alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Mefjordvær

Mefjordvær er en grunnkrets og et fiskevær i Senja kommune i Troms og Finnmark, på yttersiden av øya Senja. Stedet ligger ved sørsiden av Mefjorden, to km nordvest for Senjahopen.

Mefjordvær har veiforbindelse via fylkesvei 252 til Senjahopen. I Mefjordvær finner man Mefjord brygge med overnatting i hotell og rorbuer, restaurant og pub. Fiskeværet har også eget kapell, Mefjordvær kapell. Skole, barnehage, bank og butikk ligger i nabobygda Senjahopen.

Navnet kommer fra norrønt Mið- som betyr 'den midtre'. Mefjorden er den midtre av fem fjorder på yttersiden av Senja; Bergsfjorden og Ersfjorden ligger på sørsiden og Øyfjorden og Baltsfjorden på nordsiden.

Grunnkretsen

Grunnkretsen(*) omfatter den ytterste delen av sørsiden av Mefjorden, men alle innbyggerne bor i fiskeværet. Grunnkretsen grenser i øst til Senjahopen, i sørvest til Ersfjord og i nordvest til Norskehavet. Areal: 12,93 km².

Innbyggertall:

(*) I statistikkbanken bruker SSB den feilaktige/utdaterte navneformen Medfjordvær

Bilder

Kilder
Mefjordvær. Store Norske leksikon. Besøkt 9.8.2020.

Bosetninger i Senja kommune
Fiskevær i Troms og Finnmark
Tidligere fergesteder i Troms
Berg (Senja)
Artikler i sjøfart-prosjektet
Alta kraftverk

Alta kraftverk er et vannkraftverk  i Sautso i Alta kommune i Troms og Finnmark fylke. Verket ble kjent etter Norges største sivile ulydighetsaksjon etter striden i forbindelse med utbyggingen av Alta-Kautokeinovassdraget.

Alta kraftverk har to aggregater (100 MW og 50 MW). Midlere årsproduksjon er på 655 GWh. Eier er Statkraft.

Kraftverket er bygget 40 kilometer fra utløpet av Altaelva. Elva får i løpet av de 170 kilometrene til utløpet, tilsig fra en stor del av Finnmarksvidda. De nederste 40 kilometrene av elva er lakseførende.

Kraftverket utnytter et fall på 185 meter fra det 18 kilometer lange magasinet Virdnejavri. Virdnejavri reguleres mellom 265 og 200 moh. Fra den 110 meter høye dammen til utløpet fra kraftstasjonen, er elva tørrlagt på en strekning av to kilometer.

I dag er et Altakraftverk blitt en uoffisiell enhet, og det refereres gjerne til hvor mange Altakraftverk en ny kraftutbygging vil gi som årlig energiproduksjon.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Statkraft

Se også
 Uoffisielle måleenheter
 Alta-aksjonen

Vannkraftverk i Troms og Finnmark
Kraftverk i Alta
Statkraft
Demninger fullført i 1987
Kraftverk etablert i 1987
Alta-Kautokeinovassdraget
Moodle

Moodle er en læringsplattform (LMS) som per november 2017 var installert på ca.  læresteder og hadde rundt 120 millioner brukere på verdensbasis. Moodle er utviklet for å gjøre det lett for lærere og pedagoger å  skape og administrere interaktive nettkurs. Moodle er fri programvare med åpen kildekode. Videreutviklingen av systemet gjøres av et stort antall kommersielle og ikke-kommersielle organisasjoner over hele verden, og ledes av Moodle-selskapet som er lokalisert i Perth i Australia.

Navnet er et akronym for Modular Object-Oriented Dynamic Learning Environment. Moodle har et grensesnitt for kursproduksjon som består av to modulgrupper: Aktiviteter og «Ressurser».

Moodles partner i Norge er eFaktor.

Moodle-partnere er sertifiserte servicetilbydere som også bidrar til finansiering og utvikling av Moodle-plattformen på verdensbasis.

