alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
MeeGo

Meego er en tidligere åpen Linuxdistribusjon for mobilt utstyr. MeeGo ble annonsert på Mobile World Congress i februar 2010 av Intel og Nokia under en felles pressekonferanse. Målet er å fusjonere prosjektene Moblin (fra Intel) og  Maemo (fra Nokia) i ett prosjekt. Prosjektet er formelt styrt av Linux Foundation. Ifølge Intel, ble MeeGo utviklet fordi Microsoft ikke tilbyr omfattende Windows 7-støtte for Intel Atom-prosessoren. Novell spiller også en stor rolle i MeeGo-prosjektet gjennom arbeid med Linux Foundation om å bygge infrastruktur og offisielle MeeGo produkter, og meego er stadig å bruke mer av Novells teknologi som opprinnelig ble utviklet for openSUSE, (herunder openSUSE Build Service, ZYpp for pakkesystem, og andre verktøy for systemadministrasjon). MeeGo er primært laget for å fungere som et operativsystem for plattformer som:
 NettPC
 Billige og enkle PCer
 Nettbrett
 Mobiltelefoni og kommunikasjonsenheter
 Underholdningenheter i biler
 TVer med internett-tilkobling og IPTV-bokser
 Smarttelefoner
 Samt andre innebygde systemer

Harmattan, opprinnelig planlagt å bli Maemo 6, blir nå regnet for å være en MeeGo forekomst (men ikke en MeeGo produkt), og Nokia slutter med Maemo merket (og brandingen) f.o.m Harmattan og utover (Maemo 5, aka Fremantle, og tidligere versjoner vil fortsatt være kalt Maemo).

Eksterne lenker 
 

Tidligere Fedoraderivater
Operativsystemer for mobile enheter
Linuxdistribusjoner lansert i 2010
Produktavviklinger i 2011
Reimegrend stasjon

Reimegrend stasjon er en stasjon på Bergensbanen i Voss. Stasjonen ble åpnet i 1908, ett år før Bergensbanen ble fullført.

Stasjonen var tidligere den vestlige snustasjonen for snørydningstjenesten på høyfjellsstrekningen og fikk derfor en stor svingskive. Stasjonen blir betjent av lokaltog på strekningen Bergen – Voss – Mjølfjell – Myrdal. Stasjonen har venterom, toaletter og parkeringsplass for 10 – 15 biler. Plattformen har barrierefri utforming.

Litteratur

Eksterne lenker 

Jernbanestasjoner i Voss
Jernbanestasjoner på Bergensbanen
Jernbanestasjoner i Vestland
Jernbanestasjoner åpnet i 1908 i Norge
Sandven Hotel

Sandven Hotel ligger i Norheimsund i Kvam i Vestland fylke og ble bygget i 1857. 
Hotellet har 102 rom.

Eksterne lenker 
 Hjemmesiden til Sandven Hotel
 Eldre fotografi av hotellet på nettsidene til Nasjonalbiblioteket

Byggverk i Kvam
Hoteller i Vestland
Etableringer i 1857
Samferdsel i Kvam
Næringsliv i Kvam
Hurra for deg som fyller ditt år!

«Hurra for deg som fyller ditt år!» er en norsk fødselsdagsang skrevet av Margrethe Munthe. Melodien er en norsk folketone. Sangen brukes ofte i fødselsdager. Sangen sto første gang i Saa leker vi litt i 1911.

Tekst 
1. vers:

Hurra for deg som fyller ditt år!
Ja, deg vil vi gratulere!
Alle i ring omkring deg vi står,
og se, nå vil vi marsjere.
Bukke nikke neie, snu oss omkring,
danse for deg med hopp og sprett og spring.
Ønske deg av hjertet alle gode ting!
Og si meg så, hva vil du mere?

Gratulere!

2. vers:

Høyt våre flagg vi svinger. Hurra!
Ja, nå vil vi riktig feste!
Dagen er din, og dagen er bra,
men du er den aller beste!
Se deg om i ringen, hvem du vil ta!
Dans en liten dans med den du helst vil ha!
Vi vil alle sammen svinge oss så glad:
En av oss skal bli den neste!

