alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Lycostomus

Lycostomus er en slekt av biller i familien rødvinger. De fleste er mer eller mindre røde på farge, dette er et signal om at de er usmakelige og giftige, såkalt aposematisme. En lang rekke insekter, både giftige og harmløse, etterligner rødvingene.

Utseende 
Denne slekten kjennes på at dekkvingene er kraftig utvidete, nærmest sirkelrunde. Disse middelsstore billene er gjerne rødlige på farge, dekkvingene ofte svarte i spisen. Hodet er trukket ut til en smale snute. Antennene er svarte og mer eller mindre sagtakkede.

Levevis 
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Utbredelse 
Slekten er utbredt over dter meste av Jorda.

Systematisk oversikt med noen arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger, Lycidae
 Underfamilien Lycinae  Laporte de Castelnau, 1836 – dekkvingene gjerne brede, utvidet bak
 stammen Lycini Laporte de Castelnau, 1836
 slekten Lycostomus Motschulsky, 1861
 Lycostomus acutecostatus 
 Lycostomus albifacies 
 Lycostomus ambiguus 
 Lycostomus analis 
 Lycostomus anceyi 
 Lycostomus andonarensis 
 Lycostomus atricollis {{|small(Kraatz, 1879)}}
 Lycostomus auriculatus 
 Lycostomus cardinalis 
 Lycostomus championi 
 Lycostomus coccineus 
 Lycostomus collaris 
 Lycostomus crassus 
 Lycostomus curtithorax 
 Lycostomus darjeelensis 
 Lycostomus davidi 
 Lycostomus decorus 
 Lycostomus delectus 
 Lycostomus delicuus 
 Lycostomus elongatulus 
 Lycostomus ferrugineus 
 Lycostomus fifaensis 
 Lycostomus flavipes 
 Lycostomus formosanus 
 Lycostomus fulvellus 
 Lycostomus gestroi 
 Lycostomus honestulus 
 Lycostomus honestus 
 Lycostomus inapicalis 
 Lycostomus jeanvoinei 
 Lycostomus kabakovi 
 Lycostomus klapperichi 
 Lycostomus kraatzi 
 Lycostomus kwanshanensis 
 Lycostomus lushanensis 
 Lycostomus maroniensis 
 Lycostomus modestus 
 Lycostomus nathani 
 Lycostomus nigripes 
 Lycostomus placidus 
 Lycostomus platypterus 
 Lycostomus poilanei 
 Lycostomus porphyrophorus 
 Lycostomus praeustus 
 Lycostomus purpureivestis 
 Lycostomus restitutus 
 Lycostomus runsoriensis 
 Lycostomus semiellipictus 
 Lycostomus similis 
 Lycostomus vaucheri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 1861
Pherocladus

Pherocladus er en slekt av kamfølerbiller der de fleste, men ikke alle, artene har karakteristiske kamformede antenner. Disse billene finnes ikke naturlig i Europa, men noen arter kan forekomme i drivhus, minst én av dem også i Norge. De fleste artene lever i eller ved ferskvann, men noen er landlevende og beiter på mikroskopiske sopper.

Utseende 
Små til middelsstore (2,5 – 16 mm), avlange biller, oversiden hårete. De fleste av artene har kamformede antenner. Hodet er nokså lite, fasettøynene er utstående med fine fasetter, uten hår. Antennene er lange, 11-leddete, trådformede, sagtakkede eller kamformede. Hos hannene har vanligvis hvert ledd en leddet sideutvekst (hos andre biller er det vanligvis ikke noe ledd mellom antenneleddet og utveksten). Brystskjoldet (pronotum) er ganske kort, bredere enn langt, omtrent trekantet i omriss sett ovenfra. Scutellum er hjerteformet med et hakk i fremkanten, noen tenner på bakkanten av pronotum griper inn i dette hakket. Dekkvingene har ofte et påfallende fargemønster. Larvene er sylindriske og hårete. De artene som lever i vann har ofte ulike slags åndetilpasninger (analgjeller, nakkroppen trukket ut til ånderør).

