alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vladimir Uralskij

Vladimir Mikhajlovitsj Urálskij (født 1887, død 1955) var en russisk filmskuespiller.

Filmer i utvalg 
1924 – Aelita
1925 – Streik
1925 – Panserkrysseren Potemkin
1927 – Den forheksede skog
1929 – Det levende lik
1933 – Dessertøren
1946 – Løftet

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russiske skuespillere
Stumfilmskuespillere
Gustav Diessl

Gustav Diessl (født 30. desember 1899 i Wien i Østerrike-Ungarn, død 20. mars 1948 samme sted) var en østerriksk skuespiller. Han medvirket i 64 filmer fra 1921 til 1949.

Filmer i utvalg 
1925 – Die Rache der Pharaonen
1928 – Krise
1929 – Pandoras eske
1929 – Det levende lik
1929 – Det hvite helvete
1930 – Westfront 1918: Vier von der Infanterie
1931 – Mennesker i bur
1932 – Herskerinnen over Atlantis
1933 – Dr. Mabuses testamente
1936 – Moskva–Shanghai
1937 – Der Tiger von Eschnapur
1937 – Das indische Grabmal
1939 – Svindleren Ott
1941 – Komödianten
1944 – Nora
1945 – Kolberg

Referanser

Eksterne lenker 
 

Østerrikske skuespillere
Østerrikske regissører
Personer fra Wien
Daemon (bille)

Daemon er en slekt av biller der de fleste, men ikke alle, artene har karakteristiske kamformede antenner. Disse billene finnes ikke naturlig i Europa, men noen arter kan forekomme i drivhus, minst én av dem også i Norge. De fleste artene lever i eller ved ferskvann, men noen er landlevende og beiter på mikroskopiske sopper.

Utseende 
Små til middelsstore (2,5 – 16 mm), avlange biller, oversiden hårete. De fleste av artene har kamformede antenner. Hodet er nokså lite, fasettøynene er utstående med fine fasetter, uten hår. Antennene er lange, 11-leddete, trådformede, sagtakkede eller kamformede. Hos hannene har vanligvis hvert ledd en leddet sideutvekst (hos andre biller er det vanligvis ikke noe ledd mellom antenneleddet og utveksten). Brystskjoldet (pronotum) er ganske kort, bredere enn langt, omtrent trekantet i omriss sett ovenfra. Scutellum er hjerteformet med et hakk i fremkanten, noen tenner på bakkanten av pronotum griper inn i dette hakket. Dekkvingene har ofte et påfallende fargemønster. Larvene er sylindriske og hårete. De artene som lever i vann har ofte ulike slags åndetilpasninger (analgjeller, nakkroppen trukket ut til ånderør).

Levevis 
De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter. Andre kjente habitater er råtten ved og løvstrø.

Utbredelse 
Slekten er endemisk for Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien kamfølerbiller, Ptilodactylidae Laporte de Castelnau, 1836
 Underfamilien Anchytarsinae
 Slekten Daemon Laporte de Castelnau, 1836
 Daemon aequalis Fairmaire, 1896
 Daemon apicalis Pic, 1924
 Daemon atopoides Fairmaire, 1896
 Daemon atricornis Pic, 1924
 Daemon basalis Fairmaire, 1896
 Daemon bergrothi Pic, 1924
 Daemon cebrionoides Fairmaire, 1896
 Daemon colossus Fairmaire, 1896
 Daemon distinguendus Fairmaire, 1896
 Daemon diversipes Pic, 1924
 Daemon elateroides Fairmaire, 1896
 Daemon elongatus Klug, 1838
 Daemon fasciolatus Fairmaire, 1896
 Daemon geniculatus Pic, 1924
 Daemon gigas (Laporte de Castelnau, 1836)
 Daemon grandis Pic, 1953
 Daemon linearis Laporte de Castelnau, 1836
 Daemon lineellus Fairmaire, 1896
 Daemon longulus Fairmaire, 1896
 Daemon minutus Fairmaire, 1896
 Daemon mucronatus (Klug, 1838) 
 Daemon niger Pic, 1953
 Daemon nigriceps Fairmaire, 1896
 Daemon nigrithorax Pic, 1913
 Daemon nitidus (Klug, 1838) 
 Daemon notaticollis Pic, 1913
 Daemon pallidipes Pic, 1924
 Daemon quadrinotatus Pic, 1913
 Daemon striatus (Klug, 1838) 
 Daemon subelongatus Pic, 1913
 Daemon trifasciatus Fairmaire, 1896
 Daemon truncatulus Fairmaire, 1896
 Daemon vittatus Pic, 1949