Til å feste!

Se også 
 Happy Birthday To You

Noter

Referanser 

Norske sanger
Margrethe Munthe
Communication

Communication er det andre albumet til det norske progressive rockebandet Junipher Greene. Det ble utgitt i 1973 på ON Records. Dette er bandets første album på selskapet. 

Albumet er produsert av Nils Bjarne Kvam

Sporliste
Alle låter er skrevet av Bent Åserud og Bugs Bunny, unntatt hvor annet står.
«Communication» – 12:02
«Standby» – 1:48
«Biscuit» – 4:11
«Sunlight» (Åserud/Geir Bøhren/Øyvind Vilbo) – 2:14
«Talk is a Bird» – 4:10
«If You Can Hear the Blackbird Sing» – 3:08
«Reflections» (Åserud/Bøhren/Vilbo) – 4:01
«Play On Stranger» – 3:21
«1, After Midnight» – 5:48

Personell

Junipher Greene
Bent Åserud – Gitar, fløyte, synthesizer, piano, fiolin, steelgitar, vokal
Øyvind Vilbo – Bassgitar, perkusjon, vokal
Geir Bøhren – Trommer, timpani, gong, vibrafon, sopransaksofon, perkusjon, vokal

Produksjon
Nils Bjarne Kvam – Produsent, lydingeniør
Finn Rolsdorph - Fotograf
Paal Melberg - Design

Referanser

Eksterne lenker
Albumet på Rockipedia.no
Albumet på Discogs.com

Musikkalbum fra 1973
Junipher Greene-album
Ygre stasjon

Ygre stasjon er en stasjon på Bergensbanen i Voss. Stasjonen ble åpnet i 1908, ett år før Bergensbanen ble fullført.

Stasjonsbygningen sto opprinnelig på Nesttun der den hadde blitt for liten. Stasjonen blir betjent av lokaltog på strekningen Bergen – Voss – Mjølfjell – Myrdal. Stasjonen har venterom, leskur og parkeringsplass for rundt 10 biler. Plattformen er lav og med grusdekke.

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Jernbanestasjoner i Voss
Jernbanestasjoner på Bergensbanen
Jernbanestasjoner i Vestland
Jernbanestasjoner åpnet i 1908 i Norge
Kulturminner i Voss
Hordalands samferdselshistorie
Asias olympiske råd

Asias olympiske råd ble etablert i 1982 og administrerer asiatisk sport. Organisasjonen har 45 nasjonale olympiske komiteer som medlemmer. Hovedkontoret ligger i Kuwait by. 

Asian Beach Games arrangeres annethvert år av Asias olympiske råd.

Eksterne lenker 
 

Nasjonale olympiske komiteer
Sport i Asia
Etableringer i 1982
Klemet O. Hætta

Klemet Olavsen Hætta, Stuorra-Klemet (født 6. april 1937 i Kautokeino) er en norsk disponent og Høyre-politiker.

Han var medlem av Kautokeino kommunestyre 1968–1995, hvor han var varaordfører 1974–1977 og ordfører 1978–1979 og 1982–1983. Hætta var også medlem av Finnmark fylkesting i et par perioder og har vært kandidat til Sametinget. Han var vararepresentant til Stortinget fra Finnmark 1973–1985, og i 1975 ble han den første samen på Stortingets talerstol. I kommunestyret måtte Hætta snakke norsk, idet man ikke hadde noen tolketjeneste, mens han snakket samisk på Stortinget.

Hætta har jobbet som regnskapsfører og som disponent ved reinslakteri i Kautokeino. Han var styremedlem i avisen Ságat 1977–1978 og mangeårig medlem av Kommunalbankens kontrollkomité.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter for Finnmark
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Ordførere i Kautokeino
Høyre-ordførere i Finnmark
Norske bedriftsledere
Personer fra Kautokeino kommune
Liste over ordførere i Kautokeino

Liste over ordførere i Kautokeino er en oversikt over ordførere i Kautokeino kommune i Finnmark.

