alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Det internasjonale bilsportforbundet

Det internasjonale bilsportforbundet (Federation internationale de l'automobile; forkortet FIA) er styreorganet for flere store konkurranser i motorsport. Organisasjonen ble grunnlagt i 1904 og har 245 nasjonale medlemsorganisasjoner i 146 land. De norske medlemmene er Norges Automobil-Forbund (NAF) og Kongelig Norsk Automobilklub (KNA).

Hovedkvarteret ligger på Place de la Concorde i Paris, og et annet viktig kontor ligger i Genève. President for FIA er franskmannen Jean Todt.

Arrangementer
I tillegg til en rekke regionale mesterskap, regulerer FIA følgende motorsportsarrangementer:

Verdensmesterskap 
Verdensmesterskapet i Formel 1
Verdensmesterskapet i go-kart 
Verdensmesterskapet i rally (WRC)
Verdensmesterskapet i utholdenhetskjøring (WEC)
Verdensmesterskapet i rallycross (World RX)
Verdensmesterskapet i Formel E

Andre mesterskap 
Verdenscupen i standardbilkjøring (WTCR)

Tidligere mesterskap 
Verdensmesterskapet for bilkonstruktører
Verdensmesterskapet i sportsvognkjøring
Verdensmesterskapet i standardbilkjøring (WTCC)
Det internasjonale mesterskapet i Formel 3000

Referanser

Eksterne lenker 
 

Bilsport
Bilsportforbundet
Etableringer i 1904
Miika Koppinen

Miika Johannes Koppinen (født 5. juli 1978) er en finsk fotballspiller. Han spilte for Tromsø.
Koppinen kom gratis fra Rosenborg før 2008-sesongen, og spilte fast sammen med makker Fredrik Björck.
Koppinen kom til kjente omgivelser ettersom han spilte for Tromsø i en årrekke før Rosenborg kjøpte ham i 2005.

Han har flere ganger vært med i den finske .

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Finske fotballspillere
Fotballspillere for FF Jaro
Fotballspillere for Tromsø IL
Fotballspillere for Rosenborg BK
Personer fra Karleby
Utenlandske fotballspillere i Norge
Liste over Formel 1-løp

Dette er en fullstendig liste over Formel 1-løp som har inngått i FIA-verdensmesterskapet.

Store billøp blir vanligvis kalt Grand Prix, en tradisjon som går tilbake til det første tiåret på 1900-tallet og Grand Prix-racing på 1920- og 1930-tallet. Formelt, for at et løp skal kunne kalles et Grand Prix bør det ha en løpsdistanse på minst 300 kilometer. Denne regelen gjelder for alle Grand Prix-løp som noensinne har vært på Formel 1-kalenderen, med unntak av Monacos Grand Prix, som siden 1968 har hatt en løpsdistanse på under 300 kilometer.

Aktive og tidligere løp

Etter løpstittel 
Fet skrift viser til de 22 løpene i -sesongen.

Sist oppdatert: São Paulos Grand Prix 2022

Etter vertsland 
Fet skrift viser til de 22 løpene i -sesongen.

Sist oppdatert: São Paulos Grand Prix 2022

Etter sesong

1950–1959

1960–1969

1970–1979

1980–1989

1990–1999

2000–2009

2010–2019

2020–2029

Fotnoter

Se også 
 Liste over Formel 1-baner

Referanser 
	

 
Løp
Luigi Traglia

Luigi Traglia (født 3. april 1895 i Albano Laziale, Italia, død 22. november 1977 i Roma) var kardinal i den katolske kirke.

Liv og virke
Han studerte i Roma filosofi og teologi, og ble 10. august 1917 presteviet. Deretter virket han som dosent i Roma ved det pavelige athenæum «De Propaganda Fide». Fra 1927 var han tilknyttet kurien, hvor han beskjeftiget seg med presteseminarene og katolske universiteter. I 1930 ble han assessor ved Troskongregasjonen.

