alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
František Doubek

František Doubek (født 4. april 2002) er en tsjekkisk friidrettsutøver som konkurrerer i mangekamp. Han ble U20-verdensmester i tikamp i 2021.

Idrettskarriere

Sesongene 2018-2019 
Doubek ble tsjekkisk U18-mester i tikamp i 2018, og han kom på andreplass i spydkast i det tsjekkiske U18-mesterskapet i friidrett. Han deltok i U18-EM i friidrett 2018, og kom der på 13.-plass i tikamp. Under det tsjekkiske U18-mesterskapet i friidrett 2019 ble han nummer to i lengdehopp og stavsprang, og han ble nummer tre på 60 meter hekk. Han vant tikamp under det tsjekkiske U18-mesterskapet i mangekamp i 2019, og kom på fjerdeplass under Sommer-EOYF 2019.

Sesongene 2020-2021 
Under det tsjekkiske U20-mesterskapet innendørs kom han på tredjeplass i lengdehopp og fjerdeplass på 60 meter hekk. Han vant tikamp under det tsjekkiske U20-mesterskapet i mangekamp i 2020, med 7579 poeng. Under det tsjekkiske U20-mesterskapet i friidrett fikk han sølv i lengdehopp. Året etter ble han nummer tre i sjukamp under det tsjekkiske U20-mesterskapet i mangekamp innendørs, og han fikk sølv i stavsprang, lengdehopp og på 60 meter hekk under det tsjekkiske U20-mesterskapet i friidrett innendørs. Han vant tikamp under det tsjekkiske U20-mesterskapet i mangekamp i 2021. Han ble tatt ut til å delta i U20-EM i friidrett 2021, men fullførte ikke tikampen der. I august vant han tikamp under U20-VM i friidrett, med 8169 poeng, som var ny personlig rekord og årsbeste i verden i U20-klassen.

Sesongen 2022 
I februar 2022 ble han nummer to i sjukamp under det tsjekkiske U20-mesterskapet i mangekamp innendørs. Han deltok i Hypomeeting i Østerrike, og kom der på ellevteplass i tikamp. Under det tsjekkiske mesterskapet i mangekamp kom han på andreplass i tikamp, med 7681 poeng.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Etiopiske mellomdistanseløpere
Etiopiske langdistanseløpere
Eliteserien i ishockey for kvinner 2022/23

Eliteserien i ishockey for kvinner 2022/23, også kalt Bambusa-ligaen 2022/23 er den 18. sesongen i det øverste nivået i ishockey for kvinner i Norge.

Tabellen

Lagene

Resultattabell

Sluttspill
 Se NM i ishockey for kvinner 2023

Se også
 Fjordkraft-ligaen 2022/23

Ishockey i 2022
Ishockey i 2023
Thecesternini

Thecesternini er en gruppe av snutebiller som vanligvis er lett kjennelige på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er knebøyde.

Utseende 
Middelsstore, avlange, knudrete, matt gråbrune snutebiller.

Levevis 
Larvene lever i jorden, av ulike slags røtter, mens de voksne billene gnager på blader og knopper av mange forskjellige planter. De voksne billene har et allsidig kosthold, og er sjelden knyttet til spesielle plantearter.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Amerika og Sør-Europa.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
 Underfamilien bredsnutebiller, Entiminae Schönherr, 1826
 Stammen Thecesternini Lacordaire, 1863
 Slekten Arodemus Heller, 1921 - én art
 Slekten Cyphomastax Marshall, 1939 - én art
 Slekten Herpes Bedel, 1874 - én art
 Slekten Thecesternus Say, 1831 - 7 arter

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om bredsnutebiller, s. 381-385.
 Nettressursen Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr.

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Snutebiller
Biller formelt beskrevet i 1863
Tanyrhynchini

Tanyrhynchini er en gruppe av snutebiller som vanligvis er lett kjennelige på at snuten er høyst dobbelt så lang som bred, og at antennene er knebøyde.

