alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Olav av Foss

Olav av Foss var en norsk stormann i middelalderen fra Ryfylke som eide den historiske Foss gård i Hjelmeland på slutten av 1200-tallet. Han nevnes som ridder i kildene.

Om Olav er det skrevet: «Den første kjente mann som bodde på Foss var ridderen Olaus de Foss - Olav av Foss. Han nevnes første gang i et brev 13. juni 1298 og den 19. juni 1299 nevnes han sammen med flere andre stormenn i Ryfylke, blant annet Arnbjørn på Hebnes, i en konflikt med biskop Arne i Stavanger».<ref>[http://www.valeforlag.no/images/pdf/VFSKap23.pdf Vår felles slektshistorie, Kap. 23], Hardanger, Sunnhordland og Ryfylke m.m. 1170–1650, Odd Handegård.</ref> Han var far til Åsulv av Foss som arvet godset Foss etter ham.

 Våpenskjold 

En arvtager til Olav på Foss brukte våpenskjold, slik vi ser i seglet til sysselmannen Jørund Arnesson på Voss. Der er det en rødrev iført hjelm med økser på. Rev ble brukt i våpenskjoldene til flere kontinentale adelsfamilier med navnet Voss
. Dette navnet («Voss») og stedsnavnet/ordet «Foss» uttales fonetisk likt som ord for «rev» i flere (av datidens) germanske språk (sammenlign «vos» på nederlandsk, «fox» på engelsk og «fuchs» på tysk).

Faren til Jørund Arnesson, Arne Jørundsson på Voss, hadde imidlertid tilnavnet rev''. Han brukte i seglet sitt fra 1330 et skjold med noe som ligner en tønnehjelm og under denne to skråstilte og utadvendte økser. Sønnen, Jørund Arnesson, brukte et segl i 1351 uten skjold, men med et seglmotiv som består av en løpende rev med hjelm på hodet og økser øverst på hjelmen, samt med et klede flagrende bakover fra hjelmen. Jørund Arnessons segl fra 1376 har et skjold med en lignende hjelmprydet rev som er plassert opprett med hodet bøyd bakover, slik som vist her.

Fornavnet Olav representeres ofte gjennom økser i våpenskjold og bumerker på grunn av den sakrale tilknytningen til Olav den hellige ved hans symbol.

Det er ukjent om Olav brukte noe segl eller våpenskjold med øks. Vi vet derfor ikke om Jørund Arnesson hadde øksene som et såkalt talende våpen for navnet Olav. Revefiguren tyder på at våpenet kan være talende for Jørund Arnesson selv, men vi vet ikke om også han hadde tilnavnet rev slik faren hadde.

Se også 
 Økser i norske våpenskjold
 Talende våpen

Referanser

Eksterne lenker 
 Vår felles slektshistorie, Odd Handegård
 Olavskoden Artikkel av Øivind Østang

Ryfylke
Nordmenn fra middelalderen
Nordmenn på 1300-tallet
Nordmenn på 1200-tallet
Fødselsår ukjent
Dødsår ukjent
Grønnpil

Grønnpil (Salix × fragilis, tidligere Salix × rubens) er et svært vanlig,  hybrid løvtre i pilefamilien/vierfamilien (Salicaceae). Det er en krysning av artene hvitpil og skjørpil, som blir opptil 20–25 meter høyt. Det har blitt dyrket i Norden siden 1600-tallet, og er naturalisert i hele Danmark, det sørlige Finland, halve Sverige og i Norge langs kysten opp til Steinkjer og Inderøy, i innlandet til Nord-Fron. Den er svært tallrik og dominerende.

Barken er grå og furet, og med ungkvister som kan være noe hårete og brekker lett ved stammen. Greinene står skrått oppover. De mørkegrønne bladene er 7–15 cm og lyse- eller blågrønne under, bladstilk 1-2 cm. Ørebladene har lansettform. Grønnpil blomstrer  i mai-juni med hannblomster som har inntil 3 støvbærere, hunnblomster i rakler med grønngul kapsel.  Arten vokser i fuktig jord, langs bekker og far, veikanter, dammer og strender.

