alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Unionist Party (Sør-Afrika)

Unionist Party (afrikaans Unionisteparty) var et pro-britisk politisk parti i Sør-Afrika som opererte i perioden 1910 til 1920. I denne perioden var partiet den offisielle opposisjonen etter at Unionen Sør-Afrika ble dannet i 1910. I sitt siste valg i 1920 var partiet landets tredje største.

Opprinnelse 

Partiet ble grunnlagt 31. mai 1910 med Sir Leander Starr Jameson fra Kappkolonien som første partileder. Han døde allerede i april 1912 og ble etterfulgt av Sir Thomas Smartt, også han fra Kappkolonien. Andre sentrale skikkelser i partiet  var blant andre Sir James Fitzpatrick, Sir George Ferrar og Sir Lionel Phillips (alle tre transvaalske ledere). Partiet ble dannet som en videreføring av The Progressive Party (afrikaans die Progressive Party) som hadde eksistert både i Transvaal og Kappkolonien.

Politikk 

Formålet med partiet var å fremme den britiske kultur og utfordre de politiske kreftene som arbeidet for å fremme den uavhengige unionen. Partiet var følgelig konservative, anti-republikanske og pro-imperialistiske av politisk oppfatning, og de hadde også tette bånd til Storbritannia. Partiet var også imot indisk innvandring til unionen og kjempet for å bedre arbeidsvilkårene i diamantgruvene og gullgruvene.

Sammenslåing 

I valget 1920 mistet både Unionist Party og South African Party store velgermasser til Nasjonalistpartiet og Arbeiderpartiet. Jan Smuts fra South African Party fortsatte som statsminister, da han sammen med Unionist Party fortsatt hadde et knapt flertall i parlamentet.

I november 1920 slo Unionist Party seg sammen med South African Party under sistnevntes navn. Thomas Smartt og to andre unionister fikk plass i Smuts' regjering. Statsministeren lanserte så nyvalg i 1921 og det sammenslåtte partiet fikk da et noe sterkere flertall.

Kilder 
 Scannell, J.P., Die Afrikaanse Kernensiklopedie, Nasionale Boekhandel Beperk, Kaapstad (et. al.), 1965.
 Rosenthal, Eric, Encyclopaedia of Southern Africa, Juta and Company Limited, Kaapstad en Johannesburg, 1978.
 Mostert, J.P.C., Politieke Partye in Suid-Afrika, Instituut vir Eietydse Geskiedenis, U.O.V.S., Bloemfontein, 1986. 
 Van der Spuy, D.C. (hoofred.), Amptelike Jaarboek van die Republiek van Suid-Afrika (Eerste Uitgawe), Departement van Inligting, Pretoria, 1975.

Politiske partier i Sør-Afrika
Sør-Afrikas historie
Politiske partier etablert i 1910
Politiske partier nedlagt i 1920
1910-årene i Sør-Afrika
1920-årene i Sør-Afrika
Andreas Linger

Andreas Linger (født 31. mai 1981 i Hall in Tirol), østerriksk aker som deltok i de olympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.

Linger ble olympisk mester i aking under Vinter-OL 2006 i Torino. Sammen med sin bror Wolfgang Linger vant han konkurransen toer for menn foran André Florschütz / Torsten Wustlich fra Tyskland og Gerhard Plankensteiner / Oswald Haselrieder fra Italia.

Linger ble verdensmester i aking 2003 i Sigulda i toer for menn.

OL-medaljer 
 2006  Torino -  Gull i aking, toer menn  Østerrike

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

 

Østerrikske akere
Olympiske mestere for Østerrike
Olympiske sølvmedaljevinnere for Østerrike
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 2002
Akere under Vinter-OL 2002
Medaljevinnere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 2006
Akere under Vinter-OL 2006
Medaljevinnere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 2010
Akere under Vinter-OL 2010
Medaljevinnere under Vinter-OL 2014
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 2014
Akere under Vinter-OL 2014
Fødsler i 1981
Personer fra Hall im Tirol
Verdensmestere i aking
Europamestere i aking
Olympiske medaljevinnere i aking
Wolfgang Linger

Wolfgang Linger (født 4. november 1982 i Hall in Tirol), østerriksk aker som deltok i de olympiske vinterleker 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino.

