alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Schmalkalden

Schmalkalden er en by i den tyske delstaten Thüringen. Den har 17 974 innbyggere (2003).

Byens borgermester er Thomas Kaminski (SPD).

Historie

Schmalkalden nevnes første gang år 874 som villa Smalcalta, og fikk byrettigheter av de thüringske landgrevene i 1180. Under krigene mellom Phillipp av Schwaben og Welferkongen Otto ble byen ødelagt i 1203. I 1247 kom byen under grevene av Henneberg, og i 1319 ble det grunnlagt et kollegiatstift og et augustinerkloster der. Fra 1322 er byen kjent for sin jern- og stålvareproduksjon.

Byen og herskapet Schmalkalden ble delt i 1360 mellom grevene av Henneberg-Schleusingen og landgrevene av Hessen. I 1419 fant det første rådsmøte sted i byens nåværende rådhus.

Særlig kjent er Schmalkalden blitt for Schmalkalden-forbundet, grunnlagt her i 1530. I 1537 fant forbundets viktigste forbundsdag sted, med Martin Luther tilstede. Her ble Schmalkalden-artiklene offentliggjort.

Mellom 1546–47 raste den schmalkaldiske krig, som endte med habsburgerkeiseren Karl Vs seier.

Fra 1583 var Schmalkalden alene i de hessiske landgrevenes besittelse. De oppførte bl.a. slottet Wilhelmsburg som jakt- og sommerresidens (1585/90).

Under tredveårskrigen opplevet byen økonomiske nedgangstider, særlig gjaldt det jernvareproduksjonen. Byen ble spart for ødeleggelse under Napoleonskrigene 1806-13, selv om byens borgere organiserte motstandsaksjoner mot de franske okkupantene.

I 1866 ble byen og herskapet Schmalkalden innlemmet i den prøyssiske provinsen Hessen-Nassau.

I 1971 ble Sven Fischer født her.

Bilder

Referanser

Eksterne lenker
 

Byer i Thüringen
Stater og territorier etablert i 1247
Stater og territorier opphørt i 1583
Helene Wessel

Helene Wessel (født 6. juli 1898 i Dortmund, død 13. oktober 1969 i Bonn) var en tysk katolsk politiker. Hun var leder for Det katolske sentrumspartiet, men sluttet seg senere til GVP og SPD.

Hun var datter av en lokomotivfører, som også var medlem av sentrumspartiet. Allerede mellom 1915 og 1928 var hun partisekretær i partiet. Fra 1923 til 1928 og fra 1933 til 1945 arbeidet hun i forsorgen i den katolske kirke i Dortmund. Mellom 1928 og 1933 var hun medlem av den prøyssiske landdagen, hvor hun hadde ansvaret for forsorgsspørsmål. I 1930 ble hun innvalgt i partiets bestyrelse.

Det katolske sentrumspartiet ble tvunget til å oppløse seg selv i 1933. Etter at partiet var gjenopprettet i 1945 tilhørte hun igjen bestyrelsen, og ble innvalgt i landdagen i Nordrhein-Westfalen i 1946. Mellom 1946 og 1949 var hun utgiver av partiavisen Neuer Westfälischer Kurier. Hun var medlem av det parlamentariske rådet som forberedte den nye grunnloven. Etter Fritz Strickers død ble hun valgt til det katolske sentrumspartiets leder. Hun ble innvalgt i Forbundsdagen, det tyske parlamentet, i 1949, og ble eneste kvinnelige fraksjonsleder. Etter sammenslåingen med Bayernpartiet beholdt hun også denne posisjonen. Hun var også formann for komitéen for den offentlige forsorg. 27. januar 1952 meldte hun seg ut av Sentrumspartiet, og grunnla Gesamtdeutsche Volkspartei (GVP) sammen med Gustav Heinemann (tidligere CDU), Hans Bodensteiner (CSU), Thea Arnold (Zentrum), Hermann Etzel (Bayernpartei), Diether Posser og Johannes Rau. Partiet klarte imidlertid ikke å komme over sperregrensen. De fleste av medlemmene, inkludert Wessel, gikk deretter over til SPD, som Wessel representerte i Forbundsdagen fra 1957 til sin død.