I Fremmedartslista 2018 er grønnpil vurdert til høy risiko på grunn av moderat invasjonspotensial og middels økologisk effekt. Når den vokser sammen med istervier, danner den hybriden trippelpil (Salix × pentandroides).

Kilder 
 Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), Gyldendals store nordiske flora, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

Eksterne lenker 
 

Vierfamilien
Gule blomster
Høyrisikoarter på fremmedartslista
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Forbud angående fremmede organismer
Jaroslav Rybakov

Jaroslav Vladimirovitsj Rybakov (russisk: Ярослав Влади́мирович Рыбаков, født 22. november 1980 i Mogiljov i Sovjetunionen – nå Hviterussland) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i høydehopp. Han er europamesteren fra 2002 i høydehopp, og under VM 2005 delte han sølvmedaljen med cubanske Víctor Moya. I 2006 vant han innendørs-VM i Moskva og ble nummer fem i finalen under EM 2006 i Göteborg. Året etter vant han sitt tredje VM-sølv med en ny personlig rekord på 2,35. Hans personlige rekord innendørs er 2,38, satt i februar 2005 under et stevne i Stockholm. Siden da har han utliknet merke tre ganger.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Mahiljou
Russiske høydehoppere
Verdensmestere i friidrett for Russland
Verdensmestere i friidrett innendørs for Russland
Europamestere i friidrett for Russland
Olympiske bronsemedaljevinnere for Russland
Deltakere for Russland under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Russland under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Russland under VM i friidrett 2007
Deltakere for Russland under VM i friidrett 2009
Deltakere for Russland under VM i friidrett innendørs 2008
Deltakere for Russland under EM i friidrett 2002
Eurydactylodes

Eurydactylodes agricolae
 Eurydactylodes occidentalis
 Eurydactylodes symmetricus
 Eurydactylodes vieillardi

Eurydactylodes er en slekt av gekkoer, som bare finnes på Ny-Caledonia.

Alle artene klatrer i trær, og har gripehale. De har kjertler som kan skille ut et illeluktende sekret for å holde unna angripere. Slekten kjennetegnes ved at de legger egg med et hardt, kalkholdig skall i motsetning til de andre artene i Diplodactylidae, som legger egg med mykt skall.

Eksterne lenker 
 
 The Reptile Database - Eurydactylodes
 www.gekkota.com - Eurydactylodes bilder

Gekkoer
Ny-Caledonias endemiske fauna
Krypdyr formelt beskrevet i 1965
De åtte eldste

De åtte store fremstående eldste (kinesisk: 八大元老; pinyin: Bā dà yuán lǎo), forkortet de åtte eldste (八老, Bā lǎo) var en gruppe eldre medlemmer av Det kinesiske kommunistiske parti som hadde stor innflytelse på 1980-tallet og 1990-tallet. Alle var født mellom 1902 og 1909, og er nå døde.

De blir også kalt de åtte udødelige. Dette uttrykket henspiller på de daoistiske mytiske helter som gjerne kalles De åtte udødelige.   

De åtte udødelige kommunistiske politikerne var:

 Deng Xiaoping (1904–1997), Kinas leder, og  formann for den sentrale militærkommisjon 1980–1989, formann for den sentrale rådgivende kommisjon 1982–1987
 Chen Yun (1905–1995), formann for den sentrale rådgivende kommisjon 1987–1992
 Peng Zhen (1902–1997), formann for den nasjonale folkekongressen 1983–1988
 Yang Shangkun (1907–1998), Folkerepublikken Kinas president 1988–1993.
 Bo Yibo (1908–2007), viseformann for den sentrale rådgivende kommisjon
 Li Xiannian (1909–1992), Folkerepublikken Kinas president 1983–1988, deretter formann for det kinesiske folks politisk konsultative konferanse
 Wang Zhen (1908–1993), viseformann for den sentrale rådgivende kommisjon
 Song Renqiong (1909–2005), viseformann for den sentrale rådgivende kommisjon

Noen etterkommere av de åtte eldste utgjør nå (2009) en gruppe som har fått tilnavnet «Kronprinspartiet»''.

