alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Ravneheitunnelen

Ravneheitunnelen er en veitunnel på fylkesvei 465 i Farsund kommune i Agder. Veien går går fra Hølen til Kjerringdalen og er Agders nest lengste veitunnel med sine 3340 meter.

Om tunnelen 
Tunnelen ble åpnet 24. november 2009 og avløste den svingete og smale veien over Ravneheia. Tunnelen forkortet kjøretiden mellom Farsund og grenda Sande med rundt fem minutter. Tunnelen var en del av et 6,8 kilometer langt veiprosjekt fra Hanesund til Sande. Utbyggingen var en del av Listerpakken. I nøyaktig 13 år var den Sørlandets lengste veitunnel, frem til Søgnetunnelen åpnet 24. november 2022. 

Tunnelen hadde i 2020 en årsdøgntrafikk på 1245 kjøretøyer, der tungtrafikk utgjorde 8 prosent.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Agder
Tunneler åpnet i 2009
Veier i Farsund
2009 i Norge
Dragefjellet

Dragefjellet er den nordlige del av høydedraget Sydneshaugen i strøket Sydnes i Bergen. Dragefjellet het opprinnelig Sydnesfjellet, men fikk sitt nåværende navn etter leken med drager («buedraker»). Dette skyldes trolig at vinden tok godt på Dragefjellspynten og at dragenes flukt ikke ble hindret. Det var flere slike dragehauger i byen.

På Dragefjellet var det også et rettersted, dette ble flyttet litt lengre sør til Rakkerhaugen (Sydneshaugen) i 1645.

Fra begynnelsen av 1800-tallet drev Ditmar Meinert brudd på Dragefjellet med uttak av stein som ble brukt til ballast. Kommunen satte på slutten av 1800-tallet i gang steinuttak i større målestokk fra Dragefjellet, blant annet for bygging av kaianlegg.

I 1891 ble folkeskolen Dragefjellet Skole bygget på tomten etter Meinerts gamle steinbrudd. Skolen ble nedlagt 1980 og ble overtatt av Universitetet i Bergen. Fra 1995 har Dragefjellet skole huset Det juridiske fakultet.

Referanser

Eksterne lenker
 Bergen byleksikon på nett, om Dragefjellet
 Bergen byleksikon på nett, om Dragefjellsbakken
 Bergen byleksikon på nett, om Dragefjellstrappen

Bergenhus
Reference

Reference er et produktsegment av eksplosjonssikre portable belysningsprodukter basert på induksjon rettet mot olje, gass, maritim og landbasert industri. Varemerket Reference ble etablert i 2007, som en selvstendig avdeling i HERNIS Scan Systems lokalisert på Hisøy ved Arendal. Konseptet er utarbeidet gjennom et samarbeid med teknologibedriften Wireless Power & Communication, og har som hovedfokus å forbedre sikkerhet og pålitelighet kombinert med et redusert vedlikeholdsbehov.

Eksterne lenker 
 Reference
 HERNIS
 Wireless Power & Communication

Norske industriselskaper
Selskaper etablert i 2007
Carl Jacobsen

Carl Christian Hillman Jacobsen (født 2. mars 1842, død 11. januar 1914) var sønn av brygger J.C. Jacobsen, som grunnla Carlsberg-bryggeriet.

I 1871 ble han forpakter av farens nyoppførte bryggeri Ny Carlsberg. I 1906 direktør for Carlsberg-konsernet.

Jacobsen stiftet flere store legater, bl.a. Ny Carlsbergfondet i 1902, og skjenket tallrike skulpturer, bl.a. Den lille Havfrue, til København. Av andre folkegaver kan nevnes Ny Carlsberg Glyptotek og Jesuskirken i Valby. Bryggeren bygget opp en betydelig kunstsamling, som han skjenket offentligheten i 1888. Carl Jacobsen brakte en stor samling av antikke egyptiske, greske, etruskiske og romerske kunstgjenstander til Danmark, og disse kan ses på Glyptoteket i dag.

