alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Kristendemokraterne

Kristendemokraterne er et kristendemokratisk politisk parti i Danmark. Det ble stiftet som Kristeligt Folkeparti den 13. april 1970, som en reaksjon på liberaliseringen av abortlovgivningen og frigivelsen av bildepornografi. Partiet ble dannet etter forbilde av Kristelig Folkeparti i Norge. Sitt nåværende navn fikk partiet i 2003. Historisk sett har partiet hatt størst oppslutning i bibelbeltet i Vestjylland.

Kristeligt Folkeparti ble første gang valgt inn i Folketinget ved jordskredvalget i 1973. Partiet var representert i Folketinget frem til det akkurat falt for sperregrensen i 1994. Partiet satt i en sentrum–høyreregjering fra 1982 til 1988 og i en sentrum–venstreregjering fra 1993 til 1994. Partiet var på nytt innvalgt i Folketinget fra 1998 til 2005. I 2010 meldte den tidligere konservative folketingsmannen Per Ørum Jørgensen seg inn i partiet, men mistet mandatet ved valget i 2011. I 2021 meldte folketingsmann Jens Rohde seg inn.

Partiet bygger på et kristent livssyn. Blant fanesakene er familiepolitikk, miljøvern og etiske spørsmål.

Kristendemokraterne er medlem av Det europeiske folkeparti og Den sentrumdemokratiske internasjonale. Kristendemokraterne har aldri vært representert i Europaparlamentet.

Partiledere 
Jacob Christensen 1970–1973
Jens Møller 1973–1979
Flemming Kofod-Svendsen 1979–1990
Jann Sjursen 1990–2002
Marianne Karlsmose 2002–2005
Bodil Kornbek 2005–2008
Bjarne Hartung Kirkegaard 2008–2011
Per Ørum Jørgensen 2011–2012
Stig Grenov 2012–2019
Isabella Arendt 2019–d.d.

Valgresultater

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Danmark
Politiske partier etablert i 1970
1970 i Danmark
Berchtesgaden fyrsteprosti

Berchtesgaden fyrsteprosti var et riksumiddelbart prosti i Det hellige romerske rike av den tyske nasjon. Dets territorium på 394 km² var sammenfallende med Berchtesgaden-dalen lengst sydøst i dagens tyske delstat Bayern.

Grunnlaget for denne selvstendige staten var dens beliggenhet, saltforekomstene samt augustinerkorherrenes kloster i Berchtesgaden. Geografisk er området beskyttet av Berchtesgaden-Alpene. I øst, syd og vest danner fjellene grensen mot Salzburg, i nord mot (resten av) Bayern. Fra Bayern var område bare tilgjengelig via Hallthurm- og Schwarzbachwacht-passene, fra Salzburg via dalinnsnevringen Hangenden Stein. Gruvedriften etter salt (og i mindre omfang sølv, kopper og jern) var bakgrunnen for områdets økonomiske selvstendighet.

Prostiet var riksumiddelbart fra 1102. I 1559 ble prosten opphevet til riksfyrstestanden og fikk dermed sete i den tysk-romerske riksdagen. På det kirkelige plan lå Berchtesgaden under den mektige naboen, fyrsterkebispedømmet Salzburg, men var i perioder også direkte underlagt paven.

Tiden som selvstendig stat tok slutt i 1802/03 med sekulariseringen av alle tysk-romerske riksstifter. Prostiet ble avviklet, og dets territorier inngikk først i det nyopprettede kurfyrstedømmet Salzburg, sammen med de tidligere fyrst(erke)bispedømmene Salzburg, Eichstätt og Passau. To år senere ble Salzburg og Berchtesgaden innlemmet i det nye østerrikske keiserriket. I løpet av napoleonskrigene måtte Østerrike avstå Salzburg og Berchtesgaden til Bayern. Etter Wienerkongressen ble Salzburg returnert til Østerrike, mens Berchtesgaden forble hos Bayern.

