alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Anthony Gardner

Anthony Gardner (født 19. september 1980 i Stafford, England) er en engelsk landslagsspiller i fotball som nå spiller for Sheffield Wednesday. Han spilte tidligere for Tottenham, men tilbrakte store deler av 2007/08-sesongen på lån. Han er midtstopper og han har spilt én landskamp for .

Klubbfotball

Port Vale 
Gardner startet sin karriere hos Port Vale, der han skårte totalt fire mål på 45 obligatorisk kamper, og debuterte i oktober i 1998-99 sesongen.

Tottenham Hotspur 
Gardner signerte for Tottenham Hotspur i januar 2000 som en erstatning for Sol Campbell der han arbeidet gjennom flere reservelagskamper, før han debuterte som innbytter i en kamp mot Derby County i mars 2001, før han fikk en kneskade på slutten av sesongen. Dette holdt han ute helt til desember. Gardner skårte sitt første mål for Tottenham Hotspur i en 3-2 seier over de lokale rivalene West Ham United i september 2002.

Gardner har vært tilfeldig brukt de siste sesongene hos Tottenham Hotspur team, og fikk bare 17 seriekamper i 2005-06 sesongen hovedsakelig på grunn av skade, og bare en håndfull med kamper i 2006-07 sesongen.

På begynnelsen av 2007-08 sesongen, befant Gardner seg på førstelaget på grunn av de vedvarende skadene til både Ledley King og Michael Dawson. Han klarte å skåre i denne perioden, i et hjemmetap 3-1 mot Everton den 15. august 2007.
Den 25. oktober 2007, ble han skadet i en UEFA-cup-kamp mot Getafe. Han ble båret av banen med en mulig bruddskade og ble erstattet av Michael Dawson.

Everton 
Gardner gikk til Everton på lån for resten av 2007-08 sesongen den 31. januar 2008, men spilte ikke en eneste kamp for Liverpool-klubben.

Hull City 
Før 2008-09 sesongen ble Gardner lånt ut til nyopprykkede Hull City. Avtalen gjelder i første omgang frem til januar i 2009, men Hull har en opsjon på kjøp når som helst i låneperioden.

Landslagsspill 
Gardner har spilt en kamp for England U21.

Da Gardner begynte å imponere i sesongen 2003-04 ble han kalt inn til  som dekning for Gareth Southgate i mars 2004. Siden sin kamp som innbytter i en kamp mot , har ikke Gardner vært med i landslagsdiskusjonen på grunn av en skade.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profile at 4thegame.com
  Profile at premierleague.com

Engelske fotballspillere
Fotballspillere for Port Vale FC
Fotballspillere for Tottenham Hotspur FC
Fotballspillere for Everton FC
Fotballspillere for Hull City AFC
Fotballspillere for Crystal Palace FC
Fotballspillere for Sheffield Wednesday FC
Fødsler i 1980
Joe Hewitt

Joe Hewitt (født 3. mai 1881 i Chester, død 12. mars 1971) var en engelsk fotballspiller. Hans posisjon på banen var spiss.

Hewitt startet karrieren sin i Sunderland før han ble hentet til Liverpool av manager Tom Watson i januar 1904.

Han fikk sin debut for de røde 13. februar samme år i hjemmekampen på Anfield mot Stoke i en kamp som endte 0 – 0. Hans første mål kom litt under en måned senere, 12. mars da han scoret et av målene da Liverpool vant 3 – 0 hjemme mot Sheffield United.
Han hadde etablert seg som fast på laget, men klarte ikke å forhindre at Liverpool rykket ned til 2. divisjon denne sesongen.

Sesongen etter fikk han kun 9 kamper, noe som ikke var nok til å få vinnermedaljen som Liverpool fikk ved å vinne 2. divisjon. Sesongen etter gikk det derimot bedre i det Hewitt ble topscorer med 24 mål på 37 kamper, noe som var med på å sikre Liverpool seieren i 1. divisjon.

