alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ramón

Ramón Torres Andresen (født 1998) er en norsk sanger og låtskriver, kjent under artistnavnet Ramón. Han er kjent for sangen «ok jeg lover» og oppfølgeren «17. mai».

Utdanning og karriere 
Andresen er fra Ski i Akershus. Han gikk musikklinjen på Ski videregående skole, og studerte låtskriving og produksjon ved Høyskolen Kristiania.

Han deltok i 2016 på TV 2-talentprogrammet The Stream, hvor han kom til femteplass. Han signerte senere samme år med Warner Music. Neste år, i 2017, sang han årets BlimE!-låt, «Venn» i samarbeid med musikerduoen TRXD.

I 2020 slapp han EP-en Hvis jeg våkner opp igjen, og i 2021 slapp han EP-en Smile pent, stå i ro.

Sommeren 2021 gikk han viralt på videodelingstjenesten TikTok, med en video der han forteller om at han har et «badeproblem». Videoen har per 31. oktober 2022 2,7 millioner visninger.

10. juni 2022 slapp han og Victor Leksell sangen «Leilo Brenner» sammen. Sangen ble innspilt på Spotify sitt studio i Stockholm. Uken etter framførte han på VG-Lista på Rådhusplassen, sammen med Viktor Leksell. 

I februar 2022 opplevde han større suksess med sin singel «ok jeg lover», som etter 24 timer slo rekorden for mest Spotify-avspillinger i løpet av ett døgn i Norge, med  avspillinger. Andresen utga sitt debutalbum Så klart det gjør vondt den 30. september 2022 med Universal Music. Albumet lå på første plass på VG-Lista Topp 40 Album i to uker. Det ble godt mottatt av offentligheten, men fikk blandet mottagelse av musikkritikere. Han ble nominert til to priser foran P3 Gull i 2022: årets artist og årets låt for «Ok, jeg lover».

Personlig liv 
Andresen bor på Grünerløkka i Oslo. Han definerer seg selv som homofil, og har kjæreste. De møttes på Tinder, og kjæresten jobber også innen underholdningsbransjen.

Diskografi 
 Når Er Det Over? (Sadbois, 2020) EP
 Hvis jeg våkner opp igjen (Sadbois, 2020) EP
 Smile pent, stå i ro (Sadbois, 2021) EP
 Så klart det gjør vondt (Universal, 2022)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske sangere
Norske låtskrivere
Fødselsdato ikke oppgitt
Helminthocharis

Helminthocharis er en slekt av biller som kryper rundt på bunnen av rennende vann. De voksne billene puster ved hjelp av et såkalt plastron, og trenger ikke komme opp til overflaten etter luft. Til gjengjeld er de avhengige av oksygenrikt vann.

Utseende 
Små, avlange, brunlige elvebiller. Artene i underfamilien Elminae er glatte og blanke. Gamle biller kan kjennes på at de er «tilgrodde» med alger og mikroorganismer. Familien kan særlig kjennes på lange fotledd med store klør, som brukes til å klamre seg fast til bunnen. Hodet er lite, antennene er middels lange, 7–11-leddete, tråd- eller kølleformede. Brystskjoldet (pronotum) har opphøyde lengdelister hos underfamilien Elminae. Dekkvingene er avlange med punktrekker, ofte også opphøyde lengdelister. Beina er lange, særlig fotleddene, og ganske kraftige. Det ytterste fotleddet bærer uvanlig store klør. Larvene er flattrykte og langstrakte. Ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter) er tydelig markerte. Hodet er ganske lite med korte antenner og små kjever (mandibler). De tre parene med bein er korte og kraftige, og bakkroppen langt tilspisset.