 
Kautokeino
SUS under Sommer-OL 1992

475 sportsutøvere, 310 menn og 165 kvinner, fra Samveldet av uavhengige stater deltok i 27 sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Deltakerne fra SUS, som konkurrerte under OL-flagget, var fra tolv av de tidligere 15 Sovjetunionens republikker. Det var utøvere fra Armenia, Aserbajdsjan, Georgia, Hviterussland, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldavia, Russland, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraina og Usbekistan. Utøvere fra Estland, Latvia og Litauen konkurrerte som representanter for sine egne nasjoner. SUS ble mestvinnende «nasjon» på den uoffisielle medaljestatistikken med 45 gull-, 38 sølv- og 29 bronsemedaljer. Bryteren Aleksandr Karelin var flaggbærer på åpningsseremoneien.

Medaljer

Medaljevinnerne

Se også
 Samveldet av uavhengige staters herrelandslag i fotball - SUS' «landslag» i fotball, konstruert på samme måte som OL-troppen kun for å delta i EM i fotball 1992.

Nasjoner under Sommer-OL 1992
SUS under de olympiske leker
Bastiat-prisen

Bastiat-prisen (engelsk: ) er en journalistikk-pris som utgis årlig av International Policy Network. Bastiat-prisen anerkjenner journalister som publiserer arbeid som «forklarer, fremmer og forsvarer prinsippene til ett fritt samfunn Utmerkelsen kommer med en utbetaling på USD 15 000. 

Prisen ble grunnlagt i 2002, og er oppkalt efter filosofen og økonomen Frédéric Bastiat fra det 19. århundret. Bastiats briljante bruk av satire og allegorier gjorde at han kunne relatere komplekse økonomiske emner til et generelt publikum. For å leve opp til hans arv, dømmes bidrag i forhold til intellektuelt innhold, hvor overbevisende språket er og i hvilke typer publikasjoner de opptrer.

Dommere har blant annet vært Margaret Thatcher, James Buchanan og Milton Friedman.

Prisvinnere
2014: Robert Graboyes
2013: Lane Filler og Ross Clark
2012: Anne Jolis
: Tom Easton og Virginia Postrel
: James Delingpole og Bret Stephens
2009: John Hasnas, Shikha Dalmia og Daniel Hannan 
2008: Barton Hinkle.
2007: Amit Varma.
2006: Tim Harford og Jamie Whyte.
2005: Mary Anastasia O'Grady.
2004: Robert Guest.
2003: Brian Carney.
2002: Sauvik Chakraverti og Amity Shlaes.

Referanser

Eksterne lenker
 Bastiat Prize

Journalistpriser
Liberalisme
Utmerkelser etablert i 2002
Priapulider

Priapulimorpha
 Halicryptomorpha
 Seticoronaria

Priapulider er en liten rekke av sjølevende, marker. Navnet kommer fra gresk πριάπος, priāpos + den latinske diminutiven -ul-, og de kalles av og til penisormer og noen ganger pølseormer (skjønt det siste navnet har vært brukt på flere ubeslektede grupper. Det vitenskapelige navnet henviser til gruppens utkrengbare snabler, som av utseende ikke er ulike en penis.

Bygning og levevis 
Størrelsen varierer mellom 5 mm til 20 cm lange. De er særkjønnede. Forplantningen er lite kjent. Larvene gjennomgår flere utviklingsstadier. De voksne dyrene lever på gjørmebunn på forholdsvis grunt vann ned til 90 meters dyp. De minste artene lever av å grave seg gjennom gjørma og spise gjørme og fordøye spiselige partikler, mens de større artene er rovdyr som fanger mark o.l. En del av artene har en svært høy toleranse for anoksiske miljøer og høy konsentrasjon av hydrogensulfid.

Slektskap 
Priapulider, sammen med echiurer og sipunkulider ble tidliger egruppert sammen i gruppen Gephyrea, og alle tre gruppene kalles av og til pølseormer. Både morfologiske og genetiske undersøkelser viser at priapulidene hører til Ecdysozoa, en gruppe som omfatter dyr om skifter ham, slik som leddyr og rundormer. Blant ecdysozoene er deres nærmeste slektninger kinorhyncher og Loricifera. Tilsammen blir de tre rekkene noen ganger gruppert som Scalidophora, en gruppe som alle har utkrengbare snabler dekket med små, skarpe pigger. De lever av langsome invertebrater, slik som flerbørstemarker.

