alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Wesenstund

Wesenstund var et norsk direktesendt talkshow med Rolv Wesenlund som gikk på Norsk TV1 i 1989, og på TVNorge fra 1994 til 2000. Han hadde med seg Kari Stokke på piano.

Programmet ble sendt på søndagskveldene og hadde et forholdsvis stort fokus på kultur. Tonen i programmet var avdempet, lun og lite konfronterende. De musikalske innslagene var fremtredende. Programmet tok et tilbakeblikk på uken som hadde gått og inviterte gjester som hadde utmerket seg denne uken.

Hver sending startet med sangen "Vår beste tid er nå".

Historikk 
Programmet startet opprinnelig opp på Norsk TV1, hvor Wesenlund var en av drivkreftene. Da denne kanalen ble nedlagt den 16. juni 1989 gikk programmet en kort periode på TVNorge inntil det ble nedlagt i slutten av juni 1989. Den 6. februar 1994 gjenoppstod det på TVNorge og gikk frem til påsken 2000.

Striden rundt nedleggelsen
Høsten 1999 ble programmet besluttet nedlagt av ledelsen i TVNorge. Denne avgjørelsen skapte en seerstorm mot TVNorge, spesielt siden programmet var blant de mest sette hos kanalen. Kanalens direktør, Pål Trælvik, sa at årsaken til beslutningen var at seerne var så gamle og at de derfor ikke var så interessange for annonsørene.

Wesenlund ble meget opprørt over beslutningen og rettet kraftige skyts mot kanalens ledelse. I en duell med Jens-Petter Gjelseth på Per Ståle Lønnings debattprogram Sentrum, mente han at TVNorge tok feil når de ville velge bort en kjøpesterk voksen seergruppe. Han mente videre at beslutningen skyldtes holdningene til de amerikanske eierne og at amerikanske TV i all hovedsak handlet om reklame. Wesenlund uttalte senere at han aldri mer ville ha noen befatning med TVNorge.»

Etter noen uker snudde ledelsen og bestemt at programmet skulle sendes en runde til på nyåret. Og i januar 2000 var Wesenstund tilbake med nye sendinger. Denne gangen fra SAS-hotellet i Oslo. Programmet ble avsluttet for godt ved påsketider. Siste sending gikk på palmesøndag. Beslutningen om å nedlegge programmet ble tatt av Wesenlund og TV-kanalen i fellesskap.

Referanser

Eksterne lenker
 Åpningsvignett (Youtube)

TV-produksjoner på TVNorge
Norske talkshow på TV
Norske TV-serier fra 1980-årene
Norske TV-serier fra 1990-årene
Norske TV-serier fra 2000-årene
Moselik

Et moselik eller myrlik er levninger av et menneske funnet i en myr. Slike levninger er gjerne godt bevarte på grunn av fravær av nedbrytende oksygen, og tilstedeværelsen av konserverende aktive stoffer i myren. Et moselik har gjennomgått en naturlig mumifisering. Et av de best kjente moselik er Tollundmannen som er funnet nær Silkeborg i Jylland, og kan sees i Silkeborg Museum. Den best bevarte skal være Grauballemannen som kan sees på Moesgård Museum. 

Både Tollundmannen og Grauballemannen er drept, og det er usikkert om de er henrettet som straff for forbrytelser, eller som en ofring.

Etymologi 
Ordet mose betyr «myr» på dansk, og kommer av norrønt mosi. De fleste moselikene - «myrlik» på norsk - er funnet i Danmark. Men moselik er også funnet i Tyskland, Nederland, Storbritannia og Irland. Mange ble funnet under graving av torv til brensel. Moselik er også funnet i Norge, men fordi norske myrer har annen surhetsgrad enn de sørskandinaviske, er som regel liket redusert til et mer eller mindre bevart skjelett.