Biskop
I 1936 ble han utnevnt til titulærbiskop av Cæsarea i Palestina og fikk ledelsesoppgaver for erkebispedømmet Roma. Han ble bispeviet av kardinal Francesco Marchetti Selvaggiani, Romas generalvikar. Pave Pius XII utnevntr ham til president for den særlige kommisjonen for det marianske hellige året 1953. I 1959 var han president for kommisjonen for den romerske synode.

Kardinal
Pave Johannes XXIII utnevnte ham til kardinalprest den 28. mars 1960, og han deltok 1962–1965 på det annet Vatikankonsil og ble kansler for den hellige romerske kirke i 1968. I 1974 ble han valgt til dekanus for kardinalskollegiet.

Han døde 22. november 1977 i Roma og ble begravet på «Campo Verano». I 1982 ble hans benrester overført til den romerske basilika S. Lorenzo in Damaso.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
 Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
 Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
 Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
 Kardinal Francesco Marchetti Selvaggiani (1871-1951) *1918
 Kardinal Luigi Traglia (1895-1977) *1937

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske kardinaler
Deltakere på Andre Vatikankonsil
Linjen Rebiba
Personer fra Albano Laziale
Muhammed Khan Junejo

Muhammed Khan Junejo (født 18. august 1932, død 16. mars 1993) var statsminister i Pakistan.

Han var født i Sindhri i Sind. Junejo startet sin politiske karriere i en alder av 21. I 1962 ble han valgt som medlem av provinsforsamlingen i Vest-Pakistan fra Sanghar. Han ble utnevnt til minister i Vest-Pakistans kabinett i juli 1963 og hadde ansvaret for helse, grunnleggende demokrati og lokalt styre, arbeid, kommunikasjon og jernbane.

Etter at partiløse valg ble holdt for nasjonal- og provinsforsamlingene i 1985 ble Muhammed Khan Junejo oppnevnt til statsminister av general Zia ul Haq. Men han ble avløst 29. mai 1988 av presidenten som brukte egenrådig makt gitt under det 8. tillegget. 

Junejo ble valgt til medlem av nasjonalforsamlingen i 1990 og døde av alvorlig sykdom i 1993.

Referanser

Eksterne lenker 
 Pakistans krøniker

Pakistanske politikere
Personer fra Sindh
Giulio Tonti

Giulio Tonti (født 9. desember 1844 i Roma i Italia, død 11. desember 1918 i Roma) var en italiensk kardinal. Han arbeidet under hele sin preste- og bispetid i Vatikanets og det pavelige diplomatis tjeneste, skjønt han i en periode på 1890-tallet både var apostolisk nuntius i Haiti og erkebiskop av Port-au-Prince der. Han var også nuntius i Brasil og i Portugal (måtte avbryte det vervet på grunn av den portugisiske revolusjon i 1910), og fikk derpå oppgaver i Vatikanet.

Han ble kreert til kardinal av pave Benedikt XV i 1915.

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske kardinaler
Italienske katolske biskoper
Pavelige diplomater
Pavelige nuntier
Ambassadører til Brasil
Ambassadører til Portugal
Garp

Garp (fra norrønt: garpr, uredd kar, hardhaus) var en nedsettende betegnelse for tyskere som ble benyttet i Sverige og Norge i middelalderen. Ofte var dette bergverksarbeidere eller personer innen handel, som i Bergen hvor betegnelsen ble benyttet om de hanseatiske kjøpmennene. Absalon Pedersson Beyers dagbok, Bergens Kapitelsbok, fra åra 1552 til 1572 gir førstehånds kunnskap om gnisningene mellom den norske og tyske befolkningen på Bryggen i Bergen.

