alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Tor-Petter Aanes

Tor-Petter Aanes (født 1974 i Korgen) er en norsk musiker (piano, orgel), komponist, kordirigent og orkesterleder.

Han har studert klassisk sang (baryton) ved Institutt for musikk (NTNU) og Universitetet i Tromsø, med lærere som Bjørn Moe og Ragnar Rasmussen.
I studietiden etablerte han klezmer-bandet Urban Tunélls Klezmerband (2001–) med Ole Morten Vågan og Morten Michelsen, der Aanes synger jiddisch og spiller piano.  Han virker til daglig som organist i Hemnes kommunes kirker. Han er dirigent for flere kor, bl.a. Båsmokoret i Rana. De senere årene har han vært musikalsk leder for flere oppsetninger ved Nordland teater (ex musikalen «Så som i himmelen») og den flerkulturelle forestillingen «Flere farger».

Referanser 

Norske sangere
Norske organister
Jiddisch
Personer fra Hemnes kommune
Den norske sjømannskirken (London)

Den norske sjømannskirken (St. Olavs Kirke) er en sjømannskirke fra 1927 i London, England.

Byggverket er i murstein og har 110 plasser.

Kirken er knyttet til Den norske kirke, og er en videreføring av den dansk-norske kirkehistorien i London fra 1692. Den første presten som ble sendt fra hjemlandet var Iver Brink fra Valderøy; han kom i 1692. Fire år senere var den første kirken klar: Templum Dano-Norvegicum. De fleste prester som ble stasjonert i London var nordmenn.

Historie
Etter Napoleonskrigene fulgte den norske menigheten formelt over til Londons svenske kirke, selv om noen i den norske koloni foretrakk å forbli knyttet til den nå rent danske kirken, eller sluttet seg til Church of England. Men Den Norske Sjømannsmisjon ønsket å bøte på dette, og grunnla en norsk menighet i London i 1868. Den første sjømannskirken ble bygget 1871–1872, og het Ebenezerkirken. 

Havn og by utviklet seg videre og det ble etter hvert, nødvendig å tenke nytt sted for kirken. Nytt sted ble funnet, og grunnsteinen ble nedlagt av kronprins Olav i 1926. Kronprinsen var også til stede ved innvielsen av den nye sjømannskirken i 1927. Kirken ble utvidet i 1995-1996.

Eksterne lenker
Sjømannskirken i London

Sjømannskirken
Norske kirker i utlandet
Kirker fra 1927
1927 i England
Kirker i London
Southwark
Kong Haakons kirke

Kong Haakons kirke ligger i Ved Mønten i København, Danmark. 

Sjømannskirken var en gave fra det norske folk til kong Haakon VII, og ble innviet i 1958. Midlene til kirkens bygning ble innsamlet i anledning av 50-året for kongens innsettelse som konge av Norge i 1905. Grunnstenen ble nedlagt av kronprins Olav, arkitekten var Carl Corwin.

Sjømannskirken – norsk kirke i utlandet driver kirken, som er bygget i sten, har et spisst kobbertak med et slankt klokketårn og plass til 250 besøkende. 17. mai hvert år samles en del av Københavns nordmenn til feiring av den norske nasjonaldagen i kirken. I forbindelse med julen holdes det julebasar med salg av julepynt, strikkevarer og matvarer m.m.

Kirken fungerer i dag som veferdsstasjon for Sjøfartsdirektoratet og betjener norsk skipsarbeidere rundt om i København og i Køge. Kong Haakons kirke er også en populær kirke for vielser og årlig vies over 100 par fra Norge. Kirken inngår for øvrig i Sjømannskirkens og Utenriksdepartementets beredskap  ved kriser og ulykker. Med nordmenn involvert vil kirken være et naturlig samlingssted for nordmenn.

I 2008, på kirkens 50-årsdag, overvar dronning Margrethe og kong Harald jubileumsgudstjenesten her.