Linger ble olympisk mester i aking under Vinter-OL 2006 i Torino. Sammen med sin bror Andreas Linger vant han konkurransen toer for menn foran André Florschütz / Torsten Wustlich fra Tyskland og Gerhard Plankensteiner / Oswald Haselrieder fra Italia.

Linger ble verdensmester i aking 2003 i Sigulda i toer for menn.

OL-medaljer 
 2006  Torino -  Gull i aking, toer menn  Østerrike

Referanser

Eksterne lenker 
 

Østerrikske akere
Olympiske mestere for Østerrike
Olympiske sølvmedaljevinnere for Østerrike
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 2002
Akere under Vinter-OL 2002
Medaljevinnere under Vinter-OL 2006
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 2006
Akere under Vinter-OL 2006
Medaljevinnere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 2010
Akere under Vinter-OL 2010
Medaljevinnere under Vinter-OL 2014
Deltakere for Østerrike under Vinter-OL 2014
Akere under Vinter-OL 2014
Fødsler i 1982
Personer fra Hall im Tirol
Verdensmestere i aking
Europamestere i aking
Olympiske medaljevinnere i aking
James Grogan

James David «Jim» Grogan (født 7. desember 1931, død 3. juli 2000) var en amerikansk kunstløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz og 1952 i Oslo.

Grogan vant en olympisk sølvmedalje i kunstløp under Vinter-OL 1952 i Oslo. Han kom på tredjeplass i single for menn, bak sin landsmann Richard Button og Helmut Seibt fra Østerrike.

OL-medaljer 
 1952  Oslo -  Bronse i kunstløp, single menn  USA

Eksterne lenker 
 

Kunstløpere fra USA
Olympiske bronsemedaljevinnere for USA
Deltakere for USA under Vinter-OL 1948
Kunstløpere under Vinter-OL 1948
Medaljevinnere under Vinter-OL 1952
Deltakere for USA under Vinter-OL 1952
Kunstløpere under Vinter-OL 1952
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1931
Dødsfall i 2000
Olympiske medaljevinnere i kunstløp
Roland Svensson

Gustaf Roland Svensson (født 18. januar 1910 i Stockholm, død 31. juli 2003 i Nacka) var en svensk grafiker, bokillustratør og tegner av en rekke svenske frimerker.

Svensson fant sine motiver blant holmer og skjær utenfor traktene ved sitt sommerhus og Stockholms skjærgård. Han skildret årstidenes vekslinger med sterk innlevelse. Han arbeidet med kraftige virkemidler, helst med kullstift og med en impresjonistisk iakttagelse som ikke utelukket dekorativ følelse. Hans syn på svensk natur og svenske folkeslag er beslektet med Karl Nordströms og Albert Engströms arbeider. Han nådde et bredt publikum gjennom sine fargelitografier.

Sven Barthels to siste bøker har foruten Svenssons illustrasjoner i svart også fargebilder etter akvareller og pasteller. Begge disse bøkene er typisk svenske i sin strenge frasefrihet og sin ekte kjærlighet til naturen. De er uvanlig vakre bøker som både kunstnerisk og litterært har blitt klassikere. 

Roland Svensson bodde fra 1957 med hustruen Ingrid og barna Lif (Mariott) og Torbjörn i Villa Wallbeck-Hansen, Storängen, Nacka. Her, i det utpregede nasjonalromantiske hus som en gang kunstneren Anton Genberg bodde i, hadde han sin hovedatelier.