Referanser

Litteratur 
 Friese, Elisabeth: Helene Wessel, 1992, ISBN 3-88474-064-4

Eksterne lenker 
 http://www.dhm.de/lemo/html/biografien/WesselHelene

Medlemmer av Forbundsdagen
SPD-politikere
Personer fra Dortmund
Medlemmer av Det parlamentariske råd
Nordaust-Svalbard naturreservat

Nordaust-Svalbard naturreservat er et naturreservat på Svalbard som ble opprettet 1. juli 1973 og omfatter et område på 55 354 315 dekar (det største av alle verneområdene på Svalbard, uansett vernestatus). Reservatet er direkte tilknyttet Søraust-Svalbard naturreservat i sør.

Naturreservatet omfatter blant annet Kvitøya, Kong Karls Land og Nordaustlandet. Øygruppen Kong Karls Land er det viktigste yngleområdet for isbjørn i denne delen av Arktis. Derfor er det ferdselsforbud her hele året. Forbudet gjelder all ferdsel på øyene og på sjøen i en avstand på minst 500 m fra land eller skjær, og overflyging under 500 m.

Eksterne lenker 
 
 

Nordaustlandet
Kvitøya
Naturreservater på Svalbard
Verneområder opprettet i 1973
Norsk kulturfond

Norsk kulturfond har til oppgave å stimulere norsk åndsliv, verne kulturarven og formidle kunst- og kulturverdier til så mange som mulig. Fondet ble opprettet etter stortingsvedtak i 1964, og administreres av Norsk kulturråd innenfor rammer som vedtas årlig av Stortinget. I 2010 fordelte fondet 430,1 millioner kroner.

Privatpersoner, organisasjoner og institusjoner kan søke tilskudd fra fondet innenfor områdene litteratur og tidsskrift, musikk, billedkunst og kunsthånderk, scenekunst, kulturvern, barne- og ungdomskultur, kunst og ny teknologi, rom for kunst/andre formål. Kategoriene kan endres av Stortinget.

Eksterne lenker
 Norsk kulturfond på www.kulturrad.no

Fond
Norsk kulturråd
Hommell

Hommell var et fransk bilmerke, stiftet av den franske biljournalisten Michel Hommell.  Den første modellen ble vist på Paris-ustillingen i 1990.  Den første produksjonsbilen ble vist på Genève-utstillingen i 1994.  Bilen var bygget på en rørramme og med en 2-liters motor fra Peugeot.

Den lille Hommell-fabrikken produserte mellom 30 og 50 biler årlig, men innstilte produksjonen i desember 2003.

Eksterne lenker
 Bilnorge.no sin historie om merket
 Manoir de l'Automobile
Bilmerker
Gutt

En gutt er et menneskebarn av hannkjønn, i motsetning til ei jente, som er et menneskebarn av hunnkjønn. En voksen person av hannkjønn blir omtalt som en mann. En ung mann som ennå ikke har tiltrådt de rollene som rent miljømessig forventes av en mann, som å forsørge sin familie og å ha en fast jobb, kan også omtales som en gutt, for eksempel i sammensetninger som en ung gutt, det vil si «en ung mann», gårdsgutt eller tjenestegutt.

Gutterollen i samfunnet 
Den kroppslige overgangen fra gutt til voksen mann starter med puberteten i tolvårsalderen. Den sosiale gutterollen fortsetter imidlertid ofte inn i voksen alder. Den lange ungdomstida skyldes først og fremst  at skolegangen er lengre nå enn tidligere, at ungdomskulturen er blitt stadig tydeligere og at ungdom siden 1950-tallet er blitt definert som en egen kommersiell målgruppe. Mange unge menn opplever seg derfor i dag som gutter inntil de får egne barn. 

