alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Fylkesvei 3128

Fylkesvei 3128 går mellom Olsrød og Vallø i Tønsberg kommune. Veien er 3,2 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 510 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Tønsberg
Fylkesvei 3152

Fylkesvei 3152 går mellom Emmerød og Rakkås i Tønsberg kommune.

Da Vestfoldbanen ble oppgradert mellom Barkåker og Tønsberg i 2011 ble strekningen vest for Barkåker stasjon flyttet til Sportsveien, slik at den tidligere planovergangen ble ertattet av en bru lenger sør.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 540 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Tønsberg
Fylkesvei 3120

Fylkesvei 3120 går mellom Kjelle og Tønsberg sentrum i Tønsberg kommune. Veien er 1,3 km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 468 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Tønsberg
Regneark

Regneark er programvare som blant annet kan kalkulere data horisontalt og vertikalt fra tabeller. Regneark brukes til bokføring og behandling av innsamlede data, og til å presentere det kalkulerte resultatet i ulike typer grafer.  De første kommersielle suksessene med regneark var VisiCalc, som ble så populær at det hadde en vesentlig effekt på salget av mikrodatamaskinen Apple II og Lotus 1-2-3, som gjorde det samme for PC-er i 1983.

Moderne regnearkprogrammer inneholder ferdige funksjoner og formler som dekker mye av behovet for de fleste yrkesgrupper.

Eksterne lenker
Produsenter av regneark:
 OpenOffice.org (OpenOffice på Wikipedia)
 StarOffice 
 Microsoft Office
 Koffice
 Apple iWork
Hilde Sandvik (journalist)

Hilde Sandvik (født 30. april 1970 i Erfjord, Suldal kommune) er en norsk journalist og tidligere kultur- og debattredaktør i Bergens Tidende. Sandvik var elev ved Stavanger katedralskole.Hun er utdannet cand.philol. fra Universitetet i Bergen.

Journalist og redaktør
Hun var i perioden 2003-06 redaktør i nynorsk-magasinet Syn og Segn sammen med Marit Eikemo.

Sandvik var sommeren 2005 debattredaktør i Dagbladet. Hun har også vært spaltist i Klassekampen samt skribent i flere andre publikasjoner. Sandvik var i Bergens Tidende fra 2006 til 2016, først som journalist, så debattredaktør, og i 2010–16 var hun kultur- og debattredaktør.

I 2012 fikk Sandvik Kulturdepartementet sin nynorskpris for journalister, sammen med Katrine Sele.

I 2016 lanserte Sandvik Broenxyz, et nordisk mediehus, med seg selv som redaktør.

I 2020 kom radioprogrammet Norsken, svensken og dansken på NRK P2, DR P1 og SR P1, innom rammen for Nordvision.

Styreverv 
Hilde Sandvik er medlem av Utvidet Råd i Studentersamfunnet i Bergen. Utvidet Råd består av ressurspersoner fra akademia, mediebransjen og kulturlivet i Bergen, og er et kompetanseorgan for Studentersamfunnet.  Hun har tidligere vært styremedlem i samtidsmusikkfestivalen Borealis og nestleder i Norsk Tidsskriftsforening. 

Sandvik har siden 2016 vært styremedlem i Amedia, og er i 2020 nestleder i styret.

Forfatter 
Våren 2007 kom Sandvik ut med boka Hersketeknikk, skrevet sammen med Jon Risdal. I Diverse teikningar, også frå 2007, stod Marvin Halleraker i Bergens Tidende for tegningene og Hilde Sandvik for teksten. Høsten 2008 kom boka Traktorland sammen med Knut Egil Wang.

