Norges speiderforbund

Norges speiderforbund (NSF) er en barne- og ungdomsorganisasjon grunnlagt i 1978 ved sammenslåingen av Norsk Speidergutt-Forbund (NSF, grunnlagt 1911) og Norsk Speiderpikeforbund (NSPF, grunnlagt 1921).

Pr. 2018 hadde Norges speiderforbund rundt 19 000 medlemmer fordelt på ca. 400 lokale speidergrupper.

Formål, program og aktiviteter

Formål 

Speidingens formål er å utvikle medlemmene til å bli «selvstendige og ansvarsbevisste mennesker». En stor oppgave som løses blant annet gjennom å benytte et variert program med mange frilufts- og praktiske aktiviteter, ved å bruke teamarbeid i små grupper (patruljesystemet), og gjennom å aktivt bruke «learning by doing» som metode.

Forbundsparagrafen fra 2008 lyder: «Norges speiderforbunds formål er å utvikle mennesker til selvstendighet og til å ta aktivt ansvar i samfunnet i samsvar med idealene fra speiderløftet og speiderloven.»

Program 
Programmet i Norges speiderforbund er bygget opp i fem tema:
 Friluftsliv
 Kreativitet
 Vennskap
 Samfunnsengasjement
 Livskvalitet

Programmet er lagt opp for å gi medlemmene progresjon, for stadig å møte nye utfordringer. 

For å være tilpasset det enkelte medlems utviklingsnivå, er programmet er delt opp i aldersgrupper etter klassetrinn (med lokale variasjoner):
Bevere:  1. og 2.klasse
Småspeidere: 3. og 4.klasse
Stifinnere: 5. til 7.klasse
Vandrere: 8. til 10.klasse
Rovere: Videregående og oppover

Aktiviteter 

De viktigste aktivitetene i Norges speiderforbund foregår i arbeidsenhetene (se aldersgrupper over) i speidergruppene. Her er det møter med jevne mellomrom, for mange vil det si ukentlig, og flere turer i året. Speding i Norge er for de fleste speidergruppers del sterkt influert av friluftsliv, med aktiviteter som naturkunnskap, orientering, førstehjelp og primitiv matlaging, med mål om å kunne klarte seg selv. De fleste speidergrupper arrangerer en ukes leir hver sommer. 

NSF har også en del arrangementer på krets- og forbundsnivå. På forbundsnivå er det største landsleir, som arrangeres hvert fjerde år (se egen seksjon lengre ned). 

Av konkurranser har kretsene kretskonkurranser, hvor patruljene konkurrerer i speiderferdigheter. De beste patruljene i hver krets kvalifiserer seg til NM i speiding. Hvert NM i speiding og kretsbannerkonkurransene varer en helg. Typiske øvelser under disse arrangementene er blant annet orientering, pionering, rundløype med naturkjennskap, samfunnskunskap og førstehjelp.

Som en del av Norges speiderforbunds samfunnsengasjement, har Speideraksjonen blitt arrangert hvert år siden 2004. Dette er en innsamlingsaksjon som går til Flyktninghjelpens prosjekter. Speiderne i Norge har tradisjon for å samle inn til liknende formål praktisk talt siden oppstarten av speiderarbeidet i 1911, men under ulike navn. Speideraksjonen het tidligere Speiderjobben.

Historie

Starten på guttespeiding
Speiding i Norge startet tidlig takket være de tette økonomiske og konstitusjonelle båndene mellom Norge og Storbritannia. Den tidligste speideraktiviteten begynte 1909, bare et år etter utgivelsen av Baden-Powells bok Scouting for Boys. «Centralforeningen for utbredelse av idræt» utarbeidet en norsk versjon, men allerede i 1910 ble gruppen 1. Christiania startet i Oslo av Christian Dons som hadde kommet i kontakt med speirdarbeidet i England, og på nyåret 1920 ble 2. Christinaia stiftet.

Disse to første speidergruppene dannet sammen Norsk Speidergutt-Forbund samme år, som markerer den offisielle starten på speiderbevegelsen i Norge. Stiftelsesdatoen ble valgt i ettertid og er lagt til speiderleder Dons' fødselsdag. Mange av de tidligere gruppene fra Centralforeningen gikk inn i Speidergutt-Forbundet.

Pikespeidere i Norge
I forbindelse med guttespeidertroppene begynte jenter å danne egne speidergrupper. En artikkel i Stavanger Aftenblad i 1910 skrev at speiding nå hadde spredt seg til jentene. Dronning Maud inviterte i 1916 lederen for det nystiftede Danske Pigespejderkorps til å holde et foredrag i Oslo om speiding for jenter. I etterkant av foredraget ble det opprettet en arbeidskomite, men det ble ikke dannet noe nytt forbund. Den norske avdelingen av KFUK hadde imidlertid tatt opp arbeidet med speiding, og startet flere speidergrupper for jenter. 3. november 1920 slo mange av disse seg sammen og dannet Norges KFUK-speidere. Den eldste gruppen i forbundet var Trondheim 1, som ble startet helt tilbake i 1915.

