alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Richard Garth Henning

Richard Garth Henning (født 17. oktober 1964 i Rockville Centre i delstaten New York i USA) er en amerikansk katolsk prelat og koadjutorbiskop av bispedømmet Providence i Rhode Island.

Liv og virke

Bakgrunn
Richard Henning gitt ved Chaminade High School i Mineola og fikk i 1988 en Master of Arts i historie ved St. John’s University i Queens i New York City, og fullførte sine kirkelige studier ved Seminary of the Immaculate Conception i Huntington (1988–1992).

Prest
Han ble presteviet for bispedømmet Rockville Centre, som omfatter hele Long Island utenom New York City, den 30. mai 1992 av biskop John R. McGann av Rockville Centre. I 2000 tok han lisensgrad i bibelteologi ved Catholic University of America i Washington, D.C. I 2007 tok han doktorgrad i bibelteologi ved Angelicum i Roma.

Han var blant annet kapellan av St. Peter of Alcantara i Port Washington (1992–1997), professor for Den Hellige Skrift, formator (2002–2012) og så rektor (2012–2018) ved Seminary of the Immaculate Conception i Huntington (2002–2012), direktør for Sacred Heart Institute for Ongoing Formation of the Clergy (2012–2018), biskoppelig vikar for sentralvikariatet (2017) og fra 2018 vikar for menighetsevangelisering og pastoralplanlegging og fra 2021 vikar for presteskapet.

Hjelpebiskop i Rockville Centre
Den 8. juni 2018 utnevnte pave Frans ham til titulærbiskop av Tabla og til hjelpebiskop av Rockville Centre. Biskopen av Rockville Centre, John Oliver Barres, bispeviet ham den 24. juli samme år; medkonsekrererende var dennes embedsforgjenger William Francis Murphy, og Robert John Brennan, hjelpebiskop i Rockville Centre.

Biskop av Providence
Pave Frans utnevnte Richard Henning den 23. november 2002 til koadjutorbiskop av Providence.

Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
 Pave Leo XII (1760-1829) *1794
 Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
 Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
 Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
 Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
 Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
 Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
 Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
 Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
 Kardinal Giovanni Lajolo (1935-) *1989
 Kardinal Justin Francis Rigali (1935- ) *1985
 Biskop  John Oliver Barres (1960- ) *2009
 Biskop Richard Garth Henning (1964- ) *2018

Referanser 

Katolske biskoper fra USA
Personer fra New York City
Linjen Rebiba
Opptattarbeid

''Må ikke forveksles med oppattarbeid, handlingen å bygge på nytt for å korrigere feil

Opptattarbeid, tomgangsarbeid eller «å lage seg arbeid» er en aktivitet som utføres for å få tiden til å gå og holde seg opptatt, men som i seg selv har liten eller ingen faktisk verdi. Opptattarbeid skjer i næringslivet, militæret og andre steder i situasjoner hvor folk kan være pålagt å være til stede, men kan mangle muligheter, ferdigheter eller behov for å gjøre noe mer produktivt. Folk kan delta i opptattarbeid for å skape en illusjon hvor det ser ut som man er travel for å unngå kritikk for å være inaktiv, og unngå oppsigelse eller sanksjoner.

Noen arbeidere synes det er viktigere å opprettholde en fasade hvor man konstant jobber raskt, slik at dem selv og andre får et inntrykk av at det de gjør er viktig. Konstant hastverk hos arbeidstakere kan føre til uforholdsmessig fordeling av faktisk arbeid, ettersom arbeidstakerne kan utsette viktig arbeid ved å prøve å fullføre tidligere utpekte mindre viktige oppgaver. Å opprettholde et svært høyt nivå av konstant opptatthet kan faktisk være skadelig for driften av en forretning eller organisasjon hvor nye oppgaver ikke utføres i tide fordi arbeidstakerne alltid er veldig opptatt. Dette kan også føre til at arbeidstakerne tar snarveier for å utføre de viktige oppgavene raskere hvilket kan negativt påvirke kvaliteten på resultatene.

Opptattarbeid kan være kontraproduktivt i arbeidslivet fordi det kanskje ikke er i samsvar med de overordnede målene og prioriteringene i en organisasjon for å oppnå og opprettholde suksess i sine virksomheter. Antagelsen om at aktivitet på arbeidsplassen er viktigere enn produktivitet på arbeidsplassen kan føre til at ansatte tror at arbeidsmengde er viktigere enn kvaliteten på arbeidet, hvilket ikke er produktivt for den generelle funksjonen til en virksomhet.