Også spiret på Sankt Nikolaj kirke i København skyldes Carl Jacobsen. Hans plan om å gjenskape spiret på Vor Frue kirke (ødelagt 1807) på samme måte, strandet på myndighetenes motstand.

Sønnen Vagn Jacobsen overtok ledelsen av Carlsberg Bryggerierne, mens Helge Jacobsen overtok ledelsen av Ny Carlsberg Glyptotek.

Carl Jacobsen var bl.a. Kommandør av 1. grad av Dannebrogordenen og ridder av Æreslegionen.

Referanser

Kilder 
 Kristof Glamann Øl og marmor, København: Gyldendal 1996. ISBN 87-00-22706-4.

Eksterne lenker 
 Carlsbergfondet
 Glyptoteket

Danske forretningsfolk
Dannebrogordenen
Personer fra København
Carlsberg
Æreslegionen
Fødsler i 1842
Dødsfall i 1914
Danske kunstsamlere
Ian Hacking

Ian Hacking (født 18. februar 1936 i Vancouver i Britisk Columbia) er en canadisk professor i filosofi ved Universitetet i Toronto og Collège de France. Han har utgitt flere bøker, blant annet The Logic of Inference som kom ut i 1965 basert på sin doktoravhandling ved Trinity College, Cambridge i 1962. Avhandlingen kastet et nytt lys over et sentralt problem: Hvordan bør man resonnere når man er i en situasjon med usikkerhet og motstridende, men mer eller mindre godt begrunnede oppfatninger.

Ian Hacking er medlem av Royal Society of Canada og British Academy, er innehaver av Order of Canada, og ble i 2009 tildelt Holbergprisen.

Referanser

Kilder 
 

Canadiske filosofer
Canadiske professorer
Vitenskapsteoretikere
Forskere ved University of Toronto 
Personer fra Vancouver
Vinnere av Holbergprisen
Order of Canada
Tjumen-2 gasskraftverk

Tjumen gasskraftverk nr 2 (Tjumen CHP-2) er et gasskraftverk med en installert elektrisk produksjonskapasitet på 755 MW i tillegg till fjernvarmeeffekten. Anlegget ligger i den sørøstlige delen av byen Tjumen i Russland. Kraftverket har Fortum inne som eier, og selskapet eier også det langt eldre verket Tjumen-1 gasskraftverk. Total effekt er 2.395 MW fordelt på fjernvarme og elektrisitet.

Brenselskildene er naturgass. Anlegget fikk driftstillatelse i 1986 og stod ferdig i 1989 med siste igangsetting av enheter i mars 1990. De åtte enhetene(blokkene er av noe ulik type og fabrikat.

Effekten i elektrisitetsproduksjonen er 755 MW, mens varmeproduksjonen til lokal fjernvarme er 1.640 MW. I 2015 hadde anlegget utslipp på 2 315 000 millioner tonn CO2 og 2 640 tonn NOx.

Se også
 Liste over verdens største gasskraftverk

Referanser

Eksterne lenker
 Russia - Fortum, Tjumen CHP-2.
 Tyumen CHp-2 - Global Energy Observatory.
 Tjumen-2 anlegget feirer 25 år - Nasj Gorod, 7. juni 2011. Besøkt september 2017. (russisk)

Gasskraftverk i Russland
Varmekraftverk i Russland
Tjumen oblast
Goldbergvariasjonene

Goldbergvariasjonene BWV 988 er en «klaviatursuite», opprinnelig for cembalo skrevet av Johann Sebastian Bach for en av hans elever. Suiten ble bygd over et sarabandetema fra Anna Magdalenas lille bok (med klaverøvelser), ispedd to folkemelodier mot slutten. Etter innledningen følger 30 variasjoner.