Levevis 
De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter. Andre kjente habitater er råtten ved, løvstrø og inne i beverhytter. En del arter i underfamilien Ptilodactylinae er ikke knyttet til vann, men lever av sporer og hyfer av mikroskopiske sopper som de skraper fra død og levende vegetasjon. Noen arter har spredt seg over mye av jorden i drivhus. Ptilodactyla exotica, som finnes i drivhus over store deler av verden, blir regnet som en mulig skadegjører i drivhus. Man forsøker å begrense den videre utbredelsen til denne billen ved hjelp av kontroll av planteimport, karantenerestriksjoner etc. Det er uklart hvor denne billen opprinnelig stammer fra, men den er funnet frittlevende på Mauritius og Réunion i Det indiske hav.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Sumatra, Borneo og Filippinene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien kamfølerbiller, Ptilodactylidae Laporte de Castelnau, 1836
 Underfamilien Kamfølerbiller (Ptilodactylinae)
 Slekten Pherocladus Fairmaire, 1891
 Pherocladus atriceps Pic, 1923
 Pherocladus capucina Pic, 1923
 Pherocladus castanescens Pic, 1923
 Pherocladus dermestoides (Fairmaire, 1881)
 Pherocladus inlateralis Pic, 1923
 Pherocladus palawanus Deléve, 1972
 Pherocladus plicata Pic, 1923
 Pherocladus singularicollis Pic, 1935
 Pherocladus testaceomaculata Pic, 1923

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kamfølerbiller
Biller formelt beskrevet i 1891
Macroeubria

Macroeubria er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede. Arten, Eubria palustris, finnes i Norden men den er ikke kjent fra Norge.

Utseende 
Små til middelsstore, bredt ovale, nokså flate, svarte biller. Kroppen er lite sklerotisert (myk) og de voksne dyrene er temmelig skjøre. Antennene er ganske lange og sagtakkede eller kamformede. Hodet er ganske lite og gjerne ikke synlig ovenfra. Fasettøynene er utstående, med fine fasetter, uten hår. Antennene er 11-leddete og når minst til midten av brystskjoldet, hos noen arter er de lengre enn kroppen. De fleste av leddene har et side-utskudd slik at antennen blir mer eller mindre sagtakket eller kamformet. Brystskjoldet (pronotum) er ganske lite og kort, sterkt tilsmalnet framover. Dekkvingene er brede og flate, ofte med dype punktstriper. Beina er slanke, føttene er tynne og fem-leddete. Larvene ("water pennies") er flate med ovalt omriss. Oversiden er fullstendig dekket av brede, overlappende ryggplater, glatt og jevn. På undersiden sitter tre par kraftige bein. Bakkroppen har en del lange hår.

Levevis 

Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Asia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
 Underfamilien Eubriinae
 Slekten Macroeubria Pic, 1916
 Macroeubria apicicornis Pic, 1934
 Macroeubria bella Lee, Yang & Satô, 1999
 Macroeubria bicolor Lee, Yang & Satô, 1997
 Macroeubria ceylonica Lee, Satô & Yang, 2001
 Macroeubria contracta Lee, Yang & Satô, 1999
 Macroeubria diffusa Lee, Yang & Satô, 1999
 Macroeubria flabellata Lee, Yang & Satô, 1999
 Macroeubria flava Lee, Yang & Satô, 1999
 Macroeubria fulva Lee, Yang & Satô, 1999
 Macroeubria impressicollis Pic, 1934
 Macroeubria lewisi Nakane, 1952
 Macroeubria luei Lee, Yang & Satô, 1997
 Macroeubria merkli Lee, Yang & Satô, 1999
 Macroeubria monstrosa Lee, Yang & Satô, 1999
 Macroeubria okinawana Lee, Yang & Satô, 1997
 Macroeubria pectinata Lee, Yang & Satô, 1997
 Macroeubria quadrimaculata Lee, Yang & Satô, 1997
 Macroeubria similis Lee, Yang & Satô, 1997
 Macroeubria striatipennis Pic, 1916 
 Macroeubria taiwana Lee, Yang & Satô, 1997
 Macroeubria testacea Pic, 1954
 Macroeubria truncata Lee, Yang & Satô, 1999

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1916
Psephenidae
Ceradryops

Ceradryops er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.

Utseende 
Små (1,7-2 millimeter), avlange, blanke, for det meste svarte mudderbiller med rødbrune bein. Kroppen er tett kledt med ganske korte, oppstående hår. Antennene er kortere enn hodets bredde, og består 8 ledd. Dekkvingene er forholdsvis avlange. Beina er slanke, fotleddene er ofte ganske lange med store klør ytterst. Undersiden hos de artene som lever i vann er kledt med fine, korte, vannavstøtende hår, et såkalt plastron, som holder på et luftlag som er nyttig for billenes gassutveksling. Hunnene har et langt, spisst eggleggingsrør som vanligvis er trukket inn i bakkroppen.

