alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Henrik Thodesen

Henrik Nicolas Thodesen (født 8. september i 1980 i England) er en norsk skuespiller, programleder og komiker. Han er kjent som programleder i radioprogrammet P3morgen på NRK P3 og som skuespiller i TV 2s humorprogram Torsdag kveld fra Nydalen (2009).

Før Thodesen begynte i TV 2 jobbet han fem år som stand-up-komiker og deretter tre år i NRK P3s P3-morgen. Han har også hatt en rolle i den norske kortfilmen Hjemmekamp fra 2004 og Ønskebrønnen og andre historier fra 2005. I 2007 spilte han en ukreditert rolle som kameramann i TV-serien Torsdag kveld med Steinar Sagen. Den 22. juli 2011 hadde filmen Hjelp, vi er i filmbransjen premiere med Thodesen i rollen som Glenn.

I 2015 ledet han humorprogrammet En helt vanlig dag på TVNorge sammen med Odd-Magnus Williamson.

Thodesen var også med som DJ i den norskspråklige rapgruppen URO. Han kalte seg da DJ Nick og var lenge aktuell som DJ for Klovner i kamp også. Våren 2020 kom han på delt tredjeplass sammen med Marte Bratberg i TV 2-serien Kompani Lauritzen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Henrik Thodesen på Filmweb

Norske skuespillere
Norske komikere
Norske standupkomikere
Programledere for NRK
A-Moe

A-Moe er et bubblegumdance-band fra Trondheim som består av to personer, Natalia Davadi og Alex «The Wolf» Moe.

De har utgitt singelen «Mom is Home» (2003), og de har utgitt albumet Beauty and the Beast  (2005). De har også utgitt albumet Bagpipe.

Bandnavnet spiller på eventyrsamlerne Asbjørnsen og Moe, da låtene de lager er inspirert av eventyr. På singelen «Mom is Home» er refrenget en sample fra musikalfilmen The Rock 'n Roll Wolf (norsk: Med Grimm og Gru) fra 1976. En annen singel av A-Moe, «Little Red Riding Hood», er inspirert av eventyret Rødhette og ulven.

Eksterne lenker 
 

Norske musikkgrupper
Blandingsdemokrati

Et blandingsdemokrati, også kalt deltakerdemokrati er en demokratisk styreform som er dels representativt, men der folket har muligheter til direkte politisk innflytelse utenfor valgene til de representative organene. Dette kan blant annet omfatte initiativrett og direkte innflytelse i offentlig budsjettering. 

Flere europesieke land har representativt demokrati, men med mulighet for direkte folkeavstemninger om populære saker. Norge er ikke et av dem. I Latvia er  underskrifter nok til å foreslå en sak for parlamentet, som deretter kan ende med folkeavstemining. I Litauen trengs det  underskrifter (innen to måneder) for at parlamentet skal ta opp en sak, mens med  underskrifter innen tre måneder kan en sak sendes til folkeavstemining. Vedtaket er kun gyldig dersom opplutningen ved valget er over 50 prosent.

Et deliberativt demokrati er kompatibelt både med direkte og representativt demokrati, og kan være en form for blandingsdemokrati basert på samtale og kunnskap. Borgere, eksperter, og politikere sammen forsøker å oppnå konsensus, og utøvelse av maktrettferdiggjøres på bakgrunn av en offentlig diskusjon. Avgjørelser tas ved direkte valg, eller ved forhandliger der forskjellige interessgrupper presenter sitt syn og politikernes oppgave er å finne den løsningen som er best, eller minst dårlig, for alle. Jürgen Habermas har vært en filosofisk og sosiologisk bidragsyter til samtaledemokrati.

Referanser

Demokrati
Dr. Jekyll and Mr. Hyde (1931)

Dr. Jekyll and Mr. Hyde er en amerikansk skrekkfilm fra 1931 regissert av Rouben Mamoulian. Hovedrollen spilles av Fredric March. Filmen er basert på Robert Louis Stevensons roman med samme tittel, som er historien om en mann som når han tar en bestemt drikk han har blandet, forandres fra en snill og saktmodig vitenskapsmann til en ubehøvlet og gal drapsmann. Handlingen foregår i London på 1800-tallet.