Utseende 
Små til middelsstore, avlange, ofte skjellkledte snutebiller med kort snute. Snuten er kort og bred.

Levevis 
Larvene lever i jorden, av ulike slags røtter, mens de voksne billene gnager på blader og knopper av mange forskjellige planter. De voksne billene har et allsidig kosthold, og er sjelden knyttet til spesielle plantearter.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
 Underfamilien bredsnutebiller, Entiminae Schönherr, 1826
 Stammen Tanyrhynchini Schönherr, 1826
 Slekten Afroleptops Oberprieler, 1988 - 4 arter
 Slekten Alloleptops Hustache, 1923 - én art
 Slekten Aporimus Marshall, 1930 - 3 arter
 Slekten Brachyleptops Fairmaire, 1886 - 7 arter
 Slekten Brachytrachelus Schönherr, 1847 - 11 arter
 Slekten Eremnus Schönherr, 1823 - ca. 40 arter
 Slekten Meteremnus Marshall, 1926 - 7 arter
 Slekten Neseremnus Marshall, 1921 - ca. 25 arter
 Slekten Orimus Schönherr, 1843 - én art
 Slekten Porophorus Schönherr, 1845 - én art
 Slekten Rhypastus Fairmaire, 1904 - én art
 Slekten Tanyrhynchus Schönherr, 1826 - 11 arter

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om bredsnutebiller, s. 381-385.
 Nettressursen Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr.

Eksterne lenker 

 

Snutebiller
Biller formelt beskrevet i 1826
Arthur Hill (skuespiller)

Arthur Hill (1922–2006) var en kanadisk skuespiller kjent fra filmer som Andromeda-trusselen og The Killer Elite. Han var aktiv både på scene, film og TV, og spilte hovedsakelig i amerikanske produksjoner.

Hill medvirket i 38 filmer og over 80 tv-produksjoner i løpet av karrieren. Han gjorde også flere sceneopptredener, blant annet på Broadway.

Han ble født Arthur Edward Spence Hill, og vokste opp i Melfort, Saskatchewan, som sønn av Edith Georgina og Olin Drake Hill, en advokat. Han studerte juss ved University of British Columbia og tjenestegjorde i Royal Canadian Air Force under andre verdenskrig. Etter fullførte studier begynte han så smått med teater. I 1948 flyttet han til Storbritannia og fikk jobb i BBC. I 1958 flyttet han til New York, og i 1968 til Los Angeles.

Han filmdebuterte i en liten rolle i den amerikanske komedien I Was a Male War Bride (1949). Han hadde siden større roller i filmer som blant annet The Ugly American (1963), Harper – privatdetektiven (1966), The Chairman (1969), Andromeda-trusselen (1971), The Killer Elite (1975) og Futureworld (1976).

Han tv-debuterte i 1947 i en liten rolle i en britisk tv-versjon av Eugene O'Neills drama Mourning Becomes Electra. Fra 1971 til 1974 hadde han hovedrollen i den amerikanske tv-serien Owen Marshall, Counselor at Law og fra 1984 til 1985 hadde han en fast rolle i den kortlivede serien Glitter. Han medvirket også i nærmere 30 TV-filmer og hadde gjesteopptredener i en rekke serier, deriblant i Alfred Hitchcock presenterer (2 episoder, 1959–1960), Forsvarsadvokatene (3 episoder, 1961–1964), Mission: Impossible (1966), Jaget (1967), The F.B.I. (5 episoder, 1966–1969), Huset på prærien (2 episoder, 1976), Columbo (1990) og Jessica Fletcher (2 episoder, 1984 og 1990) som var hans siste opptreden.

Hill hadde også en karriere på scenen. På Broadway spilte han blant annet i oppsetninger som Thornton Wilders The Matchmaker (1957), Edward Albees Who's Afraid of Virginia Woolf? (1963) og i Eugene O'Neills More Stately Mansions (1967). Han ble i 1963 tildelt Tony-prisen for sin innsats i Who's Afraid of Virginia Woolf?