Bibliografi 
 Hersketeknikk, sammen med Jon Risdal, Spartacus (2007)
 Diverse teikningar, sammen med Marvin Halleraker, Bergens Tidende (2007)
 Traktorland, sammen med Knut Egil Wang, Cappelen Damm (2008)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Personer fra Suldal kommune
Norske redaktører
Norske kvinnesaksforkjempere
Norske journalister
John C. Calhoun

John Caldwell Calhoun (født 18. mars 1782 i Abbeville County i Sør-Carolina i USA, død 31. mars 1850 i Washington, D.C.) var en ledende sørstatspolitiker og politisk filosof fra Sør-Carolina, USA. Han var kjent som talsmann for slaveri og mente at det å eie sorte mennesker var en «garanti for sivilisasjon». Hans idéer førte til den amerikanske borgerkrigen et tiår etter hans død. Han etablerte Nullifier Party i 1828 som en utbryter fra Det demokratisk-republikanske parti.

Calhoun hadde flere toppolitiske verv i USA i løpet av sin karriere. Han satt i Representantenes hus i Kongressen fra 1810 fram til 1817, da han ble landets krigsminister (forløperen til dagens forsvarsminister) under president Monroe. Han var senator fra Sør-Carolina 1832–1843 og 1845–1850.

Han var krigsminister fram til han ble USAs 7. visepresident, først under president John Quincy Adams (1825–1829), så under president Andrew Jackson (1829–1832). Han trakk seg fra stillingen som visepresident for å kunne sitte i Senatet, hvor han følte han hadde mer makt. 1. april 1844 ble han USAs utenriksminister i president Tylers regjering, en stilling han beholdt i nesten et år fram til presidentskiftet i 1845.

Calhoun døde av tuberkulose i 1850 og ble gravlagt i hjemstaten South Carolina.

Calhoun College (etablert 1933) ved Yale University har navn etter Calhoun som var utdannet ved Yale. Da Yale fikk flere svarte studenter på 1960-tallet ble navnet et tema for offentlig debatt. Et glassmaleri som viste Calhoun med en knelende slave i lenker ble kritisert på 1990-tallet, og da ble slaven fjernet fra bildet. Det har også vært foreslått å endre navn på colleget, Edward Bouchet er et alternativ til nytt navn.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  University of Virginia: John C. Calhoun – Timeline, quotes, & contemporaries, via University of Virginia
  Detailed biography, via USS John C. Calhoun (SSBN-630) Veterans Association
  John C. Calhoun House  at Clemson University.
  Other images via The College of New Jersey: , , 
  Response to Calhoun's Disquisition 

USAs visepresidenter
USAs utenriksministre
USAs krigsministre
Senatorer fra Sør-Carolina
Kongressrepresentanter fra Sør-Carolina
Personer fra USA av skotsk opphav
Personer fra Abbeville County i Sør-Carolina
Australian Open 1990

Australian Open 1990 er en Grand Slam-turnering i tennis og ble spilt mellom 15. og 28. januar i Melbourne.

Menn

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Kvinner

Kvartfinaler

Semifinaler

Finale

Eksterne lenker 
 ITF Menn, Kvinner

Australian Open
Tennis i 1990
Sport i Australia i 1990
MedlinePlus

MedlinePlus er en internett-side som tilbyr helse-informasjon fra verdens største medisinske bibliotek, United States National Library of Medicine.

Eksterne lenker
 

Helse
Databaser
Nina Witoszek

Nina Witoszek-Fitzpatrick, også kalt Walentyna Witoszek, (født 15. juli 1954) er en polsk-irsk-norsk litteraturviter, kulturhistoriker og forfatter. Hun er forsker I (forsker med professorkompetanse) og forskningsleder ved Universitetet i Oslos senter for utvikling og miljø. Witoszek har også vært gjesteprofessor ved Stanford University.

Karriere og arbeid
Witoszek vokste opp vest for Kraków i Polen, der hun som student ble involvert i et opposisjonelt kulturelt miljø. Hun måtte flykte fra Polen i 1983 på grunn av sitt arbeid i et undergrunnsforlag. På 1990-tallet underviste hun i sammenlignende kulturhistorie i Galway og Firenze.