Handling 
Filmen forteller historien om Dr. Jekyll (Fredric March), en snill doktor som eksperimenterer med medisiner fordi han er sikker på at det i alle menn finnes impulser til både godt og vondt.

Dr. Jekyll utvikler en drikk som slipper løs den onde sida i seg, og da blir han drankeren og kvinnejegeren Mr. Hyde. Jekyll blir fort hekta på drikken og mister kontrollen over den voldelige og ustabile Mr. Hyde.

Medvirkende 
 Fredric March som Dr. Henry Jekyll / Mr. Edward Hyde
 Miriam Hopkins som Ivy Pearson
 Rose Hobart som Muriel Carew
 Holmes Herbert som Dr. Lanyon
 Halliwell Hobbes som Brig. Gen. Danvers Carew
 Edgar Norton som Poole, butlern til Jekyll
 Tempe Pigott som Mrs. Hawkins som Ivy leier hos

Priser og nominasjoner 
Fått
 Oscar for beste skuespiller i hovedrolle: Fredric March; uavgjort med Wallace Beery for The Champ; 1932.
 Filmfestivalen i Venezia: seeravstemning; best likte skuespiller: Fredric March; mest originale filmhistorie: Rouben Mamoulian; 1932.

Nominert
 Oscar for beste Cinematografi: Karl Struss; beste adapterte manus: Percy Heath og Samuel Hoffenstein; 1932.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Science fiction grøssere fra USA
Filmer basert på bøker
Filmer fra 1931
Engelskspråklige filmer
Sort-hvitt-filmer
Filmer med en Oscar-vinnende mannlig hovedrolle
Nyinnspillinger av filmer
Realpolitikk

Realpolitikk er politikk som i motsetning til moralpolitikk søker å nå sine overordnede mål gjennom kompromisser basert på praktiske betraktninger og overveielser av makt i motsetning til idealer, moral og prinsipper.

Hvis man som politiker har en realpolitisk eller pragmatisk tilgang til politikk vil det altså si at man er innstilt på at man ikke kan få igjennom alle sine synspunkter, men at man som ledd av et kompromiss må gi avkall på noe, på samme måte som de øvrige partier innenfor kompromisset. Realpolitikk brukes i større grad innenfor diplomatiet og utenrikspolitikken, hvor en stat som bruker realpolitikk gjerne er ensidig opptatt av egne nasjonale maktpolitiske interesser, og dyrker disse på en effektiv og hensynsløs måte. Det motsatte av realpolitikk er moralpolitikk eller ideologisk politikk, hvor den amerikanske presidenten Jimmy Carter er regnet som dens fremste talsmann. 

Den tyske rikskansleren Otto von Bismarck ord fra 1867 om politikk, «det muliges kunst», uttrykker kort og klart hva realpolitikken innebærer. Foregangsmenn innenfor realpolitikk er blant andre Niccolò Machiavelli, Armand-Jean du Plessis de Richelieu, Klemens von Metternich og Otto von Bismarck. I nyere tid har den amerikanske sikkerhetsrådgiveren og utenriksministeren Henry Kissinger blitt sett på som en talsmann for realpolitikk.

Se også
 Idealpolitikk

Litteratur 

Politikk
Xu Wei

Xu Wei (kinesisk: 徐渭; pinyin: Xú Wèi, Wade-Giles: Hsü Wei; født 1521, død 1593) var en berømt kinesisk maler, dikter og dramatiker under Ming-dynastiet. 

Han virket i Shaoxing i Zhejiang.

Skrifter
 Xu Wei ji. Zhonghua shuju 1983

Referanser

Litteratur
Liang and Goodrich in Goodrich and Fang, Dictionary of Ming Biography 1368-1644, Columbia University press, New York, 1976, vol. 1, pp. 609-612.
Bruce E. Carpenter, 'Cruelty and Genius: Poems of Hsü Wei', Tezukayama University Review (Tezukayama Daigaku Ronshu), Nara, Japan, 1979, no. 26, pp. 16-36. ISSN 0385-7743
Yu Jianhua and Chen Sunglin, A Complete Collection of Chinese Paintings (Zhongguo huihua chuanji) Zhejiang Peoples' Art Press, 2000, vol. 15, pp. 1-51.
Ma Liangchun and Li Futian, Encyclopedia of Chinese Literature, vol. 7, p. 4904. 
Shen Moujian, Encyclopedia of Chinese Artists (Zhongguo meishu jia renming cidian), Shanghai, p. 73.
Zhang Xinjian ,  A Preliminary Study of Xu Wei (Xu Wei lungao), Wenhua yishu Publishing Co., Beijing, 1990. 