Ordet hadde også en feminin form: garpisse. I enkelte norsk dialekter kan det bety en storskryter. Ordet går også igjen i enkelte stedsnavn i Sverige, som Garpenberg, Garphyttan og Garpström, og i gruvenavn som Garpgruvan i Åtvidaberg. Det gjenfinnes også i navnet på den grammatiske formen garpegenitiv.

Kilder 
 
 

Hanseatene i Bergen
Norske ord og uttrykk
Svenske ord og uttrykk
Skjellsord
Filippo Camassei

Filippo Camassei (født 14. september 1848 i Roma i Kirkestaten, død 18. januar 1921 i Roma) var en italiensk kardinal. Han var erkebiskop av Naxos 1904–1906, og latinsk patriark av Jerusalem 1906–1921.

I november 1917 utviste tyrkerne ham fra Jerusalem til Nasaret i det nordlige Palestina. Etter den anglofranske seier i første verdenskrig i november 1918 vendte han tilbake til Jerusalem. Han døde plutselig under et måltid under et besøk i Vatikanet.

Han ble kreert til kardinal av pave Benedikt XV i 1919, med Santa Maria in Ara Coeli som tittelkirke.

Han deltok ved konklavet 1922 som valgte pave Pius XI.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
 Kardinal Girolamo Maria Gotti, O.C.D. (1834-1916) *1892
 Patriark Filippo Camassei (1848-1921) *1904

Referanser

Eksterne lenker 
  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske kardinaler
Latinske patriarker av Jerusalem
Italienske katolske biskoper
Utenlandske katolske biskoper i Det hellige land

Biskoper i Det osmanske rike
Linjen Rebiba
Personer fra Roma
Arbeidsuke

En arbeidsuke er hvor mye man arbeider i løpet av én uke. Vanlige arbeidsdager er fra mandag til fredag. I Norge er én arbeidsuke maksimalt 40 timer etter loven, men nede i 37,5 timer eller mindre gjennom tariffavtale eller lokale avtaler mellom organisasjoner og arbeidsgivere.

I ungdomsskolen har elevene en utplasseringsordning som kalles Arbeidsuke. Gjennom denne ordningen jobber de hos en bedrift/firma i én uke, for å få et innblikk i hvordan arbeidslivet er, og lærer også om jobbsøking. Elevene får som oftest ikke lønn, men de kan ta imot penger hvis bedriften/firmaet gir dem det.

Arbeidstiden i Norge

1892 – Den første lovregulering om arbeidstid for barn.
1894 – 12 timers arbeidsdag for bakersvenner.
1897 – Det innføres 10 timers arbeidsdag.
1915 – 54 timers arbeidsuke.
1919 – Lovfestet 8 timers arbeidsdag.
1931 – LO reiser for første gang krav om 6 timers arbeidsdag.
1959 – 9 timers arbeidsdag og 45 timers arbeidsuke.
1968 – 42,5 timers arbeidsuke og fem dagers arbeidsuke for de fleste arbeidstakerne.
1976 – 40 timers arbeidsuke.
1977 – Ny arbeidsmiljølov med maksimal arbeidstid pr. dag satt til 9 timer og 40 timers arbeidsuke.
1986 – I virksomheter der det er opprettet tariffavtale blir det 7,5 timers arbeidsdag og 37,5 timers arbeidsuke.

Referanser 

Tid
Arbeidsliv
Aalborg kommune

Aalborg kommune er en kommune i Region Nordjylland etter Kommunalreformen i 2007. Før reformen hadde kommunen 163 321 innbyggere (2009), i 2007 hadde den etter sammenslåingen 194 149 innbyggere. Administrasjonssenter og største by er Aalborg, med en befolkning på drøye 120 000.

Aalborg kommune er en sammenslåing av Hals kommune, Nibe kommune, Sejlflod kommune og Aalborg kommune (1970–2006).

