alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Thorvald Hillestad

Thorvald Hillestad (født 22. november 1951) er ordfører i Re kommune. Han representerer Senterpartiet og ble valgt til ordfører i 1999 i Våle ved direkte ordførervalg. Siden har Re kommune blitt slått sammen til en storkommune bestående av Våle og Ramnes. Nykommunen har hatt direkte ordførervalg tre ganger. Hillestad har hver gang vunnet valgene. Ingen annen ordfører i Norge har vunnet direkte ordførervalg fire ganger etter hverandre. De fire direktevalgene var i Våle i 1999, i et ekstraordinært valg i 2001 (i samband med kommunesammenslutningen) og så i Re i 2003 og 2007. Det var ikke direkte valg til ordfører i 2011. Ved valget i 2007 fikk Hillestad 64% av stemmene. Hillestad var også ordfører i Våle fra 1987 til 1991.

Re og Tønsberg kommune skal slås sammen fra 2020, dermed er Thorvald den eneste ordføreren i Re kommune.

Før han ble ordfører, var han bonde og drev med korn og griser.

Referanser 

Sp-ordførere i Vestfold
Ordførere i Re
Ordførere i Våle
Av måneskinn gror det ingenting

Av måneskinn gror det ingenting var en norsk dramaserie på tre deler som gikk på NRK i 1987. Regi var ved Arild Brinchmann. Serien var basert på ei 1947-bok med samme tittel skrevet av Torborg Nedreaas, dramatisert av Brinchmann og Åse Vikene. I hovedrollen som Clara fant vi Anne Krigsvoll.

Handlinga i serien var lagt til et norsk bysamfunn på midten av 1900-tallet. Tema som ble berørt var abort, kvinnesak og arbeidsforhold ved fabrikkene. Det konkrete innholdet i dramaserien handlet om den unge kvinnen Clara som er ulykkelig forelsket i sin tidligere lærer og tvinges til å ta en grusom abort, som var illegalt på den tiden.

Fjernsynsteatret sto bak serien.

Priser
Av måneskinn gror det ingenting ble belønnet med Amandaprisen både i klassen beste dramatiske fjernsynsproduksjon og beste kvinnelige skuespillerinne (Krigsvoll). Krigsvoll ble for samme rolle kåret til årets kvinnelige skuespiller ved fjernsyns- festivalen i Chianciano i Italia.

Krigsvoll fikk også en tilsvarende pris i en TV-dramatikerfestival i Italia i 1988.

Referanser

Eksterne lenker 
 Les utgaven fra 1994 | 1996 | 1997 hos Nasjonalbiblioteket.
 Av måneskinn gror det ingenting i NRK Nett-TV.
 

TV-produksjoner på NRK
Norske dramaserier
TV-serier produsert av Fjernsynsteatret
Norske TV-serier fra 1980-årene
Amanda for beste dramatiske fjernsynsproduksjon
Amandaprisen 1988
Norske miniserier
Norske historieserier
Malvik videregående skole

Malvik videregående skole ligger på Vikhammer i Trøndelag. Skolen har nye moderne bygninger som ble tatt i bruk i 1989. Skolen ble grunnlagt i 1984, og hadde per september 2007 et elevtall på 400, fordelt på 6 utdanningsprogram.
Det ble påbegynt utbygging av skolen i 2005. Det ble da bygd ny kantine, bibliotek og auditorium. Malvik Folkebibliotek har også flyttet inn i det nye biblioteket. Nybygget ble offisielt åpnet den 5. september 2007. I 2014 ble det på nytt påbegynt utvidelse og oppgradering av skolen, der det ble bygd flerbrukshall, nytt verksted og nye undervisningsrom. Nybygget ble offisielt åpnet Mai 2018.

Videregående skoler i Trøndelag
Skoler i Malvik
Vannblomst

Vannblomst er en stor tilvekst av alger i et vannsystem. Normalt er bare en eller noen få algearter innblandet. Alle vannlevende organismer som driver fotosyntese og ikke er planter kalles alger. Vannblomster har altså ingenting å gjøre med blomster. 

