alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Grønt Punkt

Grønt Punkt Norge AS (tidligere Materialretur AS), etablert i 1997, er et selskap som administrerer finansieringen av norsk næringslivs ordninger for innsamling og behandling av emballasje. Medlemmene i Grønt Punkt Norge er alle typer bedrifter som bringer emballasje til det norske markedet; emballasjeprodusenter, emballasjeimportører, vareprodusenter (pakker/fyller), vareimportører og grossister.

Bakgrunnen for selskapet er en serie avtaler fra 1994 mellom Miljøverndepartementet og næringslivet om frivillig innsamling og gjenvinning av emballasje. Avtalen omfatter emballasje av metall, plast, bølgepapp, drikkekartong og kartong. Bransjeavtalene resulterte i opprettelsen av såkalte materialselskap, ett for hvert materialslag:
Norsk Glassgjenvinning AS – etablert 1991
Norsk Resy AS (for bølgepapp) – etablert 1993
Norsk Returkartong AS (for drikke- og emballasjekartong) – etablert 1994
Plastretur AS – etablert 1995
Norsk Metallgjenvinning AS – etablert 1997

Oppgavefordelinga mellom Grønt Punkt Norge og materialselskapene er at Grønt Punkt Norge påser at medlemmene innrapporterer sin emballasjebruk. Basert på dette, innkreves emballasjevederlag som sendes videre til materialselskapene. Disse står for organiseringen av innsamlings- og gjenvinningsordningene. Fra 1. februar 2008 drifter Grønt Punkt Norge AS i tillegg innsamling og gjenvinning av plastemballasje, emballasjekartong og drikkekartong. Bare bedrifter som er medlem i Grønt Punkt Norge har rett til å bruke Grønt Punkt-merket på sine produkter. Per 1. januar 2013 har Grønt Punkt 4847 medlemmer og 1875 kontrollmedlemmer. I tillegg betales emballasjevederlaget fra ytterligere ca. 4000 bedrifter gjennom såkalt produsentinnkreving. Administrerende direktør i selskapet er Jaana Røine.

Se også
Kildesortering
Gjenvinning
Avfall

Eksterne lenker
 Grønt Punkt Norge
 EUs sider om emballasje og emballasjeavfall

Gjenvinning
Etableringer i 1997
Colin Ratsey

George Colin Ratsey (født 30. juli 1906, død 12. mars 1984) var en svensk seiler som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Ratsey vant en olympisk sølvemedalje i seiling i OL 1932 i Los Angeles. Han var sammen med Peter Jaffe på den svenske båten «Joy» som kom på andreplass i starbåt-klassen bak amerikanske «Jupiter». Seilingene ble gjennomført i Port of Los Angeles mellom 5. og 12. august 1932.

OL-medaljer 
 1932  Los Angeles –  Sølv i seiling, starbåt-klassen  Storbritannia

Eksterne lenker 
 

Britiske seilere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1932
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1932
Seilere under Sommer-OL 1932
Olympiske medaljevinnere i seiling
Frontiers Records

Plateselskap med nesten samme navn: Frontier Records
Frontiers Records er et italiensk plateselskap.

Selskapet satser hovedsakelig på melodiøs rock og hardrock. Det ble etablert i 1996 og har base i Napoli, Italia.

Artister

Eksterne lenker
 Frontiers Records nettside

Plateselskaper
Italienske selskaper
Plateselskaper etablert i 1996
1996 i Italia
Playboard Magazine

Playboard Magazine var et frittstående og uavhengig magasin som henvendte seg til den norske snowboard-, skate- og surfemiljøet. I april 2017 ble magasinet nedlagt etter at det hadde gått i minus i flere år.

Magasinet ble etablert i 1997 med hovedkontor i Oslo, men hadde etter et eierskifte i 2003 hovedkontor i Stavanger. I 2006 ble magasinet kjøpt opp av Fri Flyt, og hadde dermed hovedsete i Oslo. Da Fri Flyt tok over, hadde magasinet seks årlige utgaver og daglige nyheter på nett. På den tiden fikk alle medlemmene av Snowboardforbundet bladet i posten, men etter at Snowboardforbundet trakk seg fra avtalen nedskalerte Playboard til to årlige utgivelser, i tillegg til nettsiden playboard.no. Det ble til sammen gitt ut 75 utgaver av Playboard.