De uavhengige speiderpikegruppene som ikke var knyttet til KFUK-systemet dannet etter hvert Norsk Speiderpikeforbund som en søsterorganisasjon til Norsk Speidergutt-Forbund. Den offisielle startdatoen ble satt til 1. juli 1921.

Senere utvikling
I 1922 ble de norske speiderorganisasjonene med i Verdensorganisasjonen for speiderbevegelsen og anerkjent som medgrunnleggere av speiderbevegelsen. Gjennom hele den tidlige perioden var det strid mellom den religøse og militære tradisjonen innen speiderbevegelsen i Norge. Flere religiøse grupper, som KFUM, Metodistkirken og Frelsesarmeen startet sine egne speidergrupper. Arbeiderbevegelsen startet også sitt eget Norges Røde Speiderforbund i 1922 for å motvirke det de så som en konservativ ungdomsbevegelse.

Under okkupasjonen av Norge under 2. verdenskrig ble speiderbevegelsen forbudt. Komissarstatsrådene fryktet av speiderbevegelsen med sitt internasjonale nettverk og militære ferdigheter ville kunne bli et senter for motstandsbevegelsen. Statsråd Axel Stang sendte ut ordre om at alle speidergrupper måtte sende inn sitt utstyr, uniformeffekter, merker, bannere og kassabeholdninger i september 1941. Speidere og speiderledere reddet unna det de kunne, men mange grupper mistet mesteparten av sitt utstyr. Ungdomspartiet til Nasjonal Samling, Unghirden, var den eneste gruppen som fikk lov å fortsette med speideraktiviteter. Etter krigen ble speiderbevegelsen fort startet igjen.

Den 14. Verdensspeiderleiren ble avholdt i Norge i 1975.

23. april 1978 slo Norsk Speidergutt-Forbund (NSF) og Norsk Speiderpikeforbund (NSPF) seg sammen til Norges speiderforbund (NSF) for både jenter og gutter. KFUK/KFUM, metodistspeiderne og Frelsesarmeens speidergrupper valgte å stå utenfor, selv om de ofte samarbeidet med NSF-grupper og var med på deres speiderleire.

I 1985 ble den mangeårige lederen for NSF, Gisle Johnson tildelt «Bronseulven», den eneste distinksjonen som gis ut av Komiteen for verdensspeiding i World Organization of the Scout Movement for sin arbeid for internasjonalt speiderarbeid.

Endringer av det religiøse aspektet
I sin originale form var kristendom en sentral del av speiderbevegelsens virke. Både speiderloven og speiderløftet har dette som første punkt. Alle medlemmer av World Organization of the Scout Movement er forpliktet til å ha et spirituelt aspekt ved sitt arbeide. Speiderbevegelsen selv har tradisjonelt sett på seg selv som en kristen organisasjon basert på kristne verdier, og flere ikke-religiøse grupper som har søkt om medlemskap har blitt avvist.

Med en økende sekularisering av samfunnet i etterkrigstiden, og stadig flere unge med innvandrerbakgrunn med andre religiøse tradisjoner, har den kristne tradisjonen blitt et stridstema. Ved sammenslåingen i 1978 ble den første paragrafen i speiderloven endret fra å være spesifikk kristen til «En speider er åpen for Gud og hans ord». Basert på endringer i speiderloven hos det britiske speiderpikeforbundet noen år tidligere, ble paragrafen endret igjen i 2016 til «En speider søker sin tro og respekterer andres». I 2018 ble speiderløftet endret av speidertinget til å samsvare med speiderloven.

Speiderløftet 
Fra 2018 lyder speiderløftet slik på norsk bokmål:«Jeg lover etter beste evne å søke mitt livssyn, hjelpe andre og leve etter speiderloven.»

Betegnelser fra Jungelboken 
Da speiderbevegelsen var kjønnsdelt ble de yngste speiderguttene kalt «ulvunger», og troppslederen – som tradisjonelt er en kvinne – ble kalt «Akela». Dette er navnet på ulvemoren som beskytter menneskebarnet Mowgli i boken Jungelboken av Rudyard Kipling. De yngste speiderpikene ble kalt «meiser». Betegnelsen «ulvunger» og «Akela» går tilbake til 1914.

Organisasjon

Kretser 
NSF er delt opp i 25 kretser. Grupper i samme område er medlem av samme krets. Kretsene er bindeleddet mellom forbundet og gruppene.