Læresteder som benytter Moodle i Norge

Høyere utdanning 
 Campus NooA
 Høgskolen i Nesna
 Universitetet i Bergen

Grunnskoler 
 Andøy
 Dovre  
 Elverum
 Engerdal
 Narvik
 Stor-Elvdal
 Trysil
 Åmot

Læringsnettverk 

 KS Læring
 Helsekompetanse
 eSANKS

Referanser

Eksterne lenker 
 

Digital læring
Fri programvare
Pedagogikk
Louis T. McFadden

Louis Thomas McFadden (født 25. juli 1876 i Troy Township i Pennsylvania, død. 1. oktober 1936 i New York) var en amerikansk politiker og bankdirektør. 

McFadden begynte yrkeskarrièren i First National Bank i 1892, og gjorde god karrière. I 1916 ble han bankens direktør, noe han var frem til 1925. I 1906 og 1907 var han kasserer i Pennsylvania Bankers' Association, og i perioden 1914–15 hadde han vervet som president for denne.

McFadden ble innvalgt i Kongressen i 1915 for Pennsylvania, og ble gjenvalgt åtte ganger. Han tapte valget i 1934 og igjen i 1936. Som kongressrepresentant ledet han en periode komiteen for bankvirksomhet og valuta.

Loven McFadden er mest kjent for er McFadden Act fra 1927. Denne begrenset sterkt kommersielle bankers handlerom, og gjorde det praktisk talt umulig for banker å opprette filialer over delstatsgrensene. Dette var noe ironisk, siden bankene kunne opprette filialer utenlands. Det tok 67 år før regelverket ble forandret og banker kunne operere i flere delstater. McFadden Act gjorde at bankvesenet i USA ble dominert av små lokalbanker.

I desember 1932 forsøkte  McFadden å reise riksrettssak mot president Herbert Hoover på bakgrunn av Hoovers økonomiske politikk under depresjonen. Dette var det første formelle forslaget om riksrettssak mot en president siden 1868. Forslaget ble straks forkastet med 361 mot 8 stemmer, og ble derfor en stor politisk tillitserklæring til presidenten.

McFadden var kjent som en av de mer ekstreme antisemitter i amerikansk politikk, og mente at jødene kontrollerte amerikansk økonomi. Han mente at USA måtte «velge mellom Gud og pengevekslerne som har stålet vårt gull og vår valuta». Han var også en sterk kritiker av opprettelsen av sentralbanken Federal Reserve System, og Franklin D. Roosevelts beslutning om å gå bort fra gullstandarden. McFadden så på disse vedtakene som strategier fra jødenes side for å avspise «ikke-jøder med papirpenger slik at jødene kunne ha gullet og 'de ekte pengene'». McFadden trodde også fullt og fast på ektheten til Sions vises protokoller, og mente jødene jobbet for å avsette regjeringen i USA. Da McFadden var presidentkandidat i 1936 var ett av slagordene «Kristendom istedenfor jødedom». Han sympatiserte også med Hitlers antijødiske teorier, og støttet nasjonalsosialistenes kamp mot det han påsto var en jødisk dominans i media, utdannelsessystemet og økonomien.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Personer fra Bradford County i Pennsylvania
Kongressrepresentanter fra Pennsylvania
Finansfolk
Antisemittisme
Formidlere av konspirasjonsteorier
Ersfjord (Senja)

Andre betydninger. Ersfjord finnes flere steder i Norge.

Ersfjord er ei bygd og en grunnkrets i Senja kommune i Troms og Finnmark. Den ligger innerst i Ersfjorden, og ved fjorden ligger de karakteristiske fjellene Okshornan, og den fryktinngytende Snykollen ruver over bygda. 

Ersfjorden er har en strand med hvit, finkornet sand. Området er tilpasset raste- og bålplasser.

