alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Élie Ducommun

Élie Ducommun (født 19. februar 1833 i Genève, død 7. desember 1906 i Bern) var en sveitsisk journalist og fredsaktivist som i 1902 ble tildelt Nobels fredspris sammen med Charles Albert Gobat.

Ducommun fikk prisen for sitt arbeid med ledelsen av Det internasjonale fredsbyrå fra 1891 til
sin død i 1906.

Referanser 

Sveitsiske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (fred)
Nobelprismottakere i 1902
Personer fra Genève
Charles Albert Gobat

Charles Albert Gobat (født 21. mai 1843 i Tramelan i kanton Bern i Sveits, død 16. mai 1914 i Bern) var en sveitsisk advokat og politiker. Han ble tildelt Nobels fredspris i 1902 sammen med Élie Ducommun.

Referanser 

Nobelprisvinnere (fred)
Sveitsiske nobelprisvinnere
Nobelprismottakere i 1902
Personer fra kanton Bern
Gaetano Marma Trigona e Parisi

Gaetano Marma Trigona e Parisi (født 2. juni 1767 i Piazza Armerina på Sicilia i Italia, død 5. juli 1837 i Palermo) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Palermo 1833–1837.

Han ble utnevnt til kardinal i 1834 av pave Gregor XVI.

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske katolske biskoper
Italienske kardinaler
Personer fra provinsen Enna
Randal Cremer

William Randal Cremer (født 18. mars 1828 i Fareham i Hampshire, død 22. juli 1908 i London), kjent under mellomnavnet «Randal», var en britisk snekker som ble politiker. Han ble tildelt Nobels fredspris i 1903.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Britiske nobelprisvinnere
Snekkere
Nobelprismottakere i 1903
Nobelprisvinnere (fred)
Personer fra Fareham
Fødsler i 1828
Dødsfall i 1908
Google Web Accelerator

Google Web Accelerator var en plugin til Internet Explorer og Firefox, som skulle gjøre nettsurfing mye raskere. Programmet var designet for folk med bredbåndstilkobling, og var enkelt å bruke. Programmet fungerte bare på operativsystemet Windows. Nettleserne måtte være av en nyere versjon (IE 5.5 eller høyere og Firefox 1.0 eller høyere). 

Tjenesten ble faset ut 20. januar 2008.

Referanser

Eksterne lenker 
Offisiell hjemmeside

Google-programvare
Opphør i 2008
Sebastiano Martinelli

Sebastiano Martinelli (født 20. august 1848 i Borgo Sant'Anna ved Lucca i Italia, død 4. juli 1918 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og ble apostolisk delegat til kirken i USA i 1896. Senere hadde han forskjellige verv i Den romerske kurie. Martinelli tilhørte Augustinerordenen.

Han ble kreert til kardinal i 1901 av pave Leo XIII, med Sant'Agostino som tittelkirke.

Han deltok på konklavet 1903 som valgte pave Pius X, men ikke på konklavet 1914, på grunn av sykdom.

Han var bror til kardinal Tommaso Maria Martinelli, som ble kardinal i 1873.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
 Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
 Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
 Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
 Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
 Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
 Kardinal Sebastiano Martinelli, O.E.S.A. (1829-1892) *1896

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Italienske kardinaler
Italienske augustinereremitter
Pavelige nuntier til USA
Personer fra provinsen Lucca
Alessandro Sanminiatelli Zabarella

Alessandro Sanminiatelli Zabarella (pisaner, født 4. august 1840 i Radicondoli i Volterra i Italia, død 24. november 1910 i Monte Castello) var latinsk patriark av Konstantinopel, en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal in pectore i 1899 av pave Leo XIII, utnevnelsen publisert i 1901.

Han deltok på konklavet 1903 som valgte pave Pius X.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
 Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
 Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
 Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
 Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
 Pave Pius IX (1792-1878) *1827
 Kardinal Alessandro Sanminiatelli Zabarella (1840-1910) *1874

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Kardinaler reservert in pectore
Latinske patriarker av Konstantinopel
Italienske katolske biskoper
Italienske kardinaler
Linjen Rebiba
Holbæk

Holbæk er en by beliggende på det nordvestlige Sjælland, ca. 60 kilometer vest for København. Byen vokste opp rundt det tidligere Holbæk slott, som ble grunnlagt i 1236 av Valdemar Seier.