Eksterne lenker 
 AsiaWeek-artikkel
 John Ruwitch 'China's leaders tug strings of power in retirement' (Reuters)

Kinesisk politikk
Kinas kommunistparti
Anton Flettner

Anton Flettner (født 11. november 1885 i Eddersheim som senere ble del av Hattersheim am Main i Tyskland, død 29. desember 1961 i New York City) var en tysk flyingeniør og oppfinner. Han har mange bidrag til dagens utforming av fly og helikopter. Han har også beskrevet Magnuseffekten som er årsaken til at fotballspillere kan skru en ball slik at den forandrer retning i lufta. Han utviklet trimror/servoror som finnes på nesten alle fly og mange skip.

Han har også utviklet en roterende ventilator som er vanlig på skip og mange andre innretninger, men denne ble samtidig også beskrevet av finnen Savorius, og det er usikkert hvem som har æren for utformingen. Flere av disse ventilatorene produseres av det engelske firmaet Flettner Ventilator Ltd.

Første verdenskrig 
Under første verdenskrig arbeidet Flettner under grev Zeppelin med fjernstyring av raketter og førerløse fly ved hjelp av line. I denne tiden utviklet han trimror/servoror.

Etter første verdenskrig ledet han et forskningsinstitutt i Amsterdam som forsket innen aerodynamikk og væskestrømning.

I 1920-årene kjøpte han en skonnert og utstyrte den med to roterende 15-meters sylindre som utnyttet Magnuseffekten til fremdrift. Denne skonnerten krysset Atlanterhavet i 1926. Den seilte bedre enn tradisjonelle seilfartøyer i moderat til kraftig vind, men ble ødelagt i en storm i 1931.

Andre verdenskrig 
Under andre verdenskrig ledet han det tyske firmaet «Anton Flettner, Flugzeugbau GmbH» som bygde helikoptre. Han hadde kontakt med Heinrich Himmler om helikopterutviklingen. Flettners kone, Lydia Freudenberg Flettner, var jøde. Himmler sørget for at en lavere tysk offiser med soldater eskorterte henne og hennes familie til Sverige der hun var resten av krigen.

Flettner samarbeidet med dr. Kurt Hohenemser, en dyktig og grundig ingeniør som utviklet deler til helikoptrene. Hans far var jødisk, men de levde hele krigen uten internering siden de arbeidet med helikopterutvikling. Hohenemser og Flettner fastholdt at rotor- og gir-opplegget til de doble rotorene som roterte inne i hverandres bane, var så komplisert å sette sammen at ingen andre kunne montere det. Dette ble en flaskehals i produksjonen som hindret helikopteret FL282 Flettner Kolibri i å få særlig militær betydning under krigen.

Etter krigen flyttet Flettner til USA der han startet Flettner Aircraft Corporation som utviklet helikoptre for militært bruk. Flere av hans ideer preger Kaman-helikopterne.

Anton Flettner døde 76 år gammel 29. desember 1961.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 New York Times artikkel om Anton Flettner

Tyske ingeniører
Tyske oppfinnere
Personer fra Main-Taunus-Kreis
Fødsler i 1885
Dødsfall i 1961
Pont Neuf

Pont Neuf (norsk: Nybroen) er den eldste bevarte bro over Seinen i Paris. Den ble påbegynt i 1578 og ferdigbygget i  1607. Broen er 278 meter lang og 28 meter bred.

Eksterne lenker 
 
 Tourist review
 About Pont Neuf Bridge in Paris
  France Pittoresque: Histoire du Pont Neuf

Buebroer
1. arrondissement i Paris
6. arrondissement i Paris
Broer åpnet på 1600-tallet
Broer i Paris
Bodø Domkor

Bodø Domkor ble stiftet i 1954, og har siden den gang fremført kormusikk med stor bredde. Når man ser tilbake er det likevel to viktige områder som trer frem som sentrale for domkorets identitet.