Gutterollen har variert svært mye i forskjellige kulturer og gjennom historien. Mange steder har det vært ritualer for å markere overgangen fra gutt til mann eller fra barn til voksen, blant annet indirekte gjennom for eksempel konfirmasjon og militærtjeneste. I tillegg til gutters og jenters medfødte, biologiske forskjeller, blir dessuten alle barn preget av sosiale kjønnsroller i omgivelsene. I de fleste samfunn har gutter tradisjonelt hatt større status og verdi enn jenter. Flere mener imidlertid at mange gutter taper i det moderne kunnskapssamfunnet som belønner sosial intelligens, fleksibilitet og evne til teoretisk innlæring høyere enn fysisk styrke og selvhevdelse.

Etymologi og betydning 
Begrepet gutt tilsvarer det danske dreng, det svenske pojke og engelske boy. Ordet gutt har en litt uviss opprinnelse, men stammer antakelig enten fra det norske dialektordet gaut, det vil si «pratmaker» eller «skrythals» (jamfør det islandske gautan som betyr «prat») eller det nederlandske guit som betyr «skøyer» eller «spilloppmaker» (jamfør det eldre tyske gauzen som betyr «skrike» eller «kjefte»). På dansk brukes gutt særlig rosende om en kvikk gutt eller en sterk og flink, ung mann.

Se også 
 Barndom – barn – pubertet – ungdom – mann
 Guttekor – guttesopran
 Jente
 Kjønnsroller
 Liste over norske guttenavn

Eksterne lenker 
 
 Søk på «gutt» i norske ordbøker: 

Barn
Kjønn

ar:ولد
Mosjøen Idrettslag

Mosjøen Idrettslag (stiftet i 1892) er et idrettslag i Mosjøen i Nordland. Klubben består i dag av ei fotballgruppe, ei turngruppe og ei skigruppe. Klubben er imidlertid mest kjent for sitt fotballag. Klubbens draktfarger er blå trøyer og hvite bukser.

Klubbens argeste rivaler på fotballbanen er de to Rana-klubbene, Mo og Stålkameratene, og i noe mindre grad Sandnessjøen og Brønnøysund.

Fotballgruppa arrangerer hvert år Kippermocupen, som er en fotballturnering for aldersbestemte lag. Mosjøen IL arrangerte også Landsturnstevnet i 2005.

Tabellen

Historikk
Mosjøen Turnforening ble stiftet i 1892, og dette blir også regnet som oppstartsåret til den nåværende klubben. Mosjøen Fodboldklubb ble stiftet 5. juni 1909, og i 1914 valgte de to foreningene å slå seg sammen til én klubb under det nye navnet Mosjøen Idrettslag.

MIL var den første fotballklubben i Nord-Norge som fikk egen gressbane, og klubben spilte fem sesonger på nest høyeste nivå i divisjonssystemet på 1970-tallet, men rykket ned i 1978. Det nærmeste man har kommet en retur til nest øverste divisjon siden den gang var i 1988, da MIL kom på andreplass i sin avdeling.

I 1983 gikk klubbens juniorlag helt til finalen i norgesmesterskapet for juniorer. I finalen tapte man 2–3 mot Moss, som blant annet hadde de senere landslagsspillerne Erland Johnsen og Rune Tangen på laget. Til tross for denne prestasjonen, var det bare én spiller på Mosjøens juniorlag som senere spilte på øverste nivå i norsk fotball – Per Joar Hansen. 

Klubbens seniorlag spiller for tiden i 3. divisjon, etter å ha rykket ned fra 2.divisjon i 2000, i forbindelse med omleggingen fra åtte til fire 2. divisjonsavdelinger. Sesongen 2005 kom Mosjøen på 3.-plass i sin 3. divisjonsavdeling.

I 2010 gikk juniorlaget til MIL helt til semifinalen i Norway Cup. Laget avsluttet på en sterk 3.-plass etter å ha slått blant annet Vålerengas juniorlag. Samme sesongen ble laget kåret til årets lag i Vefsn under Idrettsgallaen i Mosjøen, der de mottok en internsports pris, der nettopp denne tredjeplassen var hovedgrunnen.