Kinesiske malere
Malere under Ming-dynastiet
Kinesiske forfattere
Personer fra Shaoxing
Øysteinstul stasjon

Øysteinstul stasjon er en jernbanestasjon på Sørlandsbanen, mellom Kongsberg og Hjuksebø. Stasjonen ligger øst for Notodden; 11 km unna langs vei (hvorav 4 km på skogsbilvei). Stasjonen ble bygget i 1920 da jernbanelinjen mellom Kongsberg og Hjuksebø ble tatt i bruk, og avbemannet i 1968. Etter at persontrafikken ble nedlagt 28. mai 1989 brukes stasjonen som fjernstyrt kryssingsspor. Stasjonen har et sidespor.

På 1950- og 1960-tallet gikk det i helgene på vinterstid skitog hit fra Skien og Notodden. Enkelte helger kunne så mange som to tusen skiturister reise til stasjonen for å gå på ski i området.

Vokterboligen på stasjonen (tegnet av Eivind Gleditsch og Gudmund hoel) er fredet i Nasjonal verneplan for kulturminner i jernbanen.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

 

Jernbanestasjoner i Vestfold og Telemark
Jernbanestasjoner på Sørlandsbanen
Jernbanestasjoner i Norge uten persontrafikk
Jernbanestasjoner åpnet i 1920
1920 i Norge
Jernbanebyggverk i Notodden
Quick

Quick er en hiphop-dansegruppe. Gruppen ble etablert i 2006 og består av tre dansere. Gruppen vant TV 2-programmet Norske Talenter (sesong 2).

Bakgrunn 
Gruppen ble startet av tvillingene Suleman og Bilal Malik sammen med barndomsvennen Nasir Sirikhan i 2006. I senere tid har gruppen utvidet seg med flere dansere, deriblant Kim Daniel Eriksen, som var med i Norske Talenter 2009. 

Både tvillingene og Sirikhan startet dansekarrierene sine på ungdomshuset X-Ray på Holmlia i Oslo. Der var de med i dansegruppa Dancing Youth (Da-Yo) til de bestemte seg for å etablere sin egen dansegruppe. Da-Yo blir regnet som en av Norges første hiphop-dansegrupper, og har en egen showgruppe som heter Cre-8. Cre-8 var også med i Norske Talenter, men måtte se seg slått av sine tidligere elever fra Quick.

Sommeren 2008 vant to av gruppens medlemmer, tvillingene Suleman og Bilal Malik verdensmesterskapet i hiphop-duo i Tyskland. Samme sommer vant dansegruppen Quick norgesmesterskapet i hiphop-show. Tre av gruppens medlemmer vant også Ungdommens kulturmønstring 2008.

Norske Talenter

Gruppens medlemmer 
 Suleman Malik 
 Bilal Malik 
 Nasir Sirikhan
Manager: Ibrar Malik

Referanser

Eksterne lenker 
 Quicks nettsted

Norske breakdance-grupper
Norske Talenter
Etableringer i 2007
Verónica Salinas

Verónica Magdalena Salinas (født 12. februar 1977) i Buenos Aires i Argentina er en norsk dramatiker og skuespiller med argentinsk bakgrunn.

Bakgrunn 
Salinas er utdannet skuespiller fra teaterhøyskolen Escuela de Arte Dramático i Buenos Aires. I tillegg har hun studert portugisisk ved Universitetet i Buenos Aires og arbeidet som oversetter i Argentina. Fra Universitetet i Oslo har hun studert spansk og portugisisk litteratur.

Fra 1998 arbeidet hun som frilanser med drama- og teaterarbeid i Buenos Aires.

