alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Færderseilasen

Færderseilasen, populært kalt Færder'n, er en seilas som arrangeres hvert år den andre helgen i juni av Kongelig Norsk Seilforening.

Seilasen starter i Oslo eller Son (for seilskøyter) og har tre forskjellige fyr i Oslofjorden som rundingsbøyer for fem ulike baner. Den lengste banen runder Færder fyr. For alle banene er det målgang i Tønsberg fra og med 2017, mens det frem til og med 2016 var målgang i Horten.

Det blir vanligvis konkurrert med flere forskjellige baner, i 2009 var det fem. Banen med nest lengst distanse, bane T, var fra Oslo til Tristein ved Færder fyr og tilbake til Horten, omtrent 83 nautiske mil, som tilsvarer omkring 153 kilometer.

Historie 

Den første regattaen hadde start lørdag 14. juni 1947. Klokken 17.30, etter arbeidsdagen, gikk startskuddet for de seks påmeldte båtene. I frisk sønnavind seilte de fra Dronningen i Oslo, rundet Ferder fyr og gikk i mål utenfor Dronningen igjen. Kun to av båtene seilte med full seilføring hele veien. Den ene av dem, «Carmen» deltar fortsatt på Ferderseilasen. Året etter kom kravet om at startende båter må ha målebrev for å kunne føre en ordentlig resultatliste med korrigert tid. Det ble også foreslått å flytte starten til lørdag morgen, selv om det medførte at dagen gikk bort som arbeidsdag.

I 1948 stilte bare tre båter til start. Vinneren av seilasen skrev i Seilas at turseilingskomitéen i KNS måtte ta grep for å redde seilasen. Året etter gikk styret i KNS inn for å støtte seilasen, noe som førte til at regattabåter som 8- og 12-meter fikk delta i 1949. Kronprins Olav deltok i sin 8-meter «Sira», med kronprinsessen som mannskap. Den amerikanske ambassadøren Charles U. Bay deltok også.

I 1950 ble banen rundt Mefjordboen laget for mindre båter. Senere ble også hollenderbåen rundingsmerke, og starten ble flyttet fra Dronningen til utsiden av Snarøya, senere til KNS' formann Frederik Horns brygge på Nesodden. Hollenderboen ble også rundingsmerke for flere av båtene, og mål ble flyttet først til Filtvet og senere til Horten hvor den ble værende helt til 2016. Fra og med 2017 er mål i Tønsberg. Siden 50-tallet har deltakelsen økt opp til over tusen startende båter.

Referanser

Eksterne lenker 
 Offisiell nettside om Færderseilasen

Regattaer
Sjøfart i Oslo
Sjøfart i Vestfold og Telemark
Sport i Horten
Sportsarrangementer i Oslo
Sportsarrangementer i Vestfold
Sport i Tønsberg
Seiling i Norge
Artikler i sjøfart-prosjektet
Boris Akunin

Grigori Shalvovisj Tsjkhartisjvili (russisk: Григорий Шалвович Чхартишвили, georgisk: გრიგოლ ჩხარტიშვილი) er mest kjent under pseudonymet Boris Akunin (russisk: (Борис Акунин) (født 20. mai 1956 i Zestafoni i Den georgiske sosialistiske sovjetrepublikk) er en russiskspråklig forfatter og oversetter.

Han flyttet til Moskva i 1958. Inspirert av det japanske Kabuki-teateret, begynte han ved instituttet for asiatiske og afrikanske studier ved Statsuniversitetet i Moskva og er nå en ekspert på Japan. Han har studert japansk og tilbrakte senere ett år i Japan.

Under sitt fødenavn var han sjefredaktør for en 20-binds antologi over japansk litteratur og som redaktør for andre faglitterære verk, og som leder av det såkalte Pusjkin-biblioteket, tilknyttet George Soros. Under sitt fødenavn har han også stått for oversettelser av japansk, amerikansk og britisk litteratur

Han har oversatt en rekke bøker til russisk fra japansk og engelsk. I 1999 skrev han sitt sentrale essay Forfatteren og selvmordet. Første bok i hans internasjonalt kjente kriminalromanserie om Erast Fandorin, Vinterdronningen, kom på norsk i 2002. 