Han avsluttet skuespillerkarrieren i 1990.

Privatliv 
Hill ble gift i 1942 med Peggy Hassard (død i 1998). Han giftet seg på nytt i 2001 med Anne-Sophie Taraba. Han hadde en sønn, en stedatter og to søstre.

Han led av Alzheimer i sine siste år og døde på et sykehjem i Los Angeles i 2006, 84 år gammel.

Referanser

Eksterne lenker 

 

Canadiske skuespillere
Personer fra Saskatchewan
Billy Dee Williams

Billy Dee Williams (født 1937) er en amerikansk skuespiller og kunstner kjent fra Star Wars-filmene Imperiet slår tilbake (1980), Jediridderen vender tilbake (1983) og The Rise of Skywalker (2019).

Williams har medvirket i 45 filmer og rundt 100 tv-produksjoner i løpet av karrieren. Han har også gjort en del sceneopptredener.

Han ble født William December Williams Jr. i Harlem, New York. Han tok utdannelse ved High School of Music & Art og kunstskolen National Academy of Design.

Han filmdebuterte i The Last Angry Man (1959) og har siden hatt større roller i filmer som Lady Sings the Blues (1972), Mahogany (1975), Terrorpatruljen (1981) og Fryktens By (1984). I 1980 spilte han rollen som Lando Calrissian i Star Wars: Imperiet slår tilbake (1980). Han gjentok rollen i Star Wars: Jediridderen vender tilbake (1983) og Star Wars: The Rise of Skywalker (2019).

Han har medvirket i tv-serier som Chiefs, Dynastiet, 18 Wheels of Justice, General Hospital: Night Shift og General Hospital.

I 2014 var han deltager i Dancing with the Stars.

Williams har også drevet som kunstmaler og utgitt musikkalbum.

Han ble gift for tredje gang i 1972 med Teruko Nakagami og har tre barn.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra New York City
Tsjekkisk 1. liga 2022–2023

Tsjekkisk 1. liga 2022–2023, er den 30 sesongen av tsjekkisk topp fotball. Sesongen begynte 30. juli 2022 og avsluttes 28. mai 2023. Regjerende mestere er Viktoria Plzeň.

Klubbinfo

Tabell

Resultattabell

Referanser 

Tsjekkisk 1. liga
Fotball i 2022
Fotball i 2023
Sport i Tsjekkia i 2022
Sport i Tsjekkia i 2023
Liste over Norges landskamper i fotball for kvinner 2020–2024

Liste over Norges landskamper i fotball for kvinner 2020–2024 inneholder samtlige landskamper spilt av Norges kvinnelandslag i fotball i kronologisk rekkefølge fra januar 2020 til desember 2024.

Landslaget avsluttet EM-kvalifiseringen til EM 2022 i 2020, og kvalifiserte seg etter seier borte mot Wales. Grunnet koronaviruspandemien ble de gjenstående kampene i gruppen mot Belarus og Færøyene avlyst. Også planlagte vennskapskamper gjennom året ble avlyst i 2020 grunnet pandemien.

Etter EM 2022 ble NFF og Martin Sjögren enige om å avslutte samarbeidet. I august 2022 ble det kjent at Hege Riise tok over som ny landslagstrener.

Norges landskamper 2020 

 Norge kvalifiserte seg til EM 2022, de to gjenstående kampene mot Færøyene og Belarus ble avlyst.

Norges landskamper 2021 

 Kampen mot Armenia ble avbrutt etter 70 minutter, på stillingen 0–9 grunnet mye tåke. Kampens siste 20 minutter ble fullført påfølgende dag.

Norges landskamper 2022 

 Norge røk ut i gruppespillet i EM 2022.

 Med seieren over Belgia var Norge kvalifisert til VM 2023.

 Med seieren over Albania avsluttet Norge kvalifiseringen til VM 2023.

Norges landskamper 2023

FIFA-ranking 

Oversikt over det norske landslagets rangering på FIFA-rankingen.

