Aleksandr Dargomyzjskij

Aleksandr  Sergejevitsj Dargomyzjskij (1813–1869) var en russisk komponist.

Dargomyzjskijs operaer er et bindeledd mellom de russiske operaene til Mikhail Glinka og til de senere generasjoner, som «De Fem» og Pjotr Tsjajkovskij.

Liv 
I 1817 flyttet Dargomyzjskijs familie til St. Petersburg, og her fikk han den første musikalske utdannelsen hos en tysk guvernante, deretter hos en musikklærer ved navn Danilevskij og til slutt hos Franz Schoberlechner, en elev av Johann Nepomuk Hummel. Dargomyzjskij gikk i sin fars fotspor og trådte høsten 1827 inn i statstjenesten. Som mange andre unge menn av sin stand betraktet han musikken som en fritidsbeskjeftigelse, men fikk publisert mindre vokalverk, mest for kvinnestemmer. Noen formell utdannelse i musikkteori fikk han aldri. 

Vinteren 1833–1834 ble han presentert for Glinka, som lånte ham det samme noteheftet med generalbass og kontrapunkt-øvelser som Glinka selv hadde brukt i sine studier hos Siegfried Dehn. Med Glinka spilte Dargomyzjskij klaverduetter, organiserte konserter og analyserte Beethovens symfonier og Mendelssohns overtyrer. Han besluttet å følge lærerens eksempel og skrive en fullstendig opera. Dargomyzjskij beundret fransk litteratur, og hans første opera var Esmeralda, en tonesetting av Victor Hugos historiske roman Ringeren i Notre Dame. Den russiske operaen var på den tiden dominert av italienske verk, så det drøyde helt til 1847 før operaen ble oppført i Moskva. Suksessen uteble, og først i 1851 ble operaen satt opp på Mariinskij-teatret i St. Petersburg.

I 1843 gikk Dargomyzjskij brått ut av statstjenesten og dro i september året etter på en utenlandsreise. I Brussel ble han presentert for Fétis og i Paris traff han Auber, Meyerbeer og Halévy. Som Glinka ti år før oppdaget ikke Dargomyzjskij storheten i sin egen kultur før han kom utenlands. Etter grundige studier av russiske folkesanger skrev han operaen Rusalka (1855). Et tredje dramatisk verk, ballettkantaten Baccusfesten, fullførte han i 1848. Denne ble ikke uroppført før i 1867 i Moskva.

Etter Dargomyzjskijs død, fullførte Nikolaj Rimskij-Korsakov og César Cui den ufullendte operaen Steingjesten (etter Pusjkin).

Dargomyzjskij regnes med rette som en av de viktigste representantene for den nasjonale russiske operaen og bidro i høy grad til utviklingen av den. Hans orkesterverk, operaer og sanger har et tydelig nasjonalt og realistisk preg.

Verk i utvalg 
 Esmeralda, opera, 1839
 Russalka, opera, 1855
 Das Bacchusfest, kantate, 1848
 Bolero, for orkester, 1839
 Fantasi-scherzoen «Baba-Jaga», for orkester, 1862
 Lille-russisk kosakkdans, for orkester, 1864
 Fantasi etter finske temaer, for orkester, 1867
 Steingjesten, opera, ufullendt,1868-69, ferdigstilt av Cui og Rimskij-Korsakov, uroppført 28. februar 1872 i St. Petersburg
 En mengde sanger, som f.eks. «Ormen», «Titularrådet», «Den gamle korporal» og andre
 Mindre klaverstykker og variasjonsverk

Referanser

Litteratur 
 Chisholm, Hugh (red.): «Dargomijsky, Alexander Sergeivich», Encyclopædia Britannica, bind 7 side 832
 Mary Catherine Hamilton: «Dargomyski, Alexander», i A Dictionary of Music and Musicians  (1900), George Grove (red.)

Eksterne lenker 
 
 

Romantiske komponister
Russiske komponister
Operakomponister
Personer fra Beljov rajon