alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Sand

Sand er sorterte og oftest ganske rundslipte bergartsfragmenter. Sand finnes som elveavsetninger på elvesletter og i deltaer, som sandstrender avsatt av bølger og havstrømmer langs kysten, eller som vindavsetninger (sanddyner) i tørre og vegetasjonsfattige områder, og finpartikulær sand kan betegnes som støv. Sand har ofte et høyt innhold av harde mineraler som kvarts. 

I løsmasser klassifiseres fraksjoner med en diameter på mellom 0,06 mm og 2 mm som sand. Finere fraksjoner enn 0,06 mm betegnes silt og leire, mens grovere fraksjoner enn 2 mm betegnes grus. Det finnes flere systemer for klassifikasjon av løsmasser, og grensene mellom fraksjonene kan variere. Over lengre tid kan sand bli omdannet til sandstein. Det viktigste materiale i nesten alle sandsorter er kvarts.

Sand brukes som tilslag i betong, som slipemateriale i sandpapir og ved sandblåsing og som strøsand for å øke friksjonen mot glatt underlag.

Se også 
 Partikkel
 Svevestøv

Eksterne lenker 
 

Sedimenter
Granulære materialer
Jord
Sisu XA-180

SISU XA-180 er et finsk amfibisk sekshjulsdrevet pansret personellkjøretøy.  Det ble utviklet på 1980-tallet for å erstatte gamle sovjetiske BTR-60PB.
SISU XA-180 er utstyrt med en Valmet turbodieselmotor på 250 HK, en firetrinns automatgirkasse og to dieseltanker på 150 liter hver. Tankene finnes mellom fremste og midtre aksling i en karakteristisk trekantform.

Brukere
XA-180 var i tjeneste i mange land, blant annet brukte norske utenlandsstyrker dem.

Norge

Den norske bataljonen, Norbatt i Sør-Libanon, hadde i alt syv SISU XA-180 mot slutten av det norske engasjementet. Disse var fordelt med 4 til Company Mobile Reserve (CMR) kompani A og 3 til CMR kompani B, hvorav to var stasjonert ved kompani B HQ i Rachayia el Foukhar og en vogn fast stasjonert ved veikontrollposten (4-7A CP) i Cheebaa. Besetningen bestod av en vognfører, en vognkommandør, en 12,7 mm skytter i tårn og en baksikrer. Disse personene hadde intern kommunikasjon seg imellom. Vognene hadde også et geværlag på 4 mann og sanitetspersonell. Geværlaget var utstyrt med 84 mm Carl Gustav RFK og MG-3.

Den nordiske bataljonen (NORDBATT) i Makedonia hadde i 1993 48 stk Sisu XA-180. 13 stk i hvert kompani og 9 stk i bataljonstaben. Vakt- og eskortekompaniet i NordLog Bat, avdelingen tilhørte delvis UNPROFOR og delvis IFOR og var oppsatt med Sisu XA-180

Kilder 
 Foss, Christopher; Jane's AFV Recognition Handbook, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

Se også
 SISU XA – hele serien

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
XA-180
Introduksjonsår ikke oppgitt
Panserkjøretøyer brukt av Norges forsvar
Thyssen Henschel Transportpanzer I

Thyssen Henschel Transportpanzer I eller Fuchs er et tysk sekshjulsdrevet amfibisk pansret personellkjøretøy. Det ble utviklet av Daimler-Benz og bygget av Thyssen-Henschel for den tyske hæren sent på 1970-tallet. Etter planen skal de fra 2007 erstattes av Boxer MRAV.

Eksterne lenker 
 

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Introduksjonsår ikke oppgitt
ENASA BMR 600

ENASA BMR 600 (spansk: Blindado Medio de Ruedas) er et spansk sekshjulsdrevet amfibisk pansret personellkjøretøy.  Det ble tatt fram for den spanske hæren sent på 1970-tallet.  Det er også i bruk i Egypt, Saudi-Arabia og Peru.

Kilder 
 FAS.org: BMR-600

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Kjøretøymodeller introdusert i 1979
SIBMAS

SIBMAS er et belgisk sekshjulsdrevet amfibisk stormpanservogn. Det ble utviklet fra den sørafrikanske Ratel på privat initiativ sent på 1970-tallet, og solgt til Malaysia i 1981.