Sjømannsprester i København 

 Eirik Guldvog   1952-1960 (grunnlegger)
 Modolf Rossebø  1961-1968
 Jan Hallingskog 1968-1971
 Magne Storli    1971-1976
 Frode Eriksen   1976-1982
 Asbjørn Manger  1982-1986
 Rangvald Seiestad 1986-1992
 Øystein Halling 1992-1996
 Ingrid Frivold  1996-2005
 Sverre Tofte    2004-2005
 Gunnar Ellingsen 2005-2007
 Magne Hoem      2007-

Kapellaner i København 

 Erling Revheim   1974-1975
 Harald Opsal Svendsen  1976-1978
 Johan Haga 1978-1980
 Kjell Svarstad 1980-1981
 Steinar Kristen Lindvig 1982-1986
 Johannes Ulstein  1986-1991
 Bjørn Moe 1991-1993
 Ingeborg Matre 1993-1996
 Jan Kay  Krystad 1996-1997
 Sivert Follesø 1997-1999
 Per Erik S. Engdal 2003
 Sverre Tofte 2003-2007
 Vidar Dalby 2007-2010
 Pål Kristian Balstad 2011-

Eksterne lenker
 
 Kong Haakons Kirke 50 år på norsk.dk 
 Sjømannskikens beredskapsordning

 

Norske kirker i utlandet
Kirker på Amager
Kirker fra 1958
1958 i Danmark
Carl Corwin
Danske kirker fra 1950-årene
Amager Øst
Pastor Olav Kr. Strømmes minnekirke i Villajoyosa

Pastor Olav Kr. Strømmes minnekirke i Villajoyosa er en langkirke fra 1975 i Alicante. 

Minnekirken er gudstjenestekirken til Sjømannskirken i Albir-Villajoyosa. Hver søndag feirer Sjømannskirken gudstjeneste kl. 11:00 og har i tillegg enkelte andre arrangement her. Øvrige arrangement og kontorer ligger i L'Albir i Alfaz del Pi.

Kirken ble tegnet av arkitekt Knut Astrup som en flerbrukskirke. Den ligger ved siden av Solgården helse- og feriesenter.

I 1999 ble det besluttet å snu kirkerommet fordi kirken ikke fungerte optimalt. Etter ombyggingen ble kirken gjeninnviet den 17. oktober 1999.

Byggverket er i betong og har 500 plasser.

Alterteppet bærer navnet «Fra tornekrone til seierkrone» og er et verk av Else Marie Jakobsen. Kirkens glassmalerier er laget av kunstnerparet Odd Tandberg og Elen Grøn-Hansen. Tandberg og Grøn-Hansen har også laget et stort trekors i oliventre og norsk furu, som smykker kirkens nåværende fondvegg.

Referanser

Eksterne lenker
 Pastor Olav Kr. Strømmes Minnekirke - på Origo
 Sjømannskirken i Albir-Villajoyosa
Sjømannskirken i Albir-Villajoyosa på Facebook

Sjømannskirken
Norske kirker i utlandet
Kirker fra 1975
1975 i Spania
Politikk i Nesodden



Kommunestyrevalget 2019

Kommunestyrevalget 2015 
Etter valget i 2015 ble Nina Sandberg gjenvalgt som ordfører på Nesodden. Oversikt over medlemmer av formannsskap, kommunestyre og øvrige politiske utvalg, finnes på kommunens hjemmesider (https://web.archive.org/web/20160406084216/https://www.nesodden.kommune.no/politikk/politikk-og-demokrati/utvalg-og-rad/).

Kommunestyrevalget 2011 

Se ellers kommune og fylkestingsvalget på Nesodden - 2011

Direkte ordførervalg 2007–2011 
Nesodden var sammen med Hurdal de eneste kommunene i Akershus med direkte ordførervalg i 2007. Prosjektet ble gjennomført sammen med 49 andre kommuner i Norge. En tendens de senere årene har vært lav valgdeltakelse, og man håpet at dette ville øke oppslutningen ved lokalvalgene fordi folk kunne føle at de fikk større innflytelse. Man antok også at det kunne bli lettere å orientere seg i det politiske landskapet. På nasjonalt plan har ordningen fått kritikk for å kunne være populistisk eller en amerikanisering av valgkampen. Mange var redde for at folk ville stemme på grunn av person, og ikke den politikken partiet står for.