Illustrerte utgivelser 
 Evert Taube, Sjösalaboken (1942)
 Sven Barthel, Cykloncentrum (1940)
 Sven Barthel, Gillöga (1945)
 Sven Barthel, Skärgård , Bonniers (1952)
 Iwan Fischerström, Roland Svensson, FIBs Konstklubb (1960)
 Sven Barthel, Strandhugg , Max Ström (2000)

Egne utgivelser med illustrasjoner 
 Ensliga öar R&S (1954)
 Hav och  människor R&S (1957), utökad uppl. Vingförlaget (1960)
 Skärgårdsliv i gången tid, Bonniers (1961)
 Min skärgård och din, Bonniers (1964)
 Ur skissböckerna, Piccolo/LT (1969)
 Från havet : dagboksanteckningar från en resa ombord i T/T Sea Serpent..., Bonniers (1972)
 Bilder och minnen, Bonniers (1981)
 I Roland Svenssons övärld : ett urval ur hundra dagböcker 1946-1960, Bonnier Alba (1995)

 Han har også skildret møtet mellom hav og land rundt Skottland og på avsides øygrupper som Orknøyene, Hebridene, Tristan da Cunha, Færøyene, Shetlandsøyene og Svalbard.

Priser og utmerkelser (utvalg) 
 1995 – Stipendium till Harry Martinsons minne

Referanser

Eksterne lenker 
 Sällskapet Roland Svenssons vänner, stiftet i mars 2003.

Svenske illustratører
Svenske forfattere
Personer fra Stockholm
Ataka kraftverk

Ataka kraftverk er et kombinert oljekraftverk og gasskraftverk ved Suez i Egypt. Det har en installert produksjonskapasitet på 900 MW, fordelt på 4 blokker / turbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1985, og stod ferdig i 1989. Brenselkilden er naturgass og olje.

Eksterne lenker
 IndustCards – «Gas and Oil-fired Plants in Egypt».

Varmekraftverk i Egypt
Gasskraftverk i Egypt
Oljekraftverk i Egypt
Guvernementet Suez
Philosophical Transactions of the Royal Society



The Philosophical Transactions of the Royal Society, eller Phil. Trans., 
er en vitenskapelig journal som utgis av det engelske Royal Society.

Med oppstart i 1665 er dette den eldste vitenskapelige journal som trykkes i den engelskspråklige del av verden og den neste eldste i verden etter det franske Journal des sçavans. Journalen har gitt kontinuerlige bidrag siden oppstarten i 1665 og er dermed den vitenskapelige journal som har publisert lengst. Ordet filosofisk i tittelen vil vi i dag oversette med vitenskapelige.

Historie 
Det første nummeret utkom 6. mars 1665 og ble organisert og publisert av sekretæren i Royal Society, Henry Oldenburg, seks år etter at Royal Society var grunnlagt. 
Gjennom flere hundre år har mange viktige vitenskapelige oppdagelser blitt publisert i Philosophical Transactions. Av mange berømte bidragsytere kan nevnes Isaac Newton, Michael Faraday og Charles Darwin. I 1672 publiserte journalen Newtons første artikkel: New Theory about Light and Colours (Ny teori om lys og farger) som ansees som begynnelsen på hans vitenskapelige karriere. Stillingen som forlegger kunne i perioder utføres som et lagarbeid. Slik ser en for eksempel William Musgrave (nr. 167–178) og Robert Plot (Nr 144–178).

Utgivelser i dag
I 1887 ble journalen utvidet og delt i to separate utgivelser, en som dekker naturvitenskap: Philosophical Transactions of the Royal Society A: Physical, Mathematical and Engineering Sciences og en som dekker biologi: Philosophical Transactions of the Royal Society B: Biological Sciences
Begge journaler utgis nå gjerne som temautgivelser som resultat av artikler presentert på diskusjonsmøter i Royal Society. Artikler innen grunnforskning publiseres i søsterjournalene;  Proceedings of the Royal Society, Biology Letters og Journal of the Royal Society Interface.