I nyere tid har Peter Gløersen og Anders Holtet vært redaktører for utgivelsene.

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
2012: 8 030 
2013: 5 162

Referanser

Eksterne lenker
 Hjemmeside

Norske fagblader
Publikasjoner etablert i 1997
Døden i gatene

Døden i gatene er en norsk film av Arnljot Berg fra 1970. Filmen foregår i et nært science-fictionaktig samfunn, med flere likheter til det samtidige Norge. Historien skildrer den kraft som ligger i oppstand og demonstrasjoner i samfunnet, og hvor langt den kraften kan trekkes.

Handling

Historien begynner med en gjeng intelligente geriljasoldater, frilynte hippier og barske motorsyklister som friker ut og prøver å overbevise befolkningen om at de blir neddopet av forbrukersamfunnet, mens de samtidig blir styrt av en demokratisk fasciststat med væpnet politi. Etter å ha demonstrert og blitt trakassert av myndighetene får ungdommen nok. De bestemmer seg for å gjøre et politisk kupp ved først å ta over pressen, så kidnappe regjeringen, og til slutt pasifisere befolkningen ved å helle et hypnotiserende potensmiddel i drikkevannet deres. Til slutt ender alt i en blodig massakre hvor ungdommen blir skutt av militæret.

Bakgrunn
Filmen ble laget knapt to år etter Parisopptøyene i 1968, og under fremveksten av sekstiåtter-bevegelsen i norsk studentliv. Regissøren ønsket å dele sin tolkning av samtidens turbulente politiske verdensbilde, og hvordan ungdomsopprør kan misbrukes med bakteppe av større internasjonale interesser. Hensikten var å vise hvordan dessertgenerasjonen hadde vokst opp uten frykt for det etablerte, hvordan opprørsånden i Europa og USA ville spre seg til Norden, og hva som ville bli konsekvensene av en norsk sekstiåtter-revolusjon. Nærmere 500 ungdommer fra Oslo-området deltok som statister, i rollen som revolusjonens fortropper. Dette var blant annet ungdommer fra miljøer rundt Forsøksgymnaset i Oslo, Universitetet i Oslo, anarkistene i Hjelmsgate 3/Gateavisa, SUF (m-l), Club 7 og viseklubben Dolphins.

Mottakelse
Filmen fikk en blandet mottagelse av anmelderne. Noen mente at filmen ikke hadde noe tydelig budskap å komme med. Aftenpostens Finn Syversen var overveiende positiv til filmen, mens Dagbladets Thor Ellingsen mente det var «en farlig og dum film». Kritikeren Øyvind Thorsen hevdet at en kunne stoppet de opprørske ungdommene simpelthen ved bruk av vanngevær, en halvtimes progressiv pop i radioen, eller simpelthen ved å rope: «Pell dere hjem!»

Medvirkende

 Grynet Molvig – Judith
 Per Tofte – Thomas
 Arne Lindtner Næss – Alex
 Arne Lie – Mike
 Christopher Benjamin 
 Adolf Bjerke 
 Jonas Brunvoll
 Frimann Falck Clausen
 Ingeborg Cook
 Juni Dahr
 Kari Diesen 
 Edel Eckblad 
 Kyrre Haugen Bakke
 Gerd Jørgensen
 Eyolf Soot Kløvig
 Finn Lange
 Lars Andreas Larssen
 Britta Lech-Hanssen
 Finn Mehlum
 Sonja Mjøen 
 Lars Nordrum
 William Nyrén
 Gisle Straume

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske dramafilmer
Filmer fra 1970
Norske filmer fra 1970-årene
Norskspråklige filmer
Norske filmer fra 1970-årene
Filmer fra 1970
Fiona May

Fiona May (født 12. desember 1969 i Slough) er en italiensk tidligere friidrettsutøver (lengdehopper). 

May begynte å konkurrere for England, men i 1994 giftet hun seg med en italiensk stavhopper. May har to OL-sølv, og har blitt verdensmester i lengde to ganger. Mays personlige rekord er på 7,11 fra EM i Budapest 1998, der hun likevel måtte seg seg slått av Tysklands Heike Drechsler. 