Kjente spillere
Per Joar Hansen: spilte i Tippeligaen for Rosenborg og Strindheim; har vært trener for Rosenborg og assistenttrener for landslaget.
Bent Inge Johnsen: spilte i Tippeligaen for Bodø/Glimt, Rosenborg og Odd; tatt ut i landslagstroppen (1995) uten å spille.
Espen Isaksen: spilte i Tippeligaen for Stabæk, Tromsø og Odd; tidligere junior i Rosenborg; aldersbestemte landskamper.
Thomas Drage: har spilt i Eliteserien for Tromsø og Bodø/Glimt; spiller i dag for Fredrikstad; én A-landskamp (2012).
Håkon Stenersen: har spilt i Obosligaen for Bryne.
Conny Månsson: spilte også for bl.a. Kristiansund og Kongsvinger.
Marcus og Martinus Gunnarsen: bedre kjent som plateartister; spiller i dag (2022) på A-laget til Mosjøen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
Norges Fotballforbund: Mosjøen IL

Idrettslag i Nordland
Idrettslag etablert i 1892
Fotballag i Nordland
Fotballag etablert i 1892
Sport i Vefsn
Innico Caracciolo den eldre

Innico Caracciolo (den eldre) (født 7. mars 1607 i Napoli i Italia, død 30. januar 1685 i Napoli) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.

Pave Alexander VII (1655–1667) utnevnte ham til en av fire nuntier til dronning Christina av Sverige.

Han ble kreert in pectore til kardinal i februar 1666 av pave Alexander VII, publisert ved konsistoriet i mars 1667. Han fikk San Clemente som tittelkirke.

Han var erkebiskop av Napoli 1667–1685.

Han deltok ved konklavet 1667 som valgte pave Klemens IX, ved konklavet 1666–1670 som valgte pave Klemens X, og ved konklavet 1676 som valgte pave Innocens XI.

De andre kardinaler i samme slekt var Marino Ascanio Caracciolo (kreert 1535), Innico Caracciolo den yngre (1715), Niccolò Caracciolo (1715), Giovanni Costanzio Caracciolo (1759), Diego Innico Caracciolo (1800), og Filippo Giudice Caracciolo, Orat. (1833).

Eksterne lenker
  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Kardinaler reservert in pectore
Italienske katolske biskoper
Pavelige diplomater
Pavelige nuntier
Italienske kardinaler
Personer fra Napoli
Fødsler i 1607
Dødsfall i 1685
Ararat

Ağrı (armensk: Արարատ; persisk: آرارات; hebraisk: ) er det høyeste fjellet i Tyrkia

Det er en snødekt, inaktiv vulkan i det nordøstre Tyrkia, 16 kilometer vest for den iranske grensa og 32 kilometer sørøst for den armenske. Fjellmassivet består av to topper, hvorav den høyeste er 5 137 moh og den lavere er 3 925 moh.

Ararat er en stratovulkan, og var en aktiv vulkan før 2000 f.Kr. I juli 1840 ble området rammet av et jordskjelv, som ødela St. Jakob-klosteret og kapellet som befant seg der. Noe vulkansk aktivitet kan ha funnet sted da.

Fjellet ble første gang besteget i 1829 av Friedrich Parrot.

Referanser

Eksterne lenker 
 Mount Ararat, Armenia fra NASA Earth Observatory
 Global Volcanism Program

Armenia
Vulkaner i Asia
Stratovulkaner
Fjell over 5000 meter
Fjell i Armenia
Kaukasus
Innico Caracciolo den yngre

Innico Caracciolo (den yngre) (født 8. juli 1642 i borgen Martini ved Taranto i Italia, død 6. september 1730 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie og var senere biskop av Aversa 1697–1730.

Han ble kreert in pectore til kardinal i mai 1715 av pave Klemens XI, publisert ved konsistoriet i desember 1715.

