alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
M-50 (artilleri)

M-50 er en israelsk selvdrevet haubitser.  Den ble utviklet på 1950-tallet med chassis fra M4 Sherman påmontert en fransk Model 50 155 mm haubitser.

Selvdrevet artilleri
Kanoner
155 mm artilleri
Soltam L-33

Soltam L-33 er en israelsk selvdrevet haubitser. Den ble utviklet på 1960-tallet og var basert på skroget og drivverket til M4A3E8 Sherman.

Selvdrevet artilleri
155 mm artilleri
M44

Se M44 (kjøpesenter) for kjøpesenteret på Bryne

M44 er en amerikansk selvdrevet 155 mm haubitser. Den ble utviklet like etter andre verdenskrig, og ble senere erstattet i tjeneste av M109. Den ble tatt fram på chassiset til stridsvognen M41 Walker Bulldog. M44 tjenestegjorde også som divisjonsartilleri i Bundeswehr. Den var blant det siste av selvdrevet artilleri uten pansring for mannskapet.

Haubitseren var montert åpent på toppen av skroget, og kunne eleveres fra -5 til +65°, og 30° i side fra midtlinjen.  Motoren var, i motsetning til på M41, flyttet fram i skroget for å gi plass til mannskapene rundt haubitseren. Den var en seksylindret bensinmotor fra Continental.

Varianter
M44
M44A1 Med innsprøytningsmotor.  

Selvdrevet artilleri
Kanoner
155 mm artilleri
BVP M80A

BVP M80A er en jugoslavisk amfibisk stormpanservogn.  Den ble sett av vestlige observatører første gang i Kairo i 1984.  Det er en videreutviklinga av M-980, senere klassifisert i Vesten som M-80.

Kilder
 Jane's Armour and artillery 1997-98, ISBN 0-7106-1542-6

Stormpanservogner
Amfibiske kjøretøyer
Kjøretøymodeller introdusert i 1984
Sognsvann

Sognsvann er en innsjø i Oslomarka, beliggende ved markagrensen, rett nord for Oslo. Sognsvann var drikkevann for Oslo fra 1876 til 1967. Ved sørenden ligger Sognsvann gård, anlagt på endemorenen etter siste istid, da havnivået nådde nesten helt opp til det som nå er Sognsvann. Vannet er vurdert som en «viktig» lokalitet, blant annet på grunn av forekomsten av istidskreps, et lite krepsdyr som hadde sin største utbredelse i bredemte sjøer på slutten av siste istid. De finnes nå bare i noen få vann.

Vannets opprinnelige navn er trolig Sogn, en avledning av verbet «suge».

Vannet ligger i et populært turområde, og ved selve vannet er det gode forhold for grilling, bading, strandvolleyball og annen lek og moro.

Ikke langt unna er det enkelte kulturminner som kan være verd et besøk – blant annet gruver og rester av malm etter utvinning av jern, samt «svenskemuren» reist av svenske krigsfanger på 1800-tallet. Stien rundt selve vannet er tilrettelagt for rullestolbrukere og forbeholdt gående og løpende, mens syklende henvises til å bruke hovedveien som ligger noe lengre unna selve vannet.

Det er bålplasser godkjent av brann- og redningsetaten, fire steder rundt vannet.

Sognsvann er for øvrig ideelt til trening og jogging; løypa er  meter lang. Mange treningsklubber ol. pleier å løpe rundt Sognsvann, og blant annet finnes et ukentlig løp i sommerhalvåret – Sognsvann rundt, medsols. Også Oslo Triathlon – og mange andre populære aktiviteter både for idrettsutøvere, friluftsentusiaster og andre – arrangeres med utgangspunkt i Sognsvann. Om vinteren kan man gå på skøyter eller drive isfiske når forholdene tillater det.

