alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
DS «Forlandet»

DS «Forlandet» er et veterandampskip som ligger i Sandefjord for restaurering.

Skipet ble bygget i 1921 som en hvalbåt med navnet «Foca» av Bokerøens Skibsbyggeri i Svelvik i oppdrag av hvalfangstselskapet Compañía Argentina de Pesca i Buenos Aires i Argentina. Maskinen, 650 IHK Triple 3-sylindret dampmaskin og kjelen ble installert av Bergens Mekaniske Verksted. «Foca» ble stasjonert i Grytviken på Sør Georgia. 
I 1927 ble skipet ombygd for oljefyring og kunstig trekk. Den fanget nå i et par sesonger for kokeriet Ernesto Thornquist. De drev fangst utenfor Patagonia.

Hvalfangstselskapene Atlas og Odd kjøpte «Foca» i 1929. Den ble omdøpt til «Femern» og var bøyebåt for kokeriet Solglimt av Larvik i to sesonger. I 1931 ble den videresolgt til Framnæs Mekaniske Værksted i Sandefjord. Planen var at den skulle drive hvalfangst i Nordishavet og den fikk navnet «Forlandet». Driften kom ikke igang, og skipet ble liggende i opplag i til 1935, da ble den ombygd av Framnæs Mekaniske Værksted til taubåt. I 1983 ble skipet solgt som veteranskip til Jon Schrøder og Carl Frederik Thorsager, senere til Stiftelsen Norsk Fartøyvern. 

I februar 2016 ble skipet solgt tilbake til Sandefjord og kjøpt av Stiftelsen Sandefjord Kystkultursenter (SSK). Den ligger på den plassen den hadde da den var taubåt for Framnæs Mekaniske Værksted.

I 1990 ble «Forlandet» erklært verneverdig av riksantikvaren.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 «Forlandet» www.sjohistorie.no
 «Forlandet» lardex.net

Norske dampskip
Hvalbåter
Kultur i Oslo
Verneverdige fartøy
Skip fra 1921
1921 i Norge
Skip bygget i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Croc: Legend of the Gobbos

Croc: Legend of the Gobbos (også kjent som kun Croc, eller i Japan som Croc! Pau-Pau Island) er et tredje-persons, 3D plattformspill utviklet av Argonaut Software og utgitt av Fox Interactive i 1997. Spillet ble produsert og utgitt for Game Boy Color, Sony PlayStation, Sega Saturn, og Microsoft Windows.

Hovedpersonen er en grønn krokodille som heter Croc, som må komme seg gjennom flere baner som foregår på forskjellige øyer over hele Gobbo Valley. Nivåene består av forskjellige mindre under-seksjoner som foregår både over land og under jorden (og av og til under vann) som er full av forskjellige fiender og andre hindringer som forsøker å hindre Croc. Enkelte etapper inneholder også større fiender kjent som "Guardians" som Croc må beseire for å komme videre til neste område.

Forskjellige samleobjekter er spredt over samtlige etapper, inkludert små, grå krystall-lignende kuler som fungerer som Crocs kan bruke for å få bedre helse, og røde hjerter som gir spilleren et ekstra liv. Crocs evner til å manøvrere er sammenlignbare med Mario fra Super Mario 64 De primære bevegelsesmetoder er å løpe, hoppe, klatre eller svømme.

Handling 
Kong Rufus, leder for en gruppe skapninger kalt Gobbos, ser på en soloppgang over Gobbo-dalen når han legger merke til en stor kurv med en krokodille som flyter nedover en elv. Kong Rufus og hans innbyggere, Gobbos, bestemmer seg for å la krokodillen vokse opp som en av deres egne. Men krokodillen, som snart får kallenavnet Croc, vokser seg hele tiden større og blir til slutt mye større enn de andre Gobbos. En dag invaderer baron Dante og hans skurker, kjent som Dantinis, Gobbo Valley og begynner å terrorisere Gobbos, fanger dem og låser dem inn i bur.

Midt i alt dette kaoset får Kong Rufus tak i en magisk gul fugl ved navn Beany, som bruker sine magiske evner for å transportere Croc til sikkerhet, rett før kong Rufus blir snappet av Baron Dante. Dante og hans håndlangere tar snart fullstendig overtak over hele Gobbo Valley, og alle Gobbos. Croc legger deretter ut på et oppdrag for å frigjøre Gobbos og landsbyen deres - og til slutt beseire Baron Dante.

Eksterne lenker 
 

Game Boy Color-spill
PlayStation-spill
Sega Saturn-spill
Windows-spill
Videospill fra 1997
Plattformspill
Videospill utviklet i Storbritannia
Politikkåret 1700



Hendelser 
25. mars ble London-traktaten signert som var et forsøk på gjeninnføre den pragmatiske sanksjonen etter at hertug Josef Ferdinand av Bayern døde. Dette hadde gjort den første delingsavtalen, Haag-traktaten fra 1698, ugyldig.
17. juni – Den lovgivende forsamlingen i Massachusetts gir en frist på tre måneder for katolske prester å forlate kolonien alternativet er dødsstraff
8. august – Traventhal-freden som var sluttet mellom Danmark-Norge og Holstein-Gottorp på slottet Traventhal vest for Lübeck, avsluttet Krigen i 1700.

Fødsler 

|-
|Juni ||26. || Joaquín de Montserrat,marqués de Cruillas || spansk || general og visekonge av Ny-Spania ||align=center|71 ||align=center|1771 || 
|}

Dødsfall 

|-
|November ||1. || Karl II av Spania || spansk || konge ||align=center|38 ||align=center|1661 || 

|}

Referanser
DS «Thorolf»

DS «Thorolf» er et veterandampskip. Det er Skandinavias eldste gjenværende dampskip av tre. Det befinner seg i Sula i Møre og Romsdal.

Skipet ble bygget i 1910–1911 av Andreas Svoldal i Rosendal, og ble ferdigbygd ved Brunholmen Mekaniske Verkstad i Ålesund. Det ble brukt til forretningstransport for O.A. Devolds Sønner i Langevåg til det forliste på 1960-tallet. Det ble senere overtatt av andre eiere og reparert, og i 1988 ble det overtatt av stiftelsen D/S Thorolf's Venner i Langevåg.

I 1990 ble «Thorolf» erklært verneverdig av Riksantikvaren.

I 1997 ble skipet valgt av Sula kommune som kommunens kulturminne.

Den 31. juli 2018 gikk det på grunn ved Skjerjehamn på vei til Fjordsteam ved Bergen. Den ble trukket av skjæret av RS «Kristian Gerhard Jebsen».

Referanser

Eksterne lenker 
Stiftelsen D/S Thorolf`s Venner

Norske dampskip
Samferdsel i Sula
Verneverdige fartøy
Skip fra 1911
1911 i Norge
Skip bygget i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Norway Pelagic

Norway Pelagic () er en norsk produsent og eksportør av pelagisk fisk, som sild, makrell og lodde, fanget hovedsakelig i Nordsjøen, Norskehavet og Barentshavet. Totalt råstoffmottak er omtrent 50% av totale leveranser i Norge av all pelagisk fisk til menneskemat. Norway Pelagic ASA er notert på Oslo Børs, og har sitt hovedkontor i Ålesund.

Virksomhet

Norway Pelagic har eierskapsinteresser i femten produksjonsanlegg langs norskekysten. Heleide anlegg ligger på Sommarøy, Lødingen, Bodø, Liavåg, Selje, Måløy (3 anlegg), Kalvåg, Florø, Austevoll og Karmøy. Delvis eide anlegg er Modolv Sjøset AS, Træna, Sir Fish AS, Sirevåg, og North Capelin Honningsvåg AS, Honningsvåg. I tillegg eier selskapet 25% av aksjene i selskapet Shetland Catch Ltd, Shetland, UK. Selskapets hovedvirksomhet er produksjon av rundfrossen og fileter av sild, rundfrossen makrell og lodde. Andre produkter er hestmakrell, makrellfilet, og rogn fra sild og lodde. Nesten hele produksjonen går til eksport, og de ​​viktigste markedene er Japan, Russland, Ukraina og Tyskland.
 
I 2009 ble Marine Stewardship Council-sertifisering tildelt Norway Pelagic for sin Chain of Custody Standards. De sertifiserte fiskerier er norsk vårgytende sild, nordsjøsild og makrell. Denne sertifiseringen garanterer at alle Norway Pelagics produkter av disse artene stammer fra bærekraftige fiskerier. I april 2012 ble imidlertid sertifiseringen av makrell suspendert, på grunn av kvotekonflikt mellom Norge/EU og Island/Færøyene.

Historikk og begivenheter 

Norway Pelagic ASA ble etablert i 2007 gjennom en fusjon mellom Domstein Pelagic, Global Fish, Bergen Fiskeindustri, Koralfisk og Bernt Hansens Eftf. Ett år senere, i juni 2008, ble selskapet notert på Oslo Børs. I 2009 kjøpte Norway Pelagic Fryseriet i Lødingen, en produsent av sildeprodukter og lodde. I 2010, kjøpte Norway Pelagic også Emy Fish og Brødr Myhre, to fabrikker i Måløy som spesialiserer seg på filetprodukter.

I juli 2010 kjøpte Austevoll Seafood ASA Domstein ASAs aksjer, og ble største aksjonær. I juni 2011 ble Austevoll Fisk AS fusjonert med Norway Pelagic AS som i praksis integrerte Austevolls pelagiske virksomhet for menneskemat i Norway Pelagic. Fusjonen ble gjennomført med oppgjør i Norway Pelagic-aksjer 

I august 2011 ble hovedkontoret flyttet fra Måløy til Ålesund.

Referanser

Eksterne lenker
 Norway Pelagic 

Norske næringsmiddelprodusenter
Norske sjømatselskaper
Næringsliv i Ålesund
Selskaper etablert i 2007
Sundekilen-vraket

Sundekilen-vraket er et middelalderfartøy funnet i Sundekilen, Østerøya, Tønsbergfjorden, Sandefjord kommune i 1973. Det ble funnet på grunt vann av en hytte-eier som hadde utbyggingsplaner i området. Hele vraket er fullstendig dekket av sedimenter, og dermed hadde ikke blitt utgravet. Dersom stedet hvor skipsvraket ligger er ettertraktet som en småbåthavn, har man ikke opphørt med nye planer om utbygging i tomten. En utgravning er fremdeles ikke gjennomført.

Nyere teknologi som hadde blitt brukt for å penetrere sedimentet, avdekket et vrak med en utstrekning på 15,10 m x 3,30 m, dekket av over tjue centimeter mudder på grunt vann. Det ble foretatt en spylesondering gjennom mudderet i 1986 til selve trevirket. Det var et klinkbygget fartøy av furu og eik, på innsiden er det garneringsbord av furu mens det er hudbord av eik på utsiden, med spanter av eik. Spantene og bordgangene som garneringsbordene er holdt sammen med trenagler. Det som er meget interessant, er at alt tømmer som har blitt undersøkt, hadde spor av håndsag. Trevirket som bearbeideres for bygging av fartøyer i Norge som en regel hendt med øks og andre verktøyer fremfor sag som kom sent til Nord-Europa. Håndsag som verktøy ble vanlig på den norske landsbygda i 1700-tallet.

Dateringen av trevirket som hadde blitt tatt opp, det er ikke funnet løsfunn, viser at skipet i Sundekilen er fra perioden 1305-1445. Funn av innvendig garneringsbord på den andre siden av spantene er ikke ofte sett på vrak etter klinkbygde fartøyer i Norge. De løse hudbordene som ble tatt under sonderingen i 1986 var ikke klinket sammen med annet enn spikerne som var blitt bøyd etter å ha vært slått gjennom. Det er funnet noen svake brannspor på deler av materialet som var undersøkt.

Man hadde truffet en foreløpig konklusjon om at det er et mindre fraktskip, mulig fra Nord-Tyskland som en kogge. Koggen fra de nordtyske havnene i middelalderen hadde planker som var bearbeidet med sag og satt sammen med spikerhull i «saumen». Men det er ikke mulig å vite hvilken type vraket tilhørte uten en utgravning. Trolig hadde skipet en opprinnelig lengde på mellom 15 og 20 meter.

 Type: Mulig kogge
 Lengde: 15-20 meter

Litteratur
 Dag Nævestad, "Lokaliserte middelaldervrak i Øst-Norge", Norsk Sjøfartsmuseum Årbok 1998 ISBN 82-90089-59-9

Eksterne lenker
 Dyrt skipsvrak

Marinarkeologi i Norge
Mary Thurman

Mary Thurman (født 27. april 1895 i Richfield i Utah, død 22. desember 1925 i New York City) var en amerikansk skuespillerinne fra stumfilmens æra. 

Thurmans karriere som skuespiller begynte med roller i komedier av regissør Mack Sennett, og hun var senere med i filmer som Bombs! (1916) og The Fool (1925). Thurman deltok i nær seksti Hollywood-filmer fra 1915 og frem til sin død i desember 1925, da hun var kun 30 år gammel. Thurman var gift med Victor E. Thurman, sønn av høyesterettsdommer S. R. Thurman fra Utah, inntil deres skilsmisse i 1919. 

Thurman døde av lungebetennelse i New York City, New York i desember 1925 mens hun var innlagt ved Flower Hospital. Hun hadde vært syk i nesten et år før hun døde etter en filminnspilling i Florida. Thurman ble gravlagt i hjembyen Richfield i Utah.

Filmografi 
 1919 - The Prince and Betty
 1919 - Spotlight Sadie
 1919 - This Hero Stuff
 1920 - In the Heart of a Fool
 1920 - Sand!
 1920 - The Scoffer
 1922 - Slavegutten

Eksterne lenker 
 
 

Skuespillere fra USA
Stumfilmskuespillere
Personer fra Sevier County i Utah
Fødsler i 1895
Dødsfall i 1925
Beate Clausdatter Bille

Beate Bille (født 30. april 1526 på Skarholt slott, død 18. oktober 1605 på Lundegaard) var en dansk adelsdame og hoffmesterinne.

Biografi 
Hun var datter av Claus Bille til Lyngsgaard. 18 år gammel ble hun gift med Otte Thygesen Brahe til Knudstrup, med hvem hun fikk en tallrik barneflokk, deriblant Tycho, Steen, Jørgen, Axel, Knud og Sophie. Otte var en ansett mann som riksråd og med betydelige forleninger i Danmark og Norge. Av disse beholdt Beate etter hans død Froste herred til 1575, Vissenberg Birk på Fyn til 1575 og Rødinge len i Skåne til 1592.

Hoffmesterinne 
Da svigerinnen Inger Oxe, som var enke etter Jørgen Brahe, fratrådte sin stilling som hoffmesterinne hos dronning Sophie, overtok Beate og bekledte stillingen i 8 år. Ved fødsel, giftemål og personlige egenskaper var hun knyttet til landets kjente slekter. Hun var en av presten og historikeren Anders Sørensen Vedels velynderinner, og han tilegnet en liten andaktsbok til henne i 1592. Hun døde i 1605 og ligger begravet ved sin ektefelles side i Kågerød kirke. Ved den gamle sydinngangen til kirkens våpenhus, ses ekteparets epitafium sammen med alle barnene.

Referanser

Eksterne lenker 
 Beate Bille i Dansk biografisk Lexikon

Brahe-slekten
Bille-slekten
Fødsler i 1526
Dødsfall i 1605
Hoffdamer
Ben Turpin

Ben Turpin (født 19. september 1869 i New Orleans, Louisiana, død 1. juli 1940) var en amerikansk komiker og skuespiller.

Turpin arbeidet innenfor vaudeville og sirkus, i tillegg til hans stumfilmer som han er mest kjent for. Turpin hadde et særpreget utseende med hans børste-bart og fordi han var skjeløyd. Turpin var en hengiven katolikk gjennom hele livet. Ben Turpin dukket opp for første gang i en film i 1907 for filmstudioet Essanay Studios i Chicago i forskjellige biroller. I tillegg til hans arbeider i filmer og på TV, arbeidet Turpin som vaktmester for dette filmstudioet. Dette var det samme filmstudioet som Charlie Chaplin begynte hos i 1915. Ben Turpin døde den 1. juli 1940 av et hjerteinfarkt og han ble gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra New Orleans
Fødsler i 1869
Dødsfall i 1940
Tamerinstituttet

Tamerinstituttet (engelsk: Tamer Institute for Community Education, arabisk: مؤسسة تامر للتعليم المجتمعي) är en palestinsk organisasjon som driver utdannings- og litteraturfremmende prosjekt for barn og ungdom på Vestbredden og i Gaza. Instituttet ble etablert i 1989, og har sete i Ramallah. 

De driver forlag, utgir et barnetidsskrift, holder kurs for bibliotekarer, arrangerer skriveverksted og årlige lesekampanjer og gir bøker til bibliotek.

I 2009 mottok instituttet den store Litteraturpriset till Astrid Lindgrens minne.

Eksterne lenker 
 
 alma.se Pristagare 2009 

Barnelitteratur
Palestina
Etableringer i 1989
Oldsjön

Övre Oldsjön (sørsamisk: Buvrienjaevrie) og Yttre Oldsjön er to innsjøer i den nordlige delen av Offerdals sogn i Krokom kommune, Jämtland, Sverige. Övre Oldsjön ligger ved fjellet Oldklumpen i Oldfjällen og Långans kildeelver, Långsån, Oldån og Fisklösån forenes i den. Begge innsjøene dreneres av Långan som, etter utløpet fra Yttre Oldsjön, renner gjennom innsjøene Rännögssjön og Landögssjön, og videre til Indalsälven.

Ved innsjøene har det siden 1971–75 vært et vannkraftverk med to aggregater. Oldåaggregatet utnytter fallhøyden mellom Övre Oldsjön og Yttre Oldsjön, som er ca 260 meter, mens Långsåaggregatet utnytter fallhøyden mellom Övre Lilla Mjölkvattnet og Yttre Oldsjön, som er ca 200 meter. Kraftstasjonen er underjordisk, og ligger ved Övre Oldsjöns utløp. Kraftverket er eid av Statkraft.

På fjellet Storrun ved Övre Oldsjön har det siden 2009 vært en vindmøllepark bestående av tolv vindkraftverk.

Eksterne lenker 
 Storrun vindpark
 Information om Oldens vattenkraftverk

Kraftverk i Sverige
Statkraft
Innsjøer i Krokom kommune
Reservoarer i Sverige
Indalsälvens vassdragsområde
Jytte Abildstrøm

Jytte Laila Zabell Abildstrøm Mygind (født 25. mars 1934 i København) er en dansk skuespiller som også var teaterdirektør for Riddersalen på Frederiksberg fra 1970 til 2010.

Abildstrøm har spilt i en rekke filmer og revyer, men i hjemlandet Danmark er hun ikke minst kjent for sin innsats innen barneteater og dukketeater. Avisen Berlingske Tidende omtalte henne som «dynamoen og tornadoen Jytte Abildstrøm» i et portrettintervju i 2014, i anledning hennes 80-årsdag.

«Jytte Abildstrøms Teater» 
Abildstrøm fattet interesse for dukketeater under et besøk i England i 1962. I 1964 etablerte hun «Jytte Abildstrøm Børneteater» i København. I 1967 begynte hun parallelt en karriere som revyartist, og på slutten av 1960-tallet fikk hun base i lokalet som kalles «Riddersalen» på Frederiksberg like utenfor København. Teaterkompaniet hennes forble i Riddersalen i de påfølgende tiårene, og etter at hun trakk seg tilbake fra stillingen som teatersjef, beholdt teateret navnet «Riddersalen – Jytte Abildstrøms Teater».

Innen dukketeateret har hun vært særlig inspirert av asiatiske figurteatertradisjoner. Hun har blant annet inkorporert elementer av skyggeteater i sine produksjoner.

Jytte Abildstrøm pensjonerte seg fra direktørstillingen i «Jytte Abildstrøms Teater» i 2010, etter 40 år ved roret.

Privatliv 
I 1961 giftet hun seg med Søren Mygind, som hun har sønnene Lars og Peter Mygind med.

Miljøengasjement 
Hun holder foredrag og er en aktiv miljøforkjemper.

Film og TV 
 Vi som går stjernevejen (1956)
 Helle for Helene (1959)
 Poeten og Lillemor (1959)
 De sjove år (1959)
 Forelsket i København (1960)
 Soldaterkammerater på efterårsmanøvre (1961)
 Fem mand og Rosa (1964)
 Sommer i Tyrol (1964)
 Don Olsen kommer til byen (1964)
 Sytten (1965)
 Hold da helt ferie (1965)
 Soyas tagsten (1966)
 Min søsters børn (1966)
 Thomas er fredløs (1967)
 Mig og min lillebror (1967)
 Cirkusrevyen (1967) (1967)
 Far laver sovsen (1967)
 Kameldamen (1969)
 Revolutionen i vandkanten (1971)
 Den forsvundne fuldmægtig (1971)
 Bennys badekar (1971)
 Mor, jeg har patienter (1972)
 Manden der holdt op med at ryge (1972)
 Mafiaen, det er osse mig (1974)
 Prins Piwi (1974)
 Felix (1982)
 Hannibal og Jerry (1997)
 Dykkerne (2000)
 Flyvende farmor (2001)
 Der var engang en dreng (2006)
 Julestjerner (2012)

Priser og utmerkelser (utvalg) 
 1976 – PH-prisen
 1980 – LOs Kulturpris
 1982 – Niels Matthiasens Mindelegat 
 1990 – utnevnt til ridder av Dannebrogordenen
 1994 – Danmarks Teaterforeningers Børne-Ungdomsteaterpris
 1995 – tildelt livsvarig ytelse fra Statens Kunstfond 
 1998 – Gelsted-Kirk-Scherfig-Prisen
 2010 – Bikubens Hæderspris

Referanser

Kilder 
 Kvinfo: Jytte Abildstrøm
 
 www.danskefilm.dk
 www.danskfilmogteater.dk
 Jytte Abildstrøms hjemmeside

Eksterne lenker 
 
 Jytte Laila Zabell Abildstrøm Mygind på Dansk Kvindebiografisk Leksikon
 Jytte Abildstrøms hjemmeside
 Programmet Jytte Abildstrøm – The Mystery of Puppets (30 minutter), Kunst Tv Production. Besøkt 18. april 2018.

Danske skuespillere
Danske teatersjefer
Dannebrogordenen
Statens Kunstfonds hædersydelse
Figurteater
Personer fra København
Personer fra Helsingør
Sold

«Denne artikkelen omhandler betaling til soldater, for andre betydninger som skrives nesten likt, se såld (redskap) for redskapet eller såld for måleenheten»

Sold er en gammel betegnelse for soldatlønn. Ordet «soldat» er avledet av «sold».

«Sold» er avledet av solidus, en gullmynt som den romerske keiseren Konstantin den store innførte ca. 309 e.Kr.

Hellenerne innførte soldatlønn under Perikles,  en hoplitt fikk 4 oboler om dagen, en ryttersoldat 12 oboler.  

Under beleiringen av Veii (406 til 396 f.Kr.) delte Camillus ut en liten godtgjørelse som han selv skaffet tilveie. Cæsar forhøyet solden til én denar om dagen, og under de romerske keiserne ble solden ytterligere hevet. 

I middelalderen innførte Karl den store soldatlønn, og under Hansaene var systemet fullt utviklet rundt år 1050. 

På 1500- og 1600-tallet var sold og håpet om krigsbytte knektenes motivasjon for å delta i krig. På Karl V av Det tysk-romerske rikes (1519–1556) tid utgjorde solden for en landsknekt 4 gulden og for en rytter 12 gulden i måneden. Under trettiårskrigen var solden opp mot 6–9 gulden for en fotsoldat. Uregelmessigheter med utbetalingen forekom ofte, og var en vanlig årsak til tidens soldatopprør. 

Benevningen sold har gått ut av bruk og er erstattet av ordinær avlønning.

Referanser

Kilder 
 
 Nordisk familjebok, 1904–1926.

Militær terminologi
Thrash Metal (album)

Thrash Metal er et musikkalbum med Blood Tsunami, utgitt i 2007. Dette er bandets debutalbum.

Sporliste
 «Evil Unleashed»
 «Let Blood Rain»
 «Rampage of Revenge»
 «Infernal Final Carnage»
 «Devoured By Flames»
 «Torn Apart»
 «Godbeater»
 «Killing Spree»

Eksterne lenker 
 

Musikkalbum fra 2007
Norske musikkalbum
Castle of Skulls

Castle of Skulls er en EP med Blood Tsunami, utgitt i 2009.

Sporliste

 «Castle of Skulls»
 «Killing Spree»
 «Evil Unleashed»
 «Suicide Anthem»

EP-plater fra 2009
Norske EP-plater
Blood All Over

Blood All Over er en demo med Blood Tsunami, utgitt i 2004.

Sporliste

 «Killing Spree»
 «Let Blood Rain»
 «Embraced by Fire»
 «Obsessed with Death»

Musikkalbum fra 2004
Demo 05

Demo 05 er en demo med Blood Tsunami, utgitt i 2005.

Sporliste

 «Evil Unleashed»
 «Stabbed to Death»
 «Infernal Final Carnage»
 «Suicide Anthem»
 «Killing Spree»

Musikkalbum fra 2005
António Gedeão

António Gedeão (født Rómulo Vasco da Gama de Carvalho, 24. november 1906, død 19. februar 1997) var en portugisisk  poet, essayist, forfatter og dramatiker, som også publiserte flere arbeider knyttet til vitenskap. António  Gedeão  var et alter ego for Rómulo de  Carvalho som ved hjelp av hans virkelige navn også var en professor som underviste i kjemi og vitenskapshistorie. Han ble tildelt utmerkelsen Santiago av sverdets orden.

Referanser 

Portugisiske forfattere
Personer fra Lisboa
Portugisiskspråklige forfattere
Fødsler i 1906
Dødsfall i 1997
Jan Øistein Nielsen

Jan Øistein Nielsen (født 1946 i Oslo) er en norsk plateprodusent og forfatter.

Barn: Yvonne Schilling, Christine Schilling, Elizabeth Schilling, Charlotte Williams, Amanda Marie Nielsen. Flere av disse medvirket på «Barnas Viser».

Barneplater 
Karrieren som produsent av barneplater startet med Barnas viser, utgitt av plateselskapet Talent i 1974. 
Rolf Just Nilsen medvirket og samarbeidet fortsatte med Barnas eventyr, en bearbeiding av Asbjørnsen og Moes eventyr som førte til at Rolf Just Nilsen fik Spellemannprisen i 1983. Han etablerte Barnas Musikklubb og i årene som fulgte produserte han over 50 barneplater, 5 visebøker for barn og komponerte en rekke barnesanger, 
blant annet med Inger Hagerups tekster og to plater med Sidsel Mørcks tekster. 4 av hans 5 barn var sangere på flere av platene han utga

Bøker 
I 1981 kom han med boken Mysteriet menneske. Utdrag fra boken gikk som føljetong i Vi menn. I 1987 kom Farvel død, som handler om forskjellige teorier om liv etter døden. I 1989 utga han en biografi om den profilerte homofile modellen ved Kunstakademiet i Oslo, Maurice Budini.

 1977 Barnas viser 1–3 (Redaktør), Gyldendal forlag
 1980 Sidsel Mørck: Stort og smått vers, Musikk av Jan Ø. Nielsen
 1981 Mysteriet menneske, Dreyers forlag
 1984 Barnas beste viser (Redaktør), NW Damm & Sønn
 1985 Colin Wilson: Rudolf Steiner. Oversatt av Jan Ø. Nielsen
 1987 Farvel død, Kurer forlag A/S
 1987 Barnas egne viser, Kurer forlag A/S
 1988 Godt sagt – sitatordbok (Redaktør)
 1989 Godt sagt om kjærlighet (Redaktør)
 1989 Godt sagt om vennskap (Redaktør)

Referanser 

Norske plateprodusenter
Norske sakprosaforfattere
Personer fra Oslo
Fødsler i 1946