Frie utgaver
Alt innhold som er eldre enn 12 måneder i Philosophical Transactions of the Royal Society B: Biological Sciences eller 24 måneder i Philosophical Transactions of the Royal Society A: Physical, Mathematical and Engineering Sciences er i dag fritt tilgjengelig på nett(Tilbake til år 2000).

 

Philosophical Transactions A, gjengitt som  Phil. Trans. R. Soc. A : 
Alle temautgaver finnes her. 

Philosophical Transactions B, cited as Phil. Trans. R. Soc. B : 
Alle temautgaver finnes  her.

Referanser

Eksterne lenker 
 Henry Oldenburg's copy of vol I & II of Philosophical Transactions, manuscript note on a flyleaf, a receipt signed by the Royal Society’s printer: “Rec. October 18th 1669 from Mr Oldenburgh Eighteen shillings for this voll: of Transactions by me John Martyn”.
 Philosophical Transactions (1665–1886) homepage
 Philosophical Transactions A homepage
 Philosophical Transactions B homepage 
 Royal Society Publishing

 Philosophical Transactions of the Royal Society, Vol. 50-67 (1757–77) at the Bodleian Internet Library of Early Journals

 A visualization of the Philosophical Transactions of the Royal Society (A & B) from 1665 to 2005

Vitenskapelige journaler
Royal Society
Etableringer i 1665
Vitenskap i 1665
Naturfilosofi
Ayoun Moussa kraftverk

Ayoun Moussa kraftverk er et kombinert oljekraftverk og gasskraftverk i Egypt. Det har en installert produksjonskapasitet på 640 MW, fordelt på 2 blokker / turbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1999, og stod ferdig i 2001. Brenselkilden er naturgass og olje.

Eksterne lenker
 IndustCards – «Gas and Oil-fired Plants in Egypt».

Varmekraftverk i Egypt
Gasskraftverk i Egypt
Oljekraftverk i Egypt
Guvernementet Suez
San Lorenzo gasskraftverk

San Lorenzo gasskraftverk, også kjent som Santa Rita-kraftverket, er gasskraftverk i Filippinene. Det har en installert produksjonskapasitet på 1500 MW, fordelt på 6 blokker / turbiner. Anlegget ble påbegynt omkring 1995, og stod ferdig i 2000. Brenselkilden er naturgass. Dette er landets største kraftverk målt etter effekt.

Eksterne lenker
 IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in the Philippines».

Varmekraftverk på Filippinene
Gasskraftverk på Filippinene
Batangas
Luzon
Amersfoort

Amersfoort er en kommune og by i Nederland i provinsen Utrecht. Med cirka 140 000 innbyggere er det den nest største kommunen i provinsen.

Historie 
Det er funnet bosetninger rundt Amersfoort som går tilbake til rundt 1000 f.Kr., men navnet Amersfoort (oppkalt etter et vadested over elven Amer, som i dag heter Eem) dukket først opp på 1000-tallet. Byen fikk byrettigheter i 1259 av biskopen av Utrecht Hendrik van Vianden. Det ble bygd bymurer rundt år 1300, men byen vokste raskt og allerede i 1380 måtte bymurene utvides, og disse sto ferdig rundt 1450. Porten Koppelpoort er en del av denne muren. 

Onze-Lieve-Vrouwentoren (Vår Frues tårn) er et av de høyeste kirketårn i Nederland med en høyde på 98 meter. Byggingen av tårnet og kirken startet i 1444. Kirken ble ødelagt i en eksplosjon i 1787, men tårnet overlevde. 

Den indre byen av Amersfoort er godt bevart siden middelalderen, og bortsett fra Onze-Lieve-Vrouwetoren er de største attraksjonane kirken Sint-Joris, Koppelpoort og Muurhuizen (Murhusene), som ble bygd langs den eldste bymuren. 