Vann
Limnologi
Ostwind I

Flakpanzer IV «Ostwind» var en tysk flakpanzer (selvdrevet pansret luftvern). Den var i bruk under andre verdenskrig, fra den ble utviklet i 1944 til krigens slutt i mai 1945.
 
I motsetning til Wirbelwinds fire 20 mm kanoner, hadde denne bare én 37 mm luftvernkanon. Dette gjorde den mye mer effektiv, og da Ostwind hadde en større rekkevidde, ble denne foretrukket fremfor den eldre Wirbelwind. 

Ostwind var beltedrevet og bygget på et Panzer IV-chassis.

Selvdrevet luftvern
Česká Třebová

Česká Třebová er en by i distriktet Ústí nad Orlicí i regionen Pardubice i Tsjekkia.
 
Česká Třebová er en av de eldste og mest betydningsfulle byene i Øst-Bøhmen. Byen ligger i dalen rundt elven Třebovka og er omgitt av fjell. Landskapet betegnes også som Českotřebovsko. Siden midten av 1800-tallet er byen et viktig knutepunkt for jernbanen.

Historie 
Stedet nevnes først 1278 i et skriv fra presten Ulrich i Litomyšl til biskop Bruno von Schauenburg. Stedet ble den gang kalt Tribovia, tilhørte området Lanšperk og senere Landskron. I 1304 nevnes stedet som markedsplass og 1356 som Oppidum. 

Etter slaget ved det hvite fjell overtok Liechtenstein-Kastelkorn byen. Samtidig mistet stedet sine byrettigheter. I 30-årskrigen brant byen 1636 nesten komplett bort. Også brannene i 1745 og 1792 ødela store deler av bygningsmassen. I 1848 fikk byen tilbake sin selvstendighet.

Etter at jernbanen kom i 1845 fulgte en økonomisk oppgangstid. Byen utviklet seg til et sentrum for veverier og senere tekstilindustri. i det 20. århundre kom også Maschinenbau.

Severdigheter  

 Den romanske Rotunde (Katharinenkapellet) på høyre side av elven er en av de eldste bygningene i Østbøhmen. Den stammer fra 1. halvdel av det 13. århundre; spiret av tre og interiøret er fra det 17. og 18. århundre.
 Den senbarocke Dekanatskirken St. Jakob ble bygd 1794-1801.
 Rådhuset i renessansestil ble bygd 1547.
 Bysentrum er vernet.
 Byparken Javorka ble laget i 1885 med musikkpaviljong, statuer og dammer.

Kjente personer

Bysbarn 
 Zdeňka Baldová (1885–1958), Film- og teaterskuespiller
 Fritz Freisler (1881–1955), Filmregissør
 Gustav Habrman (1864–1932), Journalist og politiker 
 František Matouš Klácel (1808–1882), filosof og augustinermunk

Bosatte personligheter 
 Božena Němcová, foretok kuropphold i byen.
 Max Švabinský, bodde og malte fra 1895 til 1919 i bydelen Kozlov.

Vennskapsbyer  og internasjonalt samarbeid 
  Olawa (Polen)
  Agrate Brianza (Italia)
  Svit (Slovakia)
Gymnazium Česká Třebová har i flere år samarbeidet med skoler i utlandet, gjennom utdanningsprogrammet Comenius og miljønettverket GLOBE. Skolen har siden 1999 samarbeidet tett med Sigdal ungdomsskole i Norge, hvert år utveksles elever mellom skolene.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Pardubice (region)
Byer i Böhmen
Bosetninger etablert på 1200-tallet
Johanne Dybwads plass (Oslo)

Johanne Dybwads plass er en plass i Studenterlunden i Oslo sentrum, stengt for kjøring og sterkt trafikkert av fotgjengere. Plassen ble i 1989 oppkalt etter skuespilleren Johanne Dybwad (1867–1950). 

Johanne Dybwads plass avgrenses av Karl Johans gate i nord, parken i Studenterlunden og Nationaltheatret i øst, Stortingsgata i syd og Nationaltheatret stasjoner (tog og T-bane) i vest. Nationaltheatret har adresse Johanne Dybwads plass 1.