Referanser

Eksterne lenker 

  (Terminliste)

Norges kvinnelandslag i fotball
Fotball i Norge i 2020
Fotball i Norge i 2021
Fotball i Norge i 2022
Superligaen (Danmark) 2022/23

Superligaen 2022–2023, er den 33 sesongen av Superligaen, den øverste divisjonen i dansk fotball. Sesongen begynte 15. juli 2022 og avsluttes i mai 2023. Regjerende mestere er .

Klubbinfo

Ordinær sesong

Tabell

Resultattabell

Referanser 

Superligaen
Fotball i 2022
Fotball i 2023
Sport i Danmark i 2022
Sport i Danmark i 2023
Prva HNL 2022–2023

Prva HNL 2022–2023, er den 32 sesongen av Prva HNL. Sesongen begynte 15. juli 2022 og avsluttes 3. juni 2023. Regjerende mestere er .

Klubbinfo

 1 Lokomotiva spiller hjemmekamp på Kranjčevićeva Stadion. Stadionet er opprinnelig hjemmebanen til NK Zagreb.

Tabell

Resultattabell
Hvert lag spiller hjemme og borte mot hvert annet lag i ligaen to ganger, til sammen 36 kamper hver spilt.

Kamp 1–18

Kamp 19–36

Referanser 

Prva HNL
Fotball i 2022
Fotball i 2023
Sport i Kroatia i 2022
Sport i Kroatia i 2023
Amatørbygd fly

Et amatørbygd fly er et fly som stort sett er bygget av privatpersoner som ikke har dette som arbeid. Flyene kan være konstruert fra bunnen, etter tegninger eller fra byggesett.

De blir ofte lisensiert med et eksperimentelt sertifikat som luftdyktighetsbevis.

Konstruksjon 
Hjemmelagde fly er generelt små én- til fireseters sportsfly som benytter enkle konstruksjonsmetoder. Dukkledd tre- eller metallramme og kryssfiner er vanlig i skroget, men i økende grad brukes glassfiber og andre komposittmaterialer samt aluminiumskonstruksjoner. Motorer er oftest de samme eller ligner på motorer som brukes i sertifiserte fly (for eksempel Lycoming, Continental, Rotax og Jabiru). Et mindretall av amatørbygde fly bruker konverterte bilmotorer, og vanlige eksempler er luftkjølte Volkswagen bokser-4, Subaru væskekjølte motorer, Mazda wankelmotorer og Chevrolet Corvair sekssylindrede motorer. Bruk av bilmotorer bidrar til å redusere kostnadene, men mange byggere foretrekker dedikerte flymotorer fordi de oppfattes å ha bedre ytelse og pålitelighet. Andre motorer som har blitt brukt inkluderer motorsag- og motorsykkelmotorer.

Noen fly har autopilot og mer avanserte navigasjonsinstrumenter. Et lite antall jet-byggesettfly har blitt levert siden 1970-årene, inkludert Bede BD-5J og Sonex SubSonex.

Sikkerhet 
Amatørbygde fly har en høyere ulykkesrate sammenlignet med annen luftfart. En studie publisert i 2012 av USAs havarikommisjon konkluderte med at hjemmebygde fly i USA hadde en 3-4 ganger høyere ulykkesrate enn resten av allmen luftfart. Nesten 10% av ulykkene med amatørbygde fly skjedde på første flytur, og 9% av ulykkene skjedde da fly som ble solgt var på den nye eierens første flytur. Studien identifiserte også at tap av motorkraft og tap av kontroll i flyulykker var mye høyere sammenlignet med sertifiserte fly.

De fleste land krever at amatørbygde fly skal være fysisk merket som sådan, for eksempel med påskriften «Experimental».

