alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
MF «Bastø V» (1973)

MF «Bastø V» var en bilferge som ble bygget ved Moss Verft som byggenummer 178,  for Alpha i 1973. Fergen ble solgt til India i 1982, ble omdøpt «Bharat Seema», og eksisterte fremdeles pr. januar 2019.

«Bastø V»
 1973: 30. mai:  Levert til Alpha, Moss som «Bastø V» 
 1973: 1. juni: Satt i rute Moss – Horten
 1973: 8. juni: Satt i rute Strömstad – Tønsberg
 1974: 20. november: Utleid til Olau Line. Satt i rute mellom Sheerness – Vlissingen.

«Hanstholm»
 1979: 10. juni Leid av KS Scanline ved Mosvold Shipping & Co., Kristiansand for rute Hanstholm-Kristiansand. Omdøpt «Hanstholm»

«Bastø V»
 1980: 18. februar:  Tilbakelevert Alpha.
 1981: 20. oktober: Sitt gamle navn tilbake «Bastø V»

«Bharat Seema»
 1981: 11. november: Solgt til Government of the Republic of India (Adm. Of Union Terr. Of Lakshadweer Kavaratti), Bombay, India.
 1982: februar: Ombygget ved Dannebrog Værft, Århus, ny motor 3700 bhk Alpha diesel. Omdøpt «Bharat Seema»
 2013: Eiet av Shipping Corporation i India. Går i rute mellom Cochin og Lakkadivene

MS «Suilven» (1974)
MS «Suilven» (1974) ble prosjektert til være  «Bastø V» (1973) sitt søsterskip, hun ble laget med tanke på å seile i ytre oslofjorden og hete  «Bastø VI». Kontrakten ble brutt for problemer med påkjøringsrampen.

Eksterne lenker
 
 
  «Bharat Seema» from Bombay
  Sjøhistorie.no «Bastø V»  
  «Bastø V»  fjordfaeren

Norske ferger
Skip fra 1973
Sjøfart i Vestfold og Telemark
Bastøfergen
Skip bygget ved Moss Verft
Artikler i sjøfart-prosjektet
Parlamentsvalget i Storbritannia 1900

Parlamentsvalget i Storbritannia 1900 ble avholdt fra 25. september til 24. oktober 1900.  Det kalles også "khakivalget" (the Khaki Election), det første av flere valg med dette økenavn, ettersom det ble avholdt mens britiske tropper kommer for hjem fra boerkrigen. Det konservative parti, under ledelse av Lord Salisbury, oppnådde en stor majoritet, til tross for at de bare fikk noen få flere stemmer enn Henry Campbell-Bannermans liberaler. En viktig årsak til dette var at de konservative vant i 163 valgkretser uten motkandidater. Labour Representation Committee, det som seinere skulle bli Labour Party, deltok for første gang i et parlamentsvalg.

Totalt antall avlagte stemmer: .  Alla partier med mer enn 1 000 stemmer er vist.

Kilder 
 General Election Results 1885-1979  http://www.election.demon.co.uk , besøkt 15. mai 2018

1900
Valg i 1900
1900 i Storbritannia
Thiago Motta

Thiago Motta (født 28. august 1982) er en brasilianskfødt italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for .

Han har spilt for  og Atlético Madrid i Spania, for  og  i Italia,  i Frankrike, og for .

Landslaget 
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Meritter 
 Ligue 1
2012/13, 2013/14, 2014/15, 2015/16, 2017/18 med 
 Serie A
2009/10 med 
 Coppa Italia
2009/10, 2010/2011 med 
 Mesterligaen
2005/06 med , 2009/10 med 
 FIFA Club World Cup
2010 med 
 La Liga
2004/05, 2005/06 med 
 Supercopa
2004/05, 2005/06 med

Referanser

Eksterne lenker 
 

Italienske fotballspillere
Brasilianske fotballspillere
Italienske fotballtrenere
Brasilianske fotballtrenere
Spillere i Fotball-EM 2012
Spillere i Fotball-VM 2014
Spillere i Fotball-EM 2016
Fotballspillere for CA Juventus
Fotballspillere for FC Barcelona
Fotballspillere for Atlético Madrid
Fotballspillere for Genoa CFC
Fotballspillere for FC Internazionale Milano
Fotballspillere for Paris Saint-Germain FC
Fotballtrenere for Genoa CFC
Fotballtrenere for Spezia Calcio
Fotballtrenere for Bologna FC
Vinnere av Mesterligaen i fotball for menn
Brasilianere av italiensk opphav
Personer fra regionen Metropolitana de São Paulo
Avignon-demningen

Avignon-demningen er en demning med et vannkraftverk i Frankrike. Det ligger i elva Rhône. Installert kraftkapasitet er 178 MW.

Selve damanlegget er 22 meter høyt, og er en barriere i elva med sluser.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.

Demninger i Frankrike
Vannkraftverk i Frankrike
Demningen
Byggverk i Provence-Alpes-Côte d'Azur
Beauchastel-demningen

Beauchastel-demningen er et vannkraftverk i Frankrike. Det ligger i elva Rhône. Installert kraftkapasitet er 198 MW.

Selve damanlegget er 23 meter høyt, og er en barriere i elva med sluser.

Eksterne lenker
 Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.

Demninger i Frankrike
Vannkraftverk i Frankrike
Ardèche
Byggverk i Auvergne-Rhône-Alpes
Caderousse-demningen

Caderousse-demningen er en demning med et vannkraftverk i Frankrike. Det ligger i elva Rhône. Installert kraftkapasitet er 156 MW.

Selve damanlegget er 25 meter høyt, og er en barriere i elva med sluser.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.

Demninger i Frankrike
Vannkraftverk i Frankrike
Vaucluse
Byggverk i Provence-Alpes-Côte d'Azur
Châteauneuf-du-Rhône vannkraftverk

Châteauneuf-du-Rhône vannkraftverk med demningen Montélimar er et vannkraftverk i Frankrike. Det ligger i elva Rhône. Installert kraftkapasitet er 295 MW.

Selve damanlegget er 26 meter høyt, og er en barriere i elva med sluser.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.

Demninger i Frankrike
Vannkraftverk i Frankrike
Drôme
Byggverk i Auvergne-Rhône-Alpes
Sablons vannkraftverk

Sablons vannkraftverk med demningen Péage de Roussillon er et vannkraftverk i Frankrike. Det ligger i elva Rhône. Installert kraftkapasitet er 160 MW.

Selve damanlegget er 26 meter høyt, og er en barriere i elva med sluser.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.

Demninger i Frankrike
Vannkraftverk i Frankrike
Rhônes vassdragsområde
Isère
Byggverk i Auvergne-Rhône-Alpes
Gervans vannkraftverk

Gervans vannkraftverk med demningen Saint-Vallier er et vannkraftverk i departementet Drôme, Frankrike. Det ligger i elva Rhône. Installert kraftkapasitet er 120 MW.

Selve damanlegget er 22 meter høyt, og er en barriere i elva med sluser.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.

Demninger i Frankrike
Vannkraftverk i Frankrike
Rhônes vassdragsområde
Drôme
Byggverk i Auvergne-Rhône-Alpes
Jon Birger Østby

Jon Birger Østby (født 1945) er en norsk museumsmann og sivilingeniør. Østby har arbeidet ved Sverresborg, Trøndelag Folkemuseum og Norsk Folkemuseum, vært direktør for tidligere Norsk museumsutvikling (det statlige fagkontoret for museum) og direktør i det tidligere ABM-utvikling (Statens senter for arkiv, bibliotek og museum) fra opprettelsen i 2003 til 2008.  Han var konstituert som direktør for Norsk Folkemuseum 1989–1990.

Bibliografi – utvalg 
 Østby, Jon Birger (1998): Gammelt kobber. Oslo. ISBN 82-7003-186-0
 Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for drikkestell, med tegninger av Torill Sand. Oslo

Referanser 

Norske museumsfolk
Personer tilknyttet Norsk Folkemuseum
Norske sakprosaforfattere
Fødselsdato ikke oppgitt
Röhsska museet

Röhsska museet för konsthantverk och design er et kunstmuseum i Göteborg, med samlinger av kunsthåndverk og design.  

Museet ble opprettet i 1916 på bakgrunn av donasjoner fra Wilhelm Röhss d.y. (1834–1900), og het tidligere Röhsska konstslöjdmuseet. Museumsbygningen er tegnet av Carl Westman og ligger på Vasagatan, nær Högskolan för design och konsthantverk.

Torsten og Wanja Söderbergs pris deles ut ved museet.

Eksterne lenker 
 

Museer i Sverige
Göteborg
Etableringer i 1916
Museer etablert i 1910-årene
Kunstmuseer i Sverige
Gil Vicente FC

Gil Vicente Futebol Clube er en portugisisk fotballklubb fra byen Barcelos i distriktet Braga. Klubben ble grunnlagt i 1924 og lagets draktfarger er helrøde med blå detaljer, mens bortedraktene er helblå. Gil Vicente spiller sine hjemmekamper på Estádio Cidade de Barcelos.

Historie 
Klubben ble grunnlagt i mai 1924 og ble oppkalt etter poeten Gil Vicente. Deres første sesong i landets øverste divisjon kom først i 1990, men har siden vekslet på å spille i Primeira Liga og Segunda på nest øverste nivå. Fra 2004/2005-sesongen gikk laget fra å spille på Estádio Adelino Ribeiro Novo til å spille på deres nåværende stadion etter at Estádio Cidade de Barcelos stod ferdigbygd. Deres nye stadion har en kapasitet på om lag 12 000 tilskuere, og har vært brukt til offisielle kamper av det portugisiske U21-landslaget.

Spillerstall 
Oppdatert 29. oktober 2022.

Utlånte spillere

Meritter 
Liga de Honra (2): 1998/1999, 2010/2011

Sesonger

Kjente spillere med tilknytting til klubben 
  Paulo Alves
  Nuno Capucho
  Ljubinko Drulović
  Jorge Ribeiro
  Armando Teixeira
  Hugo Viana

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Portugal
Fotballag etablert i 1924
Braga (distrikt)
Vitória SC

Må ikke forveksles med Vitória FC, det er Esporte Clube Vitória.

Vitória Sport Clube, også kjent som Vitória de Guimarães, er en portugisisk sportsklubb fra byen Guimarães i distriktet Braga som bedriver fotball, volleyball, basketball, svømming, vannpolo, bordtennis, friidrett og diverse kampsporter. Klubben ble grunnlagt i 1922 og lagets draktfarger er helhvite med svarte detaljer, mens bortedraktene er helsvarte med hvite detaljer. Fotballaget Vitória SC spiller for øyeblikket i Primeira Liga, som er landets øverste divisjon, og spiller sine hjemmekamper på Estádio D. Afonso Henriques.

Historie 
Klubben ble grunnlagt i 1922 og har tradisjonelt vært et cuplag både i nasjonal og europeisk fotballsammenheng. Klubben har vært bak de tre store klubbene (SL Benfica, FC Porto og Sporting Lisboa), men innehar til sammenligning den portugisiske rekorden i antall finaledeltagelser i den nasjonale cupen Taça de Portugal, til tross for at de aldri har vunnet turneringen. Deres beste nasjonale meritter var seier over FC Porto i den portugisiske supercupen Supertaça Cândido de Oliveira i 1988.

Vitória SC har også deltatt i europeisk sammenheng flere ganger, blant annet i Messebycupen, Cupvinnercupen og UEFA-cupen (Europaligaen). Klubbens største bragd i Europacupspill var da laget kvalifiserte seg til kvartfinalen i UEFA-cupen 1986/87 mot tyske Borussia Mönchengladbach.

Meritter 
 Supertaça Cândido de Oliveira (1): 1988

Sesonger

Spillerstall 
Oppdatert 1. november 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere med tilknytting til klubben 
  Bruno Alves
  Paulo Bento
  Nuno Capucho
  Duda
  Pedro Geromel
  Fernando Meira
  Pedro Mendes
  Marek Saganowski
  Zlatko Zahovič

Referanser

Eksterne lenker 
 

Idrettslag i Portugal
Fotballag i Portugal
Idrettslag etablert i 1922
Braga (distrikt)
Álvaro Quirós

Álvaro Quirós (født 21. januar 1983 i Cádiz) er en spansk profesjonell golfspiller som spiller på Europatouren.

Den første seieren etter at han ble profesjonell i 2004, kom på Challenge Tour i 2006. Etter endt sesong var han kvalifisert for Europatouren 2007. Den sesongen tyvstartet med Alfred Dunhill Championship i  desember 2006, en turnering Quirós vant.

Quirós er en av dem som slår lengst på Europatouren, og både 2007, 2008, 2009 og 2011 toppet han tourens statistikk for lengste utslag. Hans beste plassering på Europatourens pengeliste, er en sjetteplass i 2011.

Meritter

Seire på Europatouren 
 2011 Dubai Desert Classic, Dubai World Championship
 2010 Open de España
 2009 Commercialbank Qatar Masters
 2008 Portugal Masters
 2006 Alfred Dunhill Championship (inngikk i 2007-sesongen)

Seire på Challenge Tour 
 2006 Morson International Pro-Am Challenge

Lagturneringer 
 World Cup: 2011 (For Spania), delt 9.-plass
 Seve Trophy: 2009 (For kontinental-Europa)

Som amatør:
 VM for lag (Eisenhower Trophy): 2004 (For Spania), 2.-plass

Eksterne lenker 
 
 Profil på europeantour.com

Spanske golfspillere
Personer fra Cádiz
Fødsler i 1983
Amorittisk

Amorittisk er et nordvestsemittisk språk som ble talt av de folkestammene som ble kalt for amorittene i oldtiden i Midtøsten. Språket er kjent utelukkende fra akkadiske skrifter hvor det opptrer navn som ikke er akkadiske og som ble nedtegnet i den tiden amorittene styrte i Babylonia mot slutten av 2000-tallet f.Kr. og begynnelsen av 1000-tallet f.Kr., hovedsakelig fra byen Mari og i en mindre grad fra Alalakh, Tell Harmal, og Khafajah. Tidvis er slike ikkeakkadiske navn også funnet i tidlige egyptiske tekster, og et stedsnavn — «Sənīr» (שְׂנִיר) for Hermonfjellet — er kjent fra Bibelen (Femte Mosebok 3:9), og merkelig nok kan det være indoeuropeisk i sin opprinnelse (muligens grunnet hettittisk innflytelse). Kjente karaktertrekk i språket er:

 De vanlige nordvestlige semittiske skillet imperfektiv-perfektiv er funnet — det vil si Yantin-Dagan, «Dagon gir» (ntn); Raṣa-Dagan, «Dagon var glad» (rṣy). Det inkluderer en tredjepersonsendelse -a (i motsetning til akkadisk eller hebraisk), og en vokal i imperfektum -a, som i arabisk framfor hebraiske og arameiske -i-.
 Det var en verbform med en fordoblet andrekonsonant — det vil si Yabanni-Il, «Gud skaper» (rotord bny).
 I flere tilfeller hvor akkadisk har š, har amorittisk, som hebraisk og arabisk, h, således hu, 'hans', -haa, 'hennes', kausativ h- eller ʼ- (I. Gelb 1958).
 Førsteperson perfektum er i -ti (entall), -nu (flertall), som i kanaanittiske språk.

Litteratur 
Cohen, D. (1985): Les langues chamito-semitiques, CNRS: Paris.
Gelb, I. (1958): «La lingua degli amoriti» i: Academia Nazionale dei Lincei.  Rendiconti, no. 8, 13, s. 143–163.
Huffmon, H. B. (1965): Amorite Personal Names in the Mari Texts.  A Structural and Lexical Study, Baltimore.
 Mugnaioni, Remo (2000): «Notes pour servir d’approche à l’amorrite» Travaux 16 – La sémitologie aujourd’hui, Cercle de Linguistique d’Aix-en-Provence, Centre des sciences du langage, Aix-en-Provence, s. 57-65.
Streck, M. P. (2000): Das amurritische Onomastikon der altbabylonischen Zeit. Bind 1: Die Amurriter, Die onomastische Forschung, Orthographie und Phonologie, Nominalmorphologie. Alter Orient und Altes Testament Band 271/1, Münster.

Semittiske språk
Europe écologie–Les verts

Europe écologie–Les verts forkortet EELV («Økologisk Europa–De Grønne») er et grønt parti i Frankrike. Partiet ble grunnlagt 13. november 2010 gjennom sammenslåingen av Les Verts, grunnlagt i 1984, og Europe Écologie, et valgforbund av uavhengige politikere opprettet til Europaparlamentsvalget i Frankrike 2009. Ved etableringen hadde partiet  medlemmer.

Partiet er medlem av Det europeiske grønne partiet og Global Greens. Til presidentvalget i 2012 stilte partiet med Eva Joly som kandidat.
Joly fikk 2,31 prosent oppslutning i første valgrunde 22. april, oppnådde dermed den sjette største oppslutning.

Partiledere 
 Cécile Duflot (2010-2012)
 Pascal Durand (2012-2013)
 Emmanuelle Cosse (2013-2016)
 David Cormand (2016- )

Referanser

Eksterne lenker
 

Politiske partier i Frankrike
Grønne politiske partier
Politiske partier etablert i 2010
2010 i Frankrike
CS Marítimo

Club Sport Marítimo er en portugisisk fotballklubb fra byen Funchal i distriktet Madeira. Klubben ble grunnlagt i 1910 og lagets draktfarger er grønne med røde vertikale striper og hvit underdel, mens bortedraktene er hvite med grønn underdel. CS Marítimo spiller sine hjemmekamper på Estádio do Marítimo.

Klubben ble grunnlagt i september 1910 med navnet Club Português de Sport Marítimo og tok klubbfargene etter Portugals flagg for å skille dem fra deres lokale rivaler, Club Sports da Madeira. Navnet Marítimo kommer av at spillerne i klubben på starttidspunktet arbeidet i havnen i Funchal.

CS Marítimo har vunnet det nasjonale cupmesterskapet Taça de Portugal én gang, i 1925/1926. Klubben har også vunnet Segunda Divisão Portuguesa (datidens nivå to, tilsvarende dagens Liga de Honra) to ganger, i henholdsvis 1976/1977 og 1981/1982. I europeisk sammenheng har klubben deltatt i UEFA-cupen ved syv anledninger; 1993/1994, 1994/1995, 1998/1999, 2001/2002, 2003/2004, 2008/2009 og 2010/2011.

Meritter 
 Taça de Portugal (1): 1925/1926
 Segunda Divisão Portuguesa (2): 1976/1977 og 1981/1982

Sesonger

Spillerstall 
Oppdatert 30. oktober 2022.

Utlånte spillere

Kjente spillere med tilknytting til klubben 
  Paulo Alves
  Danny
  Colin Hill
  Ilian Iliev
  Andrej Komac
  Nuno Morais
  Pepe
  Souza
  Nuno Valente

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Portugal
Fotballag etablert i 1910
Fuyun

Fuyun (kinesisk: 富蕴; pinyin: Fùyùn Xiàn, uigursk: خْكتْكاَي ناھىيىسى, Koktokay Nahiyisi) er et fylke i byprefekturet Altay i den autonome regionen Xinjiang i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var  i 1999.

I 1931 ble området rammet av et stort jordskjelv, Fuyun-jordskjelvet (Fuyun dizhen).

Referanser

Eksterne lenker 
 Lokalregjeringens hjemmesider 
 Fuyun dizhen 
 Storkommunen Koktokay 

Fuyun
Omloop Het Nieuwsblad 2012

Omloop Het Nieuwsblad 2012 var den 67. utgaven av sykkelrittet Omloop Het Nieuwsblad. Rittet ble arrangert lørdag 25. februar 2012. Sep Vanmarcke vant spurten mot Tom Boonen og Juan Antonio Flecha. Sistnevnte tok sin femte pallplass i rittet på seks år.

Resultat

Eksterne lenker 
 
 http://www.omloophetnieuwsblad.be/nl/elite-men

Omloop Het Nieuwsblad
Sykkelritt i 2012
Sport i Belgia i 2012
Gamle sørarabiske språk

Gamle sørarabiske språk omfatter noen utdødde semittiske språk som ble talt i Arabia i oldtiden. Gamle sørarabiske språk regnes med til sørsemittiske språk sammen med de nåværende sørarabiske språk og etiopiske språk.

Sabeisk 
Mineisk 
Qatabansk 
Hadramautisk 

Semittiske språk
Tessa (roman)

«Tessa» er en roman av Margit Sandemo utgitt i 1996, men dette var en av Sandemos aller første romaner. På grunn av hennes enorme suksess med blant annet Sagaen om Isfolket, ble også gamle romaner trykker opp på nytt og gitt ut. Forlaget skriver på baksiden av boka, at romanen er en av Sandemos første, men aldri tidligere utgitt i Norge. Allikevel kan leseren kjenne igjen historien fra Sandemos roman «Selv om jeg elsker deg» som ble skrevet noen år senere. Her har Sandemo brukt samme plott til historien, selv om sluttene er noe ulik. Originalens tittel er også «Tessa», og romanen er også utgitt i serien «Margit Sandemos beste føljetonger».

Utgivelser i utvalg
 «Tessa», Margit Sandemo, Bladkompaniet 1996, ISBN 82-509-3576-4
 «Margit Sandemos beste føljetonger nr.42», dobbeltbok, Schibsted 2008, ISBN 978-82-516-3153-2

Margit Sandemo
Romaner
Sabeisk

Sabeisk, også kjent som himjarittisk (etter kongeriket Himjar), var et semittisk språk innenfor språkgruppen gamle sørarabiske språk som ble talt av sabanere i det dagens Jemen, blant annet i oldtidsriket Saba (kjent fra Bibelen) fra rundt 900-tallet f.Kr. og fram til 500-tallet e.Kr. Det var benyttet som et skriftspråk av andre folk (sha‘bs) i oldtidens Jemen, det vil si av hasjidittene, sirwahittene, humlanittene, ghaymanittene, himyarere, radmanittere og videre. Det var skrevet med sørarabisk alfabet. Det er funnet flere tusen innskrifter på sabeisk.

Sørarabisk alfabet, som var et alfabet med 29 bokstaver, ble benyttet i Eritrea, Etiopia og Jemen på begynnelsen av 700-tallet f.Kr. på alle tre stedene, og utviklet seg senere til Ge'ez-skriften.

Referanser

Litteratur
 Beeston, A.F.L.; Ghul, M.A.; Müller, W.W.; Ryckmans, J. (1982): Sabaic Dictionary / Dictionnaire sabéen /al-Muʿdscham as-Sabaʾī (engelsk-fransk-arabisk) Louvain-la-Neuve, ISBN 2-8017-0194-7
 Beeston, A.F.L. (1984): Sabaic Grammar, Manchester, ISBN 0-9507885-2-X.
 Biella, Joan Copeland (1982): Dictionary of Old South Arabic. Sabaean dialect, Eisenbrauns, ISBN 1-57506-919-9
 Kogan, Leonid; Korotayev, Andrey (1997): Sayhadic Languages (Epigraphic South Arabian). Semitic Languages. London: Routledge, , p. 157-183.
 Nebes, N.; Stein, P. (2004): «Ancient South Arabian» i: Woodard, Roger D., red.: The Cambridge Encyclopedia of the World's Ancient Languages, Cambridge University Press, ISBN 0-521-56256-2, s. 454-487.
 Höfner, Maria (1943): Altsüdarabische Grammatik, Porta linguarum Orientalium, Bind 24, Leipzig.
 Ryckmans, Jacques; Müller, Walter W.; Abdallah, Yusuf M. (1994): Textes du Yémen antique. Inscrits sur bois, Publications de l'Institut Orientaliste de Louvain 43. Institut Orientaliste, Louvain. ISBN 2-87723-104-6

Semittiske språk
Qatabansk

Qatabansk var et semittisk språk som ble talt i kongeriket Qataban i dagens Jemen. 

Det er et av de bedre dokumenterte av de gamle sørarabiske språk og kjent fra tiden mellom 800 f.Kr. og 200 e.Kr.

Semittiske språk
Hadramautisk

Hadramautisk er et utdødd semittisk språk. Det ble snakket i det som er dagens Jemen en gang i tiden mellom 800 f.Kr. og 600 e.Kr. særlig, men ikke utelukkende, i området kjent som Hadramaut.

Språket er et av de fire kjente språkene i den utdødde gruppen gamle sørarabiske språk.

Litteratur 
 Kogan, Leonid & Korotayev, Andrey (1997): Sayhadic Languages (Epigraphic South Arabian). Semitic Languages. London: Routledge, s. 157-183.

Eksterne lenker 
 «The Hadrami Language», International Linguistcs Community Online

Semittiske språk
Mineisk

Mineisk var et gamle sørarabiske språk innenfor de semittiske språk som ble snakket i Jemen en gang mellom 1200 f.Kr. og 100 e.Kr. Hovedområdet hvor det var i bruk kan ha vært lokalisert i regionen al-Jawf i nordøstlige Jemen, først og fremst i Wadi Madhab. De meste av tekstene i dette språket ble skrevet av mineere, men andre tempelsamfunn i Wadi Madhab (Nashshan, Kaminahu, Haram, og Inabba') benyttet også språket.

Litteratur 
 Kogan, Leonid & Korotayev, Andrey (1997): Sayhadic Languages (Epigraphic South Arabian). Semitic Languages. London: Routledge, s. 157-183.
 Korotayev, Andrey (1995): Ancient Yemen. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-922237-1

Eksterne lenker 
 LinguistList

Semittiske språk
Jemens historie
Simon (bibelsk person)

Simon (hebraisk: שִׁמְעוֹן, Shim'on) er i henhold til Første Mosebok i Den hebraiske Bibelen (som også er Det gamle testamente den nest eldste sønnen til Jakob og Lea. Bibelen forteller at Simeon og Levi drepte kanaanittene Sikem og Hamor på grunn av det som hadde skjedd med deres søster Dina. Deres far fordømte dem imidlertid for det. Da brødrene hadde vært i Egypt første gang for å kjøpe korn og hadde truffet Josef, ble Simeon holdt igjen som slave til de kom tilbake.

I henholdt til skriften er Simeon også grunnlegger av den israelittiske stammen Simeon. Imidlertid betrakter en del bibelforskere dette som en retrospektiv eponymisk metafor som gir en årsak for å knytte denne stammen til de andre stammene i det israelittiske forbundet. Med Lea som en matriark anser bibelforskerne at forfatterne av bibelteksten trodde at Simeons stamme var en del av den opprinnelige israelittiske forbundet, men imidlertid er stammen fraværende fra de deler av Bibelen som betraktes som de eldste, eksempelvis Debora-kvadet, og en del forskere mener at Simeons stamme ikke ble i begynnelsen betraktet som en adskilt og særskilt stamme.

Simeons navn
Teksten til Tora argumenterer for at navnet Simeon viser til Leas overbevisning at Gud (Jahve) hadde hørt at hun var hatet av Jakob i den mening å ikke være favorisert som Rakel var det. Det antyder en avledning fra det hebraiske begrepet shama on, i betydningen «han har hørt om min lidelse»; dette er en tilsvarende etymologi som Tora gir for det teoforiske navnet Ismael («Gud har hørt»),, noe som antyder at navnene er beslektet, og at Simeons stamme kan opprinnelig vært innenfor Ismails stamme. 

I klassisk rabbinske tekster er navnet tidvis tolket i betydningen «han som lytter til Guds ord», andre ganger antatt å være avledet fra sham 'in, i betydningen det er synd, noe som er argumentert for å være en profetisk referanse til Fjerde Mosebok: «Navnet på israelitten som ble drept, han som ble stukket ned sammen med den midjanittiske kvinnen, var Simri, sønn av Salu, en av lederne i Simons stamme», og denne Simris seksuelle raseblanding med en kvinne fra Midjan, en intim forbindelse som de rabbinske kildene betraktet som syndig..

Referanser

Eksterne lenker 
 Simeon, bilder på Wikipedia Commons

Bibelske personer
Første Mosebok