Det ene området er fremføring av større kirkemusikkverker, som for eksempel Händels Messias, Bachs Juleoratorium, Verdis Requiem, og messer av Haydn og Mozart. Som hovedregel fremføres ett slikt verk årlig, de senere årene har begynnelsen av advent vært tidspunktet for slike konserter.

Det andre viktige området for Bodø Domkor er knyttet til formidling av vår norske kulturarv, med særlig vekt på nordnorsk sang og musikk. Tekster av diktere som Petter Dass og Elias Blix, tonesatt av dagens fremste nordnorske musikere er bare noen av de prosjekter som domkoret har arbeidet med og som har resultert i plateinnspillinger. Nordnorske folketoner har også vært viktig å løfte fram og presentere, ofte i nye og spennende arrangementer. 

Bodø Domkor har et godt og nært samarbeid med andre kor og musikere i byen og regionen. Dette har resultert i en rekke spennende samarbeidsprosjekter som på en positiv måte bidrar til å bryte litt med en mer tradisjonell forståelse av kirkekoraktivitet. Det kanskje mest kjente prosjektet er samarbeidet med artisten Halvdan Sivertsen, som blant annet resulterte i at domkoret medvirket på en av Sivertsens CD-er. Andre spennende prosjekter er nattjazzkonserter som har blitt en førjulstradisjon de senere år, og hvor koret har fått anledning til å samarbeide med noen av landets ypperste jazzmusikere.

Bodø Domkor hører også til det rike musikk- og kulturlivet i Bodø domkirke.

Bodø Domkors dirigenter 
1954 – 1961 Domorganist Ingar Sønderland
1961 (høst) Vikarierende domorganist Olav Buverud
1962 – 1969 Domorganist Ove Kristian Sundberg
1969 – 1970 Fungerende domorganist Arne Solhaug
1970 – 1971 Domorganist Ove Kristian Sundberg
1972 – 1973 Vikarierende domorganist Arne Bech
1974        Domorganist Ove Kristian Sundberg
1975 – 1978 Domorganist Arne Rodvelt Olsen
1979 – 1986 Domorganist Eilert M. Hægeland
1986 – 1990 Domorganist Magne Hanssen
1991 (vår)  Domkantor Bjørn Andor Drage
1991 – 1992 Domkantor Magne Hanssen
1993 – 1994 Domkantor Bjørn Andor Drage
1995 – 1996 Domkantor Magne Hanssen/domkantor Bjørn A. Drage
1996 – 1997 Domkantor Bjørn Lien
1997 (høst) Domkantor Magne Hanssen/Elisabeth Holte
1998 (vår)  Domkantor Elisabeth Holte
1998 – 2004 Domkantor Ragnhild Strauman Halstensen
2005 – 2006 Domkantor Erlend Fagertun
2007 – 2009 Domkantor Ragnhild Strauman
2008 (høst) Domkantor Ragnhild Strauman / domkantor Gro Bergrabb
2009 Domkantor Øystein Jæger

Diskografi 
2009 – Jazz Mass ()
2007 – Meditatus ()
2003 – Brim og båra ()
2000 – Kildespring ()
1997 – Fagert er landet ()
1995 – Vær hilset ()
1991 – Op, op I skal utsjunge ()

Eksterne lenker 
Bodø Domkor

Norske kor
Etableringer i 1954
Walther P99

Walther P99 er en halvautomatisk pistol fra Carl Walther GmbH Sportwaffen.

Arbeidet med pistolen startet i 1994, og den ble introdusert i 1997, med oppstart av serieproduksjon senere samme år. Den kom først i 9 x 19 mm Luger, så ble det laget en versjon for .40 S&W ammunisjon for det amerikanske markedet i 1998. Våpenet brukes av enkelte politistyrker i Tyskland, samt det polske og finske militære.

Pistolen har polymerramme og teniferbehandlet glidestykke. Den har tennstempel som spennes med fjør, istedenfor utvendig hammer. Den har også fire indre sikringer, justerbare sikter, skinne for montering av ekstrautstyr, utskiftbar skjeftebakdel i forskjellige størrelser, og magasinutløser som sitter på begge sider. Den leveres i tre utførelser: sort ramme med sort glidestykke, sort ramme med titaniumsbelagt glidestykke, og militærfarget olivengrønn ramme med sort glidestykke. Kompaktversjonene leveres kun i sort.