May la opp i 2005 og arbeider som modell og innen TV.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Britiske lengdehoppere
Italienske lengdehoppere
Verdensmestere i friidrett for Italia
VM-sølvmedaljevinnere i friidrett for Italia
VM-bronsemedaljevinnere i friidrett for Italia
Olympiske sølvmedaljevinnere for Italia
EM-sølvmedaljevinnere i friidrett for Italia
EM-bronsemedaljevinnere i friidrett for Italia
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1988
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1992
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1992
Medaljevinnere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Italia under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Italia under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Italia under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Italia under VM i friidrett 1995
Deltakere for Italia under VM i friidrett 1997
Deltakere for Italia under VM i friidrett 1999
Deltakere for Italia under VM i friidrett 2005
Deltakere for Italia under VM i friidrett 2001
Deltakere for Italia under EM i friidrett 1994
Deltakere for Italia under EM i friidrett 1998
Verdensmestere i friidrett innendørs for Italia
Deltakere for Italia under VM i friidrett innendørs 1997
Deltakere under EM i friidrett innendørs 1998
William Rosenberg

William Rosenberg (født 12. februar 1920 i København, død 6. november 2014 samme sted) var en dansk skuespiller. Han var i en periode gift med skuespillerkollega Helle Virkner som senere ble dansk ministerfrue.

Utvalgt filmografi 
 Mens porten var lukket – 1948
 Penge som græs – 1948
 Mosekongen – 1950
 Fodboldpræsten – 1951
 Unge piger forsvinder i København – 1951
 Fra den gamle købmandsgård – 1951
 Det store løb – 1952
 Arvingen – 1954
 Tre piger fra Jylland – 1957
 En kvinde er overflødig – 1957
 Mariannes bryllup – 1958
 Der brænder en ild – 1962
 Syd for Tana River – 1963
 Dronningens vagtmester – 1963
 Nu stiger den – 1966
 Utro – 1966
 Min søsters børn – 1966
 Ih, du forbarmende – 1966
 Min søsters børn på bryllupsrejse – 1967
 Min søsters børn vælter byen – 1968
 Min søsters børn når de er værst – 1971
 Fætrene på Torndal – 1973
 Skytten – 1977
 At kende sandheden – 2002

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske skuespillere
Rosenbergslekten
Personer fra København
Debbie Ferguson-McKenzie

Debbie Ferguson-McKenzie (født 16. januar 1976 i Nassau) er en friidrettsutøver fra Bahamas som konkurrerer i sprint.

Ferguson-McKenzie var med på å ta sølv med Bahamas lag på 4 x 100 meter stafett under OL 1996. På den individuelle 100-meteren ble hun utslått i semifinalen.

Ved VM 1999 vant hun gull sammen med Savatheda Fynes, Chandra Sturrup og Pauline Davis-Thompson på 4 x 100 meter stafett. Individuelt ble hun nummer fem på 200 meter på tiden 22,28.

I OL 2000 i Sydney ble hun nummer fem på 200 m. Hun kom også til finalen på 100 meter, men endte sist på tiden 11,29. Jamaicas lag kunne imidlertid triumfere på stafetten, de vant gull med nøyaktig samme lagoppstilling som verdensmesterlaget året i forveien.

I VM 2001 ble hun verdensmester på 200 meter på tiden 22,52. Opprinnelig fikk hun tildelt sølvmedaljen bak Marion Jones, som ble fratatt medaljen da hun innrømmet at hun hadde vært dopet.

Under Samveldelekene 2002 i Manchester vant hun tre gullmedaljer: på 100 meter, 200 meter og 4 x 100 meter stafett. VM året etter i Paris ble mislykket for henne, hun ble utslått i semifinalen på 100 meter og allerede i kvartfinalen på 200 meter.

Det gikk bedre i OL 2004 da hun tok bronse på 200 meter. Hun gikk også til finalen på 100 meter, der hun ble nummer sju.

I VM 2007 ble hun utslått i semifinalen på både 100 og 200 meter. Det gikk bedre i OL 2008 i Beijing, der ble hun nummer sju på begge de individuelle sprintdistansene.

I VM 2009 i Berlin tok hun sine foreløpig siste mesterskapsmedaljer, bronse på 200 meter og sølv på 4 x 100 m stafett.