Levevis 
Elvebillene kryper rundt på bunnen av rennende vann. De kan ikke svømme og er avhengige av å klamre seg fast til bunnen. Både larvene og de voksne lever av å skrape alger og detritus fra steiner og grus. Noen få arter lever på vannplanter i stillestående vann.
Larvene puster med gjeller som sitter inne i endetarmen (kan skytes ut), mens de voksne billene har et såkalt plastron. Undersiden er dekket av vannavstøtende (hydrofuge) hår. Disse holder på plass en sølvaktig hinne av luft, og oksygenutveksling skjer mellom denne og det omringliggende vannet. Denne tilpasningen gjør at billene ikke trenger komme til overflaten for å få luft, men til gjengjeld er de avhengige av vann med høyt oksygeninnhold, slik som kaldt, raskt rennende vann. De utvokste larvene kryper på lang og forvandler seg til en puppe i en utgravd hule på bredden. De nyklekte billene kan fly langt, men når de først har funnet en passende bekk slår de seg vanligvis til der for resten av livet. De kan leve flere år.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien elvebiller, Elmidae Curtis, 1830
 Underfamilien elvebiller (Elminae) Curtis, 1830
 Slekten Helminthocharis Grouvelle, 1906 
 Helminthocharis abdominalis Delève, 1956
 Helminthocharis congoensis Delève, 1967
 Helminthocharis cristula Delève, 1967
 Helminthocharis diasticta Alluaud, 1933
 Helminthocharis filicornis Jäch & Kodada, 2016
 Helminthocharis picea Grouvelle, 1906
 Helminthocharis polita Delève, 1964
 Helminthocharis schoutedeni Delève, 1938

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Elvebiller
Biller formelt beskrevet i 1906
Simplocarina

Simplocarina er en slekt av biller som lever ved fersk- eller saltvann. Larvene graver i jorden og spiser alger og moser. De voksne flyr og kommer gjerne til lys. Underfamilien Limnichinae lever ved ferskvann og kan også finnes på fuktige steder et stykke fra vann.

Utseende 
Små (ca. 2 millimeter), ovale og hvelvede, mørke biller. De kan ha reduserte øyne. Oversiden er tett kledt med korte hår. Antennene er middels lange, tynne, de to innerste og det ytterste leddet er forstørrede.

Levevis 
Noen av artene kan finnes mellom fuktig løvstrø eller ved bredden av elver og bekker.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Den demokratiske republikken Kongo og Elfenbeinskysten.

Systematisk inndeling 
Slekten må ikke forveksles med Simplocaria, en slekt av pillebiller.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Limnichidae Erichson, 1846
 Underfamilien Limnichinae
 Slekten Simplocarina Pic, 1922
 Simplocarina curticollis Pic, 1922

Referanser

Kilder 
 Lawrence, J.F., Hastings, A.M., Dallwitz, M.J., Paine, T.A. og Zurcher, E.J. Delta Interactive Key – Coleoptera Elateriformia, Limnichidae.

Eksterne lenker 
 

Limnichidae
Biller formelt beskrevet i 1922
Sædtyveri

Sædtyveri er bruk av sæd uten samtykke, tvunget farskap eller tyveri av sæd. Det foregår når en manns sæd brukes til å inseminere en kvinne uten sin viten eller samtykke.

Etikk 

I en rundspørring blant akademikere om kontroversielle, etiske temaer publisert 29. november 1998 av The Independent, svarte professor Jonathan Glover, direktør ved Centre for Medical Law and Ethics ved King’s College London om sædtyveri at eiendomsrett var et forslitt begrep innen medisinsk etikk, og at ideen om å eie sin egen sperma var «bisarr». Kannik John Polkinghorne, leder for komiteen for vitenskap, medisin og teknologi i Den engelske kirkes samfunnsutvalg karakteriserte tvister om påstått sædtyveri «bisarre». Professor John Harris, leder for Centre for Social Ethics and Policy ved University of Manchester og Michael Wilks, styreleder for komiteen for medisinsk etikk i British Medical Association la vekt på uuttalte overenskomster mellom seksualpartnere. I følge Harris er det rimelig å anse kontrollen over sæden som frivillig overgitt, mens Wilks hevdet prinsippet om autonomi i etikk burde gjøres gjeldende ved refleksjon over tilfellene.

Eksempel 
I Tyskland kalles sædtyveri Samenraub. Uttrykket oppsto i forbindelse med en affære fra 2001 som involverte Boris Becker og en overskriften War Es Samenraub? («Var det sædran?») i tabloidavisen Bild-Zeitung. Becker hadde hevdet at et barn til en russisk servitør ble unnfanget da hun stjal sædcellene hans etter oralsex. Han påsto at hun inseminerte seg selv med en prøve i et lintøy på London-restauranten Nobu.

I Amerika hevdet Richard Phillips at hans tidligere kjæreste Sharon Irons i hemmelighet beholdt sæd etter oralsex og brukte den til å bli gravid. På anke avgjorde tre dommere at han kunne saksøke Irons med begrunnelsen «dersom Phillips' versjon av saken stemmer, har Irons på en svikefull måte innbudt til seksuelle aktiviteter som ingen fornuftig person kan forvente vil føre til graviditet.»