I 2004 kom en ny versjon av P99, med modifisert avtrekkerbøyle hvor en har fjernet «hoppbakken» midt på. Glidestykket var også modifisert for lettere å ta tak i den. Utstyrsskinnen ble endret til Weaverskinne.

Varianter 
P99AS (Anti-stress)
P99DAO (Double-action only) tidligere under navnet P990.
P99QA (Quick-action)
P99C (Kompakt)
Smith & Wesson SW99 – Lisensiert USA utgave, også i .45 ACP

Se også 
Walther P22 – .22 LR pistol bygget på P99

Eksterne lenker 
 Walther pistols – RISK International Hellenic website

P99
Pistoler
Skytevåpen i kaliber 9 mm
Tyske skytevåpen
Nicolaus Zwetnow

Nicolaus «Nic» Zwetnow (født 28. mai 1929 i Berlin, død 18. januar 2016) var en norsk lege og idrettsmann.

Zwetnow avla medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1953. Senere gjennomgikk han også legeutdannelse i Sverige. I 1970 avla Zwetnow den medisinske doktorgrad ved Universitetet i Göteborg. Samme år ble han dosent. I Sverige arbeidet Zwetnow ved Sahlgrenska sjukhuset og Karolinska sjukhuset. I 1980 ble Zwetnow utnevnt til professor i medisin ved Det medisinske fakultet, Universitetet i Oslo, med fagfeltet nevrokirurgi. Han var til 1999 sjef for nevrokirurgisk avdeling ved Rikshospitalet.

Som idrettsmann markerte Zwetnow seg som pistolskytter. Han var norgesmester i pistolskyting flere ganger. Zwetnow deltok i øvelsen 25 m silhuettpistol under sommer-OL i Roma i 1960 og i Tokyo i 1964. Hans beste plassering var en 29.-plass i 1964. Zwetnow var også kjent som musiker, særlig på instrumentet balalaika.

Zwetnow ble i 1985 tildelt Det jugoslaviske flaggs orden med gullkrans og i 1995 den russiske Vennskapsordenen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Professorer ved Universitetet i Oslo
Norske leger
Nevrokirurger
Norske skyttere
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1960
Skyttere under Sommer-OL 1960
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1964
Skyttere under Sommer-OL 1964
Personer fra Berlin
Kongepokalvinnere i skytesport
Magnuseffekt

Magnuseffekt er en kraft på et roterende objekt med fart gjennom luft, gass eller væske. Kraften er rettet vinkelrett på fartsretningen.
 
Effekten baserer seg ikke på Bernoullis prinsipp men på Newtons tredje lov, avbøyningskraften på objektet er en reaksjon på avbøyningen som objektet påfører luftstrømmen. Objektet "skyver" luften i den ene retningen, og luften skyver objektet i den andre retningen. Spesielt er en løftekraft ledsaget av en nedadbøyning av luftstrømmen. Det resulterer i en vinkelavbøyning i væskestrømmen, akter på objektet. Den siden av ballen som beveger seg framover beveger seg bort fra sin normale ballistiske bane. Dette gjelder fotballer, golfballer, bordtennisballer, kanonkuler osv. Prosjektiler som skytes ut uten rotasjon kan få en rotasjon med rotasjonsakse på tvers av fartsretningen og får forandret banen på grunn av magnuseffekten. Rifler og flere kanonløp og løp i andre skytevåpen har kanter i spiralform utover løpet som gir prosjektilet en rotasjon med rotasjonsaksen tilsvarende fartsretningen. På grunn av gyroeffekten hindrer dette rotasjon med akse på tvers av fartsretningen som kan gi annen retning for prosjektilet på grunn av magnuseffekten.

Magnuseffekten har ingenting å gjøre med retningsendringen som ballen får når den spretter og friksjonen mellom ballen i spinn og underlaget gir ballen en annen retning.