Se også 
 Arbeidshus
 Arbeid mens man er syk(en)
 Undersysselsetting, underutnyttelse av arbeidernes talenter eller ferdigheter i arbeid(en)
 Fortrengningshandling, en tilsynelatende irrelevant handling som et dyr foretar
 Hobby
 Parkinsons lov, humoristisk lov som sier: «Arbeidet ekspanderer til å fylle den tiden som er til disposisjon»
 Straffearbeid
 Vakuumaktivitet, instinktiv atferd i fravær av en stimuli som normalt fremkaller atferden(en)

Referanser 

Økonomiske ord og uttrykk
Tom-Rune Eliseussen

Tom-Rune Eliseussen (født 19. juli 1972) er en norsk politiker (Sp) som er ordfører i Senja kommune. Han ble kommunens første ordfører ved kommunens opprettelse den 1. januar 2020.

Referanser 

Sp-ordførere i Troms
Lokalpolitikere i Senja
Manolescus Memoiren

Manolescus Memoiren er en tysk stumfilm fra 1920 regissert av Richard Oswald.

Skuespillere 
 Conrad Veidt som Manolescu
 Erna Morena som Diane von Montignan
 Lilli Lohrer som Leonie
 Hedda Vernon som Cäcilie
 Hermann Wlach som Rudolf Berg
 Alfred Kuehne
 Clementine Plessner som Manolescu
 Kathe Oswald som Inge
 Rudolf Forster som Alfons
 Adele Sandrock som Anastasia Worutzky
 Robert Scholtz som Geheimpolizist Schröder
 Preben J. Rist

Referanser

Eksterne lenker 

Tyske stumfilmer
Filmer fra 1920
Zorros merke (1920)

The Mark of Zorro er en amerikansk stumfilm fra 1920 regissert av Fred Niblo.

Skuespillere 
 Douglas Fairbanks som Don Diego Vega/Señor Zorro
 Marguerite De La Motte som Lolita Pulido
 Noah Beery Sr. som Sergeant Pedro Gonzales
 Charles Hill Mailes som Don Carlos Pulido
 Claire McDowell som Doña Catalina Pulido
 Robert McKim som Juan Ramon
 George Periolat som Alvarado
 Walt Whitman som Felipe
 Sidney De Gray som Alejandro Vega
 Tote Du Crow som Bernardo
 Noah Beery Jr.
 Charles Stevens
 Milton Berle

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1920
Cryptorama

Cryptorama er en slekt av små, vedborende biller.

Utseende 
Små (1,5-6 millimeter), ovale, fint hårete, mørke borebiller. Antennene er sagtakkede, de tre ytterste leddene danner en avlang klubbe.

Levevis

Utbredelse

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien Mesocoelopodinae Mulsant & Rey, 1864
 Stammen Tricorynini
 Slekten Cryptorama Fall, 1905

Liste over artene 

 Cryptorama antillensis White, 1984
 Cryptorama carinatum White
 Cryptorama concavum White
 Cryptorama confusum White
 Cryptorama crepusculum White
 Cryptorama densipunctatum Fisher
 Cryptorama densum White
 Cryptorama dufaui (Pic, 1909)
 Cryptorama fuliginosum White
 Cryptorama griseum White
 Cryptorama grossum White
 Cryptorama guatemalensis White
 Cryptorama holosericeum (LeConte, 1878)
 Cryptorama impunctatum White
 Cryptorama lividum White
 Cryptorama megalops White
 Cryptorama minutum (LeConte, 1878)
 Cryptorama oblongum Fall, 1905
 Cryptorama panamensis White
 Cryptorama parvum White
 Cryptorama punctatum White
 Cryptorama rufescens White
 Cryptorama sericeum (Pic, 1909)
 Cryptorama sparsum White
 Cryptorama texanum White
 Cryptorama tortolensis White
 Cryptorama unistriatum White
 Cryptorama vorticale Fall, 1905

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1905
Yunnanobium

Yunnanobium er en slekt av små, ofte vedborende biller. Disse artene utmerker seg ved å ha kamformede antenner.