Resultatet av ordførervalget i 2007 ble at sittende ordfører fra SV ble gjenvalgt med klar margin.

Ved kommunevalget i 2011, etter at forsøksordningen med direkte ordførervalg var avsluttet, gjennomførte Nesodden en rådgivende folkeavstemning om ordførerembedet som eneste kommune i landet. Resultatet ble ikke tatt til følge av kommunestyret.

Kommunestyrevalget 2003

Viktige saker    
Som en av få kommuner i landet innførte Nesodden i 2001 en regel om at dersom minst 10% av de stemmeberettigede innbyggerne eller en tredjedel av kommunestyrerepresentantene framlegger krav om det, kan lokalpolitiske saker tas opp til rådgivende folkeavstemning. Dette ble benyttet tre ganger. Første gang i forbindelse med en byggesak på Nesoddtangen, andre gang i forbindelse med slamdeponiet ved Malmøykalven i Oslofjorden og tredje gang som rådgivende valg av ordfører i tilknytning til kommunevalget 2011.

Ordningen ble opphevet ved vedtak i kommunestyrets konstituerende møte 20. oktober 2011, med 21 stemmer (Ap, H, FrP, V) mot 9 (SV, R, Mdg, Krf).

Folkeavstemninger

Folkeavstemning kommunereformen om Nesodden skulle bli med i Follo kommune 
Avstemningen ble avholdt 12. juni 2016.

Folkeavstemning direktevalg ordfører i tilknytning til kommunevalg 
Avstemningen ble avholdt i 2011. Frp og Sp stilte ikke kandidater ved folkeavstemningen.

Folkeavstemning om slamdeponi i Oslofjorden 
Avstemningen ble avholdt i 2006

Folkeavstemning om utbygging av Nesoddtangen brygge
Første folkeavstemning i Norge på grunnlag av en byggsak, ble gjennomført i 2002.

Referanser

Eksterne lenker 
 Nesodden kommune

Politikk i Nesodden
Nesodden
Frederik Trampe

Frederik Christopher Trampe (født 19. juni 1779 på Krabbesholm i Danmark, død 18. juli 1832 i Trondheim) fra slekten Trampe var dansk riksgreve og embetsmann. Han virket blant annet som stiftsamtmann både på Island (1806–1809) og i Trondhjems stiftamt (1810–1832).

Island 
Trampes første år på Island hadde vært fredelige, men så kom kanonbåtkrigen mellom Danmark-Norge og Storbritannia 1807, med «flåteran» og fastlandsblokade, som også rammet skipstrafikken til Island, Færøyene og Grønland. 

Med britisk privat bistand oppkastet Jørgen Jürgensen seg juni 1809 til hersker over Island. Trampe var i Norge og ble «arrestert» da han kom tilbake til Island. Han ble befridd av den britiske korvetten «Talbot», som han seilte med til Storbritannia, hvor han inngav klage til den britiske regjering om det som hadde skjedd. Det ble bestemt at Island, Færøyene og Grønland skulle betraktes som nøytrale og hørende til en vennligsinnet stat.

Konflikt med general von Krogh 
1810 ble Trampe stiftamtmann i Trondhjems stiftamt, som på den tiden omfattet hele Norge nord for Sunnmøre, og samtidig amtmann i Søndre Trondhjems amt. På grunn av krigen var det nød i Norge, og det ble nødvendig med en offentlig forsyningstjeneste. Organiseringen og gjennomføringen av den brakte Trampe i konflikt med  kommanderende general nordafjells, Georg Frederik von Krogh. Konflikt ble det også da Trampe ville rydde opp i misbruket med militær friskyss. Ved von Kroghs mellomkomst ble Trampe derfor hjemkalt til København 1812.