Personlige rekorder 
 100 meter – 10,91
 200 meter – 22,19

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fødsler i 1976
Bahamanske sprintere
Olympiske mestere for Bahamas
Olympiske sølvmedaljevinnere for Bahamas
Olympiske bronsemedaljevinnere for Bahamas
Verdensmestere i friidrett
Medaljevinnere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Bahamas under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Bahamas under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Bahamas under Samveldelekene 2002
Friidrettsutøvere under Samveldelekene 2002
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Bahamas under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Bahamas under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Bahamas under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Gullmedaljevinnere for Bahamas under samveldelekene
Gullmedaljevinnere for Bahamas under de panamerikanske leker
Ask (Gjerdrum)

Ask er administrasjonssenteret i Gjerdrum kommune i Viken, og ligger syv kilometer vest for tettstedet Kløfta i nabokommunen Ullensaker. Fylkesvei 120 går gjennom Ask. I henhold til Statistisk sentralbyrås definisjon for tettsteder vokste Ask sammen med Grønlund i 2013. Statistisk sentralbyrå bruker navnet Grønlund på det sammenslåtte tettstedet.

Deler av bebyggelsen ble 30. desember 2020 rammet av et stort kvikkleireskred. 

Tidligere tettsteder i Viken
Bosetninger i Gjerdrum
Três Marias-demningen

Três Marias-demningen er en meget stor demning i elven São Francisco i det østre Brasil, nordvest i delstaten Minas Gerais. Den demmer opp et av landets største kunstige reservoarer: Três Marias-reservoaret. Til demningen er det anlagt et vannkraftverk, som heter Bernardo Mascarenhas vannkraftverk. Installert kapasitet etter utbyggingen i 1961 er 396 MW. Dette er den største demningen i São Francisco-elva, men vannkraftverkets effekt er betydelig mindre enn hos de fem større kraftverkene i elva. Den ligger 276 km fra Belo Horizonte og 438 km fra Brasília.

Demningen er 75 meter høy, og 2 700 meter lang, og hovedhensikten med oppdemmingen var flomregulering, vanntilførsel, og dessuten kraftproduksjon. Reservoarets areal er 1 040 km², og vannvolumet er hele 21 km³ (21 mrd m³) ved full oppdemming.

Eksterne lenker
 Forasteiro - «Barragem & Lago de Três Marias».

Vannkraftverk i Brasil
Demninger i Brasil
Byggverk fullført i 1961
Kraftverk etablert i 1962
Kraftverk etablert i 1969
1961 i Brasil
1962 i Brasil
1969 i Brasil
1962 i Minas Gerais
1969 i Minas Gerais
Serra da Mesa-demningen

Serra da Mesa er en demning og et vannkraftverk i Tocantins-elven i det sentrale Brasil, nord i delstaten Goiás. Installert effekt for vannkraftproduksjon er 1 275 MW, fordelt på 3 turbinstasjoner – en av de største stasjonen i Tocantins-elva, men langt mindre enn Tucuruí-demningen (8 000 MW). 

Arbeidet med dammen ble sluttført i 1998, og med 14.750 m³/s er avrenningen ikke spesielt høy i forhold til elvas potensial. Dammen er 154 meter høy og 1 544 meter lang. Selve damfyllingen er på 12,7 millioner m³. 

Reservoaret, Lago Serra da Mesa, har et betydelig areal på 1 784 km², og et meget stort oppdemmet vannvolum på 54,4 km³ (54,4 mrd m³).

Eksterne lenker
 Ministereo dos Transportes – «Resumo Informativo da Barragem da UEH Serra da Mesa» (portugisisk)

Vannkraftverk i Brasil
Demninger i Brasil
Andreas Krieger

Andreas Krieger (tidligere Heidi Krieger; født 20. juli 1966 i Berlin) er en tysk tidligere kulestøter. Krieger konkurrerte som kvinne på det østtyske friidrettslandslaget og vant EM-gull i kulestøt i 1986. Krieger ble systematisk dopet av sine trenere fra han var 16 år, og tror selv at dette er en delforklaring til den kjønnsinkongruensen som førte til at Krieger gjennomgikk en kjønnsskifteoperasjon i 1997 og endret navn til Andreas. Etter dette har han arbeidet mot doping og har vitnet i flere rettssaker mot tidligere ledere for det østtyske friidrettsforbundet og dopingprogrammet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Tyske kulestøtere
Europamestere i friidrett
Dopingsaker i friidrett
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1986
Tverrelvdalen

Tverrelvdalen er et tettsted og en grunnkrets i Alta kommune i Finnmark. Tettstedet hadde  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent 15 kilometer sørøst for byen Alta. Grunnkretsen hadde 958 innbyggere i 2015.