Man kommer til Sognsvann ved å ta T-banelinje nr. 5, Sognsvannsbanen, fra sentrum og til endeholdeplassen Sognsvann.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 Miljølære, kart over Sognsvannområdet
 Informasjon om Sognsvann fra Oslosurf.no
 4-kilometers tur rundt Sognsvann på ut.no

Innsjøer i Oslo
Nordmarksvassdraget
Bydel Nordre Aker
Skotfoss

Skotfoss er en bydel i gamle Solum kommune, nå tilhørende Skien kommune i Telemark. Skotfoss har rundt 1 700 innbyggere. Stedet ligger ved utløpet av innsjøen Norsjø. Den nederste av kanalene i Telemarkskanalen, Norsjø–Skienkanalen har sitt største sluseanlegg her (Løveid sluser).

Skotfoss er bygd opp rundt fossen, fossekraften og industrien. Her lå en gang Nord-Europas største papirfabrikk, Skotfos Brug. Papiret herfra ble eksportert til hele verden. Aviser som The New York Times brukte en gang papir fra fabrikken på Skotfoss. Fabrikken ble nedlagt i 1987.

Skotfoss kirke ble bygget i 1900, byggingen ble betalt av papirfabrikken Union og den ble bygget av arbeidere fra Skotfoss Bruk. Skotfoss historielag har reist en statue navngitt etter en av damene som arbeidet ved Union, Ulla. Den er plassert på Torget. Norges første fotballklubb var grunnlagt på Skotfoss, i 1884. Oppstarten kom nok på grunn av noen engelske papirarbeidere som hadde tatt med fotball. Skotfoss fikk altså fotballklubb før idrettslag. Odd sin fotball klubb har sitt opphav, fra Skotfoss.

Fotballspilleren Frode Johnsen er oppvokst på Skotfoss og Skotfoss Turn & Idrettsforening var Johnsens ungdomsklubb.

Løveid skytterlag ble etablert i 1894 på Skotfoss og har sin sommeraktivitet på baneanlegget. Løveid skytterlag er tilsluttet Det frivillige skyttervesen (DFS) og er første gang nevnt i 1890 under Telefylkets Folkevæpningssamlag. Skytterlaget kom tilbake på listene i DFS i 1894 som er lagets offisielle stiftelsesår. Laget ble borte i perioden 1927 til og med 1939.

Eksterne lenker
 Skotfoss skole
 Kulturstien barnehage
 Løveid Skytterlag

Bydeler i Skien
Terje Pedersen

Terje Olav Pedersen (født 9. februar 1943 i Oslo) er en norsk pensjonert tannlege og tidligere spydkaster som deltok i de olympiske leker i 1960 og 1964. Han representerte Sportsklubben Vidar i Oslo.

Før OL i 1964 var han gullfavoritt fordi han hadde satt verdensrekord to ganger samme år, men skader og overtrening ødela for ham: 1. juli kastet han 87,12 meter, og 2. september forbedret han rekorden med over fire meter, til 91,72 meter, på Bislett Stadion i Oslo. For disse prestasjonene ble han tildelt Morgenbladets gullmedalje, og Sportsjournalistenes statuett som «Årets idrettsnavn».

Terje Pedersen var trener for spydkasteren Pål Arne Fagernes fra 1996.

Referanser

Eksterne lenker 

 

Norske spydkastere
Norske friidrettstrenere
Norgesmestere i friidrett
Tannleger
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1960
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1960
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1964
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1964
Personer fra Oslo
Friidrettsutøvere for SK Vidar
Verdensrekordsettere i friidrett
Langevåg

Langevåg er kommunesenteret i Sula kommune i Møre og Romsdal, og ligger i enden av veien på nordsiden av øyen. Stedet er mest kjent for å ha fostret mange musikere som Olga Marie Mikalsen, Nils Petter Molvær, Ragnvald Weddegjerde, Robert Post, Siril Malmedal Hauge og musikerne i Ytre Suløens Jassensemble og The Brazz Brothers.

Musikken dyrkes fortsatt på stedet, som har både skole- og voksenkorps.