Kjente moselik 
 Bringebærjenta, fra 3105-2935 f.Kr., funnet nær Falköping i Sverige
 Cladh Hallan-mumiene, fra 1600-1300 f.Kr., funnet på South Uist, Skottland.
 Haraldskærkvinnen, fra 490 f.Kr., funnet i 1835 i Jylland, Danmark.
 Borremoselikene, fra 400-700 f.Kr., funnet på 1940-tallet i Himmerland, Danmark.
 Tollundmannen, fra 400 f.Kr., funnet i 1950 i Jylland, Danmark.
 Clonycavan-mannen, fra 392-201 f.Kr., funnet i 2003 i County Meath, Irland
 Old Croghan-mannen, fra 362-175 f.Kr., funnet i 2003 County Offaly, Irland.
 Grauballemannen, fra ca. 290 f.Kr., funnet i 1952 i Jylland, Danmark.
 Ydepiken, 170 f.Kr.–230 e.Kr., funnet i 1897 nær Yde, Nederland.
 Weerdingemennene, fra 160-220 f.Kr., funnet i Drenthe, Nederland i 1904.
 Lindow-mannen, fra 2 f.Kr.– 119 f.Kr., funnet i 1984 i Cheshire, England.
 Bockstensmannen, fra 1290-1430 e.Kr., funnet i 1936 i Varberg, Sverige.
 Uchter Moor-piken, funnet i 2000 i Uchte, Tyskland.
 Windeby I, funnet i 1952 i Schleswig-Holstein, Tyskland.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Moselik, artikkel hos Store norske leksikon
 Døden i myra, artikkel om myrlik hos Norgeshistorie.no
 Porten til den andre verden, artikkel om ofringer i myrer hos Norgeshistorie.no

Arkeologiske funntyper
Arkeologi
Jernalderen
mumier
Bai Hong

Bai Hong (kinesisk: 白虹, født 24. februar 1920 i Beijing i Kina, død 28. mai 1992 samme sted) var en berømt kinesisk sanger og skuespiller. I 1940-årene ble hun regnet som en av de syv store sangstjerner. 

Hun ble i ung alder med i Det klare måneskinns sang- og dansetrupp, og kom slik inn i underholdningsbransjen i Shanghai. Hennes scenenavn ble «Hvite regnbue» 白虹. Hun er også blitt kjent som en av Beipings tre hvite (北平三白) sammen med Bai Guang 白光 og Bai Yang (白杨). Hun begynte sin karriere bare 13 år gammel. I 1930-årene ble hun anerkjent som en av de tre store mandopopsangere sammen med Zhou Xuan og Gong Qiuxia.  

På 1940-tallet ble hennes musikk mer jazzpreget. Hun ble også kjent for sang i tangostil.

Filmografi 
 潇湘夜雨 (1940)
 孤岛春秋 (1941)
 无花果 Fiken (1941)
 玉碎珠圆 (1941)
 红楼残梦 (1948)

Referanser

Eksterne lenker  
 

Kinesiske sangere
Kinesiske skuespillere
Personer fra Beijing
Personer fra Shanghai
Bruno Schulz

Bruno Schulz (født 12. juli 1892 i Drohobycz, død 19. november 1942 i Drohobycz) var en polsk forfatter, kunstmaler og kritiker, som skrev om det nå forsvunne jødiske miljøet i sin hjemby. Drohobycz er en by i det nåværende Ukraina, daværende Polen og også en stund en del av det østerriksk-ungarske dobbeltmonarki.

