alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Johann Amos Comenius

Johann Amos Comenius (tysk; tsjekkisk: Jan (eller John) Amos Komensky; latin: Iohannes Amos Comenius, født 28. mars 1592 i Uherský Brod i Nivnice i markgrevskapet Mähren, død 15. november 1670 i Amsterdam i grevskapet Holland i de forente Nederlandene) var en filosof, pedagog og teolog fra markgrevskapet Mähren.

Comenius regnes som far til moderne utdannelse og er kjent for sitt pedagogiske reformarbeid på 1600-tallet. Han var en av de tidligste forsvarere av almenutdannelse som også omfattet fattige barn, et konsept han fremmet i verket Didactica Magna (1633–1638). Han forsvarte også utdanning for kvinner, og hans undervisning var basert på gradvis utvikling fra enkle til mer komplekse konsepter. Gjennom dette la han vekt på en livsvarig læring med fokus på logisk tenkning fremfor pugging. Hans pedagogikk er kjent som pansofisme.

Hans lærebok Verden i bilder fra 1638, ble den første illustrerte læreboka i verden. Han har gitt navnet sitt til EU-programmet Comenius, som gir støtte til europeisk samarbeid mellom barnehager og skoler.

Han var involvert i og ble den siste biskop blant de bøhmiske brødre. Dette var et kristent fellesskap som ble etablert i 1457 i kongeriket Böhmen. De var en gruppe med mildere oppfatninger, som reiste seg mot representantene for en streng lære. Dette engasjementet førte ham i konflikt med den katolske kirke.

Siden 1462 hadde den katolske kirke vært i gang med en motreformasjon i Böhmen og Mähren. Området hadde tidligere valgt en før-protestantisk kurs gjennom husittene som var blitt grunnlagt av Jan Hus (1372–1415). I likhet med husittene, ble også de bøhmiske brødre oppfattet som kjettere av den katolske kirke.

Dette førte til at Comenius først måtte gå under jorden, og senere rømme landet. Han flyktet først til Leszno i Polen-Litauen, hvor han arbeidet ved et gymnas og fikk ansvaret for de böhmiske og mähriske kirkene. Videre oppholdt han seg i Transylvania, kongeriket Ungarn, de forente Nederlandene, England og Sverige. Landflyktigheten rammet både ham selv, hans familie og hans menighet.

Han døde 15. november 1670 i Amsterdam, og ble gravlagt i Naarden i det daværende grevskapet Holland.

Forskning 
Den norske litteraturviteren og oversetteren Milada Blekastad (1917–2003) tok doktorgraden på Comenius' verker. Ifølge Norsk Oversetterleksikon er Blekastad biografi om Comenius «den mest siterte av alle verdens Comenius-biografier». Biografien ble utgitt i 1969, er på nærmere 900 sider og bærer tittelen Comenius: Versuch eines Umrisses von Leben, Werk und Schicksal des Jan Amos Komenský.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Biografi hos apuritansmind.com

Tsjekkiske filosofer
Tsjekkiske teologer
Tsjekkiske pedagoger
Tsjekkiske forskere
Tsjekkiske biskoper
Tsjekkiske forfattere
Personer fra Okres Uherské Hradiště
Sentermenigheten

Sentermenigheten er en pinsekarismatisk menighet i Asker som ble plantet i 1994. Menigheten har vært tilsluttet den norske pinsebevegelsen siden januar 2014     og Livets Ords Family-nettverk siden 2019. Sentermenigheten er en flergenerasjonsmenighet bestående av mennesker i alle aldre og fra forskjellige kulturer. Menigheten hadde 115 tilskuddstellende medlemmer i 2020.

Per 2020 holder menigheten til i Solbråveien 49 ved E-18 rett vest for Asker sentrum. Menighetssenteret inneholder hovedsal med plass til 600-700 mennesker, kafeteria med storkjøkken, undervisnings- og grupperom i forskjellige størrelser og kontoravdeling. Gudstjenester arrangeres søndager kl. 11:00, og parallelt med gudstjenesten holdes søndagsskole.