Utseende 
Små (3-6 millimeter), avlange, gjerne matt brune borebiller. Kroppsformen er sylindrisk. Antennene er kamformede.

Levevis 
Artene borer i morken, død ved av løvtrær eller i sopp.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Kina.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien kamborebiller, Ptilininae Shuckard, 1840
 Stammen Ptilinini
 Slekten Yunnanobium Español, 1965 
 Yunnanobium longicorne (Pic, 1907)

Referanser

Eksterne lenker 

 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1907
Kinas insekter
Gnostus

Gnostus er en slekt av tyvbiller.

Utseende 
Små (ca. 2 millimeter), avlange, halvblanke, brune tyvbiller. Kroppen er uten skjellkledning. Antennene er kraftig, det innerste leddet langt og klubbeformet, det andre leddet stort og ovalt, de ytre leddene er korte og danner en avlang svøpe. Pronotum er rundet og hvelvet med to skarpe, buede lengdesribber. Dekkvingene er jevnbrede med litt uregelmessige rader av grove, grunne punktgroper.

Levevis 
Artene i denne slekten lever sammen med maur.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen, én art går nord til Florida.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
 Underfamilien tyvbiller, Ptininae
 Stammen Gnostini
 Slekten Gnostus Westwood, 1855
 Gnostus floridanus Blatchley, 1930
 Gnostus formicicola Westwood, 1855
 Gnostus meinerti Wasmann, 1894

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1855
Xyletinites

Xyletinites er en utdødd slekt av små, ofte vedborende biller.

Utseende 
Små, kort sylindriske, gjerne brune borebiller.

Levevis 
Larvene utviklet seg trolig i død ved.

Utbredelse i tid og rom 
Arten er beskrevet fra fossiler fra Rott i Tyskland, disse stammer fra Sen Oligocen, ca. 24 millioner år før nåtid.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedborebiller, Xyletininae Gistel, 1856
 Slekten †Xyletinites Heyden & Heyden, 1866
 †Xyletinites tumbicola Heyden & Heyden, 1866

Referanser

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1866
Fossile insekter
Cratoatractocerus

Cratoatractocerus  er en utdødd slekt av treborende biller.

Utseende 
En ganske stor (28 millimeter), lange og slank, sylindriske verftsbille.

Levevis 
Disse billene borer like under barken på døde og døende trær.

Utbredelse i tid og rom 
Arten er beskrevet fra Cratoformasjonen i Brasil, denne stammer fra Kritt-tiden.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Cucujiformia
 Overfamilien verftsbiller, Lymexyloidea
 Familien verftsbiller, Lymexylidae
 Underfamilien Atractocerinae - gjerne ført til Lymexylinae
 Slekten †Cratoatractocerus Wolf-Schwenninger, 2011
 †Cratoatractocerus grimaldii Wolf-Schwenninger, 2011

Eksterne lenker 
 
 Lymexylidae på Tree of Life: 

Biller formelt beskrevet i 2011
Fossile insekter
Promelittomma

Promelittomma er en slekt av treborende biller. De kan kjennes på svært langstrakt kroppsform med korte antenner, vifteformede maksillepalper hos hannene og myke dekkvinger.

Utseende 
Middelsstore (gjerne ca. 10-15 millimeter), langstrakte, brunlige biller. Dekkvingene er myke. Det er ofte betydelig forskjell i størrelse og utseende mellom kjønnene, hunnene er størst og bredest. Også innen samme kjønn varierer de mye i størrelse. Det ytterste leddet på palpene er kraftig forstørret. Fasettøynene er store. Dekkvingene dekker hele bakkroppen.

Levevis 
Disse billene borer i ved og er regnet som et betydelig skadedyr på kokospalmer.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Madagaskar og Seychellene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Cucujiformia
 Overfamilien verftsbiller, Lymexyloidea
 Familien verftsbiller, Lymexylidae
 Underfamilien Melittommatinae Wheeler, 1986
 Slekten Promelittomma Wheeler, 1986
 Promelittomma insulare (Fairmaire, 1893)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Lymexylidae på Tree of Life: 

Biller
Biller formelt beskrevet i 1893
Marooned Hearts

Marooned Hearts er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av George Archainbaud.