Fossile og nålevende arter 
Fossiler av priapulider er kjent tilbake til kambrium. De var trolig viktige rovdyr i den kambriske perioden. Priapulider som med sikkerhet hører til krongruppen er først kjent fra karbon. Omntrent 20 arter av priapulider er kjent i dag. Tre arter fins langs norskekysten.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ecdysozoer
Prins Gustaf

Frans Gustaf Oscar (født 18. juni 1827 på Haga slott i Sverige, død 24. september 1852 i Christiania) var prins av Norge og Sverige og hertug av Uppland. Han var den andre sønnen til kong Oscar I og dronning Josefine.

Gustaf hadde stor musikalsk begavelse og var en særlig fremragende komponist, i særdeleshet på kvartettsangens område. Han satt melodi til flere av de mest kjente svenske studentersangene, som for eksempel Sjung om studentens lyckliga dag.

Liv og virke

Bakgrunn
Prins Gustaf fikk som sine brødre, en vel tilrettelagt oppdragelse på Stockholms slott, ledet av forskjellige informatorer, utsett av deres mor kronprinsesse Josefina. Han ble som sine søsken, oppfostret under overoppsyn av Christina Ulrika Taube. 

Deretter studerte prinsen sammen med sine brødre Carl og Oscar ved Uppsala universitet, og han bodde da i det såkalte Prinshuset. Omkring 1850 ble prins Gustaf tildelt Stjernsunds slott utenfor Askersund som sommerresidens, men rakk knapt å innrede det ferdig innen han døde. 

Gustaf var en i alle henseender rikt utstyrt personlighet. Med stor begavelse forente han en sjelden renhet i karakteren. Hans popularitet var også meget stor.

Musikkbegavelse
Han ble kalt «Sangerprinsen», og er den hittil største musikkbegavelsen innen huset Bernadotte. Han studerte musikk hos komponisten Adolf Fredrik Lindblad og ble en utmerket pianist og sanger. Han gjorde seg også kjent som komponist (under pseudonymet «G*****»), og mer enn 50 av hans komposisjoner er bevart, deriblant marsjer, romanser og viser. Blant hans kjente melodier er Studentsången; Sjung om studentens lyckliga dag fra 1851 med tekst av Herman Sätherberg.

Tidlig død
På grunn av Oscar Is dårlige helse i 1852 anbefalte legene kongen en helsekur i Bad Kissingen i Tyskland. I juli samme år reiste kongeparet fra Stockholm sammen med prinsesse Eugénie og prins Gustaf. Kongen var snart restituert, og i begynnelsen av september reiste familien hjem igjen. Fra Lübeck reiste de med dampkorvetten Thor mot Norge, men på grunn av høy sjø måtte skipet kaste anker utenfor Fredrikshavn på den danske østkysten. Ettersom familien var ventet i Kristiania, besluttet kongen å trosse stormen på Kattegat og fortsette reisen. Fartøyets rulling gjorde at prins Gustaf, som led av sjøsyke, holdt seg ute på dekk hele natten. Da fartøyet kom frem til Kristiania den 16. september, hadde prinsen høy feber. Snart forstod man at han led av tyfoidfeber og han ble stadig svakere. Den 24. september døde han. Også flere andre i kongefamilien ble rammet av tyfoidfeber, men bare prins Gustaf døde av sykdommen.

Gustavs gate i Oslo er oppkalt etter prins Gustaf.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Huset Bernadotte
Norske prinser
Svenske komponister
Personer fra Solna kommun
Personer fra Stockholm
Fødsler i 1827
Dødsfall i 1852
Filtvet fyr

Filtvet fyr ligger på Filtvet i Hurum, på vestsida av Oslofjorden.

Den første fyrlykta på Filtvet ble tent 1. september 1840 i gavlen på gjestgiver og garver Jens Heklebergs garveri på Filtvet-tangen (på gården Ekern østre).