I fiksjon 
I romanen Onkel Oswald av Roald Dahl tar Oswald sæd fra rike og kjente menn, slik at han kan selge den til kvinner som vil at barna deres ha et geni eller annen kjent person som far. Kjendiser de møter er blant annet Albert Einstein, Sigmund Freud, Igor Stravinskij, Pablo Picasso og Haakon VII av Norge.

I Garps bok (1978) av John Irving, blir hovedpersonen Garp unnfanget ved at hans mor, en sykepleier, misbruker en soldat i koma seksuelt for å bli gravid.

Referanser 

Kroppsvæsker
Seksualitet
Malaiseianus

Maleiseianus er en slekt av mudderbiller som lever i eller ved vann. De er avlange biller, som oftest er oversiden kledt med lange, oppstående hår. Antennene er karakteristiske, ganske korte, de 5-6 ytterste leddene danner en kølle eller har kamaktige utvekster.

Utseende 
Små til middelsstore (4-7,5 millimeter), avlange, blanke, for det meste svarte mudderbiller med rødbrune bein. Kroppen er tett kledt med ganske korte, oppstående hår. Antennene er kortere enn hodets bredde, og består 8 ledd. Dekkvingene er forholdsvis avlange. Beina er slanke, fotleddene er ofte ganske lange med store klør ytterst. Undersiden hos de artene som lever i vann er kledt med fine, korte, vannavstøtende hår, et såkalt plastron, som holder på et luftlag som er nyttig for billenes gassutveksling. Hunnene har et langt, spisst eggleggingsrør som vanligvis er trukket inn i bakkroppen.

Levevis 
Disse billene lever i eller ved vann. Det er bare de voksne individene av noen arter som er rent vannlevende, andre voksne og alle larver finner man gjerne i mudderet i vannkanten. Denne slekten utmerker seg ved at larvene er nokså rent landlevende. De artene som lever i vann kan ikke svømme, men kryper rundt på bunnen, under steiner eller på vannplanter. De trenger ikke komme opp til overflaten for å puste, men gassutvekslingen skjer gjennom plastronet på undersiden. Dette krever oksygenrikt vann og disse artene er derfor vanligvis å finne i kjølig, rennende vann med mye oksygen.

Utbredelse

Systematisk inndeling 
Arten blir noen ganger plassert i slekten Sostea.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien mudderbiller, Dryopidae
 Slekten Malaiseianus Bollow, 1940
 Malaiseianus tuberculatus Bollow, 1940

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Mudderbiller
Biller formelt beskrevet i 1940
Micreubrianax

Micreubrianax er en slekt av biller med larver som lever i rennende vann. Det er larvene som er best kjent i denne gruppen – de er flate og hele oversiden er dekket at brede ryggplater som danner et skjold. Sett ovenfra kan de minne om mynter, og de er kjent som "water pennies" på engelsk. De voksne billene, som kan minne om hårbiller (Scirtidae), er skjøre og kortlivede.

Utseende 
Ganske små (1,4-2,4 millimeter), ovale, blanke, mørke biller med lange, kamformede antenner hos hannene, sagtakkede hos hunnene. De kan ha en svak bronseglans. Antennene er lengre enn kroppen.

Levevis 
Larvene lever på steiner i raskt rennende elver og bekker. Den flate formen og glatte overflaten gjør at de unngår å bli tatt av strømmen når de kryper rundt og beiter på alger som vokser på steinene. De voksne billene er nokså kortlivede, og finnes gjerne i vegetasjonen nær bekkene der larvene lever. De flyr bra og kan komme til lys om natten.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra India i vest til Vietnam i øst.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien Psephenidae – ca. 210 arter fordelt på 29 slekter
 Underfamilien Psephenoidinae
 Slekten Micreubrianax Pic, 1922
 Micreubrianax bellus Jeng, Jäch & Yang, 2006
 Micreubrianax flabellicornis (Pic, 1922)
 Micreubrianax nepalensis Jeng, Jäch & Yang, 2006
 Micreubrianax siamensis Jeng, Jäch & Yang, 2006

Referanser

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1922
Psephenidae
Vest-Malaysias insekter
Drupeus

Drupeus er en slekt av kamfølerbiller.