Holbæk kommune ligger i Region Sjælland i Danmark.  1. januar 2007 ble Holbæk slått sammen med kommunene Jernløse, Svinninge, Tornved og Tølløse. Den nye Holbæk kommune har 68 446 innbyggere. Det er gode forbindelser til København og Roskilde via motorvei og jernbane og en stor del av byens yrkessaktive er sysselsatt utenfor kommunen da mange tidligere industri- og havnearealer er omregulert til boligområder. 

I dag er Holbæk en moderne by og et viktig handelssentrum på Sjælland. Et karaktertrekk ved stedet er den vakre havnen ved sjøen og de mange hyggelige kafeene, i tillegg har byen fremdeles et gatenett i bykjernen fra middelalderen. Byen er administrasjonssentrum i Holbæk kommune. 

Vest for byen ligger Odsherred kommune med jernbane, blant annet til Nykøbing. Fra ca. 1980 har Holbæk vært en av de raskest voksende byene i Danmark. Grunnen er at mange velger å flytte hit fra storbyene på grunn av storbyproblemer.

Attraksjoner 
 Holbæk Museum
 Sankt Nikolai kirke
 Tveje Merløse kirke, steinkirke fra 1100-tallet.
 Holbæk Gamle Havn og Holbæk Skibsværft
 Andelslandsbyen Nyvang. På Oldvejen sørøst for Holbæk er et levende museum fra 1880-1950 fylt med aktiviteter og utstillinger.
 Danmarks Vej- og Bromuseum
 Holbæk Kunstforening Æglageret er et galleri med skiftende utstillinger, innredet i et tidligere egglager
 Danmarks Ægmuseum er opprettet i kjelleren under Holbæk Kunstforenings utstillingslokale i Egglageret

Musikk og teater 
 Musikkhus Elværket
 Holbæk Teater
 Teatret Fair Play

Attraksjoner i området 
 Museet Ourø Minder
 Jernløse Mølle
 Skamstrup Mølle
 Torbenfeldt Smedemuseum
 Buerup Træskomuseum

Noen bilder fra Holbæk

Kjente holbæker 
 Aage Stentoft, komponist
 Ole Andersen, trompetvirtuos/Danmarks Radios Symfoniorkester
 Agnete Hoy
 Inga Nielsen, operasanger
 Stefan Schmidt, fotballspiller
 Nicolai Wammen, borgermester i Århus kommune

Eksterne lenker 
 HolbækNettet – portal for byborgarane
 Holbaekonline.dk – Lokal portal for Holbæk og omegn
 OplevHolbæk.dk – turist/eventguide for Holbæk og omegn
 Venstrebladet.dk – lokalavisa for Holbæk og omegn
 Holbæk Seminariums hjemmeside 
 Gammelhavnforum.dk
 Dansk Center for Byhistorie - Holbæk

Byer i Region Sjælland
Holbæks geografi
Guillaume-Marie-Romain Sourrieu

Guillaume-Marie-Romain Sourrieu (født 27. februar 1825 i Aspet ved Toulouse i Frankrike, død 16. juni 1899 i Rouen) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Rouen 1894–1899. Han ble kreert til kardinal i 1897 av pave Leo XIII.

Liv og virke 
Guillaume-Marie-Romain Sourrieu studerte ved presteseminaret i Toulouse og ble presteviet 17. oktober 1847. Han virket så i sjelesorgen i Toulouse og ble deretter kapellav ved valfartsstedet Rocamadour.

Pave Leo XIII bekreftet den 25. september 1882 Sourrieus valg til biskop av Châlons, foretatt av domkapitelet. Bispevielsen fulgte den 30. november. Den 21. mai 1894 ble Sourrieu erkebiskop av Rouen.