Se også 
 Eksperimentelt fly
 Experimental Aircraft Association
 Sportsfly (tidligere kjent som mikrofly), inntil 650 kg
 Småfly, inntil 5700 kg
 Amatørbygd bil

Referanser 

Luftfartøyer
Stuart Chapman

Stuart Chapman (født 6. mai 1951 i Lynemouth, død 19. juli 2022) var en engelsk fotballspiller og trener. Han var midtbanespiller for Port Vale FC, Stafford Rangers FC og Macclesfield Town FC, og spillende trener for Rocester FC. I sesongen 1969/1970 bidro han til at Port Vale rykket opp til 3. divisjon. I Stafford Rangers var han med på å vinne nordlige Premier League, FA Trophy og Staffordshire Senior Cup.

Han spilte mer enn 650 kamper og scoret 60 mål i løpet av sine 14 år i Stafford Rangers.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Fødsler i 1951
Dødsfall i 2022
Engelske fotballspillere
Personer fra Northumberland
Elisabeth Volkenrath

Elisabeth Volkenrath, født 5 september 1919 i Schönau an der Katzbach (nå Polen), død 13 desember 1945 i Hameln, var en tysk fangevokter (SS-Aufseherin). Hun arbeidet som leirvakt i konsentrasjonsleirene Ravensbrück, Auschwitz-Birkenau og Bergen-Belsen. Etter andre verdenskrigen ble hun henrettet for sine krigsforbrytelser.

I årene før andre verdenskrigen arbeidet Volkenrath som frisør, og etter krigsutbruddet 1939 fikk hun arbeid i en ammunisjonsfabrikk. På slutten av 1941 ble Volkenrath beordret  til å jobbe ved konsentrasjonsleiren Ravensbrück, hvor hun gjennomgikk sin fangevokterutdanning under Dorothea Binz. I mars 1942 ble hun forflyttet hun til Auschwitz I (hovedleiren i Auschwitz) som fangevokter (Aufseherin) ved leirens skredderi. I august samme år ble hun overført til kvinneleiren i Auschwitz-Birkenau, hvor hun blant annet var ansvarlig for postforsendelser til leiren og utdeling av brød. Da returnerte hun til Auschwitz I og tildelt stillingen sjefsfangevokter (Oberaufseherin) . I forbindelse med evakueringen av Auschwitz forlot Elisabeth Volkenrath leiren den 18 januar 1945 og kom i begynnelsen av februar til Bergen-Belsen hvor hun så arbeidet under Josef Kramers sin ledelse.

Bergen-Belsen ble befridd av de allierte troppene den 15 april 1945 og da ble det tyske leirpersonalet pågrepet. I september samme år ble Volkenrath stilt for retten ved Belsenrettsaken sammens med førtifire andre fangevoktere og kapos. Hun ble av retten funnet skyldig og dømt til døden ved hengning. Volkenrath ble avrettet sammen med to andre kvinnelige leirvakter, Irma Grese og Juana Bormann. Leder for henrettelsespeletongen var Albert Pierrepoint.

Eksterne lenker 
 The Belsen Trial: Elisabeth Volkenrath

Personell ved Auschwitz
Personer henrettet ved hengning
Holocaust
Personer fra Schlesien
Personer dømt for forbrytelser begått under andre verdenskrig
Personell ved tyske konsentrasjonsleire
Jevnaker menighet

Jevnaker menighet og Jevnaker sogn er synonyme med Jevnaker kirkelige fellesråd og omfatter den delen av befolkningen i Jevnaker kommune som er medlem av Den norske kirke. Menigheten har to kirker; Jevnaker kirke («Hadelandskatedralen») fra 1834 og Randsfjord kirke fra 1916 (modernisert i 2019), begge med egen kirkegård og leggplass.

Menighetskontoret ligger sentralt i sentrum av Jevnaker, som heter Nesbakken og ligger langs bredden i sørenden av Randsfjorden. Staben i består av 8 personer: to prester, kirkeverge, kantor, menighetspedagog, kirkegårdsarbeider, kirketjener og kontorfullmektig.

Menighetsrådet holder til i Jevnaker samfunnshus og har adresse Kirkegata 6, 3520 Jevnaker. Kontoret er åpent mandag–fredag kl. 10:00–13:00.