Tysk-romerske rike
Katolske klostre
Klostre i Bayern
Stater og territorier etablert i 1194
Stater og territorier opphørt i 1803
Stater og territorier etablert i 1102
Phronima

Phronima atlantica
 Phronima bowmani
 Phronima bucephala
 Phronima colletti
 Phronima curvipes
 Phronima dunbari
 Phronima pacifica
 Phronima sedentaria
 Phronima solitaria
 Phronima stebbingii

Phronima er en slekt av frittsvømmende dyphavs-amfipoder. De ser ut som små gjennomsiktige reker. 
De finnes bare på store dyp, og er ca. 2,5 cm lange. Phronima eter dyreplankton.

Phronima sedentaria bruker ofte døde salper som hus.
Phronima tjente som inspirasjon til H.R. Gigers Alien-monster.

Den første arten i slekten ble beskrevet av den svenske vitenskapsmannen Peter Forsskål og publisert i 1775 etter hans død, i en avhandling redigert av Carsten Niebuhr.

Taksonomi 
Gruppen ble beskrevet av Latreille i 1802. Taksonomien er komplisert og under regelmessig revisjon.
Systematikken nedenfor følger den nyeste taksonomien som oppgis i WoRMS-databasen.

 Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter
 Klasse storkreps (Malacostraca) - +25.000 arter Latreille, 1802
 Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
 Overorden posereker (Peracarida) Calman, 1904
 Orden amfipoder (Amphipoda) - minst 9.725 arter, 1.900 i ferskvann Latreille, 1816
 Underorden Hyperiidea - 20 / 23 familier, 233 arter H. Milne-Edwards, 1830
 Infraorden Physocephalata
 Overfamilie Phronimoidea  Bowman & Gruner, 1975
 Familie Phronimidae  Rafinesque, 1815 - Dana, 1852
 Slekt Phronima  Latreille, 1802
 Phronima atlantica Guerin-Meneville, 1836 - Stillehavet, Atlanterhavet, Rødehavet
 Phronima bowmani Shih, 1991 - Stillehavet
 Phronima bucephala Giles, 1887 - Stillehavet, Atlanterhavet
 Phronima colletti Bovallius, 1887 - Sørishavet, Mexicogulfen, Atlanterhavet
 Phronima curvipes Vosseler, 1901 - Sørishavet, Mexicogulfen, Atlanterhavet
 Phronima dunbari Shih, 1991 - Stillehavet
 Phronima pacifica Streets, 1877 - Stillehavet
 Phronima sedentaria P. Forsskål, 1775 = Phronima spinosa  Bovallius, 1887 = Phronima tenella  Stebbing, 1888
 Phronima solitaria Guerin-Meneville, 1844 = Phronima megalodous Stebbing, 1888
 Phronima stebbingi Vosseler, 1901 = Phronima stebbingii Vosseler, 1901

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Havforskningsinstituttet - "Alien" fanget i Norskehavet, om Phronima sedentaria
  Still alive? Fine structure of the barrels made by Phronima (Crustacea: Amphipoda) - cat.inist.fr

Amfipoder
Krepsdyr formelt beskrevet i 1802
Dyr formelt beskrevet av Pierre André Latreille
Mikrofilm (selskap)

Mikrofilm AS er et norsk animasjonsstudio startet i 1996 av Lise Fearnley, Liv Berit Helland og Kajsa Næss, senere drevet videre av Fearnley og Næss. Har produsert en rekke animasjonsfilmer, med den Oscar-belønte Den danske dikteren av Torill Kove som et foreløpig høydepunkt.

Eksterne lenker
 Hjemmeside

Norske filmselskaper
Selskaper etablert i 1996
Hyperiidae

Hyperia
 Hyperiella
 Hyperoche
 Parathemisto
 Pegohyperia
 Themisto
Phronimidae, Phronimoidea
 Phronima
 Phronimella

Hyperiidae er en familie innenfor den høyere gruppen Hyperiidea, av den store gruppen amfipoder. I motsetnnig til de andre undergruppene av amfipoder, lever Hyperiidea-artene kun i havet og ikke ferskvann. De er planktoniske og svever relativt fritt i vannsøylen.