Handling 
Bortskjemte Marion Ainsworth misliker det faktum at hennes forlovede, den unge kirurgen Dr. Paul Carrington bruker mye mer tid på jobben sin enn på henne. Så når et nødanrop fra sykehuset truer med å forstyrre pikniken deres, avskjærer Marion denne meldingen. Dette fører til Carrington kommer alt for sent til en kritisk operasjon, noe som ødelegger hele karrieren hans. Etter råd fra vennen Dr. Matthews, bryter Carrington forlovelsen og reiser til en øde øy hvor han har tenkt å fortsette sin videre forskning.

Men Carrington blir deretter rapportert som forsvunnet til sjøs. Ett år senere gjennomfører Marion og hennes nye frier, Cyrus Carter, et cruise sammen for å bekrefte doktorens død. Underveis eksploderer lystbåten deres, og Marion blir skylt i land på den samme øya hvor Carrington nå holder til. Etter en rekke komplikasjoner tilgir Carrington henne, og de vender endelig tilbake til sivilisasjonen sammen.

Skuespillere 
 Conway Tearle som Dr. Paul Carrington
 Zena Keefe som Marion Ainsworth
 Ida Darling som Mrs. Ainsworth
 Tom Blake som Peter Harkins
 Eric Mayne som Cyrus Carter
 George Backus som Dr. Matthews
 Joseph Flanagan
 Lavilla Siebert

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1920
Figaros Hochzeit

Figaros Hochzeit er en tysk stumfilm fra 1920 regissert av Max Mack.

Skuespillere 
 Alexander Moissi som Figaro
 Hella Moja som Cherubino
 Eduard von Winterstein som Almaviva
 Vera Schwarz
 Johanna Mund som Susanna
 Guido Thielscher som Antonio
 Ilka Grüning som  Marcelline
 Richard Treu som Dr. Bartholo
 Paul Graetz som Bassillo
 Claire Selo

Referanser

Eksterne lenker 

Tyske stumfilmer
Filmer fra 1920
Pavel Dzik

Pavel Dzik (født 18. november 1998) er en belarusisk freestylekjører.

Han representerte Belarus under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ble utslått i kvalifiseringen i hopp.

Referanser

Eksterne lenker 
 

hviterussiske freestylekjørere
Deltakere for Belarus under Vinter-OL 2022
Freestylekjørere under Vinter-OL 2022
Sherzod Khashyrbayev

Sherzod Khashyrbayev (født 14. april 2003) er en kasakhstansk freestylekjører.

Han representerte Kasakhstan under Vinter-OL 2022 i Beijing, hvor han ble utslått i kvalifiseringen i hopp.

Referanser

Eksterne lenker 
 

kasakhstanske freestylekjørere
Deltakere for Kasakhstan under Vinter-OL 2022
Freestylekjørere under Vinter-OL 2022
Ernst Simon Glaser

Ernst Simon Glaser (født 1975 i Ålesund) er en norsk musiker (cello) og musikklærer sønn av fiolinist Ernst Glaser (1904-79), og bror av pianisten Liv Glaser (1935–).

Biografi 
Glaser flyttet til England i en alder av seks år, og fikk sin musikalske eksamen på Royal Northern College of Music i Manchester. I 2002 ble han kåret til årets unge solist av Rikskonsertene, og han holdt en bemerkelsesverdig debutkonsert i Universitetets aula i Oslo 2003. Han fikk Debutantprisen i 2004 og ble  oppnevnt som alternativ solocellist i Trondheim Symfoniorkester og Den norske Opera Og Ballett for en periode på ti år, og er/har vært hovedcellist ved Gøteborg Symfoniorkester. I 2014 begynte han som lærer ved Norges Musikkhøgskole sammen med cellisten Truls M Flesjå. Han har turnert mye i Europa og Asia, og spiller verker av Olav Anton Thommessen blant annet under Festspillene I Bergen 2015.

Diskografi 

 2004: Schubert & Schumann (Simax Classics)
 2012: Zvezdochka I Bane (Aurora Records)

Referanser 

Norske cellister
Norske jøder
Grynocharis

Grynocharis er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr.