I middelalderen var Amersfoort et viktig senter for tekstilindustri og det var mange bryggerier i byen. På 1700-tallet blomstret byen på grunn av dyrking av tobakk.

Under den andre verdenskrig lå det en konsentrasjonsleir nær byen Amersfoort. Den var en gjennomgangsleir, og herfra gikk det transporter videre, ikke minst av jøder, til KZ Mauthausen i Østerrike, arbeidsleirer i Essen og til Hermann-Göring-Werken, og andre konsentrasjonsaleirer i Tyskland.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Turistinformasjon
 Detaljert kart

Kommuner i Utrecht (provins)
Byer i Utrecht (provins)
Charles Vernon Boys

Charles Vernon Boys (født 15. mars 1855, død 30. mars 1944) var en britisk naturvitenskapsmann, kjent for sine nøyaktige og innovative eksperimentelle arbeider.

Han fikk sin utdannelse ved Marlborough College og Royal School of Mines, hvor han lærte ingeniørfag av Frederick Guthrie og studerte på egen hånd høyere matematikk mens han fullførte sin grad i gruvedrift og metallurgi. Som student ved School of Mines («Gruveskolen») oppfant han en innretning som han kalte «integraph» som kunne plotte integralet til en funksjon. En kort tid arbeidet han i kullindustrien før han tok imot et tilbud fra Guthrie som «demonstartør», i praksis en assistentstilling under Guthie.

Boys høstet anerkjennelse for sin oppfinnelse av en spesiell fiber i glass til bruk som torsjonsfjæe i en torsjonspendel noe som gjorde det mulig å måle ekstremt små krefter. Han anvendte denne oppfinnelsen i et radiomikrometer som var i stand til å detekter lys fra et enkelt stearinlys på en avstand av en mile (1,6 km). Dette utstyret benytten han astronomiobservasjoner. I 1985 publiserte han målinger for å bestemme gravitasjonskonstanten G. Han lyktes da i å bedre nøyaktigheten tidligere oppnådd av Cavendish. I Cavendish-eksperimentet måler Cavendish tiltrekningen mellom to par med kuler, alle fire i samme plan. Boys hever det ene settet noe over det andre. Han oppnår derved å redusere innvirkningen av det ene kulepar på det andre. Ut over det er eksperimentet gjennomført på samme måte som Cavendish. 

Boys' arbeider innenfor calorimålinger ble brukt av myndighetene til å prise naturgass basert på energi i stedet for volum. Han arbeidet også med høyhastighetsfotografi og ga forelesninger om egenskapene til såpefilmer. Erfaringer om dette samlet han i boken: Soap Bubbles: Their Colours and the Forces Which Mould Them (Såpebobler: Farge og de krefter som former dem). Dette er en klassiker innen populærvidenskap som forsatt utgis. Den første utgaven av Soap Bubbles kom i 1890 og den andre i 1911. Denne boken imponerte den franske forfatteren Alfred Jarry som i 1898 skrev en surrealistisk bok: Exploits and Opinions of Dr. Faustroll, pataphysician der tittelfiguren som ble født som 63-åring og som seiler i et dørslag, beskrives som en bekjent av C.V. Boys. (Se ’Patafysikk)

Boys var professor ved Royal College of Science (nå Imperial College London) i South Kensington fra 1889 til 1897 og samtidig sensor ved University of London. Han ble invitert som medlem i Royal Society i 1888. Han ble tildelt Royal Medal i 1896 og Rumford Medal i 1924. I 1935 ble han utnevnt Knight Bachelor.

I 1892 giftet han seg med Marion Amelia Pollock som senere skapte furore ved å ha en affære med matematikeren Andrew Forsyth fra Cambridge, noe som kostet ham hans stilling. Marion skilte seg i 1910 fra Boys og giftet seg deretter med Forsyth.

Referanser

Eksterne lenker 

 Rayleigh G. Strutt, Charles Vernon Boys. 1855–1944, Obituary notices of the Fellows of the Royal Society, 4(13), 1944, pp. 771–778.