Kommunevalget 2005
Den 15. november 2005 ble kommunestyret valgt med sosialdemokraten Henning G. Jensen som formann for sammenslåingsutvalget og borgermester fra 2007. Karl G. Jensen fra Socialdemokratiet ble valgt til borgermester. Socialdemokraterne fikk i alt 15 av 31 mandater i bystyret. I valget fikk de ulike partilistene følgende mandatfordeling:

Tettsteder

Attraksjoner
I kommunen ligger Karolinelund, Lindholm Høje, Aalborg Søfarts- og Marinemuseum og Aalborg Zoo inne i byen Aalborg. I Nibe ligger middelalderkirken Nibe kirke. I Sebbersund ligger såvidt synlige rester av jernalder-boplassen Sebbersund.

Se også
 Ulsted kirke

Referanser

Eksterne lenker
Rohan

Rohan er et fiktivt sted i romanen Ringenes herre av J.R.R. Tolkien. Det ligger nord og vest for Gondor. Grensen i nord er skogen Fangorn og Tåkefjellene, i øst er elven Anduin grense, og i sør Kvitklettene, fjellene som grenser mot Gondor. I nordøst og i vest er grensene ikke klart definert. Ytterst i vest av landet ligger en av Rohans festninger, Helmsdjupet. En annen elv i Rohan er Djupna. 

I dette kongeriket, som også blir kalt Riddermarken, lever Hestefolket eller Rohirrim. Det ble grunnlagt av Éorl Unge, ganske sent i det tredje tideverv, og er siden tett knyttet til Gondor. Hovedstaden er Edoras. I Ringkrigens tid var det Théoden sønn av Thengel som var konge.

Under Ringkrigen sendte Sarumann ut en hær av Uruk-hai (store orker) fra Jarnagard, som angrep Hornborg (Helmsdjupet). Etter en lang kamp vant til slutt Rohirrim, og orkene ble drevet på flukt og drept av Huorner utenfor festningen.

Se også 
 Rohans kongerekke
 Rohirrim

Steder i Tolkiens verden
Fendt

Fendt er en tysk traktorprodusent. Fendt er fra 1997 eid av AGCO-konsernet som også eier blant annet traktorprodusentene Massey-Ferguson og Valtra. Fendt er AGCOs premium merke. Fendt var en av de første traktorene med vario trinnløse gearkasser. Fendt har nå traktorer i seriene: 200, 300, 400, 500, 700, 800, 900 og 1000. I Norge blir Fendt solgt av Eiksenteret.

Eksterne lenker 
 
 Offisielle hjemmesider for Eikmaskin, norsk importør

Traktorprodusenter
Catharinus Elling

Catharinus Elling (født 13. september 1858 i Oslo, død 8. januar 1942 i Oslo) var en norsk musikkpedagog, organist, folkemusikksamler og komponist.

Liv og virke 

Elling studerte musikk og filologi. Han studerte piano og komposisjon i Leipzig 1877–78, men fullførte en cand. mag. eksamen i filologi ved universitetet i Kristiania i 1883.. Han fikk statsstipendium, på anbefaling av Edvard Grieg og studerte musikk i Berlin 1886–87. Fra 1896–1908 var han lærer ved musikkonservatoriet i Oslo. Han var siden (1908–26) organist i Gamlebyen kirke. 

Som komponist skrev han blant annet symfonier, en fiolinkonsert, kammermusikk, en opera og mer enn 200 sanger, det meste i perioden 1890-1905. I dag spilles verkene lite, men mange musikere som senere hørte til de mest fremtredende, som Fartein Valen, begynte sitt musikkstudium hos Elling.

Elling ble utnevnt til statsstipendiat i 1899, og drev et omfattende folkemusikk-innsamlingsarbeid i store deler av landet: Trøndelag, dalene i Oppland, Telemark og Setesdal. Samtidig med ham ble folkemusikksamleren Olav Sande også utnevnt til statsstipendiat, og de to «delte landet mellom seg»; Sande samlet musikktradisjon fra Sogn til Vest-Agder. Ellings mandat var å samle musikken, og også presentere den bearbeidet. Han utga en rekke notehefter med titler som Norske folkemelodier for klaver, Norske folkeviser for sang og klaver og Slåtter for fiolin og klaver. Både i samtid og ettertid har han møtt kritikk for sin vilje til å rearrangere folkemusikken i tråd med kunstmusikkens formspråk.