Sentermenigheten driver misjonsarbeid i flere land, og et større bistandsarbeid gjennom Skap en forandring, som ble etablert i 2002.

I 2005 fortalte tidligere medlemmer av menigheten om «åndelige og psykiske overgrep» og streng kontroll av medlemmenes livsførsel.  Dette ble dengang avvist av ledelsen i menigheten.  I 2016 bad ledelsen om unnskyldning for overgrepene.

Referanser

Eksterne lenker
 Sentermenighetens nettsted

Menigheter i Asker
Religion i Viken
Best i levende live

Best i levende live er et konsertalbum fra Terje Tysland.

Det er hans tolvte utgivelse, og ble utgitt på Plateselskapet AS i 1990.

Sporliste
«Rosa» (Terje Tysland)
«Ringdans» (Terje Tysland)
«Grævva mæ ned» (Terje Tysland)
«Klokker'n» (Terje Tysland)
«Drunk & Happy» (Terje Tysland)
«Kjærligheitsvise» (Terje Tysland)
«Send mæ en øl» (Terje Tysland)
«Storm over åsen» (Terje Tysland)
«Ka fan e' du så gla' fer» (Terje Tysland)
«Ei flaske vin» (Terje Tysland)
«Dørvakta» (Terje Tysland)
«Bingo» (Terje Tysland)

Medvirkende

Musikere
 Terje Tysland - sang, gitarer, trekkspill, låtskriver, produsent, miks
 Martin Aune – Keyboard
 Dag Øivind Thingstad – Gitar/Kor
 Kyrre Sætran – Bass/Kor
 Johnny Frisvoll – Trommer
 Pål Kvaløy – Bass
 Tomas Haugum – Trommer
 Anja Katrine Tomter – Fløyte/Kor
 Astrid Kindem – Kor

Andre medvirkende
 Sturla Samuelsen - tekniker, miks
 Espen Isaksen - tekniker
 Dag Samuelsen - tekniker
 Tomas Siqveland - miksing
 Jørn Adde - fotograf

Eksterne lenker 

Terje Tysland-album
Konsertalbum fra 1990
Norske konsertalbum
Vik fra mæ!

Vik fra mæ! er Terje Tyslands trettende albumutgivelse, og ble utgitt på Plateselskapet AS i 1992. Albumet lå to uker på VG-lista med 20.-plass som beste plassering.

Sporliste
«Hei å hå» (Terje Tysland)
«Vik fra mæ!» (Terje Tysland)
«Lillemann og Randi» (Terje Tysland)
«Lang vei tebake» (Terje Tysland)
«Du sku ha sett mæ no» (Terje Tysland)
«Når det lir» (Terje Tysland)
«Det må fan mæ vær nå gærnt med dæ» (Terje Tysland)
«Morran æ ligg ilein» (Terje Tysland)
«Langt ifra verden» (Terje Tysland)
«Litt lei mæ» (Terje Tysland)

Medvirkende

Musikere
Terje Tysland - sang, gitarer, trekkspill, låtskriver, produsent
Dag Øivind Thingstad – Gitarer
Kyrre Sætran – Bass
Martin Aune – Keyboard
Johnny Frisvoll – Trommer
Bård Svendsen – Kor
Rebekka Bachen – Kor

Øvrige
 Roger Valstad - produsent, tekniker

Eksterne lenker 
 

Terje Tysland-album
Musikkalbum fra 1992
Spezia Calcio 1906

Spezia Calcio 1906 er en italiensk fotballklubb fra La Spezia. Klubben ble grunnlagt i 1906. Spezia har vunnet Serie A én gang, og spiller hjemmekampene sine på Stadio Alberto Picco.

Spillerstall 
Oppdatert 10. oktober 2022.

Utlånte spillere

Meritter
 Serie A (1): 1943/1944

Kjente spillere
  Goran Pandev
  Luciano Spaletti
  Cristian Zaccardo
  Enrico Albertosi
  Sergio Battistini

Referanser

Eksterne lenker
 

Fotballag i Italia
Fotballag etablert i 1906
Sport i Italia i 1906
Rawhi Fattuh

Rawhi Fattuh (arabisk: ) (født i 1949 i Barqa, Gaza) er en palestinsk politiker som var formann i Palestinas lovgivende forsamling. Han var også interimspresident i den palestinske selvstyremyndigheten etter dødsfallet til Yasir Arafat den 11. november 2004, frem til 15. januar 2005. Han skulle holde denne posten i 60 dager, ifølge palestinsk lov, frem til et nytt valg ble avholdt. Valget ble avholdt og vunnet av Mahmoud Abbas, som trådte inn i stillingen den 15. januar 2005.

Se også 
 President i den palestinske selvstyremyndigheten

Palestinas presidenter
Personer fra Rafah
Fødsler i 1949
Agunnaryd

Agunnaryd er et småsted i Ljungby kommune i Kronobergs län i Småland i Sverige. I 2015 mistet Agunnaryd sin status som tettsted på grunn av at folketallet falt til under 200 personer. Agunnaryd ble i stedet en småort.

Bebyggelse og arbeidsliv
Bebyggelsen i Agunnaryds, som også kalles Bråna, er samlet vest for gjennomfartsveien. Den består fremfor alt av eneboliger av varierende alder. 

De fleste beboerne er pendlere med arbeidssted i Ljungby, men også i Liatorp og Älmhult. Det er ca. 100 arbeidsplasser på stedet, hovedsakelig innen produksjon og utdanning. I Agunnaryd finnes det blant annet en landhandel, trelast- og byggefirma. 

Agunnaryd var et av de områdene som i juni 2005 ble hardest rammet av orkanen Gudrun.

IKEA
Agunnaryds mest kjent firma er IKEA. Selskapet har sin opprinnelse i Agunnaryd, der det ble grunnlagt i 1943 av Ingvar Kamprad i Älmtaryd, Agunnaryd og i 1953 flyttet til Älmhult, der det vokste seg stort. I tiden i Agunnaryd var det bare et mindre postordrefirma. A-en i IKEA står for Agunnaryd.

Referanser

Eksterne lenker
 Agunnaryd.se (lokalt nettsted)

Tettsteder i Kronobergs län
Ljungby kommune
Jean-Paul Marat

Jean-Paul Marat (født 24. mai 1743, død 13. juli 1793) var en sveitsiskfødt fransk vitenskapsmann og lege, som gjorde mye av karrieren i England. Han er best kjent for sin aktivitet under den franske revolusjon.

Liv og virke

Bakgrunn 
Faren kom fra Sardinia og var katolikk før han konverterte og ble kalvinist. Han flyttet til Sveits der han virket som lege, giftet seg og fikk seks barn hvorav Jean-Paul var den eldste. Familienavnet var egentlig Mara og det var Jean-Paul som la til et t for å virke mer fransk. Han forlot hjemmet da han var 16 år og etter å ha lest medisin i Bourdeaux og Paris.

Virke i England 
Han flyttet ved 22 års alder til England (1765-77). Han virket der som lege, ikke uten fremgang. Han fikk et hedersdoktorat ved Andrew's University og publiserte noen vitenskapelige studier. 

Marats interesse strakk seg imidlertid også til felt utenfor medisinen. Han publiserte blant annet et «Essay on Man», et forsøk på en analyse av sambandet mellom sjel og legeme, og et politisk arbeide, «The Chains of Slavery», som var et angrep på despotisme. Han var ved denne tid ikke radikal. En god konge i spissen for et konstitusjonelt monarki så han som den beste styreformen.

I 1776 flyttet Marat til Paris etter en kort opphold hos familien i Genève.

Virke under revolusjonen 
Marat virket fortsatt som lege i Frankrike, og ble politisk aktiv straks etter revolusjonsutbruddet i 1789. Han utgav den populære avisen L`Ami du peuple (Folkevennen). Han oppfordret til ytterligheter i oppgjøret med dem han anså som revolusjonens fiender, og angrep også den grunnlovsgivende nasjonalforsamlingen. I den radikale Cordelier-klubben hørte han til den ytterliggående fløyen. Han hadde også fiender, og det ble utstedt arrestordre mot ham, slik at han måtte flykte til England. 

Han vendte snart tilbake, ble medlem av kommunestyret i Paris, og i 1792 kom han med i Nasjonalkonventet. Hans angrep på de mer moderate motstanderne ble voldsommere, og man fikk ham stilt for domstol anklaget for opprørsstiftelse, men han ble frikjent. Han bidro til girondinernes fall i mai 1793, og nøt stor popularitet. 

Marats fiender, som også befant seg blant revolusjonstilhengerne, mislikte hans hatefulle retorikk. En ung pike fra Caen, Charlotte Corday, ble mottatt av ham mens han lå i badekaret, der hun drepte ham med kniv. Hun ble henrettet i giljotinen, og Marat var nå revolusjonsmartyr og ble stedt til hvile under stor høytidelighet i Panthéon. Men stemningen vendte seg raskt. Robespierre og hans terrorvelde falt i 1794, og allerede året efter ble Marats lik fjernet fra Panthéon.

Referanser 

Franske politikere
Personer fra den franske revolusjon
Personer fra kanton Neuchâtel
Fødsler i 1743
Dødsfall i 1793
Farouk Kaddoumi

Farouk Kaddoumi (arabisk: ) (født 10. august 1931 ved Nablus på Vestbredden), også kjent som Abu al-Lutf, er en palestinsk generalsekretær i Fatahs sentralkomité og PLOs politiske avdeling i Tunisia.

I 1960 begynte Kaddoumi i Fatah sin avdeling i De forente arabiske emirater. I 1965-1966 arbeidet han for Helsedepartementet i Kuwait, men i 1966 ble utvist fra landet på grunn av anti-statlige aktiviteter knyttet til PLO. Etter 1973 ledet Kaddoumi sin egen politiske avdeling i Damaskus, Syria. Kaddoumi har bodd i Tunis siden tidlig på 1980-tallet, hvor PLO hadde sin base etter at de evakuerte fra Libanon. Etter at Osloavtalen ble underskrevet i 1993, som han var imot og anså som et svik mot PLO, nektet Kaddoumi å flytte til de palestinske territoriene sammen med resten av ledelsen i PLO. Fra eksil, fortsatte Kaddoumi å argumentere for en hardere holdning overfor Israel. Han satt på sidelinjen av palestinsk politikk i over et tiår, ettersom sentrum av den politiske makten ble flyttet til Gaza og deretter til Ramallah.

Palestinere
Personer fra Nablus
Fødsler i 1931
Anderstorp

Anderstorp er et tettsted i Gislaved kommune i Jönköpings län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet  innbyggere.

Anderstorp ligger cirka 5 kilometer sørøst for Gislaved. Tettstedet ligger ved riksveg 27, og næringslivet er preget av småindustri. Totalt har Anderstorp over 220 foretak, og de største bransjene er metallvare- og plastindustri. De største bedriftene er Kendrion Holmbergs AB, Plastunion AB, Newell Rubbermaid, og ABA of Sweden AB, ETAC AB.

I Anderstorp ligger også Scandinavian Raceway hvor Sveriges Grand Prix i Formel 1 ble arrangert mellom 1973 og 1978.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Gislaveds kommun – Anderstorp Besøkt 1. mars 2009
 Anderstorps Samhällsförening Besøkt 1. mars 2009

Tettsteder i Jönköpings län
Gislaved kommune
Småbispan

Småbispan – Bispehaugen skolekorps (etablert 1909) er et allsidig korps som er kjent for sin formasjonsdrill, showoppvisninger, sceneshow og kostymer. Alle skal få utfolde seg både som musikere, korsangere, sangsolister, dansere og skuespillere.

Her går barn fra hele Trondheim, i alle aldre, med base sentrumsnært i korpsbygget på Bispehaugen skole.
Korpset har unge entusiastiske instruktører og i tillegg et samarbeid med Trondheim kommunale kulturskole om instrumentopplæring.

Eksterne lenker
 Korpsets hjemmesider

Norske skolekorps
Kultur i Trondheim
Etableringer i 1909
Møllenberg
Liste over fredede kulturmiljøer

Kulturmiljø er ifølge § 2 i den norske kulturminneloven definert som «områder hvor kulturminner inngår som del av en større helhet eller sammenheng».

Kulturmiljø og -landskap utvider det romlige perspektivet på kulturminnene. Kulturmiljø gir sammenhengen eller helheten som enkeltobjektene inngår i, mens kulturlandskap gir sammenhengen mellom natur- og kulturmiljø.

Kulturmiljøer kan avgrenses på ulike geografiske størrelsesnivåer. De enkelte kulturminnene inngår i ulike sammenhenger, og kulturmiljøene er ikke entydige størrelser. De avgrenses ut fra situasjon og formål. Eksempler er helhetlige bygningsmiljøer med en klar romlig avgrensning, områder med stor tidsdybde (kulturminner fra ulike tidsperioder) og funksjonelle systemer som viser bruk av ressurser i ulike økologiske soner – fra naustet ved fjorden via gården til setra og jaktbua på fjellet.

Klart kulturbetingete, gamle biotoper, som også kan kalles «biologiske kulturminner», inngår i kulturminnebegrepet og kan derfor også inngå i kulturmiljøer. Også andre naturelementer kan inngå som del av den helhet og sammenheng kulturmiljøet utgjør, men avgrensningen av kulturmiljøet vil ta utgangspunkt i det menneskeskapte eller –påvirkete.

Liste over fredete kulturmiljø 
Dette er en liste over fredete kulturmiljø i Norge i dag. Per 2022 er det 13 fredete kulturmiljø i Norge. De seneste kulturmiljøene som har endret status fra midlertidig til permanent fredet er Levanger i Nord-Trøndelag (fredet i 2016), Ny-Hellesund i Vest-Agder (fredet i 2018) og Skudeneshavn (fredet i 2018) og Henningsvær kulturmiljø i Nordland (fredet i 2022).

Bildegalleri

Se også

 Kulturlandskap

Referanser

Eksterne lenker 
 Miljøstatus i Norge: Kulturmiljøer
 
 Nordisk ministerråd (1999): Den nordiske kystkulturs særart og livskraft TemaNord 1999:605 – via nasjonalbiblioteket.no

Samfunnsgeografi
Landskap
Kulturminnevern
Fredede kulturmiljøer
Innherred Basketballklubb

Innherred Basketballklubb (IBBK) er en basketballklubb i Innherred Samkommune. Den ble stiftet 23. mars 2007 av Hjard Rune Jensen, en tidligere basketballspiller i Harstad Basketballklubb og Centrum Basketballklubb i Oslo. Innherred Basketballklubb er én av tre klubber i tidligere Nord-Trøndelag. De andre er Stjørdal Basketballklubb og Steinkjer Basketballklubb

Klubben hadde i 2015/2016 et aktivt herrelag som spilte i 2. divisjon herrer.

Eksterne lenker 

registerinformasjon fra Norges Idrettsforbund

Basketballag i Norge
Idrettslag i Trøndelag
Sport i Levanger
Idrettslag etablert i 2007
KlæbuPosten

KlæbuPosten er en avis som gis ut i Klæbu kommune i Trøndelag.

Avisa kom ut første gang i februar 2007 og kommer ut onsdager.

Redaktører
Svein Halvor Moe (2007 – 2008)
Åke Nord

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.
2008: 1 170
2009: 1 044
2010: 1 138
2011: 1 150
2012: 1 119
2013: 1 139
2014: 1 105
2015: 1 117
2016: 1 056
2017: 967

Referanser

Eksterne lenker
 KlæbuPosten
 Om Klæbuposten på www.kommunenvar.no

Aviser i Trøndelag
Klæbu
Aviser etablert i 2007
Framtia

Framtia var en avis som hadde utgiversted på Ørnes, og med Meløy og Gildeskål i Nordland som sitt dekningsområde. Avisen ble utgitt i perioden 2008-18, og er fra januar 2019 slått sammen med tidligere Meløyavisa, til avisen Kulingen, som har samme dekningsområdet. Utgiverselskapet Mediehuset Meløy AS presenterte den første utgaven av Framtia 4. januar 2008, og avisen oppnådde pressestøtte fra myndighetene etter sitt første utgivelsesår. Ansvarlig redaktør og daglig leder var de første årene Edmund Ulsnæs, og fra 2015 Ingunn Dahle. Fra 2020 er Hilde Kvammen redaktør i Kulingen.

Mediehuset Meløy AS lagde også profileringsbladet IndustriFolk. Bladet er siden 2017 erstattet av Ny Næring, som produseres av Ny Næring AS, som igjen eies av Ulsnæs Holding ANS. Bladet lages på oppdrag fra samarbeidsbedrifter i næringslivet i Meløy. Mediehuset Meløy AS (i dag Mediehuset Kulingen AS) omsatte i 2021 for 4,7 millioner kroner. Eierne Ulsnæs Holding ANS og Limstrand Holding ANS solgte i 2022 virksomheten til Polaris Media Nord-Norge.

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.
2008: 1 047
2009: 1 234
2010: 1 276
2011: 1 326
2012: 1 345
2013: 1 403
2014: 1 678
2015: 1 728
2016: 1 675
2017: 1 582

Referanser

Eksterne lenker
 Framtia

Aviser i Nordland
Kultur i Meløy
Aviser etablert i 2008
Meløys historie
Annie Award for beste animasjonsfilm

Annie Award for beste animasjonsfilm er en Annie Award som årlig tildeles til det forrige års beste animasjonsfilm. Prisen ble introdusert i 1992 og i 1998 skiftet prisen navn til Enestående oppnåelse i en animert kinofilm (Outstanding Achievement in an Animated Theatrical Feature), men skiftet tilbake igjen i 2001. Etter at Oscar for beste animasjonsfilm ble inkludert blant Oscar-prisene har Annie Award-vinneren matchet Oscar-vinneren hvert år unntatt 2006.

Vinnere og nominerte

1990-tallet

2000-tallet

Referanser

Eksterne lenker
 Annie Awards: Legacy Annie Awards.com
SolungAvisa

SolungAvisa er en avis som utgis i Flisa i Innlandet og dekker kommunene Grue, Åsnes og Våler.

Avisa kom ut første gang 10. april 2008 og utgis torsdager. Ansvarlig redaktør er Marianne Østmoen

Bak avisa står Østlendingen. Opprinnelig var planen at avisa skulle hete Avisa Solungen, men etter bare en utgave stevnet Glåmdalen avisa for navnebruken, ettersom det var identisk med en avis som ble innfusjonert i Glåmdalen i 1914.

Etter en uke kom imidlertid de konkurrerende mediekonsernene fram til et forlik, der Østlendingen justerte navnet fra Avisa Solungen til SolungAvisa. Det viste seg at Glåmdalen allerede hadde merkevarebeskyttet navnet Solungen.

Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
2009: 1 624
2010: 1 895
2011: 2 106
2012: 2 268
2013: 2 430
2014: 2 491
2015: 2 599
2016: 2 597
2017: 2 564

Referanser 
<div class="references-small">

</div class="references-small">

Eksterne lenker
 SolungAvisa

Aviser i Innlandet
Aviser etablert i 2008
Aviser eid av Amedia
Øynytt

Øynytt var en avis som kom ut på Sortland i Nordland mellom 1981 og 1986.

Andøya Avis på Andenes gikk konkurs i 1979, og Norsk Arbeiderpresse (senere Amedia) gjennom Nordlys kjøpte navnet og rettighetene, og relanserte avisen samme år. Samtidig ble det opprettet en ny avis på Andenes, Andøyposten, og det utspant seg så en aviskrig som Andøya Avis tapte i 1982.

Som en del i denne aviskrigen etablerte A-pressen avisen Øynytt på Sortland i 1981. Øynytt holdt det gående i fem år før avisen måtte gi opp konkurransen med avisen Vesterålen i 1986.

Nedlagte aviser i Nordland
Kultur i Sortland
Aviser etablert i 1981
Aviser nedlagt i 1986
Sortlands historie
William Towns

William Towns (født 1936, død 1993) var en britisk bildesigner. 

Han startet sin lære som designer hos bilprodusenten Roots i 1954, hvor han hovedsakelig arbeidet med design av seter og dørhåndtak. Senere arbeidet han også med Hillman Hunter.  Han gikk til Rover i 1963 og arbeidet der for David Bache og designet karosseriet til Rover-BRM, gassturbin-bilen bygget for Le Mans. I 1966 gikk han til Aston Martin som setedesigner hvor han kom til å bli ryggraden til Aston Martin Lagonda.

Han er mest kjent for sine «barberblad-design» fra 1970-tallets firkantede bildesignperiode hos Aston Martin. Towns designet periodens kanskje mest outrerte firkantede design med Aston Martin Lagonda fra 1976. 

Han forlot Aston Martin i 1977 etter Lagondaen for å drive med mere industriell design, men han designet også den vellykkede Hustler byggesettbilen, samt Reliant SS2 og den foreslåtte gjennoppstandelsen av Railton.

Towns døde i 1993 av kreft.

Frem til juli 2005 ble hans biler vist på  Heritage Motor Centre i Gaydon i Storbritannia.

Noen av hans biler 

 1964 Rover-BRM gassturbinbil (sammen med David Bache)
 1967 Aston Martin DBS
 1972 Minissima
 1976 Microdot
 1976 Aston Martin Lagonda
 1978 Hustler
 1980 Aston Martin Bulldog
 1988 Reliant SS2
 1989 Railton Fairmile and Claremont

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Time magazine Top 50 worst cars of all time 

Bildesignere
Britiske designere
Det Norske Operafond

Det Norske Operafond ble opprettet som en stiftelse i 1935. Det hadde som formål å støtte drift av en operascene eller oppføringer av norske operaer i Oslo. Midler ble blant annet gitt av borgere som ønsket opera.

Operafonet eide fram til 2008 10% av aksjeselskapet Den Norske Opera & Ballett. Da denne institusjonen dette året kunne flytte inn i det nye operahuset i Bjørvika anså operafondet sin oppgave som fullført og la seg selv ned. Egenkapitalen ble overlatt til Den Norske Opera & Ballett og staten ble eneeier.

Opera i Norge
Allmennyttige fond
Organisasjoner etablert i 1935
Kunst og kultur i 1935
1935 i Norge
Den Norske Opera & Ballett
Einar J. Hareide

Einar J. Hareide (født 27. april 1959 i Hareid) er en norsk industridesigner. Han er utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole (1980–81) og ved Högskolan för Design och Konsthantverk i Göteborg (1985).  

Hareide er mest kjent for tiden som designsjef hos svenske SAAB. Han begynte å arbeide for Saab i studietiden i Göteborg. Hareide formga bilene SAAB 900 fra 1994 og SAAB 9-5 fra 1997. Han var sjefsdesigner hos Saab 1995-1999 og har siden drevet eget firma. Han har også designet båter.

Referanser 

Bildesignere
Personer fra Hareid kommune