Britiske forskere
Knights Bachelor
Presidenter i Physical Society
Bill Johnson (pastor)

Bill Johnson (født 1. januar 1951) er en amerikansk forfatter og pastor. Han er hovedpastor i menigheten Bethel Church i Redding, California sammen med sin kone Brenda (Beni) Johnson.

Johnson er femte generasjonen av pastorer i sin familie.

Biografi 
Johnson ble født i Minnesota i 1951 og ble frelst som ungdom. Like etter dette leste han syv bøker om bønn, som gjorde et sterkt inntrykk på han og fikk stor betydning for hans kristne tjeneste.

Johnsons far, Melvin Earl Johnson (1929-2004) var hovedpastor i Bethel Church, Redding fra 1968-1982 og ble senere leder i Northern California/Nevada District Council of the Assemblies of God Earl Johnson hadde fire barn..

Bill Johnson og hans kone begynte som hjelpepastorer i Bethel, Redding før de var gift. I 1979 ble de hovedpastorer i Mountain Chapel i Weaverville, California. Etter 17 år, i februar 1996, vendte de tilbake til Bethel Church som hovedpastorer.

Bibliografi 
 A Life of Miracles: A 365 day guide to prayer and miracles (Destiny Image, februar ) ISBN 9780768426120
 Strengthen Yourself in the Lord (Audio Book) (Destiny Image, februar ) ISBN 0768426103
 Face to Face with God (Charisma House, ) ISBN 9781599790701
 Strengthen Yourself in The Lord (Destiny Image Publishers, ) ISBN 0768424275
 The Supernatural Ways of Royalty (co-author) (Destiny Image Publishers, ) ISBN 0768423236
 The Supernatural Power of a Transformed Mind 40-Day Devotional and Personal Journal (Destiny Image, september ) ISBN 0768423996 ISBN 0768423759
 The Supernatural Power of a Transformed Mind (Destiny Image Publishers, ) ISBN 0768422523
 When Heaven Invades Earth (Destiny Image Publishers, ) ISBN 0768429528
 When Heaven Invades Earth Devotional & Journal (Destiny Image Publishers, august ) ISBN 0768422973
  Shifting Shadow of Supernatural Power: A Prophetic Manual for Those Wanting to Move in God's Supernatural Power (co-author) (Destiny Image Publishers, august ) ISBN 0768423694
 Dreaming With God (Destiny Image, December ) ISBN 0768423996
 Here Comes Heaven!: A Kid's Guide to God's Supernatural Power (co-author) (Destiny Image, oktober ) ISBN 0768425026
 Release the Power of Jesus ISBN 9780768427127 
 Vamos Para el Paraiso

Se også 
 Heidi Baker
 Todd Bentley
 E.W. Kenyon
 Kenneth Hagin
 Toronto Airport Christian Fellowship

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bethel Church (Redding, CA) 
 Bill Johnson Ministries
 Johnson's blog, 'brevived'
 Johnson's MySpace profile, 'brevived'

Pastorer og predikanter i Trosbevegelsen
Sakprosaforfattere fra USA
Personer fra Minnesota
Harduf

Harduf (hebraisk הַרְדּוּף, dvs. oleander) er en antroposofisk kibbutz i Israel. Den ligger i nedre Galilea, og hadde 431 innbyggere i 2006.

Kibbutzen ble etablert av  Jesaiah Ben-Aharon og andre israelske antroposofer i 1982, og oppkalt etter oleanderplanten som vokser i egnen.

Eksterne lenker 
 Harduf kibbutz

Bosetninger i Israel
Norddistriktet
Antroposofi
Liberchies

Liberchies er en liten by i den belgiske kommunen Pont-à-Celles, nord i provinsen Hainaut, som grenser til Frankrike og tilhører den franske del av Belgia. Byen, som ligger ca. 15 km nord for Charleroi, 50 km sør for Brussel og 5 km øst for Pont-à-Celles, ligger om lag 140 meter over havet og har vel 900 innbyggere. Liberchies ligger øst for A54/E420. 