Schulz var opprinnelig kunstmaler og arbeidet på en skole i Drohobycz. Han startet sin litterære karriere i 1934 med novellesamlingen Kanelbutikkene (polsk: Sklepy Cynamonowe, engelsk: The Street of Crocodiles.) I 1935 kom novellesamlingen Sanatorium under timeglassets tegn (polsk tittel: Sanatorium Sanatorium Pod Klepsydrą.) Begge samlingene hadde selvbiografiske trekk, og begge handler om forhold i Drohobycz. Begge bøkene har imidlertid absurde trekk, og beskriver en drømmeverden hvor for eksempel faren forvandles til en gammeltestamentlig profet, en stor fugl, og til slutt et stort insekt som tørker bort. I 1936 hjalp han sin forlovede med å oversette Franz Kafkas Prosessen til polsk. Dessverre hindret historiens gang Schulz fra å skrive noe mer, han skal etter myten ha vært nesten ferdig med å skrive på et manus Messias da Sovjetunionen invaderte byen hans i 1939, men manuset er aldri blitt funnet. Senere ble Drohobycz okkupert av tyske tropper, og Schulz ble tvunget til den jødiske ghettoen. Her overlevde han med å male veggmalerier for en tysk offiser, men dette ble også slutten på ham, da han den 19. november ble drept av denne offiserens rival, på vei for å kjøpe et stykke brød.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Polske forfattere
Polskspråklige forfattere
Jødiske forfattere
Personer fra Drohobytsj rajon i Lviv oblast
Gandvik kraftverk

Gandvik kraftverk er et vannkraftverk  i Nesseby kommune i Troms og Finnmark. Kraftverket utnytter et fall på 176 meter fra magasinet Fuglevatnet. Det overføres vann til kraftverket fra Garsjøen og  Kjerringvatn (Gearretjávri) i Neidenvassdraget. Garsjøen er også regulert som magasin for kraftverket.

Det er installert en francisturbin på 4,5 MW, og midlere årsproduksjon er på 20 GWh.

Eier er Pasvik Kraft som er eid av Varanger KraftProduksjon.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Varanger Kraft

Småkraftverk i Troms og Finnmark
Byggverk i Nesseby
Varanger Kraft
Kraftverk etablert i 1952
Melkefoss kraftverk

Melkefoss Kraftverk er et vannkraftverk  i Pasvikelva i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark.

Kraftverket utnytter et fall på 10 meter i elva. Kraftverket er et elvekraftverk, men Enaresjøen er regulert som magasin for alle kraftverkene i vassdraget.

Det er installert en kaplanturbin på totalt 22 MW. Midlere årsproduksjon er på 130 GWh. Eier er Pasvik Kraft som er eid av Varanger Kraft Produksjon.

Grenseendring 
Da kraftverket ble bygget i 1977–78, lå det midt på den norsk-sovjetiske grensen. Grensen, som tidligere gikk midt i elva, gikk nå over damkronen og den tørrlagte delen av elva. Kraftverket ble drevet i henhold til overenskomst av 1957 om norsk bruk av området, frem til grensen ble flyttet ca. 140 meter og hele kraftverket ligger på norsk side med virkning fra 14. februar 1984.

Tilsvarende grenseendringer ble gjort samtidig ved Skogfoss kraftverk, samt ved Hestefoss kraftverk på russisk side i 1968.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Varanger Kraft

Vannkraftverk i Troms og Finnmark
Kraftverk i Sør-Varanger
Varanger Kraft
Pasvikvassdraget
Kraftverk etablert i 1978
Skogfoss kraftverk

Skogfoss Kraftverk (russisk: Скугфосс ГЭС) er et vannkraftverk ved Skogfoss i Pasvikelva i Sør-Varanger kommune i Troms og Finnmark.

Kraftverket utnytter et fall på 20 meter i elven. Kraftverket er et elvekraftverk, men Enaresjøen er regulert som magasin for alle kraftverkene i vassdraget.

Elven er oppdemmet ved kraftverket og verket har et mindre inntaksmagasin i Langvannet. Som følge av oppdemmingen økte vannstanden med 9 meter og flere gårder og hytter måtte fraflyttes. En samisk gravplass ble også flyttet som følge av reguleringen.

Grensen Norge–Russland går langs elven og tvers over kraftverket. Deler av demningen går over på russisk side av grensen, men en overenskomst sier at Norge disponerer hele området (og Russland alt av de to russiske kraftverkene Boris Gleb og Hestefoss som ligger på grensen).