Witoszek vant Fritt Ord-prisen i 2005 for at hun «skarpt og velformulert har formidlet østeuropeiske erfaringer inn i norsk debatt og utfordret norske standardoppfatninger».

Noen av hennes mest siterte akademiske arbeider omhandler Arne Næss' økofilosofi og moderne skandinavisk kulturell identitet.

Utgivelser 
 Fables of the Irish Intelligentsia (1991), novellesamling
 Faustynas elskere (1994), roman
 Norske naturmytologier (1998)
 Arne Næss and the Progress of Ecophilosophy (1999)
 Turbulent sone (2000, manus til TV-film)
 Kultur og krise (2002) 
 Daimon (2004), roman 
 Verdens beste land (2009) ISBN 9788203229671

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Nina Witoszeks hjemmeside

Polske filosofer
Personer fra Pszczyna fylke
Mottakere av Fritt Ords Pris
Koi

Koi er domestiserte varianter av karpe (Cyprinus carpio). De kommer opprinnelig fra Kina og er vidt utbredt i Japan, hvorfra navnet kommer (鯉, japansk: [koꜜi], eller mer spesifikt nishikigoi (錦鯉, [niɕi̥kiꜜɡo.i]).

De er nære slektninger av gullfisken (Carassius auratus). De ulike stilene av avlsformer har blitt svært lik, sannsynligvis fordi japanske oppdrettere har prøvd å etterligne gullfisk, men er altså snakk om en annen art.
Koi blir betydelig større enn gullfisk.

Koi er introdusert på alle kontinenter unntatt Antarktika.

Koi, og tatoveringer og andre avbildninger av koi, regnes tradisjonelt som lykkebringende.

Priser 
Voksne utstillingskoi kan ha en markedsverdi på over 20 000 kroner, avhengig av kvalitet og størrelse, og auksjonssummer kan i ekstreme tilfeller nærme seg 10 millioner kroner for ett individ. Et mer normalt prisområde for koi i hagedam er mellom 50 og 2000 kroner pr. individ, avhengig av kvalitet og størrelse.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

 

Karpefamilien
Akvariefisk

ja:コイ#観賞魚・錦鯉（ニシキゴイ）
Karpe

Karpe, Cyprinus carpio, er en art i karpefamilien. Den kan bli opp til 1,2 meter lang og veie 37,3 kg. Ville karper når likevel bare 20–33 % av denne størrelsen. Den eldste kjente karpen ble 47 år gammel.

Den største innmeldte karpe som er tatt på sportsfiskeredskap i Norge, veide . Rekorden ble satt i Ulsrudvannet i Oslo 10. september 2014.

Koi er en oppdrettsvariant av karpe som opprinnelig kommer fra Kina, og ble spredt til vesten gjennom Japan. Selv om vinteren overlever koi i vannet under isen. Koi selges mange plasser for svært høye summer. De kan brukes i konkurranse og til auksjon. Man ser på størrelse og farge. En fin koi kan koste opp mot 200 000 NOK.
Koi er også et populært motiv, i Kina står det for lykke. Mange vil ha det som tatovering i Vesten.

Skjellmønstrene hos karpebestander kan deles opp i fem typer: Lærkarpe, radkarpe, skjellkarpe, speilkarpe og villkarpe.

I Fremmedartslista 2018 er karpe plassert i kategorien «høy risiko» på grunn av stort invasjonspotensial og liten økologisk effekt.