I konsistoriet den 19. april 1897 tok pave XIII ham opp som kardinalprest av San Clemente i kardinalkollegiet. Kardinal Sourrieu døde i juni 1899 og ble gravlagt i katedralen i Rouen.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
 Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
 Pave Julius II (1443-1513) *1481
 Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
 Pave Leo X ( 1475-1521) *1513 
 Pave Paul III (1468-1549) *1519
 Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
 Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
 Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
 Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621 *1604
 Biskop Laudivio Zacchia (1565-1637) *1605
 Kardinal Antonio (Marcello) Barberini den eldre, O.F.M. Cap. (1569-1646) *1625
 Erkebiskop Nicolò Guidi di Bagno (1583-1663) *1644
 Erkebiskop François de Harlay de Champvallon (1625-1695) *1651
 Erkebiskop Louis-Antoine de Noailles (1651-1729) *1679
 Biskop Jean-François Salgues de Valderies de Lescure 1644-1723) *1699
 Erkebiskop Louis-Jacques Chapt de Rastignac (1690-1750) *1722
 Erkebiskop Christophe de Beaumont du Repaire (1703-1781) *1741
 Biskop César-Guillaume de La Luzern (1738-1821) *1770
 Erkebiskop Gabriel Cortois de Pressigny (1745-1823) *1786
 Erkebiskop Hyacinthe-Louis de Quélen (1778-1839) *1817
 Biskop Louis-Charles Féron (1794-1879) *1834
 Biskop Pierre-Alfred Grimardias (1818-1896) *1866
 Kardinal Guillaume-Marie-Romain Sourrieu (1825-1899) *1882

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Franske katolske biskoper
Linjen d'Estouteville
Franske kardinaler
Personer fra departementet Haute-Garonne
Korsfarerstat

Korsfarerstatene var områder styrt av vesteuropeere i det østlige middelhavsområdet under korstogene fra 11. til 13. århundre.

Spania 
Da statene på Den iberiske halvøy var opptatt med den såkalte «Reconquista» dukket det opp mange forskjellige riker, som blant annet Kongedømmet Valencia

Levanten 
Fire korsfarerstater ble opprettet i Levanten umiddelbart etter Det første korstog:

 Grevskapet Edessa, grunnlagt 1098; falt 1144 til den islamske fyrsten i Mosul og Aleppo. Fallet ga opphav til andre korstog.
 Fyrstedømmet Antiokia, grunnlagt 1098, falt 1268 til sultanen i Egypt.
 Kongeriket Jerusalem, grunnlagt 1099; eksisterte også etter Jerusalems fall 1187;  tok slutt med Acres fall i 1291.
 Grevskapet Tripoli, grunnlagt 1104 som vasallstat til Jerusalem, falt 1289.

Kypros 

Under Det tredje korstog ble Kongedømmet Kypros opprettet. Rikard I av England (Rikard Løvehjerte) erobret Kypros mens han var på vei til Det hellige land, og øya ble styrt av etterkommerne av Jerusalems konger helt til 1489.

Hellas 
Under Det fjerde korstog ble deler av Det bysantinske riket delt i fem stater:

Det latinske riket som tvang den greske keiseren til å opprette Keiserriket Nikea; besto fra 1204 til 1261.
Kongeriket Thessaloniki, besto fra 1204 til 1224.
Hertugdømmet Athen, besto fra 1205 til 1458. 
Fyrstedømmet Akhaia, besto fra 1205 til 1432.
Hertugdømmet Naxos, besto fra 1210 til 1566.

Det fjerde korstoget hadde erobringen av Konstantinopel som mål, for derved å skifte byens tilknytning fra ortodoks til katolsk kristendom, men før dette ble gjennomført ble byen gjenerobret av Keiserriket Nikea i 1261. Korsfarerstatene i Hellas ble erobret, dels av Despotatet Epirus og dels av Det andre bulgarske rike. De andre korsfarerstatene ble erobret av Det osmanske rike.
I tillegg opprettet venetianerne Hertugdømmet Arkipelaget i Egeerhavet etter fjerde korstog. Thessaloniki og Det latinske imperiet ble tatt av bysantinerne. Etterkommere av korsfarerne styrte Athen og Peloponnes/Morea inntil det 15. århundre, da området ble tatt av osmanene.

Preussen 
Under det nordlige korstogene opprettet Den tyske orden en stat som senere ble til Preussen. 