Utseende 
Middelsstore (ca. 10 millimeter), avlangt-ovale biller, gjerne mørke med rødlig pronotum. Antennene er kamformede hos hannene, sagtakkede hos hunnene. Hodet er nokså lite, fasettøynene er utstående med fine fasetter, uten hår. Antennene er lange, 11-leddete, sagtakkede eller kamformede.  Brystskjoldet (pronotum) er ganske kort, bredere enn langt, omtrent klokkeformet i omriss sett ovenfra. Scutellum er hjerteformet med et hakk i fremkanten, noen tenner på bakkanten av pronotum griper inn i dette hakket.

Levevis 
De fleste artene lever i eller ved ferskvann. De voksne billene kan ofte finnes på vannplanter. Andre kjente habitater er råtten ved, løvstrø og inne i beverhytter. En del arter i underfamilien Ptilodactylinae er ikke knyttet til vann, men lever av sporer og hyfer av mikroskopiske sopper som de skraper fra død og levende vegetasjon. Noen arter har spredt seg over mye av jorden i drivhus. Ptilodactyla exotica, som finnes i drivhus over store deler av verden, blir regnet som en mulig skadegjører i drivhus. Man forsøker å begrense den videre utbredelsen til denne billen ved hjelp av kontroll av planteimport, karantenerestriksjoner etc. Det er uklart hvor denne billen opprinnelig stammer fra, men den er funnet frittlevende på Mauritius og Réunion i Det indiske hav.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Japan, Taiwan og Kina.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien mudderbiller (Dryopoidea)
 Familien kamfølerbiller, Ptilodactylidae Laporte de Castelnau, 1836
 Underfamilien Cladotominae
 Slekten Drupeus Lewis, 1895
 Drupeus brevis Lewis, 1895
 Drupeus cheni Yoshitomi & Hájek, 2016
 Drupeus hygropetricus Lee, Lawrence & Sato, 2005
 Drupeus laetabilis Lewis, 1895
 Drupeus ogatai Yoshitomi & Hayashi, 2013
 Drupeus vittipennis Lewis, 1895

Referanser

Eksterne lenker 

 

Kamfølerbiller
Biller formelt beskrevet i 1895
Hein Vanhaezebrouck

Hein Vanhaezebrouck (Kortrijk, 16. februar 1964) er en belgisk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han var trener for KAA Gent mellom 2014 og 2017, med hvem han vant den første ligatittelen i klubbens historie i 2015. Selv trakk han seg fra KAA Gent i september 2017. Mindre enn en uke senere signerte han en treårskontrakt med RSC Anderlecht. Han fikk sparken et drøyt år senere på grunn av skuffende resultater. 4. desember 2020 ble han igjen trener for KAA Gent.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Belgiske fotballspillere
Belgiske fotballtrenere
Personer fra Kortrijk
Hardanger Handbak Klubb

Hardanger Handbak Klubb (HHK) er en håndbakklubb i Granvin. Klubben ble stiftet i 2016, og har treningslokaler i Granvin og Odda.

Resultater 
Klubben har de senere årene prestert bra i konkurranser i Norge og internasjonalt. Flere utøvere i junior klassen tok i 2022 både NM og EM gull.

I 2022 vant Sondre Tveit Brekke kongepokalen på NM i Skien.

Hardanger Open 
Hardanger Handbak Klubb arranger årlig Hardanger Open som en del av Norgecupen i håndbak.

Referanser 

Sport i Voss
Idrettslag etablert i 2016
Parataphes

Parataphes er en slekt av biller i delgruppen (underfamilien) nettrødvinger i familiegruppen rødvinger.

Utseende 
Hodet er kort, men ikke snuteformet forlenget framover. Det er synlig, sett ovenfra (det vil si, det dekkes ikke av brystskjoldet). Antenner har elleve ledd og er festet tett sammen på pannen like ved fasettøynene. Brystskjoldet (pronotum) har en nær kvadratisk form, ofte med en markert og noe oppstående sidekant. Dekkvingene er kraftig kitiniserte, parallellsidige  og har vanligvis lengderibber. Alle føtter har fem ledd.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Asia (India, Myanmar).