Eksterne lenker
 Bilder og beskrivelse hos ArmyRecognition.com (fransk)
 Bilder og beskrivelse hos GlobalSecurity.org (engelsk)

Stormpanservogner
Kjøretøymodeller introdusert i 1981
WZ 523S

WZ 523 er et kinesisk sekshjulsdrevet amfibisk pansret personellkjøretøy.  Det ble først sett av vestlige observatører på en militærparade i Beijing i 1984.  Det ligner på belgiske SIBMAS.

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Introduksjonsår ikke oppgitt
Sandock-Austral Ratel

Sandock-Austral Ratel er et sørafrikansk sekshjulsdrevet stormpanservogn. Det ble tatt fram på 1970-tallet, og er i tjeneste med Marokko og Sør-Afrika.

Eksterne lenker 
 

Stormpanservogner
Introduksjonsår ikke oppgitt
Lausanne

Lausanne er en by i den fransktalende delen av Sveits. Byen er hovedstad i kantonen Vaud, og ligger ved bredden av Genèvesjøen.

Nasjonale institusjoner 
Landets høyesterett, den tredje statsmakt, ligger i byen.

Internasjonale institusjoner 
Den internasjonale olympiske komité (IOC) har sitt hovedkvarter i Lausanne. Her ligger også Olympiamuseet.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Lausanne
Vaud
Byer grunnlagt på 1100-tallet
Jakt & Fiske

Jakt & Fiske er landets største og eldste magasin for jakt- og fiskeinteresserte med rundt 250 000 lesere og et opplag på nesten 90 000 eksemplarer. Bladet er en månedlig publikasjon og utgis av Norges Jeger- og Fiskerforbund. Første utgave av Jakt & Fiske kom ut i 1872, da som "Meddelelser fra Norsk Jæger- og Fisker-Forening", fra 1882 som "Norsk Jæger- og Fisker-Forenings Tidsskrift".

Jakt & Fiske ble lansert som digitalt magasin 27. september 2018 på https://jaktogfiske.njff.no

Eksterne lenker
 
 Nettsted for Norges Jeger- og Fiskerforbund

Norske fagblader
Jakt i Norge
Sportsfiske i Norge
Sportslitteratur
Minix

Minix (forkortelse for «mini-UNIX») er et POSIX-kompatibelt og et Unix-lignende operativsystem som er basert på en mikrokjerne.  Det ble opprinnelig utviklet av Andrew S. Tanenbaum ved Vrije Universiteit Amsterdam. I MINIX 3 skiftet hovedformålet med utviklingen fra å være for utdanning, til heller å lage et pålitelig og stabilt operativsystem.

MINIX var opprinnelig proprietær programvare. I 2000 ble det fri og åpen programvare og lansert under BSD-lisensen.

Første versjon ble lansert i 1987.  Siste versjon er 3.3.0 og ble lansert 16. september 2014.

Minix var en av Linus Torvalds' inspirasjonskilder for Linux. Tanenbaum og Torvalds har i senere tid vært uenige i hva som er den beste arkitekturen, siden Linux har valgt en monolittisk arkitektur.

Eksterne lenker
QNX

QNX er et kommersielt og proprietært sanntids operativsystem (OS) basert på en mikrokjerne-arkitektur, fra QNX Software Systems som eies av Harman International Industries.  Det ligner på Unix og følger POSIX-standarden.  Det er antageligvis det mest vellykkede mikrokjerne-OSet på markedet.

QNX stammer fra 1982, og ble revidert mange ganger i årene som fulgte.  Selskapet het på den tiden Quantum Software Systems.  Midt på 1990-tallet var det så nært POSIX-standarden at de bestemte seg for å skrive om for å følge standarden helt.  På slutten av årtiet så navnet selskapet seg om til det nåværende navnet etter konflikter med harddisk-produsenten av samme navn.

Noen viktige konkurrenter er VxWorks, Linux, THEOS, Windows CE og OS-9.