Taksonomi 
Det er to eller tre underarter:
 Cyprinus carpio carpio finnes i Øst-Europa (blant annet i elvene Donau og Volga)
 Cyprinus carpio haematopterus finnes i Øst-Asia
 Cyprinus carpio rubrofuscus finnes i Sørøst-Asia. Flere autoriteter regner den som en egen art, Cyprinus rubrofuscus

Karpen er så nært beslektet med gullfisk (Carassius auratus) og karuss (C. carassius) at den kan hybridisere med den. Hybrider av karpe og karuss kalles karpekaruss og brukes av og til i oppdrettet fordi de i noen grad kombinerer karussens hardførhet og motstandsdyktighet mot sykdommer med karpens hurtigere vekst og størrelse. Slike hybrider er sterile.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Karpefamilien
Fisker formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Europas ferskvannsfisker
Høyrisikoarter på fremmedartslista
Ryszard Kapuściński

Ryszard Kapuściński (født 4. mars 1932 i Pińsk (da i Polen og nå i Hviterussland), død 23. januar 2007 i Warszawa) var en polsk journalist, essayist og forfatter.

Han debuterte som lyriker, da han 17 år gammel fikk et dikt publisert i tidsskriftet Dziś i jutro. 23 år gammel forlot han Polen for første gang, da for å dra på reportasje til India. Denne reisen ble den første av en lang serie utenlandsopphold.

Kapuściński var gjennom årene utenrikskorrespondent for det polske nyhetsbyrået PAP (Polska Agencja Prasowa). Lenge var han Polens eneste korrespondent i Afrika. I lange perioder var han også stasjonert i Latin-Amerika og Asia.

Kapuściński ble fremfor alt kjent for sine reportasjebøker som blander store hendelser med personlige refleksjoner og en sterk sans for detaljer. Den omfattende dekningen fra Afrika dannet grunnlaget for hans berømmelse, og boken Keiseren om Haile Selassie gjorde han kjent for et større publikum. Blant senere utgivelser er Sjahenes sjah, om Iran før revolusjonen, og Imperiet, en reportasjebok om Sovjetunionen som begynner med Sovjetunionens erobring av hans fødeby Pinsk i 1939, fortsetter med reportasjereiser med Den transsibirske jernbanen og til de sørlige republikker på 1950-tallet og ender med en reportasjesamling fra ulike deler av Sovjetunionen i forbindelse med landets endelige oppløsning.

Bibliografi 
Bøker på norsk:

 Keisaren (Cesarz), 1986, oversatt av Ole Michael Selberg – Kapuścińskis beretning om Haile Selassies Etiopia. ISBN 82-521-2727-4
 Sjahen (Szachinszah), 1988, oversatt av Ole Michael Selberg – Kapuścińskis side av historien om den siste sjahen av Iran. ISBN 82-521-3037-2
 Imperiet (Imperium), 1994, oversatt av Ole Michael Selberg – Kapuścińskis oppgjør med Sovjetunionen.
 Fotballkrigen (Wojna futbolowa), 1992,  oversatt av Jan Brodal – Denne boken dreier seg mest om Afrika, men omtrent 40 sider er viet til forfatterens opphold i Latin-Amerika, som boktitelen henviser til. To fotballandskamper utløste i 1969 krig mellom El Salvador og Honduras. Krigen varte i hundre timer, krevde  liv og gjorde omkring  mennesker hjemløse. ISBN 82-03-16990-2  
 Ibenholt (Heban), 2001, oversatt av Ole Michael Selberg – 40 år som korrespondent i Afrika resulterte i denne essaysamlingen.  ISBN 82-03-20503-8 
 Reiser med Herodot (Podróże z Herodotem), 2006, oversatt av Ole Michael Selberg. ISBN 82-03-20937-8
 Atter ein dag – Angola 1975, 2008, oversatt av  Ole Michael Selberg  – Kapuscinski skildrer borgerkrigen i Luanda.  ISBN 8203211259

Referanser

Eksterne lenker 
 

Polske forfattere
Polske journalister
Polskspråklige forfattere
Personer fra Pinsk
The Covenant

The Covenant er en skrekkfilm/thriller fra 2006, regissert av Renny Harlin. Filmen er basert på boken The Covenant av Aron Coleite og Tone Rodriguez.

Handling 
I 1692 formet fem familier et stillhetsløfte i Ipswich i Massachusetts. En av familiene ble utryddet i begynnelsen av heksejakten, men det store spørsmålet er; ble de egentlig utryddet?