Langevåg kirke ble påbegynt i 1940, og sto pga. krigen ikke ferdig før i 1948. Det er en stenkirke, som ligger på Steinhaugen. Arkitekt var Øyvin Berg Grimnes.

Herrefotballaget til Langevåg IL spiller i 4. divisjon. Fotballaget har produsert flere talenter gjennom tidene, blant annet Magne Fylling, Trond Fylling (Bryne-Sogndal), og Trond Helgesen (Sogndal-Hødd). I tillegg har Langevåg IL en flott discgolf-bane, hvor blant annet Euro Tour 2010 ble arrangert.

Fra Langevåg går det passasjerbåt, 7 minutter til Ålesund sentrum, mens det med bil tar ca. 30 minutter å kjøre til byen. Det tar ca. 20 minutter til handelssenteret på Moa. Langevåg har et svømmebasseng som holder 33 grader på Røde Kors-huset, og bygdekino med visning en gang hver fjortende dag.

Langevåg har nå vokst kraftig og har litt over 4500 innbyggere. Bygda har dagligvarebutikker, restaurant, bensinstasjon, bilverksted, trelasthandel, cementvareutsalg, blomsterbutikker, gavebutikk, optiker, sportsbutikk og en klesforretning. Det finnes også et stort fabrikkutsalg, fjell-løyper og lysløyper, kafé og museum.

Næringsliv
En av de mest moderne sildoljefabrikkene i landet, Vedde Sildoljefabrikk AS, ligger på Vedde ved Langevåg. Tekstilbedriften O.A. Devolds Sønner, som er kjent for alt fra strikkegensere til ullundertøy, holder også til i Langevåg. Devold AMT produserer komposittmatriale til blant annet bruk i vindmøller. Aannø møbler lager kvalitetsmøbler som blant annet den kjente Beito-serien.

O.A.Devold flyttet i 1868 deler av virksomheten fra Ålesund til Langevåg og etablerte spinneri der vannkraften i en liten elv ble utnyttet. Fabrikken ble etterhvert den største i fylket og var vesentlig for Langevågs vekst. Devolds fabrikk i Ålesund brant ned i 1904. Da Devold etablerte seg i Langevåg var det bare noen gårder i området.

Referanser

Eksterne lenker
 Langevåg Idrottslag
 Langevåg Idrottslag -Diskgolf
 

Bosetninger i Sula
Tidligere fergesteder i Møre og Romsdal
Inge Eidsvåg

Inge Eidsvåg (født 22. august 1947 på Hitra) er en norsk forfatter og tidligere rektor lektor ved Nansenskolen på Lillehammer.

Han gikk på realskole og gymnas på Trondheim katedralskole og er cand.philol. fra Universitetet i Trondheim med hovedfag i historie (1974). Han var i fire år lektor ved Ringve gymnas i Trondheim før han begynte som lektor på Nansenskolen på Lillehammer. I perioden 1986–98 var han rektor ved Nansenskolen. 

Han har gjennom en mannsalder vært en flittig brukt kåsør i NRK radio. I 1992 fikk Eidsvåg Brobyggerprisen for sitt arbeid med å skape forståelse mellom mennesker med ulike religioner og livssyn. I 1997 ble han tildelt Kulturprisen for Gudbrandsdalen.

Han har redigert seks easseysamlinger og har skrevet 14 bøker, blant annet boken I livets skole. Rapport fra en avgangselev som kom ut i 2021. Eidsvågs tekster ligger ofte i grenselandet mellom essay, kåseri og memoarer. 

I 2005 mottok han Blanche Majors Forsoningspris for sitt arbeid for demokrati, menneskerettigheter og fredelig konfliktløsning på Balkan. I 2009 ble Eidsvåg utnevnt til Paul Harris Fellow "in appreciation of tangible and significant assistance given for the furtherance of better understanding and friendly relations among peoples of the world". I 2013 ble han den første som fikk Dialogprisen fra Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn. I 2017 fikk Inge Eidsvåg Kongens Fortjenstmedalje for sitt "mangeårige arbeid for å fremme humanistiske verdier og dialog mellom mennesker med ulik etnisitet, religion og livssyn".