Det er installert to kaplanturbiner på totalt 48 MW. Midlere årsproduksjon er på 258 GWh. Eier er Pasvik Kraft som er eid av Varanger KraftProduksjon.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Varanger Kraft
 NVE: utvalgte kulturminner

Vannkraftverk i Troms og Finnmark
Kraftverk i Sør-Varanger
Varanger Kraft
Kraftverk etablert i 1964
Pasvikvassdraget
Loch Lomond and the Trossachs nasjonalpark

Loch Lomond and the Trossachs nasjonalpark (skotsk-gælisk: Pàirc Nàiseanta Loch Laomainn is nan Tròisichean) er en av Skottlands nasjonalparker. Den var den første av to som ble opprettet av Det skotske parlamentet i 2002. Parken er sentrert rundt innsjøen Loch Lomond, og omfatter flere fjellkjeder hvorav Trossachs er den mest kjente.

Parken strekker seg til å dekke store deler av den vestlige delen av det sørlige høylandet, som ligger nord for byområdet Glasgow, og inneholder mange fjell og innsjøer. Det er den fjerde største nasjonalparken på de britiske øyer, med et totalt areal på 1 865 km2 og en grense på rundt 350 km i lengde. Den har 21 fjell (munros, fjell høyere enn 914 meter), inkludert Ben Lomond, Ben Lui, Beinn Challuim, Ben More og to topper kalt Ben Vorlich) og 20 corbetts (fjell på mellom 762 og 914 meter høye).

Parken strekker seg over highlandforkastningen, som deler den inn i to særskilte regioner, lavland og høyland, som er klart forskjellige i underliggende geologi, jordtyper og topografi. Endringen i bergart kan tydeligst sees ved selve Loch Lomond, ettersom forkastningen går over øyene Inchmurrin, Creinch, Torrinch og Inchcailloch og over ryggen til Conic Hill. I sør ligger grønne jorder og dyrket mark; mot nord, fjell.

Loch Lomond and The Trossachs National Park ligger nær Skottlands tett befolkede Central Belt, og området har lenge vært populært blant besøkende. Hovedattraksjonene er å se på natur og dyreliv, turgåing, klatring, vannsport og andre utendørsaktiviteter. I 2017 var det 2,9 millioner besøk i parken, hvorav 2,1 millioner var dagsbesøk og 783 000 ble gjort av besøkende som overnattet i parken.

Dyreliv 

Over 200 fuglearter og over 25 % av alle plantearter som er kjent for å forekomme i Storbritannia, er registrert i nasjonalparken. Parken er hjemsted for mange av artene som er mest assosiert med det skotske høylandet, inkludert tiur, hjort, ekorn, skotsk villkatt, kongeørn, vandrefalk, orrfugl, musvåk og fiskeørn.

Bevere er også nå til stede i parken, med tegn på beveraktivitet som ble observert på Loch Achray i Trossachs under en undersøkelse som ble utført vinteren 2017–18; beverne antas å ha spredt seg dit fra den eksisterende bestanden ved elven Tay. En koloni av wallabier (pungdyr som ser ut som kenguruer, men er mindre) har bodd på Inchconnachan, en øy i Loch Lomond, siden 1940 da de ble innført som en fremmed art fra Australia.

Referanser

Litteratur 
 «Wild Park 2020 - Our Biodiversity Action Plan» (PDF). Loch Lomond and The Trossachs National Park Authority. Juli 2016.
 «SNH Commissioned Report 376: The Special Landscape Qualities of the Loch Lomond and The Trossachs National Park» (PDF). Scottish Natural Heritage. 2010.

Eksterne lenker 

 
 
 Argyll Forest Park - Forestry and Land Scotland

Nasjonalparker i Storbritannia
Argyll and Bute
Stirling
West Dunbartonshire
Kongsfjord kraftverk

Kongsfjord Kraftverk er et vannkraftverk i Kongsfjordelva i Berlevåg kommune i Troms og Finnmark.

Geatnjajávri og Buevann er magasiner for kraftverket. Samlet magasininnhold er på 88,1 millioner m³.

Byggingen av kraftverket begynte i 1938. Tyskerne overtok byggingen, men det ble ikke ferdig før det ble ødelagt i 1944. Gjenoppbyggingen startet i 1945.