Han deltok ved konklavet i 1721 som valgte pave Innocens XIII, ved konklavet i 1724 som valgte pave Benedikt XIII og ved konklavet i 1730 som valgte pave Klemens XII.

De andre kardinaler i samme slekt var Marino Ascanio Caracciolo (kreert 1535), Innico Caracciolo den eldre (1666), Niccolò Caracciolo (1715), Giovanni Costanzio Caracciolo (1759), Diego Innico Caracciolo (1800) og Filippo Giudice Caracciolo (1833).

Eksterne lenker
  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Kardinaler reservert in pectore
Italienske katolske biskoper
Italienske kardinaler
Personer fra provinsen Taranto
Fødsler i 1642
Dødsfall i 1730
Krokodiller

Alligatorfamilien
 Krokodillefamilien
 Gavialfamilien

Krokodiller (Crocodylia) er de fysisk største nålevende krypdyrene, og består som 27 arter. Krokodillene oppsto trolig for omkring 84 millioner år siden.

Anatomi 
De er karakterisert ved hodet med den langstrakte snuten. Øyne og nesebor er sterkt fremspringende på oversiden av hodet. Kjevene er store med kjegleformede tenner. Nye tenner dannes hele livet igjennom til erstatning for de utslitte. De har fem tær på forbena og fire på bakbena. Tærne er til en viss grad forbundet med svømmehud. Halen er lang, kraftig og sammenpresset fra siden, den tjener som svømmeredskap. Ryggen dekket av hornskjold, i tillegg til beinplater i lærhuden.

Hjernen er ganske avansert.
Hjertet er i motsetning til for andre nålevende krypdyr delt i to forkamre og to hjertekamre.
Denne egenskapen deler krokodillene med fuglene, som er søstergruppen deres.

Forplantning 
Alle krokodiller legger egg. Hos flere arter vokter voksne krokodiller eggene og tar seg til en viss grad av ungene. Typisk er det slik at det bygges et slags rede hvor eggene dekkes over med plantedeler eller jord. Temperaturen påvirker kjønnet, og lav temperatur gir bare hunner, mens høy temperatur gir hanner. Når moren hører lyd fra de nyklekte ungene blir de gravet fram. Flere arter tar med seg ungene til vannet ved å bære dem i munnen.

Fossiler 
Mekosuchinae er en gruppe av krokodiller som døde ut da mennesker koloniserte stillehavsøyene. Det er usikkert om de skal regnes som en underfamilie av ekte krokodiller, eller om de utgjør en egen familie, Mekosuchidae, innenfor Crocodyloidea.

Man kjenner også til flere utdødde dyreformer som ligner krokodiller, deriblant noen som i enda større grad var knyttet til vann og som hadde ben som lignet luffer. En av disse var Geosaurus, som man har funnet fossiler av ganske langt nord.

Systematikk 
De nålevende krokodillene omfatter en tyvetalls arter som gjerne deles i hovedgruppene gavialer, «ekte» krokodiller, alligatorer og kaimaner. 

Inndelingen av de nålevende krokodillene (gjengitt i hierarkisk skrivemåte):
 Gavialfamilien
 Crocodyloidea
 Alligatoridae
 Alligatorer (Alligator)
 Kaimaner (Caimanidae)
 Egentlige krokodiller (Crocodylidae)
 Falsk gavial
 Crocodylinae
 Dvergkrokodille (Osteolaemus tetraspis)
 Ekte krokodiller (Crocodylus)

Se også 
 Krokodilletårer

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Forskning.no: Bisarre krokodiller i kritt, fortidens utdødde krokodiller, 21. november 2009
Tryvannstårnet

Tryvannstårnet er et 118 meter høyt tårn i Oslo. Tårnet er bygd 529 meter over havet nær Tryvann. 

Tryvannstårnet ble bygget i 1962 for å sende kringkastingssignaler videre til radio- og fjernsynsomformere i hele Norge. I 2017 ble FM-radiosendere herfra slått av, og tårnet hadde dermed ikke lenger noen operativ bruk. Tårnet eies av Oslo kommune, men ble driftet av Telenor-eide Norkring inntil 2017.