De kjennetegnes av sine store øyne, mens Gammaridea har mindre øyne og er bentiske bunndyr. De fleste artene er parasitter eller predatorer på salper og maneter. Themisto gaudichaudii og noen få slektninger er frittsvømmende predatorer som lever av hoppekreps og annet dyreplankton.

Hyperia- og Themisto-arter finnes i farvannene rundt Norge og Svalbard.

Taksonomi 
Taksonomien er komplisert og under regelmessig revisjon. For eksempel har den eldste slekten, Lestrigonus, blitt flyttet ut på grunn av avvikende morfologi og plassert i en ny familie, Lestrigonidae. Wolfgang Ziedler peker i 2015 på at også andre av slektene i familien trenger taksonomisk revisjon.
Systematikken nedenfor følger den nyeste taksonomien som oppgis i WoRMS-databasen.

 Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter
 KLASSE storkreps (Malacostraca) - +25.000 arter Latreille, 1802
 Underklasse Eumalacostraca Grobben, 1892
 Overorden posereker (Peracarida) Calman, 1904
 Orden amfipoder (Amphipoda) - minst 9.725 arter, 1.900 i ferskvann Latreille, 1816
 Underorden Hyperiidea - 20 / 23 familier, 233 arter H. Milne-Edwards, 1830
 Infraorden Physocephalata
 Overfamilie Phronimoidea  Bowman & Gruner, 1975
 Familie Hyperiidae  Dana, 1852
 Slekt Hyperia Latreille, 1823
 Slekt Hyperiella Bovallius, 1887
 Slekt Hyperoche Bovallius, 1887
 Slekt Laxohyperia M. Vinogradov & Volkov, 1982
 Slekt Pegohyperia K. H. Barnard, 1931
 Slekt Prohyperia Zeidler, 2015
 Slekt Themisto Guérin, 1825
 Slekt Euthemisto Bovallius, 1887 = Themisto Guérin, 1825
 Slekt Paratemisto = Parathemisto Boeck, 1870 = Themisto Guérin, 1825
 Slekt Parathemisto Boeck, 1870 = Themisto Guérin, 1825

Referanser

Eksterne lenker 
 

Amfipoder
Krepsdyr formelt beskrevet i 1852
Type Vicious

Type Vicious var et band fra Andøya i Nordland.
Type Vicious besta i hovedsak av Truls Helmers, Marius Bowitz og Jitse Buitink.
Type Vicious gav i 2007 ut albumet Filled to the Rim, «Fake It» i 2014 og «Hymns and songs» i 2016.

Referanser 

Norske musikkgrupper
Walt Disney Concert Hall

Walt Disney Concert Hall er et konserthus i sentrum av Los Angeles i California. Bygningen har 2265 plasser, og huser Los Angeles Philharmonic og Los Angeles Master Chorale.

Byggeprosjektet ble satt i gang i 1987, etter en donasjon på femti millioner dollar fra Lillian Disney, enken etter Walt Disney. Bygningen ble tegnet av Frank Gehry.

Eksterne lenker 
  

Konsertlokaler i USA
Los Angeles
Konserthus
Khanty-Mansijsk

Khanty-Mansijsk (russisk: Ха́нты-Манси́йск) er en by og administrativt senter for det autonome området Khanty-Mansia i Russland. Den ligger ved elva Irtysj, 15 km fra samløpet med Ob, og 1900 km øst for Moskva. Innbyggertall: 53 953 (folketelling 2002), 34 462 (folketelling 1989).

Historie 
Khanty-Mansijsk ble grunnlagt i 1930 som arbeidsbosetningen Ostjako-Vogulsk (russisk: Остяко-Вогульск), etter de foreldete navnene ostjaker og voguler for de lokale folkegruppene khantyer og mansier.  I 1940 ble navnet endret til Khanty-Mansijsk. Den ble i 1950 slått sammen med landsbyen Samarovo, som har vært kjent siden 1500-tallet, og fikk samtidig innvilget bystatus.