Romanene om Erast Fandorin (7 av dem er gitt ut på norsk, 5-6 bok er trykt i den samme bok) er:
 Vinterdronningen, oversatt fra russisk av Isak Rogde.
 Tyrkisk gambit, oversatt fra russisk av Isak Rogde.
 Leviathan, oversatt fra russisk av Isak Rogde.
 Akilles´ død, oversatt fra russisk av Isak Rogde.
 Spesialoppdrag, oversatt fra russisk av Isak Rogde.
 Etatsråden, oversatt fra russisk av Dagfinn Foldøy.
 Kroningen, oversatt fra russisk av Dagfinn Foldøy.

Noen av bøkene er også filmatisert:
 Azazel (fra 2002) basert på boken Vinterdronningen, med Ilya Noskov i rollen som Fandorin. Russisk film.
 Turetskiy gambit (2005) med Egor Beroev i hovedrollen. Russisk film.
 Statskiy sovetnik (2005) med Oleg Menshikov. Russisk film.
 The Winter Queen (2012) med Anton Yelchin. Amerikansk film.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Boris Akunin hos Aschehoug forlag
 Boris Akunins engelske hjemmeside

Russiske forfattere
Oversettere
Krimforfattere
Georgiere
Russiske oversettere
Personer fra Moskva
Personer fra Imereti
Retningsnummer

Retningsnummer er en tallsekvens som indikerer både geografiske og ikke-geografiske samtaleområder for telefoni. Vanligvis utgjør retningsnummeret kombinasjonen av det nasjonale prefikset, vanligvis 0, og den nasjonale områdekoden. For samtaler innenfor det samme geografiske området, trenger man i de fleste land ikke å slå retningsnummeret. For samtaler fra utlandet slår man retningsnummeret og abonnementsnummeret etter landskoden, uten det nasjonale prefikset.

I 1993 sluttet man med retningsnummer i Norge, og man gikk over til åttesifrede abonnementsnummer. I en overgangsfase måtte man taste retningsnummeret på alle samtaler.

Noen av retningsnumrene i Norge inntil 1993
 02: Oslo, deler av Akershus
 03: Nedre Buskerud, Nedre Telemark (sistnevnte hadde enda tidligere 035)
 04: Rogaland (enda tidligere 045, )
 05: Bergensregionen
 06: Akershus (enda tidligere 02)
 07: Trondheimsregionen (enda tidligere 075)
 09: Østfold (enda tidligere 031, 032)
 020: Teletorg
 030, 094: Mobiltelefon
 033, 034: Vestfold
 036: Øvre Telemark
 041: Aust-Agder unntatt Setesdal
 042, 043: Vest-Agder og Setesdal
 050: Grønne nummer (gratis)
 054: Hordaland
 056, 057: Sogn og Fjordane
 061, 062, 063: Oppland
 064, 065, 066: Hedmark
 067: Øvre Buskerud
 070, 071, 072, 073: Møre og Romsdal
 074: Sør-Trøndelag unntatt Trondheimsregionen
 076, 077: Nord-Trøndelag
 08x: Nord-Norge
 081: Salten
082: Narvikregion
 083: Tromsøregionen
 088: Lofoten og Vesterålen
 095: Utenlandsprefiks

Telefonnumre
Haakon Børde

Haakon Børde (født 30. mai 1940) er en norsk tidligere kringkastingsmann og journalist.

Karriere 
Etter examen artium 1959 var han i Agderposten 1963–1965, før han hadde en tid som utenriksmedarbeider i Norsk Telegrambyrå 1965–1966 og medarbeider i Norges Eksportråd 1966–1969.  Fra 1969 har han jobbet som nyhetsjournalist i NRK, som i 1970 da han var programleder for det granskende programmet «Rapport» sammen med Dagmar Loe og Geir Helljesen (født 1939).  I 1980 hadde han et år som lærer ved Journalisthøyskolen. Børde overtok i 1984 etter Per Erik Borge som fast NRK-journalist i den argentinske hovedstaden Buenos Aires. Herfra dekket han hele Latin-Amerika, hans hverdag ble dokumentert i TV-programmet Mediehverdag den 14. oktober 1986.  

Vel hjemme i Oslo var han med på å lede TV-aksjonen «På flukt» den høsten sammen med Minken Fosheim (født 1956), og tiltrådte raskt som styreformann for Norsk Organisasjon for Asylsøkere, mens han fortsatte som programsekretær for kringkastingen.  Fra 1991, etter en kort tid som korrespondent i Berlin og Midtøsten, figurerer han som programleder for «Antenne Ti» som gikk 1988–1992. I 1994 søkte han stillingen som NRK sin korrespondent til Berlin, men samtidig med Jahn Otto Johansen (født 1934) som fikk den. 