Eksterne lenker
 
 QNXZone – brukermiljø med forum og blogger (engelsk)
 QNX User Community – brukermiljø med forum og nyheter (engelsk)
 GUIdebook > GUIs > QNX – brukergrensesnittgalleri (engelsk)
 QOR: Russisk QNX-portal (russisk)

Mikrokjerner
Sanntidsoperativsystemer
Innebygde operativsystemer
Unixliknende distribuerte operativsystemer
Proprietære operativsystemer
Programvare fra 1982
1982 i USA
Natech P6-300M

Natech P6-300M er en beltevogn utviklet av det finske firmaet Hydrolink i Vasa.  Natech Production fra Narvik produserer den militariserte versjonen for det norske forsvaret.  De første vognene ble kjøpt inn i 1996.

Den brukes blant annet til å bære EADS SGS 2000, et system for elektronisk krigføring.  Forsvarets gamle beltevogn BV-206 hadde ikke lastekapasitet til å bære det tunge systemet.

Vogna har rammestyring med hydrauliske stag mellom de to vogndelee og hydrostatisk drift. Motoren er en seksylindret Cummins 6CTA8 diesel med 270 hk.  Lengden er 8 000 mm og bredden er 2 400 mm.  Egenvekten er 7 800 kg og totalvekten er 12 000 kg.  Maksimal hastighet på vei er 50 km/h.

Militære beltevogner
Finn Helgesen

Finn Helgesen (født 25. april 1919 i Danvik, Drammen, død 3. september 2011 i Lørenskog) var en norsk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz og 1952 i Oslo. 

Under OL i St. Moritz i 1948 tok han gull på 500 m, ett tidels sekund foran tre løpere som delte sølvmedaljen. I Oslo fire år seinere fikk han samme tid som Gordon Audley og Arne Johansen som delte bronseplassen, men fordi han ble dømt bak Audley i mål i parløp, ble han henvist til femteplass.

Helgesen representerte Oslo Skøiteklub.

Personlige rekorder 
 500 meter – 43,1
 1 000 meter – 1.31,5
 1 500 meter – 2.25,4 
 3 000 meter – 5.15,4
 5 000 meter – 9.05,1
 10 000 meter – 18.39,4

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske skøyteløpere
Olympiske mestere for Norge
Olympiske mestere i hurtigløp på skøyter
Medaljevinnere under Vinter-OL 1948
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1948
Skøyteløpere under Vinter-OL 1948
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1952
Skøyteløpere under Vinter-OL 1952
Skøyteløpere for Oslo Skøiteklub
Personer fra Drammen kommune
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1919
Dødsfall i 2011
Jan Johansen

Jan Johansen var inntil 2007 det vanligste mannsnavnet i Norge. I 2007 hadde Jan Olsen overtatt å være det vanligste mannsnavnet i Norge. I 2022 var det 729 menn som hadde Jan Johansen som sitt første fornavn og etternavn i Norge. Av disse var det 74 menn som hadde Jan Johansen som sitt eneste fornavn og etternavn. Samtidig var det 202 menn som hadde Jan Johannessen som sitt første fornavn og etternavn i Norge. Av disse var det 25 menn som hadde Jan Johannessen som sitt eneste fornavn og etternavn. 14 menn hadde Jahn Johansen som sitt første fornavn og etternavn. I Danmark var det per 1. januar 2022 229 menn med navnet Jan Johansen og 12 menn med navnet Jan Johannessen.

Utbredelse

|}

Kjente personer med navnet
Jahn Otto Johansen (1934–2018), journalist i NRK
Jan Johansen (idrettsutøver) (født 1944), kajakkpadler og olympisk mester OL i 1968
Jan Arvid Johansen (1947–2017), norsk musiker
Jan Johansen (administrerende direktør) (født 1961), administrerende direktør i Trygg Trafikk fra 2013
Jan Johansen (musiker) (født 1966), svensk musiker
Jan Møller Johansen (født 1966), dansk skuespiller
Jan Steinar Engeli Johansen (født 1972), norsk Frp-politiker

Se også
Jan Johansen: Jakten på den norske mannen, norsk TV-serie fra 2005

Referanser

Mannsnavn
Vanlige navn i Norge
Panhard VCR

Panhard VCR er en fransk familie av pansrede personellkjøretøyer med sekshjulsdrift. Det ble tatt fram på eget initiativ av Panhard, og vist første gang i 1977. En variant med firehjulsdrift er også tatt fram. VCR betyr Véhicule de Combat à Roues (kamp-hjulkjøretøy).