60 meter oppe i tårnet er det en observasjonsplattform hvorfra man på klare dager kan se helt til Sverige i øst og Gaustatoppen i Telemark i vest, omkring 120 km unna. Til sammenlikning ligger Bergen om lag 300 km unna i luftlinje. Observasjonsplattformen var tidligere et populært turistmål, men den ble stengt i 2005 på grunn av nye brannsikkerhetsforskrifter som ville bety en større investering. Stengingen hadde også sammenheng med sterkt fallende besøkstall. På 1980-tallet og 1990-tallet hadde tårnet 100 000 besøkende, mens det siste året det var åpent var det kun 25 000 som besøkte tårnet.

Tidligere tårn 
Dagens tårn er det fjerde i rekken. Det første utkikkstårnet ble bygget allerede i 1867 av Thomas Heftye. I 1883 ble tårnet erstattet av et nytt og bedre tårn og samtidig gitt i gave til byen. Tårnet ble stående fram til 1923. Først i 1934 ble et tredje og ytterligere forbedret tårn bygget. Tårnet ble bygget i kraftig rundtømmer og var 18,5 meter høyt. De tre første tårnene var alle bygget i tre og kun ment som utkikkstårn.

Radiohistorie 
I 1923 ble det første radioprogrammet i Norden sendt ut fra en liten sender i nærheten av dagens tårn. På det meste var det tre radiomaster i området, i dag kun en. FM-senderne er de siste gjenværende tekniske installasjonene i tårnet, og etter slukkingen av FM-nettet, vil FM-senderne demonteres og det vil ikke lenger være noen tekniske installasjoner i tårnet.

Postkontor 
I årene fra 1963–1976 hadde Tryvannstårnet eget postkontor, eller sesongbrevhus, fra mars til september.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Tryvannstårnet
 NRK slukket FM-kanalene på Østlandet
 vartoslo.no

Byggverk i Oslo
Nordmarka
Tårn i Norge
Byggverk fullført i 1962
Analyse

En analyse er en nøyaktig undersøkelse av noe som er sammensatt av flere bestanddeler for å forklare et gitt problem, en gitt utviklinger en systematisk undersøkelse. Den enkelte bestanddel kan bli subjekt/objekt i en ny analyse osv. til ønsket nøyaktighet i betraktningen er nådd. Det motsatte prinsipp er en syntese.

De forskjellige vitenskapene som for eksempel matematikk, informatikk, grammatikk, fysikk, kjemi eller filosofi, samfunnsvitenskap har hver sine egne analysemetoder. 

I grammatikk brukes ordet analyse oftest om å bestemme forskjellige ledd i en setnings oppbygning, ordklasser, funksjon og innbyrdes forhold. 

Analyse er et viktig innslag i humanistisk og vitenskapelig kompetanse. Analyse er en slik tilnærming. Man kan oppnå et nytt blikk på en tekst ved at man gir seg selv litt distanse til verket og stiller noen spørsmål til sin egen opplevelse. Analyse er ikke beskrivelse. Analyse dreier seg om å få tak på mening som ikke ligger opp i dagen. Analyse er fortolkning. En analyse gir ingen endelige svar.

Analyse innen samfunnsvitenskap
Samfunnsvitenskap har mange måter for å analysere objekter. For eksempel

 Filmanalyse
 Bildeanalyse

Analyse innen filosofi
Analyse som filosofisk metode ble utviklet av René Descartes i Discours de la Méthode som kom ut i 1637.

Analyse innen matematikk

I matematikken er analysen en fellesbetegnelse for den grenen av matematikk som befatter seg med grenser av uendelige størrelser.