Levevis 
Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Sri Lanka.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien mudderbiller, Dryopidae
 Slekten Ceradryops Hinton, 1937
 Ceradryops punctatus Hinton, 1937

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Mudderbiller
Biller formelt beskrevet i 1937
Sri Lankas insekter
Cephalobyrrhinus

Cephalobyrrhinus er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.

Utseende 
Små, ovale, mørke biller. Oversiden er tett kledt med korte, bølgende hår. Antennene er middels lange, tynne, de to innerste og det ytterste leddet er forstørrede.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Limnichidae Erichson, 1846
 Underfamilien Limnichinae
 Slekten Cephalobyrrhinus Pic, 1922
 Cephalobyrrhinus brevis Wooldridge, 1986
 Cephalobyrrhinus curticornis Pic, 1922
 Cephalobyrrhinus impressopunctatus Wooldridge, 1977
 Cephalobyrrhinus lineatus Wooldridge, 1986
 Cephalobyrrhinus robustus Wooldridge, 1986
 Cephalobyrrhinus sedatus Wooldridge, 1986

Eksterne lenker 

 

Limnichidae
Biller formelt beskrevet i 1922
Ludyella

Ludyella er en slekt av biller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.

Utseende 
Små, avlange elvebiller. Artene i underfamilien Elminae er glatte og blanke, med litt metallisk glans. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Familien kan særlig kjennes på lange fotledd med store klør, som brukes til å klamre seg fast til bunnen. Hodet er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) har opphøyde lengdelister hos underfamilien Elminae. Dekkvingene er avlange med punktrekker, ofte også opphøyde lengdelister. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset. Denne slekten utmerker seg med ganske lange bein med store klør som hjelper dem holde seg fast i rennende vann.

Levevis 
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 
Det er usikkert om denne er å regne som en "god" slekt, eller er et synonym for en av de andre afrikanske slektene.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien elvebiller, Elmidae Curtis, 1830
 Underfamilien elvebiller (Elminae) Curtis, 1830
 Slekten Ludyella Reitter, 1899 
 Ludyella corticariiformis Reitter, 1899

Referanser

Eksterne lenker 
 

Elvebiller
Biller formelt beskrevet i 1899
SdKfz 234

SdKfz 234 var en familie av panserbiler designet og bygget i Tyskland under andre verdenskrig. Kjøretøyene var lett pansrede, bevæpnet med en 20, 50 eller 75 mm hovedkanon, og drevet av en Tatra V12 dieselmotor. I utseendet ligner SdKfz 234 stort sett SdKfz 231.

Panserbiler
Militært materiell fra andre verdenskrig
Listemus

Listemus er en slekt av pillebiller.

Utseende 
Små, ovale, blanke, metallskinnende pillebiller. Oversiden er ganske glatt, undersiden fint hårete.

Levevis 
Både voksne og larver lever av stort sett av mose, selv om enkelte arter også kan finnes på lav og urter. De voksne beiter på overflaten av moseteppet, mens larvene stort sett lager tunneler nede i mosen. De fleste er nattaktive. Pillebillene finnes ganske høyt til fjells og er en av de tallrikeste bilegruppene i høyfjellet.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det nordvestlige Nord-Amerika, fra Alaska i nord til det nordlige California i sør og Idaho i øst.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien pillebiller, Byrrhoidea
 Familien pillebiller, Byrrhidae
 Underfamilien hårpillebiller, Byrrhinae
 Stammen Pedilophorini
 Slekten Listemus Casey, 1912
 Listemus acuminatus (Mannerheim, 1852)
 Listemus kootenai Johnson, 1991

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1912
Pillebiller
Miocyphon

Miocyphon er en utdødd slekt av biller. De utmerker seg ved at de aller fleste artenes larver lever i ferskvann, de voksne derimot på land. Slike livssykler er vanlige hos mygg, øyenstikkere, døgnfluer, steinfluer og vårfluer, men uvanlige hos biller som vanligvis er enten land- eller vannlevende.

Utseende

Levevis 
De aller fleste artene har larver som lever i stillestående ferskvann, men noen tropiske arter lever i fuktig, død ved, og noen arter lever i rennende vann. Larvene tåler lite forurensning og kan brukes som indikatorer på vannkvalitet. De lever mest trolig av å filtrere detritus (råtnende plantemateriale, mudder). De puster i luft og må opp til overflaten for å hente denne av og til. Når larven er fullt utvokst, kryper den på land for å forvandle seg til en puppe. De voksne insektene finner man ofte i vegetasjonen. De flyr godt, særlig om natten, og blir ofte tiltrukket til lys. Hårbillene er ganske vanlige i tempererte områder, mindre vanlige i tropene.