Tidslinje
Mars 1982: Bro over Tverrelva, forsøkes sprengt. («Somby-brua» er navnet som den har fått, blant folk i Alta.)

Kjente Tverrelvdalinger 
Halvor Opgård (1917–2001) Motstandskjemper under andre verdenskring, han var bla. med i motstandsgruppa IDA som drev etterretningsvirksomhet mot slagskipet «Tirpitz». Han deltok også i felttoget om Narvik. Opgård mottok Kongens fortjenstmedalje.
Sigrid Aas (1980–) Langrennsløper på landslaget.
Finn-Hågen Krogh (1990–) Verdens- og norgesmester i langrenn.
Glenn Henry Isaksen (1995–) Juniornorgesmester i scootercross

Se også
Tverrelvdalen naturreservat

Referanser

Tettsteder i Troms og Finnmark
Bosetninger i Alta
Tiina Pystynen

Tiina Pystynen (født 1955)  er en finsk forfatter, grafiker og tegneserieskaper. Hun debuterte som forfatter i 1987 og har skrevet romaner og sakprosa, illustrerte dikt og selvbiografiske bilderomaner for voksne, blant annet «En enkedronnings memoarer», en bilderoman om livet til en familie etter farens selvmord, og «Ensom kvinnes kjærlighetshistorier».

Eksterne lenker 
 Kort omtale på engelsk på det finske forlaget WSOYs nettsider
 Tegninger og grafikk (bildeeksemper)

Finske tegneserieskapere
Finske forfattere
Fødsler i 1955
Krisztián Pars

Krisztián Pars (født 18. februar 1982 i Körmend) er en ungarsk sleggekaster.

Pars ble nummer fem i OL 2004 i Athen. Året etter ble han nummer sju i VM i Helsingfors. De to neste årene oppnådde han en sjetteplass i EM 2006 i Göteborg og en femteplass i VM 2007 i Osaka. 

Den første mesterskapsmedaljen fikk han ved OL 2008 i Beijing. Opprinnelig hadde han det fjerde lengste kastet i finalen, men etter at de hviterussiske kasterne som kom på andre og tredjeplass, Vadim Devjatovskij og Ivan Tsikhan ble tatt for doping, gikk sølvmedaljen til Pars.

Hans personlige rekord er 82,49 fra et stevne i 2014.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fødsler i 1982
Ungarske sleggekastere
Europamestere i friidrett
Olympiske mestere for Ungarn
Olympiske mestere i sleggekast
Olympiske sølvmedaljevinnere for Ungarn
Ungarske mestere i friidrett
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 2008
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Ungarn under Sommer-OL 2016
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2016
Deltakere for Ungarn under VM i friidrett 2009
Deltakere for Ungarn under VM i friidrett 2011
Deltakere for Ungarn under VM i friidrett 2013
Deltakere for Ungarn under VM i friidrett 2015
Deltakere for Ungarn under VM i friidrett 2017
Deltakere for Ungarn under VM i friidrett 2019
Deltakere for Ungarn under EM i friidrett 2022
Deltakere for Ungarn under EM i friidrett 2014
Amtsskolen på Apalset

Amtsskolen på Apalset (Amtsskulen på Apalset) var den første amtsskolen i Sogn og Fjordane, etablert i på gården Apalset vest for Vereide i Gloppen kommune i 1876. 

Skolens lokalisering ble avgjort etter at bonde Gullbrand Hjelmeset tilbød husrom, lys og fyringsved på gården sin på Apalset. De andre kandidatene til plassering av skolen var Eid, Stryn og Kinn, men økonomiske hensyn ble vektlagt. I Gloppen hadde Jakob Hjelmeset etablert den første friskolen for bondegutter etter folkehøgskole-idéen året før, i 1875. Amtsskolene kom som en kristen konservativ motvekt mot de mer radikale folkehøgskolene og friskolene som ble etablerte fra midten av 1800-tallet. De første styrerne av skolene var vanligvis prester. I Gloppen var presten Oskar Schøtt Revers den første styrer.   

Kommunen bidro med tilskudd til drift av skolen. Lærer Elias Melvær innførte nynorsk ved amtsskolen gjennom gratisundervisning i fritida i 1883–1884. Amtsskolen var da flyttet til prestegården på Vereide. Motstandere av nynorsk, med den konservative ordføraren Ole Josefson Hestenes i sentral posisjon arbeidet for å få Melvær avsatt. De klarte ikke å avsette læreren, men stoppet i stedet kommunens tilskudd til drift. 