Økonomi og næringsliv 
På grunn av områdets omfattende oljeindustri er Khanty-Mansijsk en av de mest velstående byene i Russland. Byen er også et turistsentrum for ski- og snowboardsport og blir besøkt av mange mennesker hele året.

Transport 
Ei bru over Irtysj ble åpnet i Khanty-Mansijsk i 2004. Brua består av fjorten spenn, og har en total lengde på 1316 meter. Hovedspennet er 231 meter langt.

Khanty-Mansijsk lufthavn ligger kun 4 km fra byens sentrum.

Kultur og sport 
Khanty-Mansijsk var arrangørby for verdensmesterskapet i skiskyting i 2003, og i 2005 for det første VM i mixed-stafett i skiskyting. Byen arrangerte igjen VM i mixed stafett i 2010 og fullt VM i skiskyting 2011. 

Khanty-Mansijsk var også arrangør for verdenscupen i sjakk i 2005 og 2007, og den 38. sjakkolympiade i 2010.

I Khanty-Mansijsk finnes fem museer, fem biblioteker og to teatere. Det er også administrativt senter for Ugra delstatsuniversitet.

Kjente personer fra Khanty-Mansijsk 

 Jevgenij Dementjev, langrennsløper.
 Nikolaj Kruglov, skiskytter.
 Svetlana Sleptsova, skiskytter.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Nettsted for Khanty-Mansijsk (russisk)

Byer i Khanty-Mansia
Bosetninger etablert i 1930
1930 i Russland
Vintersportssteder i Russland
Hama

Hama (arabisk:  , bibelsk Ḥamāth, «festning») er en viktig by i Syria nord for Damaskus som ligger ved bredden av elven Orontes. Den er provinshovedstaden for Hamaguvernementet. Byen ligger på det samme stedet for den historiske byen Hamat. Hama må ikke forveksles med landsbyen Hamat i Libanon.

Demografi 
Dagens by har en befolkning på 696 863 (2009) og er således den fjerde største i Syria, bak Aleppo, Damaskus, og Homs.

De fleste innbyggerne er sunnimuslimer. Men også den ortodokse kirke i Antiokia og den gresk-ortodokse kirke har tilhengere blant befolkningen.

Næringsveier 
Hama er et viktig industri- og jordbruksområde i Syria med 3 680 km², over en tredjedel av guvernatet, som er under kultivering. Området produserer over halvparten av den nasjonale avlingen av poteter og pistasjnøtter foruten også en rekke andre planteprodukter. Det er også oppdrett av buskap i området.

Byen er kjent for sine 17 noriaer eller vannhjul for vanning av hager og grøntområder som det hevdes går tilbake til 1100-tallet f.Kr. Selv om disse har historisk sett blitt benyttet irrigasjon har dagens noriaer ikke den samme praktiske betydningen, bortsett fra den estetiske visningen.

Historie 
Oldtidsriket omfattet også blant annet byene Homs og Ribla. Innbyggerne var kanaanitter.

I løpet av Salomos regjeringstid var riket etter alt å dømme underlagt Israel.

Hamat kom under innflytelse av assyrerne på 700-tallet f.Kr. Under selevkidene fikk byen Hamat navnet Epifaneia etter Antiokos IV Epifanes.

Eksterne lenker 
 Byens offisielle Facebook-gruppe, på arabisk og engelsk
 E.sy, myndighetenes tjenester online

Byer i Syria
Oldtidens Midtøsten
Oldtidsriker
Oldtidsbyer
Guvernementet Hama
Levanten
Ingrid Ødegård

Ingrid Amalie Ødegård (født 1. mars 1983 i Trondheim) er en norsk tidligere håndballspiller (målvakt) som senest spilte for Byåsen fra 2013 til 2015. Hun debuterte på det norske landslaget mot Danmark 5. juni 2010. 

Hun spilte i Larvik Håndballklubb i tre sesonger frem til sommeren 2008 og har tidligere spilt for Kolstad, Ranheim, Træff og Sola. Fra 2008 til 2012 spilte hun for FC Midtjylland Håndbold (tidligere Ikast-Bording og Ikast-Brande Elite Håndbold), og fra 2012 til 2013 spilte hun for HC Odense.
Høyde: 1.79 m.