Eksterne lenker 
 Jevnaker menighet

Menigheter i Ringerike prosti
Kultur i Jevnaker
Süper Lig 2022–2023

Süper Lig 2022–2023  er den 65 sesongen av Süper Lig, den øverste divisjonen i tyrkisk fotball. Sesongen begynte 5. august 2022 og avsluttes 28. mai 2023. Regjerende mestere er .

Klubbinfo

Tabell

Resultattabell

Referanser 

Süper Lig
Fotball i 2022
Fotball i 2023
Sport i Tyrkia i 2022
Sport i Tyrkia i 2023
Kypriotisk 1. divisjon 2022–2023

1. divisjon 2022–2023, er den 84 sesongen av den kypriotisk topp divisjonen. Sesongen begynte 26. august 2022 og avsluttes 4. juni 2023. Regjerende mester er .

Klubbinfo

Ordinær sesong

Tabell

Resultattabell

Referanser 

Kypriotisk 1. divisjon
Fotball i 2022
Fotball i 2023
Sport på Kypros i 2022
Sport på Kypros i 2023
Ligat ha’Al 2022–2023

Ligat ha’Al 2022–2023, er den 81 sesongen av den israelske topp divisjonen. Sesongen begynte 20. august 2022 og avsluttes i mai 2023. Regjerende mestere er Maccabi Haifa.

Klubbinfo

Ordinær sesong

Tabell

Resultattabell

Referanser 

Ligat ha'Al
Fotball i 2022
Fotball i 2023
Sport i Israel i 2022
Sport i Israel i 2023
2017 IPSC Handgun World Shoot

2017 IPSC Handgun World Shoot XVIII det var den 18. utgaven av IPSC Handgun World Shoot og ble arrangert på det nasjonale skytesenteret i Frankrike i Châteauroux i slutten av august og begynnelsen av september. Det var 30 øvelser fordelt på 5 områder, som hver var oppkalt etter og hadde temaer fra ett av de 5 kontinentene Afrika, Asia, Amerika, Australia eller Europa.

Produksjonsdivisjonen hadde den tøffeste konkurransen og størst stevnedeltakelse, og vinneren Ben Stoeger fra USA vant med under et halvt poeng foran den russiske skytteren Pavel Torgashov, og presset ham ned til andreplass med det svært nære sluttresultatet på 99.98 %. Produksjonsdivisjonen hadde uten tvil den tøffeste topp ti-konkurransen med en margin på bare 3.8 % mellom første og niende plass. Maria Gushchina fra Russland gjorde en imponerende opptreden og kom både først i kvinneklassen i Production og på sjetteplass i Production samlet.

Stevnerapport 
Mesterskapet hadde veldig varierte øvelser med mange bevegelige skiver, og på noen øvelser var det skiver plassert på avstander opp til 50 meter. Den franske sportsministeren Laura Flessel besøkte stevnet og viste sin støtte til den franske favoritten i standarddivisjonen Eric Grauffel.

Mestere

Open 
Open-divisjonen hadde nest størst stevnedeltakelse med 407 utøvere (27 %).

 Individuelt

 Lag Open

Standard 
Standard-divisjonen hadde tredje største stevnedeltakelse med 379 utøvere (25.2 %).

 Individuelt

 Lag Standard

Production 
Production-divisjonen hadde størst stevnedeltakelse med 487 utøvere (32,3 %).

 Individuelt

 Lag Production

Classic 
Classic-divisjonen hadde fjerde største stevnedeltakelse med 164 utøvere (10.9 %).

 Individuelt

 Lag Classic

Revolver 
Revolver-divisjon hadde femte største stevnedeltakelse med 69 utøvere (4.6 %).