I 1874 kjøpte Christiania Havnevesen en del av Nils Toresens eiendom på Tangodden i den hensikt å erstatte den første fyrlykta med en permanent fyrbygning. Denne sto ferdig i 1877, og Statens Fyrvesen overtok driftsansvaret i 1879. Fyret fikk også installert ei tåkeklokke.

Fyrvoktere:

 Jens Gulliksen Hekleberg (1840-1878)
 Kristoffer Andreassen (1878-1895)
 Thomas Neumann (1895-1916)
 Aksel Mathiesen (1916-1933)
 Cæsar Arnold Olsen (1933-1954)
 Carl Andreas Jensen (1954-1957)
 Theodor August Gundersen (1957-1963)
 Ole Arnt Arntsen (1963-1977)
 Hans Torp (1977-1985)

I 1985 ble fyret automatisert, og ei ny fyrlykt ble plassert på en betongsøyle foran den gamle fyrbygningen. I 1997 ville Kystdirektoratet selge fyret på det åpne markedet. Dette førte til opprettelsen av foreninga «Filtvet fyrs venner». I 1999 fikk Hurum kommune kjøpe fyret til 10% av takstverdien. Filtvet fyrs venner har siden drevet museums- og utstillingsvirksomhet i fyrbygningen.

Filtvet fyr er freda etter lov om kulturminner. Det har bevart mye av det opprinnelige utstyret, blant annet det originale linse- og klippeapparatet.

Se også 
 Norske fyr

Litteratur 
 Per Roger Lauritzen og André Schou: Fyrene i Oslofjorden. Levende kulturminner. Oslo, Gyldendal, 2010, side 159-169. ISBN 978-82-05-40043-6

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Filtvet fyrs venner
 Hurum historielags nettside om Filtvet fyr

Kulturminner i Asker
Museer i Asker
Transport i Asker
Oslofjorden
Fyr i Viken
Fredete byggverk i Viken
Buskeruds samferdselshistorie
Byggverk fullført i 1840
1840 i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
River Deep – Mountain High (sang)

River Deep – Mountain High er en sang skrevet av Phil Spector, Jeff Barry og Ellie Greenwich som ble spilt inn og gitt ut på singel med Ike & Tina Turner i 1966. Singelen kom på 3.-plass i Storbritannia, 16.-plass i Australia, 62.-plass i Canada og 88.-plass i USA. Sangen er også å finne på albumet River Deep – Mountain High som ble gitt ut senere samme år.

Sangen er et av de beste eksemplene på Phil Spectors «Wall of Sound». I ettertid har sangen blitt regnet som en klassiker innen R&B og rock.

I 1999 ble River Deep – Mountain High introdusert i Grammy Hall of Fame.

Personell

Tina Turner, vokal
Leon Russell, keyboard
Jim Horn, saksofon
Barney Kessel, gitar
Glen Campbell, gitar
Carol Kaye, bass
Hal Blaine, trommer
Earl Palmer, trommer

1974

De spilte den inn live og ga den ut på albumet Live! The World Of Ike & Tina i 1973. Senere samme år spilte de den inn i studio igjen og ga den ut på albumet Nutbush City Limits. Den nye innspillingen ble også gitt ut på singel i 1974.

Coverversjoner

 Deep Purple på singel i 1969 fra albumet The Book of Taliesyn
 Eric Burdon & The Animals på singel i 1969
 The Supremes med The Four Tops på singel i 1970
 The Shadows på singel i 1970
 Ike Turner spilte inn sangen og ga den ut på singel i 1971.
 Meat Loaf sang den live i 1977
 Katrina & the Waves på albumet Katrina and the Waves 2 i 1984
 Erasure på singel i 1988
 Jimmy Barnes på albumet Soul Deep i 1991
 Annie Lennox sang den live i 1992
 Neil Diamond på albumet Up on the Roof: Songs from the Brill Building i 1993
 Céline Dion på albumet Falling into You i 1996
 Tom Jones & Cyndi Lauper sang den på et Britisk TV show på 90-tallet
 Earl Thomas & the Kings of Rhythm på albumet Live At Biscuits & Blues i 2012
  Adrienne Warren og The Original West End Cast spilte inn sangen og ga den ut på singel i 2019