Systematisk inndeling 

 orden biller (Coleoptera)
 underorden Polyphaga
 overfamilie Cantharoidea
 familien  rødvinger (Lycidae)
 underfamilie Dictyopterinae
 Slekten Parataphes Kleine, 1925 
 Parataphes dohertyi Kleine, 1925 
 Parataphes nanus Kleine, 1939

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. Side 7-8. (344 sider)  ISBN 8712166936
 Lindroth, C.H. 1993. Våra skalbaggar och hur man kãnner igen dem (opptrykk av opprinnelig tre hefter (1942-1945. Bonnier forlag.) Fãltbiologerna. ca. 240 sider. ISBN 91-85094-722

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 1925
Pseudaplatopterus

Pseudaplatopterus er en utdødd slekt av biller i familien rødvinger.

Utbredelse i tid og rom 
Arten er beskrevet fra baltisk rav, dette stammer fra eocen-tiden.

Systematisk oversikt  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien nettrødvinger, (Erotinae LeConte, 1881)
 understammen Pseudaplatopterina Kazantsev, 2012
 slekten †Pseudaplatopterus Kleine, 1940
 †Pseudaplatopterus ascheelei (Kleine, 1940)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 1940
Fossile insekter
Alyculus

Alyculus er en slekt av rødvinger.

Utseende 
Hannene er middelsstore, slanke, brunrøde til brunsvarte rødvinger. Antennene er nokså kraftige, sagtakkede, noe over halvparten så lange som kroppen, det ytterste leddet gjerne gult. Hodet er forholdsvis lite, mørkt farget, med små, utstående fasettøyne. Pronotum er avrundet trapesformet, noe bredere enn langt, tydelige smalere enn dekkvingene. Disse er utvidet bakover (litt pæreformede). Beina er mørke, ganske korte. Hunnene er ukjente, men er trolig larvelignende (neoteniske).

Levevis 
De voksne hannene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. De voksne hunnene er neoteniske, det vil si at de er larvelignende også i det voksne stadiet. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien Leptolycinae Leng & Mutchler, 1922
 slekten Alyculus Kazantsev, 1999
 Alyculus barclayi Palata & Bocak, 2012
 Alyculus kurbatovi Kazantsev, 1999
 Alyculus malaypeninsularis Takahashi, Bocak & Idris, 2016
 Alyculus tujuhensis Palata & Bocak, 2012
 Alyculus wittmeri Bocakova, 2006

Referanser

Eksterne lenker 

 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 1999
Marked Men (1919)

Marked Men er en amerikansk stumfilm fra 1919, regissert av John Ford.

Handling 
Tre fredløse kjeltringer redder en baby som de oppdager i en ørken. Men de har veldig lite vann igjen, så de forsøker å returnere det lille barnet til den samme byen hvor de nettopp hadde ranet en bank.

Skuespillere 
 Harry Carey som Cheyenne Harry
 Winifred Westover som Ruby Merrill
 J. Farrell MacDonald som Tom Placer McGraw
 Joe Harris som Tom Gibbons
 Ted Brooks som Tony Garcia
 Charles Le Moyne som Sheriff Pete Cushing
 David Kirby som fengselsbetjent Bruiser Kelly

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1919
Trichalus

Trichalus er en slekt av tropiske biller i familien rødvinger.

Utseende 
Middelsstore, slanke, mer eller mindre rødlige biller. Hannene har kraftig kamformede eller sagtakkede antenner. Hudpanseret er forholdsvis mykt.

Levevis 
De voksne billene er dagaktive og treffes gjerne på blomster, der de spiser nektar og pollen. Andre arter tar trolig ikke næring til seg som voksne. Larvene kan finnes under bark, i jord eller mellom løvstrø. Munndelene tyder på at de lever av flytende føde, men det er uvisst hva de faktisk spiser. Råtnende plantemateriale og slimsopp har blitt foreslått.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Australia (mest i den sørøstlige delen).