Han ble værende i klubben frem til 1910 etter å ha scoret 74 mål på 164 kamper. I 1911 kom han tilbake til klubben for å jobbe i støtteapparatet.

Han døde i 1971, nesten 90 år gammel.

Statistikk 
Liverpool

Kamper 
 1904–1910: Ligakamper – mål: 152 kamper – 69 mål.
 1904–1910: Totalt kamper – mål: 164 kamper – 74 mål.

Medaljer 
 1905/1906: Ligamester 1. divisjon.

Se også 
 Statistikk om Liverpool FC.

Referanser

Eksterne lenker 
 Profil på LFChistory.net

Engelske fotballspillere
Fotballspillere for Sunderland AFC
Fotballspillere for Liverpool FC
Fotballspillere for Bolton Wanderers FC
Personer fra Chester
Oversvømmelsen av Guleelven i 1938

Oversvømmelsen av Guleelven i 1938 var en menneskeskapt oversvømmelse i det nordlige Kina som kostet mellom 500 000 og 900 000 mennesker livet. Det var nasjonalistregjeringens styrker som ødela dikene og skapte oversvømmelsene for å stanse de japanske styrkers raske fremrykning tidlig under den annen sino-japanske krig.

Etter det japanske angrep i 1937 var guomindangstyrkene på vikende front. Japanerne rykket raskt frem, og i juli 1938 kontrollerte de størstedelen av Den nordkinesiske slette. Japanerne erobret Kaifeng, provinsen Henans daværende hovedstad, den 6. juni 1938, og rykket frem mot Zhengzhou. Zhengzhou var et viktig jernbaneknutepunkt, og dersom japanerne erobret den byen, ville det åpne seg angrepsakser langs jernbanelinjene både mot Xi'an i vest og mot Wuhan i sør. Dette ville den kinesiske regjering forhindre.

Chiang Kai-shek og hans rådgivere besluttet derfor at man skulle åpne Guleelvens diker nær Zhengzhou for å stanse de japanske angripere med den påfølgende store oversvømmelse. Man aktet opprinnelig å bryte dikene ved Zhaokou, men det ble vanskelig; derfor skjedde dikebruddet ved Huayuankou.

Guleelvens vannmasser begynte å strømme ut ved Huayuankou tidlig på morgenen den 9. juni 1938. Resultatet var en oversvømmelse på 54 000 km² og at hele elven så fant seg et nytt leie, og i ni år strømte den ut gjennom provinsene Henan, Anhui og Jiangsu til Østkinahavet.

For å oppnå at japanerne ble overrumplet, ble befolkningen ikke advart i forkant. Flommen la millioner av hjem under vann, og storparten av befolkningen klarte ikke å flykte unna i tide. Tapstallene blant den sivile kinesiske befolkning var på mellom 500 000 og 900 000. Militært klarte aksjonen å skape store problemer for den japanske fremrykning.

Dikene ble gjenoppbygd i 1946 og 1947, slik at Guleelven igjen rant ut i havet gjennom sitt nordlige leie.

Litteratur
 Dutch, Steven I. (November 2009). "The Largest Act of Environmental Warfare in History". Environmental & Engineering Geoscience 15 (4): 287–297.
 Taylor, Jay (2009). The Generalissimo: Chiang Kai-Shek and the Struggle for Modern China. Cambridge, MA: Belknap Press of Harvard University Press. pp. 154–155.
 Lary, Diana (1 April 2001). "Drowned Earth: The Strategic Breaching of the Yellow River Dyke, 1938". War in History 8 (2): 191–207. 1082337951.

Republikken Kinas historie til 1949
Henans historie
Huang He
Kina 1949
Anhuis historie
Jiangsus historie
Berentsens Brygghus

Berentsens Brygghus AS, fram til 2007 registrert som Egersund Mineralvandfabrik AS, er et norsk bryggeri i Egersund, grunnlagt i 1895 av kaptein Wilhelm Berentsen. Bryggeriet drives i dag fortsatt av familien Berentsen og produserer eplemost, mineralvann, øl og alkoholholdig cider. Produktene selges hovedsakelig under merkenavnet Berentsens.