Norge 
I Norge har hun blant annet vært med på forestillingen Rips og Rabarbra på bondegård (en barneforestilling) og vært medforfatter og skuespiller i Til Noreg der kjærleik ventar, et samarbeidsprosjekt mellom Nordic Black Theatre, Noregs Ungdomslag, Mother Theatre og Det norske teatret.

Stykket Ident Og Idet var én av tre vinnere av konkurransen Nye Scenetekster. Det var Mangfoldsekretariatet og teatrene i Oslo som inviterte til dette under Mangfoldsåret 2008. 

Noregs Ungdomslag bestilte to monologer om fattigdom fra henne og disse vil bli presentert på Det Norske Teater under Amatørfestivalen 2009.

Verk 
 2009: Sebrine Serbra-Ut, barneforestilling, Teaterbåten Innvik
 2009: Fattigdom I og Fattigdom II, scenetekster, Det norske teatret
 2008: Ident og Itet, monolog for scene, Riksteatret
 2010: Naranhaverden, dramatikk
 2011: Vinduer, dramatikk
 2012: Reisen, billedbok sammen med illustratør Camilla Engman
 2012: Mitt hjem er i mitt hjerte (med tilleggstekster av Áilloháš og Inga Juuso), dramatikk
 2012: Vi har ni liv (Desafinado Plateselskap), musikk
 2015: Sulten,  billedbok sammen med illustratør Camilla Engman

 2016: Og, ungdomsbok, Cappelen Damm
 2017: Skyggen, ungdomsbok, Magikon

Referanser

Kilder
Presentasjon av Veronica Salinas i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 Veronica Salnias internettside med CV
 Verónica Salinas hos Norske Dramatikeres Forbund

Norske skuespillere
Norske dramatikere
Argentinere
Personer fra Buenos Aires
3. årtusen

3. årtusen er et millennium etter Kristi fødsel som startet 1. januar 2001 og vil ende 31. desember 3000 i den gregorianske kalender. Det er det tredje millenniet etter 1. årtusen og 2. årtusen.

Tid
Nomenklatur (teknikk)

Nomenklatur i teknikken forståes som en måte å beskrive et produkt på. Beskrivelsen kan angi en produkttype som igjen kan finnes i flere varianter, versjoner eller årsmodeller. Det finnes ingen norm for teknisk nomenklatur. En produksjonsfabrikk som har et produktutvalg med tre produkter kan tenkes å kalle disse henholdsvis produkt 1, 2 og 3 når de omtales. Det er da produktnavn som tildeles av produsenten og har betydning i daglig arbeid med produktet.

Mange produksjonsbedrifter har store mengder produkter i sitt produksjonsprogram. De kan være generelle for alle geografiske markeder og brukerkategorier, og de kan være modifiserbare i forhold til kundens behov. For å beskrive et stort antall forskjellige produkter slik at disse kan identifiseres brukes tilsvarende metode, de kalles produkt A1, A2, B1 osv. eller gis andre hensiktsmessige navn. Har produsenten et stort antall produkter å beskrive utvikles naturlig en nomenklatur som eksempelvis kan bestå av:
 Del 1: Produktkategori og produktvariant
 Del 2: Utførelse, størrelse e.l.
 Del 3: Brukerdetaljer som: Tilpasning, funksjonsvariant e.l.

Den informasjonen som ligger til grunn for det informasjonssystemet produsenten velger styrer bedriftens valg av produktbeskrivelse. Hver del i nomenklaturen gis en kode som igjen kan dekodes. Informasjonen har forskjellig betydning for produsenten, hans handelspartnere, kunder og andre som kommer i kontakt med produkter. Selve produktbeskrivelsen formes utfra et praktisk behov hos produsenten, og kan også omfatte produktnavn som har betydning i markedsføringen.

Ordet prefiks brukes om en tilleggskode som settes til foran en annen produktidentifikasjon og betyr vanligvis at det er en produktvariant med vesentlig annen utførelse. Ordet suffiks brukes om tilleggsspesifikasjoner som settes etter en produktkode for å angi varianter eller utførelser av et hovedprodukt. Ved salg og kjøp er det nødvendig for partene å informere så mye som det kreves i forhold til disses rolle som parter for å kunne angi et tilbud, gi en bestilling og kontrollere en levering.