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kamfølerbiller
Biller formelt beskrevet i 1836
Madagaskars insekter
Stenocolus

Stenocolus er en slekt av biller som bare er kjent med én art fra California. Av utseende kan de minne litt om smellere (Elateridae). Deres fylogenetiske plassering er usikker. Her er de regnet til overfamilien mudderbiller (Dryopoidea), men flere trekk ved larvene kan tyde på at de er nært beslektet med engbiller (Dascillidae). Larvene lever i rennende vann og er spesielle ved at de har både spirakler (trakéåpninger) og ytre gjeller, altså dobbelt sett åndingsorganer.

Utseende 
En middelsstor (ca. 14-22 millimeter), avlang, mørkbrunlig bille. Kroppen er kledt med korte, nedliggende, lyse hår. Antennene er trådformede og forholdsvis korte hos hunnen, kraftigere og sagtakkede hos hannen, hodet kort og bredt med middelsstore fasettøyne. Pronotum er rundet, bredere enn langt. Dekkvingene er ganske lange, jevnbrede, langt tilspissede bak. Beina er forholdsvis korte.

Levevis 
Larvene lever blant døde blader i rennende vann. Ellers er lite kjent om biologien til disse uvanlige billene.

Utbredelse 
Arten er bare kjent fra California.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea) eventuelt Engbiller (Dascilloidea)
 Familien Eulichadidae Crowson, 1973
 Slekten Stenocolus LeConte, 1859 – bare én art
 Stenocolus scutellaris LeConte, 1859  – bare kjent fra California

Eksterne lenker 
 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 Bilder fra Delta interactive key – Elateria: Stenocolus scutellaris, larve: 

Biller
Biller formelt beskrevet i 1859
USAs insekter
Celadonia

Celadonia er en slekt av biller med larver som lever i død ved. De kan særlig kjennes på hannenes antenner, der hvert ledd har en lang sideutvekst, og antennen derfor blir buskete.

Utseende 
Middelsstore, avlange, blank, brokete fargede biller. Hannen har lange utvekster på hvert antenneledd. Hodet er rundet med middelsstore fasettøyne. Pronotum er klokkeformet, dekkvingene nokså lange og jevnbrede. Oversiden er uten påfallende hår. Larvene er sylindriske, glatte og blanke, gulrødlige.

Levevis 
I motsetning til de fleste andre medlemmene i gruppen mudderbiller (Dryopoidea) (hvis det nå er der callirhipidene hører hjemme) er disse billene ikke knyttet til vann. Larvene utvikler seg i gamle, råtne trestokker som er sterkt angrepet av sopp (hvitråte). De voksne billene kommer gjerne til lys, og lever trolig ganske kort tid.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, fra Mexico i nord til Argentina i sør.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea) (usikker plassering)
 Familien Callirhipidae van Emden, 1924
 Slekten Celadonia Laporte de Castelnau, 1840  – Amerika
 Celadonia bicolor (Laporte de Castelnau, 1834)
 Celadonia bocourti Pic, 1927
 Celadonia costaricensis (Emden, 1931)
 Celadonia gounelleii (Pic, 1916)
 Celadonia hoodii (Saunders, 1834) 
 Celadonia laportei Hope, 1846
 Celadonia luteonotata (Pic, 1907)
 Celadonia scapularis (Laporte de Castelnau, 1834)

Eksterne lenker 
 

Callirhipidae
Biller formelt beskrevet i 1840
Psephenus

Psephenus er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede.

Utseende 
De voksne billene er nokså små (4-6 millimeter), avlange, matt brunlige biller. Antennene er perlekjede-formede, litt lengre enn hode + thorax. Palpene er forholdsvis kraftige, hodet lite med ganske store fasettøyne. Pronotum er trapesformet, kraftig innsmalnet forover. Dekkvingene er litt rundede. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede. Larvene, såkalte "water pennies", er flate og ovale og ligger tett presset mot steinene i den strie strømmen.