Varianter 

 VCR/TT – Transport de Troupes 
Standard pansret personellkjøretøy

 VCR/TH – Tourelle HOT (HOT-tårn)
Panserjeger utstyrt med et Euromissile UTM 800 tårn med fire HOT ATGW, og med plass til ytterligere ti HOT ATGW i skroget.

 VCR/IS – Intervention Sanitaire
Ambulanse med plass til enten seks sittende og to på båre eller fire på båre.

 VCR/PC – Poste de Commandement
Mobil kommandopost.

 VCR/AT – Atelier Technique (teknisk værksted)
Bergingsvogn.

 VCR/AA – d'Auto-défense Anti-aérienne
Vogn med tårn med et eller to 20 mm luftvernskanoner.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Kjøretøymodeller introdusert i 1977
ENGESA EE-11 Urutu

ENGESA EE-11 Urutu er et brasiliansk amfibisk pansret personellkjøretøy med sekshjulsdrift.  Det ble satt i produksjon for den brasilianske hæren i 1974.

Eksterne lenker
 Globalsecurity.org (engelsk)
 Armyrecognition.com (fransk)

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Kjøretøymodeller introdusert i 1974
Alvis Saracen

Alvis Saracen er et britisk pansret personellkjøretøy med sekshjulsdrift produsert av Alvis. Det ble utviklet like etter andre verdenskrig, og var i produksjon fra 1952 til 1972.

Eksterne lenker 
 

Pansrede personellkjøretøyer fra Storbritannia
Kjøretøymodeller introdusert i 1952
Produktavviklinger i 1972
Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Hotspur Hussar

Hotspur Hussar er et britisk pansret personellkjøretøy med fire- eller sekshjulsdrift. Det ble vist offentlig første gang i 1984.  Den underliggende mekanikken kommer fra Land Rover Defender.

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Kjøretøymodeller introdusert i 1984
TAB-71

TAB-71 er et rumensk amfibisk pansret personellkjøretøy med åttehjulsdrift.  Det er basert på det sovjetiske BTR-60PB, men med kraftigere motorer og bedre elevasjon på mitraljøsene i tårnet.

Kilder
 Jane's Armour and artillery 1997-98, ISBN 0-7106-1542-6

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Introduksjonsår ikke oppgitt
OT-64

OT-64 er en serie amfibiske pansrede personellkjøretøyer med åttehjulsdrift.  De ble utviklet i samarbeid mellom Polen og Tsjekkoslovakia, og de første produksjonsmodellene sto ferdig i 1964. OT-64 er den tsjekkiske betegnelsen, i Polen har kjøretøyet betegnelsen SKOT. I tillegg til Tsjekkoslovakia og Polen ble OT-64 eksportert til India, Libya, Marokko, Sudan, Syria, Uganda og Ungarn.

OT-64 har et skrog konstruert i sveiset stål som gir beskyttelse for riflekalibrede prosjektiler og granatsplinter. I vannet gir to propeller fremdrift på opptil 9km/t. Alle variantene har nattsikter, vinsj, beskyttelse mot ABC-våpen og plass til 15 fullt utstyrte soldater.

Varianter 
OT-64A (SKOT) Den første varianten. Uten tårn, men kunne utstyres med et 7,62 mm maskingevær.
OT-64B (SKOT-2) Fastmontert 7,62 mm maskingevær eller 12,7 mm mitraljøse utstyrt med skjold.
OT-64C(1) (SKOT-2A) Utstyrt med tårn av samme type som brukt av BTR-60PB med en 14,5 mm maskinkanon og et 7,62 mm maskingevær. Noen kjøretøy ble også utstyrt med to panservernmissiler.
OT-64C(2) (SKOT-2AP) Nytt tårn med samme bestykning som OT-64C(2), men med mulighet for å elevere bestykningen til +89,5° for å kunne bruke den som antiluftskyts.