Det finnes mange metoder for analyse innen matematikk, se: 
 Matematisk analyse
 Kompleks analyse
 Funksjonalanalyse
 Harmonisk analyse
 Ikke-standard analyse
 Numerisk analyse
 Reell analyse
 Konstruktivistisk analyse

Analyse innen musikk 
Auditiv Analyse

Referanser

Se også
Litterær analyse

Vitenskapsteori
Litteratur
Samfunnsvitenskap
Greske ord og uttrykk
Kritisk tenkning
Tanke
Empiri
BMW PGA Championship

For turneringen med samme navn på PGA-touren, se Western Open

BMW PGA Championship er en årlig golfturnering for menn på Europatouren. Den ble første gang avholdt i 1955 og var i mange år kjent som Volvo PGA Championship. Turneringen spilles i mai på West Course på Wentworth Club utenfor London.

Wentworth er hovedkvarteret til PGA European Tour, og BMW Championship ansees ofte for å være flaggskipsturneringen på Europatouren fordi den avholdes på Wentworth og har den største premiepotten blant turneringene som arrangeres av PGA European Tour. Det er imidlertid flere turneringer på Europatouren som er mer lukrative, herunder major-turneringene og World Golf Championships, men disse arrangeres av andre organisasjoner.

Eksterne lenker
 BMW Championship – offisielt nettsted

Golfturneringer i Storbritannia
Sportsarrangementer i England
Surrey
BMW
Repeterende arrangementer etablert i 1955
Sport i Storbritannia i 1955
Michael Momyr

Michael Jan Momyr (født 8. august 1956 i Trondheim) er en norsk politiker (H). Han er leder i Trøndelag Høyre fra 2017, og var stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag 2001–2005 og Åfjords ordfører 1990–1995.

Familie og yrkesliv 
Han vokste opp på slektsgården Nordre Momyr i Norddalen i Åfjord som sønn av landpostbud og gårdbruker Melkior Momyr og kontorfullmektig Jorunn Johansen. Han er gift med sykepleier Jorunn Windspoll.

Han tok en militær utdannelse, og fungerte som befal ved BRIG N i Harstad i 1977 samt befal og instruktør ved Befalsskolen for Infanteriet i Trøndelag 1977–1979. Mellom 1979 og 1995 var han gårdbruker med melkeproduksjon på Nordre Momyr, hvoretter han forpaktet bort jorden. Etter ti år som politiker på heltid var Momyr seniorrådgiver i et prosjekt om internasjonalisering i NHO 2005–2007 og rådmann i Roan kommune 2007–2013. Fra 2013 er han rådgiver i vindkraftselskapet Sarepta Energi.

Politisk arbeid 
Momyr var medlem av Åfjord kommunestyre og formannskap 1988–1999, varaordfører 1988–1990 og ordfører 1990–1995. Han var også leder i Åfjord Høyre 1980–1988, leder i Sør-Trøndelag Høyre 1994–2002 og medlem av Sør-Trøndelag fylkesting og fylkesutvalg 1995–2001.

Momyr var vararepresentant til Stortinget fra Sør-Trøndelag 1993–2001 og 2005–2009 samt fast innvalgt representant 2001–2005, og har til sammen fem års ansiennitet fra Stortinget. Momyr var medlem av Stortingets næringskomité 2001–2005, og fungerte som Høyres landbrukspolitiske talsmann.

I 2015 ble han innvalgt i Trondheim bystyre, hvor han har vært nestleder i byutviklingskomiteen og nestleder i finans- og næringskomiteen. I 2017 ble han valgt til leder for det sammenslåtte Trøndelag Høyre.

Momyr har vært styremedlem i TrønderEnergi, medlem av SpareBank 1 Midt-Norges forstanderskap 1995–2005 og leder i det regionale brukerutvalget for Helse Midt-Norge. Han var lagrettemann, doms- og skjønnsmann ved Frostating lagmannsrett 1983–1995.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Høyre
Stortingsrepresentanter for Sør-Trøndelag
Stortingsrepresentanter 2001–2005
Ordførere i Åfjord
Høyre-ordførere i Sør-Trøndelag
Rådmenn
Norske bønder
Norske offiserer
Personer fra Åfjord kommune