Eleven het Johann Gottlieb Goldberg, og var cembalist hos den russiske ambassadøren i Dresden (Grev Keyserlingk). Greven hadde vondt for å få sove, og hadde derfor musikere til å spille godnattmusikk. Greven likte komposisjonen så godt, at han betalte et honorar på hundre Louis d'or i rent gull. Dette var den beste betalingen Bach fikk for noe verk ellers.

Variasjonene ble utgitt som bind 4 i hans «Clavier Übungen» i 1741.

Variasjonene er blitt mye spilt av konsertpianister gjennom årene. I nyere tid er særlig Glenn Goulds tolkning som er mest kjent.

Verket er også transkribert, til to klaverer av Josef Gabriel Rheinberger (organist og komponist fra Liechtenstein)

Av andre arrangementer kan nevnes:

1938 – Józef Koffler, for strykeorkester    transcription for orchestra / string orchestra 
1984 – Dmitri Sitkovetsky, for strykertrio   transcription for string trio
1987 – Jean Guillou, for orgel
1988 – Joel Spiegelman, for synthesizer [Kurzweil 250 Digital Synthesizer] [16]
1997 – József Eötvös, for gitar
1998 – Abram Bezuijen, orgel innspilling
2000 – Jacques Loussier, arrangement for jazz trio 
2003 – Karlheinz Essl („Gold.Berg.Werk“) for strykertrio og live-electronics 
2007 – Simone Dinnerstein 
2009 – Catrin Finch, komplett transkripsjon for harpe 

Komposisjoner av Johann Sebastian Bach
Solopianostykker
Musikk i 1741
Siida

Siida (nordsamisk; på lulesamisk og pitesamisk sijdda og på sørsamisk sijte) er i tradisjonell samiske samfunn en gruppe av en eller flere familier, som ofte er i slekt, og som driver reindrift med en samlet reinflokk.

I siidaen ble reinflokken gjett kollektivt, og siidaen flyttet med folk og rein mellom ulike årstidsbeiter etter et fast mønster. I reindriftsforvaltningen i Norge i dag er en siida synonymt med et reinbeitedistrikt. I et reinbeitedistrikt finnes et antall siida-andeler, som hver eies av en person eller familie.

I Sverige var siidaområdene opprinnelig videre inndelt i skatteland som var privateid. Denne eiendomsretten ble opphevet ved lov i 1886 og overført til en felles bruksrett til landområdene, knyttet til samebyer.

Siidaen er nærmest å sammenlikne med et "joint venture",  det indre selskap, jf. selskapsloven (Norges lover) 21.06.85 nr. 83 § 1-2 bokstav C.

Referanser 

Samisk kultur
Reindrift
Samiske ord og uttrykk
Glorup

Glorup er en herregård som ligger i Svindinge Sogn på Sørøstfyn. Den ble oppført i det 15. århundre. Glorup var opprinnelig bygget som en renessansegård, men ble først i 1742–43 ombygget i barokkstil av Philip de Lange og dernest i 1762–65 ombygget av Christian Joseph Zuber (etter utkast av Nicolas-Henri Jardin) til et tidskarakteristisk louis seize-slott med tilhørende anglo-kinesisk hage. Takrytteren ble tilføyd i 1773–75.

H.C. Andersen var en hyppig gjest på Glorup.

Glorup og Rygaard Godser er på 1132 hektar. Begge godsene inngikk tidligere i Stamhuset Molktenborg, som ble opprettet av Sophie Hedvig Raben til fordel for sin eldste sønn greve Gebhard Moltke.

Eiere av Glorup

Fredning 
Glorup ble fredet i 1918. Fredningen omfatter hovedbygningn og et tempel i haven.

Kulturkanonen 
Glorup inngår i Danmarks kulturkanon under kategorien arkitektur. I sin begrunnelse sier blant annet Kanonutvalget:

«Glorup indtager med hovedbygning, avlsgård og have en vigtig plads i dansk arkitektur som et forbilledligt eksempel på omdannelser, der bygger på store tanker tænkt ude i verden omsat til Danmark ved brug af stedets arkitektur og landskabets potentialer.»

Referanser

Eksterne lenker 
 

Herregårder i Danmark
Byggverk i Nyborg
Fyn
Fredete byggverk i Nyborg
Den danske kulturkanonen
Konditorfarge

Konditorfarger er flytende fargestoffer beregnet til bruk i sammensetninger av matvarer, bakervarer og snop. Fargene er vannløselige, og finnes på småflasker, eller som pyntegele på tuber.

Tradisjonelt var det rødt, gult og grønt som ble brukt. Farging av spesielt marsipan til kakepynt var typisk for finere bakervarer (konditorprodukter) – derav navnet. Samme fargetypen ble også brukt til skrift og uttegninger sammen med sjokoladestriper som ble sprøytet på gjennom en tynn munning.

Til hjemmebruk var det hovedsakelig farging av hjemmelaget marsipan og seigmenn som var grunn til at fargene fantes i kjøkkenskapet. Til farging av sauser, for å gi de en riktig brunfarge brukes sukkerkulør.

Tilsetningsstoffer
Art Basel

Art Basel er en internasjonal messe for samtidskunst som arrangeres hver sommer i den sveitsiske byen Basel. Art Basel regnes som verdens viktigste kunstmesse for gallerier som viser samtidskunst, og utstillingen har blitt omtalt som «kunstverdenens olympiade». Hovedmessen i Basel i Sveits består av tre forskjellige deler gallerier kan søke på; Hovedmessen, Art Feature; hvor 20 gallerier uten plass på hovedmessen hvert år presenterer ett definert prosjekt med én eller flere kunstnere, Art Statements; hvor gallerier viser solopresentasjoner av normalt yngre kunstnere. Videre er det en fjerde seksjon av Art Basel: Art Unlimited hvor gallerier kan søke for å vise større prosjekter, etter at de har fått plass på en av de tre tidligere nevnte seksjonene. Art Unlimited og Art Statements befinner seg i en stor hall ved siden av rotunden hvor hovedmessen avholdes.

Den første utstillingen ble arrangert i 1970. Siden 2002, og i takt med det ekspanderende kunstmarkedet, har Art Basel utvidet til en årlig, tilsvarende messe i Miami Beach i Florida, kalt Art Basel Miami Beach. Denne avholdes i desember, mens den opprinnelige messen vanligvis gjennomføres i løpet av juni måned hvert år. Våren 2013 åpnet den første Art Basel Hong Kong, ved at Art Basel tok over den allerede eksisterende kunstmessen Art Hong Kong.

Det kreves svært høye kvalifikasjoner for deltakelse på messen, og bare et utvalg av verdens ledende gallerier får innpass. Til nå er det bare Galleri Riis, STANDARD (OSLO) og det ikke lenger eksisterende Galleri Wang av norske gallerier som har vært representert på hoveddelen av Art Basel. I tillegg har den norske galleristen Atle Gerhardsen, med det berlinbaserte Gallerie Gerhardsen Gerner, vært representert på både hovedutstillingene i Basel og i Miami Beach i flere år. I 2011 deltok det Stavangerbaserte Galleri Opdahl for første gang i seksjonen Art Feature, samtidig fikk STANDARD (OSLO) for første gang innpass med ordinær bås på hoveddelen av messen, etter å tidligere ha deltatt på Statements med Matias Faldbakken (2007) og Art Feature (2009, 2010). I 2012 deltok galleriet LAUTOM contemporary på seksjonen Statements med et soloprosjekt med kunstneren Ane Mette Hol, og den norske kunstneren Martin Skauen deltok også i 2012 på Statements med det engelske galleriet Laura Bartlett Gallery.

Referanser

Eksterne lenker
 
 Art Basel Miami Beach
 Artikkel om Art Basel 08 i bladet Billedkunst
 Intervju med Marc Spiegler, direktør ved Art Basel (kunstkritikk.no)

Kunstutstillinger
Basel
Sukkerkulør

Sukkerkulør er en brunsvart farge  som fremstilles ved karamellisering av sukker. Den  brukes som tilsetning til sauser og andre matvarer for å gi dem en riktig  brunfarge. Navnet kommer av at det er karamellisert sukker tilsatt passe mengde vann som er råstoffet. Fargen brukes også i brunt brennevin som whisky og cognac til justering av fargen.

Fargestoffet har eget E-nummer( E 150 ) som godkjent tilsetning i konsumvarer.

Se også
Konditorfarge

Matingredienser
E-stoffer
Flekket pyton

Flekket pyton (antaresia maculosa) er verdens 4. minste pytonart. Den blir ca. 1.0–1.4m lang. De andre i antaresia familien er antaresia childreni, antaresia stimsoni og antaresia perthensis.

Flekket pyton finnes i Australia fra Cape York i Queensland ned til Tamsworth i New South Wales samt finnes på øyer langs kysten også.

I naturen lever de i ganske forskjellig habitat fra regnskog til ganske tørre områder.

De spiser i naturen frosker øgler fugler og små pattedyr. Flekket pyton er ofte å finne utenfor flaggermus huler ved solnedgang ventende på forbi flygende flaggermus.

A.mauculosa A.childreni ble tidligere regnet som samme art og kalt liasis childreni.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Pytonslanger
Krypdyr formelt beskrevet i 1873
Dyr formelt beskrevet av Wilhelm Peters
Åfjord videregående skole

Åfjord videregående skole er en videregående skole i Åfjord, Trøndelag. Skolen tilbyr følgende utdanningsprogram: Studiespesialisering, Bygg- og anleggsteknikk, Helse- og oppvekstfag, Teknikk og industriell produksjon.

Eksterne lenker
 Åfjord vgs

Videregående skoler i Trøndelag
Åfjord
Statkraft Hurum saltkraftverk

Statkraft Hurum saltkraftverk (Statkraft Osmotic Power Prototype) var verdens første saltkraftverk, basert på energi fra osmose. Kraftverket ble drevet av Statkraft. Det var lokalisert til Tofte i Hurum, med lokaler på fabrikkområdet til Södra Cell Tofte cellulosefabrikk. Kraftverket utnyttet osmose som oppstår når ferskvann og saltvann møtes atskilt av en membran. Saltvannet trekker ferskvann gjennom membranen, og trykkøkningen på saltvannssiden gir energi som anvendes til å produsere elektrisk kraft. 

Anlegget var en prototyp utviklet sammen med Sintef, og startet prøveproduksjon av kraft 24. november 2009. Kronprinsesse Mette-Marit foresto den offisielle åpningen av anlegget. Anlegget var planlagt siden sommeren 2008, med et vannforbruk på 10 liter ferskvann og 20 liter sjøvann per sekund. En forventet et effektuttak på 2-4 kW. Med bedre membraner antas det at effekten for et slik anlegg kan økes til ca. 10 kW.  Det ble beregnet at kommersiell drift kunne skje en gang mellom 2012 og 2015.

Kraftverket ble nedlagt i 2014.

Referanser

Eksterne lenker
 Statkraft - «Saltkraft», presentasjon oktober 2009.
 Statkraft – «Verdens første saltkraftverk åpnet!», 24. november 2009.

Statkraft
Byggverk i Asker
Kraftverk i Viken
Saltkraftverk
Balsfjord våtmarkssystem

Balsfjord våtmarksystem er et ramsarområde i Balsfjord og Tromsø kommuner, Troms, bestående av tre separate naturreservat langs Balsfjorden. Området ble først utpekt som ramsarområde i 2002, med Sørkjosleira og Kobbevågen som delområder. I 2017 ble Grindøysundet naturreservat inkludert i Ramsarområdet.

Alle delområdene består av strandenger, mudder- og sandbanker preget av tidevannet, som er viktige for trekkende og rastende fugl, særlig vadefugler.

Delområdene  
 Grindøysundet naturreservat i Tromsø kommune, opprettet 8. desember 1995, 7,9 km²
 Sørkjosleira naturreservat, opprettet 8. desember 1995, 3,7 km²
 Kobbevågen naturreservat, opprettet 8. desember 1995, 6,2 km²

Referanser 

 

Ramsarområder i Norge
Verneområder i Troms og Finnmark
Verneområder i Balsfjord
Verneområder i Tromsø
Verneområder opprettet i 2002
Tsjornaja

Tsjornaja kan vise til:

Tsjornaja (Nenetsk) – ei elv i det autonome området Nenetsk i Russland
Tsjornaja (Perm kraj) – ei elv i Perm kraj Nenetsk i Russland
Tsjornaja (Krim) – ei elv på Krimhalvøya i Ukraina
Tsjornaja (Perm kraj)

Tsjornaja (russisk: Чёрная) er ei elv i Perm kraj og republikken Komi i Russland. Den er 149 kilometer lang og har et nedbørfelt på . Den er ei høyre sideelv til Vesljana. 

Elva har utspring lengst øst på De nordrussiske høyder, i de sørlige delene av Komi. Herfra renner den i sørvestlig retning og inn i Perm kraj, hvor den munner ut i Vesljana ved tettstedet Ust-Tsjornaja.

De største sideelvene er Badja fra venstre og Peles og Parmanka fra høyre.

Referanser 

Elver i Perm kraj
Elver i Komi
Norge under Vinter-OL 1994

Norge under Vinter-OL 1994. Åttiåtte sportsutøvere, sekstiåtte menn og tjue kvinner fra Norge, deltok i ti sporter under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Vertsnasjonen Norge ble nest beste nasjon med ti gull-, elleve sølv- og seks bronsemedaljer. Langrennsløperen Bjørn Dæhlie var Norges flaggbærer under åpningsseremonien.

Medaljer

Medaljevinnerne

Aking

Alpine grener

Menn 

Kombinasjon

Kvinner 

Kombinasjon

Freestyle

Menn

Kvinner

Skiskyting

Menn

Kvinner

Nordiske grener

Langrenn

Menn 

4 x 10 km stafett

Kvinner 

4 x 5 km stafett

Kombinert 

Lag

Skihopp 

Lag

Kortbaneløp på skøyter

Hurtigløp på skøyter

Menn

Kvinner

Ishockey

Eksterne lenker 
 Norges resultater i Vinter-OL 1994 hos olympedia.org

Nasjoner under Vinter-OL 1994
Norge under de olympiske leker
Vertsnasjoner under de olympiske leker
Sport i Norge i 1994
Pavel Datsiuk

Pavel Valerjevitsj Datsiuk, russisk Павел Валерьевич Дацюк, (født 20. juli 1978) er en proff hockeyspiller i NHL-laget Detroit Red Wings. Han har spilt på Red Wings helt siden han kom til NHL i 2001/2002 sesongen.

Han representerte Olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor han tok gull.

Priser 
 OL-gull med OAR 
 OL-bronse med Russland
 Spilte i Youthstars Game 2001/2002
 Stanley Cup 2001/2002 & 2007/2008
 NHL Offensive Player of The Mounth Desember 2003
 Valgt til All-Star game 2003/2004, 2007/2008 & 2008/2009
 Lady Byng Memorial Trophy 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008 & 2008/2009
 Carhartt Hardest working player of the month Desember 2007
 Frank J. Selke Trophy 2007/2008 & 2008/2009
 NHL plus/minus Award 2007/2008
 NHL Second All-star Team 2008/2009

Referanser

Eksterne lenker 
 

Russiske ishockeyspillere
Olympiske mestere for Olympiske utøvere fra Russland
Ishockeyspillere for Detroit Red Wings
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2002
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2002
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2006
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2010
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2014
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2014
Olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2018
Medaljevinnere under Vinter-OL 2018
Fødsler i 1978
Utenlandske ishockeyspillere i NHL
Olympiske medaljevinnere i ishockey
Daníel Ágúst Haraldsson

Daníel Ágúst Haraldsson (født 26. august 1969) er en islandsk musiker, og hovedvokalist i bandene GusGus og Ný Dönsk. Han deltok med sangen Það sem enginn sér i Eurovision Song Contest 1989, under artistnavnet Daníel Ágúst, og havnet på sisteplass med 0 poeng. Han har senere vært med på en rekke utgivelser sammen med sine band, og har som soloartist utgitt ett album, tre singler og vært med på tre samlealbum.

Diskografi 
Album
 2006 – 

Singler
 1989 – Það sem enginn sér
 2005 – 
 2006 – 

Samlealbum
 1996 – 
 1997 – 
 2000 –

Eksterne lenker 
 
 

 
 

Daniel Agust Haraldsson
Deltakere i Eurovision Song Contest
Sveio Idrettslag

Sveio Idrettslag er et idrettslag i Sveio kommune i Hordaland. Laget har treningsgrupper i fotball, friidrett og volleyball.

Eksterne lenker
 Idrettslagets hjemmeside

Idrettslag i Hordaland
Sveio
Styrkeløftklubber i Norge
Fotballag i Hordaland
William Kvist

William Vitved Kvist (før Kvist Jørgensen, født 24. februar 1985) er en dansk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Kvist kom til Kjøbenhavns Boldklub (KB) som guttespiller, og har siden blitt i KB/FCK.

Karriere i FC København 
William Kvist kom til en av FC Københavns moderklubber KB fra Thorsager, hvor han hadde spilt i to år etter skiftet fra sin første klubb, Thorsager Rønde IF. Han spilte alle sine ungdomsår for KB og FCKs andrelag, før han i 2004 ble tatt opp til FCKs A-lag. Etter å ha spilte en rekke treningskamper, debuterte han for FCKs A-lag i en superligakamp mot FC Nordsjælland den 23. april 2005, da han ble byttet inn som høyreback.

I sitt første år i FCK hadde Kvist vanskeligheter med å tilkjempe seg spilletid og fast plass på midtbanen. Han konkurrerte om plassen med sterke navn som Hjalte Bo Nørregaard, Michael Silberbauer, Atiba Hutchinson og Tobias Linderoth, som alle stod foran ham i hierarkiet. Han oppnådde imidlertid 21 superligakamper i sesongen 2005/06, hvorav de fleste var som innbytter.

I starten av sesongen 2007/08 ble Kvist flyttet ned på høyreback, som erstatning for landslagsspilleren Lars Jacobsen, som gikk fra FCK til FC Nürnberg. Men etter at klubben kjøpte Zdeněk Pospěch ble Kvist flyttet tilbake på midtbanen, oftest som høyre kant. I siste halvdel av sesongen 2008/09 fikk Kvist fast spilletid på bekostning av den tsjekkiske landslagsspilleren Libor Sionko, primært på plassen som høyre kant.

Landslagskarriere 
William Kvist debuterte på det danske U16-landslaget i 2000, og spilte som ungdomsspiller en lang rekke kamper de danske ungomslandslagene. Som spiller på U17-landslaget deltok han i EM-sluttspillet som ble avholdt i Danmark. Han spilte i alt 43 landskamper for de danske ungdomslandslagene. Han har i tillegg spilt for Ligalandslaget fem ganger i 2007 og 2008.

Han debuterte for A-landslaget den 22. august 2007, da han i en vennskapskamp mod  fikk spille andre omgang som høyreback. Som A-landslagsspiller har Kvist per 8. juni 2009 spilt syv landskamper, hvor han i seks av kampene har spilt høyreback.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Spillerprofil på fck.dk
 Spillerstatistikk på fck.dk

Danske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2010
Spillere i Fotball-EM 2012
Spillere i Fotball-VM 2018
Fotballspillere for FC København
Fotballspillere for VfB Stuttgart 1893
Fotballspillere for Fulham FC
Fotballspillere for Wigan Athletic FC