Utbredelse i tid og rom 
Arten er beskrevet fra fossiler fra Eocen (37-34 millioner år før nåtid) fra lokaliteten Florissant, Colorado.

Systematisk innedling
 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien hår- og dvergbiller, Eucinetoidea (=Scirtoidea)
 Familien hårbiller, Scirtidae (=Elodidae, Helodidae)
 Underfamilien Scirtinae (=Cyphoninae)
 Slekten †Miocyphon Wickham, 1914 
 †Miocyphon punctulatus Wickham, 1914

Referanser

Kilder 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A., Zurcher, E.J. Elateriformia (Coleoptera).

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1914
Fossile insekter
Hårbiller
Lycée Janson-de-Sailly

Lycée Janson-de-Sailly er det største gymnaset i Paris og et av de mest prestisjefylte i Europa, med 3 290 studenter og 624 fagpersoner i studieåret 2014-2015. Det er også en av skolene med høyest antall videregående elever i Frankrike med 1245 elever fordelt på 30 klasser.

Bygningen ligger i det 16. arrondissementet i Paris.

Berømte alumni 
 Jacques Attali, fransk samfunnsøkonom, forfatter og høyere embedsmann
 Valéry Giscard d’Estaing, Frankrikes president fra 1974 til 1981
 Henry de Montherlant, fransk essayist, novelist, og dramatiker
 Bernardino Piñera Carvallo, chilensk katolsk erkebiskop av La Serena
 George Steiner, franskfødt amerikansk litteraturkritiker, professor, filosof, forfatter, oversetter og pedagog

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skoler i Frankrike
Utdanning i Paris
16. arrondissement i Paris
Melkepulver

Melkepulver er et melkeprodukt som blir produsert ved å dehydrere melk til den er uttørket. Det fremstilles av helmelk eller skummet melk. Melkepulver som av helmelk har lett for å harskne ved lagring, det vil si etter at posen er åpnet. Melkepulver av skummet melk har derimot svært lang holdbarhet.

Melkepulver kan brukes som ingrediens eller tilsettes vann så det blir omtrent som vanlig melk igjen. «Instant» tørrmelk betyr at pulveret er lett oppløselig i vann.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Meieriprodukter
Kaarlo Kramsu

Kaarlo Kramsu (født 22. desember 1855 i Uleåborg, død 28. august 1895 i Kuopio i Savolaks) var en finsk lærer, avisredaktør og forfatter.

Han var sønn av sjømann Antii Kramsu og Brita Liisa Anglén. 

Han hadde svenskspråklig skolegang i Uleåborg og Borgå, og tok 1874 artium i Borgå. han studerte historie, filosofi og finsk ved Helsingfors universitet, men tok ikke eksamen. 

Kramsu virket som avisredaktør og forfatter i Uleåborg, Åbo, Raumo og Björneborg, og han var også lærer noen år. I sine siste leveår var han periodevis sinnsyk, og døde på asyl. 

Han utga i 1878 en diktsamling.

Referanser
Radikalisme (historisk)

Radikalisme, i engelsk språkbruk også kalt klassisk radikalisme (classical radicalism), var en bred politisk bevegelse som historisk utgjorde den venstre fløyen av liberalismen på slutten av 1700-tallet og gjennom deler av 1800-tallet. Det var en forløper til sosialliberalisme og progressivisme, og hadde samme betydning som progressiv-liberal i mer moderne språkbruk. 

På 1800-tallet ble «radikal» i mange land i Europa og i Latin-Amerika en betegnelse på en progressiv liberal ideologi inspirert av idealene fra den franske revolusjon. Retningen fikk innflytelse i mange europeiske land i etterkant av revolusjonene i 1848, og stod i motsetning til en mer sosialkonservativ orientering innenfor liberalismen. Den radikale retningen gikk inn for reform av stemmeretten for å gi stemmerett til flere grupper og på likere vilkår. Retningen var også knyttet til generell fremskrittsvennlighet, sekularisme, pressefrihet og ulike andre progressive saker. Det radikale partiet ble det statsbærende partiet i den tredje franske republikk fra 1899. Også i andre land organiserte radikalere seg i formelle liberale politiske partier, som Venstre i Norge, Venstre i Danmark, Liberalerna i Sverige og Deutsche Demokratische Partei i Tyskland. I Norge ble bl.a. avisen Dagbladet regnet som radikal, forstått som progressiv-liberal.