Aust-Agder krets
Follo krets
Fredrikstad krets
Grenland krets
Gudbrandsdal krets
Hedmark krets
Hordaland krins
Hålogaland krets
Nord-Troms krets
Oslospeiderne
Romerike krets
Romsdal og Nordmøre krets
Ryvarden krets
Salten og Helgeland krets
Sogn og Fjordane krets
Sunnmøre krets
Sørlandet krets
Tele-Busk krets
Trøndelag krets
Vesterlen krets
Vestfold krets
Vestmarka krets
Vestoppland krets
Østre Østfold krets
Øvre Buskerud krets

Landsleirer 
Hvert fjerde år arrangeres en ukeslang landsleir for alle NSFs medlemmer, og vanligvis også deltagere fra andre nasjoner. Mellom landsleirene er det vanligvis kretsleir hvert fjerde år, og gruppeleirer hvert annet år. Følgende landsleirer er hittil avholdt:

Norsk Speidergutt-Forbund (NSF) 
1914 Christiania (Oslo)
1916 Bergen
1920 Trondheim
1924 Hamar
1928 Åndalsnes
1932 Mandal
1936 Jeløya
1948 Mandal
1952 Verdal
1956 Voss
1960 Brunlanes
1964 Bodø
1968 Lillehammer
1972 Røros
1976 Åndalsnes

Norsk Speiderpikeforbund (NSPF) 
1923 Brandbu
1925 Stabekk
1929 Steinkjersannan
1933 Jørstadmoen
1937: Mandal
1948: Borre
1953: Olberg
1957: Rømoen
1961: Ringerike
1965: Følling
1969: Kongsted (i Fredrikstad)
1973: Alvdal
1978: Ulven i Os

Norges speiderforbund (NSF) 
1981: Åsnes
1985: Notodden
1989: Skaugum
1993: Eidskog (Ingelsrud)
1997: Austrått (ved Austråttborgen)
2001: Urban 2001 (Fredrikstad)
2005: Fri:05 (Ingelsrud/Eidskog)
2009: Utopia (Åndalsnes)
2013: Stavanger 2013 (Stavanger/Hafrsfjord)
2017: Nord 2017 (Bodø)
2021: Agenda 2021 (Hele landet)

Speidersjefer 
Følgende har vært speidersjef – øverste valgte leder – i Norsk Speidergutt-Forbund før fusjonen i 1978:
Christian Dons (1911–1920)
Hans Møller Gasmann (1920–1945)
Birger L. D. Brekke (1945–1956)
Bernhard Mûller (1956–1968)
Knut Enger (1968–1976)
Kjell Melhus (1976–1978)

Følgende har vært speidersjef – øverste valgte leder – i Norsk Speiderpikeforbund før fusjonen i 1978:
Brit Taraldset (1921–1922)
Marcella Bøe (1922–1925)
Hildur Ulleberg (1925–1927)
Kari Aas (1927–1935)
Dagmar Maalstad (1935–1948)
Gunvor Lykken 1948-1953)
Signe Christie (1953–1965)
Aud Mork Knutsen (1965–1978)

Følgende har vært speidersjef – øverste valgte leder – i Norges speiderforbund siden fusjonen i 1978:
 Kjell Melhus (1978–1982)
 Gisle Johnson (1982–1986)
 Torunn Reinertsen (1986–1988)
 Alf Runar Bakke (1988–1992)
 Stein Løvold (1992–1996)
 Eli Gullichsen (1996–2002)
 Carsten Henrik Pihl (2002–2006)
 Lars Atle Andersen (2006–2010)
 Solveig Schytz (2010–2012)
 Knut Slettebak (2012–2014)
 May-Britt Præsttun Roald (2014–2018)
Håvard Djupvik (2018–)

Studentspeiding 
Det er studentspeidergruppe i Trondheim, TSSG.

Tidligere fantes også studentspeidergruppene OSSG i Oslo, BSSG i Bergen, ÅSSG i Ås og NoSSG på Notodden. Studentspeidergruppene har vært tilknyttet alle speiderorganisasjonene i Norge gjennom en felles paraply Studentspeiderrådet.

Internasjonalt 
Norges speiderforbund er gjennom Speidernes fellesorganisasjon (Spf) medlem av WOSM (World Organisation of the Scout Movement) og WAGGGS (World Association of Girl Guides and Girl Scouts). Norges speiderforbund har også et langvarig og forpliktende samarbeid med speiderforbundene i enkelte utviklingsland.

Referanser

Eksterne lenker 
 Norges speiderforbund
 Speiderbasen
 Offisiell nettbutikk
 Speidermuseet i Norge
 St. Georgsgildene i Norge

Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner
Norske ungdomsorganisasjoner
Speiderbevegelsen
Organisasjoner etablert i 1978
Norske friluftslivsorganisasjoner