Systematisk oversikt 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien bløtvinger og lysbiller, Cantharoidea
 Familien rødvinger (maskebiller), Lycidae
 Underfamilien Lycinae  Laporte de Castelnau, 1836 – dekkvingene gjerne brede, utvidet bak
 stammen Metriorrhynchini Kleine, 1926
 slekten Trichalus Waterhouse, 1877
 Trichalus acutangulus Waterhouse, 1878  
 Trichalus amicus Kleine, 1929  
 Trichalus amoenus Kleine, 1929  
 Trichalus ampliatus Waterhouse, 1877  
 Trichalus angularis Kleine, 1929  
 Trichalus angulicollis (Fairmaire, 1877)  
 Trichalus angustulus W.J. Macleay, 1887  
 Trichalus angustus Kleine, 1929  
 Trichalus animosus Kleine, 1929  
 Trichalus apiciflavus Lea, 1909  
 Trichalus apparatus Kleine, 1929  
 Trichalus applicatus Kleine, 1929  
 Trichalus argutus Kleine, 1929  
 Trichalus ater (W.J. Macleay, 1887)  
 Trichalus atripennis (W.J. Macleay, 1887)  
 Trichalus basipennis Lea, 1922  
 Trichalus bifurcatus Lea, 1909 
 Trichalus concolor Kleine, 1927
 Trichalus condites Kleine, 1927
 Trichalus costilis Kleine, 1926
 Trichalus dentatus Kleine, 1926
 Trichalus discoideus (Erichson, 1842)  
 Trichalus flavopictus Waterhouse, 1877  
 Trichalus fraterculus Kleine, 1925
 Trichalus froggatti (W.J. Macleay, 1887)  
 Trichalus funereus Blackburn, 1900  
 Trichalus griffithi Lea, 1909  
 Trichalus griseus Waterhouse, 1879  
 Trichalus infaustus Lea, 1921  
 Trichalus insignis Lea, 1895  
 Trichalus kershawi Lea, 1908  
 Trichalus mancus Kleine, 1926
 Trichalus metasternalis Lea, 1929
 Trichalus nigroscutellatus Kleine, 1926
 Trichalus nubicollis (Fairmaire, 1877)  
 Trichalus ochreatus (Fairmaire, 1877)  
 Trichalus placidus Lea, 1922  
 Trichalus quadricavus Lea, 1921  
 Trichalus semicostatus (Blackburn, 1892)  
 Trichalus serraticornis (Fabricius, 1775)  
 Trichalus sulcatiformis Kleine, 1934  
 Trichalus sulcatus Waterhouse, 1877

Referanser

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Trichalus 
 

Rødvinger
Biller formelt beskrevet i 1877
Svømming under VM i svømmesport 2011 – 100 meter fri kvinner

100 meter fri kvinner var en svømmeøvelse som ble arrangert under VM i svømmesport 2011. Forsøksheatene og semifinalene fant sted 28. og finalen 29. juli.

Norge var ikke representert i øvelsen.

Rekorder
Før mesterskapet var verdens- og mesterskapsrekordene som følger:

Det ble ikke satt noen nye verdens- eller mesterskapsrekorder på øvelsen under mesterskapet.

Resultater

Forsøksheat
77 svømmere deltok i 10 heat.

Semifinaler
Semifinalene ble avholdt klokken 18:02.

Semifinale 1

Semifinale 2

Finale
Finalen fant sted klokken 18:02.

Referanser

100 m fri k
Anne Farseth

Anne Kristin Farseth (født 1966 i Oslo) er en norsk idrettsleder og jurist. Hun er president i Norges Friidrettsforbund siden 2021, og har tidligere vært styreleder i Bislett Alliansen og i IL i BUL.

Farseth var direktør for Idrettsetaten i Oslo i perioden 2008–2011. Per 2022 er hun avdelingsdirektør i Helsedirektoratet.

Referanser 

Norske idrettsledere
Norske jurister
Spillprisen

Spillprisen er en årlig prisutdeling for den norske spillbransjen og arrangeres av Virke Produsentforeningen, i samarbeid med Norsk filminstitutt (NFI). Formålet med arrangementet er å samle den norske spillbransje, vise frem videospill produsert i Norge, og kåre videospill for året. Det finnes flere kategorier et videospill kan bli nominert til, blant annet beste teknologi, beste visuelle uttrykk, beste spilldesign, beste lyd, beste moro for alle, årets spill og årets spill for liten skjerm.

Spillprisen 2021 
Under er vinnere og nominerte for Spillprisen 2021. Vinnere av hver kategori er fremhevet med fet skrift, med nominerte i punktert liste under.

Spillprisen 2020 
Under er vinnere og nominerte for Spillprisen 2020. Vinnere av hver kategori er fremhevet med fet skrift, med nominerte i punktert liste under.

Spillprisen 2019 
Under er vinnere og nominerte for Spillprisen 2019. Vinnere av hver kategori er fremhevet med fet skrift, med nominerte i punktert liste under.

Referanser 

Videospillpriser
Utmerkelser etablert i 2019