Christian Frederik 
Da prins Christian Frederik våren 1813 ble sendt til Norge som stattholder, fulgte Trampe med og ble medlem av Regjeringskommisjonen. Christian Frederik knyttet Trampe til seg og fikk i ham en god støtte for sin politikk. Først da von Krogh tok avskjed i januar 1814, kunne Trampe vende tilbake til Trondheim som stiftamtmann.

Familie 
Foreldre: Major Adam Frederik greve Trampe til Løgismose (1750–1807) og Gertrud Hoffmand de Poulson (1746–1815). 
Gift første gang 1797 med baronesse Frederikke Sophie Bolten f. Heinrich (1764–1807), ekteskapet oppløst 1803. Gift andre gang 1808 med Anna Dorothea («Thea») Colbjørnsen (1792–1808). Gift tredje gang 1810 med komtesse Amalie Ulrikke Frederikke von Schmettow, datter av Carl Jacob Waldemar von Schmettow.

Hans sønn i første ekteskap Adam Johan Frederik Poulsen Trampe (1798-1876) var amtmann både i Nordland og Nord-Trøndelag.

Referanser

Litteratur og kilder 
 Store norske leksikon: Trampe
 Store norske leksikon: Frederik Christopher Trampe
 
 Dansk biografisk Lexikon
 Thaulow, Christian: Personalhistorie for Trondhjems by og omegn i et tidsrum af circa 1 1/2 aarhundrede(Trondhjem 1919), s. 81

Danske embets- og tjenestemenn
Adelige dansker
Norske amtmenn
Fylkesmenn i Sør-Trøndelag
Fødsler i 1779
Dødsfall i 1832
Breivika videregående skole

Breivika videregående skole er en videregående skole i Tromsø. Skolen er nylig blitt slått sammen med Tromsø maritime skole, og dens nye navn er Ishavsbyen videregående skole., er en yrkesrettet skole og er den største videregående skolen i Troms.

Historie
Skolen ble opprettet i 1956 som Nord-Troms Yrkesskole. Den var da et interkommunalt samarbeid mellom Karlsøy, Tromsø, Tromsøysund, Balsfjord, Storfjord, Lyngen, Kåfjord, Skjervøy og Nordreisa. Det ble opprettet to klasser for jern- og metall som holdt til i leide tyskerbrakker på Skattøra. I 1964 skiftet skolen navn til Tromsø Yrkesskole før den i 1976 fikk navnet Breivika videregående skole. Den første rektoren for skolen var Brynjulf Roaldsen som var rektor fra 1960 til 1986. I 1960 flyttet skolen til Breivika og tilbød faglinjene Jern og metall, Baker og konditor, Maskinarbeidere og Motormekanikere. I 2001 ble Tromsø kokk- og stuertskole lagt inn under Breivika videregående skole.

I 2015 ble det bestemt at skolen skulle slås sammen med Tromsø maritime skole. Det har vært en prosess der det administrative i første omgang er felles. Fra januar 2017 ble navnet endret til Ishavsbyen videregående skole. Neste skritt er å bygge nytt på skolested Breivika slik at all undervisning flyttes til Breivika. (Når dette skjer er enda ikke fastsatt)

Skolen i 2007
I 2007 har skolen ca. 700 elever og tilbyr fag innenfor studieretningene:

 Allmenne fag
 Arbeid, Produksjon og Opplæring (APO)
 Elektrofag
 Helse- og oppvekstfag
 Medier- og kommunikasjon
 Restaurant- og matfag
 Teknikk og industriell produksjon
 Teknisk fagskole.

Skolen har en administrasjon som består av rektor, assisterende rektor, kontorsjef, åtte avdelingsledere og et kontorpersonale på fem. Totalt har skolen ca. 180 ansatte.