Plassen ble ferdig opparbeidet i 1989, etter år med graving ifm. tunneler for T-banen. På plassen finnes en helårsfontene kalt Påfugl, designet av Carl Nesjar, som ble gitt som en gave til byen fra Christian Ringnes' firma Eiendomsspar samme år.

På nordsiden av plassen står en statue av Johanne Dybwad, utført av Per Ung, som opprinnelig sto på østsiden av Nationaltheatret.  Nina Sundbyes statue Per Aabel som Jean de France ble avduket på Johanne Dybwads plass i 1999. En bronsestatue av skuespilleren Wenche Foss, utført av Per Ung, ble avduket på Johanne Dybwads plass 19. september 2007.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Plasser i Oslo
Veier i Oslo sentrum
Fylkesvei 3340

Fylkesvei 3340 går mellom Volltveit og Jonsåsreset i Midt-Telemark via Nordagutu.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 553 (Telemark).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Midt-Telemark kommune
Fagerhaug kristne skole

Fagerhaug kristne skole (tidligere Stjørdal kristne grunnskole) er en privat, kristelig barne- og ungdomsskole i Stjørdal kommune i Trøndelag. 

Stjørdal kristne grunnskole ble opprettet med 21 elever i 2001. Det skjedde på initiativ fra Stjørdal misjonskirke. Skolen holdt først til i Stjørdal bedehus, men flyttet høsten 2002 til Skatval videregående skoles tidligere lokaler på Fagerhaug på Skatval. Høsten 2003 ble skolen utvidet med ungdomstrinn. Høsten 2018 flyttet skolen til trafikklærerutdanningens tidligere lokaler i Husbyfaret i Stjørdal. Da hadde skolen hatt rundt 100 elever i flere år.

Fagerhaug kristne skole drives innenfor rammen av Fagerhaug oppvekstsenter (Fagerhaugskolene), som også omfatter Fagerhaug internasjonale skole, opprettet i 2013. Skolen drives i samme bygg som den kristne grunnskolen. Den internasjonale skolen har over 130 elever.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kristne skoler i Norge
Skoler i Stjørdal
Utdanningsinstitusjoner etablert i 2001
Øyvind Heian

Øyvind Heian (født 16. desember 1980) er en tidligere norsk politisk aktivist og politiker som var partiformann i det nå nedlagte nasjonalistiske partiet NorgesPatriotene (NP), som han stiftet i 2007. Partiets eneste mål var å stoppe innvandringen til Norge fra ikke-vestlige land med et spesielt fokus på den muslimske innvandringen og utvise ikke-vestlige innvandrere som ikke fullt ut var integrert i det norske samfunnet. 

Heian var tidligere tilknyttet den jødefiendtlige og nasjonalistiske organisasjonen Vigrid. Da han sto fram som Vigrid-medlem på TV 2 høsten 2005, mistet han jobben på MTU Links salgsavdeling ved Wenma-senteret langs E18 i Vestfold., og han er dømt i Agder lagmannsrett for blant annet å komme med drapstrusler mot justisminister Knut Storberget.

Heian har også vært medlem av Frp, men meldte seg ut av partiet da han mente at de hadde blitt for populistisk. Han uttalte til Nettavisen i 2007 at: «Frp er ikke lenger det partiet det var. Hadde Frp gjort jobben sin, hadde NorgesPatriotene vært et unødvendig alternativ».

Sommeren 2008 ble det gjort kjent at Heian og organisasjonen NorgesPatriotene skulle få til sammen 500 000 kroner fra en arv som innvandringsmotstanderen Erik Gjems-Onstad hadde fått i oppdrag å fordele. Arven stammet fra Oslo-kvinnen Clara Weltzin, som skrev i sitt testament at arven skulle gå til personer som arbeider mot fremmedinnvandring til Norge.