 
Kristne begrep
Havsule

Havsule (Morus bassanus) er en stor pelagisk overflatebeitende sjøfugl som tilhører gruppen pelikanfugler.

Den voksne havsulen kan bli opptil 87–100 cm lang og veier 2,5–3 kg. Vingespennet er 165–180 cm langt.
Havsulen har torpedoformet kropp, lange smale vinger og et dolkeaktig nebb som er perfekt til å fange fisk med.

Under hekkinga får hodet og nakken gulaktige fjær. Unge fugler er svarte i deres første år, men de blir gradvis hvitere før de endelig får voksendrakt og etter fem år. Havsuler hekker i tette kolonier i bratte klipper og skrenter. De hekker første gang når de er mellom 3 og 5 år gamle. De legger ett blålig, hvitt egg, som er dekket av et kalklag som delvis flasser av. Begge foreldre ruger. Ungfuglene forlater reiret når de er omtrent 3 måneder gamle.

Havsulen lever av fisk og speider etter byttet fra opptil 45 meter høyde. Den stupdykker for å fange byttet. Når den stuper kan farten komme opp i 100 km/t. Havsulen er også en dyktig svømmer og har svømmehud mellom tærne.

Havsulen lever i Nord-Atlanteren og Middelhavet.

Eksterne lenker 
 

Sulefugler
Fugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Egil Østenstad

Egil Johan Østenstad (født 2. januar 1972 i Haugesund) er en norsk tidligere fotballspiller. Østenstad la opp etter 2005-sesongen, og jobbet etter det som sportsdirektør i Viking. Han sa imidlertid opp denne stillingen den 8. juni 2011, etter klubbens skuffende sesonginnledning, men han ble sittende ut oppsigelsestiden.

Østenstad kom til Viking fra moderklubben Torvastad i 1990. Han var med på Viking-laget som ble seriemestere i 1991, men spilte ikke nok kamper til å få medalje. Han fikk sitt gjennombrudd i 1993, da han ble klubbens toppscorer med ti mål i serien, og debuterte på landslaget mot Færøyene, i en kamp der han scoret to mål.

I 1996 scoret Østenstad 23 mål i Tippeligaen, og kom med det på andreplass på toppscorerlista bak Harald Brattbakk. Ved sesongslutt ble han proff i engelske Southampton. De to første sesongene i Southampton gikk over all forventning, og Østenstad scoret blant annet hat-trick mot Manchester United i en kamp Southampton vant 6-3. Senere mistet han formen, og havnet på benken. Han ble heller aldri noe særlig mer enn en benkesliter i Blackburn, Manchester City og Rangers.

Østenstad returnerte i 2004 til Viking etter åtte år som utenlandsproff. 
Helt på tampen av karrieren, i september 2005, ble Østenstad tatt ut til VM-kvalifiseringskampen mot Skottland. Han fikk dermed sin 18. landskamp – nesten sju år etter hans forrige landskamp. Han scoret seks mål i løpet av sin landslagskarriere. 

Østenstad var også modell for karakteren Yngve i boken Mannen som elsket Yngve av Tore Renberg.

Egil Østenstad var elev ved Stavanger katedralskole.

Spillerkarriere

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Viking FK

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Norske fotballspillere i England
Norske fotballspillere i Skottland
Spillere i Fotball-VM 1998
Fotballspillere for Viking FK
Fotballspillere for Southampton FC
Fotballspillere for Blackburn Rovers FC
Fotballspillere for Manchester City FC
Fotballspillere for Rangers FC
Personer fra Haugesund kommune
Personer fra Karmøy kommune
Girolamo Maria Gotti

Girolamo Maria Gotti (født 29. mars 1834 i Genova, nå i Italia, død 16. mars 1916 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som prefekt for Kongregasjonen for avlater og relikvier 1896–1899, prefekt for Kongregasjonen for biskoper og regularordensfolk 1899–1902 og prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse 1892–1916.

Han ble kreert til kardinal i 1895 av pave Leo XIII.