Heinrich Gustav Magnus (1802–1870) beskrev denne effekten og eksperimenterte med den i 1853.

Eksterne lenker 

 «Surprising Applications of the Magnus Effect», video fra YouTube som viser Magnuseffekten (engelsk)

Aerodynamikk
Britta Bilač

Britta Bilač (født som Vörös den 4. desember 1968 i Saalfeld, Øst-Tyskland – nå Tyskland) er en tidligere Høydehopper fra Slovenia. Hennes største meritt var EM-tittelen fra 1994 da hun også satte beste noteringen sin på 2,00 meter. Tidligere representerte hun DDR, hun giftet seg med den slovenske lengdehopperen Borut Bilač og ble slovensk statsborger i 1992.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Slovenske høydehoppere
Tyske høydehoppere
Europamestere i friidrett
Deltakere for Slovenia under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Slovenia under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Fødsler i 1968
Something Beautiful Remains

«Something Beautiful Remains» er en sang skrevet av Terry Britten og Graham Lyle som ble spilt inn og gitt ut på albumet Wildest Dreams med Tina Turner i 1996. Sangen ble gitt ut på singel samme år. Singelen kom på 20.-plass i Norge 27.-plass i Storbritannia og 34.-plass i Polen. Musikkvideoen ble regissert av David Mallet.

Referanser

Tina Turner-sanger
Tina Turner-singler
Tina Turner-musikkvideoer
Sanger fra 1996
Singler fra 1996
Périgord

Périgord (oksitansk Peiregòrd / Perigòrd) er en tidligere provins i Frankrike som løselig tilsvarer dagens département Dordogne som i dag er en del av regionen Nouvelle-Aquitaine. Den er delt inn i fire områder; Périgord(s) Noir, Blanc, Vert og Pourpre; dets geografi og naturlige ressurser gjør det til en av de få uberørte europeiske områdene utenfor Norden, og verneområdet Parc Naturel Régional Périgord-Limousin har som formål å verne området i denne tilstanden.

Området er kjent for sin cuisine, sitt kjøkken, særlig dets produkter knyttet til ender og gjess, som eksempelvis foie gras. Det er et av områdene for trøfler i Frankrike, historisk sett det mest berømte. Périgourdinevinene omfatter den kjente Bergerac (røde og hvite) og Monbazillac.

Préfecture (hovedstaden) i Dordogne er Périgueux, en by rik på historie. Bergerac i sør og Sarlat i øst er under-préfecturer.

Arkeologi 

Det finnes fine romerske ruiner i Perigueux som har blitt restaurert og hele området er kjent som «menneskehetens vugge» på grunn av sine mangfoldige forhistoriske steder, hvor det mest berømte forhistoriske stedet er hulen med veggmaleriene i Lascaux og hvor avbildninger av urokser, hester, dåhjort og andre dyr (men ikke mennesker) er datert tilbake 17 000 år.

Senteret for de forhistoriske studiene er den lille byen les Eyzies, hjemmet til den nylig bygde Det forhistoriske museum og med resultatene fra arkeologiske undersøkelser som ble etablert fra 1800-tallet i dalen til elven Vézère som er uvanlig rik på forhistoriske steder fra mer enn 40 000 år siden. Dalen, et av UNESCOs betydningsfulle steder knyttet til Verdensarven, inneholder  147 forhistoriske steder som dateres fra paleolittisk tid og 25 dekorerte huler.

Périgord var et de viktigste slagmarkene under hundreårskrigen mellom Frankrike og England på 1300- og 1400-tallet. Det er også et område for 1001 festninger og slott fra middelalderen og renessansen som Puymartin, Losse, Hautefort og Beynac som er plassert hovedsakelig langs elvene Dordogne og Vézère. Andre festninger er Jumilhac le Grand, Fénelon, Biron, Bourdeilles, Castelnaud, Puyguilhem, og Rouffiac.