Galleri

Eksterne lenker 
 
 GlobalSecurity.org om OT-64 (engelsk)

Pansrede personellkjøretøyer (hjulgående)
Kjøretøymodeller introdusert i 1964
Julebrus

Julebrus er en samlebetegnelse for ulike typer norsk brus som tradisjonelt blir solgt i tida rundt jul, men som på 2000-tallet er i handelen fra oktober til januar. Det hersker uenighet blant julebrusprodusentene om hvilken julebrus som var først på markedet. Hansa bryggeri hevdet at de var først med sin julebrus i 1970. Andre har hevdet at Hamar bryggeri introduserte sin julebrus i 1960-årene. Brynild har på sin side hevdet at de allerede i 1958 solgte Festbrus, med motiv av dansende julenisser, og derfor var først.

Varianter 
Julebrus er stort sett rød eller mer brunlig, men kommer også i grønn og gul. I Telemark skiller man mellom to typer julebrus: «klar» og «grumset». Den grumsete julebrusen er oransje og opak, mens den klare julebrusen er rødere og transparent. Hamar bryggeri reklamerte for «grønn, festlig julebrus».

På Sørlandet og på Hamar og andre midtre og nordlige deler av Østlandet (Oppland og Hedmark), i Trondheim og sørlige deler av Nord-Norge, er julebrusen brun og smaker litt som champagnebrus. I sørlige deler av Østlandet samt Vestlandet og i deler av Nord-Norge er julebrusen stort sett rød og smaker som eventyrbrus som er den mest vanlige røde brusen resten av året.

I 2004 besluttet Aass Bryggeri å legge ned produksjonen av julebrus, noe som ble dårlig mottatt blant tilhengerne. Tilbakemeldingene bryggeriet mottok etter nedleggelsen førte til at produksjonen ble gjenopptatt.

Julemust 

I svensk tradisjon er en tilsvarende leskedrikk ved juletider også en søt brustype, i Sverige kalt . Drikken skiller seg fra julebrus hovedsakelig ved bruken av maltekstrakt og humle. Ingrediensene kommer av at must historisk ble utviklet som et alkoholfritt alternativ til øl.

Roma Mineralvannfabrikk i Lillestrøm er den eneste norske produsenten av julemust.

Referanser

Se også 
 Sukkerøl
 Julebruskongens julekalender

Eksterne lenker
AMX VCI

AMX VCI (fransk: Véhicule de Combat d´Infanterie) er et fransk beltegående pansret personellkjøretøy utviklet på 1950-tallet.  De første produksjonsmodellene sto ferdig i 1959, og var bygget på chassiset til stridsvognen AMX-13.

Litteratur
 Christopher F. Foss, Jane's Tank and Combat Vehicle Recognition Guide, HarperCollins Publishers, London 2002. 
 Samer Kassis, 30 Years of Military Vehicles in Lebanon, Beirut: Elite Group, 2003. 
 Samer Kassis, Véhicules Militaires au Liban/Military Vehicles in Lebanon 1975-1981, Trebia Publishing, Chyah 2012. 
 Steven J. Zaloga, Tank battles of the Mid-East Wars (2): The wars of 1973 to the present, Concord Publications, Hong Kong 2003.

Eksterne lenker 

 

Pansrede personellkjøretøyer (beltegående)
Kjøretøymodeller introdusert i 1959
Steyr 4K 7FA G 127

Steyr 4K 7FA G 127 er et sveitsisk pansret personellkjøretøy med beltedrift fra Steyr-Daimler-Puch.  Den er en videreutvikling av Saurer 4K 4FA, og de første produksjonsmodellene sto ferdig i 1977.

Pansrede personellkjøretøyer (beltegående)
Kjøretøymodeller introdusert i 1977
Saurer 4K 4FA

Saurer 4K 4FA er et østerriksk pansret personellkjøretøy med beltedrift. I den østerrikske hæren gikk det under betegnelsen SPz A1. Det ble også eksportert til Hellas under navnet Leonidas. 

Saurer 4K 4FA ble utviklet ut i fra SdKfz 251 fra andre verdenskrig. Den første prototypen var ferdig i 1958, og det gikk i produksjon i 1961.

Kjøretøyet har en sekssylindret dieseldrevet firetaktsmotor. Det veier 14 tonn, og har en rekkevidde på 230 km (vei) eller 140 km (terreng).

Det ble utviklet videre som Steyr 4K 7FA G 127.  