Hun la opp i 2015.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske håndballspillere
Håndballmålvakter
Håndballspillere for Byåsen IL
Håndballspillere for Larvik HK
Håndballspillere for FC Midtjylland
Håndballspillere for Kolstad IL
Verdensmestere i håndball
Verdensmestere i beachhåndball
Norske beachhåndballspillere
Personer fra Trondheim kommune
Bryn skole (Oslo)

Bryn skole er en 1–7 skole (barneskole) beliggende på Teisen i bydel Alna i Oslo. Bryn skole ble bygget i 1900 av arkitekt Harald Bødtker. Den tok over for Ulven skole, som samtidig ble nedlagt.

Skolen nytter kunstgressbanen Brynbanen til kroppsøving og aktivitet, sammen med en ballbinge i samme område. Skolen har også tilgang til store grøntområder i nærområdet samt fotballbane og lekeplass i Lunden. 

Skolen har Oslos eldste skolehage, etablert av overlærer Ole Devik tilbake i 1907. Elevene bidrar fortsatt til dyrkingen av hagen.

Historie
Bryn skole ble bygget i 1900 og tok over for den gamle Ulven skole, som samtidig ble nedlagt. Ole Devik ble i 1915 ansatt som den første overlærer ved Bryn skole. Han viste stor arbeidskapasitet og var aktiv på flere fronter. Bryn skoles musikkorps ble stiftet i 1925 på Ole Deviks initiativ.

Skolen var kulisse som Sølvskogen skole i TV-serien Julekongen, produsert av NRK. Serien ble sendt i 24 deler, som en såkalt julekalender, første gang på TV i adventstiden i 2012.

Rektorer
2019-dd: Cecilie Raddum
2015-2019: Eva Sørby (til Skjønnhaug skole)
2010-2015: Leif Arild Haaland (til Haugen skole)
2010: Gro Barreng 
1939-1947: Bernhard Stokke (til Tåsen skole)
1915- : Ole Devik (som overlærer)

Eksterne lenker
 Data og statistikk - MinOsloskole, Oslo kommune. Besøkt 5. februar 2018.
 Skolens hjemmeside
 

Barneskoler i Oslo
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1900
Skoler i bydel Alna
Harald Bødtker
Kulturminner i bydel Alna
Al-Ahly SC

Al-Ahly er en egyptisk fotballklubb fra Kairo. Klubben ble grunnlagt i april 1907, av engelskmannen Mitchel Ince. Al-Ahly er den største klubben i Afrika, og har vunnet 103 troféer på de 101 årene klubben har eksistert.

Laget tok fjerdeplass i VM i fotball for klubblag 2012 som ble spilt i Japan, og kvalifiserte seg via den afrikanske cupen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballag i Egypt
Kairo
Fotballag etablert i 1907
Peekskill

Peekskill er en by i den amerikanske delstaten New York i Westchester County med  innbyggere (2000).

Eksterne lenker 
 

Byer i Westchester County
Byer ved Hudson
Byer i New York (delstat)
Drivkraft Norge

Drivkraft Norge, tidligere Norsk Petroleumsinstitutt (forkortet NP), er en bransjeforening for selskaper som produserer og selger oljeprodukter, gass, strøm og bioenergi i Norge. Organisasjonen ble opprettet 27. februar 1970 og har kontor i Middelthuns gate 27 i Oslo. Administrerende direktør er Kristin Bremer Nebben. 

Drivkraft Norges erklærte formål er å ivareta og fremme medlemsselskapenes felles interesser i samspill med myndigheter, kunder og ansatte. Dette skal skje uten å påvirke konkurransen mellom medlemmene.