Utseende 
Middelsstore, avlange, halvblanke, mørke gnagbiller, snaue. Kroppsformen er mer eller mindre avlang og flat. Hodet er temmelig stort og bredt, med små fasettøyne som sitter langt fram på hodet og kraftige, fremoverrettede kjever. Antennene er 10- eller 11-leddete med en svak, tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er mye bredere enn lant, med rundede sider, framhjørnene er litt framskytende. Sidekantene er nokså bredt avsatt. Dekkvingene er sterkt punktert, med litt opphøyde lengdelister. Beina er slanke og forholdsvis korte, med fem-leddete føtter. Larvene er sylindriske, tynnhudete, marklignende, lyse på farge. Framkropp (thorax) leddene har tydelige, mørke ryggplater (tergitter), hodekapselen er også mørk.

Levevis 
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. De finnes i død vegetasjon, død ved, i sopp (særlig poresopper), også noen arter på tørre, lagrede matvarer. Disse billene er brede og flate og når de klekkes etterlater de seg karakteristiske, flate flygehull (som en myntinnkast-slisse lagt på siden). I dag er de utryddingstruet fordi moderne skogbruk har ødelagt de fleste av deres levesteder.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Europa og Nord-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
 Underfamilien Lophocaterinae Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
 Gruppen Lophocaterini
 Slekten Grynocharis Thomson, 1859
 eikegnagbille Grynocharis oblonga (Linnaeus, 1758) - finnes i Norge
 Grynocharis oregonensis (C.Schaeffer, 1918)
 Grynocharis pubescens (Erichson, 1844)
 Grynocharis quadrilineata (Melsheimer, 1844)

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 

 

Gnagbiller
Biller formelt beskrevet i 1859
Small Time Crooks

Small Time Crooks er en amerikansk kriminalfilm fra 2000, regissert av Woody Allen som også skrev manus. Hovedrollene spilles av blant andre Hugh Grant, Elaine May og Tracey Ullman.

Handling 
Karrierekriminelle Ray og vennene hans ønsker å leie en pizzeria, slik at de kan grave en tunnel fra kjelleren fra restauranten til en bank i nærheten. Frances dekker over for planene deres ved å selge kjeks ved restauranten. Planen deres viser seg å være en fiasko, men de tjener seg i stedet til å tjene penger på å selge kjeks. Men en dag arrangerer Frances en stor fest, men overhører folk gjøre narr av deres dårlige dekorasjoner og mangel på kultur. Frances ber en kunsthandler ved navn David om å trene henne og Ray, slik at de kan passe inn i den amerikanske overklassen. Ray hater hvert minutt av dette, men Frances liker den nye kulturen deres.

Det Frances ikke vet er at David egentlig bare bruker henne til å finansiere kunst-prosjektene sine. Ray blir til slutt lei, og forlater Frances. David og Frances reiser til Europa for mer kulturell opplysning. Men der oppdager hun at hun har blitt svindlet av regnskapsførerne sine. Hun har mistet alt, inkludert hjemmet og alle eiendelene. David snur seg mot henne med en gang, og dumper henne umiddelbart. I mellomtiden har Ray gått tilbake til å være en kjeltring, og forsøker å stjele et verdifullt halskjede på en fest. Han har fått laget et duplikat av kjedet, som han bytter ut mot det ekte kjedet. Men når han møter Frances igjen, kan hun avsløre at kjedet han hadde fått tak i var falskt.

Skuespillere 
 Woody Allen som Ray Winkler
 Tracey Ullman som Frances Fox-Winkler
 Elaine May som May Sloane
 Elaine Stritch som Chi-Chi Velasquez Potter
 Hugh Grant som David Perrette
 Michael Rapaport som Denny Doyle
 Tony Darrow som Tommy Walker
 Jon Lovitz som Benjamin Bukowski
 Brian Markinson som offiser Ken DeLoach
 George Grizzard som George Blint
 Larry Pine som Charles Bailey
 Kristine Nielsen som Emily Bailey

Eksterne lenker 
 

Kriminalfilmer fra USA
Filmer fra 2000
Engelskspråklige filmer
Kommunestyrevalg i Ibestad

Her følger en oversikt over kommunestyrevalg i Ibestad kommune:

Kommunestyrevalget 2019

Kommunestyrevalget 2015

Kommunestyrevalget 2007 

Politikk i Troms og Finnmark
Mary Ellen Comes to Town

Mary Ellen Comes to Town er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Elmer Clifton.