I 2007 ble kraftverket oppgradert med større turbiner og generatorer, samt nytt kontrollanlegg.

Det er installert to francisturbiner på totalt 4,4 MW. Midlere årsproduksjon er på 20 GWh.

Eier er Pasvik Kraft som er eid av Varanger KraftProduksjon.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase
 Varanger Kraft
 Kongsfjordelva: Historien om kraftverket 

Småkraftverk i Troms og Finnmark
Byggverk i Berlevåg
Varanger Kraft
Kraftverk etablert i 1947
Kongsfjordvassdraget
Tomintoul

Tomintoul (skotsk-gælisk: Tom an t-Sabhail, «Låvehøyden») er en landsby i Moray innenfor det historiske grevskapet Banffshire i Skottland. Landsbyen ligger nær bredden av elven Avon innenfor Cairngorms nasjonalpark. Det er sagt at den er den høyeste landsbyen i det skotske høylandet, men selv om den på 345 m er den fortsatt lavere den høyeste landsbyen i Skottland (Wanlockhead, i Dumfries and Galloway på 466 m).

Det er en planlagt landsby som ble lagt ut av adelsmannen Alexander Gordon i 1775. Dette skjedde som en følge av at William Caulfield tyve år tidligere hadde anlagt en militær vei der, som nå er A939. Landsbyen er historisk sett en del av sognet Kirmichael. I 1841 nådde prestegjeldet en befolkning på 1722. I 1951 hadde dette falt til bare 531. Folketellingen i 2011 indikerte en landsbybefolkning på 716 mennesker.

Landsbyen inngår i Whisky Trail, som også inkluderer Dufftown, Keith, Tomnavoulin og Marypark. Det omkringliggende landskapet danner Glenlivet Estate. Tomintoul Golf Club (nå nedlagt) ble grunnlagt i 1897. Klubben og banen forsvant på samme tid som den andre verdenskrig.

Referanser

External links

 Visit Tomintoul
 Glenlivet and the Cairngorms

Byer i Moray
Miami Beach

Miami Beach er en by i Miami-Dade County i  Florida i USA. Byen  har et areal på 48,5   km², og  har   89  700  innbyggere (2004).  Miami Beach ligger i det sørøstlige Florida på østkysten omtrent 6 kilometer nordøst for Miami. Byen ble grunnlagt i 1912, og  består nesten utelukkende av hoteller og strandvillaer.

Miami Beach kom ofte under paraplybegrepet "Miamia" til tross for at Miami og Miami Beach er to forskjellige kommuner.

Nåværende ordfører for Miami Beach er Matti Herrera Bower.

Eksterne lenker 
 
  

Byer i Miami-Dade County
Byer i Florida
Arras

Arras (nederlandsk Atrecht) er en by og kommune nord i Frankrike. Byen er préfecture (administrasjonssenter) i departementet Pas-de-Calais i regionen Hauts-de-France, og har rundt 40 000 innbyggere. 

Arras er det historiske senteret i området Artois. (Unntaksvis skal s-en i navnet uttales.)

Arras er kjent som Maximilien Robespierres fødested; han ble født i 1758. Ca 20 km nord om Arras ligger Vitry-en-Artois, som musikteoretikeren Philippe de Vitry skal ha kommet fra.

Historie 

Opprinnelig var Arras bosetningen til en keltisk stamme kalt Atrebates, og ble senere en romersk garnisonsby kalt Atrebatum.  

Den ligger i den tidligere nederlandske og franske provinsen Artois. I mange hundreår var Arras på grensen mellom Frankrike og Nederlandene, og området byttet ofte eiere før det endelig ble værende fransk sent på 1600-tallet. Festningsverkene som Vauban bygget hjalp til med å holde byen fransk. Byen har vært nært knyttet til handel med Flandern, og ble senere et viktig senter for dyrking og prosessering av sukkerroer. 

Unionen i Atrecht (det nederlandske namnet for Arras) ble signert her i januar 1579 av det katolske fyrstedømmet i Nederlandene som var lojale til kong Filip II av Habsburg. Dette fremprovserte Unionen i Utrecht senere samme måned. 