Bibliografi 
 Henders gjerning – biografi (1993) (om Kaare Kristian Nygaard)
 I livets labyrint – barndomsminner (1996)
 Læreren. Betraktninger om kjærlighetens gjerninger – essays (2000)
 Når livet kaster skygger – essays (2002)
 Forunderlige øyeblikk – kåserier (2003)
 Menneske først! – (2004)
 Nansenskolen. Et verksted for refleksjon, skapende arbeid og dialog – sakprosa (2004) 
 Den gode lærer i liv og diktning – (2005)
 Stille stemmer - indre bilder. Om lesningens velsignelser, farer og fryd. (2007)
 Tanker ved treklaveret (2008)
 Minnene ser oss (2010)
 Men livet lever. Om aldringens forunderligheter, vemod og gleder (2013)
 Underveis. Vandringer i et landskap mellom tro og tvil (2015)
 Døden. Livets følgesvenn (2017)
I livets skole. Rapport fra en avgangselev. (2021)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske sakprosaforfattere
Personer fra Hitra kommune
Rektorer ved skoler i Norge
Oseberg

Oseberg (rettere: Lille Oseberg) er gården med gravhaugen der Osebergskipet ble funnet i 1904. Gården ligger i Slagendalen 5 km nordøst for Tønsberg sentrum i Vestfold.

Se også
 Oseberghaugen 
 Osebergskipet
 Osebergfunnet
 Oseberg kulturhus
 Oseberg skilag
 Osebergfeltet – et oljefelt i Nordsjøen
 «Saga Oseberg»

Referanser 

Kultur i Vestfold og Telemark
Gårder i Tønsberg
Hans Nilsen Hauge

''For den norske lekpredikanten, se Hans Nielsen Hauge

Hans Nilsen Hauge (født 3. november 1853 i Nordre Undal, død 17. desember 1931 i Botne) var en norsk prest og politiker (H).

Hauge ble cand.theol. i 1877 og var deretter kapellan i Skien, sjømannsprest i Storbritannia, og sogneprest i Brevik, Eidanger og Skien.  

Han representerte Brevik på Stortinget i to perioder, fra 1894 til 1900, og var minister i Kirke- og undervisningsdepartementet fra 22. oktober 1903 til 11. mars 1905.

Hauge ble i 1904 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han var også kommandør av Dannebrogordenen.

Hauge var sønn av salmebokutgiveren Andreas Hauge, sønnesønn av legpredikanten Hans Nielsen Hauge og dattersønn av Gustava Kielland. I 1881 ble han gift med Christopha Louise Scheel (1857-1929).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske utdanningsministre
Høyre-statsråder
Norske statsråder 1884–1905
Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter 1895–1897
Stortingsrepresentanter 1898–1900
Norske lutherske prester
St. Olavs Orden
Dannebrogordenen
Personer fra Audnedal kommune
Fort Christian

Fort Christian ligger i byen Charlotte Amalie på øya St. Thomas, som er del av De amerikanske Jomfruøyer. Fortet ble påbegynt 1671 og er oppkalt etter kong Christian V. Fortet er i dag den eldste bygningen på Jomfruøyene.

Fortet ble tidligere anvendt som bolig for guvernøren, kirke, rådhus, politistasjon og som fengsel. I dag er fortet et museum.

Historie 
En større utbygning av fortet i 1724 erstattet tømmerkonstruksjonen med røde mursteiner som vi kjenner i dag. I 1874 ble utkikkstårnet Tryborg og den nordre del ødelagt og klokketårnet ble bygd, i tillegg til at mange lagerrom og kontorer ble omgjort til celler. Cellene ble blant annet brukt til å fengsle plantasjeeierne som ikke betalte skatt.