Referanser

Eksterne lenker
 Berentsens Brygghus hjemmeside

Norske bryggerier
Selskaper etablert i 1895
1895 i Norge
Yangtzesletten

Yangtzesletten (kinesisk: 长江中下游平原; pinyin: Chang Jiang Pingyuan) eller Yangtzedalen er en rekke sammenhengende flodsletter langs Chang Jiang (Yangtzefloden) og dens sideelver i de sentrale og østlige delene av Kina.

Den regnes å bre seg ut mot øst fra et sted noe østenfor Yichang (i provinsen Hubei. Den midtre del av sletten brer seg ut over og omfatter store deler av det nordøstre og sørøstre Hunan, Hubei, og det nordlige og sentrale Jiangxi, og her ligger de store Dongting-, Poyang- og Hongsjøene.

Den midlere nedre Yangtzesletten strekker seg østover helt ut til kysten. Her består den i høy grad av alluviale sedimenter fra elvene, i den grad at det er store områder som helt eller delvis er sumpland. Det er svært mange små innsjøer og elver her, noe som gjør området velegnet for risdyrking og fiskedammer. Området produserer dessuten mye  te, silke, raps, hestebønner og tangeriner.

Den nedre Yangtzesletten omfatter Yangtzedeltaet.

Kinas geografi
Laud

Laud er en  tidligere karakter ved eksamener ved norske universiteter og høgskoler. Laud er forkortelse for 'laudabilis', som betyr rosverdig. Nedenstående oversikt viser de ulike karakterene som ble gitt.

1,0 - 1,5: laudabilis prae ceteris, «rosverdig fremfor de andre», preseterist
1,6 - 2,5: laudabilis, «rosverdig»
2,6 - 3,2:  haud illaudabilis, «ikke urosverdig»
3,3 - 4,0:  non contemnendus, «ikke å forakte»
Immaturus,  «umodent», dårligere enn 4,0, stryk

De samme latinske karakterene ble også brukt i Danmark fra ca. 1780 til 1805, men da uten tallverdier.

Juristene hadde sitt eget system som var slik:

2,15 og bedre: Ren laud
2,16-2,35 – Står til Laud
2,36-2,55 – Kan få laud
2,56-2,75 – Kan vel få laud
2,76-2,95 – Haud illaudabilis
2,96-3,15 – Står til haud illaudabilis
3,16 og dårligere – Immaturus (stryk)

På de enkelte eksamener ble karakteren gitt med 5/100s nøyaktighet, dvs. 2,60, 2,65, 2,70 osv, men på det endelige vitnemål var nøyaktigheten 1/100. Fordi det var et krav til enkelte stillinger (f.eks. høyesterettsdommere) at man hadde «beste karakter» til eksamen (dvs. laud (2,75 eller bedre)), ble laud/haud-grensen svært viktig – også for andre stillinger for jurister – selv om hovedkarakteren var et snitt der kandidaten med 2,75 neppe var vesentlig bedre enn han som hadde 2,76. Sluttkarakteren ved juridisk embetseksamen ble også publisert i Norsk Retstidende frem til 1969 slik at det tidligere var enkelt for jurister å finne ut hvilken karakter kolleger hadde.

Summa cum laude 
Summa cum laude er det latinske uttrykket for den høyeste utmerkelse i forbindelse med høyere utdannelser, og brukes ofte på  amerikanske universiteter. Følgende tre latinske uttrykk anvendes for å tilkjennegi kvalitet og nivå på et gjennomført studium ved amerikanske universiteter. De er her angitt i stigende orden:

 cum laude – «med ros»
 magna cum laude – «med stor ros»
 summa cum laude – «med største ros»

Betegnelsene "cum laude" har samme språklige rot som den tidligere karakteren "laud" ved norske høgskoler og universiteter.