Pansrede personellkjøretøyer (beltegående)
Kjøretøymodeller introdusert i 1961
Marder

Marder er en tysk beltegående stormpanservogn, utviklet på 1960-tallet.  Den ble produsert av Rheinstahl og Krupp.  De første produksjonsmodellene ble levert i 1970.

Eksterne lenker 
 

Stormpanservogner
BMP-23

BMP-23 er en bulgarsk stormpanservogn.  Den ble utviklet på basis av sovjetiske MT-LB pansret personellkjøretøy og 2S1 Gvosdika selvdreven 122 mm haubitser.

Varianter 

BMP-23A BMP-23 med røykgranatkastere på sidene av tårnet, og utskyter for AT-4 Spigot på tårntaket.
BRM-23 Oppklaringskjøretøy med mannskap på fem og ekstra overvåkningsutstyr.
BMP-30 BMP-23 med tårnet fra BMP-2 med 30 mm maskinkanon, 7,62 mm MG, mulighet for AT-4 eller AT-5 panservernmissiler og tre røykgranatkastere på tårnet.

Kilder 
 Foss, Christopher; Jane's AFV Recognition Handbook, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

Eksterne lenker 
 

Stormpanservogner
BMD-1

BMD-1 () er en sovjetisk amfibisk stormpanservogn med 73 mm kanon, beregnet på luftlandsettinger.  I vannet er framdriften fra to vannjeter.

Eksterne lenker 
 

Stormpanservogner
Austbygde

Austbygde, er et kirkesokn og tettsted i Tinn i Telemark. Blant andre Statistisk sentralbyrå bruker navnet Tinn Austbygd om tettstedet. Dette navnet er ikke offisielt godkjent. Austbygde kirke er sognets kirke.

Tettstedet (Austbygde sentrum) har  innbyggere per 1. januar . Uttalen av navnet er auss`byggde.

Bygda ligger ved den nordøstre bredden av Tinnsjå, to kilometer fra nabobygda Atrå i vest. Nordover i dalen som strekker seg fra Tinnsjøen ligger Tessungdalen. Austbygdåe, et vernet vassdrag, renner gjennom bygda. Austbygde er det nest største stedet i Tinn etter folketall etter Rjukan.

Austbygde består av småbygdene Haukås, Lurås og Nordbygda.

Austbygde har en av Tinns populære badeplasser, Sandviken, ved Tinnsjå.

Næring
Bygda har to campingplasser; Sjøtveit camping og Sandviken camping, i tillegg til bankfilial, skole, barnehage,  bensinstasjon, dagligvarebutikk, bakeri, drosjesentral og industri.
Det er mange selvstendig næringsdrivende innen anlegg/transport, tømrer/snekker, trevare, turistnæring. Det er en storstilt hytteutbygging i Lure, Nystaul og Skirvedalen. Denne hytteutbyggingen er etter Gaustablikk størst i Tinn.

Historie
Austbygde kirke ble bygd i 1888 etter at sognet etter resolusjon i 1886 ble oppretta. Eiendommen der kirka står ble gitt av Haukås til å bygge kirke.

Før i tiden var Austbygde ett av flere anløp for dampskipstrafikken på Tinnsjå. Austbygde var svært tidlig kjent for sine meget god veier, og for smedkunsten.

Severdigheter 
 Djuvhovd - et ettehvert nasjonalt kjent utsiktpunkt over Tinnsjøen og inn mot Vestfjorddalen.
 Lure Kulturminneområde

Kjente personer fra Austbygde
 Snowshoe Thompson (Jon Torsteinson Rue, 1827–1876), norsk-amerikansk skipionér
 Linnea Dale, artist, vokalist og Idol-deltaker.
 Jon Haukaas (1907-2006), tildelt Den Kongelige Norske St. Olavs Orden, Ridder av 1. klasse, forfatter, historiker, prest og rektor ved Oslo lærerhøgskole)
 Anne Fransen, skuespiller
 Knut Lurås (1782-1843), spelemann

Referanser

Eksterne lenker
 Bygdas nettside

Bosetninger i Tinn
Tettsteder i Vestfold og Telemark
Liv Tyler

Liv Tyler (født Liv Rundgren 1. juli 1977 i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller. Hun er datter av Steven Tyler, vokalist i Aerosmith. Moren oppkalte henne etter Liv Ullmann.