Referanser

Eksterne lenker 
 Breivika videregående skoles hjemmesider

Videregående skoler i Troms og Finnmark
Skoler i Tromsø
Gerd

Gerd er et kvinnenavn som kan være avledet av det norrøne ordet garðr som betyr «gjerde» eller «vern». Det kan også være en kortform av navn som sluttet på -gerðr, som for eksempel Ingigerðr (Ingjerd).

På tysk brukes imidlertid navnet for kortform for Gerhard, se Gerd (mannsnavn).

Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en oversikt over populariteten til navnet Gerd i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

Navnet Gerd er kjent på Island fra 900-tallet, men i Norge først fra 1800-tallet. Gerd var blant de mest brukte navnene på nyfødte jenter i Norge i perioden ca. 1910–1950.

Gerd Synnøve og Gerd Marie er vanlige sammensettinger av navnet.

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

 Gerd Nyquist (1913–1984), forfatter
 Gerd Åsta Hjelm Arnesen (1919–2003), norsk komponist og tekstforfatter
 Gerd Brantenberg (1941–), forfatter
 Gerd-Liv Valla (1948–), tidligere LO-leder

Mytologisk skikkelse
 Gerd – norrøn gudinne

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kvinnenavn
Kama (elv)

Kama (russisk: река́ Ка́ма; tatarisk: Çulman) er ei elv i Russland, og Volgas lengste sideelv fra venstre. Den er også sideelven med størst vannføring, og ved samløpet mellom de to elvene har den større vannføring enn Volga. 

Elva har sitt utspring i Udmurtia vest i Russland, og flyter derfra et stykke østover før den snur mot sør og tilbake mot vest i Perm kraj. Den renner inn igjen i Udmurtia før den i Tatarstan møter Volga. Den totale lengden er 1 805 km. På denne strekningen har den rent forbi byene Solikamsk, Berezniki, Perm, Sarapul og Naberezjnyje Tsjelny.

Eksterne lenker 
 

Elver i Perm kraj
Elver i Tatarstan
Elver i Udmurtia
Volgas vassdragsområde
Dylan Thomas

Dylan Marlais Thomas (født 27. oktober 1914 i Swansea i Wales, død 9. november 1953 i New York City) var en britisk forfatter og poet. 

Blant hans verker finnes Do not go gentle into that good night og And death shall have no dominion. Førstnevnte og andre fortellinger ble framført i radio i Wales. Med disse, foruten også A Child's Christmas in Wales og Portrait of the Artist as a Young Dog ble han populær i sin egen levetid, forble så lenge etter sin død, delvis for at han framsto som en legendarisk større-enn-livet og hans beryktede omdømme som stordrikker, hvilket også til sist tok livet av ham. Han skrev også Under Milk Wood. Han begynte på verket i 1944 og jobbet med det i åtte år. Det var skrevet som en radioforestilling, men ble ikke ferdig innspilt før etter Thomas' død. Det var klart i 1954, og i 1971 ble det filmatisert.

Liv og virke

Bakgrunn

Thomas ble født i Swansea i Wales i 1914. Han utmerket seg ikke som student, forlot skolen da han var 16, og var journalist for en kort tid.

Forfatter
Selv om mange av hans tekster ble trykket mens fortsatt var tenåring, var det utgivelsen av Light breaks where no sun shines (1934) som ga ham oppmerksomhet i den litterære verden.

Mens han bodde i London møtte han Caitlin Macnamara som han giftet seg med i 1937. Deres forhold var preget av alkoholisme og var gjensidig destruktivt. Tidlig i sitt ekteskap levde Thomas og familien fra hånd til munn og bosatte seg til sist i den walisiske fiskerlandsbyen Laugharne.