Befolkning  
Bygda var inntil for få år siden en av de mest avsidesliggende på Senja, men etter at Geitskartunnelen åpnet i 2004, ligger bygda midt på veistrekningen mellom de to befolkningssentrene i kommunen, og det er bare 3 km å kjøre til Senjahopen (tidligere var det 11,5 mil). Det er idag fylkesvei 862 som går gjennom Ersfjord.

Alle de rundt 40 innbyggerne i Ersfjord grunnkrets bor i bygda. Grunnkretsen grenser i nordøst til Mefjordvær og Senjahopen, i sør til Bergsbotn, i sørvest til Steinfjord og i nordvest til Norskehavet. Areal: 14,52 km².

«Gulldassen»  
 
Stedet ble kjent for å ha en av landets mest påkostede veitoalett med dusj, den såkalte «Gulldassen» som kostet 3,75 millioner å bygge (kvadratmeterpris på 300 000 kr). 

Avisa Nordlys karakteriserte bygget som «en futuristisk obelisk kledd i gylne skjell stiger bygget opp av sanden og strekker seg mot himmelen i pakt med de mektige fjellene»

Referanser

Eksterne lenker  
 ut.no Ersfjordstranda

Bosetninger i Senja kommune
Bygder og grender i Troms og Finnmark
Berg (Senja)
Sør-Fron Spelemannslag

Sør-Fron Spelemannslag er et folkemusikkorkester fra Sør-Fron i Gudbrandsdalen. Orkesteret ble stiftet i 1977 og består av rundt 30 medlemmer. De har vunnet seks Landsfestivaler og to Landskappleiker og regnes som et av Norges beste spelmannslag. Orkesteret har gitt ut to album, og vant Spellemannprisen 1991 i klassen folkemusikk/gammeldans for Den lykkelige frier. De ble nominert til Folkelarmprisen i 2022 i klassen dansespill for Slåtter til sluskeball, brudlaup og finfine selskap. Blant orkesterets ledere er Øystein Rudi som ledet orkesteret i perioden 1985 til 1995.

Diskografi 
 Den lykkelige frier (1991)
 Milstein (SFS / Musikkoperatørene, 2003)
 Slåtter til sluskeball, brudlaup og finfine selskap (ta:lik, 2022)

Referanser 

Norske folkemusikkgrupper
Vinnere av Spellemannprisen
Kultur i Sør-Fron
London Marathon

London Marathon er et årlig gate-maraton i London, første gang arrangert i 1981. Løpet regnes som et av de fem største maratonløpene. Løypa er relativt lite kupert og går omkring elva Themsen og ender ved St. James's Park. Fire ganger har vinneren i London maraton satt verdensrekord. Amerikaneren Khalid Khannouchi satte verdensrekord på 2:05:38 i 2002. Briten Paula Radcliffe satte verdensrekord for kvinner på 2:15:25 i 2003. Grete Waitz vant kvinneklassen i 1983 (verdensrekord) og 1986, Ingrid Kristiansen vant i 1984, 1985 (verdensrekord), 1987 og 1988.

Eksterne lenker 
 

London Marathon
Sportsarrangementer i England
Repeterende arrangementer etablert i 1981
Sport i England i 1981
Friidrett i Storbritannia
Guge

Guge var et kongedømme i det vestlige Tibet med sete i det som i dag er fylket Zanda i kinesisk Tibet. Det omfattet de områder som i dag er kjent som Zanskar, øvre Kinnaur og Lahul og Spiti (nå kontrollert av India). Ruinene etter Guge er 1900 km vest for Lhasa, ikke så langt fra fjellet Kailasha.

Guge ble grunnlagt på 900-tallet. Det hadde hovedstedene Tholing og Tsaparang. Grunnlegger av kongedømmet var en etterkommer av Glang Darma, den siste konge av det tibetanske kongedømmet Tubo.  Denne kongens eldste sønn ble hersker over Mar-yul (Ladakh), og to av hans sønner regjerte i det vestlige Tibet de områder som ble kongedømmet Guge og Pu-hrang. På 1000-tallet åpnet kongene for buddhismen.