Levevis 
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

Utbredelse

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
 Underfamilien Psepheninae
 Slekten Psephenus Haldeman, 1853
 Psephenus arizonensis Brown & Murvosh, 1974
 Psephenus falli Casey, 1893
 Psephenus haldemani Horn, 1870
 Psephenus herricki (Dekay, 1844)
 Psephenus lutulentus Scudder, 1900
 Psephenus minckleyi Brown & Murvosh, 1974
 Psephenus montanus Brown & Murvosh, 1974
 Psephenus murvoshi Brown, 1970
 Psephenus oresbius Spangler, 1968
 Psephenus palpalis Champion, 1913
 Psephenus spangleri
 Psephenus texanus Brown & Arrington, 1967 
 Psephenus usingeri Hinton, 1934

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 Larve, «water penny» 

 Psepheninae: Psephenus sp. (nordamerikansk art)

 

Biller formelt beskrevet i 1844
Psephenidae
Kursiv tittel{{}}
Micilus

Micilus er en slekt av biller som kan ligne på små skarabider, men hører til familien strandgravere. Både larvene og de voksne billene lever i ganger de graver i sand- eller mudderbunn ved kanten av vann, enten elver, bekker eller ved saltvann. De kan kjennes på avlang, jevnbred og noe flat kroppsform, kraftige bein med piggete legger (tibiae), korte antenner og fremskytende munndeler.

Utseende 
En liten, avlang, sylindrisk, matt, lyst brunlig bille. Antennene er forholdsvis korte, hodet er trapesformet med middelsstore fasettøyne som sitter langt bak på hodet. Pronotum er bredt rundet, tydelig bredere enn de jevnbrede dekkvingene. Beina er korte og kraftige med pigger på leggene.

Levevis 
Alle strandgraverne er knyttet til vann, men de holder seg på bredden. Noen arter lever på sandbunn i fjæra og er dermed blant de forholdsvis få billene knyttet til saltvann. Disse gjemmer seg i gangene sine ved flo sjø. Andre arter kan finnes ved brakkvann, for eksempel i takrør-sumper. Både voksne og larver graver ganger som de lever i. De voksnes ganger kan kjennes på at de ender i en "skorstein" av sand eller mudder. De spiser alger, plankton og lignende smått organisk materiale. Larvene spiser sand eller mudder og skiller ut næringsorganismene fra dette. Disse billene viser seg sjelden på overflaten, men de voksne flyr en del og tiltrekkes da til lys.

Utberdelse 
Arten er vidt utbredt fra Mellom-Europa (Nord-Italia, Østerrike) østover til sentral-Asia (Afghanistan, Turkmenistan) og det nordlige India.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien strandgravere, Heteroceridae
 Underfamilien strandgravere (Heterocerinae)
 Slektsgruppen Micilini
 Slekten Micilus Mulsant & Rey, 1872
 Micilus minutissimus J. Sahlberg, 1900
 Micilus murinus (Kiesenwetter, 1843)

Referanser

Litteratur 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Heteroceridae.

Eksterne lenker 
 Bilder fra Delta Interactive Key: 
 Micilus sp. 
 Larve
 

Biller formelt beskrevet i 1843
Strandgravere
Pelonomus

Pelonomus er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.

Utseende 
Små til middelsstore (ca. 5 millimeter), avlange, blankt mørkbrune til svarte biller, antenner, palper og bein gjerne gule. Antennene er kortere enn hodets bredde, og består 8-11 ledd. Pronotum er trapesformet, dekkvingene er jevnbrede med kraftige punkstriper, avrundet bak. Beina er nokså lange, fotleddene er ofte ganske lange med store klør ytterst. Undersiden hos de artene som lever i vann er kledt med fine, korte, vannavstøtende hår, et såkalt plastron, som holder på et luftlag som er nyttig for billenes gassutveksling. Hunnene har et langt, spisst eggleggingsrør som vanligvis er trukket inn i bakkroppen.