Selv om han var en populær poet i sine levetid, var det vanskelig for ham å tjene penger på forfatterskapet, noe som førte til at han forsøkte å øke inntektene ved reise rundt på foredragsturneer og lese dikt i radioen. Hans radioopptak for BBC på siste halvdel av 1940-tallet gjorde ham kjent. På 1950-tallet reiste Thomas til Nord-Amerika hvor hans høytlesning gjorde ham ytterligere berømt, skjønt hans eksentriske oppførsel og drikkemønster forverret seg. Hans tid i USA sementerte hans legendariske status og hvor han innspilte på plate slike tekster som as A Child's Christmas in Wales. I løpet av sin fjerde tur til New York i 1953 ble han meget syk og falt i koma som han ikke kom ut av. 

Thomas døde den 9. november 1953, og hans legeme ble sendt tilbake til Wales, hvor han ble gravlagt i landsbyens kirkegård i Laugharne.

Selv om han utelukkende skrev på engelsk, er Thomas anerkjent som en av de fremste walisiske poeter på 1900-tallet. Han er kjent for sin originale, rytmiske og oppfinnsomme bruk av ord bilder. Hans posisjon som en av de store moderne poeter har vært mye diskutert, men det har ikke endret hans folkelige appell som har gjort diktene hans tilgjengelige og lett å like, blant annet for at hans framføring er i stor grad knyttet til dem.

Robert Allen Zimmerman tok etter sigende navnet Bob Dylan i inspirasjon av Dylan Thomas.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
  BBC Wales om Dylan Thomas
  Profile hos Poetry Foundation
  Dylan Thomas Official Family Web Site, Swansea. Retrieved 11 September 2010

Fødsler i 1914
Dødsfall i 1953
Walisiske forfattere
Britiske lyrikere
Engelskspråklige forfattere
Personer fra Swansea
Takvam holdeplass

Takvam holdeplass ble opprettet 1966 på Bergensbanen som erstatning for Herland stoppested som ble nedlagt da Herlandtunnelen ble tatt i bruk. Holdeplassen lå i Arna bydel i Bergen kommune. Stoppet var ubetjent, og hadde verken stasjonsbygning eller krysningsspor. Den hadde imidlertid en liten parkeringsplass med plass til tre til fem biler. Perrongen hadde grusdekke og et leskur.

Holdeplassen betjente regiontrafikken mellom Bergen – Voss – Myrdal frem til 9. desember 2012, da persontrafikken på holdeplassen ble nedlagt. Takvam holdeplass var såpass liten at selv ikke de fleste lokaltog stoppet der. Stasjonen ble betjent fra mandag til fredag av to tog mot Bergen om morgenen, og to om ettermiddagen på vei mot Voss stasjon.

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner på Bergensbanen
Jernbanestasjoner i Norge uten persontrafikk
Jernbanestasjoner i Vestland
Arna
Jernbanestasjoner i Bergen
Jernbanestasjoner åpnet i 1966 i Norge
Danny Basham

Daniel «Danny» Holly (født 3. oktober 1979), bedre kjent som Danny Basham, er en amerikansk fribryter best kjent for sin periode i World Wrestling Entertainment. Danny og «broren» hans Doug Basham var i et tag team kalt Basham Brothers, og de opptrådte hovedsakelig på SmackDown! I en stund var de medlemmer av JBLs Cabinet, og spilte rollen som hans livvakter.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fribrytere fra USA
Personer fra Jackson County i Indiana
Bastøy

Bastøy, Bastø eller Bastøya er en øy på 2,28 km² som ligger i Oslofjorden sørøst for Horten i Vestfold. Øya ligger i Horten kommune, men eies av staten.

Historie

Bastøy fyr
 Se egen artikkel om Bastøy fyr

Bastøy fyr ble opprettet 1840. Fyret bestod av et steinhus med et lavt tårn. Det ble erstattet av en lanterne i 1986. Fyret på Bastøy er ikke lenger betjent, men brukes fortsatt til blant annet kursvirksomhet.

Bastøy kirke
 Se egen artikkel om Bastøy kirke
Bastøy kirke er en steinkirke bygd i 1902.