The Covenant forteller historien om sønnene av Ipswich, fire unge studenter ved Spencer Academy som fortsatt er bundet av stillhetsløftet forfedrene deres avla. Som etterkommere av de opprinnelige familiene som bosatte seg i Ipswich på 1600-tallet har alle guttene blitt gitt utrolige krefter, som en del av deres arv.

Da liket av en student blir oppdaget etter en fest, begynner hemmelighetene å komme for en dag, noe som truer med å bryte taushetsløftet som har beskyttet familiene i hundrevis av år.

Skuespillere 
 Steven Strait som Caleb Danvers. Filmens protagonist. En av de fire Ipswich-sønnene.
 Sebastian Stan som Chase Collins. En ny student ved Spencer Academy.
 Laura Ramsey som Sarah Wenham. En student ved Spencer Academy som flyttet dit fra Boston.
 Taylor Kitsch som Pogue Parry. Den eldste av Ipswich-sønnene.
 Jessica Lucas som Kate Tunney. Kjæresten til Pogue.
 Toby Hemingway som Reid Garwin. En av de fire Ipswich-sønnene.
 Chace Crawford som Tyler Simms. Den yngste av Ipswich-sønnene.
 Kyle Schmid som Aaron Abbot. Student ved samme skole som Ipswich-sønnene.
 Sarah Smyth som Kira Snider. En snobbete med-student, og Aaron's kjæreste.
 Wendy Crewson som Evelyn Danvers. Caleb's mor. En alkoholiker.
 Stephen McHattie som William Danvers III – Caleb's far.
 Kenneth Welsh som Provost Higgins. Direktør for Spenser Academy.
 Jon McLaren som Bordy Becklin.

Eksterne lenker 
 
 

Skrekkfilmer fra USA
Filmer fra 2006
Engelskspråklige filmer
Eduardo Duhalde

Eduardo Alberto Duhalde Maldonado (født 5. oktober 1941 i Lomas de Zamora) er en argentinsk politiker. Han var Argentinas president fra 2. januar 2002 til 25. mai 2003.

Referanser

Eksterne lenker 
 Utførlig biografi (på spansk)

Argentinske presidenter
Personer fra Lomas de Zamora
Fødsler i 1941
Fylkesvei 3098

Fylkesvei 3098 går mellom Teige i Tønsberg og Borgheim på Nøtterøy i Færder kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 428 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Tønsberg
Veier i Færder
Glattbiller

Phalacrus
 Olibrus
 Stilbus

Glattbiller (Phalacridae) er en familie av små, mørke, glatte og blanke biller. De kan ligne på mycelbiller (Leiodidae), men skiller seg klart fra disse på formen på antennene. Man finner dem oftest på blomster, der de spiser pollen. Noen arter lever av rustsopper. Det er funnet elleve arter i Norge.

Utseende 
Små (1 – 3,3 mm), ovale, blanke og glatte biller. Hode, brystskjold og dekkvinger danner en jevn kurve. På farge er de oftest mørkt brunlige eller svarte. Sidekantene på brystskjoldet og dekkvingene er markerte og noe avflatede. Oversiden er sterkt hvelvet, undersiden flat. Hodet er temmelig stort og bredt med lite utstående fasettøyne. Antennene varierer i lengde, men er aldri spesielt lange, de består av 11 ledd og ender i en tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er mye bredere enn langt uten tydelig punktering. Dekkvingene er jevnt rundet tilspisset bakover, vanligvis uten tydelige punktrekker. På hver side av midtsømmen er det en påfallende, dyp sømstripe i alle fall i den bakerste delen. Beina er korte, føttene er fem-leddete, men det fjerde leddet er svært lite slik at det ser ut som fire ledd. I alle fall ett av fotleddene er tolappet.