Den første vesterlending som kom til Guge var jesuittpresten og misjonæren António de Andrade i 1626.  De Andrade skal ha sett irrigasjonskanaler og rike avlinger i området som nå er tørt og heller øde. De Andrades ekspedisjon fikk lov til å bygge et kapell i Tsaparang og undervise folk om kristendommen. Deretter, og kanskje som mottrekk, kom en muslimsk hær bestående av ladakhier fra det nåværende Kashmir og erobret Gugeborgen i 1632, og dermed var det 700 år gamle kongedømmet ødelagt.

Vestlige arkeologer fikk kunnskap om Guge igjen i 1930-årene gjennom den italienske arkeologen Giuseppe Tucci, som skrev et verk som særlig omhandlet Guges fresker. 

Under kulturrevolusjonen ødela maoistene de bemerkelsesverdige statuene på funnstedet. Senere er en slags rekonstruksjon foretatt, med øye for å ha noe å tiltrekke og tilfredsstille turister. Men det er bare gjennom Tuccis forskning at man kan danne seg et presisere bilde av hvordan det hele var.

Referanser og fotnoter

Tibets historie
Statens kornforretning

Statens kornforretning ble opprettet i 1928 for å sikre norske bønder tilgang og avsetning på korn i krisetider og dermed forhindre sult og nedleggelser av gårdsbruk. Kornforretningen fikk monopol på import av korn til Norge og forpliktet seg samtidig til å kjøpe overskuddskorn fra norske bønder. Senere fikk kornforretningen ansvar for markedsordningen for korn, importvern, tilskuddsordninger, produksjonstilskudd, velferdsordninger og økologisk drift.

Den forretningsmessige driften ble i 1995 utskilt i Statkorn Holding AS, senere Cermaq. Forvaltningsoppgavene gikk fra 1. januar 2000 inn i det nyopprettede Statens landbruksforvaltning.

Referanser 

Tidligere norske statlige myndigheter
Landbruk i Norge
Etableringer i 1928
Opphør i 1999
Guttorm

Guttorm er et nordisk mannsnavn med norrøn og urnordisk opprinnelse. Navnet er nokså sjeldent og er mest brukt på Færøyene og i Norge.

Etymologi
Navnet kommer fra norrønt Guttormr (gud + torm som betyr «skåne» eller «ære».)

Guttorm er en nyere form av de norrøne navnene Guttormr, Guðormr, Guðþormr, Goðþormr og *Goð-þormR. Navnet har urnordisk opprinnelse og er dannet av *Guða-, «gud», og 《thorm》skånet.

Den gammeldanske formen av navnet var Guththorm, og den gammelsvenske Gudhthorm.

GórmR og Gormr er norrøne kortformer av navnet. Disse har gitt opphav til mannsnavnet Gorm.

Utbredelse
Det er kun kortformen GórmR som er kjent brukt i runeinskripsjoner fra vikingtiden. Bare fem inskripsjoner er kjent, så navnet var sannsynligvis ikke mye brukt. En av de første kjente personene med navnet er den norske barnekongen Guttorm Sigurdsson (1199–1204). Guttorm var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 220 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Gudþorm var også et vanlig navn i Norge på 1300-tallet.

I nyere tid er Guttorm kjent brukt i Sverige fra 1906. I Norge var Guttorm mest brukt på begynnelsen av 1900-tallet, men var ikke blant de mest brukt navnene. I Sverige har navnet vært mest brukt i Härjedalen og Bohuslän.

Guttorm og relaterte navn har norsk og samisk navnedag.

Guttorm er i dag et nokså sjeldent navn, og er mest brukt på Færøyene og i Norge. I Danmark brukes formen Gorm og på Island formen Guttormur.

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Guttorm Sigurdsson (1199–1204), norsk barnekonge 
 Guttorm Grimelid (1757–1820), norsk spelemann
 Guttorm Guttormsgaard (født 1938), norsk bildekunstner
 Guttorm Nordø (født 1960), norsk billedkunstner
 Guttorm Schjelderup (født 1961), norsk økonom
 Guttorm Sindre (født 1964), norsk professor
 Guttorm Andreasen (født 1966), norsk musikkjournalist
 Guttorm Petterson, norsk filmdirektør

Se også 
 Guttormsen

Referanser

Eksterne lenker

Mannsnavn
Veslefrikkfeltet

Veslefrikkfeltet er et olje- og gassfelt som ligger i blokk 30/3 i Nordsjøen med Equinor som operatør.

Feltet ble funnet i 1981 og produksjonen startet 26. desember 1989. Feltutbyggingen kostet 18 milliarder NOK. Feltet ble opprinnelig vurdert å ha 55 millioner Sm³ råolje og 3 milliarder Sm³ gass.

Feltet er utbygd med to plattformer
 Veslefrikk A som har et fast stålunderstell. Den borer produksjons- og avgrensningsbrønner. 
 Veslefrikk B er en forankret halvt nedsenkbar plattform. Den produserer olje og gass.

Oljen fra Veslefrikk blir ilandført gjennom Osebergrørledningen til Stureterminalen. Gassen blir brukt til injeksjon på feltet, men kan ilandføres gjennom Statpiperørledningen. I 1999 ble Veslefrikkfeltet opprustet for å kunne ta imot kondensat fra Huldrafeltet.

Se også
Olje- og gassfelt på norsk kontinentalsokkel

Referanser

Eksterne lenker
 Aftenbladet om Veslefrikk - besøkt 25. juni 2008
 Miljøforhold på Veslefrikkfeltet (nedlastbart pdf-dokument)

Norske olje- og gassfelter
Nordsjøen
Hjuldyr

Digononta Monogononta

Hjuldyr er en gruppe mikroskopiske dyr.

Navnet kommer av det såkalte hjulorganet som vifter føde inn i munnen, og som brukes til forflytning. Disse små organismene blir sjelden større enn en millimeter, og lever av døde og levende planter, bakterier og dyr. 

Hunnene bærer egg som befruktes og siden klekkes. I noen tilfeller kan det forekomme jomfrufødsel (partenogenese), når ubefruktede egg klekkes.

De lever i 1-2 uker. Naturlige fiender er større dyreplankton og andre vanndyr som lever av mikroskopiske dyr.

Eksterne lenker 
 

Dyr
Dyr formelt beskrevet i 1817
Dyr formelt beskrevet av Georges Cuvier
Bragefeltet

Bragefeltet er et produksjonsfelt for olje og gass som ligger i blokkene 30/6, 31/4 og 31/7 i Nordsjøen med Wintershall som operatør.

Geologi 
De produserende formasjonene i berggrunnen omfatter:
 Statfjordformasjonen (fra tidlig juraperiode) som inneholder olje
 Fensfjordformasjonen (fra senjura-perioden) som inneholder olje
 Sognefjordformasjonen (fra senjura-perioden) som inneholder olje og gass
 Nessformasjonen med sandsteiner fra (midtjura-perioden) som inneholder olje

Feltet regnes å inneholde i størrelsesorden 49,8 millioner Sm3 olje og 2,4 milliarder Sm3 gass.

Utbyggingen 
De første funnene på Bragefeltet ble gjort i 1980. Bragefeltet er utbygd med en plattform som ligger 13 km øst for Osebergfeltet på 136 meters vanndyp. Understellet på Brageplattformen er en stålplattform, og har integrerte bolig-, prosess- og borefasiliteter på dekket. Understellet ble bygger av Aker Verdal og dekket av Kværner Egersund. Vekten av understellet er ca. 13 000 tonn og dekksvekten ca. 19 000 tonn. Plattformen ble installert, og produksjonene startet i 1993.

Feltutbyggingen kostet 17,9 milliarder NOK.

Produksjonen 
Produksjonen startet 23. september 1993.

Feltet hadde på det meste en produksjon på 120 000 fat i døgnet i 1998, og i 2009 i størrelsesorden 25 000 fat olje per døgn.

Oljen eksporteres via Oseberg feltsenter til Stureterminalen via Oseberg transportsystem (OTS). Gass fra Bragefeltet eksporteres via Statpipe-rørledningen til Tyskland.

Anlegget ble opprinnelig dimensjonert for 20 år, men har siden fått samtykke fra Petroleumstilsynet til å drive til 2030.

Operatører og eiere av produksjonsrettene
Feltet startet oljeproduksjonen med Norsk Hydro som operatør i 1993. I mars 2007 ble det bestemt at olje- og gassdivisjonen i Norsk Hydro skulle innfusjoneres i Statoil som i den forbindelse skiftet navn til StatoilHydro 1. oktober 2007. I 2009 endret selskapet navnet tilbake til Statoil.

Fra 1. oktober 2013 overtok Wintershall Norge operatør-ansvaret, og eierfordelingen er slik:

 Wintershall Norge (operatør): 35,2 % 
 Repsol Norge AS: 33,9 % 
 Faroe Petroleum: 14,3 %
 Point Resources AS: 12,3 % 
 VNG: 4,4 %

Se også
 Olje- og gassfelt på norsk kontinentalsokkel

Referanser

Norske olje- og gassfelter
Nordsjøen
La Rambla

La Rambla er en gate i den katalanske byen Barcelona. Den er kjent for sitt yrende folkeliv og sine mange underholdningsartister, salgsboder, kafeterier, restauranter og butikker. La Rambla starter øverst ved plassen Plaça de Catalunya, og slutter 1,2 kilometer lenger nede, ved Columbus-statuen ved Port Vell. Midten av la Rambla er ei bred gågate med trær på begge sider, mens det kjører biler på begge sider av gata, mellom trærne og bygningene.

Den spanske poeten Federico García Lorca sa en gang at la Rambla var «den eneste gata i verden som jeg skulle ønske aldri tok slutt».

Navnet
Navnet la Rambla betyr «flod/elv» på katalansk og spansk. Ordet kommer fra det arabiske ordet ramla, som betyr «elveløp med sand».

«Las Ramblas (Les Rambles)»
De forskjellige delene av la Rambla har forskjellige navn. Derfor er gata også kjent som las Ramblas (les Rambles). Fra nord til sør er de ulike delene de følgende:
Rambla de Canaletes, med den kjente drikkekilden font de Canaletes. Tradisjonen sier at hvis man drikker av den kommer man til å returnere til Barcelona.
Rambla dels Estudis, som heter dette fordi det var her universitetet befant seg fram til 1843.
Rambla de les Flors (eller Rambla de Sant Josep), det eneste stedet i byen hvor det ble solgt blomster på 1800-tallet. Det er fremdeles et stort antall blomsterboder her.
Rambla dels Caputxins (eller Rambla del Centre). Denne delen har fått navnet sitt på grunn av at det tidligere ble solgt aper her, av typen kapucin (caputxí på katalansk).
Rambla de Santa Mònica, den nederste delen av gata, som ender nede ved havna.

Ved havna fortsetter la Rambla som Rambla de Mar, og fører ut til Maremàgnum. Denne strekningen ble åpna i 1994. I den andre enden, på motsatt side av Plaça de Catalunya, fortsetter gata i som Rambla de Catalunya.

Eksterne lenker
 La Rambla, på hjemmesida til l'Ajuntament de Barcelona
 Assosiasjonen La Rambla Venner

Rambla, La
Vindebro

Vindebro er en type bevegelig bro som kan heves (vindes) og senkes ved hjelp av et spill.

Vindebroer hadde historisk sett den hensikt å forhindre fiender i å passere den. Denne typen bevegelige broer var vanlige på slott og festninger.