I 2001 var han en av tre norske journalister i et svært urolig Afghanistan. De andre var Åsne Seierstad og NRK-fotografen Bengt Kristiansen, og vestlige journalister var nettopp drept. To år senere var han igjen klar til å dra ut i forbindelse med det forventede utbrudd av Irak-krigen. Det ble Nord-Irak sammen med Tore Linderud. Han pensjonerte seg, men var sommeren 2007 fungerende utenriksredaktør.

Privatliv 
Han er sønn av ambassadør Bjarne Børde (1897–1976) og Anna-Charlotte Bjerk (1906–1980) og bror til programsekretær i NRK Unni Børde  Kröyer (1930–1991) og ambassadør Ketil Børde (født 1935).

Bibliografi

Oversettelser

Priser 
 Ossietzkyprisen 1997 for fremragende innsats for ytringsfriheten.

Referanser

Eksterne lenker 
 Håkon Børde om KOLS
 Hjemme hos Haakon Børde, i opptak fra NRK Skolefjernsyn den 21. januar 2004.

NRK-journalister
Programledere for NRK
Edmund Ironside

Edmund Ironside kan vise til:

 Edmund II av England
 Edmund Ironside (general)
Gumbo (matrett)

Gumbo er en tradisjonell cajun-matrett fra New Orleans. Gumbo kan lages av omtrent hva som helst, og finnes i utallige varianter. Forskjellige familier lager sin egen vri.

Den autentiske New Orleans-gumbo er laget med en mørk jevning, grønnsaker, kylling, pølse og reker, og servert over ris.

Mat fra USA
Kappa (bokstav)

Kappa (Κ, κ) er den tiende bokstaven i det greske alfabetet. Den hadde i det joniske tallbetegningssystemet tallverdien 20. Kappa tilsvarer K, k i det latinske alfabet og К, к i det kyrilliske alfabet. Dets lydverdi er en uaspirert k-lyd . Sammen med  gamma (γκ) uttales den i moderne gresk også som et g.

Referanser

Bokstaver i det greske alfabetet
Heckler & Koch HK417

HK417 er et moderne automatgevær fra tyske Heckler & Koch som er «storebroren» til HK416. Av utseende ligner det Colt M4, mekanisk er det basert på G36 og det har kaliber 7,62 × 51 mm Nato (mens HK416 bruker 5,56mm). HK417 selges ikke på det sivile markedet. Et konkurransevåpen, MR308, basert på det er under utvikling, og har blitt godkjent av tyske politimyndigheter. Dette har også blitt typegodkjent for praktisk skyting i Norge. Vesentlige deler av det er vesensforskjellig fra HK417, for at det ikke skal være mulig å bygge det om til helautomatisk ild med deler fra HK416.

Forsvaret kjøpte i 2007 inn et mindre antall av HK417, disse blir brukt som skarpskyttergevær.

Teknisk 
Løpet på HK417 er kaldhamret, og fåes i lengder på 30, 40 og 50 cm (12, 16 og 20 tommer). Kolben er justerbar innenfor et område på rundt 10 cm.

Repetermekanismen er gassdrevet. Den virker ved at kruttgassene virker på et stempel, som igjen driver et roterende sluttstykke, kaster ut patronhylsen og lader et nytt skudd. Dette tilsvarer systemet i G36, som mekanikken i HK417 er basert på. Magasintypen på prototypegeværet var fra  Heckler & Koch G3. Senere versjoner har benyttet et nyutviklet plastmagasin.

Våpenet er utstyrt med picatinnyskinner for å montere siktemidler, lys og annet tilbehør. HK sin 40 mm HK AG416 granatkaster kan også monteres på skinnene under løpet, men dette vil være lite aktuelt dersom man har skarpskytter-modellen.

Se også
 Heckler & Koch HK416 – en lettere variant
 FN SCAR – en konkurrent i samme segmentet

Referanser

Eksterne lenker
 Den amerikanske importørens informasjonsside (engelsk)
 HKPRO side om HK417 (engelsk)

Automatgeværer
HK417
Skytevåpen i kaliber 7,62 mm
Tyske skytevåpen
Peter Hook

Peter Hook (født 13. februar 1956 i Salford, Lancashire) er en engelsk bassist best kjent fra  bandene Joy Division og New Order. Etter at vokalisten i Joy Division, Ian Curtis, begikk selvmord startet han New Order sammen med de resterende medlemmene i Joy Division.