Eksterne lenker 
 Slott og hager i Losse 
 Festningen Castelnaud
 Festningen Hautefort
 Festningen Jumilhac
 Nettsted for Périgord

Tidligere provinser i Frankrike
Dordogne
Ronald Graham

Ronald Lewis Graham (født 31. oktober 1935 i Taft i California, død 6. juli 2020) var en amerikansk matematiker kjent for sine bidrag til diskret matematikk, spesielt tidsplanlegging, beregningsgeometri og Ramsey-teori. Han var sjefsforsker ved California Institute for Telecommunication and Information Technology og professor ved University of California, San Diego.

I 1977 publiserte Graham en artikkel om et problem innen Ramsey-teorien, og ga et stort tall som en øvre grense for en løsning av problemet. Tallet har blitt kjent som det største tallet som seriøst benyttes i et matematisk bevis, og kalles Grahams tall.

Graham populariserte begrepet Erdős-tall og var en nær venn av Paul Erdős. Han var formann for American Mathematical Society og publiserte omtrent 320 artikler og fem bøker, deriblant Concrete Mathematics.

Priser (utvalg)

Referanser 

Matematikere fra USA
Personer fra Kern County i California
Fossum

Fossum (fra norrønt forsheimr, hjemstedet ved fossen) er et vanlig stednavn og familienavn i Norge. Per januar 2020 er det  personer i Norge med Fossum som familienavn.

Steder 
 Fossum (Bærum), bolig- og industristrøk nordøst i Bærum kommune
 Fossum (Oslo), strøk på Stovner i Oslo
 Fossum (Skien), område i Skien
 Fossum-Aarum Quartet, jazz kvartett
 Fossum brogalleri, ett av flere anlegg bygget etter Unionsoppløsningen for å styrke Glommalinjen
 Fossum bru, veibru over Glomma i Spydeberg og Askim kommuner i Østfold
 Fossum hovedgård (Modum), tidligere herregård i Modum
 Fossum hovedgård (Skien), herregård nord for Skien
 Fossum Idrettsforening, idrettsklubb i Bærum
 Fossum Idrettsforening (Skien), idrettsklubb i Skien
 Fossum Jernverk, nedlagt jernverk i Skien
 Fossum kirke, arbeidskirke på Stovner i Oslo
 Fossum skole (Oslo), tidligere grunnskole på Stovner i Oslo
 Fossum stasjon, endestasjon på Urskog–Hølandsbanen

Personer 
 Karl Fossum (1865–1941), bonde og politiker
 Gunvor Fossum (1893–1958), forfatter
 Odd Jahrmann Fossum (1905–1958), NS-mann og fagforeningleder
 Per Fossum (1910–2004), alpinist
 Thor Fossum (1916–1993), politiker (Ap)
 Jon Bäckstrøm Fossum (1923–2007), lokalpolitiker (H) og orienteringsløper
 Knut Fossum (1929–2007), pressemann
 Egil Fossum (født 1939), politisk aktivist, forfatter og pressemann
 Grethe Gulbrandsen Fossum (født 1945), politiker (Ap)
 Viggo Fossum (født 1949), ordfører og lokalpolitiker (Ap)
 Erik Fossum Svendsen (født 1955), fiolinist og dirigent 
 Bjørn Hansteen-Fossum (født 1955), forlegger
 John Erik Fossum (født 1956), professor og statsviter
 Halvor Fossum Lauritzsen (født 1959), tidligere utenlandsjef i Norges Røde Kors
 Anne Birgitte Fossum (født 1960), siviløkonom og forretningskvinne
 Marita Fossum (født 1965), forfatter
 Hanne Kari Fossum (født 1971), programleder for NRK
 Håvard Fossum (født 1971), jazzmusiker
 Jens Fossum (født 1972), jazzmusiker
 Mette Gulbrandsen Fossum Beyer (født 1974), kommunikasjonsdirektør i Norges Bank
 Sindre Fossum Beyer (født 1977), politisk rådgiver ved statsministerens kontor
 Cathrine Fossum (født 1977), nyhetsanker for TV 2
 Anette Marie Fossum (født 1981), sanger
 Helge Fossum (født 1984), politiker (Frp)

Referanser