Han deltok på konklavet 1903 som valgte pave Pius X, og konklavet 1914 som valgte pave Benedikt XV.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
 Kardinal Girolamo Maria Gotti (1834-1916) *1892

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske katolske biskoper
Italienske kardinaler
Italienske uskodde karmelitter
Pavelige nuntier
Ambassadører til Brasil
Linjen Rebiba
Personer fra Genova
Hypotermi

Hypotermi (nedkjøling) er definert som kjernetemperatur målt til under 35 ℃ hos mennesker. Graden av hypotermi deles inn i mild, moderat og alvorlig. Ved hypotermi reagerer kroppen med ufrivillig, rytmisk skjelving.

Fordi mange termometre av dårlig kvalitet kan ha dårlig sensitivitet for lav temperatur og målinger i munn, armhule og øre, blir kjernetemperaturen målt rektalt. Nedkjøling av pasienter som har blitt gjenopplivet etter hjertestans til 32-34 ℃ brukes for å beskytte hjernen mot iskemi (for lite oksygen). Nedkjøling beskytter hjernen mot lavt oksygennivå i blodet. Dette forklarer også hvorfor noen mennesker overlever hjertestans over mange timer og med svært lave kjernetemperaturer. Likevel er hypoterme pasienter svært utsatt for å få hjerterytmeforstyrrelser og andre komplikasjoner. Slike pasienter kan varmes med med hjerte-lunge-maskin på sykehus med spesialkompetanse.

Ved skader, for eksempel ved trafikkulykker, vil nedkjøling av den skadede fort bli et alvorlig problem i tillegg til andre skader pasienten har. Siden den skadede har liten eller ingen muskelaktivitet som skaper varme, blir nedkjølingen betydelig raskere enn hos en person i vanlig aktivitet ute.

Symptomer

Mild hypotermi – 35–32 ℃ 
Fryser og klarer ikke slappe av, redusert stemningsleie. Blek og kald hud, økt blodtrykk, raskere puls og pust. Dårlig finmotorikk og etter hvert også grovmotorikk. Kroppen skjelver for å produsere varme. Redusert oksygen til hjernen gir redusert bevissthet.

Moderat hypotermi – 32–30 ℃ 
Føler seg søvning og kan ha paradoks varmefølelse der for eksempel pasienten kler av seg. Langsommere pust og redusert bevissthet.

Dyp hypotermi – under 30 ℃ 
Bevisstløs, går mot komatøs (skinndød), som kan være vanskelig å skille fra klinisk død. Dilaterte pupiller som blir lysstive etterhvert. Langsom pust (ca. 2–3 ganger pr. minutt ved 20 °C.)

Ved 27–28 ℃ inntreffer bevisstløshet.

Hjertet pumper saktere, dermed får hodet lite oksygen og greier ikke å fungere i så lav temperatur og slår seg derfor i hvilemodus for å gi energi til resterende vitale organer.

Faresituasjoner og -momenter

Situasjoner
 I alle tilfeller der pasienten ligger passivt direkte på bakken
 Ved opphold i sjøen i forbindelse med ulykker
 Lav aktivitet i kulde
 Nedkjøling skjer og mye raskere i kombinasjon med skade/sykdom/alkoholinntak som påvirker allmenntilstanden
 Når pasienten har en annen skade, f.eks blødning, også dersom det er 30 ℃ i luften. Soldater som er blitt skutt i Irak/Afghanistan har fått hypotermi.

Faremomenter 
 Øker blødningsfaren / senker levringsevne (koagulering, blodet stopper, blodet er tynt)
 Tapper pasienten for krefter
 Er i seg selv livstruende opp mot hjertestans

Litteratur 
 Store medisinske leksikon
 NHI

Akutte medisinske lidelser
Skader
Hjerte-lunge-redning

Hjerte-lunge-redning (HLR) eller gjenoppliving er en førstehjelpsmetode for folk med hjertestans eller i noen tilfeller respirasjonssvikt. Metoden har til hensikt å holde et minimum av en persons blodsirkulasjon i gang til mer avansert behandling kan finne sted. Denne metoden blir brukt når en skal gripe inn ved livløshet. HLR utføres både på sykehus og i situasjoner hvor medisinsk personell ikke befinner seg i umiddelbar nærhet. 