Bastøy skolehjem 
 Se egen artikkel om Bastøy skolehjem
I  1898 kjøpte staten Bastøy for 95 000 kroner og anla et skolehjem for forsømte gutter med tilpasningsvansker. Opprettelsen var en direkte følge av Vergerådsloven av 1896, Lov om behandling av forsømte barn, som påla Vergerådene å føre regelmessig tilsyn med barn, eller delegere slik myndighet. I starten lå institusjonen direkte under Kirke- og undervisningsdepartementet, men kom fra 1941 inn under Direktoratet for skolehjemmene. 

De første elevene kom til guttehjemmet i 1900. Hvert av de fem internatene på øya hadde plass til 30 gutter, og elevene var fra 8 til 19 år gamle. Selv om Bastøy hadde plass til rundt 150 elever, var elevtallet omkring hundre fram til andre verdenskrig. Seinere var det budsjettert med 90 elever. Opplæringen omfattet blant annet gårdsdrift og verkstedopplæring i tillegg til vanlig skoleundervisning. Da skolehjemmene ble overført til Sosialdepartementet i 1953, endret Bastøy skolehjem navn til Foldin verneskole og seinere Foldin offentlige skole. Navneendringen kom som en følge av lov av 23. november 1951 om spesialskoler, kapittel 9, som slo fast at ordet skolehjem skulle fjernes fra offentlig språkbruk. Guttehjemmet ble nedlagt omkring 1. oktober 1970.

Straffesystemet på skolehjemmene var svært hardt, og guttehjemmet på Bastøy liknet på flere måter et fengsel, særlig fram til like etter siste krig.
Yngvar Ustvedts «Djeveløya i Oslofjorden – Historien om Bastøy og andre straffeanstalter for slemme gutter» fra 2000 beskriver forholdene ved det beryktede guttehjemmet. Den norske spillefilmen «Kongen av Bastøy» er en dramatisert gjenfortelling av et opprør ved skolehjemmet  20. mai 1915.

Bastøy ble et svært kjent skolehjem, og et «ris bak speilet» som «uskikkelige gutter» over hele Norge kunne bli truet med.

Vernehjem og fengsel
 Se egen artikkel om Bastøy fengsel
Statens vernehjem Bastøy overtok bygningene til Bastøy skolehjem etter at dette ble nedlagt i 1970. Fra 1971 tok vernehjemmet imot arbeidsuføre og bostedsløse alkoholskadde. Anlegget ble seinere kretsfengsel og fra 1988 landsfengsel under navnet Bastøy fengsel, en åpen anstalt med plass til rundt 115 fanger.

Se også
Bastøy skolehjem
Bastøy fengsel
Bastøfergene

Eksterne lenker
 Kulturarv i Vestfold fylkeskommune om Bastøy
 Zoombart flyfoto og kart over øya
 Bastøy – Oslofjordens perle 
 Bastøy fengsel
 Om Bastøyas historie i »Borreminne» 2009 
 
 

Øyer i Oslofjorden
Øyer i Horten
Fengselsøyer
Fergesteder i Vestfold og Telemark
Bastøy fyr

Bastøy fyr (Norsk fyrliste nummer 031202) ligger på øya Bastøy i Oslofjorden sørøst for byen Horten i Vestfold fylke. Øya ligger i Horten kommune, men eies av staten.

Bastøy fyr ble opprettet i 1840. Fyranlegget bestod opprinnelig av et bygg i laftverk med fyrlykten i et karnapp på gavlveggen og et uthus med fjøs og vedbod. Fyret ble forbedret 1849, men nedlagt 1896. Dagens fyrbygning ble reist i sementhulstein der det gamle fyret hadde stått. Det ble første gang tent 20. november 1918. Bastøy ble nedlagt som bemannet fyr 30. juni 1986, men bygningen brukes fortsatt til blant annet kursvirksomhet.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Om Bastøy fyr på Store Norske Leksikon

Samferdsel i Horten
Oslofjorden
Fyr i Vestfold og Telemark
Byggverk i Horten
Artikler i sjøfart-prosjektet