Byen er fødeby for jazzgitaristen Django Reinhardt. Selv om han reiste tidlig fra stedet, arrangeres i mai hvert år en Django Reinhardt jazzfestival her.

Historie
Den ligger langs den tidligere romerske veien fra Bavay til Tongeren. I Liberchies ble det oppdaget en vicus, Geminiacum, like ved sentrum av dagens by, noe som har gjort at det er blitt opprettet et arkeologisk sentrum her. Arkeologisk er stedet blitt særlig kjent for at det i 1970 ble funnet 368 romerske gullmynter der. Geminiacum spilte som utpost en viktig rolle i romernes forsvar mot germanerne, og i nærområdet til leiren kom det etter hvert en landsby.

Liberchies var en uavhengig by fra 1795 til 1964, da den ble slått sammen med Luttre. I 1976 ble Luttre og fire andre byer (Obaix, Buzet, Thimeon og Viesville) slått sammen med Pont-à-Celles.

Permanent utstilling

Det er laget en permanent utstilling av Geminiacum i Liberchies. Utstillingen har også et rom viet 
Django Reinhardt, som ble født i byen i 1910. Den viser høydepunkter i hans liv og hans innflytelse på moderne musikk, men setter også søkelyset på situasjonen for de reisende.

Eksterne lenker
 Django Reinhardt jazzfestival 
 Pays de Geminiacum

Hainaut
Penthouse

Penthouse er et magasin for menn, etablert i 1965 av Bob Guccione.

Magasinet kombinerer artikler om urban livsstil og mykporno, som på 1990-tallet gikk over til hardporno. I 2005 gikk magasinet tilbake til mykporno igjen. Penthouse er eid av Penthouse Media Group, Inc., tidligere kjent under navnet General Media, Inc., datterselskap av Penthouse International Inc..

Selv om Guccione er amerikansk, ble magasinet startet i Storbritannia, og fra 1969 ble det også solgt i USA. På høyden av sin suksess ble Guccione regnet som en av de rikeste i USA.

Modellene som poserer i Penthouse kalles for «Penthouse Pets». Norske Linda Johansen og Julie Ege er blant disse.

Septemberutgaven av magasinet i 1984 skapte problemer for Penthouse, da det viste seg at Traci Lords som poserte i bladet var kun 15 år da bildene ble tatt.

Se også 
 Hustler
 Playboy

Eksterne lenker
 

Engelske tidsskrifter
Pornografiske tidsskrifter
Publikasjoner etablert i 1965
Karl Olsen

Karl Olsen (født  27. desember 1910 i Farsund, død 21. februar 1999 i Bærum) var en norsk embetsmann som var vegdirektør 1962–1980.

Han ble født i Farsund, var utdannet siv.ing. fra Norges tekniske høgskole. Fra 1962 til 1980 var han vegdirektør, dvs. sjef for Statens vegvesen. Før dette jobbet han i administrasjonen i Bærum kommune. Fra 1952 til 1956 var han president i Den Norske Ingeniørforening, som i dag heter Tekna.

Han var formann for Norsk Vegplan-komité av 1964, som framla den første Norsk veiplan. Han bygget opp Vegdirektoratet som en sterk sentral enhet, samtidig som det ble opprettet plangrupper og utvalg i fylkene som skulle sørge for at den lokale kunnskapen ble ivaretatt og vektlagt.

I 1972 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. Blant flere andre æresbevisninger var han også storridder av Den islandske falkeorden, og æresmedlem av Norske Sivilingeniørers Forening og av Nordisk Vegteknisk Forening.

Referanser 

Norske bygningsingeniører
St. Olavs Orden
Den islandske falkeorden
Personer fra Farsund kommune
Fødsler i 1910
Dødsfall i 1999
Norske vegdirektører