HLR innebærer fysiske inngrep for å skape kunstig sirkulasjon gjennom rytmiske brystkompresjoner for å manuelt pumpe blod gjennom hjertet, og innebærer vanligvis også at livredderen blåser luft inn i pasienten (eller bruker et apparat for å simulere dette) for å ventilere lungene og bringe oksygen over i blodet. Denne sistnevnte prosessen kalles kunstig åndedrett. Noen protokoller nedtoner nå betydningen av kunstig åndedrett, og fokuserer kun på brystkompresjonene .

Til tross for navnet er HLR mest sannsynlig ikke i stand til å starte hjertet på nytt. Behandlingens viktigste hensikt er å opprettholde en strøm av oksygenrikt blod til hjernen og hjertet, som begge er de mest vitale organene for liv og de mest sårbare for skade som følge av mangel på oksygen (hypoksi). Effektiv HLR hjelper til ved å blant annet bremse ned hastigheten på vevsdød og forlenge tiden for en vellykket gjenoppliving uten permanent hjerneskade. Avansert HLR (AHLR), inkludert intravenøse medikamenter og defibrillering (kontrollert avlevering av et elektrisk støt til hjertet) er vanligvis nødvendig for å gjenopprette en levedyktig eller normalisert hjerterytme – en som vil holde personen i live. Defibrillering er vist å bare fungere på pasienter med bestemte hjerterytmer, nemlig ventrikkelflimmer eller ventrikulær takykardi (hovedkammerflimmer). Asystoli og alle andre hjerterytmer (pulsløs elektrisk aktivitet, dvs en hver hjerterytme som ellers ville gitt puls) skal ikke defibrilleres.  

Vanligvis utføres HLR i nærvær av avansert livredning (for eksempel fra ambulansetjenesten) inntil pasientens hjerte begynner å slå igjen eller han/hun erklæres død.

Bakgrunn 
Plutselig hjertestans rammer rundt  mennesker hvert år i Europa og er derfor er en viktig årsak til plutselig død. Hos ca. 40 % av pasientene er ventrikkelflimmer (VF) den første registrerte hjerterytmen. For hvert minutt som går uten at HLR startes, faller sjansen til å overleve med 7–10 %. 

Raskt igangsatt og godt utført HLR kan doble eller tredoble overlevelsen. God HLR gir en liten, men viktig blodforsyning til hjernen og kransarteriene i hjertet. Dette vil øke tiden hjertet fortsatt flimrer (VF) før det går over i asystoli (opphør av all elektrisk og mekanisk aktivitet i hjertet). Dessuten vil godt utførte kompresjoner hindre at hjertet spiles ut ved passiv venøs tilbakestrømning. 

Begge disse forhold vil øke sjansen for at sjokk fra en defibrillator vil kunne gi en organisert, pulsgivende hjerterytme.
{Clear}}

Referanser

Eksterne lenker 
 
 (http://www.nrr.org/wp-content/uploads//2010/12/2.-BHLR-retningslinjer-2010.pdf) på nrr.org
 Hjerte-Lunge-redning  på forstehjelp.no
 Hjerte-lunge-redning voksne, fra Norsk Luftambulanse

Førstehjelp
Applikasjonslaget

Applikasjonslaget er det sjuende av de sju lagene i OSI-modellen. Det forholder seg direkte til og utfører tjenester for applikasjonene. Laget benytter seg av tjenestene på presentasjonslaget.

Applikasjonslaget inneholder hjelpeprogrammer som tar seg av filoverføring, terminaloppkobling og e-post. Disse programmene sørger for at data kan utveksles mellom systemer uavhengig av hvordan dataene fremstilles på hvert enkelt system. For eksempel kan FTP overføre filer mellom Linux- og Windows-systemer selv om disse to bruker forskjellige filsystem.

Eksempler
 HTTP
 SMTP
 SNMP
 FTP
 XMPP
 Telnet
 FTAM
 APPC
 X.400
 SSH
 X.500
 IRC
 AFP
 Lightweight Directory Access Protocol (LDAP)
 SIP
 ITMS
 AIM
 BitTorrent

Nettverksprotokoller