 Individuelt

 Lag Revolver

Medaljeoversikt

Duellskyting 
Søndag 3 september ble det arrangert en konkurranse i duellskyting (Shoot-Off) på fallskiver (kalt poppers) i et publikumsvennlig format hvor skytterne konkurrerte en-mot-en i en utslagscup. De 10 beste fra den samlede resultatlisten og fra hver av kategoriene var kvalifiserte for å delta. For å vinne en runde måtte en skytter treffe alle sine fallskiver og nå den en av de midtre skivene før den andre skytteren. Konkurransen bestod av kvartfinaler, semifinaler, bronse- og gullfinaler.

CZ Super Six-konkurranse 
En annen sidekonkuranse på søndag 3 september var Super Six-finalesn sponset av CZ, hvor seks av de beste av Overall og Lady-skyttere fra divisjonene Production, Standard og Open deltok. Tre av de øvelsene fra verdensmesterskapet ble skutt om igjen av en og en skytter om gangen i en utslagsturnering basert på treffaktoren deres (poeng delt på tid). Øvelse 16 var det første kuttet, deretter var øvelse 15 semifinalen og til slutt var øvelse 17 den endelige finalen mellom de to beste skytterne.

Referanser

Eksterne lenker 
 Official Match Webpage
 Official Live Results: 2017 Handgun World Shoot (WinMSS)
 Official Live Results: 2017 Handgun World Shoot (PractiScore mirror)

Internasjonale mesterskap i Frankrike
Sport i Frankrike i 2017
Skytesport i 2017
1976 IPSC Handgun World Shoot

1976 IPSC Handgun World Shoot II ble arrangert i Berndorf, Salzburg, Østerrike. Det var det andre IPSC Handgun World Shoot, og ble vunnet av nordmannen Jan Foss foran Ray Chapman fra USA med en liten margin. Foss hadde vært ukjent før mesterskapet og deltok ikke internasjonalt etterpå.

Utstyr 
Jan Foss brukte en 9x19 mm enkeltradet SIG P210 klassifisert i minor powerfactor og med 8-skudds magasin, mens Ray Chapman brukte en 7-skudds 1911 kamret for den større patronen .45 ACP (11,25 mm) og klassifisert i major powerfactor som gav en scoringfordel. De Rhodesiske lagkameratene Dave Westerhout, Peter Maunder og Dave Arnold hadde et handikap i at de bare hadde klart å få med seg to pistoler på deling, men natten før mesterskapet ble siktet på den ene pistolen ødelagt slik at alle tre måtte dele den samme pistolen gjennom hele mesterskapet.

Mestere 
I tillegg til Jan Foss sitt individuelle gull hadde Norge 5 skyttere innenfor topp 10, det beste norske resultatet i et World Shoot noensinne. I lagkonkurransen tok Norge sølv.

 Individuelt;

 Team

Lagkonkurransen ble en sensasjonell konkurranse mellom Rhodesia og Norge, og til slutt skilte bare 29 poeng mellom de to. Det amerikanske laget hadde vært favoritter før mesterskapet, men måtte ta til takke med tredjeplassen 185 poeng bak Rhodesia og 156 poeng bak Norge.

Se også 
 IPSC Rifle World Shoots
 IPSC Shotgun World Shoots

Referanser 

 Nyhetsartikkel i Aftenposten 1976 august 8
 Rhodesian Sport Profiles: David Ian Westerhout
 Front Sight Magazine 2006 November/ December, side 58 av 84

Internasjonale mesterskap i Østerrike
Sport i Østerrike i 1975
Skytesport i 1975
1988 IPSC Handgun World Shoot

1988 IPSC Handgun World Shoot VIII ble arrangert i Caracas i Venezuela, og var det åttende IPSC Handgun World Shoot. Mesterskapet ble vunnet av Ross Seyfried fra USA. Nordmannen Arnt Magne Myhre kom på 7. plass som eneste ikke-amerikaner.

Mestere 

 Individuelt

 Lag

Se også 

 IPSC Rifle World Shoots
 IPSC Shotgun World Shoots

Referanser 

 Match Results - 1988 Handgun World Shoot - USPSA Front Sight November/ December 1988, page 11 of 60

Skytesport i 1988