Tyler arbeidet først som modell, men skiftet snart til skuespill. Hun er blant annet kjent for rollen som «Arwen» i Ringenes herre-filmene.

Filmografi 
 1994: Silent Fall
 1995: Heavy
 1995: Empire Records
 1996: Stealing Beauty
 1996: That Thing You Do!
 1997: Inventing the Abbotts
 1997: U Turn 
 1998: Armageddon
 1999: Plunkett & Macleane
 1999: Cookie's Fortune
 1999: Onegin
 2000: Dr. T og kvinnene
 2001: One Night at McCool's
 2001: Ringenes herre: Ringens brorskap – som «Arwen Undómiel»
 2002: Ringenes herre: To tårn – som «Arwen Undómiel»
 2003: Ringenes herre: Atter en konge – som «Arwen Undómiel»
 2004: Jersey Girl
 2005: Lonesome Jim
 2007: Reign Over Me
 2008: The Strangers
 2008: The Incredible Hulk
 2010: Super
 2011: The Ledge
 2012: Robot & Frank

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Modeller fra USA
Personer fra New York City
Fugløykalven fyr

Fugløykalven fyr er et innseilingsfyr som ligger på en 40 m høy, bratt holme nord for Nord-Fugløy i Karlsøy kommune i Troms og Finnmark fylke. Fugløykalven ligger mellom Vanna og Arnøya og er fylkets nordligste punkt.

Historie og teknisk utforming
Fyrstasjonen ble opprettet i 1916 og har vært i drift siden. Stasjonen var bemannet fram til 2003. Selve fyrbygningen er et åttekantet betongtårn av samme type som Sula fyrstasjon i Sør-Trøndelag. Tårnet er 8,5 m høyt og rager 42 moh. Fyret lyser 17,4 nautiske mil utover havet.

Linseapparatet er skjermet med 19 sektorer i sitt lysmønster, som båter kan navigere etter. Ingen andre fyr i Norge har flere sektorer. Fugløykalven fyr er det mest strategisk plasserte fyret i hele regionen, det er innseilingsfyret fra nord til Norge og er viktig med tanke på supertankertrafikken, spesielt på grunn av det urene farvannet i omgivelsene.

I tillegg til fyrtårnet, består fyrstasjonen av et bolighus og uthus som til sammen utgjør et tett, lite anlegg rundt en innebygget gårdsplass med høye gjerder. Taubane og sti fører ned til landing og naust. Fugløykalven fyrstasjon er regnet som en av landets mest isolerte stasjoner, med 20 km over åpent hav til nærmeste fastbode sted. I tillegg har fyret usikre landingsforhold på grunn av sterk havsjø, derfor ble det opprinnelig bestemt at betjeningen skulle oppholde seg minst seks måneder av gangen ute på fyret. Fram til 1985 ble personalet på fyret transportert til og fra med skøyte, etter dette ble det opprettet helikopterrute hit.

I tillegg til det rent fyrtekniske arbeidet på stasjonen, har fyrpersonalet gjennom årene utført mange andre viktige oppgaver. Fyret har vært stasjon for meteorologiske observasjoner og fyrpersonalet har hatt tilsynsoppgaver av den fredete Nord-Fugløya for fylkesmannens miljøvernavdeling. Fra fyret har det også blitt drevet en kontinuerlig opplysningsvirksomhet for fiskere som ringte for å få værrapporter fra dette værharde området.

Fugløykalven fyrstasjon ble automatisert og avfolket 2003. Hele holmen og alle bygningene er i dag fredet etter lov om kulturminner.

I 2004 laget Erik Smith-Meyer en kortfilm med avfolkinga av Fugløykalven fyrstasjon som tema.

Litteratur
Ellingsve, Eli Johanne (2012): Ishavsfyr

Referanser

Eksterne lenker
 Norsk Fyrhistorisk Forening - Fugløykalven Fyrstasjon
 Artikkel i Nordlys om Meyers filmprosjekt
 Satellittbilde over Nord-Fugløy
 

Fyr i Troms og Finnmark
Samferdsel i Karlsøy
Kulturminner i Karlsøy
Byggverk i Karlsøy
Byggverk fullført i 1916
1916 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet