alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Julie Nistad Samsonsen

Julie Bianca Nistad Samsonsen (født 5. april 2000) er en norsk skøyteløper som representerer Norge og Fana Idrettslag.

I skøytesesongen 2018/2019 deltar hun i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter. Hun ble tatt ut til verdenscupstevne nummer 5 for sesongen 2018/19 i Vikingskipet på Hamar, etter at hun som den 13. norske kvinnen i historien gikk distansen 500 meter på under 40 sekunder. Dette skjedde i Norgescup-stevnet i Sørmarka Arena i Stavanger den 6. januar 2019. I dette løpet satte hun også ny personlig rekord på 39,84 sekunder, og oppnådde dermed en ellevteplass på alltime-listen (per januar 2019) over Norges raskeste kvinner på distansen.

Personlige rekorder 
Oppdatert 30. mars 2022.

Meritter

Internasjonale mesterskap 
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved en konkurranse.
 Beijing 2022 på 500 m.
 Beste resultat: 24.-plass på 500 m i Beijing 2022.

Sprint-VM på skøyter deltatt en gang.
 Hamar 2022.
 Beste resultat: 14.-plass sammenlagt i Hamar 2022.

Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i to VM ved to konkurranser.
 Heerenveen 2021 på 500 m og Hamar 2022 på lagsprint.
 Beste resultat: individuelt 15.-plass 500 m i Heerenveen 2021 og bronsemedalje, 3.-plass på lagsprint i Hamar 2022.

EM på skøyter deltatt i tre EM ved seks konkurranser. 
 Heerenveen 2020 på 500 m,  m, Heerenveen 2021 i sammenlagt sprint og Heerenveen 2022 på 500 m,  m og lagsprint.
 Beste resultat: individuelt 12.-plass i sammenlagt sprint i Heerenveen 2021, 10.-plass på 500 meter i Heerenveen 2020 og en bronsemedalje, 3.-plass på lagsprint i Heerenveen 2022.

Junior-VM på skøyter deltatt i tre VM ved ni konkurranser.
 Helsingfors 2017 på 500 m,  m og lagsprint, og i Salt Lake City 2018 på 500 m,  m og lagsprint, og i Baselga di Pinè‎ 2019 på 500 m,  m og lagsprint.
 Beste resultat: individuelt 10.-plass 500 m og en bronsemedalje, 3.-plass på lagsprint begge i Baselga di Pinè‎ 2019.

Sammenlagt i Verdenscupen 
Oppdatert etter sesongen 2021/22.

Sort-markert rubrikk = Ikke avholdt konkurranser for sesongen.
– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.
0 = ikke samlet poeng under nevnte sesong, men deltatt.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Julie Nistad Samsonsen hos SpeedSkatingResults.com
  Julie Nistad Samsonsen på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
  Julie Nistad Samsonsen på www.isu.html.infostradasports.com
 
 
Bilder
  Bilder av Julie Nistad Samsonsen på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
  Bilder av Julie Nistad Samsonsen på www.GettyImages.com.au

Norske skøyteløpere
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2022
Skøyteløpere under Vinter-OL 2022
Norgesmestere i hurtigløp på skøyter – Enkeltdistanse
Skøyteløpere for Fana Idrettslag
Personer fra Bergen kommune
Artikler i skøytesportprosjektet
Morgenklubben med Loven & Co

Morgenklubben med Loven & Co er et norsk underholdningsprogram som har gått på Radio Norge siden 2009. I  tillegg til nyhetsoppdateringer og aktualiteter inneholder programmet også humor- og underholdnings-innslag. Fast innslag er også Topp 10-listen som tar aktuelle hendelser på kornet og vrir og vender på dem. Programmet ledes av Øyvind Loven, Geir Schau og Kim Johanne Dahl. Loven og Schau har vært med i programmet siden starten i 2009, mens Dahl har vært med siden mars 2019. Tidligere programledere har vært Henriette Lien (2009–2016) og Annette Walther Numme (2016–2019), mens programlederstaben ble utvidet en periode i 2017 med Samantha Skogrand og Thea Hope. Programmet sendes direkte, mandag til fredag, mellom klokka 6 og klokka 10.

Morgenklubben er et av kanalens mest populære program og hadde et snitt på 400 000 lyttere i første halvdel av 2011. Lytterandelen var i samme periode på 11,7 %.

Første sending gikk på lufta mandag den 7. september 2009.

Prix Radio 
I 2012 ble programmet kåret til årets morgenflate av Prix Radio.

Referanser

Eksterne lenker 
 Hjemmeside

Radioprogrammer på Radio Norge
Norske nyhets- og aktualitetsprogrammer på radio
Norske humorprogrammer på radio
Norske radioprogrammer fra 2000-årene
Norske radioprogrammer fra 2010-årene
Norske radioprogrammer fra 2020-årene
Hemisodorcus katctinensis

Hemisodorcus katctinesis (også kjent som Dorcus fukinukii) er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor til stor, blank, svart, nokså slank hjortebille, hannens kjever krumme, i den ytre delen med én stor tann og én eller to mindre tenner. Hunnen er mye mindre enn hannen, men farget som den. Den har to skarpe knøler i pannen.

Levevis

Utbredelse 
Arten lever i Myanmar.

Systematisk inndeling 
Arten blir ofte plassert i slekten Dorcus.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Dorcini
 Slekten Hemisodorcus Thomson, 1862 
 Underslekten Nipponodorcus Nomura & Kurosawa, 1960 
 Hemisodorcus katctinensis (Nagai, 2000)

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2000
Myanmars insekter
Prosopocoilus debatissei

Prosopocoilus debatissei er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En middelsstor (hannene ca. 35 millimeter), blank, svart hjortebille. Hannens kjever er litt lengre enn hodet, ganske rette, knivoformede med fine tenner på innersiden. Hodet er slett uten tydelige kjøler eller knøler, i midten bredt U-formet innbuktet. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er firkantet, betydelig bredere enn langt, ikke innsnevret ved roten. Undersiden og beina er samme farge som oversiden.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Vest-Malaysia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Cladognathini
 Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
 Underslekten Prosopocoilus (i snever forstand)
 Prosopocoilus debatissei Bomans, 1992

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
 Bildegalleri
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1992
Vest-Malaysias insekter
Prosopocoilus (Cyclotropus) erici

Prosopocoilus erici er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En nokså liten, slank, rødbrun hjortebille. Kroppen er tett kledt med nedliggende, lyse, hårlignende skjell og derfor ganske matt. Hannens kjever er forholdsvis korte (noe kortere enn hodet), bredt knivformede med sgatkkaing på innersiden. Hodet er litt bredere enn langt, pannen er litt U-formet innbuktet i midten, tinningene, men en liten tann bak hvert fasettøye. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, nesten rektangulært. Dekkvingene er avlange, matte på grunn av den tette skjellklediningen. Beina er rødlige.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

Utbredelse 
Arten lever på Borneo.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Cladognathini
 Slekten Prosopocoilus Westwood, 1845
 Underslekten Cyclotropus Oberthür & Houlbert, 1914
 Prosopocoilus (Cyclotropus) erici Bomans, 1992

Eksterne lenker 
 Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
 Bildegalleri
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1992
Borneos insekter
Sibirertebusk

Sibirertebusk (Caragana arborescens) er en løvfellende busk i erteblomstfamilien.

Den blir 2–6 m høy. Stammen og større greiner er mørkegrå, og yngre greiner er grønne til gulbrune. Akselbladene er tornelignende og 5–10 mm lange. Bladene er finnete med 8–16 småblad. Småbladene er 1–2 cm lange og 0,5–1 cm brede. De gule blomstene sitter enkeltvis eller opptil 5 sammen. Belgen er 3,5–6 cm lang.

Sibirertebusk vokser vilt i skogkanter og åpen skog. Den er naturlig utbredt i nordlige Kina (Heilongjiang, Xinjiang), Kasakhstan, Mongolia og Sibir. Den er vanlig forvillet i Øst-Europa.

I Norge er sibirertebusk en vanlig hageplante, som ofte brukes til klipte hekker. Arten tåler kulde, vind, tørke og mager jord og kan dyrkes til herdighetssone 8, altså i hele Norge. Den sprer seg raskt fra hager til skog og skrotemark, spesielt på indre Østlandet og i indre Sogn, Trøndelag og Nordland. I Fremmedartslista 2018 er sibirertebusk vurdert til høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og liten økologisk effekt.

Det finnes flere kultivarer:
 'Lorbergii' – mindre, med lett hengende greiner og smale, linjeformede småblad
 'Nana' – liten, kuleformet dvergbusk
 'Pendula' – en hengende form som podes på stammen til en vanlig sibirertebusk

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Erteblomstfamilien
Høyrisikoarter på fremmedartslista
Walter Burley Griffin

Walter Burley Griffin (født 1876 i Maywoord, Illinois i USA, død 1937 i Lucknow, India) var en amerikansk arkitekt og byplanlegger.

Etter at han ble gift med arkitekten Marion Mahony Griffin i 1911 er begges karrierer tett knyttet sammen. De hadde begge arbeidet i Frank Lloyd Wright sitt studio. Mahony Griffin og Griffin samarbeidet om flere hundre prosjekter i USA, Australia og India, inkludert den prisvinnende byplanen for Australias hovedstad, Canberra i 1912.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kort biografi på prairiestyles.com
 Kort biografi på greatbuildings.com
 Lengre biografi

Arkitekter fra USA
Endring av kommunenavn 1900–1940

Endring av kommunenavn 1900–1940 er en oversikt over norske kommuner som fikk endret sine navn ved kongelig resolusjoner om skrivemåten i årene 1900–1940.

Lovtekster

6. januar 1908

19. august 1908

3. november 1917

Endrede kommunenavn

Se også
 Lov om forandring av rikets inddelingsnavn

Kilder
 Norsk Lovtidend, nb.no
 
 
 

Norges historie
Kommuner i Norge
Vitenskapsåret 1732

Vitenskapsåret 1732 er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1732.

Astronomi
 Den franske astronomen Joseph-Nicolas Delisle utvikler Delisleskalaen for temperatur.

Fysikk
 12. november − Henri Pitot presenterer det første pitotrøret for Det franske vitenskapsakademiet.
 Pierre Louis Maupertuis får publisert verket  «Discours sur les différentes figures des astres» (Taler om stjernenes foskjellige figurer), der han videreformidler Newtons teorier..

Teknologi
 Verdens første fyrskip blir oppankret ved the The Nore i Themsen.

Kjemi
 Herman Boerhaave får publisert verket «Elementa chemiae», verdens første lærebok i kjemi. Leiden.

Biologi
 12 mai − Carl Linnaeus begynner en reise til Lappland på oppdrag av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala.

Institusjoner
 Et professorat i kjemi blir opprettet ved Universitetet i Leiden.

Prisvinnere
Copleymedaljen: Stephen Gray, engelsk astronom (den første mottakeren av medaljen, som han fikk for andre året på rad.

Fødsler

|-
|rowspan=2|Januar || 11. || Peter Forsskål || finsksvensk || oppdagelsesreisende, orientalist og naturforsker ||align=center|31 ||align=center|1763 || 
|-
| 26. || Gabriel Jars || fransk || ingeniør ||align=center| ||align=center|1769 ||

|Juli || 11. || Jérôme Lalande || fransk || astronom ||align=center| ||align=center|1807 ||
|-
|Oktober || 6. || Nevil Maskelyne || britisk || astronom ||align=center|78 ||align=center|1811 || 
|}

Dødsfall

|-
|Januar || 13. || Conrad Quensel || svensk || astronom og matematiker ||align=center| ||align=center|1676 ||
|}

Referanser
Wilhelm Johannessen

Wilhelm Aksel Johannessen (født 10. april 1909, død 11. juli 1998) var en norsk vektløfter. Han var en av dem som startet/grunnla vektløfting i Norge på 30-tallet. Han var medlem av Oslo Atletklub. Han tok gull i lettvekt (-67,5 klassen) i NM i vektløfting i 1939, det første NM i vektløfting som ble arrangert. Han tok gull også i 1940, 1946, 1947 og 1948 og sølv i 1949. Han tok bronse i nordisk mesterskap i 1947, i København. Han var også medlem i Oslo Turnforening og drev med turn, friidrett, boksing og bryting.

Referanser

Litteratur 

Norske vektløftere
Nigidius sakamakii

Nigidius sakamakii er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En nokså liten (ca. 18 millimeter), nokså bred, flat, blank, svart hjortebille. Denne gruppen har ikke svært forstørrede kjever hos hannene, derimot har kjevene en oppoverrettet, krokformet lobe ("øre") ved roten. Hodet har en bakoverrettet tann på hver sidekant. Pannen er ganske flat, hodet er svært grovt og tett, men grunt punktert, med en velagrenset "nakke" som hra grov, nettmasket mikroskulptur. Pronotum er rundet, bredere enn langt, svært blankt, ganske fint punktert. Dekkvingene har tydelige, grove punktrekker med litt opphøyde ribber mellom.

Utbredelse 
Arten er utbredt på Sulawesi og Selayar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Nigidiini
 Slekten Nigidius W.S. MacLeay, 1819 – 75 arter
 Nigidius sakamakii Okuda, 2008

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2008
Sulawesis insekter
En pingles dagbok 10: Gode gamle dager

En pingles dagbok 10: Gode gamle dager er en barnebok fra 2015 som er skrevet av den amerikanske forfatteren og tegneren Jeff Kinney, og oversatt til norsk av Hege Mehren. Den er tiende bok i episodefortellingene om hovedpersonen Greg Heffley. Boken inngår i serien En pingles dagbok.

Den er utgitt i over nitti land. I Norge er det Gyldendal forlag som utgir serien.

Handling
Gregs mor får samlet nok underskrifter til at hjembyen blir enig om å avstå fra å bruke elektroniske apparater i 48 timer, et forbud hun selv bryter ganske raskt. Siden Gregs far er på forretningsreise, må Gregs bestefar kjøre ham til butikken. Det viser seg imidlertid at bestefaren ikke er kapabel til å kjøre bil. De slipper opp for bensin, og da Greg begir seg videre til fots, kommer han over en mystisk fritidskoloni. Greg ødeleger billen og da må han dra til sommercamp med vennen sin Rowley.

Referanser

Bøker fra 2015
Barnebøker fra USA
Roger Gjøvaag

Roger Gjøvaag (født 7. september 1956) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Strindheim IL og BUL.

Han vant fire NM-gull på 3000 hinder og terrengløp i perioden 1983–1988.

Medaljer i norske mesterskap

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norgesmestere i friidrett
Norske terrengløpere
Norske maratonløpere
Norske hinderløpere
Friidrettsutøvere for IL i BUL
Friidrettsutøvere for Strindheim IL
Joseph Butler

Joseph Butler (født 18. mai 1692, død 16. juni 1752) var en britisk teolog, biskop av Bristol 1738, av Durham 1750. Han utga The Analogy of Religion, Natural and Revealed, to the Constitution and Course of Nature (1738), et forsvar for den åpenbarte religion mot deistenes angrep. Denne boken kom til å bety meget for det religiøse liv i de høyere samfunnslag, og hans moralfilosofi har hatt atskillig innflytelse også senere.

Butler tilkjenner den «opplyste egenkjærlighet» en viss funksjon i moralen, men det er samvittigheten, på grunnlag av hensikten med handlingen, som avgjør om denne er riktig eller gal, og som eventuelt gjør handlingen til plikt. Gud sørger for at en slik plikthandling også får de konsekvenser som tjener den handlendes interesser på den beste måte.

Referanser 

Britiske teologer
Britiske biskoper
Guo Ziyi

Guo Ziyi (eller Kuo Tzu-i; tradisjonell kinesisk: 郭子儀, forenklet kinesisk: 郭子仪, Hanyu Pinyin: Guō Zǐyí, Wade-Giles: Kuo1 Tzu3-i2; født 29. januar 698 i prefekturet Hua i Kina, død 9. juli 781), formelt prins Zhongwu av Fenyang (汾陽忠武王), var den Tang-generalen som til slutt fikk slutt på An Lushan-opprøret (An-Shi-opprøret). Han var dessuten med på felttog mot Uighur-khaganatet og mot Det tibetanske rike. Han ble ansett som en av de mest mektige av Tang-dynastiets generaler både før og etter An-Shi-opprøret. Guo Ziyi er avbildet i Wu Shuang Pu (無雙 譜, Oversikt over Uforlignelige Helter) av Jin Guliang.

Stjernen Lu
Etter sin død ble han æret i kinesisk mytologi som en «udødelig», som guddommen for rikdom og lykke (stjernen Lu innen Fu Lu Shou). Dette var neppe noe som var opp hans gate, for i levende live var han nestoriansk kristen.

Referanser

Litteratur
 Tangshu, vol. 120.
 Xin Tangshu, vol. 137.
John C.H. Wu (1972). The Four Seasons of Tang Poetry. Rutland, Vermont: Charles E. Tuttle. .
 Zizhi Tongjian, vols. 216, 217, 218, 219, 220, 221, 222, 223, 224, 225, 226, 227.

Eksterne lenker

kinesiske offiserer
generaler
Personer fra Weinan
Lake Malawi (band)

Lake Malawi er et tsjekkisk indie pop-band fra Třinec i Tsjekkia og ble grunnlagt i 2013. Band består av hovedvokalist, gitarist og keyboardist Albert Černý, bassist og keyboardist Jeroným Šubrt og trommeslageren Antonín Hrabal. Band ble grunnlagt av Černý, etter at han forlot sitt forrige band, Charlie Straight. Debut-EP-en We Are Making Love Again ble sluppet i 2015, etterfulgt av debutalbumet Surrounded by Light i 2017. Gruppen representerte Tsjekkia i Eurovision Song Contest 2019 med sangen «Friend of a Friend», hvor de kom på 11. plass i finalen.

Bakgrunn 
Lake Malawi ble grunnlagt av frontfigur Albert Černý etter at hans forrige band, Charlie Straight ble oppløst i september 2013. Bandnavnet Lake Malawi er inspirert av sangen «Calgary» av Bon Iver, fra bandets selvtitulerte album fra 2011. Gruppen ga senere ut debutsingelen «Always June» i 2014, og fremførte den live under et intervju med BBC London. I 2014 opptrådte Lake Malawi ved flere store tsjekkiske musikkfestivaler som Colours of Ostrava og Rock for People, samt The Great Escape Festival i Storbritannia. I 2015 utga gruppen sin første EP, We Are Making Love Again. De har vært oppvarmingsband for flere internasjonale artister som har hatt konserter i Praha, blant andre The Kooks, Mika  og Thirty Seconds to Mars. I 2016 forlot trommeslager Pavel Palát bandet og ble erstattet av Antonín Hrabal.

I 2017 slapp de debutalbumet Surrounded by Light på eget merke. To singler ble utgitt fra albumet, tittelsporet «Surrounded by Light» og sangen «Paris», som begge tok seg inn på hitlisten Rádio – Top 100 i Tsjekkia. Hovedgitarist Patrick Karpentski forlot bandet sent i 2017.

I 2019 ble gruppen valgt til å representere Tsjekkia i Eurovision Song Contest med sangen «Friend of a Friend».

Medlemmer
Albert Černý (2013–) – vokal, gitar, keyboard
Jeroným Šubrt (2013–) – bass, keyboard
Antonín Hrabal (2016–) – trommer

Tidligere
Pavel Palát (2013–16) – trommer
Patrick Karpentski (2013–17) – gitar

Diskografi

Studioalbum
Surrounded by Light (2017)

EP
 We Are Making Love Again (2015)

Singler

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
 

Tsjekkiske musikere
Band etablert i 2013
Tsjekkisk musikk
Deltakere i Eurovision Song Contest 2019
Stade Pierre-de-Coubertin (Cannes)

Stade Pierre-de-Coubertin er et fotballstadion i Cannes. Den brukes av AS Cannes. Den har en kapasitet på  tilskuere.

Eksterne lenker
 Stade Pierre-de-Coubertin hos AS Cannes 

Fotballstadioner i Frankrike
Banksfuru

Banksfuru (Pinus banksiana) er et bartre i furufamilien som vokser i østlige Nord-Amerika.

Den blir opptil 27 m høy med en stammediameter på 60 cm. Krona er glissen og uregelmessig. Barken er oransjegrå med vertikale furer. Nålene sitter parvis og er 2–5 cm lange og vridde. Konglene er 3–5,5 cm lange.

Banksfuru vokser i rene bestander og er en pionerart som vokser fram etter skogbrann og andre forstyrrelser. Den kan også vokse sammen med andre trær som borreeik, rødfuru, Populus grandidentata, amerikaosp, papirbjørk, rødeik, weymouthfuru, rødlønn, balsamgran, kvitgran, svartgran, amerikalerk og balsampoppel. Mer sjeldent kan den vokse sammen med kviteik, Prunus pensylvanica, gråbjørk og rødgran.

Det meste av utbredelsesområdet ligger i Canada der nordgrensa strekker seg fra Mackenzie-elva i Nordvestterritoriene østover til Cape Breton i Nova Scotia. Sørgrensa går møt sørvest gjennom Maine, New Hampshire, nordlige New York, sentrale Québec og nordlige Ontario, Michigan, aller lengst nordvest i Indiana og nordøstlige Illinois, så mot nordvest gjennom Wisconsin, Minnesota, Manitoba, Saskatchewan og sentrale Alberta til lengst nordøst i Britisk Columbia.

Navnet hedrer den engelske vitenskapsmannen Joseph Banks.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Furuslekten
Arktiske vinterleker 2016

Arctic Winter Games 2016 ble arrangert fra 6. til 12. mars 2016 i Nuuk på Grønland. Arctic Winter Games er en multisportkonkurranse og kulturarrangement for unge utøvere i nordlige og arktiske strøk.

Sportsgrener 
Følgende sportsgrener inngikk i konkurransedelen av lekene. Antall øvelser i parentes: 

 Alpine grener (24)
 Arktiske leker (35)
 Badminton (20)
 Basketball (2)
 Skiskyting (24)
 Alpine grener (24)

 Langrenn (36)
 Deneleker (3)
 Ishockey (6)
 Futsal (5)
 Primitiv skiskyting (24)

 Snowboard (20)
 Trugeløping (20)
 Bordtennis (24)
 Volleyball (2)
 Bryting (26)

Medaljetabell

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisiell hjemmeside - Arctic Winter Games 2016
Michela Pace

Michela Pace (født 25. januar 2001 i Gozo på Malta) er en maltesisk sanger som vant den første sesongen av X Factor Malta i 2019. Gjennom seieren ble hun Maltas representant i Eurovision Song Contest 2019, i tillegg vant hun en platekontrakt med Sony Music Italia. 10. mars 2019 ble det kjent at Pace skulle delta med låten «Chameleon».

Hun deltok også i den maltesiske nasjonale finalen i 2017 med sangen «Cruise Control», men nådde ikke finalen.

Eurovision Song Contest 
I januar 2019 ble Malta trukket til å delta i semifinale 2 av Eurovision Song Contest. Semifinalen ble arrangert i Expo Tel Aviv i Israel torsdag 16. mai, og Malta hadde startnummer 11. «Chameleon» ble blant de ti beste i semifinalen, og Michela Pace kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 18. mai. I finalen ble hun nummer 14 av 26 deltakere.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

 
 

 

Maltesere
Deltakere i Eurovision Song Contest 2019
Sangere
Personer fra Gozo
Idahoterritoriet

Idahoterritoriet () var et amerikansk territorium, som eksisterte i perioden 4. mars 1863-3 juli 1890. Deretter ble det den til den amerikanske delstaten Idaho.

Referanser 

USAs territorier
Idahos historie
Stater og territorier etablert i 1863
Stater og territorier opphørt i 1890
1860-årene i USA
1870-årene i USA
1880-årene i USA
1890 i USA
Montanas historie
Wyomings historie
Otemanu

Otemanu (fransk: Mont Otemanu) er det høyeste fjellet på Bora Bora. Fjelltoppen ligger 727 meter over havet.

Landformer i Fransk Polynesia
Fjell i Oseania
Halne kraftverk

Halne kraftverk er et vannkraftverk i Eidfjord kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 60 meter.

Installert effekt er 10 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,04 GWh (estimerte tall).

Kraftverket forsyner Telenors mobilstasjon og Halne Fjellstova.

Referanser

Kilder
 
 NVE vannkraftdatabase

Eksterne lenker
 Online: Full mobildekning på vidda – takket være vannkraft

Mikrokraftverk i Vestland
Kraftverk i Eidfjord
Kraftverk etablert i 2007