Han var bror av ingeniøren Ægidius Elling, som oppfant gassturbinen.

Verk i utvalg 
 Symfoni i A-dur (1890)
 Operaen Kosakkerne (1894)
 Oratorium Den forlorne Søn (1896)
 Sporven (Små sporven gjeng i tunet..) etter en tekst av Arne Garborg.
 Hvad er det godt at lande, melodi fra Romsdalen bearbeidet for blandet kor a capella (SATB).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske komponister
Romantiske komponister
Norske folkemusikksamlere
Statsstipendiater
Personer fra Oslo
Personer begravet på Vestre gravlund
Paolo Giobbe

Paolo Giobbe (født 10. januar 1880 i Roma i Italia, død 14. august 1972 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i Den romerske kurie og i det pavelige diplomati, og var nuntius i Colombia og i Nederland. Han var pavelig datarus fra 1959 til dette embedet ble avskaffet i 1968.

Han ble kreert til kardinal i 1958 av pave Johannes XXIII.

Han deltok ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI, og var med på Annet Vatikankonsil 1962–1965.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
 Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
 Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
 Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
Kardinal Paolo Giobbe

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Italienske kardinaler
Pavelige diplomater
Pavelige nuntier
Ambassadører til Colombia
Ambassadører til Nederland
Deltakere på Andre Vatikankonsil
Personer fra Roma
Giuseppe Fietta

Giuseppe Fietta (født 6. november 1883 i Ivrea i Italia, død 1. oktober 1960 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han virket i det pavelige diplomati og var nuntius i Sentral-Amerika, Haiti og Den dominikanske republikk, i Argentina og i Italia.

Han ble kreert til kardinal i 1958 av pave Johannes XXIII, med San Paolo alla Regola som tittelkirke.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
 Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
 Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
 Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
 Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
 Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
 Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
 Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
 Kardinal Giovanni Vincenzo Bonzano (1867–1927) *1912
 Kardinal Giuseppe Fietta (1915–2009) *1926

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske katolske biskoper
Italienske kardinaler
Pavelige diplomater
Pavelige nuntier
Linjen Rebiba
Ambassadører til Costa Rica
Ambassadører til Haiti
Ambassadører til Den dominikanske republikk
Ambassadører til Argentina
Ambassadører til Paraguay
Ambassadører til Italia
Personer fra Ivrea
Alberto Bovone

Alberto Bovone (født 11. juni 1922 i Frugarolo, død 17. april 1998) var kardinal i den katolske kirke og prefekt for Kongregasjonen for helligkåringer.

Han ble presteviet 26. mai 1945, og virket som prest i Alessandria i Italia. 5. april 1984 ble han utnevnt til titulær erkebiskop av Cæsarea og til sekretær for kongregasjonen for troslæren. Han ble konsekrert 12. mai samme år av daværende kardinal Joseph Ratzinger. 21. februar 1998 ble han utnevnt til kardinaldiakon av Ognissanti in Via Appia Nuova, og 23. februar samme år til prefekt for kongregasjonen for helligkåringer. Han døde imidlertid knappe to måneder senere.