Handling 
Historien følger en ung kvinne fra landsbygda som kommer til storbyen, hvor hun snart blir utnyttet av hennes nye skruppelløse bekjente.

Skuespillere 
 Dorothy Gish som Mary Ellen
 Kate Bruce
 Ralph Graves som Bob Fairacres
 Adolph Lestina
 Charles K. Gerrard som William Gurson
 Raymond Cannon som Bender
 Bert Appling som Hard Harris
 Rhea Haines som Fossie Fleurette

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1920
Mary Latimer, Nun

Mary Latimer, Nun er en britisk stumfilm fra 1920 regissert av Bert Haldane.

Skuespillere 
 Malvina Longfellow som Mary Latimer
 Warwick Ward som Alfred Pierpoint
 Ethel Fisher som Clarice
 George Foley som Sam Tubbs
 H. Agar Lyons som Lord Pierpoint
 Moore Marriott som Dickey Stubbs
 Laurence Tessier
 Minnie Rayner

Referanser

Eksterne lenker 

Britiske stumfilmer
Filmer fra 1920
Maria Magdalene (1920)

Maria Magdalene er en tysk stumfilm fra 1920 regissert av Reinhold Schünzel.

Skuespillere 
 Eduard von Winterstein som Meister Anton
 Ilka Grüning
 Lucie Höflich som Klara
 Paul Hartmann som Karl
 Reinhold Schünzel som Leonhard
 Eugen Klöpfer
 Jenny Marba som Ehefrau vom Sekretär
 Wilhelm Diegelmann
 Fritz Beckmann som Adam
 Gustav Botz som Arzt
 Harry Berber
 Paul Graetz
 Martha Dibbern
 Hans Behrendt
 Karl Platen
 Irene Katsch

Referanser

Eksterne lenker 

Tyske stumfilmer
Filmer fra 1920
Maria Tudor (1920)

Maria Tudor er en tysk stumfilm fra 1920, regissert av Adolf Gärtner.

Filmen var et historisk drama, løst basert på livet til Maria Stuart - datteren til kong Jakob V av Skottland - og var Skottlands dronning mellom 14. desember 1542 og 24. juli 1567.

Skuespillere 
 Ellen Richter som Maria Tudor
 Hans Adalbert Schlettow som Fabiano Fabiani
 Hanni Reinwald som Jane
 Eduard von Winterstein som Simon Renard
 Friedrich Wilhelm Kaiser som Jeweller
 Carl Neisser

Referanser

Eksterne lenker 

Tyske stumfilmer
Filmer fra 1920
Mary’s Ankle

Mary's Ankle er en amerikansk stumfilm fra 1920, regissert av Lloyd Ingraham.

Handling 
Den fattige unge doktoren Arthur P. Hampton og vennene hans, Stub Masters og Johnny Stokes, blir overtalt til å gi fra seg sine siste penger av advokat Mary Jane Smith. Arthur og Mary forelsker seg. Men de vet at onkel George har lovet en større sum penger hvis Arthur gifter seg, Så de overtaler ham til å sende ut falske invitasjoner til et påstått bryllup, og de navngir Mary Jane som bruden hans. Onkel George, opprømt over de gode nyhetene, skriver til Mary Janes tante - Angelica Burns - for å invitere Mary Jane og Angelica til å være hans gjester på en ferie.

Men når Mary Jane får øye på bryllupsinvitasjonene, blir hun så forvirret at hun snubler og forstuer ankelen sin. Arthur kommer henne til unnsetning, og ber henne deretter om å posere som hans nye kone. Hun sier er enig, men Stub og Johnnie tilstår alt sammen for onkel George kort tid senere. Han blir rasende, frem til Arthur kunngjør at han og Mary Jane virkelig planlegger å gifte seg på ekte - og de planlegger å arrangere et bryllup til sjøs.

Skuespillere 
 Douglas MacLean som Dr. Arthur P. Hampton
 Doris May som Mary Jane Smith
 Victor Potel som Johnny Stokes
 Neal Burns som Stub Masters
 James Gordon som George P. Hampton
 Lizette Thorne som Angelica Burns
 Ida Lewis som Mrs. Merrivale

Referanser

Eksterne lenker 

Stumfilmer fra USA
Filmer fra 1920