9. mai 1915 fant det første slaget ved Arras sted i nærheten av byen, som involverte "Hello" („Nazdar“) - selskapet Tsjekkoslovakiske legion i Frankrike. Kampene fortsatte med økt intensitet, spesielt i 1917, da byen ble alvorlig skadet.

Under første verdenskrig lå Arras nær fronten og flere slag ble utkjempet i nærheten, blant andre slaget ved Arras der flere tunneler under byen fra middelalderen, som tyskerne ikke kjente til, ble en viktig faktor for at franskmennene klarte å holde byen. Byen ble derimot hardt rammet og måtte bygges opp igjen etter krigen. Under andre verdenskrig ble byen okkupert av tyskerne og 240 mistenkte franske motstandsfolk ble henrettet her.

Befolkningsutvikling 
Antall innbyggere i kommunen Arras

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bilder og informasjon om Arras
 Reiseguide for Arras
 Demografi i Arras
 Festningsverk i Arras

Kommuner i Pas-de-Calais
Byer i Hauts-de-France
Arnold Jackson

Arnold Nugent Strode-Jackson (født 5. april 1891, død 13. november 1972) var en britisk friidrettsutøver.

Under OL 1912 i Stockholm ble Jackson olympisk mester på 1500 meter. Han vant foran amerikanerne Abel Kiviat og Norman Taber.

OL-medaljer 
 OL 1912 i  Stockholm -  Gull i friidrett, 1500 meter

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske mellomdistanseløpere
Olympiske mestere for Storbritannia
Medaljevinnere under Sommer-OL 1912
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1912
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1912
Personer fra distriktet Runnymede
Fødsler i 1891
Dødsfall i 1972
Herb Elliott

Herbert «Herb» Elliot (født 25. februar 1938 i Perth) er en tidligere australsk friidrettsutøver.

Elliot ble olympisk mester under OL 1960 i Roma på 1500 meter. 6. september vant han finalen med 3.35,6 på ny verdensrekord foran Michel Jazy fra Frankrike og István Rózsavölgyi Ungarn.

OL-medaljer 
 OL 1960  Roma - gull på 1500 meter

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fødsler i 1938
Personer fra Perth
Australske mellomdistanseløpere
Olympiske mestere for Australia
Deltakere for Australia under Samveldelekene 1958
Friidrettsutøvere under Samveldelekene 1958
Medaljevinnere under Sommer-OL 1960
Deltakere for Australia under Sommer-OL 1960
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1960
Gullmedaljevinnere under samveldelekene for Australia
Red Bull Racing

Oracle Red Bull Racing er et østerriksk Formel 1-team som eies av drikkevareselskapet Red Bull. Laget ble grunnlagt i 2005 etter at Red Bull kjøpte opp Jaguar Racing, som trakk seg fra Formel 1 etter 2004-sesongen. Lagets base ligger i Milton Keynes i Storbritannia. Teamet vant verdensmesterskapet for konstruktører i , ,  og , og førermesterskapet de samme fire årene ble også vunnet av teamets hovedfører Sebastian Vettel.

Teamet ledes av Christian Horner. Red Bull kjøpte Jaguar Racing da teamets daværende eier Ford annonserte at de ville trekke seg fra Formel 1 på slutten av 2004. Prisen for teamet skal ha vært 110 millioner dollar. Det er imidlertid kilder som hevder at Ford ga bort teamet gratis for å komme seg unna forpliktelser knyttet til Concorde Agreement som regulerer hva som skjer med et team som ikke stiller biler til start. 

Laget debuterte med V10-motorer fra Cosworth, før de ble supplert av Ferrari i 2006 og Renault fra og med 2007 til og med 2015. Fra 2016 til 2018 kjører de med TAG Heuer-motorer (produsert av Renault). Fra 2019 til 2021 kjører de med Honda motorer.