Referanser

 
Ike & Tina Turner-sanger
Ike & Tina Turner-singler
Ike Turner-singler
Sanger fra 1966
Singler fra 1966
Singler fra 1971
Singler fra 1973
Brekke

Brekke er et norsk stedsnavn og etternavn, og kan ha flere betydninger:

Geografi 
 Brekke (Gulen), bygd i Vestland
 Brekke (Oslo)
 Brekke kanal i Viken
 Brekke sluser i Viken
 Brekke kraftverk i Viken
 Søndre Brekke gård
 Lavik og Brekke
 Brekke Borettslag i Oslo

Personer 
Per januar 2020 er det  personer i Norge med Brekke som etternavn, herunder disse:
 Birgitte Brekke
 Bo Brekke
 Bo Hjalmar Brekke
 Børge Brekke
 Eldbjørg Brekke
 Erik Melbye Brekke
 Hermod Brekke
 Jan Egil Brekke
 Jan-Paul Brekke
 Knud Olai Brekke
 Paal Brekke
 Sigurd Brekke
 Sigve Brekke
 Toril Brekke
 Trond Brekke
 Trygve Brekke
 Otto Brekke
 Pål Brekke
 Vemund Brekke Skard
 Wilhelm Brekke

Annet 
 Slakteriet Brekke

 Brekke skole (peker)

Referanser
Acta Ibseniana

Acta Ibseniana er en vitenskapelig skriftserie utgitt av Senter for Ibsen-studier ved det humanistiske fakultet, Universitetet i Oslo. De fleste heftene har engelsk som eneste språk, men et har vært norskspråklig. Den er godkjent som vitenskapelig publiseringskanal på nivå 1.

Referanser

Eksterne lenker  
 Innholdsfortegnelse for serien

Norske vitenskapelige tidsskrifter
Henrik Ibsen
Nivå 1-tidsskrifter
Publikasjoner etablert i 2002
Vitenskap i 2002
Acta Didactica Norge

Acta Didactica er et nordisk forskningstidsskrift for fagdidaktisk og profesjonsfaglig forsknings- og utviklingsarbeid. Hovedvekt er på undervisning og læring i og på tvers av ulike fag i grunnskolen og i videregående opplæring. Tidsskriftet publiserer bidrag fra forskning på fagdidaktikk, lærerutdanning og læreres profesjonelle utvikling. Det utgis artikler på skandinaviske språk og engelsk. Den faglige kvaliteten på bidragene sikres gjennom fagfellevurdering (peer review).

Acta Didactica tar ikke forfatterbetaling. Det gis umiddelbar og fri tilgang (Open Access) til tidsskriftets innhold, ut fra prinsippet om at forskning skal være fritt tilgjengelig for allmennheten.

Nåværende ansvarlig redaktør er Eva Thue Vold.

Tidligere ansvarlige redaktører er:

 Rita Hvistendahl (2007 - h 2009),
 Jon Magne Vestøl (h 2009 - h 2011)
 Glenn Ole Hellekjær (h 2011 – 2016/2017).

Norske vitenskapelige tidsskrifter
Didaktikk
Nivå 1-tidsskrifter
Vitenskap i 2007
Publikasjoner etablert i 2007
Freden i Breda

Freden i Breda var en fredsavtale som England, De forente Nederlandene, Frankrike og Danmark-Norge undertegnet i den nederlandske byen Breda den 31. juli 1667, og som førte til en brå, men uavklart avslutning på den andre anglo-nederlandske krig (1665–1667).

Bakgrunn 
Etter nederlendernes vellykkede raid på Medway i krigens siste fase, kontrollerte de havet omkring sørkysten av England, noe som gjorde engelskmennene svært motivert til å forhandle om fred. De langtrukne forhandlingene hadde pågått en stund, men da forhandlingene ble tatt opp igjen etter raidet tok det bare ti dager å komme til enighet.