Referanser 

Kvalifikasjoner
Latinske ord og uttrykk
Carl Myerscough

Carl Myerscough (født 21. oktober 1979 i Hambleton, Lancashire) er en engelsk friidrettsutøver, som konkurrerer i kulestøt, hvor han forøvrig er britisk rekordholder. I 2002 og 2003 tok Myerscough hhv. den britiske innendørs- og utendørs rekorden til Geoff Capes, som hadde stått siden slutten av 1970-tallet. I 1999 testet han positivt på anabole steroider, og ble utestengt i to år. Myerscough har en personlig rekord på 21.92 meter.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske kulestøtere
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Fødsler i 1979
Tyson Chandler

Tyson Cleotis Chandler (født 2. oktober 1982) er en amerikansk basketballspiller for laget Phoenix Suns i den amerikanske NBA-ligaen. Tyson Chandler spiller center på banen. Chandler var også en del av USAs basketlandslag.

Personlig informasjon 
I 2005 giftet Tyson Chandler seg med kjæresten, Kimberly. I mai et år senere fikk de sin første datter som de kalte Sacha.

Chandler har sitt eget støtteprogram for flomofrene i New Orleans som kalles «Rebound to Rebound» som går ut på at han gir 10 $ til veldedighet per retur han tar for New Orleans. I fjor tok han 904 returer, han ga 9040 $ til flomofrene. Noe som tilsvarer ca. 55 000 kroner.

NBA-karriere

Los Angeles Clippers 
Tyson Chandler ble valgt av Los Angeles Clippers i andre opptaksrunde i 2001. Rett etterpå ble Chandler byttet bort, sammen med Brian Skinner, mot Elton Brand. Dermed havnet Tyson Chandler sammen med sin gamle lagkamerat fra highschool, Eddy Curry, i Chicago Bulls.

Chicago Bulls 
Tyson Chandler hadde fort vokst til å bli en anerkjent spiller i NBA. I starten syntes han det var både vanskelig og tøft å fylle Elton Brands plass, men det skulle vise seg at Chandler var et stort talent. Tyson Chandler spilte totalt 5 sesonger for klubben og viste seg å være ett svært godt kjøp av Chicago Bulls.

New Orleans Hornets 
I juli 2006 ble Chicago Bulls og New Orleans Hornets enige om en avtale som innebar at Chandler ble solgt. Chandler var selv veldig optimistisk vedrørende overgangen. Han mente han hadde noe å gi laget, og at han kunne hjelpe New Orleans Hornets med å komme seg til NBA sluttspillet. Chandler ga også uttrykk for at det var en enorm mulighet for enhver basketballspiller å spille med en gjeng kommende talenter. Særlig var Chandler optimistisk ved New Orleans Hornets' nye Point Guard, Chris Paul, som senere viste seg å være et stort talent.

Charlotte Bobcats 
I 2009-2010-sesongen spilte han for Charlotte Bobcats. Han ble byttet mot Emeka Okafor.

Dallas Mavericks 
Chandler var en viktig defensiv brikke for et Dallas Mavericks lag som av mange ble sett på som for veike til å gå hele veien. Dallas overrasket de fleste da de tok seg helt til finalen. Enda flere ble overrasket da Dallas slo favorittene Miami Heat 4-2.

New York Knicks 
Chandler stod uten kontrakt etter sesongen 2010/11. Dallas´ eier, Mark Cuban, prioriterte økonomisk tilbakeholdenhet fremfor å signere spillerne som hjalp Dallas å vinne tittelen i 2011. Tyson Chandler signerte en 4-årskontrakt med New York Knicks verdt 58 $ dollar. Våren 2012 ble Chandler kåret til NBAs beste defensive spiller sesongen 2011/12.