Levevis 
Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Nord-, Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien mudderbiller, Dryopidae
 Slekten Pelonomus Erichson, 1847 
 Pelonomus griseus Blatchley & Leng, 1916
 Pelonomus impressiventris Blatchley & Leng, 1916
 Pelonomus obscurus Leconte, 1852 - Nord-Amerika
 Pelonomus palpalis Sharp, 1882
 Pelonomus picipes (Olivier, 1791)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Mudderbiller
Biller formelt beskrevet i 1847
Pelochares

Pelochares er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.

Utseende 
Små (ca. 1 millimeter), ovale og hvelvede, mørke biller. Oversiden er tett kledt med korte hår. Antennene er middels lange, tynne, uten en klubbe ytterst.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Europa og Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Limnichidae Erichson, 1846
 Underfamilien Limnichinae
 Slekten Pelochares Mulsant & Rey, 1869

Liste over artene 

 Pelochares acuminatus Champion, 1923
 Pelochares acutipennis Pic, 1935
 Pelochares alluaudi Delève, 1968
 Pelochares basilewskyi (Pic, 1955)
 Pelochares biroi (Pic, 1956)
 Pelochares congoensis Delève, 1968
 Pelochares densatus Pic, 1922
 Pelochares diversus (Pic, 1922)
 Pelochares emarginatus Mulsant & Rey, 1869
 Pelochares fauveli Hernando & Ribera, 2010
 Pelochares gibbipennis Champion, 1923
 Pelochares minutus Delève, 1968
 Pelochares murinus (Baudi, 1870)
 Pelochares oblongulus (Champion, 1925)
 Pelochares orientalis (Motschulsky, 1861)
 Pelochares philippinensis Delève, 1973
 Pelochares rugiventrus Champion, 1923
 Pelochares ryukyuensis Satô, 1966
 Pelochares sabaeanus Hernando & Ribera, 2014
 Pelochares sinbad Hernando & Ribera, 2014
 Pelochares sulciger Champion, 1923
 Pelochares versicolor (Waltl, 1838)
 Pelochares vitalisi Pic, 1935

Kilder 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae.

Eksterne lenker 

 

Limnichidae
Biller formelt beskrevet i 1869
Estland 200

Estland 200 (estisk: Eesti 200) er et politisk parti i Estland. Estland 200 har et liberalt og progressivt program.

Partiet ble dannet i 2018, hundre år etter Estlands uavhengighetserklæring. Partiet målbærer en nokså teknokratisk kritikk av statsstyret, som de mener er preget av kortsiktig politisk vinning. Symbolikken i partinavnet er å forme Estland de neste hundre årene.

Partiet oppfatter seg selv som et liberalt sentrumsalternativ til både Det estiske reformpartiet og Det estiske senterpartiet, som det har hentet mange tidligere velgere fra. Estland 200 henvender seg også til den russisktalende minoriteten i Estland.

Partileder siden grunnleggelsen er Kristina Kallas, som er statsviter med ekspertise i minoritetsspørsmål. Tidligere forsvarsminister, sosialminister og konservativ partileder Margus Tsahkna er også blant grunnleggerne av Estland 200.

Valghistorikk

Referanser 

Politiske partier i Estland
Politiske partier etablert i 2018
2018 i Estland
Lara (bille)

Lara er en slekt av elvebiller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.

Utseende 
Middelsstore (ca. 6 millimeter), avlange, halvmatte, mørke elvebiller. Artene i underfamilien Larainae fint hårete og matte. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Hodet er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. Dekkvingene er avlange med punktrekker. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.

Levevis 
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Larvene i denne slekten lever på død ved som ligger under vann, og er avhengige av mikrober for å fordøye veden. Larveutviklingen er ganske langsom og det tar gjerne 4-6 år å komme seg gjennom livssyklusen, men de voksne billene lever bare ca. 3 uker.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Nord-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien elvebiller, Elmidae Curtis, 1830
 Underfamilien Larainae LeConte, 1861 – for det meste tropiske arter
 Slekten Lara LeConte, 1852
 Lara avara LeConte, 1852
 Lara gehringi Darlington, 1929

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Elvebiller
Biller formelt beskrevet i 1852
Notodascillus

Notodascillus er en slekt av biller.