Se også
 Standarder

Handel
Claus Eftevaag

Claus Lehland Eftevaag (født 20. desember 1969) er en norsk tidligere fotballspiller fra Kristiansand. 

Eftevaag spilte i  fra  til . Ved debuten mot  10. august  ble han Starts yngste spiller i Eliteserien, , en rekord som sto til den ble slått av Kristoffer Ajer i .

Han spilte senere en periode i  før han hadde et kort opphold i belgiske Lierse. Eftevaag var en del av Brann-laget som i 1996-97 nådde kvartfinalen i cupvinnercupen, hvor Eftevaag scoret 3 mål inkludert kvalifiseringskampene. Han la opp i 1997 etter gjentatte skadeproblemer.

Eftevaag har spilt 3 kamper for . I tillegg har han 66 landskamper på aldersbestemte lag, noe som er bortimot norsk rekord bare slått av tidligere lagkamerat Tommy Svindal Larsen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Fotballspillere for SK Brann
Fotballspillere for KV Lierse
Norske fotballspillere i Belgia
Personer fra Kristiansand kommune
Fødsler i 1969
Vidar Nordli-Mathisen

Vidar Nordli-Mathisen (født 31. januar 1955 i Harstad) var fra 2005 til 2009 programdirektør i NRK. Han bor i Drøbak.

Biografi 
Han tok examen artium i 1974 på Harstad gymnas, real-linjen. Etter et kort opphold ved Universitetet i Bergen fikk han i 1976 tilbud om å begynne i fotograflære i hjembyen. Derfra gikk veien til avis. Etter 15 år som avisfotograf og journalist (Altaposten 1979-82 og Romerikes Blad 1982–1986) endret han kurs og gikk inn i TV-produksjon. Han jobbet først som frilansregissør og -produsent, deretter som prosjektleder og produsent i NRK, TV 2, Dinamo og Rubicon, hvor han var administrerende direktør. Nestsjef for underholdningsavdelingen i NRK fra 1994-96. I årene 2005–2009 var Nordli-Mathisen programdirektør i NRK. Siden 2010 har han vært produsent og medeier i Teddy TV AS.

Noen TV- & filmprosjekter i perioden 1992–2017

«Petter Uteligger - 52 dager på gata i Oslo», dokumentarserie (TV 2), 2015, produsent

«Kautokeinoopprøret», spillefilm, 2008, Executive Producer
«Knut og Siv – en kjærlighetshistorie» (NRK), dokumentarserie, 2006, Produsent
«Livet er Svalbard» (NRK), dokumentarserie,2004, Produsent
«Eldrebølgen» (NRK), realityserie, 2003, Produsent + idé/formatutvikling
«Endelig fredag» (TV 2), dramaserie, 2002 Executive Producer
«Fox Grønland» (TV 2), dramaserie, 2000/2002, Executive Producer
«Silje og Sigurd» (TV Norge), reiseprogram, 2000/2002, Produsent + idé/formatutvikling
«Campingliv» (NRK), dokudrama, 2001, Executive Producer
«Vi er Vål’enga» (NRK), dokudrama, 2000, Executive Producer
«Vazelina Hjulkalender» (TV 2), drama, 2000, Executive Producer
«Sommerøya» (TV 2) underholdning, 1998/1999/2000, Produsent + idé/formatutvikling
«Ei hand å holde i» (TV 2) event, 1996/1997/1998, Prosjektleder
«Jakten på det gode liv» (TV 2), underholdning, 1997, Prosjektleder + idé/formatutvikling
«Gringos» (NRK), dokumentarserie, 1996, Idé/formatutvikling
«Wiese» (NRK) talkshow, 1996, Prosjektleder + idé/formatutvikling
«Skal, skal ikke» (NRK), underholdning, 1995, Prosjektleder
Melodi Grand Prix (NRK), event, 1994, Prosjektleder
MGP Internasjonal finale, Dublin, event, 1994, NRKs delegasjonsleder
«Rondo» (NRK), talkshow, (1993/1994/1995), Prosjektleder + idé/formatutvikling
«På ville veier» (NRK), dokumentarserie, 1992, Prosjektleder
«Brage-prisen» (NRK), event, 1992, Prosjektleder