Han var også med på USAs landslag og var med å vinne VM-gull (2010).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Basketballspillere fra USA
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for USA under Sommer-OL 2012
Basketballspillere under Sommer-OL 2012
Basketballspillere for Chicago Bulls
Personer fra Kings County i California
Olympiske medaljevinnere i basketball
Eddy Curry

Eddy Curry jr. (født 5. desember 1982) er en amerikansk basketballspiller for laget Minnesota Timberwolves i den amerikanske NBA-ligaen. Eddy Curry er en spiller som ikke har gått college, men kom inn i NBA da han var 18 år. Han spiller posisjonen som center.

NBA-karriere

Chicago Bulls 
Curry ble trukket opp av Chicago Bulls i 4. opptaksrunde i 2001 da han var 18 år gammel. Samme året kom Currys tidligere lagkamerat fra highschool; Tyson Chandler til Chicago, da han ble byttet fra Los Angeles Clippers. Curry ble i klubben i fire sesonger til 2005.

New York Knicks 
I 2005 ble Curry byttet til New York Knicks.

Minnesota Timberwolves 
Den 22. februar 2011 ble Curry byttet nok en gang, denne gangen som en av de 13 spillerne som endret klubb i forbindelse med at Carmelo Anthony kom til New York Knicks. Curry ble byttet til Minnesota Timberwolves.

Kilder 
 Curry bio hos NBA

Referanser

Eksterne lenker 
 

Basketballspillere fra USA
Basketballspillere for Chicago Bulls
Basketballspillere for New York Knicks
Fødsler i 1982
Eurofighter Jagdflugzeug

Eurofighter Jagdflugzeug GmbH er et multinasjonalt selskap som koordinerer konstruksjonen, produksjonen og oppgraderingen av jagerflyet Eurofighter Typhoon.

Selskapet ble grunnlagt i 1986 og er registrert i Tyskland. Det eies av de ledende flyprodusentene i de fire partnerlandene:

 46%: EADS
 33% EADS Deutschland (Tyskland)
 13% EADS CASA (Spania)
 33%: BAE Systems (Storbritannia)
 21%: Alenia Aeronautica (Italia)

Den eneste kunden til Eurofighter GmbH er NATO Eurofighter and Tornado Management Agency (NETMA), som opererer på vegne av medlemsstatene. Denne samarbeidsformen følger den til Panavia Tornado, der Panavia Aircraft GmbH hadde ansvar for å levere våpensystemet, mens the britisk-registrerte Turbo-Union Ltd. hadde ansvar for fremdriftssystemet.

Hovedkontoret til Eurofighter GmbH ligger i utkanten av München i Tyskland.

Eksterne lenker 
 

Flyprodusenter
Selskaper etablert i 1986
1986 i Vest-Tyskland
Lærelyst

Lærelyst er en pedagogisk rollespillbasert metode som brukes for å motivere elever til innsats og læring. Metoden baserer seg på å veksle mellom skolearbeid og rollespill, hvor arbeidsinnsats belønnes med poeng som kan brukes i spillet. Skolearbeidet kan også integreres med rollespillet, slik at problemene som rollene må takle direkte tilsvarer fagoppgaver elevene må løse. 

Pedagogikk
Rollespill
Liste over øyer etter innbyggertall

Rundt 11 % av verdens befolkning bor på de 7 % av jordoverflaten som utgjøres av øyer.

Verden

EU/EØS og Europa

Norge

Norge har  øyer og  skjær, men store deler av befolkningen bor på fastlandet. Rundt en halv million innbyggere bor på de 50 mest folkerike øyene, knapt 10 % av alle nordmenn. De oppgitte folketallene kan være omtrentlige, og er ikke nødvendigvis fra samme tidspunkt.

Referanser

Eksterne lenker
 UN Environment Programme Islands Directory
 Most populous islands
Haakon Bull-Hansen

Haakon Bull-Hansen (født 20. september 1951 i Oslo) er norsk forfatter, journalist og redaktør.