Utseende 
Middels store (ca. 7–15 mm), avlange biller. Kroppen er mørkt farget og halvmatt. Hodet er ganske lite. Fasettøynene er forholdsvis små. Antennene er 11-leddete, ganske lange (når minst til bakkanten av brystskjoldet) sagtakkede eller litt kamformede. Brystskjoldet (pronotum) er temmelig kort og bredere enn langt. Dekkvingene er avlange, 3-5 ganger så lange som pronotum, som oftest med tydelige lengdestriper. Beina er middels lange og slanke. Det fjerde (nest ytterste) fotleddet er mer eller mindre tolappet, det femte (ytterste) leddet er langt og tynt.

Larvene ligner noe på scarabaeiforme larver. De er krumme, med tydelig markerte ryggplater, tre par ganske lange bein og en kraftig hodekapsel med sterke kjever (mandibler). Arten som finnes i Norge, Dascillus cervinus, er 7–8 mm lang, matt, hannene er gråaktige og hunnene gulbrune.

Levevis 
Larvene lever i jorden. Man regner med at larvene til underfamilien Dascillinae spiser røtter. Underfamilien Karumiinae ser ut til å være knyttet til termitter, og man tror at larvene lever i eller ved termittenes underjordiske reir. De voksne billene kan være vanlige på blomsterenger om sommeren, de flyr gjerne i solskinn. Den norske arten kan finnes ganske langt til fjells, og av og til kan man finne dem tallrikt på snøfonner, der de trolig har blitt blåst ut.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det østlige Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien engbiller (Dascilloidea)
 Familien engbiller (Dascillidae)
 Underfamilien Engbiller (Dascillinae) – mest i tempererte områder
 Slekten Notodascillus Carter, 1935
 Notodascillus brevicornis (W.J. MacLeay, 1872)
 Notodascillus iviei Jin, Ślipiński & Pang, 2013
 Notodascillus sublineatus  Carter, 1935

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Notodascillus 
 
 Interaktiv bestemmelsesnøkkel
 Delta Interactive Key – Dascillidae

Biller formelt beskrevet i 1935
Engbiller
Australias insekter
Mesocyphon

Mesocyphon er en slekt av biller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.

Utseende 
Små, ovale, vanligvis ganske flate biller. De kan kjennes på at antennene er trådformede, brystskjoldet (pronotum) er ganske kort og kroppen vanligvis dekket av korte hår. Hodet er gjerne noe nedbøyd og knapt synlig ovenfra. Langs sidene går et par skarpe kinn-lister. Antennene er 11-leddete, trådformede og når omtrent til bakkanten av brystskjoldet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske kort og mye bredere enn langt. Dekkvingene er vanligvis avflatet midt på, sett ovenfra ovale eller jevnbrede, tre til åtte ganger så lange som pronotum. De mangler tydelige punktrekker. Beina er temmelig tynne og skjøre (faller lett av), noen har fortykkede baklår og lange sporer på bakleggen. Larvene er avflatede, skrukketroll-lignende, bakkroppen langt tilspisset. De skiller seg fra andre billelarver ved at de har lange, flerleddete antenner. De kryper på bunnen og på vannplanter, svømmer ikke.

Levevis 
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys. Hårbillene er ganske vanlige i tempererte områder, mindre vanlige i tropene.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på New Zealand.

Systematisk innedling
 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
 Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
 Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
 Slekten Mesocyphon Sharp, 1878 
 Mesocyphon bifoveatus Broun, 1914
 Mesocyphon capito Broun, 1914
 Mesocyphon divergens Sharp, 1878
 Mesocyphon granulatus Broun, 1886
 Mesocyphon halli Broun, 1914
 Mesocyphon lateralis Broun, 1914
 Mesocyphon laticeps Broun, 1893
 Mesocyphon longicornis Broun, 1914
 Mesocyphon mandibularis Broun, 1912
 Mesocyphon marmoratus Sharp, 1878
 Mesocyphon monticola Broun, 1886
 Mesocyphon pallidus Broun, 1893
 Mesocyphon setiger Sharp, 1878
 Mesocyphon tristis Broun, 1910
 Mesocyphon vestitus Broun, 1914
 Mesocyphon wakefieldi Sharp, 1878

Referanser

Kilder 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera).

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1878
New Zealands insekter
Hårbiller