Ved Stortingsvalget i 2009 stilte partiet til valg i Vestfold. Partiet fikk 183 stemmer (0,1%). 23. september 2009 sa Heian i en pressemelding at NorgesPatriotene legges ned og at han trekker seg tilbake fra politikken.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske politikere
Personer fra Larvik kommune
Nasjonalsosialisme
Anders Estenstad

Anders Estenstad (1932–2001) var en norsk lærer, rektor og lokalpolitiker (Ap) som var ordfører i Melhus kommune fra 1995 til 2001.

Estenstad var utdannet lærer og hadde stillingen som rektor ved Gåsbakken skole frem til 1995. Han var politisk aktiv for Ap og satt i Melhus kommunestyre i en årrekke. Han ble valgt til ordfører i 1995. Han ble gjenvalgt i 1999 og satt til sin død i 2001. Hans fanesak som lokalpolitiker var sentrumsutvikling og næringsutvikling i Melhus. Estenstad var også engasjert i idrett, særlig hans eget idrettslag Leik, men også i større sammenhenger som Sør-Trøndelag håndballkrets.

Estenstad var bosatt på Jåren på Hølonda. Han ble gift med Laila Konstanse Næve (f. 1937) i 1959. De fikk fire barn sammen. Han døde på Regionsykehuset i Trondheim etter en tids sykdom. Han ble 68 år.

Referanser 

Ordførere i Melhus
Norske skoleledere
Ap-ordførere i Sør-Trøndelag
Personer fra Melhus kommune
St. Hallvard kirke og kloster

St. Hallvard kirke og kloster  i Oslo er kirke for Norges største katolske menighet. St. Hallvard kloster og kirke på Enerhaugen i Oslo er tegnet av arkitektkontoret Lund & Slaatto. Anlegget er tildelt 
Sundts premie 1966-69 og Houens fonds diplom i 1975. Det ble fredet 29. januar 2012.

Anlegget 
Anlegget har tre seksjoner: klosteret, menighetshuset og kapellet, og de omslutter det sentrale kirkerommet.
Bygningen er i tre etasjer og er bygget av teglstein og betong som overalt, både utvendig og innvendig fremtrer med sin ubehandlede overflate. Den er delt i tre volumer som omslutter et sirkulært kirkerom overdekket av et nedhengende betongtak. De tre volumer inneholder henholdsvis et rektangulært kapell, menighetssal og kloster med prestekontorer.

St. Hallvard kirke og kloster er et kulturminne.

Kirken 
Kirken vakte stor oppmerksomhet i fagkretser da den sto ferdig i 1966 og er belønnet med flere arkitekturpriser. Utenfra er bygget firkantet, strengt og innadvendt. Men midt i ligger kirken, den er sirkelrund og pakket inn i den firkantede klosterbygningen. Rommet er dekket av et buet tak som henger ned og gir laveste høyde der det tradisjonelt er høyest. Dagens Næringsliv omtalte dette som «arkitektur i verdensklasse».

St. Hallvard kirke er menighetskirke for St.Hallvard katolske menighet, og ble drevet av fransiskanerne frem til 1. september 2008. I det tilstøtende, rektangulære Mariakapellet blir sakramentet oppbevart.

Klosteret 
Klosteret har kanselli, oppholdsrom, gjesterom og celler.

Menighetshuset 
Menighetshuset har menighetssal, kontorer for Fransiskushjelpen, leserom og møterom.

Inventar og kunstgjenstander

Kirkerommet 

Kirkens altertavle er et malt kors, malt av Anne Lise Knoff.
 
Kirken har en korsvei i form av betongtavler med tekst, laget av Hermann Bongard.

Mariakapellet

Menigheten 
Kirken er menighetskirke for St. Hallvard katolske menighet, og ble inntil september 2008 drevet av fransiskanerne, en katolsk munkeorden. Etter dette er menigheten bemannet med sekularprester. Sognet har rundt 18 000 registrerte medlemmer.

Sognet omfatter Oslo øst for Akerselva-Trondheimsveien, og de følgende kommuner i Viken: Nordre Follo, Ås, Frogn, Nesodden og halve Enebakk. Ca. 912 km². 15. mars 2013 ble St. Johannes Apostel og Evangelist Menighet skilt ut og overtok områdene i Groruddalen.