Han begynte som skribent og aktivist i undergrunnskulturen på 1970-tallet, sentrert i Oslomiljøet rundt Club7, Gateavisa og tidsskriftet Dikt & Datt. I 1973 startet han pip forlag som ga ut en lyrikkantologi, og året etter debuterte han som skjønnlitterær forfatter på Tiden forlag. I 1978 var han med og startet kulturforumet Gruppe78 som arrangerte en rekke aktuelle debattmøter i Oslo.

I 1979 ble Bull-Hansen medlem av redaksjonen i BASAR – norsk litterært tidsskrift (Cappelens forlag) og var der fram til tidsskriftet ble nedlagt i 1981. I samme periode var han også medarbeider i Dagbladets kulturredaksjon og norsk korrespondent i Sveriges Riksradio, OBS-kulturkvarten. I 1983 startet han litteraturavisen BRAVADO – uavhengig norsk smaksorgan – (1983–1984) som ble utgitt av Gutu bokhandel. Han var også redaktør av bladet til Den norske forfatterforening, Forfatteren.

Gjennom 1990-tallet arbeidet han med informasjonsledelse i organisasjoner som Direktoratet for arbeidstilsynet, Statkraft, A-pressen og Norsk Hydro, før han ble med i konsulentselskapet Kunnskapsgartnerne i 2001. Der var han bl.a. prosjektleder for det første kulturoppfølgingsprogrammet (KOP) for utbygging av Bjørvika. I dag livnærer han seg som konsulent, journalist og forfatter.

Haakon Bull-Hansen er medlem av Den norske forfatterforening og Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening. Han er eldste sønn av tidligere forsvarssjef, general Fredrik Bull-Hansen.

Bokutgivelser

Skjønnlitteratur 
 1974: Elsker videre – dikt utgitt på Tiden forlag
 1976: Forresten er det for tidlig å gå hjem nå – dikt utgitt på Tiden forlag
 1978: Morgen med Rosa, en rastløs romanse – roman utgitt på Gyldendal

Dokumentar 
 2008: I krig for fred – 12 personlige fortellinger fra Koreakrigen til Afghanistan – utgitt på Kagge Forlag
 2011: Strålekameratene – en fortelling om menn og kreft – utgitt på Kagge Forlag
 2013: Til skogs – blant skiløpere og soppsankere, jegere og joggere, bønder og baroner og vanlige folk. – utgitt på Kagge Forlag

Antologier (redaktør) 
 1973: Verre er det med det som ikke er skjedd – utgitt på pip forlag
 1984: Rock, ni norske historier – utgitt av Cappelen og Den Norske Bokklubben
 1994: Fjell, dikt og grafikk –  Statkraft / Gudbrandsdalen billedgalleri og kunstforlag

Kilder 
 Presentasjon av Haakon Bull-Hansen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 Haakon Bull-Hansens personlige hjemmeside
 Litteraturselskapet BOKR AS

Norske lyrikere
Norske romanforfattere
Personer fra Oslo
Fødsler i 1951
Den hemmelighetsfulle øya

Den hemmelighetsfulle øya (originaltittel: L'Île mystérieuse) er en roman av Jules Verne, utgitt i 1874. Den opprinnelige utgaven, utgitt av Hetzel, inneholder flere illustrasjoner av Jules Férat. Romanen er en oppfølger til Vernes berømte En verdensomseiling under havet og Kaptein Grants barn.

Boken forteller om eventyrene til fem amerikanere som havner på en uoppdaget øy i Stillehavet. De har under den amerikanske borgerkrigen rømt fra det beleirede Richmond i luftballong, men en storm har brakt dem helt til øya. Som flere andre av Vernes bøker, er også denne langt på veien en dramatisert lærebok i teknikk og naturfag. De fem skipbrudne greier ikke bare å tenne ild, de produserer keramikk, murstein, sprengstoff, jern og såpe. De bygger også telegraf og en sjødyktig båt.