Referanser

Eksterne lenker   
 
 
 
 

Engelske bassister
Personer fra Salford
Christopher Frimann Omsen

Christopher Frimann Omsen (født 11. desember 1761 i Bergen, død 25. april 1829 i Christiania) var en norsk høyesterettsadvokat og medlem av Riksforsamlingen på Eidsvoll.

Omsen var fra 1783 student ved Bergen kathedralskole. Han tok latinsk-juridisk embedseksamen i 1791. Han ble samme år prokurator i Christiania, og i 1799 ble han Toldprokurør i Akershus Stift. I Christiania bodde han i sin bygård Kongens gate 5. Han kjøpte Nedre Blindern gård i 1826.

Omsen var en av Christianias to representanter til riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Her støttet han Herman Wedel Jarlsbergs unionsparti. Omsen var den førende for unionspartiet i diskusjonen om Eidsvollsgarantien 13. mai. Den ble vedtatt, men senere opphevet etter unionen med Sverige. Omsen var svært kritisk til valget av Christian Frederik som konge og prøvde til det siste å få kongevalget utsatt.

Omsen var også medlem av konstitusjonskomitéen. Sammen med Sverdrup og Platou utga han riksforsamlingens forhandlinger.

Omsen ble i 1814 høyesterettsadvokat, og i 1815 ble han oppnevnt til assessor (dommer) i Høyesterett. Med karakteren haud er han den eneste dommeren i Høyesterett som ikke har hatt karakteren laud. Han døde på Nedre Blindern gård 25. april 1829. Hans svoger, oberst Peter Lyche Wolff, arvet gården.

Omsens bolig i 1814 var Kongens gate 5 i Christiania. Huset fikk senere en ny etasje på slutten av 1800-tallet, men i 1956 ble hele bygården revet.

Referanser

Litteratur 
 Biografi i Dansk biografisk leksikon fra 1905 (på dansk)
 Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med hans biografi, slekt, underskrift, bilde og påpekning av at han var den eneste av eidsvollsmennene som ikke satt noe segl på Grunnloven 17. mai 1814.

Eksterne lenker 
 
 

Eidsvollsmenn
Norske høyesterettsadvokater
Norske høyesterettsdommere
Personer fra Bergen kommune
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Trude Gundersen

Trude Gundersen (født 6. juni 1977 i Bergen) er en norsk lege og tidligere taekwondoutøver. Hun representerte klubben Bergen Nord Taekwondo. Hun ble Norges første OL-medaljevinner i taekwondo, da hun tok sølv i vektklassen -67 kg (57-67 kg) under sommer-OL i Sydney 2000. 

Hun ble tildelt seier ved walkover i første kamp og startet turneringen i OL-kvartfinalen, hvor hun vant 7–4 over japanske Yoriko Okamoto. I semifinalen ble det en seier ved dommeravgjørelse på stillinga 2–2 over britiske Sarah Stevenson. I finalen gikk Gundersen på et 3–6-tap mot sydkoreanske Sun Hee Lee.

Rundt 300 000 seere så OL-finalen på NRK, og for mange var et norsk OL-sølv i taekwondo en stor overraskelse.

Gundersen konkurrerte i taekwondo-VM 2001 i Jeju, Sør-Korea. Hun tapte kvartfinalen 4-10 i klassen minus 63 kg mot den koreanske utøveren Kim Yeon-ji, etter å ha vunnet de to første kampene. Den koreanske jenta tok seg videre til finalen, hvor hun vant VM-gull.

I 2002 valgte Gundersen å slutte med toppidrett for å konsentrere seg om medisinstudiene. Hun er i dag overlege ved Ortopedisk avdeling ved Haukeland Universitetssykehus, daglig leder ved Barnehofteregisteret, og førsteamanuensis i medisin ved Universitetet i Bergen.

OL-medaljer 
 2000 : Sølv i taekwondo, kvinner 67 kg

Referanser

Kilder 
 VG 29.09.00: Sølv godt som gull
 VG 29.09.00: Trude til finalen

Eksterne lenker 
 

Norske taekwondoutøvere
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Norge under Sommer-OL 2000
Taekwondoutøvere under Sommer-OL 2000
Personer fra Bergen kommune
Fødsler i 1977
Kongepokalvinnere i kampsport
Nickel

''For metallet se Nikkel.

Nickel eller 5-cent er en amerikansk mynt verdt en tjuendedel av en amerikansk dollar.

USAs mynter
Treider Fagskoler

Otto Treiders Handelsskole, senere Treider Privatskole og Treider Fagskoler, var en norsk fagskole med utdanninger innen blant annet reiseliv, administrasjon og butikkledelse. Skolen ble grunnlagt av predikanten Otto Treider i 1882.

Treider var i sin tid Norges største og ledende handelsskole. Treider Fagskoler hadde lokaler i Nedre Vollgate i Oslo, og avdelinger i Bergen og Trondheim. 

I 2020 ble Treider slått sammen med NKI Nettstudier. Selskapet Treider Fagskoler AS, som drev skolen den siste tiden, var eid av Anthon B Nilsen AS, som også eide NKI.

Referanser 

Utdanningsinstitusjoner etablert i 1882
Tidligere skoler i Oslo
Fagskoler
FIFA 06

FIFA 06 (også kjent som FIFA Soccer 06 og FIFA Football 06) er et fotball-spill utviklet av EA Canada og utgitt av Electronic Arts. Spillet ble publisert i 2005 på blant annet konsollene PlayStation 2, Xbox og GameCube. Det er også mulig å spille spillet på mobiltelefoner.

Handling 
Karriere-modus i FIFA 06 er nå en 15-års reise som manager for en fotball-klubb etter spillerens eget valg. Spilleren begynner med å fylle ut grunnleggende detaljer som navn, fødselsdato og nasjon. Herfra får spilleren velge hvilken klubb de ønsker å administrere. Imidlertid er det bare klubber med 4-stjerners vurdering som kan velges, med mindre spilleren har kjøpt "Career Teams" -pakken fra spillet. Budsjettet kan brukes blant annet for å kjøpe spillere, eller oppgradering av andre ansatte og trenere for klubben.

Spillere må også bruke deres beste leder-egenskaper for å forhandle med sponsor til klubben. Slike sponsorer, et nytt tillegg til karriere-modus, gir en ukentlig betaling til klubben, i tillegg til ekstra bonuser dersom klubben vinner kamper. Men hvis manageren ikke oppfyller disse forventningene, kan de risikere å miste sponsoren. Spilleren må også håndtere spiller-moral, hvordan laget kommer overens med hverandre, og holde klubbens tilhengere fornøyde Å møte alle forventningene til styret kan nesten garantere spilleren en jobb i klubben for neste sesong. Men hvis spilleren ikke klarer å oppfylle disse forventningene, vil man mest sannsynlig miste stillingen og bli tvunget til å finne seg en annen klubb. Hvis spilleren blr sparket fra en rekke klubber, er spillerens karriere over.

Spiller-moral blir et stort spørsmål for klubbens fremtid, og deres fremtidige leder. Manageren må holde troppen sin fornøyd, for å kunne holde dem i klubben og få karakterene til å spille best mulig. En ulykkelig eller misfornøyd tropp kan føre til at spillere nekter å signere noen ny kontrakt med klubben. Hvis nok spillere til slutt forlater klubben, kan dette være avgjørende for klubbens suksess. Dette spillet introduserer også en rekke andre ansatte som skal hjelpe klubben.

Ved å oppgradere personalet kan også gjøre klubben bedre. For eksempel: hvis brukeren oppgraderer en forhandler til et høyere nivå, kan forhandleren muligens få tak i mye bedre spillere til klubben for mindre penger. Men slike personal-oppgraderinger koster også penger som kommer fra klubbens budsjett. Karriere-modus har også en "manager-historikk" om skal vise spillerens statistikk som manager for hver sesong som blir spilt, med blant annet oversikt over lag-statistikk, liga-tabell og resultat fra cup-konkurranser.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Windows-spill
PlayStation 2-spill
PlayStation Portable-spill
GameCube-spill
Nintendo DS-spill
Xbox-spill
Videospill utviklet av Electronic Arts
Videospill fra 2005
Fotballspill
Videospill utviklet i Canada
Bouygues Telecom

Bouygues Telecom er et fransk mobilselskap, og en del av Bouygues-gruppen. Selskapet var fra 2005 til 2010 hovedsponsor for det franske sykkellaget Bouygues Telecom/Bbox Bouygues Telecom. Selskapets hovedkvarter, designet av Arquitectonica, er lokalisert ved grensen av Paris og Issy-les-Moulineaux i nærheten av elven Seine.

Eksterne lenker 
 

Franske selskaper
Hauts-de-Seine
Mobiloperatører
Technicolor (selskap)

Technicolor SA, inntil 2010 Thomson, () er et fransk multinasjonalt elektronikkkonsern som produserer fjernsyn og maskinvare for digitale film- og videoopptak og videoavspilling. Selskapet historie går tilbake til 1893 og det produserer blant annet digitale fjernsynsapparater og plattformer for mobilt TV (DVB-H). Thomson har hovedkvarter i Boulogne-Billancourt utenfor Paris.

