Isolasjonsfengsling

Isolasjonsfengsling er en fengsling hvor arrestanten ikke har kontakt med andre innsatte og ingen, eller sterkt begrenset, kontakt med omverdenen. I moderne demokratiske samfunn er isolasjonsfensling enten begrunnet i hensynet til politiets etterforskning eller hensynet til samfunnets sikkerhet. FN og forskjellige menneskerettsorganisasjoner, for eksempel Amnesty International, har iverksatt initiativer som tilsikter å begrense anvendelsen av isolasjonsfengsling. FN-konvensjonen mot tortur, OPCAT, inneholder en tilleggsprotokoll om isolasjonsfengsling.

Isolasjonsfengsling forekommer ofte i forbindelse med varetektsfengsling for å hindre at formodede medskyldige i en kriminell handling koordinerer deres forkaringer.

Formål 

Formålet med isolasjonsfengsling er typisk strafferettslig begrunnet i hensynet til politiets etterforskning eller hensynet til samfunnets sikkerhet. I 1800-tallet begrunnet religiøse bevegelser i USA denne form for fengsling med hensynet til straffefangers personlige utvikling, idet disse under rolige former ville forbedre seg gjennom bot og bønn.

En rekke land isolerer fanger som er mistenkt for deltagelse i terrorisme av hensyn til statens sikkerhet. Blant annet har USA anvendt dette middel på Guantánamobukta. I diktaturer er isolasjonsfengsling blitt anvendt som et ledd i systematisk tortur med henblikk på å fremkalle en tilståelse fra formodede motstandere av regimet, en praksis som formentlig stadig finner sted i blant annet Kina

Det forekommer også en rekke tilfelle hvor fanger velger frivillig isolasjon for å unngå overgrep fra medfanger. I Danmark valgte blant andre Frede Sander Jensen dette etter å ha blitt overfalt og stukket med et jernspyd av en annen innsatt.

Virkning 

Det finnes en rekke eksempler på at isolasjonsfenslede utvikler sinnssykdommer, ofte kombinert med fysiske lidelser. I Danmark har blant andre Peter Rohde, som i 1994 ble isolasjonsfengslet i elleve måneder på en uberettiget mistanke om å smuugle narkotika, utviklet en sinnssykdom. Han er i ettertid blitt tilkjent erstatning ved kjennelse fra Højesteret. I et intervju har han uttrykt at han hadde foretrukket egentlig fysisk tortur i stedet for isolasjonsfengsel.

Dansk rettspraksis 
Internasjonale eksperter har ved flere anledninger rettet kritikk mot Danmark for bruken av isolasjonsfengsel.

De danske myndighetene har tatt forskjellige initiativer for å imøtekomme kritikken. I 2007 ble retsplejelovens tidsgrenser for isolasjonsfengsling forkortet liksom det i 2008 ble vedtatt en lovendring på området i Folketinget. Dette har medført en reduksjon i antallet varetektsfengslede i isolasjon, men i erkjennelse av at det stadig er et betydelig antall isolerte fanger, nedsatte justisminister Lars Barfoed en arbeidsgruppe i mai 2010 med henblikk på å begrense bruken av administrativ isolasjonsfengsling.

Referanser

Eksterne lenker 
 http://www.diis.dk/graphics/Publications/DNV/2006/4/DNV2006_4_Demokratisk_tortur.pdf
 http://www.dr.dk/Nyheder/Politik/2010/02/05/144344.htm
 http://menneskeret.dk/nyheder/arkiv/nyheder+2003/fra+forbedringshus+til+supermax 
 http://www.diis.dk/graphics/Publications/DNV/2007/4/DNV2007_4_Doedsstraf_og_tortur_i_Kina_i_et_menneskeretligt_perspektiv.pdf
 https://web.archive.org/web/20100903022839/http://menneskeret.dk/files/pdf/The%20Istanbul%20Declaration%20-%20Published%2017%20June%202008.pdf

Frihetsberøvelse