De skipbrudne har imidlertid en skjult velgjører på øya, Kaptein Nemo, som har seilt sin Nautilus til dets siste havn inne i øyas sovende vulkan, hjelper dem på flere måter. Boken avsluttes med at de skipbrudne finner Nemo på hans dødsleie. Kort etter går øya til grunne da vulkanen våkner til live, men skipbrudne reddes av skipet Duncan fra Kaptein Grants barn.

Boken har vært utgangspunkt for flere filmer og gikk også på NRK som TV-serie på begynnelsen av 70-tallet.

Eksterne lenker 
 

Franske romaner
Jules Verne
Robinsonader
Bøker fra 1874
Aircrack

Aircrack er et program for å teste sikkerheten på trådløse nettverk. AirCrack kjøres hovedsakelig under Linux og er blant de mest vanlige programmene for å knekke WEP-kryptering, samt WPA og WPA2. Blant de mest brukte linux-distroene for bruk av AirCrack er BackTrack.

Se også
AirSnort
Wireshark
BackTrack

Eksterne lenker 
 

Sikkerhetsprogramvare
Trådløst datanett
Alfred Sankoh

Alfred Sankoh (født 22. oktober 1988) er en sierraleonsk fotballspiller som fra 5. juli 2020 er klubbløs.

Sankoh er midtbanespiller og kom til den norske 3.-divisjonsklubben Ullern i 2007. 1. august 2008 ble han spilleklar for Strømsgodset etter å ha trent med klubben en periode. I hjemlandet har han spilt for FC Kallon, Ports Authority og Old Edwardians.

Sankoh ble cupmester i 2010 for Strømsgodset. I juli 2012 gikk kontrakten hans med klubben ut og han gikk vederlagsfritt til Sanliurfaspor. Han undertegnet en treårskontrakt med den tyrkiske klubben. Sommeren 2014 dro han videre til Khazar Lankaran FK i Aserbajdsjan. Her spilte han én sesong før han i 2015 gikk til Balikesirspor. Sankoh spilte i 2017 for Denizlispor i den tyrkiske 1. divisjonen, men er kontraktsløs pr 26. januar 2018 og ser etter ny klubb.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Spillerprofil på godset.no

Sierraleonske fotballspillere
Fotballspillere for Ullern Fotball
Fotballspillere for Strømsgodset TF
Fotballspillere for Şanlıurfaspor
Fotballspillere for FK Khazar Lenkoran
Fotballspillere for Balıkesirspor
Fotballspillere for Denizlispor
Norgesmestere i fotball
Igor Tudor

Igor Tudor (født 16. april 1978 i Split) er en kroatisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den franske klubben .

Han regnes som en av Kroatias beste forsvarere i nyere tid.

Hans siste klubb var Hajduk Split. 22. juli 2008 kunngjorde han at han la opp etter at han slo opp en tidligere ankelskade.

Tudor startet sin profesjonelle karriere i Hajduk Split i 1995, der han scoret 5 mål på 58 kamper. Etter tre sesonger i Hajduk ble han kjøpt av den italienske storklubben Juventus i 1998. Han tilbrakte seks hele sesonger i Juve før han ble lånt ut til AC Siena i januar 2005. Etter at Juventus ble flyttet ned til Serie B og utlånskontrakten med Siena utløp, returnerte Tudor til Juventus, men skader forhindret ham i å spille kamper hele sesongen. Kontrakten med Juventus gikk ut 30. juni 2007. Den siste sesongen som aktiv tilbrakte han i Hajduk Split.

Tudor var et fast innslag i  fra 1997 til 2006. Han var med i troppen under VM 1998, men gikk glipp av VM 2002 på grunn av skader. Han spilte også under VM 2006.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kroatiske fotballspillere
Kroatiske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1998
Spillere i Fotball-EM 2004
Spillere i Fotball-VM 2006
Fotballspillere for HNK Hajduk Split
Fotballspillere for HNK Trogir
Fotballspillere for Juventus FC
Fotballspillere for AC Siena
Fotballtrenere for Hellas Verona FC
Fotballtrenere for Olympique de Marseille
Personer fra Split
Fødsler i 1978