Amtsskolen måtte dermed flytte fra kommunen, og ble etablert i Innvik (i nåværende Stryn kommune) i 1886. I 1900 flyttet skolen til Nordfjordeid, og ble forløperen til Fjordane Folkehøgskole.

Kilder 
 Nrks fylkesleksikon Amtsskulen på Apalset

Utdanningsinstitusjoner etablert i 1876
Skoler i Gloppen
1876 i Norge
Folkehøgskoler i Vestland
Stine Andreassen

Stine Andreassen (født 26. februar 1981) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte i Toppserien for kvinner for blant annet Arna-Bjørnar, Røa Dynamite Girls og Idrettslaget Sandviken.

I sin fotballkarriere har Andreassen spilt i Hordaland og Oslo. Andreassen er opprinnelig fra Voss, og spilte for lokallagene Ørnar og Fotballklubben Voss. I sistnevnte klubb spilte hun i over 70 A-lagskamper. I 2001 ble Andreassen Arna-Bjørnar-spiller, og hun spilte for klubben i nesten ni sesonger. Hun har scoret i samtlige ni sesonger og har scoret tilsammen 35 toppseriemål for klubben (i 2005 var Arna-Bjørnar i 1. divisjon, disse målene er ikke inkludert).

Da kaptein Randi Skår ble skadet i oppkjøringen til 2007-sesongen, ble Stine Andreassen utnevnt til kaptein. Stine Andreassen beholdt kapteinsbindet til hun i slutten av 2009-sesongen bestemte seg for å dra til Oslo for å fullføre utdannelsen. På Arna-Bjørnars hjemmeside ble det opplyst at at hun ble fristilt til å spille for Røa ut sesongen. 

I 2010-sesongen ble Stine Andreassen fast på Røas venstreside. Hun spilte samtlige kamper fra start bortsett fra tre. Mest oppmerksomhet fikk hun i semifinalen mot LSK Kvinner, der hun fikk et rødt kort. Røa klaget inn det røde kortet på grunnlag av at det var gitt på bakgrunn av at Andreassen hatte løftet armen for å signalisere innkast, og Cathrine Dekkerhus hadde stått i veien. Røa og Andreassen fikk medhold, men det medførte en debatt om man kunne tillate bruk av video for å trekke kort. I cupfinalen hadde Andreassen en målgivende pasning til Ada Finskud. 

Også i 2011-sesongen var Andreassen fast på Røas lag. Hun spilte samtlige kamper fra start, og ble bokført med tre mål, hjemme mot Stabæk, LSK Kvinner og Linderud-Grei. Andreassen fullførte også 2012-sesongen som et fast midtpunkt på venstre indreløper. 

I 2013 bestemte hun seg for å flytte tilbake til Bergen og ble spiller og assistenttrener for Fana IL. Foran 2015-sesongen meldte Andreassen overgang til Sandviken.

Noter og referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fotballspillere
Fotballspillere for Røa IL
Fotballspillere for Arna-Bjørnar Fotball
Personer fra Voss kommune
Norgesmestere i fotball
Félix Bédouret

Félix Bédouret (født 1897, død 30. juni 1955) var en sveitsisk fotballspiller som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Bédouret vant en olympisk sølvmedalje i fotball under Sommer-OL 1924 i Paris. Han var med på det sveitsiske laget som kom på andreplass, bak Uruguay, i fotballturneringen.

Sveits vant over Litauen med 9-0 i den innledende runden. I åttendelfinalen møtte de Tsjekkoslovakia, første kampen sluttet uavgjort 1-1 og omkampen vant Sveits med 2-1. De beseiret Italia med 2-1 i kvartfinalen og Sverige med 2-1 i semifinalen. Finalen, som ble spilt 9. juni 1924 på Stade de Colombes med 41 000 tilskuere, tapte de til Uruguay med 0-3.

OL-medaljer 
 1924  Paris -  Sølv i fotball  Sveits.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sveitsiske fotballspillere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Sveits
Medaljevinnere under Sommer-OL 1924
Deltakere for Sveits under Sommer-OL 1924
Fotballspillere under Sommer-OL 1924
Olympiske medaljevinnere i fotball