Han var den eneste kardinal bispeviet av pave Benedikt XVI.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1743
 Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
 Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1846) *1822
 Kardinal Antonio Saverio De Luca (1805-1883 ) *1845
Erkebiskop Gregor (Leonhard Andreas) von Scherr, O.S.B. (1804-1877) *1856
Erkebiskop Friedrich Josef von Schreiber (1819-1890) *1875
Erkebiskop Franz Joseph von Stein (1832-1909 ) *1879
Erkebiskop Joseph von Schork (1829-1905) *1891
Biskop Ferdinand von Schlör (1837-1924) *1898
Erkebiskop Johann Jakob von Hauck (1861-1943) *1912
Biskop Ludwig Sebastian (1862-1943) *1917
 Kardinal Joseph Wendel (1901-1960 ) *1941
Erkebiskop Josef Schneider (1906-1998) *1955
Biskop Josef Stangl (1907-1979) *1957
 Pave Benedikt XVI  (1927-) *1977 
 Alberto Bovone

Referanser

Eksterne lenker 
  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske kardinaler
Italienske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Personer fra provinsen Alessandria
Kurvmaker

En kurvmaker er en håndverker som fletter kurver og kurvmøbler av piletre, siv, bast, rotting og lignende. Kurvmakervirksomhet ble drevet som husflid og som håndverk. Virksomheten er teknologisk enkel, men arbeidskrevende.

Historie 
Kurvmakerfaget er et av de eldste yrker i verden. Produksjon av kurver og beholdere til husholdning og næringsvirksomhet har gamle tradisjoner, og alle tenkelige materialer som kunne flettes ble benyttet. Ulike regioner og etniske grupper verden over har ulike tradisjoner for utforming av kurver. 

I dag er det bare noen få kurvmakere igjen i Skandinavia, men faget er enda levende i Øst-Europa, ikke minst i Polen, der det er rikelig tilgang på god pil. 

I Norge har kurvmakerfaget en historisk bakgrunn både som bygdehåndverk og som byhåndverk. Kurvmakeren på landet var en lokal spesialist og produserte kurver det lokale markedet etterspurte, han eller hun kunne betegnes som kipemaker, meisbinder eller noe annet. Kurvmakeren på landet brukte gjerne lokale materialer. Kurvmakerne i byene var for en stor del avhengige av importert materialer.

Produkter og materialer 
Kurvmakerens produkter var selvfølgelig kurver. I tillegg kom en rekke andre produkter, ikke minst møbler. Kurvmakerens produkter var lette og sterke, men produksjonen var arbeidsintensiv. På begynnelsen av 1900-tallet ble det arbeidet mye med produktutvikling, og nye materialer, bl.a. bambus, ble tatt i bruk. De profesjonelle utøvere av kurvmakerfaget var organisert i laug. 

Kurvmakerfaget var lenge ansett som et mulig yrkesvalg for blinde og svaksynte. 

Kurvmakerverkstedet til Kristian Stensmyren (1892-1978) finnes i De gamle verksteder på Maihaugen, og kurvmøbler laget av Stensmyren kan man se i Temte Gård og Bygdesamling. Også i Den gamle by i Aarhus finnes det kurvmakerversted.

Utdanning 
I Norge har faget vært lagt under lov om fagopplæring i arbeidslivet siden 1955.  I  dag er utdannelsen til dette yrket innenfor utdanningsprogrammet Design og håndverk. Du må gå to år på skole og to år i lære ute i bedrift. Første skoleåret er Vg1 Design og håndverk og andre skoleåret er Vg2 Design og trearbeid.

Kurvmakerfaget er (pr. 2016) med på Utdanningsdirektoratets liste over små og verneverdige håndverksfag. Dette innebærer blant annet at bedrifter innen faget mottar utvidet støtte fra fylkeskommunen når de tar inn nye lærlinger.

Referanser

Se også 
 Kurv
 Kurvfletting

Litteratur 
 Nordisk kurvmakeravis. Organ for kurvmakelaugene i Danmark - Norge - Sverige - Finland. Utkommet fra 1947.

Eksterne lenker 
 
 Design og håndverk – Kurvmaker
 Fagopplysninger fra Mesterbrev
 Artikkel om kurvmakeren Kristian Stensmyren

Håndverksyrker
Mesterfag

en:Basket weaving