Medlemmer 
Følgende er en liste over medlemmene:
 Flogas Norge AS
 AirBP
 St1
 Esso Norge AS
 Uno-X
 Preem
 Nynäs AS
 Circle K
 Kosan Gas Norge AS
 Progas Norge AS
 Eco-1 Bioenergi Norge AS
 Nippon Gas

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske næringslivsorganisasjoner
Næringsliv i Oslo
Etableringer i 1970
Moab

Det er også en by i Utah i USA ved navn Moab, samt benevnelsen på en kraftig bombe, GBU-43/B MOAB

 
Moab (hebraisk: מוֹאָב, Mo'av; i betydningen «fars sæd/frø»; gresk Μωάβ Mōav; arabisk مؤاب, assyrisk Mu'aba, Ma'ba, Ma'ab ; egyptisk Mu'ab) er det historiske navnet, kjent fra omtale i Bibelen, for en stripe land i fjellene som ligger i dagens Jordan og som strekker seg langs den østlige delen av Dødehavet.

Beskrivelse 
Moabittene var et historisk folk, eller stamme, som ofte lå i konflikt med sine israelittiske naboer i vest. Deres hovedstad var Dibon, lokalisert rett ved dagens moderne jordanske by Dhiban.

Deres eksistens er bevitnet med tallrike arkeologiske funn, mest kjent er den historisk betydningsfulle Mesjastelen. Inskripsjonen på denne stelen forteller om en moabittisk seier over en ikke navngitt sønn av kong Omri av Israel. Stelen er også viktig ettersom den nevner «Davids hus», og således gir en referanse til kong David av Israel utenfor Bibelen selv.

Ifølge Bibelen lå Nimrim i Moab.

Moabittisk religion 
Krigs- og nasjonalguden Kemosj, som også er belagt i Ebla og Ugarit og dessuten i Det gamle testamente (for eksempel i Dommernes bok 11,24; 1. Kongebok 11, 7.33; 2. Kongebok 23,13; Jeremias 48,13), var høyst sannsynlig Moabs hovedgud, som er belagt fremfor alt som teoforisk element i moabittiske navn og på Mesjastelen som den  moabittiske kong Mesjas gud. Det var også andre guder i det moabittiske pantheon, noe som fremgår av billedlige fremstillinger, men deres navn har ikke latt seg fastslå.

Bibelens bilde av Moab 
Ifølge Det gamle testamente var moabittene etterkommere av Lot, Abrahams nevø. Det fortelles gjentatte ganger om Moab, særlig om moabittenes forhold til Juda/Israel. Det går igjen et negativt bilde, med seksuelle konnotasjoner: 4. Mos. 25 forteller i beretningen om den ivrige israelittiske prest Pinhas at israelittene under deres ørkenvandring bedrev utukt med Moabs døtre, hadde kultiske måltider med dem, og tilbad Kemosj, noe som utløste JHWHs (Israels Guds) vrede. Som en følge av disse begivenheter døde ifølge denne bibelske beretning  24 000 israelitter av en pest sendt av Gud.

Ettervirkninger 
Kemosj-kulten overlevde Moabs tap av selvstendigheten, og overlevde den moabittiske religions undergang i det øvrige, noe som lar seg belegge av en arameisk innskrift i el-Kerak fra 300-tallet f.Kr.

De sørlige byene Rabba (Rabbat-Moab, Arepolis, Khirbe-en-Robbe) og Kerak (Krak de Moab, også Kir-Moab - senere El Kerak) bar i seg ordet «Moab» fremdeles inn i korsfarertiden.

Litteratur 
 Routledge, Bruce (2004): Moab in the Iron Age: Hegemony, Polity, Archaeology. Den mest omfattende behandling og beskrivelse av historiske Moab til dags dato.
 Bienkowski, Piotr (red.) (1992): Early Edom and Moab: The Beginning of the Iron Age in Southern Jordan
 Dearman, Andrew (red.)  (1989): Studies in the Mesha inscription and Moab

Oldtidsriker
Oldtidsfolk
Levanten
Folkeslag i Den hebraiske bibel
Låsesmed

En låsesmed arbeider med låser og nøkler. Yrket har «smed» i navnet fordi grovsmeder utviklet de første låsene.