Grunnstammen i teamet går faktisk helt tilbake til Jackie Stewart sitt team, Stewart Grand Prix. Som en del av markedsstrategien til Ford ble teamet kjøpt i 1999 og omdøpt til Jaguar Racing, før det senere ble kjøpt av Red Bull før 2005-sesongen.

Sebastian Vettel tok lagets første pole position før Kinas Grand Prix i 2009. Han tok så lagets første seier under løpet, som Mark Webber gjorde til en dobbeltseier ved å ta en 2.-plass.

Red Bull oppnådde enda høyere resultater i 2010. I løpet av sesongen vant de ni løp, tok totalt 20 pallplasser, tok 15 pole positions av 19 mulige og samlet hele 498 poeng. Red Bull tok konstruktørtittelen under Brasils Grand Prix, som Vettel fulgte opp med å vinne førermesterskapet under finalen i Abu Dhabi én uke senere.

I Formel 1-sesongen 2021 blir Max Verstappen fra Nederland som blir verdensmester for første gang i karrieren og slår 7-ganger verdensmester Lewis Hamilton med 8 poeng på den siste runden i det siste løpet.

Førere 
I Formel 1-sesongen 2022 forstetter nykrona verdensmester Max Verstappen fra Nederland sammen med Sergio "Checo" Perez fra Mexico

Formel 1-resultater 
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer pole position, resultater i kursiv skrift indikerer raskeste runde)

Noter 

 Malaysias Grand Prix 2009 ble stoppet før 75% av løpsdistansen var fullført, og hver poengplass ble derfor tildelt halvparten av det normale antall poeng. 
 † - Brøt Løpet, men ble klassifisert ettersom sjåføren hadde fullført over 90% av løpsdistansen. 
Belgias Grand Prix 2021 ble stoppet før 75% av løpsdistansen var fullført, og hver poengplass ble derfor tildelt halvparten av det normale antall poeng.

Eksterne lenker 
 

Formel 1-konstruktører
Red Bull
Olave Baden-Powell

Olave Baden-Powell (født 22. februar 1889, død 25. juni 1977) (født Olave St. Clair Soames), også kalt lady Olave Baden-Powell, var ektefellen til Robert Baden-Powell. De fikk barna Arthur Robert Peter, Heather Grace og Betty St. Clair.

Olave Baden-Powell var leder av jentespeiderbevegelsen WAGGGS.

Referanser 

Speiderbevegelsen
Personer fra Chesterfield
Fødsler i 1889
Dødsfall i 1977
Tande-På programmet

Tande-På programmet var et norsk direktesendt underholdningsprogram med Alf Tande-Petersen som gikk på NRK i 1992. Med seg på laget hadde han ungutten Martin Sørensen mens Flettfrid Andrésen (Jakob Margido Esp) var utegående reporter. Serien gikk på lørdagskveldene.

Serien hadde svært høye seertall med 2,04 millioner på det meste, og en gjennomsnitt på 2 millioner. Dette gjorde programmet til det femte mest sette programmet gjennom tidene på norsk TV (per 2005).

Serien ble høsten 1993 etterfulgt av Tande-På jobb.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske underholdningsprogrammer på TV
TV-produksjoner på NRK
Norske TV-serier fra 1990-årene
Marc Wright

Marcus «Marc» Snowell Wright (født 21. april 1890, død 5. august 1975) var en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerte i stavsprang.

Wright tok sølv i stavsprang under OL 1912 i Stockholm med et hopp på 3,85 samme som Frank Nelson som også fikk sølv. Landsmannen Harry Babcock ble olympisk mester med høyden 3,95. Wright var innehaver av den første offisielle verdensrekorden i stavsprang, 4,02 fra 8. juli 1912.

OL-medaljer 
 1912  Stockholm -  Sølv i friidrett, stavsprang  USA

Se også 
 Verdensrekordutvikling i stavsprang

Eksterne lenker 
 

Stavhoppere fra USA
Olympiske sølvmedaljevinnere for USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 1912
Deltakere for USA under Sommer-OL 1912
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1912
Personer fra Chicago
Verdensrekordsettere i friidrett