I 1971 ble nedre del av fortet omgjort til et museum, mens den øvre delen fortsatt ble brukt til å huse byens politistasjon og fengsel, og fortet ble erklært som et nasjonalt historisk landemerke i 1977. 

Så sent som i 1983 ble fangene og polititjenestemennene flyttet til nye lokaler, og en omfattende restaureringsprosess ble satt i gang.

Eksterne lenker 
 

Dansk Vestindia
Festninger på De amerikanske Jomfruøyer
Museer i USA
Politistasjoner
Gullsmed

En gullsmed er en smed som spesialiserer seg i arbeid med edelmetaller, vanligvis for å lage og reparere smykker. Yrket består vanligvis av tre hoveddeler, filing, lodding og pussing av metallet. Støping ble senere introdusert som et middel for masseproduksjon.

Utdanning 
I Norge i dag utdanner man seg til gullsmed på videregående skole gjennom utdanningsprogrammet Design og håndverk. Første skoleår er Vg1 Design og håndverk eller Vg1 Teknikk og industriell produksjon. Andre skoleåret er Vg2 Design og gullsmedhåndverk som tilbys som landsdekkende tilbud for ungdom fra hele landet, siden de fleste fylker ikke har utdanningstilbudet selv. Etter Vg2 går man videre enten til Vg3 Gullsmedhåndverk som fagopplæring i skole, som erstatter lærlingtiden, eller som lærling, enten som gullsmed, sølvsmed eller filigranssølvsmed. 

Det er tre skoler i Norge som tilbyr utdanning til gullsmed:
 Edvard Munch vgs i Oslo: Vg2 Design og gullsmedhåndverk
 Avdeling Valle ved Setesdal vidaregåande skule i Setesdalen: landsdekkende tilbud i Vg2 Design og gullsmedhåndverk og toårig Vg3 Gullsmedfag i skole.
 Privatskolen Plus-skolen i Fredrikstad: Vg2 Design og gullsmedhåndverk og ettårig Vg3 Gullsmedfag i skole.

Referanser

Eksterne lenker 
 Avdeling Valle sine hjemmesider.
 Vilbli.no sin yrkesbeskrivelse av gullsmed.
 Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av gullsmed
 Læreverket Format sin video om gullsmedyrket.
 Design og håndverk – Gullsmed

 
Håndverksyrker
Mesterfag

ast:Orfebrería
be:Злотніцтва
bg:Златарство
ca:Orfebreria
es:Orfebrería
fr:Orfèvrerie
gl:Ourivaría
it:Oreficeria
pl:Złotnictwo
pt:Ourivesaria
Aristokrati

Aristokrati (gresk: ἀριστοκρατία, aristokratía, fra ἄριστος, aristos, «beste» og κράτος, kratos, «makt») er en form for regjering som blir utøvet ved en liten, privilegert herskerklasse. Begrepet er avledet fra greske aristokratia i betydningen «styret til de beste».

På den tiden da begrepet ble opptatt i gresk i antikkens Hellas, oppfattet grekerne det som styret til de best kvalifiserte borgerne — og da som regel i sett på som en bedre styreform enn monarkiet, styret til et enkeltindivid som styrte grunnet sin avstamning. I senere tider ble aristokratiet oppfattet som styret til en privilegert gruppe, rike godseierne som fungerte som en adel som misbrukte sine privilegier til styre kun for egen vinning, og ble først utfordret av tyranniet, og deretter av demokratiet (se artikkel Demokratiet i Athen).

Innenfor politisk teori har det alltid vært ulike meninger om hva som er «beste». Det politiske konseptet som utviklet seg i antikkens Hellas hvor et styrende råd av ledende borgere ble gitt styrende makt sto i kontrast til direkte demokrati hvor et råd av borgere ble utpekt som bystatens «senat». Grekerne mislikte konseptet med en konge, men da deres demokratiske system falt, kom aristokratiet tilbake. I aktuell politikk skilles det mellom styreformer som sikres makt gjennom arv (aristokrati), og styreformer med grunnlag i ikke-arvelige minoritetsgrupper og politiske partier (oligarki). Som følge av at begrepet «styre av de beste» defineres som styre av en utvalgt gruppe, er oligarki også blitt sett på som en korrupt form for aristokrati. I sin bok Leviathan (1651) beskrev den engelske filosofen Thomas Hobbes et aristokrati som et system hvor kun en liten del av befolkningen representerte regjeringen.

Referanser

Litteratur 
 Cannon, John, red (1997): History, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-866176-4
 Wasson, Ellis (2006): Aristocracy in the Modern World, Palgrave Macmillan.

Eksterne lenker 
 
 
 Den gamle norske eliten på 1500-tallet, artikkel hos Norgeshistorie.no
 Det danske adelsveldet i Norge 1537–1660, artikkel hos Norgeshistorie.no

Statsvitenskap
Styreformer
Samfunnsklasser
Antikkens Hellas
Paal Nilssen-Love

Paal Nilssen-Love (født 24. desember 1974 i Molde) er en norsk trommeslager og perkusjonist oppvokst i Stavanger.

Etter å ha figurert i Frode Gjerstad sitt Circulasione Totale Orchestra allerede i 1992, studerte han musikk ved Jazzlinja (NTNU) fra 1994. Her ble gruppen Element med Gisle Johansen (saksofon), Håvard Wiik (piano) og Ingebrigt Håker Flaten (kontrabass) dannet. Gruppen var inspirert av John Coltrane kvartetts energi og modale spillestil.

Han var ellers med i det NORAD-støttede norsk-sørafrikanske bandet San International Ensemble (SAN) sammen med Zim Ngqawana (saxofonist/fløytist) og Andine Yenana (piano), i tillegg til norske Bjørn Ove Solberg (saksofon) og Ingebrigt Håker Flaten (bass). SAN hadde flere spillejobber under Gro Harlem Brundtlands offisielle besøk i Sør-Afrika 10.-15. februar 1996, og utga i etterkant platen Song (1997).

I 1996 hadde Nilssen-Love også akkompagnert Stavanger-trompetisten Didrik Ingvaldsen på albumet Rede for et hugg som ble tatt opp i New York. Samme år flyttet han til Oslo, og har siden spilt med en rekke norske og utenlandske musikere. Den kortvarige trioen Vindaloo bestod av Paal og medstudentene Bjørn Ole Solberg (saksofon) og Steinar Raknes (bass).

Nilssen-Love, Wiik og Flaten startet i 1999 bandet Atomic sammen med svenskene Fredrik Ljungkvist (saksofon) og Magnus Broo (trompet).

Våren 2001 gav han ut sin første soloplate, Sticks and Stones. Samme år spilte han med Pat Metheny og Arild Andersen på Moldejazz. Fra 2002 har han stått bak jazzfestivalen All Ears. I 2004 ble det kjent at han var en av tre unge jazzmusikere som skulle lanseres i Europa, som en del av det Utenriksdepartement-støttede treårige Norwegian Jazz Launch Europe,  et samarbeid mellom Rikskonsertene, Vestnorsk Jazzsenter og Norsk jazzforum.

Hans eget plateselskap heter PNL.

Han ble tildelt Buddyprisen i 2006.

Utgivelser 
 Paal Nilssen-Love, Sticks and stones (2001)
 Peter Brötzmann, Michiyo Yagi og Paal Nilssen-Love, Head On (Idolect) (2008)
 Magnus Broo og Paal Nilssen-Love, Game (2008)

Eksterne lenker 
 
 Biografi fra Jazzbasen
 Diskografi fra Jazzbasen

Norske jazztrommeslagere
Personer fra Molde kommune
Personer fra Stavanger kommune
Babel Fish

For det norske bandet, se Babel Fish (band). For den fiktive fisken, se babelfisk.
Babel Fish var en nettbasert oversettelsestjeneste som kunne oversette tekst eller nettsider. Den kan ikke oversette til eller fra norsk, men ellers kan den omsette mange større språk, deriblant engelsk, tysk, fransk, italiensk, spansk, portugisisk, russisk, gresk, japansk, koreansk, tradisjonell kinesisk og forenklet kinesisk. Resultatet blir ikke alltid perfekt, men man får ofte et greit inntrykk av innholdet.

Begrepet kommer fra bokserien Haikerens guide til galaksen av Douglas Adams. I boken er babelfisken en liten, gul fisk man stikker inn i øret og hvor den der lever av lyd og i prosessen oversetter lydbølger til hjernebølger, slik at et fremmed språk umiddelbart blir oversatt til et kjent språk.

Eksterne lenker 
 

Nettsteder
Oversettelse
Etableringer i 1997
Opphør i 2013
Gratisavis

Gratisavis er en gratis publikasjon som oftest utgis daglig, ukentlig eller månedlig. Redaksjonelt innhold er gjerne nyheter og sport i gratisaviser som utkommer daglig, mens gratisaviser med ukentlige og månedlige utgivelser ofte fokuserer på stoff av mer tidløs karakter, så som kultur-, musikk- og filmstoff.

I mange europiske land har gratisaviser overtatt en stor del av dagsavismarkedet. I Norge er utbredelsen av gratisaviser fortsatt lav sammenliknet med f.eks. Danmark, men den øker. Norges største samkjøring av gratisaviser er Gratisavissamkjøringen AS som er en sammenslutning av gratisaviser, mens den eldste norske gratisavisen som fortsatt utgis er ukeavisen Stjørdals-Nytt.

Se også
Liste over norske gratisaviser

Aviser
Lunde

Lunde kan referere til

Lunde (fugl) – en sjøfugl
Lunde Forlag – et norsk forlag

Stedsnavn i Norge
 Lunde (Fredrikstad), et tettsted i Fredrikstad kommune
 Lunde (Nome), et tettsted i Nome kommune i Telemark
 Lunde (Skien), en bydel i Skien
 Lunde (Stavanger), et sted på øya Hundvåg i Stavanger
 Lunde (Søgne), et sted i Søgne kommune i Agder
 Lunde (Jølster), et sted i Jølster kommune i Vestland
 Lunde på Stord, gårdsbruk i Stord kommune i Vestland
 Lunde, gårdsbruk i Ådal, Ringerike kommune
 Lunde kirke (Sirdal)
 Lunde kirke (Nordre Land)
 Lunde bru, bru overbevise Etna i Innlandet

Stedsnavn i Sverige
Lunde (Ångermanland) – et tettsted i Västernorrlands län

Stedsnavn i Danmark
 Lunde sogn i Varde kommune med Lunde kirke
 Lunde sogn i Svendborg kommune med Lunde kirke
 Lunde sogn i Nordfyns kommune med Lunde kirke, tilhørte inntil 1919 Lunde herred i Odense amt.

Norske personer med Lunde som slektsnavn
Per januar 2020 var det  personer i Norge med Lunde som etternavn, herunder følgende:
 Einar Lunde – journalist
 Eugen Lunde – olympisk seiler
 Gulbrand Lunde – politiker i Nasjonal Samling
 Gunnar Lunde – forfatter
 Haakon Adelsten Lunde – xylograf
 Ivar Lunde – arkitekt
 Jan Lunde – tegner
 Johan P. Lunde – biskop
 Kjellbjørg Lunde – politiker i Sosialistisk Venstreparti
 Peder Lunde jr. – olympisk seiler
 Sigurd Lunde – biskop
 Øivind Lunde – arkeolog
 Katrine Lunde og Kristine Lunde (tvillinger) – håndballspillere
 Kjartan Alexander Lunde – leder i Rogaland Venstre
 Kolbein Haakon Lunde – lærer og politiker i Venstre

Se også
Lund

Referanser