Referanser

Litteratur 
 Grønnvold, Ulf; Lund & Slaatto, Oslo  1988, ISBN 82-00-02633-7

Eksterne lenker 
 
 Bilder fra sivilarkitekt Jon Haug
 Dagbladet: Den tidløse arkitekturen
 Byggenytt: Å fortolke et steds sjel om Kjell Lund
 «St. Hallvards himmel» – serie om Norges ti viktigste offisielle bygg Dagbladet 26. juli 2011, besøkt 3. august 2011]
 «Høytidelig markering av fredningen av St. Hallvards kirke og kloster» Oslo kommune, byantikvaren
 

Kirker i Oslo
Klostre i Oslo
Katolske klostre
Kulturminner i bydel Gamle Oslo
Fredete byggverk i Oslo
Norske kirker fra 1966
Kirker og menigheter i Oslo katolske bispedømme
Houens fonds diplom
Arkitektur i 1966
Arkitektur i 1975
Nils Slaatto
Kjell Lund
Bionor Pharma

Bionor Pharma ASA (til 2010 Nutri Pharma ASA) var et norsk, børsnotert selskap, som drev med utvikling av vaksiner rettet mot hurtig-muterende virusinfeksjoner som HIV, Hepatitt C og influensa. Selskapet hadde kompetanse innen soyateknologi og utviklet patenterte produkter relatert til helse og livsstilsrelaterte sykdommer.

Selskapet ble grunnlagt av Lars H. Høie i 1993 og selskapets kanskje mest kjente produkt er Nutrilett, et produkt som ble solgt markedsføres av Orkla-eide Axellus. Nutri5, et annet produkt, ble lansert i Norge våren 2008. og markedsføres også i 19 europeiske land Rettighetene til europeisk distribusjon og salg av Nutri5 ble i desember 2008 overdratt til selskapet Nikken UK Ltd.

I 2012 og 2013 arbeidet selskapet med å finne en ressurssterk, internasjonal partner som kunne bidra til selskapets fase III-studier av et nyutviklet legemiddel for HIV-smittede pasienter.

I 2016 skiftet Bionor Pharma navn til Solon Eiendom og var da et rent eiendomsselskap. Bionor hadde da først kjøpt opp eiendomsselskapet Solon for én milliard kroner.

Referanser

Selskaper som har vært notert på Oslo Børs
Selskaper etablert i 1993
Norske farmasøytiske selskaper
Norsk forskning
Vaksineprodusenter
Avram Grant

Avraham «Avram» Grant (hebraisk: ) (født 6. mai 1955 i Petah Tikva i Israel) er en israelsk fotballtrener som for øyeblikket er uten jobb.

Han var trener for Chelsea fra José Mourinho fikk sparken i 2007 til 24. mai 2008 da han selv fikk sparken. 

Han fikk jobben som sportslig leder i Chelsea den 8. juli 2007, mye takket være et nært vennskap med klubbeier Roman Abramovich. Grant gikk da fra sin stilling som teknisk direktør i Portsmouth FC. Etter at portugiseren Jose Mourinho sluttet som trener i Chelsea, tok Grant over ledelsen av laget fra 20. september 2007. Han gikk på er 2–0 tap mot Manchester United i sin første kamp, 23. september 2007. 26. november 2009 tok han over Portsmouth for Paul Hart fikk sparken.

I mai 2010 sluttet han i Portsmouth. Han overtok West Ham 3. juni 2010. Kontrakten er på fire år. 
I mai 2011 fikk han sparken fra klubben.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Israelske fotballtrenere
Fotballtrenere for Hapoel Petah Tikva FC
Fotballtrenere for Maccabi Tel Aviv FC
Fotballtrenere for Hapoel Haifa FC
Fotballtrenere for Maccabi Haifa FC
Fotballtrenere for Chelsea FC
Fotballtrenere for Portsmouth FC
Fotballtrenere for West Ham United FC
Fotballtrenere for FK Partizan
Trenere for Israels herrelandslag i fotball
Trenere for Ghanas herrelandslag i fotball
Fødsler i 1955
Gräddost

Gräddost er en gul, halvfet ost av kumelk. Oppskriften ble utviklet i Sverige av meieriet Boxholm Ost i 1952. Den selges i Norge i både norsk og dansk variant.

Oster
Svensk mat
På BA-HR bakke. En varslers historie

På BA-HR bakke. En varslers historie  er en norsk sakprosabok fra 2007. Den er skrevet av Kari Breirem 

Breirem er tidligere direktør i Bugge, Arentz-Hansen & Rasmussen advokatfirma (BA-HR), og gir i boken sin personlige beretning om hendelser i 2002 som kulminerte med tidligere helseminister Tore Tønnes tragiske død.

Eksterne lenker 
 VG Nett: Angriper Røkke og topp-politikere i Tore Tønne-bok
 Ukeavisen Ledelse: Røkke, ikke Tønne
 Når de mektige blir maktesløse: Politisk skandalejournalistikk belyst gjennom Syse- og Tønne-saken i Verdens Gang og Dagbladet

Varsling
Norske sakprosabøker
Bøker fra 2007
Frankfurt-Höchst

Höchst er et område i Frankfurt am Main. Bydelen ligger nord for elven Main.

Konsernsentralen til kjemi- og farmasifirmaet Hoechst AG lå i bydelen frem til 1999. Firmaet er nå del av det internasjonale konsernet Sanofi-Aventis. Den nåværende Industripark Höchst har idag (2007) rundt 22 000 ansatte og er dermed Frankfurts nest største arbeidsgiver.

Eksterne lenker 
 

Höchst
Bakkasundbrua

Bakkasundbrua er ei fritt frambygg-bru på fylkesvei 153 i Austevoll kommune i Vestland. Brua krysser Navøyosen mellom Navøy og Spyssøya, som en del av veiforbindelsen mellom Hundvåko og Storekalsøy. Brua er 373,4 meter lang, med lengste spenn 172,9 meter. Seilingshøyden er 20 meter, og brua har i alt 4 spenn. Den ble åpnet 16. oktober 1999.

Se også
 Liste over broer i Norge
 Liste over broer i Norge etter lengde

Eksterne lenker
 Statens vegvesen: Vegkart
 Søvik AS: Bakkasundbrua
 Austevoll.com: Bakkasundbrua

Fritt frambygg-broer
Veibroer i Vestland
Veier i Austevoll
1999 i Norge
Broer åpnet i 1999
Fulehuk fyr

Fulehuk fyr ligger på skjæret Fulehuk på vestsiden av Oslofjorden i Færder kommune. Fyrlykten ble tent 1. november 1821. I 1841 ble fyret det første i landet med tåkeklokke. Klokka ble byttet ut både i 1879 og 1885, den siste gangen på grunn av et havari på skjæret. I 1912 ble det satt opp et naust, og fyret fikk elektrisitet i 1938. I 1989 ble Fulehuk fyr slukket, og erstattet av Hollenderbåen fyrlykt.

Fulehuk fyr ligger på skjæret Fulehuk på vestsiden av Oslofjorden som det østligste punktet i Nøtterøy kommune. Den opprinnelige fyrvokterboligen var bygd av stein, og var på en etasje. I 1910 ble fyret påbygd med en etasje i tre. I perioder bodde også fyrvokternes familier på fyret.

Fulehuk står ikke på Riksantikvarens liste over verneverdige fyrstasjoner.

I 2005 kjøpte Nøtterøy kommune fystasjonen Fulehuk av Kystverket. En venneforening, Fulehuks venner, har påtatt seg ansvaret for vedlikeholdet av stasjonen.

Opprinnelsen til stednavnet Fulehuk er trolig det nederlandske vuile hoek, den farlige odden. Den språklige parallellen i norsk er ordet ful, som betyr skummel. Skrivemåten Fuglehuk har vært brukt lenge og er stadig i bruk.

Kilder
Nøtterøy kommune (2002). Rundt deg blåner fjorder... vakre Nøtterøy ISBN 82-991504-2-6

Eksterne lenker
 TB.no: Se alle bildene fra fyrparadiset
 Fulehuks hjemmeside Fulehuk.com

Samferdsel i Færder
Oslofjorden
Fyr i Vestfold og Telemark
Byggverk i Færder
Færder nasjonalpark
Artikler i sjøfart-prosjektet
Lars Staffan Evjen

Lars Staffan Evjen (født 1. november 1945), norsk tegner og billedkunstner. Han er mest kjent for sin serie med kulltegninger "Interiør i stillhet". Han arbeidet på denne serien i perioden 1994-2006.

Interiør i stillhet 
Teknikken er kull og svartkritt på papir eller kartong. Formatene varierer fra 5 x 4cm til 130 x 220cm. Alle tegningene har frem til 2006 beskrevet utsnitt av et spartansk interiør. Det er nesten alltid en mørk døråpning, og ofte et hvitt objekt - en form for boks som kan minne om et skap. Av og til dukker det opp uventede ting: flekker eller gjenstander på gulvet; skygger eller merker på veggene; noe som viser seg i døråpningen; spor etter hendelser. Som oftest er det imidlertid de tomme flatene og stillheten som rår, ledsaget av de assosiasjoner som mørket og lyset kan gi.

Virksomhet, innkjøp 
Tegninger fra serien er vist på en rekke sentrale utstillingssteder i Norge, f. eks. Høstutstillingen, og er innkjøpt til flere store kunstsamlinger, bl.a. Nasjonalgalleriet (2003) og Bergen kunstmuseum (2003). Viktige separatutstillinger: Kunstmuseet KUBE, Ålesund (2007); Bomuldsfabriken kunsthall, Arendal (2006); Bergens kunstforening (1999) – Se www.larsstaffan.net.

Eksterne lenker 
 larsstaffan.no
 larsstaffan.net
 Søk "Lars Staffan Evjen" på Kulturrådets nettsider 

Norske tegnere
Fødsler i 1945
Koutammakou

{{Infoboks verdensarven
|tittel=Koutammakou, Batammaribaenes land
|bilde=Togo Taberma house 02.jpg
|bildetekst=Tradisjonelle tårnhus fra Togo 
|land=Togo
|sted=Kara
|år=2004
|sone=Afrika
|kriterium=v, vi
|nr=1140
|posisjonskart=Togo
|breddegrad=10.1
|lengdegrad=1.066667
|koordinatregion=TG
}}
Koutammakou, Batammaribaenes land er et tradisjonelt kulturlandskap på ca. 500 km2 i Karaprovinsen nordøst i det vestafrikanske landet Togo, nær og delvis over grensen til Benin.

Batammaribaene som bor i dette området bygger og bor i tradisjonelle tårnhus utført i leire; Takienta''-hus. Denne byggeskikken er en levende tradisjon, som avspeiler sosiale mønstre og forholdet til landskapet og levemåten. Husene er sylinderformede, og kan være bygget i to etasjer. Disse husene har etterhvert blitt et symbol for landet.

Verdensarven i Afrika
Togo
Husein Gradaščević

Husein-kapetan Gradaščević (født 31. august 1802, død 17. august 1834) var en bosnjak hærgeneral som kjempet for bosnisk autonomitet fra Det osmanske riket. Han blir ofte kalt «Zmaj od Bosne» som betyr «Dragen fra Bosnia».

Gradaščević ble født i Gradačac i 1802 og i 1821 steg han til graden kaptein. Etter han startet opprør mot Det osmanske riket måtte han rømme til Keiserdømmet Østerrike i mai 1832. Han forhandlet seg frem til en retur med Sultan Mahmud II, men fikk aldri lov til å entre Bosnia igjen. Han flyttet til Beograd før han dro til Istanbul der han døde under mystiske omstendigheter 17. august 1834.

Bosnjaker
Personer fra Det osmanske rike