Levevis 
Både larver og voksne biller kan finnes på blomster, særlig av planter i kurvplantefamilien (Asteraceae), spesielt på litt fuktige steder. De spiser pollen. Artene i slekten Phalacrus er knyttet til rustsopper, som er parasitter på ulike slags planter. De spiser soppenes sporer. En vanlig art er Phalacrus substriatus, som lever på rustsopper som angriper starr (Carex spp.) på myrer.

Systematisk inndeling / norske arter 

Det er registrert 638 arter, fordelt på 52 slekter. Denne oversikten har fokus på de norske artene.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
 Familien glattbiller, Phalacridae
 Slekten Phalacrus Paykull, 1800
 Phalacrus fimetarius (Fabricius, 1775)
 Phalacrus substriatus Gyllenhal, 1813
 Phalacrus caricis Sturm, 1807
 Slekten Olibrus Erichson, 1845
 Olibrus aeneus (Fabricius, 1792)
 Olibrus millefolii (Paykull, 1800)
 Olibrus corticalis (Panzer, 1797)
 Olibrus norvegicus Munster, 1901
 Olibrus bimaculatus Küster, 1848
 Slekten Stilbus Seidlitz, 1872
 Stilbus testaceus (Panzer, 1797)
 Stilbus atomarius (Linnaeus, 1767)
 Stilbus oblongus (Erichson, 1845)
 Slekten Neolitochropus - fossil slekt
 Slekten Olibrolitus Lyubarski & Perkovsky, 2020 - fossil slekt

Referanser

Litteratur 
 Borror, Donald J.; Triplehorn, Charles A.; Johnson, Norman F (1989) (Print (HB)). An Introduction to the Study of Insects (6th ed.). Fort Worth, Texas: Saunders College Pub. pp. 800. ISBN 0-03-025397-7
 Matthew L. Gimmel (15 September 2008). World checklist of valid names in Phalacridae. Louisiana State Arthropod Museum. (besøkt: 24. juni 2010)
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 
 
Diverse arter fra Bugguide: 

Biller
Biller formelt beskrevet i 1815
Dyr formelt beskrevet av William Elford Leach
Fylkesvei 3102

Fylkesvei 3102 går mellom Elgestad på Nøtterøy i Færder kommune og Husøy i Tønsberg kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 430 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Tønsberg
Veier i Færder
Afrikas Champions League

]]
}}
Afrikas Champions League (ofte omtalt som CAF Champions League) er en årlig internasjonal fotballturnering for klubblag i Afrika, som arrangeres av The Confederation of African Football (CAF). Turneringen er den øverste på klubbnivå i Afrika og de beste klubbene fra de afrikanske fotballigaer er invitert til å delta i turneringen. Turneringen tilsvarer UEFA Champions League i Europa.
På grunn av en sponsoravtale med teleselskapet Orange, er det offisielle navnet på turneringen Orange CAF Champions League.

Vinneren av turneringen får plass i VM i fotball for klubblag, en turnering som spilles mellom vinnerne av alle seks kontinentale turneringene.

Historikk
I 1997 Afrikas Champions League overtok etter de tidligere turneringene Afrikas Cup of Champions Clubs som eksisterte fra 1964–1996, CAF cup og CAF Cup Winners Cup.

Struktur
Turneringen starter vanligvis i januar og varer til november.

Turneringen er åpen for alle vinnere av nasjonale ligaer som er tilknyttet CAF, samt vinneren av turneringen året før. Fra 2004 fikk også de 12 best rangerte landene i CAF lov til å stille med sine 2 beste lag fra sin nasjonale liga. Disse landene rangeres på grunnlag av hvordan klubbene til nasjonene har gjort det i turneringen siste 5 år. Tilsammen består turneringen av 64 lag.

Turneringen starter med doble utslagskamper (hjemme – borte) i 3 runder, innledende (64 lag), 1 runde(32 lag) og 2 runde(16 lag). 
Taperne av 2 runde ender opp i turneringen Confederations Cup og møter de siste 8 lagene fra denne turneringen.
Vinnerne av 2 runde deles opp i 2 grupper med 4 lag i hver. De 2 beste fra hver gruppe kvalifiserer seg til semi-finaler og vinnerne herfra møtes i finalen.