For at et slikt system skulle være effektivt, var det viktig at området rundt var vanskelig å passere, som for eksempel over en vannfylt vollgrav, eller et område med stor høydeforskjell.

Galleri

Eksterne lenker 
 

Militærarkitektur
Dikemark sykehus

Dikemark sykehus er et psykiatrisk sykehus med 170 pasienter ved Dikemark i Asker fordelt på fire avdelinger. Sykehuset har i alle år vært eid og drevet av Oslo kommune, men er siden 2001 en avdeling av Ullevål sykehus, og fra 2009 en del av Oslo universitetssykehus.

Sykehuset ble åpnet i 1905 da bystyret i Christiania hadde kjøpt gården Dikemark i Asker. Pasienter ble overflyttet fra Christiania kommunale Sindssygeasyl ifølge Byarkivet i Oslo kommune.

Dikemark sykehus har på det meste hatt rundt 800 pasienter, og omfatter rundt 20 bygninger; Bjørkely, Pensjonatet, Kurhuset, Utsikten og Slottet. Helt frem til begynnelsen av 1990-tallet drev pasientene gårdsdrift. Eiendommen er forskriftsfredet.

Eksterne lenker 

 
 

Sykehus i Norge
Psykiatriske sykehus
Byggverk i Asker
Helse- og sosialtjenester i Viken
Etableringer i 1905
1905 i Norge
Victor Nordan
Kulturminner i Asker
Fredete byggverk i Viken
Edgar Smith Berentsen
Amund Bjørgen

Amund Bjørgen (født 1941) er en norsk felespiller og folkemusiker fra Lom.

Sammen med Bjørn Odde vant han Spellemannprisen 1993 i klassen folkemusikk/gammaldans for plata Slåttemusikk fra Lom. Han har vunnet Landskappleiken flere ganger.

Referanser 

Vinnere av Spellemannprisen
Norske folkemusikere
Norske fiolinister
Landskappleiken

Landskappleiken er et årlig stevne og konkurranse, og regnes som norgesmesterskapet innen norsk folkemusikk og -dans. Arrangementet er ambulerende og flytter hvert år til et nytt sted. Den første ble avholdt i 1888 i Bø i Telemark

Det er FolkOrg – organisasjonen for folkemusikk og folkedans som eier arrangementet, men har hvert år en lokal arrangør som gjerne er et av de lokale spellemannslaga i organisasjonen.

Landskappleiken omfatter alltid kappspel i hardingfele, fele, durspel og kveding; som regel også i munnharpe, langeleik, fløyte og andre eldre folkemusikkinstrument samt pardans, lagdans og lausdans. 

Solo-klassene Spel Hardingfele og Spel Fele så vel som kveding, pardans og halling, er delt opp i klassene D, C, B, A. 
C er for spelemenn over 12 år, B for spelemenn over 18 år, og klasse A krever to resultat over et gitt poengkrav i B-klassen.  Eldre spelemenn og dansere kan delta i klasse D, men de kan også velge å delta i B-klassen, eller A-klassen hvis de er kvalifiserte. Øvrige solo spelklasser durspel, fløyte, langeleik, munnharpe og andre eldre folkemusikkinstrument er delt opp i Senior(over 18 år) og Junior (12-18 år). Det samme er klassene for grupper og lag.

I 2008 ble Landskappleiken tildelt kvalitetsmerket Olavsrosa.

Arrangement:
1888: Bø i Telemark
1923: Bergen
1910: Bergen (Vestmannalaget)
1922: Kristiania
1923: Kristiania
1924: Molde
1926: Hønefoss
1929: Oslo
1931: Kristiansand
1932: Oslo
1974: Voss
 1977: Lillehammer

Se også 
 Liste over kongepokalvinnere i folkemusikk
 Liste over vinnere av landskappleiken på munnharpe
 Liste over vinnere av landskappleiken på hardingfele
 Liste over vinnere av landskappleiken på durspel

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norsk folkemusikk
Norske musikkpriser
Olavsrosa