Før fremveksten av sosialismen var radikalismen politikkens venstre fløy. Fra slutten av 1800-tallet ble radikalismen i sterkere grad en del av det politiske etablissementet og kom til å stå til høyre for arbeiderbevegelsen. Etterhvert som den moderate og reformistiske grenen av sosialismen utviklet seg til sosialdemokrati var radikale delt mellom å samarbeide med den høyreliberale eller konservativ-liberale tradisjonen og sosialdemokratiet. I mange europeiske land ble de eldste liberale partiene delt, f.eks. i Danmark der Venstre orienterte seg i høyreliberal retning, mens Radikale Venstre ble grunnlagt for å videreføre en radikal liberal tradisjon. De liberale partiene som historisk hørte til radikalismen eller hadde radikale innslag regnes idag til politikkens sentrum, eventuelt sentrum-høyre eller sentrum-venstre. Den historiske radikalismens etterfølgere står dermed et godt stykke til høyre for det som omtales som venstreradikalt i moderne tid.

Referanser 

Liberalisme
Daniel Håkans

Daniel Noel Mikael Håkans (født 26. oktober 2000) er en finsk fotballspiller som spiller for , på lån fra den finske klubben SJK. Han er klar for en permanent overgang til  fra den 8. januar 2023.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Finske fotballspillere
Fotballspillere for Seinäjoen Jalkapallokerho
Fotballspillere for FK Jerv
Utenlandske fotballspillere i Norge
Aemulister

se systematisk inndeling

Aemulister er en slekt av stumpbiller.

Utseende 
Små (ca. 2 millimeter). ovale og hvelvede, blanke, brunlige stumpbiller. Kroppen er spredt kledt med korte, oppstående børstehår. Pronotum har en oval grop på hver side.
Dekkvingene dekker nesten hele bakkroppen.

Levevis 
Denne gruppen er myrmekofiler, det vil si at de lever sammen med maur i reirene/tuene deres og er knyttet til hærmaur i slekten Eciton.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Costa Rica.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae Gyllenhal, 1808
 Underfamilien maurstumpbiller, Haeteriinae Marseul, 1857 – ikke i Norge, bør trolig regnes til storstumpbillene. 111 alekter.
 Slekten Aemulister Reichensperger, 1938
 Aemulister borgmeieri Reichensperger, 1938
 Aemulister hirsutus (Helava, 1985)

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 
 Antwiki - Aemulister

 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 1938
Costa Ricas insekter
Ødegårdsveien (Hole)

Ødegårdsveien (11-43, 2-36, spredte husnummer) er en vei på Røyse i Hole kommune i Viken fylke. 

Ødegårdsveien er en sidevei til Fjellsveien, nordover fra denne, rett etter avkjøringen fra Gomnesveien. Den går i parallell med Fritjof Frøknes vei og Fjordgløttveien. Veien ligger cirka 139 meter over havet ved avkjøringen fra Fjellsveien.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Veier i Hole
Conocassis

Conocassis er en slekt av stumpbiller.

Utseende 
Små, ovale, blanke, rødbrune stumpbiller. Hodet er kort og bredt, antennene er korte med et forstørret første ledd on en stor, en-leddet, brungul klubbe. Pronotum er nærmest klokkeformet, sidekanten innsvungen i midten, med et kraftig punktert, kileformet midtfelt og to skarpe lengdefurer på hver side. Området ved bakhjørnet er noe nedsunket sammenlignet med resten. Dekkvingene er rundede med firer skarpe punktrader, dekker ikke den bakerste delen av bakkroppen, som er kraftig punktert.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien stumpbiller (Histeroidea)
 Familien stumpbiller, Histeridae
 Underfamilien storstumpbiller, Histerinae Gyllenhal, 1808 - 144 slekter
 Stammen Exosternini Bickhardt, 1914
 Slekten Conocassis Caterino & Tishechin, 2014
 Conocassis dromedaria Caterino & Tishechkin, 2014
 Conocassis invaginata Caterino & Tishechkin, 2014
 Conocassis minor Caterino & Tishechkin, 2014
 Conocassis trisulcata Caterino & Tishechkin, 2014

Referanser

Kilder 
 Caterino, M.S. 2002. Histeridae, Clown Beetles på Tree of life

Eksterne lenker 
 

Stumpbiller
Biller formelt beskrevet i 2014