Vilkår 
Vilkårene i fredsavtalen ble moderate. Det ble lettet på bestemmelsene i Navigasjonsakten, så nederlandske handelsskip fikk tillatelse til å føre handelsvarer nedstrøms på Rhinen for leveranse i England. England gav opp støttepunktet Poeloe Run i Indonesia og anerkjente nederlandsk overhøyhet i Surinam, som en liten nederlandsk ekspedisjon hadde erobret i 1667. Til gjengjeld beholdt England koloniene New York og New Jersey. Ved at Nederlandene trakk seg tilbake fra Nord-Amerika, og England forlot Surinam og Indonesia, inntrådte det en reell avspenning.

Den historiske utviklingen i krigens kjølvann 
Traktaten lot mange territorielle konflikter ligge urørt, og slik sett var det en typisk uti possidetis traktat. Den politiske utviklingen etter krigen viste også at Nederlandene og England både hadde sammenfallende og motstridende interesser. 

Ludvig IV angrep kort tid etter fredsslutningen i Breda De spanske Nederlandene. Det førte til at De forente Nederlandene, England og Sverige i januar 1668 inngikk en trippelallianse for å tvinge Ludvig IV til å trekke seg tilbake fra De spanske Nederlandene, og  2. mai 1668 endte devolusjonskrigen ved freden i Aachen.

Den franske kongen rettet deretter sin ekspansjonstrang mot Nederlandene som han mente hadde forrådt ham. Karl II av England inngikk et hemmelig forbund med Ludvig IV (Dovertraktaten 1670), og med forenede krefter gikk de til angrep på De forente Nederlandene i 1672 (→ Den fransk-nederlandske krig). En delkonflikt av denne, den tredje anglo-nederlandske krig, endte i 1674 før England i 1678 igjen støttet Nederland i krigen mot Frankrike. Hensikten var selvsagt å demme opp for Frankrikes dominerende stilling i Europa.

Litteratur 
 Heinz Neukirchen: Seemacht im Spiegel der Geschichte, Berlin 1982. ISBN 3-8112-0368-1

Fredsavtaler
Traktater av 1667
1667 i Europa
Kunst og kultur

Kunst og kultur er et kunsthistorisk forskningstidskrift. Hovedvekten av artiklene omhandler billedkunst, arkitektur og kunsthåndverk. Tidsskriftet ble grunnlagt i 1910 av Harry Fett og Haakon Shetelig. Tidsskriftets redaksjon har alltid vært nær knyttet til Nasjonalgalleriet (nå Nasjonalmuseet), og redaktør fra og med sommeren 2018 er Bente Aass Solbakken.

Redaktører
Harry Fett og Haakon Shetelig (1910–26)
Harry Fett (1927–45)
Harry Fett og Arne Nygård-Nilssen (1946–54)
Leif Østby (1955–80)
Sidsel Helliesen og Per Jonas Nordhagen (1981–85)
Sidsel Helliesen (1986–88)
Tone Skedsmo og Oscar Thue (1989–94)
Knut Berg og Nils Messel (1996–97)
Knut Berg og Anne Berit Skaug (1998–99)
Bodil Sørensen (2000–01)
Bodil Sørensen og Ellen Lerberg (2002)
Ellen Lerberg (2003–08)
Birgitte Sauge (2009–14)
Øystein Sjåstad (2014–18)
Bente Aass Solbakken (2018–)

Tidsskriftet utgis av Universitetsforlaget med støtte fra Norges forskningsråd.

Eksterne lenker
 Kunst og kultur – En hundreårsmarkering
 Nasjonalmuseets hjemmeside
https://www.idunn.no/kk

Norsk kunst
Norske vitenskapelige tidsskrifter
Kunsthistorie
Publikasjoner etablert i 1910
Vitenskap i 1910
Kunst og kultur i 1910
1910 i Norge
Jugoslavia under Sommer-OL 2000

Jugoslavia under Sommer-OL 2000. 111 sportsutøvere fra Serbia og Montenegro deltok i fjorten sporter under Sommer-OL 2000 i Sydney. De kom på 43.-plass med en gull-, en sølv- og en bronsemedalje. Dette var siste gang utøvere deltok under Jugoslavias flagg.

Medaljer

Medaljevinnerne

Eksterne lenker 
 Resultater og profilside  på sports-reference.com

Nasjoner under Sommer-OL 2000
Jugoslavia under de olympiske leker