Technicolor tilbyr apparater for mottak av TV-signaler over både kringkasting, internett og mobil (triple play), og TV-tjenester for 3G (UMTS)-mobilplattform.

Den 27. januar 2010 skiftet konsernet navn til Technicolor SA etter varemerket Technicolor som eies av konsernet.

Technicolor er notert på børsene i Paris og i New York.

Eksterne lenker
 

Franske IT-selskaper
Elektronikkselskaper
Selskaper etablert i 1893
Maskinvareprodusenter
Tom Ottar Andreassen

Tom Ottar Andreassen (født 19. august 1963 i Moelv) er en norsk fløytist, filharmoniker, kammermusiker, dirigent og musikkpedagog. Fra 1. august 2009 er han professor ved Norges musikkhøgskole. Fra 1986 er han 1. fløytist i Det Norske Kammerorkester. Høsten 2014 ble han alternerende solofløytist i Oslo Filharmoniske Orkester.

Musikalsk virke 
Andreassen vokste opp på Moelv. Som trettenåring begynte han å ta timer hos fløytisten Torkil Bye i Oslo. Senere ble han student ved Norges musikkhøgskole, der han fikk Ørnulf Gulbransen som lærer. Han studerte videre med Andreas Blau i Berlin og med Auréle Nicolet i Basel. Debutkonserten fant sted 1995 i Universitetets aula med et sammensatt orkester under ledelse av Antonio Papano og med Rikskonsertenes debutstøtte.

Han var lærer ved Barratt Due musikkinstitutts høgskoleavdeling i tidsrommet 1994–2014. Andreassen var solofløytist i Kringkastingsorkestret 1994–2014.

Foruten å være solofløytist i Oslo Filharmoniske Orkester og i  Det norske kammerorkester, er han en hyppig gjest som solofløytist i Den norske Opera i Oslo og i Oslo Sinfonietta samt nordiske symfoniorkestre.

Han har vært instruktør blant annet for Ungdomssymfonikerne og Valdres Sommersymfoni. 

Som kammermusiker har Andreassen blant annet opptrådt i Wigmore Hall og gjestet orkestre som WDR Sinfonieorchester i Köln og Stuttgart Philharmoniker. Han har også vært knyttet til Malaysian Philharmonic Orchestra som solofløytist ved en rekke prosjekter.

Ansettelsesforhold 
 Høstsesongen 1983: vikar som fløytist i Den norske Operas orkester
 Vårsesongen 1984: alternerende solofløytist i Bergen Filharmoniske Orkester
 1984–1994: alternerende solofløytist og deretter solofløytist i Den norske Operas orkester.
 Fra 1986: solofløytist i Det norske kammerorkester.
 1994–2014: solofløytist i Kringkastingsorkestret.
 1994–2014: fløytelærer ved Barratt Dues høgskoleavdeling – fra 2007 førsteamanuensis, fra 2009 professor
 Fra 2009: professor i fløyte ved Norges musikkhøgskole
 Fra 2014: solofløytist (alternerende) i Oslo Filharmoniske Orkester

Plateutgivelser og konsertvirksomhet 
Han har medvirket ved et høyt antall plateinnspillinger som solist, kammermusiker og orkestermusiker. Blant annet har han spilt inn Yngve Slettholms fløytekonsert Possible Selections med Oslo Filharmoniske Orkester under ledelse av Christian Eggen. 

Regelmessig medvirker han ved Risør Kammermusikkfest, Oslo Kammermusikkfestival, Festspillene i Bergen, Stavanger internasjonale kammermusikkfestival, Festspillene i Vestfold og Festspillene i Elverum foruten ved Ultimafestivalen.

Dirigent og orkesterleder 
Også som dirigent er Tom Ottar Andreassen aktiv i mindre utstrekning. Fra 2006 til 2010 var han musikalsk leder for Moelv Musikkforening. Han har ledet Det Norske Blåseensemble i Halden og Forsvarets Musikkorps i Harstad ved flere anledninger med verk av Mozart og Richard Strauss på programmet.

== Familie ==
Tom Ottar Andreassen er bror av organisten Roger Andreassen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Om Andreassen, fra nettsidene til Valdres sommersynfoni

Norske fløytister
Personer fra Ringsaker kommune
Pedagoger ved Barratt Due musikkinstitutt