Pengepremier
I 2006 sesongen ble $3.5 millioner utdelt i pengepremier. Pengene går til de beste 8 lagene, samt deres nasjonale forbund.

Grunnen til at det står * 2 er fordi det er 2 klubber som taper hver semi-finale og siden det er 2 grupper, så vil det være 2 som kommer på 3 plass og 2 som kommer på 4 plass i gruppespillet. I tillegg får vinneren $1 million for å kvalifisere seg til Verdensmesterskapet i fotball for klubblag.

Finaler

Serievinnercupen i Afrika (1964-1997)

CAF Champions League (1997–)

Prestasjoner etter klubb
Oppdatert t.o.m. 2021/22

Prestasjoner etter land

Se også
CAF Confederation Cup

Referanser

Eksterne lenker
 
 Official MTN CAF Champions League website

Internasjonale fotballturneringer
 
Repeterende arrangementer etablert i 1964
Nigeria Professional Football League

]]
}}
Nigeria Professional Football League er det høyeste nivået på nasjonal fotball i Nigeria. Den het Nigeriansk 1. divisjon frem til 2004.

CAF-ranking (2021/22)
CAF rangerer ligaene etter de siste fem års prestasjoner i Afrikas Champions League og CAF Confederation Cup.

Struktur
Ligaen består av 20 lag der de 4 dårligste rykker ned til 1. divisjon. Denne divisjonen er delt opp i 2 avdelinger, 1 divisjon Avd A og 1 divisjon avd B.

Vinnere

1972 : Mighty Jets (Jos)
1973 : Bendel Insurance (Benin City)
1974 : Rangers International (Enugu)
1975 : Rangers International (Enugu)
1976 : Shooting Stars FC (Ibadan)
1977 : Stationery Stores (Ingen offisiell vinner, 1. plass ble avgjort på myntkast.) Stationery Stores, men Rangers International deltok i mesterligaen
1978 : Racca Rovers (Kano)
1979 : Bendel Insurance (Benin City)
1980 : Shooting Stars FC (Ibadan)
1981 : Rangers International (Enugu)
1982 : Rangers International (Enugu)
1983 : Shooting Stars FC (Ibadan)
1984 : Rangers International (Enugu)
1985 : New Nigeria Bank (Benin City)
1986 : Leventis United (Ibadan)
1987 : 
1988 : 
1989 : 
1990 : 
1991 : Julius Berger
1992 : Stationery Stores
1993 :  
1994 : BCC Lions 
1995 : Shooting Stars FC 
1996 : Udoji United
1997 : Eagle Cement 
1998 : Shooting Stars FC
1999 : Lobi Stars  
2000 : Julius Berger 
2001 : 
2002 : 
2003 : 
2004 : Dolphins FC
2005 : 
2006 : Ocean Boys FC
2007 : 
2008 : 
2009 : Bayelsa United
2010 :  
2011 : Dolphins
2012 : 
2013 : 
2014 : 
2015 : 
2016 : Rangers International
2017 : Plateau United
2018 : Lobi Stars
2019 : 
2019/20 : Avlyst
2020/21 : 
2021/22 :

Eksterne lenker 
 
 NigeriaSports.com
 rsssf.com – Turneringshistorikk

Nasjonale toppdivisjoner i fotball for menn
Fotball i Nigeria
Sportsarrangementer i Nigeria
Organisasjoner etablert i 1972
Fylkesvei 3130

Fylkesvei 3130 går mellom Toverød i Sandefjord og Askehaug i Tønsberg kommune. Veiens lengde er 11,6 km.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 520 (Vestfold).

Kommuner og knutepunkter

Referanser

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Vestfold og Telemark
Veier i Sandefjord
Veier i Tønsberg