Deltakere for Ungarn under EM i friidrett 1966
Personer fra Budapest
Fødsler i 1937
Dødsfall i 2007
Ungarske mestere i friidrett
Kamilleblom

Kamilleblom er en art i gruppen kamilleblomslekta. Det er en ettårig plante som blir 15-60 cm høy. Ordet kamille kommer via latin chamomilla fra gresk khamaimelon, «jordeple». Navnet viser til duften.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 NIFAB – Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (UiT)

Kurvplantefamilien
Medisinplanter
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Robert Loggia

Salvatore «Robert» Loggia (1930–2015) var en amerikansk skuespiller.

Han medvirket i over 230 film- og TV-produksjoner.

Loggia hadde italiensk opphav og vokste opp i bydelen Staten Island i New York. Han utdannet seg som journalist i 1951. I løpet av 1950-årene styrte han inn mot en skuespillerkarriere. Han filmdebuterte i 1956 i Somebody Up There Likes Me, hvor han hadde en liten birolle. Fra 1958 til 1960 hadde ha en rolle tv-serien Disneyland. Han har etter det gjort seg bemerket som gjestespiller i TV-serier som Columbo, Starsky and Hutch, Charlie's Angels, The Rockford Files, Magnum, P.I., Frasier, Dharma & Greg, The Sopranos og Oliver Stones Wild Palms.

Han huskes fra filmer som Scarface (1983), Prizzis ære (1985), Kniven er eneste vitne (1985), Over the Top (1986), Big (1988) og Independence Day (1996).

Han spilte også teater, og scenedebuterte på Broadway i stykket The Man with the Golden Arm i 1955.

Han mottok en Saturn Award for rollen han gjorde i filmkomedien Big (1988).

Loggia fikk Alzheimers i 2010, og døde av dette i 2015.

Priser og nominasjoner

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra New York City
Skuespillere fra USA
Personer fra USA av italiensk opphav
Szymon Ziółkowski

Szymon Jerzy Ziółkowski (født 1. juli 1976 i Poznań) er en polsk sleggekaster. 

Ziółkowski deltok i OL for tredje gang i Athen i 2004. Under OL 1996 i Atlanta kom han på tiendeplass, mens han under OL 2000 i Sydney sørget for en sensasjon ved å ta gullmedaljen. 

Under VM 2001 bekreftet han at det ikke var en tilfeldighet ved å bli verdensmester. Etter et par mislykkede mesterskap (VM 2003 og OL 2004) kom han sterkt tilbake under VM 2005 i Helsingfors, der han først la beslag på bronsemedaljen, men er etter hvert blitt tilkjent gullmedaljen blant annet på grunn av positiv dopingprøve til den opprinnelige medaljevinneren Ivan Tsikhan.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Polske sleggekastere
Olympiske mestere for Polen
Olympiske mestere i sleggekast
Verdensmestere i friidrett
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Polen under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Polen under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Polen under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Polen under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Personer fra Poznań
Fødsler i 1976
Deltakere for Polen under EM i friidrett 2014
Folkets Hus i Sauda

Folkets Hus i Sauda er en ærverdig bygning som ligger like utenfor Sauda sentrum. 

Bygget ble oppført av arbeiderbevegelsen i 1931, i stor grad på dugnad. Det var tegnet av arkitekt Gustav Helland.

Det erstattet den gang det gamle folkets hus i Brugata. Gjennom årene har bygget fungert som et viktig forsamlingssted for Saudas industriarbeider. Bygget er gjennom årene brukt som kino, teater, revy-scene, scene for debatter i TV 2, rettssal for Ryfylke tingrett og større festivitetsarrangementer. I første etasje var det i mange år et diskotek, mens andre etasje består av en storstue med scene og galleri. Byggverket oser av industrihistorie, og er innvendig prydet av store veggmalerier av kunstnerne Ragnvald Eikeland og Håkon Landa. Kunsten viser fremtidens Sauda sett med saudabuens øyne.

Bygningen har siden oppføring vært eid av Sauda fabrikkarbeiderforening (Det Nye Folkets Hus A/s v/Sauda Fabr.arb.forening), som på det meste hadde 1 500 medlemmer.

Riksantikvaren ønsker å verne Folkets Hus, og det vil da bli det første vernede folkets hus i landet. Bygget var lenge truet av riving, da kommunen utredet bygging av et helt nytt kulturbygg, det såkalte Kulturverket. Prosjektet ble imidlertid skrinlagt av kommunestyret i 2009, grunnet høye kostnader. I 2013 vedtok kommunestyrets flertall å satse på det gamle Folkets Hus som framtidige kulturlokaler, - og overtok det fra fagforeningen for en krone. Per 2014 er planene  at det skal bygges et tilbygg, at selve folkets Hus restaureres og fredes etter at restaureringen er fullført.

Folk-rock-gruppa Vestlandsfanden hyllet bygningen i sangen «Siste Dans på Folkets Hus».

Referanser

Byggverk i Sauda
Sauda
Gustav Helland
Kultur i Sauda
Anatolij Bondartsjuk

Anatolij Pavlovitsj Bondartsjuk (russisk Анатолий Павлович Бондарчук, ukrainsk Анатолій Павлович Бондарчук – Anatolij Pavlovytsj Bondartsjuk født 31. mai 1941 i Starokostjantyniv) er en tidligere ukrainsk sleggekaster, som representerte Sovjetunionen.

Bondartsjuks første store internasjonale triumf kom under EM 1969, der han vant på ny verdensrekord. To år senere tok han bronsemedalje i EM.

Året deretter oppnådde han karrierens største triumf, da han gikk til topps under OL 1972 i München. Under OL 1976 i Montréal tok han bronsemedalje.

Mesterskapsmedaljer  
 1969: EM i Athen: gull (74,68 m) (VR)
 1971: EM i Helsingfors: bronse (71,40 m)
 1972: OL i München: gull (75,50 m) (OR)
 1976: OL i Montreal: bronse (75,48 m)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ukrainske sleggekastere
Sovjetiske sleggekastere
Olympiske mestere for Sovjetunionen
Olympiske mestere i sleggekast
Olympiske bronsemedaljevinnere for Sovjetunionen
Medaljevinnere under Sommer-OL 1972
Deltakere for Sovjetunionen under Sommer-OL 1972
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1972
Deltakere for Sovjetunionen under Sommer-OL 1976
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1976
Europamestere i friidrett
Personer fra tidligere Starokostiantyniv rajon
Personer fra Khmelnytskyj rajon i Khmelnytskyj oblast
Fødsler i 1941
Verdensrekordsettere i friidrett