Eksterne lenker 
 
 
  Vidar Nordli-Mathisens hjemmeside
  Vidar Nordli-Mathisens bilder på flickr

Norske fotografer
Journalister i norske lokalaviser
Ansatte i NRK
Personer fra Harstad kommune
Personer fra Frogn kommune
Nyttefunksjon

Nyttefunksjonen er en funksjon som brukes innenfor konsumentteori for å vise hvordan en konsument velger når han eller hun står overfor valg av flere goder. Når man ser dette i sammenheng med en budsjettbetingelse så kommer man frem til konsumentens optimale godevalg. Nyttefunksjonen er en ren teoretisk fremstilling av konsumentens godevalg. Funksjonen tar sikte på at konsumenten tar rasjonelle valg og holder seg tro til nyttefunksjonen.

En indiffereskurve er ei nivålinje til nyttefunksjonen, og viser ulike kombinasjoner av goder som gir konsumenten samme nytte.

Et indifferenskart, dvs et sett med indifferenskurver, viser nyttefunksjonen i et diagram.

Mikroøkonomi
Økonomisk teori
Etiske konsepter
Konsumentteori

Konsumentteori er teori om hvordan konsumenter tilpasser seg innen et markedsbasert økonomisystem. Konsumentteorien er en vesentlig del av mikroøkonomi som igjen stammer fra nyklassisk økonomisk tenkning.

Optimal godekombinasjon
For å finne en konsuments teoretiske optimale godevalg så settes det noen forutsetninger:
 Konsumenten er nyttemaksimerende. Det vil si at konsumenten har som mål å oppnå mest mulig nytte.
 Konsumenten har to goder han eller hun ønsker å anskaffe seg. Dette er den forutsetning som gjør dette til en ren teoretisk fremstilling i og med at konsumenter har flere goder å velge mellom og bruke inntekten på.
 Prisene på de to godene er faste.
 Konsumentens nytte er konstant. Endringer i hvordan konsumenten rangerer godene etter nytte har mye å si for hvordan hans eller hennes optimale godekombinasjon vil være.
 Konsumenten er rasjonell.

Matematisk løsning
Innen konsumentteorien vil en nyttefunksjon vise konsumentens rangering av godene. Når den partielt deriverte til gode y av nyttefunksjonen delt på den partielt deriverte til gode x er lik prisforholdet mellom godene (pris vare y/pris vare x) så finner vi konsumentens valg av goder i forhold til hverandre. 

Vi må også ta høyde for at konsumentene har begrenset med midler å bruke på goder, dette er gitt ved inntekten. Budsjettbetingelsen gir oss begrensningene til konsumentens konsum.

Budsjettbetingelsen: 

Budsjettbetingelsen er da inntekten (M) = utgifter, hvor utgiftene er fordelt på 2 goder, y og x. Da har vi prisen av vare y ganget med kvantumet + tilsvarende med godet x.

Løsning ved Lagranges metode

Å finne konsumentenes optimale godekombinasjon kan også gjøres ved hjelp av Lagranges metode hvor vi har nyttefunksjonen gitt budsjettbetingelsen som bibetingelse.

Grafisk løsning

I et kryssdiagram med vare 1 og vare 2 langs aksene finner vi konsumentens optimale godekombinasjon der hvor indifferenskurven tangerer budsjettbetingelsen.

Se også
 Produksjonsteori
 Markedsteori
 Joseph Louis Lagrange

Mikroøkonomi
Modern Day Escape

Modern Day Escape er et amerikansk post-hardcore band fra Orlando i Florida i USA.
Bandet ble etablert sommeren 2006 under navnet Avenging Addison. Det ga ut sin første EP i mai 2008 og debutalbumet House of Rats i juli 2009.

Medlemmer
 James Vegas – Vokal
 Marti Rubels – Gitar, andrevokal
 William Vön Rex -Bass gitar
 Don Debiase - Gitar
 Sandra Alvarenga – Drummer

Diskografi 
 2008 Modern Day Escape EP
 2009 House of Rats
 2012 Under the Gun
 2013 New Life

Eksterne lenker
 

Rockegrupper fra USA
Alternative rockegrupper
Band etablert i 2006
Musikkåret 1863

Musikkåret 1863 er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1863.

Hendelser 
 30. september – Georges Bizets opera, Les pêcheurs de perles (Perlefiskerne) har premiere ved Théâtre Lyrique i Paris
 4. november – Hector Berlioz opera Trojanerne har premiere ved Théâtre Lyrique i Paris

Fødsler

Dødsfall

Eksterne lenker
Hybridbarlind

Hybridbarlind  (latin: Taxus X media) er et hybrider av arter  i barlindslekten. Trærne kultiveres og krysses i botaniske hager og parker, bl.ant annet i Storbritannia. Det finnes minst to vellykkede hybrider:

 «Wards barlind» - Ward's Yew (Taxus X media = syn. Taxus baccata X cuspidata) er en krysning av vanlig barlind og japansk barlind (Taxus cuspidata). Den har blader som vanlig barlind,.
 «Hicks barlind» – Hick's Yew (Taxus baccata X cuspidata 'Hicksii') er en kloning av samme hybrid, og minner om irsk barlind. Klonet i 1900, inntil 9 meter høy. Hunnplante med store frukter, bladene mer gule på undersidenog med en myk spiss ytterst. Kan også minne om plommebarlind (Cephalotaxxus harringtonia 'Fastigiata'), men Hick's barlind har mindre blader uten hvit underside.
 Hybridbarlind (Taxus x hunnewelliana = syn. Taxus cuspidata X canadensis) er en hybrid mellom japansk barlind (Taxus cuspidata) og kanadisk barlind (Taxus canadensis).

 
Plantene er generelt antatt å være giftig. Alle de tre krysningsartene har giftige skudd, blader og bær.

Eksterne lenker 
 

Barlindfamilien
Høyrisikoarter på fremmedartslista
Kinesisk einer

[[Fil:Juniperus chinensis cult. aurea.JPG|thumb|260px|Kinesisk einer av typen Aurea' - Juniperus chinensis 'Aurea', fra Japan.]]

Kinesisk einer (latin: Juniperus chinensis) er en art av bartrær som tilhører einerslekten Juniperus i sypressfamilien. Den vokser nordøst i Asia, nærmere bestemt Korea, Japan, Kina, Mongolia og det sørøstre Sibir.

Treet blir inntil 1-20 meter høyt. Nålene er mørkegrønne, og inntil 10 mm som unge, og 4 mm lange som noksne. Det er ikke veldig tydelige bånd av spalteåpninger under bladene. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.

Konglene starter som en slags bær-liknende, inntil 12 mm grønne knopper, og modner over 18 måneder til blå-svarte kongler. Frøene spres med vinden

 Hybrider og varianter 
 Kinesisk einer (Juniperus chinensis)
 Pfitzereiner - «Juniperus X media» (Juniperus chinensis X Juniperus sabina) = syn. Juniperus X pfitzeriana - en kort busk
 Procumbenseiner – jap. 這柏槇 (Juniperus chinensis var. 'Procumbens') (Japan)
 Sargenteiner – jap. 深山柏槇 «Sargent's Juniper» Juniperus chinensis var. sargentii)
 Masummuneeiner – kin. 清水圓柏 «Masummune» (Juniperus chinensis L. var. tsukusiensis) 
 Juniperus chinensis 'Aurea' – jap. 金伊吹 – gule blader (Japan)
 Juniperus chinensis 'Tremonia' – gule blader
 Juniperus chinensis 'Globosa' – jap. 玉伊吹 – (Japan) 
 Juniperus chinensis 'Shoosmith' – evigunge, lange blader
 Juniperus chinensis 'Columnaris' – søyleformet krone
 Juniperus chinensis 'Kaizuka' – jap. 貝塚伊吹 – tallrike løvkroner (Japan)
 Juniperus chinensis 'Meyeri' – populært parktre, inntil 8 m høyt, bark trevlet brun, blader 8 mm.
 Juniperus chinensis 'Shimpaku' – egnet for bonsai

Eksterne lenker 
 
 Conifer Specialist Group – «Juniperus chinensis» fra IUCN Red List

Sypressfamilien
Kinas natur