Låsesmedhåndverket begynte som vitenskap og kunst, slik fremstilling og bryting av låser ble sett på i gamle dager. I dag kalles personer som arbeider innenfor nøkkelsalg og -service for låsesmeder. Selv om arbeidet med å slipe opp nøkkelkopier til biler og hus stadig er en viktig del, er de fleste låsesmeder primært beskjeftiget med å selge og installere tyverisikringer til private og bedrifter.

Under arbeidet med ny læreplan for låsesmedfaget i Norge ble det besluttet å beholde «låsesmed» som fagtittel, til tross for at man i liten eller ingen grad som låsesmed smir låser. Dette ble gjort for å vise til yrkets lange historie, og fordi dette samsvarer med yrkestitlene som brukes rundt i verden.

Det finnes en egen utdanning med påfølgende læretid for å bli låsesmed. I Norge stilles det krav om plettfri vandel for å bli låsesmed, og norske låsesmedbedrifter har anledning til å kreve uttømmende politiattest for sine ansatte.

Mange av låsesmedene i Norge er medlemmer av bransjeorganisasjonen Norske Låsesmeder. Organisasjonen har både firmamedlemmer og personlige medlemmer, er pådriver for opplæring innenfor låsesmedfaget, og samarbeider med ulike instanser som forsikringsnæringen og politiet.

Eksterne lenker
 Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av låsesmed
 Foreningen norske låsesmeder

Yrkesbeskrivelser
Lås og beslag
Glattordivel

Glattordivel, Trypocopris vernalis, er en bille i familiegruppen tordivler. Den finnes i store deler av Europa og øst til Iran i Asia. Den har nordlig utbredelsesgrense såvidt inn i Norge.

Utseende 
Glattordivel er middels stor bille, og ganske sjelden i norske tordivelen. Oversiden er skinnende blå-svart, undersiden er glinsende metallisk, i mørk blå eller fiolett.  Den er mellom 12-20 millimeter lang. Dekkvingene er glatte og har ingen antydning til lengdestriper. Bakleggene har tre tverr-ribber.

Levevis 
Glattordivel finnes oftest i skog. Med de følsomme antennene er de på leiting etter avføring. Under avføring fra dyr, graver de tunneler, opptil 20 centimeter lange, som de fyller med avføring.  Hunnene legger eggene i avføring, av hest-, storfe- og sau.

Utbredelse 
Glattordivel er stort sett er aktive om natten. Den har gått sterkt tilbake og er i dag sjelden og truet i Norge. Glattordivel har gått sterkt tilbake i nyere tid og ser ut til å ha forsvunnet fra Østlandet. Finnes fortsatt i indre fjordstrøk i Sogn der det trolig er en større bestand. Det finnes også enkeltfunn fra Flekkefjord og Ringerike, men det er noe usikkerhet om disse funnene representerer en bestand i dag. Kun tre funn etter 1980. Arten er trolig i liten grad oversett.

Rødlistevurdering 
Arten er sterkt truet (EN) med bakgrunn i begrenset forekomstareal kombinert med kraftig fragmentering, pågående nedgang i utbredelsesområde, forekomstareal, areal og kvalitet på habitatet. Artens kjente forekomstareal er 12 km2, mens estimert forekomstareal er 116 km2 (minimum 12 km2, maksimum 360 km2). Bestanden er vurdert til kraftig fragmentert fordi over halvparten av individene antas å finnes i relativt små og isolerte delpopulasjoner. Artens spredning- og etableringspotensiale er lite kjent. Pga. overnevnte påvirkningsfaktorer er både utbredelsesområde, forekomstareal, samt areal og kvalitet på habitatene under pågående reduksjon. 

Konklusjon: Trypocopris vernalis er vurdert i 2021 som sterkt truet (EN) fordi arten har et svært begrenset forekomstareal der bestanden er kraftig fragmentert og habitatets kvalitet er i tilbakegang.

Systematisk plassering 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Scarabaeoidea
 Familien tordivler, Geotrupidae
 Underfamilien Geotrupinae
 Slekten Trypocopris 
 glattordivel, Trypocopris vernalis (Linnaeus, 1758)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tordivler
Biller formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné