alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Circa:

CIRCA: er et progressiv rock-supergruppe/prosjekt som ble startet av de fire musikerne Alan White (trommer), Tony Kaye (Hammondorgel), Billy Sherwood (bassgitar og vokal) og Jimmy Haun (gitar), som alle på et eller annet tidspunkt har vært involvert i Yes: White som trommeslager fra 1972 til nå, Kaye som keyboardist i to perioder (1968–1971 og 1983–1995), Sherwood som produsent, keyboardist og gitarist mellom 1991 og 2000 og Jimmy Haun som en av mange gitarister på Yes-albumet Union i 1991.

Bandets debutalbum, CIRCA: 2007 ble utgitt i 2007 og ble fulgt opp med en turné. En konsert ble filmet, og ble utgitt på DVD som CIRCA: Live i 2008. Etter dette sluttet Alan White for å konsenterere seg om Yes og deres turne (In the Present), og ble erstattet av Jay Schellen. Album nummer to, CIRCA: HQ, kom i januar 2009. Etter flere utskiftinger av bandmedlemmer, har CIRCA: gitt ut ytterligere to studioalbum og et konsertalbum.

Diskografi
Studioalbum
2007 CIRCA: 2007
2009 CIRCA: HQ
2009 Overflow
2011 And So On
Konsertalbum
2008 Circa: Live
2013 Live From Here There & Everywhere

Eksterne lenker 
 Offisielt nettsted
 MySpace Circa:
 NFTE intervju del 1 og del 2
 Where Are They Now? (Hvor er de nå?)

Rockegrupper fra USA
Supergrupper
Progressive band
Band etablert i 2006
Riksvei 3 (Finland)

Riksvei 3 (Finland) (finsk: Valtatie 3) er en finsk riksvei som går via Tammerfors mellom Vasa og Helsingfors. Veiens lengde er 422 km, og den er den finske delen av Europavei 12.

Kommuner og knutepunkter

Österbotten 
Vasa
  Vasklot, havnen i Vasa (fra Holmsund i Sverige, 4 timer, 1 tur/dag, RG Line)
  Vasklot
  Sentrum (Torget), felles trasé til Laihela
 Sandviken 
  Långbacken, felles trasé til Korsholm
  Gamla hamnen → Helsingby i Korsholm, parallellvei til motorveien

Korsholm
  Vikby → Perälä
  Marasbacken
 Lappränt  
  Helsingby 

Laihela
  Ruto → Kylänpää (gammel parallell riksveitrasé),  Rahamänty 
  Laihela
  Kylänpää

Södra Österbotten 
Ilmola
  Huissinkylä
   Koskenkorva
  Penttilä

Kurikka
  Nikkola, felles trasé til Saarenkylä
  Saarenkylä
 Ikari
  Jokipii
  Vuohiluoma
  Jalasjärvi
  Hulkonmäki
 Erkkilänmäki → Yli-Koskue, nyere riksveitrasé vest for Koskue tettsted. Gamle riksveitrasén er nå lokalvei 17073 gjennom tettstedet
 Yli-Koskue

Birkaland 
Parkano
  Linnankylä, felles trasé til Kallionahde
  Parkano
   Kallionahde

Ikalis
  Heittola
  Mansoniemi
  Sammi
  Ikalis

Tavastkyro
  Kyrofors/Kyröskoski
  Tavastkyro
  Kaakinvuori
  Sasi

Ylöjärvi
  Ylöjärvi

Nokia
  Kalkku 
  Pitkäniemi

Birkala
  Rajaniemi  
  Birkala

Tammerfors
  Sarankulma
  Lakalaiva  → Vanda, parallellvei til motorveien
   
   , felles trasé til 
  

Lempäälä
  
 
  
  
  

Valkeakoski
  

Ackas
  
  

Valkeakoski

Egentliga Tavastland 
Tavastehus
   → til Kalvola

Hattula
  

Tavastehus
  
  og    Tavastehus,  Tavastehus slott
  

Janakkala
  
  

Riihimäki

Nyland 
Hyvinge
  
  
  

Nurmijärvi
  
  

Vanda
  
  
    Ring III
  
  
  

Helsingfors
  
   Ring I
  
 Haga 
 Tölö , felles trasé langs Mannerheimvägen til Skillnaden
  Skillnaden →  fra Västra hamnen til Tallinn, fra Södra hamnen til Tallinn og Stockholm og fra Sörnäs hamn  til Tyskland og gods til bl. a. Polen.

Til Tallinn: minst 6 daglige bilfergeturer (ca. 3 timer) og 15 daglige (ca. 1 time 45 min) hurtigbåtturer (ikke i perioden januar-april). Til Stockholm: to daglige bilfergeturer. Til Travemünde: 1-2 daglige gods/bilferger.

Kilder 
 FENNIA Kartverk över Finland, Lantmäteristyrelsen og Weilin+Göös 1979. ISBN 951-35-1955-4
 GT SUOMI – FINLAND Vägatlas, Genimap Oy, Vantaa Finland 2005. ISBN 951-593-944-5
 Suomi – Finland Stadsatlas, Genimap Oy, Vantaa 2003. ISBN 951-593-874-0
 Grunnkart (Kartplatsen, Lantmäteriverket)
 Svenska ortnamn i Finland
 Kart over Tammerfors västra ringväg
 Brosjyre over veikryssnummer Helsingfors-Tammerfors

Eksterne lenker 
 
 RG Line
 Tammerfors västra ringväg
 Webkameror i Finland 
 Helsingfors hamn

Veier i Finland
Transport i Österbotten
Transport i Södra Österbotten
Transport i Birkaland
Transport i Egentliga Tavastland
Transport i Nyland
Byggverk i Österbotten
Byggverk i Södra Österbotten
Byggverk i Birkaland
Byggverk i Egentliga Tavastland
Byggverk i Nyland
Europavei 12 (Sverige)

Europavei 12 (Sverige) (E12, Blå vägen) er en svensk stamvei som går mellom grensen mot Norge og Holmsund via Storuman og Umeå. Veien er rundt 460 km lang, og den er del av europavei 12.

Knutepunkter 

Storuman kommune
  Riksgrensen mot Norge ved Umbukta →  (Norge)
 
  Västansjö →  (Norge)
  Tärnaby tollstasjon
  Storuman, felles trasé 2 km
Lycksele kommune
    Lycksele → 
Vännäs kommune
  Vännäsby
Umeå kommune
    Umeå, E4 felles trasé til Teg
  Tegsbron
  Teg
 
  Obbolabron (979 m)
 Holmsund 
  Ferge fra Holmsund til  Vasa (Finland)

Se også 
 Europavei 12

Eksterne lenker 
 
 Webkameror i Sverige

Europaveier i Sverige
Västerbottens län
Tamokdalen

Tamokdalen (nordsamisk: Dápmotvuovdi) er en 30 kilometer lang dal i Troms. Dalen strekker seg fra Balsfjordeidet i nord til den møter Målselva i sør. Dalbunnen ligger cirka 200 meter over havet, og de høyeste fjellene ligger 1600 meter over havet. Navnet kommer av det finske (kvenske) ordet tammukka som betyr ørret, altså «Ørretdalen».
Tamokelva som renner gjennom den sørlige delen av dalen og ut i Målselva, starter ved inngangen til Finndalen ved Harkinn gård. I den nordlige delen av dalen renner Nordkjoselva, som munner ut i Balsfjorden. Dalen er omgitt av høye fjell, karakteristiske for Indre Troms, blant annet Rostafjellet, Hattavarre og Tamokfjellet.

Kommunegrensen mellom Balsfjord kommune og Målselv kommune går gjennom dalen helt i sør, omtrent ved Erikbufossen i Tamokelva.

Ulykker 
Onsdag 2. januar 2019 ble 4 utenlandske skiturister tatt av snøskred da de var på topptur opp Blåbærtinden som ligger i Tamokdalen. En femte turist og en del av følget snudde av ukjente årsaker før skredet gikk. Det var han som fikk varslet om hendelsen. Grunnet dårlig vær og høy skredfare ble det vurdert at det var for farlig å starte en leteaksjon. Personene som ble tatt av skredet, var Mikael Sten (29), Niklas Nyman (36) og André Stenfors (32), alle fra Finland, samt Disa Bäckström (29) fra Sverige.

Skiløperne hadde på seg skredsøkere, og et redningshelikopter som fløy over skredområdet kort tid etter skredet, fikk inn signaler fra skredsøkerne, og disse områdene ble markert for senere søk. 13 dager etter skredet gikk, ble det sprengt bort snømasser for å utløse skred. Dagen etter kunne gravingen etter de omkomne starte. Det ble denne dagen funnet 1 av 4 skiløpere. Dagen etter ble 2 personer funnet, mens den siste ble funnet i et søk 10. juli samme år. I forbindelse med søket ble det brukt moderne utstyr som radar og magnetsøker.

Referanser

Eksterne lenker 
 Fotografier fra Tamokdalen på Digitalt Museum
 Balsfjord historielag

Daler i Troms og Finnmark
Målselvs geografi
Balsfjords geografi
Grei Kvinner Elite

Grei Kvinner Elite (Grei-KE) er en ren kvinnefotballklubb fra Oslo, som er en del av Sportsforeningen Grei. Klubben ble etablert som Linderud-Grei Toppfotball (LGT) i 2006, etter en sammenslåing av kvinnelagene til Linderud IL og Sportsforeningen Grei.  

Laget har en har en kjerne i Kalbakken og Rødtvet, og har en uttalt målsetting er å være Groruddalens ledende kvinnefotballag og etablere seg i toppen av norsk kvinnefotball.

Tabell

Historie 
Klubben ble stiftet som Linderud-Grei Toppfotball (LGT) i 2006, etter en fusjon mellom Linderud IL og Sportsforeningen Grei sine kvinnelag til en elitesatsing. I klubbens første sesong i 2006, rykket de opp fra 2. divisjon. I 2007 endte Linderud-Grei på åttendeplass i 1. divisjon, og unngikk akkurat nedrykk. 2008-sesongen ble lagets andre i 1. divisjon. LGT endte nest sist og på nedrykksplass, men siden serien ble utvidet, rykket ikke Linderud-Grei ned, men spilte kvalifisering om å beholde plassen mot Vålerenga. Linderud-Grei vant sammenlagt etter å ha vunnet 4-2 borte og spilte uavgjort 3-3 hjemme. I cupen kom Linderud-Grei til andre runde, der de møtte Team Strømmen og tapte 1-3.

2009-sesongen ble det nye lagets første store opptur. LGT møtte Stabæk i cupen, og tapte knepent 1-2. Laget fortsatte med å vinne 1. divisjon, og kvalifiserte seg dermed til Toppserien for 2010. Linderud-Grei ble det fjerde Oslo-laget i Toppserien etter Bondeungdomslaget, Bøler og Røa. LGT ble også det første laget fra Oslo Øst siden Bøler rykket ned etter 1997-sesongen og det første laget fra Groruddalen i Toppserien.

Linderud-Grei hadde en tøff førstesesong, og endte på nest sisteplass etter en sluttspurt mot Kattem, der Linderud-Grei ville ha reddet plassen med seier i siste kamp mot Klepp. Kampen endte 0-0. Imidlertid ble Donn tvangsnedrykket etter at de ikke kunne møte kravene for fornyet toppseriekontrakt, og Linderud-Grei fikk dermed beholde plassen i Toppserien.. I 2011-sesongen var imidlertid Linderud-Grei et langt svakere lag. De satte delt rekord i Toppserien for største tap med 0-13 for Røa og tok sitt eneste poeng med en uavgjort mot Kattem.

Etter nedrykket, var Linderud-Grei i sin siste sesong i 1. divisjon under det navnet en middelhavsseiler som endte på åttendeplass.

Navneskifte 
I forkant av 2013-sesongen falt samarbeidet mellom SF Grei og Linderud IL, og SF Grei tok tilbake hele ledelsen av klubben. Det ble da naturlig å skifte navn på klubben, og navnet ble Grei Kvinner Elite. LGT ble dermed ikke lagt ned, og laget beholdt plassen i 1. divisjon som Grei-KE. Selv om klubben har tatt tilbake navnet Grei, ble driften lagt under et eget styre for å kunne isolere og spisse elitesatsingen innen kvinnefotball.

Spillerstall

Nåværende spillerstall 
oppdatert 7. oktober 2022.

Tidligere sesonger

Eksterne lenker
 

Fotballag i Oslo
Fotballag etablert i 2006
Kvinnefotballag
Toppserielag
Sport i bydel Grorud
Ammerud
Linderud
Europavei 12 (Norge)

Europavei 12 (Norge) (E12) er en norsk riksvei som går mellom Mo i Rana havn og riksgrensen ved Umbukta. Hele strekningen ligger i Rana kommune i Nordland fylke og er del av europavei 12 mellom Norge, Sverige og Finland. Veien går østover til Raudvatnet før den går sørover til riksgrensen mot Sverige ved Umbukta.

Historie

Veien mellom Mo og Umbukta sto ferdig som vintervei i 1891. De siste 3 km av veien fram til riksgrensen ble bygd mellom 1936 og 1938, og mellomriksveien ble offisielt åpnet 13. august 1939.

Opprinnelig gikk E12 østover fra E6 i Mo i Rana. Forlengelsen vestover var skiltet riksvei 12 til den ble del av E12 i 2019.

Utbedringer 1962–1972
Beslutningen om å legge Norsk Jernverk til Mo i Rana i 1946, medførte en stor kraftutbygging i Korgen kommune og Nord-Rana. Dette økte også behovet for at riksveg 772 skulle være vinteråpen og tåle store kjøretøy. Mellom Utsikten og Umbukta ble det satt igang store omlegginger av veien, slik at NVE skulle få sikker framkomst til anleggene ved Sauvassåga og Storakersvatnet. Mellom 1962 og senhøstes 1972 ble veien asfaltert. På Gruben ble den flyttet til den nybygde Storgata. Fra Gruben til Utsikten ble det bygd en helt ny veistrekning, og fra Utsikten til Riksgrensen ble veien delvis utbedret, og delvis erstattet av nye veistrekninger.

Ny trasé fra Tverråneset (1995)
I 1983 ble det utnevnt en veiplankomité, som i 1985 fremla innstillingen «Transportplan Mo». Rapporten foreslo å legge veien utenfor Gruben sentrum, og legge en ny veitrasé fra Tverrånes til øvre Gruben. Det ble også foreslått en rundkjøring ved Tverrånes, der veien skulle møte E6. En ny bru («sagbrua») over Tverråga ble bygd i løpet av årene 1991 og 1992, og den nye veitraséen ble åpnet den 10. november 1995.

Umskartunnelen (2006)
Den 31. oktober 2006 ble tunnelen gjennom Umskaret åpnet, og erstattet dermed en veistrekning som nådde 650 moh over et værutsatt fjellparti. Samtidig ble E12 utbedret på begge sider av fjellovergangen, fra Raudvatnet i vest til Riksgrensen i øst. En rekke fjell-nabber, som forårsaket uoversiktlige situasjoner i svinger, ble fjernet på vestsiden. Langs Umbukta, øst for Umskaret, ble svinger erstattet av rette veistrekninger. Under halvparten av 2012 og av 2013 var Umskartunnelen stengt for reparasjoner.

Trafikk

Knutepunkter



Se også 
Europavei 12 (Sverige)
Riksvei 3 (Finland)

Referanser

Kilder 
Erling Svanberg: Langs vei og lei i Nordland – Samferdsel gjennom 3000 år. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. ISBN 82-7416-021-5
 Knut Innset: Fra Mo til riksgrensen. Blå vegen. Veg nr IX – rigsveg 772 – riksveg 77 – Europaveg 79 – Europaveg 12, Årbok for Helgeland 2000, 31. årgang, Helgeland Historielag, 2000, ISBN 82-90148-59-3

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart

Den norske riksgrensen
Europaveier i Norge
Riksveier
Veier i Nordland
Veier i Rana
Europavei 10

Europavei 10 (E10), er en europavei som går mellom Å i Lofoten og Luleå i Sverige. Det norske avsnittet hadde betegnelsen Kong Olav Vs vei, før Lofast-traseen kom. Veien krysser riksgrensen på Bjørnfjell rett nord for Narvik.

Trasé fastlagt av UNECE: Å i Lofoten – Harstad – Narvik – Kiruna – Luleå. Lengden er 880 km, med 397 km i Norge og 483 km i Sverige.

Veien gikk tidligere om Melbu, Stokmarknes og Sortland. Ny europavei 10 mellom Fiskebøl og Gullesfjordbotn («Lofast») åpnet 1. desember 2007 av dronning Sonja. Delstrekningen mellom Fiskebøl og Raftsundet ble åpnet i 1998.

Før europaveisystemet ble revidert i 1992 betegnet E10 strekningen Paris–Brussel–Amsterdam–Groningen.

Knutepunkter 

Se europavei 10 (Norge) og  europavei 10 (Sverige) for detaljer.

Se også 
 Europavei 10 (Norge)
 Europavei 10 (Sverige)

Eksterne lenker 
 
 

Europavei 10
Veier i Nordland
Veier i Troms og Finnmark
Europaveier i Norge
Europaveier i Sverige
Cantus firmus

Cantus firmus (omtrentlig fastholdt sang, flertall Cantus firmi, forkortet c. f.) er betegnelsen på en melodi som danner basis for en polyfon komposisjon, det vil si ved at de andre stemmene veves rundt den faste cantus firmus-stemmen.

I middelalderens begynnende flerstemmighet ble den faste gregorianske melodien vanligvis sunget i tenorstemmen mens en, to og senere også tre andre stemmer sang rundt denne. Tenor kommer av latin tenere som betyr å holde, så tenorstemmen fikk sitt navn fordi den holdt cantus firmus.

Komposisjoner med cantus firmus var vanlige gjennom hele 1200-tallet. Nesten all musikk i Notre-Dame-skolen er med cantus firmus, i likhet med 1200-talls-motettene. Mange av disse motettene var skrevet med tekst på forskjellige språk, for eksempel med kirkelige latinske tekster i cantus firmus i den laveste stemmen og med kjærlighetsdikt på folkespråket i høyere toneleier, eller kirkelige tekster kunne synges til kjente verdslige melodier.

På 1300-tallet var teknikken i vanlig bruk for de fleste vokale kirkemusikalske verk, etter hvert med betydelige utbroderinger. Kontinentale komponister brukte gjerne isorytmikk, og i England eksperimenterte komponister med å la cantus firmus-melodien bevege seg fra stemme til stemme uten at den ble vesentlig endret. 

Barokk-komponister brukte gjerne cantus firmus-teknikker i instrumentalmusikken, spesielt i orgelbearbeidelser. Som de fleste kirkemusikk-komponister brukte Johann Sebastian Bach teknikken i sine kantater og orgelverk. En annen betydelig komponist av cantus firmus-verk var Johann Pachelbel.

Litteratur 
 Martin Bieri: Ricercare. Verzeichnis cantus-firmus-gebundener Orgelmusik. Breitkopf & Härtel, Wiesbaden u. a. 2001, ISBN 3-7651-0371-3

Kilder 
 Composing a cantus firmus, openmusictheory.com
 Engelsk Wikisource: «Counterpoint» i Catholic Encyclopedia (1913)

Musikalske teknikker
Kontrapunkt
Skansentunnelen

Skansentunnelen kan vise til:

 Skansentunnelen (Bergen), en planlagt veitunnel på Rv 585.
 Skansentunnelen (Trondheim), en veitunnel på Rv706.
Skansentunnelen (Trondheim)

Skansentunnelen er en undersjøisk veitunnel som går fra Ila under Skansenløpet til Brattøra i Trondheim. Tunnelen ble åpnet 27. mai 2010 som en del av åpningen av Nordre avlastningsvei. Den er Norges korteste undersjøiske veitunnel.

Se også 
 Ilsviktunnelen

 Veitunneler i Norge
 Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Vegvesen.no – Skansentunnelen ferdig 

Veitunneler i Trondheim
Undersjøiske tunneler i Norge
Riksvei 706
Ila (Trondheim)
2010 i Norge
Tunneler åpnet i 2010
Brattøra
Skansen (Trondheim)
Utflukt

Utflukt er et idealistisk drevet tidsskrift som omhandler spørsmål innen kultur, litteratur og samfunnsspørsmål. Den redaksjonelle profilen er rettet mot feministiske perspektiver. Skribenter, illustratører og lesere er av begge kjønn, men redaksjonen består kun av kvinner. Tekstene er i ulike former; både tegneserier, bokanmeldelser, personlige essays, ledige samtaler og grundige artikler.

Tidsskriftet utkommer med fire nummer årlig, tre av dem med et klart definert tema som skribentene behandler relativt fritt. 

Første nummer av Utflukt kom ut i 1994.

Tidsskriftet mottar støtte fra Norsk kulturråd.

Eksterne lenker 
 Tidsskriftets internettsider

Norske tidsskrifter
Publikasjoner etablert i 1994
1994 i Norge
Pondus

Pondus er en norsk tegneserie som tegnes og skrives av Frode Øverli. Serien er hovedsakelig tegnet i stripeformat, og utgis både som dagsstriper og søndagsstriper. Enkelte lengre historier har også blitt produsert, da vanligvis som spesialalbum og julehefter.

I forbindelse med 100-årsjubileet for tegneserier i Norge i 2011, var Pondus en av fire tegneseriefigurer som ble gjengitt på et norsk frimerke.

Historie 
Frode Øverli startet arbeidet med Pondus i 1995. Den gang het serien A-laget og handlet om tre fotballsupportere. To av dem ble senere utviklet til figurene i dag kjent som Pondus og Jokke. Da Ernie fikk sitt eget blad i 1996 var Pondus med på lasset og ble svært godt mottatt. Serien ble oppdaget av lokalavisen Vestnytt, og fikk umiddelbart fast spalteplass. Året etter ble Pondus plukket opp av Dagbladet, som har publisert i avisen siden. Pondus gis i dag ut i fler enn 130 aviser, blader og nettsteder i både inn- og utland.

Sommeren 2000 fikk Pondus sitt eget blad i Norge med 5 utgivelser i sitt første år. Fra og med 2001 har Pondus blitt publisert som fast månedsblad med 13 bladutgivelser i året. Frekvensen gikk senere ned til 12 utgaver årlig, og pr. 2019 utkommer bladet med 10 utgaver pr. år. I 2001 kom Pondus i tillegg som et eget blad i Sverige, og debuterte året etter som første Pondusbok på latin. Pondus er også oversatt til esperanto, og har siden 2007 blitt publiser på ungdomssidene Inter Ni Dirite i medlemsbladet til Norvega Esperantista Ligo. I tillegg har Pondus blitt utgitt i Danmark, Finland, Frankrike og England.

Pondus kom som julehefte for første gang i 1999, og har vært fast julehefte hvert år siden. I perioden 2002-2008 ble Pondus julehefte utgitt på de tre samiske språkene nordsamisk, sørsamisk og lulesamisk. I 2009 ble det kun utgitt på nordsamisk. 

Fra 2007 til 2018 ble Pondus utgitt på Egmont Serieforlaget. Før 2007 hadde Schibsted forlag vært ansvarlig for utgivelser av Pondus-bladene og -bøkene. Fra 2018 overtok nystartede Strand Forlag ansvaret for utgivelser av blader og bøker fra Egmont Serieforlaget.

Figurer i serien

Samlinger 

I tillegg til månedsbladet blir stripene og søndagshalvsidene samlet kronologisk og nær komplett i innbundet bokform:

Øvrige Pondus-utgivelser 
 Alt for Norge (1998)
 Dovent øl og driftige damer (1999)
 God Juling (1999)
 Jokkes Jul (2000)
 Jakten på Jokkes pappa (2001)
 Julen 2001
 Licetne interpellare? (2002)
 Julen 2002
 Julen 2003
 Julen 2004
 Julen 2005
 Julen 2006
 Mortales Clamores! (2007) 
 Julen 2007
 Julen 2008
 Julen 2009
 Julen 2010
 Julen 2011
 Julen 2012
 Pondus Maltrafoj (2013, Esperanto)
 Julen 2013
 Julen 2014
 Julen 2015

Referanser

Eksterne lenker 

 Pondus.no – Offisiell side og blogg
 Timelaps-video av Frode Øverli som tegner en Pondus-stripe
 Stort video-intervju med Frode Øverli
 Pondus-striper på Dagbladet.no – offisiell side
 Les Pondus på bt.no
 Pondus-rettigheter og publisering

Norske tegneserier
Tegneseriefigurer
Introduksjoner i 1995
1995 i Norge
Bilmekanikere
Funeral

For albumet til Arcade Fire, se Funeral (album).

Funeral er et norsk funeral doom band fra Drammen. Bandet ble etablert i 1991 av Thomas Angell og Anders Eek. Like etter ble også Einar Andre Fredriksen på bass og som låtskriver og Christian Loos på gitar medlemmer av bandet. De er pionerer innen funeral doom-sjangeren.

Historikk
Bandoppstart
Bandet spilte inn sin første demo, Tristesse i 1993. Året etter ble demoen utgitt som et studioalbum av det amerikanske plateselskapet Wild Rags Records. Ifølge hjemmesiden til bandet vant denne demoen tittelen «the most depressing band in the world» (det mest deprimerende bandet i verden). Som et av de første doom metal-bandene fikk Funeral i 1994 en kvinnelig vokalist, Toril Snyen. Bandet utgav studioalbumet Tragedies, som man regner som bandet gjennombrudd. Etter dette sluttet Toril Snyen i bandet.

I 1996 laget Anders Eek et side-prosjekt av Funeral, som fikk navnet Fallen.

Demo '97
I 1997 reiste bandet til England der de innspilte ti spor på Academy Studios uten vokalist, delvis i sammen med band som My Dying Bride, Anathema og Cradle of Filth. Senere ble vokalisten Sarah Eick medlem av bandet slik at de kunne avslutte fem av de ti sporene, dette resulterte i demoen To Mourn Is a Virtue (kjent som Demo '97) i 1997. Demoen ble laget i 30 eksemplarer og distribuert til plateselskaper, radiostasjoner og flere fanzines over hele verden.

Demo '99
Bandet mistet igjen sin kvinnelige vokalist, men fant igjen raskt en erstatter, Hanne Hukkelberg.
Funeral produserte enda en demo i 1999, nemlig The Passion Play (kjent som Demo '99) som ble spilt inn i Studio Tinnilus. Denne demoen ble også laget i få eksemplarer og distribuert til plateselskaper, radiostasjoner og fanzines.

Det tredje studioalbumet
I det siste intervjuet med Einar Fredriksen forklarte han hva han mente var grunnen til at det hadde tatt sju år å få på plass et nytt album. Han mente grunnen var at det gamle plateselskapet Arctic Serenades ødelagte bandet da de presset Toril Snyen ut av bandet. Dette har ført til at det har blitt vanskelig å finne en erstatter. Det bidro også til at flere av bandmedlemmene mistet litt av motivasjonen sin. De fant tilslutt et nytt plateselskap og gav ut In Fields of Pestilent Grief''.

Dødsfall
Einar Andre Fredriksen begikk selvmord 10. januar 2003
Christian Loos døde 28. oktober 2006

Konserter
Bandet spilte på Inferno 2006. De spilte også på Månefisken samme år, og i 2007 spilte de på Screamfest på Betong.

Diskografi

Studioalbum

Samlealbum

Demoer

Medlemmer

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 
 

Band etablert i 1991
Funeral
Norske doom metal-band
Norske gothic metal-band