alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
VM i fotball 2026

VM i fotball 2026 er det 23. verdensmesterskapet i fotball for menn og skal avholdes i USA, Canada og Mexico.

Dette blir første gang et verdensmesterskap blir arrangert av mer enn to land, og den andre gangen av mer enn ett land. Forrige gang var verdensmesterskapet i 2002 som ble arrangert av Sør-Korea og Japan. Mexico blir det første landet til å arrangere tre verdensmesterskap, da det også arrangerte VM i 1970 og 1986.

Mesterskapet blir det første til å inneholde 48 landslag, etter at FIFA godkjente utvidelsen fra 32 landslag, med 16 grupper bestående av tre landslag hver. Totalt 80 kamper vil bli spilt: 60 i USA, inkludert alle de åtte kampene fra og med kvartfinalene, mens Canada og Mexico får ti kamper hver.

Søknadsprosess
På samme måte som i tildelingen til VM 2018 og VM 2022 var reglene at land fra kontinenter som hadde avholdt de to siste VM ikke kunne søke. Dermed var land fra Europa (som hadde VM i 2018) og Asia (som avholder VM i 2022) ekskludert fra å være vertsland, mens land fra Sør-Amerika (sist VM avholdt i 2014), Afrika (sist VM avholdt i 2010), Nord-Amerika (sist VM avholdt i 1994) og Oseania (aldri avholdt VM) stod fritt til å søke. De som valgte å søke var Marokko og en fellessøknad fra Canada/USA/Mexico, hvorpå sistnevnte vant avstemningen i juni 2018.

Kvalifisering
30. mars 2017 behandlet FIFA et forslag til fordeling av antall sluttspillplasser for hvert kontinent. Forslaget ble vedtatt av FIFA 9. mai 2017, to dager før den 67. FIFA-kongressen. Det ble også bestemt at det skulle arrangeres et internasjonalt play-off, der seks nasjoner skal spille om de to siste plassene i sluttspillet.

FIFA har ikke tatt stilling til om samtlige tre vertsnasjoner skal få automatisk  plass i sluttspillet eller ikke. I søknaden ble det presisert at det ville være en forutsetning at alle de tre vertsnasjonene ville få hver sin sluttspill-plass.

Dette vil være første gang Oceania er garantert en plass i sluttspillet, og også første gang alle de seks kontinentene er garantert minst én sluttspillplass.

Play-off
Det skal spilles play-off der seks nasjoner skal spille om to sluttspillplasser. Deltakerne skal bestå av en nasjon fra hvert kontintent (unntatt UEFA) samt en ekstra nasjon fra et av kontinentene (for eksempel to fra CONCACAF).

Referanser
Kausen biotopvernområde

Kausen biotopvernområde ble opprettet i 2009. Kausen ligger rett utenfor friområdet Ørastranda. Grensen for verneområdet er trukket helt inn til stranda på østsiden av Kausen. Dette ble gjort for ikke å legge for store begrensninger på friluftslivet. I tiden med ferdselsforbud er det forbudt å fortøye båter på Kausen og å gå i land på holmen. Kausen et viktig hekkeområde for sjøfugler.

Verneformål: Beskytte sjøfugl i hekketiden.

Referanser

Eksterne lenker 

 Kausen biotopvernområde  Boka Natur i Vestfold
 Faktaark Naturbase

Verneområder i Færder
Biotopvern i Vestfold og Telemark
Verneområder opprettet i 2009
Saltbuskjær biotopvernområde

Saltbuskjær biotopvernområde ble opprettet i 2009, og består av to nesten sammenhengende skjær vest i Vrengensundet. Skjærene er en viktig hekkeplass for fiskemåker. Andre sjøfugler som makrellterner hekker i mindre antall. Ferdsel av mennesker, både til lands og til vanns, kan forstyrre sjøfuglene, og løse hunder er en stor trussel for fugler som hekker på bakken.

Verneformål: Beskytte sjøfugl i hekketiden.

Referanser

Eksterne lenker 

 Saltbuskjær biotopvernområde  Boka Natur i Vestfold
 Faktaark Naturbase

Verneområder i Færder
Biotopvern i Vestfold og Telemark
Verneområder opprettet i 2009
Rachelia

se Systematisk inndeling

Rachelia er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).

Utseende 
Middelsstore (vingespenn ca. 25-30 millimeter), kraftige, mørkbrune smygere. På oversiden har vingene lyst blålige felter ved roten.

Levevis 
Larvene lever på starr og gress.

Utbredelse 
Slekten er utbredt på Ny-Guinea og Aruøyene, også i det nordligste Australia.

Systematisk inndeling 
Noen ganger blir det to artene slått sammen.

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
 Familien smygere, Hesperiidae
 Trapezitinae Waterhouse & Lyell, 1914- Australia
 Slekten Rachelia Hemming, 1964
 Rachelia extrusus (Felder & Felder, 1867)
 Rachelia icosia (Frühstorfer, 1911)

Kilder 
 Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) Trapezitinae på Tree of life 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 Bilde av Rachelia extrusus
 

Smygere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1964
Ny-Guineas insekter
Australias insekter
Eutocus

se systematisk inndeling

Eutocus er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).

Utseende 
Små til middelsstore (vingespenn gjerne 20-30 millimeter), ensfarget brune smygere. Vingenes underside har lyse vingeårer.

Levevis 
De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse 
Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
 Familien smygere, Hesperiidae
 Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
 Slektsgruppen Moncini Warren, 2008 – 80 slekter, Amerika, de fleste i Sør-Amerika
 Slekten Eutocus Godman, 1901 
 Eutocus arabupuana Bell, 1932 - Brasil
 Eutocus fabulinus (Plötz, 1884) - Surinam
 Eutocus facilis (Plötz, 1884) - Mexico til Guyana
 Eutocus guichua Lindsey, 1925 - Ecuador, Peru
 Eutocus minimus Bell, 1940 - Peru
 Eutocus minor Mielke, 1967 - Brasil
 Eutocus paulo Bell, 1932 - Brasil
 Eutocus vetulus (Mabille, 1883) - Brasil, Peru, Argentina
 Eutocus vetulus matildae (Hayward, 1941))
 Eutocus vetulus vetulus (Mabille, 1883)

Kilder 

 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 13.6. 2018.

Eksterne lenker 
 Bilder av Eutocus vetulus
 

Smygere
Sommerfugler formelt beskrevet i 1901
Matintoleranse

Matintoleranse (Ikke-IgE mediert allergi) er et begrep for ømfintlighet overfor matvarer som i motsetning til allergi ikke fremkaller en målbar immunreaksjon.

Mange av pasientene med matintoleranse får diagnosen irritabel tarm (IBS). Dette er en utelukkelsesdiagnose som stilles når sykdommer som cøliaki, Crohns og tarmkreft er utelukket gjennom kliniske undersøkelser.

Matintoleranse er et relativt uutforsket vitenskapelig område, og forskningen foregår mye på hypotesestadiet. Blant de få tiltakene som har vist seg å gi signifikant effekt er omlegging av kostholdet til såkalt lav FODMAP.

Det er mange alternative behandlere som tilbyr uvitenskapelige tester for matintoleranse, noe som kan være problematisk ettersom pasienter som tror de må kutte ut mange matvarer får et mindre variert kosthold og kan utvikle mangelsykdommer.

Referanser 

Fordøyelsessystemet
Torskerumpa biotopvernområde

Torskerumpa biotopvernområde ble opprettet i 2009. Torskerumpa er et skjær i Tangekilen, en knapp kilometer sør for Røssesundbrua. De siste årene er det bare svartbak, fiskemåker, tjeld og knoppsvaner som har hekket her, og kun i små antall. Tidligere hekket ogsåhettemåker og makrellterner på skjæret.

Verneformål: beskytte en viktig holme for sjøfugler mot forstyrrelser i hekketiden.

Referanser

Eksterne lenker 

 Torskerumpa biotopvernområde  Boka Natur i Vestfold
 Faktaark Naturbase

Verneområder i Færder
Biotopvern i Vestfold og Telemark
Verneområder opprettet i 2009
Svenner fyr fuglelivsfredning

Svenner fyr fuglelivsfredning ble opprettet i 1935, og var en tidlig form for verneplan som fredet fuglelivet på 50 utvalgte fyrstasjoner langs norskekysten. Ved kongelig resolusjon ble fuglelivet på fyret og tilliggende statsgrunn fredet - med unntak for «kråke, ravn (korp) og stormåse». I dag hekker blant annet ærfugl, sildemåker, gråmåker, fiskemåker og svartbak på Svenner. Selve Svenner fyr med tilhørende bygninger ble fredet etter kulturminneloven i 1997.

Referanser

Eksterne lenker 

 Svenner fyr fuglelivsfredning  Boka Natur i Vestfold

Verneområder i Larvik
Biotopvern i Vestfold og Telemark
Verneområder opprettet i 1935
Vindfjell naturreservat

Vindfjell naturreservat ble opprettet i 2010. Naturreservatet har for det meste bart fjell og skrint jordsmonn. Gran og furu er de typiske treslagene. Reservatet strekker seg fra 500 til 622 meter over havet. Skogen har en naturlig dynamikk, og er rik på død ved. Flere sjeldne arter av fugl og sopp er funnet i reservatet. Vindfjell naturreservat har stor naturvitenskapelig verdi. Telemarks-delen av reservatet tilhører Siljan prestegård, mens Vestfold-delen tilhører Fritzøe Skoger. Vindfjell naturreservat er det eneste verneområdet i Vestfold som med landareal krysser fylkesgrensa.

Verneformål: Å bevare et område som har særskilt naturvitenskapelig verdi som eksempel på gammel barskog med naturskogpreg.

Referanser

Eksterne lenker 

 Vindfjell naturreservat  Boka Natur i Vestfold
 Faktaark Naturbase

Naturreservater i Larvik
Naturreservater i Vestfold og Telemark
Siljans geografi
Verneområder opprettet i 2010
Morten Irgens

Morten Irgens (født 1960) er en norsk informatiker. I 2022 ble han ansatt som prorektor ved Høyskolen Kristiania.

Karriere

Irgens er utdannet cand.scient. i informatikk ved Universitetet i Oslo og ph.d. i informatikk (Computer Science) fra Simon Fraser University, begge innen kunstig intelligens. Han arbeidet fra 1988 ved Senter for industriforskning i Oslo, som senere fusjonerte med SINTEF. Etter doktorgradsutdannelsen etablerte han selskapet Actenum Corporation i Vancouver, Canada, som leverer beslutningsstøttesystemer til olje- og gassektoren. 

I 2009 flyttet han tilbake til Norge for å arbeide i den norske universitets- og høyskolesektoren, hvor han har hatt stillinger som dekan og viserektor ved Høgskolen i Gjøvik, prorektor for forskning og utvikling ved Høgskolen i Oslo og Akershus (HiOA), og utviklingsdirektør, dekan og nå prorektor for forskning og kunstnerisk utviklingsarbeid ved Høyskolen Kristiania  Dette har vært perioder hvor disse institusjonene har arbeidet med å nå universitetsambisjoner, gjennom virksomhetsoverdragelser (Høgskolen i Gjøvik ble innlemmet i NTNU) eller akkreditering (Høgskolen i Oslo og Akershus ble godkjent som universitet under navnet “OsloMet – storbyuniversitetet”. Kristiania har ikke oppnådd dette målet enda.

Irgens har vært involvert i etableringen av Senter for cyber- og informasjonssikkerhet (CCIS), Simula Metropolitan Center for Digital Engineering (SimulaMet),, The Confederation of Laboratories of Artificial Intelligence Research in Europe(CLAIRE), The Norwegian Artificial Intelligence Research Consortium (NORA), og the AI, Data and Robotics Association (Adra). Han er nestleder i styret i CLAIRE, styremedlem i NORA, visepresident i Adra, og har vært styreleder i Senter for velferds- og arbeidslivsforskning, CCIS og Norsk senter for informasjonssikring (NORSIS) , og styremedlem i SimulaMet og Precarn Inc.

I 2019 tok Irgens initiativ til “Lytt til oss”, et opprop til norske myndigheter om å ta et mer aktivt standpunkt i det internasjonale arbeidet mot dødelige autonome våpen. Gruppen samlet inn 800 underskrifter fra norske forskere og teknologer.

Referanser

Eksterne lenker
 (no) Publikasjoner av Morten Irgens i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin

Personer tilknyttet Oslomet – storbyuniversitetet
Personer tilknyttet Høyskolen Kristiania
Stig Beite Løken

Stig Beite Løken (født 20. juni 1983 i Stavanger) er en norsk forfatter, bosatt i Stavanger.

Bibliografi
 Det finnes ingenting mer livsbejaende enn å være mørkeredd, noveller, Cappelen Damm (2012)
 Skogen i tapetet, roman, Cappelen Damm (2015)
Drømmelinsene, roman, Cappelen Damm (2018) 
Det finnes ingen andre verdener, roman, Cappelen Damm (2021)

Kilder
Presentasjon av Stig Beite Løken i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Presentasjon av Stig Beite Løken på Cappelen Damms nettsider

Eksterne lenker 
Intervju med Løken i Stavanger Aftenblad (Drømmelinsene)
Intervju med Løken i Stavanger Aftenblad (Skogen i tapetet)
Intervju med Løken på Den Norske Forfatterforenings nettsider

Norske forfattere
Gaku Shibasaki

Gaku Shibasaki (japansk: 柴崎 岳, født 28. mai 1992) er en japansk fotballspiller som spiller for den spanske klubben CD Leganés. 

Shibasaki spiller som oftest som midtbanespiller. Han debuterte som profesjonell spiller for Kashima Antlers i 2011, og ble hentet til Europa av det spanske 2. divisjonslaget Tenerife i 2017. Shibasaki scoret to mål i finalen i VM for klubblag 2016, hvor Kashima Antlers tapte 2–4 for Real Madrid.

Landslaget 
Shibasaki spilte sin første A-landskamp for  mot  i september 2014. Han ble tatt ut i Japans tropp til Asiamesterskapet 2015, og spilte to kamper som innbytter.

Han ble tatt ut i Japans tropp til fotball-VM 2018.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Japanske fotballspillere
Japans herrelandslag i fotball
Spillere i Fotball-VM 2018
Spillere i Fotball-VM 2022
Fotballspillere for Kashima Antlers
Fotballspillere for CD Tenerife
Fotballspillere for Getafe CF
Fotballspillere for Deportivo de La Coruña
Fotballspillere for CD Leganés
Personer fra prefekturet Aomori
Lucida

se systematisk inndeling

Lucida er en slekt av sommerfugler som tilhører familien smygere (Hesperiidae).

Utseende 
Små til middelsstore (vingespenn gjerne 20-30 millimeter), brune smygere. Undersiden har lyse (gråhvite) felter.

Levevis 
De aller fleste har larver på gress eller andre enfrøbladete planter.

Utbredelse 
De fleste av artene lever i Brasil, men slekten forekommer nord til Costa Rica.

Systematisk inndeling 
En revisjon av slekten i 2015  plasserte alle artene utenom Lucida lucia til den nye slekten Ginungagapus.

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
 Familien smygere, Hesperiidae
 Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
 Slektsgruppen Moncini Warren, 2008 – 80 slekter, Amerika, de fleste i Sør-Amerika
 Slekten Lucida Evans, 1955
 Lucida bocus (Bell, 1947)
 Lucida lucia (Capronnier, 1874)
 Lucida ranesus (Schaus, 1902)
 Lucida rogan Evans, 1955
 Lucida schmithi (Bell, 1930)

Referanser

Kilder 
 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 14.6. 2018.
 Butterflies of America - Lucida spp.

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Lucida lucia

Smygere
Mellom-Amerikas insekter
Sør-Amerikas insekter
Sommerfugler formelt beskrevet i 1955
Saîf-Eddine Khaoui

Saîf-Eddine Khaoui (født 27. april 1995) er en franskfødt tunisisk fotballspiller som spiller for den franske klubben Clermont Foot. Han representerer .

Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tunisiske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2018
Fotballspillere for Tours FC
Fotballspillere for Olympique de Marseille
Fotballspillere for Troyes AC
Fotballspillere for SM Caen
Fotballspillere for Clermont Foot
Fødsler i 1995
Ellyes Skhiri

Ellyes Joris Skhiri (født 10. mai 1995) er en franskfødt tunisisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben 1. FC Köln.

Landslaget 
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Tunisiske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2018
Spillere i Fotball-VM 2022
Spillere i Afrikamesterskapet 2019
Fotballspillere for Montpellier HSC
Fotballspillere for 1. FC Köln
Johan Mojica

Johan Andrés Mojica Palacio (født 21. august 1992) er en colombiansk fotballspiller som spiller for den spanske klubben .

Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 BDFutbol

Colombianske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2018
Fotballspillere for Academia FC
Fotballspillere for Llaneros FC
Fotballspillere for Deportivo Cali
Fotballspillere for Rayo Vallecano
Fotballspillere for Real Valladolid
Fotballspillere for Girona FC
Fotballspillere for Atalanta BC
Fotballspillere for Elche CF
Fotballspillere for Villarreal CF
Fødsler i 1992
José Luis Rodríguez

José Luis Rodríguez Francis (født 19. juni 1998) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den portugisiske klubben .

Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Panamanske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 2018
Fotballspillere for Chorrillo FC
Fotballspillere for AA Gent
Fotballspillere for NK Istra 1961
Fotballspillere for Deportivo Alavés
Fotballspillere for CD Lugo
Fotballspillere for Real Sporting de Gijón SAD
Fotballspillere for FC Famalicão
Fødsler i 1998
Lauvtotunnelen

Lauvtotunnelen er en tunnel på Eidslandsveien fylkesvei 569 Vaksdal kommune i Vestland, mellom Geitebotn og Tretteneset.

Se også
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart

Veitunneler i Vestland
Tunneler åpnet i 1940
Veier i Vaksdal
ASSITEJ

ASSITEJ – Association Internationale du Theatre pour I’Enfance et la Jeunesse er en internasjonal sammenslutning som har som mål å fremme barn og unges rett til å oppleve god scenekunst. Organisasjonen har medlemmer i over 100 land, deriblant Norge.

ASSITEJ Norge 
Den norske avdelingen av ASSITEJ har hovedkontor i Oslo. Per 2018 har ASSITEJ Norge kontorer i Sentralen i Oslo sentrum.

SAND-festivalen 
Den norske organisasjonen arrangerer SAND internasjonal scenekunstfestival for barn og unge (SAND-festivalen) i Kilden teater- og konserthus i Kristiansand.. Festivalen startet opp i Kristiansand i 1993 under navnet «Nordisk Teaterfestival for barn og ungdom», ble senere omtalt som «ASSITEJ-festivalen», og skiftet navn til SAND-festivalen i 2015 etter en navnekonkurranse.

Per 2018 arrangeres festivalen årlig, og i september 2018 avholdes den 14. festivalen i rekken. Temaet for festivalen i 2018 vil være scenekunstproduksjoner for barn i alderen 3–6 år og ungdom i alderen 13–16 år, som sammenfattes som scenekunst for «de glemte målgruppene».

Referanser

Eksterne lenker 

 ASSITEJ Norges hjemmesider - besøkt 15. juni 2018
 SAND-festivalens hjemmesider - besøkt 15. juni 2018

Scenekunst
Teaterfestivaler
Kultur i Kristiansand
Kulturorganisasjoner
Internasjonale organisasjoner
Strykekvartett i g-moll (Grieg)

Strykekvartett i g-moll op. 27 er den andre av Edvard Griegs tre strykekvartetter og den eneste han fullførte.

Tilblivelse og oppbygning 
Verket ble skrevet i 1877–1878 mens Grieg oppholdt seg i Lofthus. Han hadde satt seg som mål å kombinere folkemusikkmotiver med klassiske musikkformer, men folkemusikk er i sin natur repetetiv, og det er krevende å utsette slikt materiale for klassisk behandling, så Grieg befant seg snart i en skaperkrise. Han seg likevel fornøyd med det endelige resultatet.

Kvartetten ble første gang oppført 29. oktober 1878 i Köln av Heckmannkvartetten. Grieg dedisert verket til kvartettens leder, fiolinisten Robert Heckmann.

Griegs forlegger forlegger Max Abraham  var lite lysten på å gi ut kvartetten, så Grieg tilbød den til Abrahams konkurrent E.W. Fritzsch. 

Satsbetegnelser
 Un poco andante – Allegro molto ed agitato
 Romanze: Andantino – Allegro agitato
 Intermezzo: Allegro molto marcato – Più vivo e scherzando
 Finale: Lento – Presto al saltarello

Mottakelse 
Verket ble en publikumsuksess, men fagpressen var delt. Noen kritikere mente verket var for rått, eksperimentelt og lite «kvartettmessig»: i strykekvartettsammenheng var det vanlig å gi instrumentene en likeverdig behandling, men Griegs skrev mer homofont, med en bærende melodi støttet av harmonier. Franz Liszt var svært positiv og mente kvartetten var en av de mest bemerkelsesverdige kammermusikalske verk på 1800-tallet. Claude Debussy, som ellers hadde lite til overs for Grieg som komponist, skrev 15 år seinere en strykekvartett i g-moll som bevisst eller ikke er modellert over Griegs verk.

Se også 
 Strykekvartetten i Norge behandler Griegs verk grundigere og plasserer det i musikkhistorisk sammenheng.
 Strykekvartett omtaler kort Griegs kvartetter, skisser og fragmenter.

Kilder 
 Erling Dahl jr.: Opus 27. Strykekvartett i g-moll, Grieg minutt for minutt, NRK
 Keith Anderson: Grieg: String Quartets Nos. 1 and 2/Johansen: String Quartet Op. 35, Naxos Records 8.550879 1993

Litteratur 
 Finn Benestad og Dag Schjelderup-Ebbe: Edvard Grieg Chamber Music. Oslo 1993. Scandinavian University Press, ISBN 82-00-21699-3
 Klaus Henning Oelmann: Edvard Griegs Streichquartett op. 27 – Überlegungen zu Tradition, Komposition und Rezeption. Schloss Engers Colloquia zur Kammermusik Bd. 4, Stiftung Villa Musica, Neuwied, 2007, s. 387–405. isbn 978-3-9802665-7-4
 Klaus Henning Oelmann:  «Edvard Grieg als Streichquartettkomponist» i Musikwissenschaft/Musikpädagogik in der Blauen Eule, bind 11. Essen:1992 Verlag Die Blaue Eule

Eksterne lenker 
 

Komposisjoner av Edvard Grieg
Grafittovn atomabsorpsjonsspektrometri

Grafittovn atomabsorpsjonsspektrometri (Fra engelsk: Graphite furnace atomic absorption spectroscopy, GFAAS) (også kjent som Elektrotermisk atomabsorpsjonsspektrometri (Fra engelsk Electrothermal Atomic Absorption Spectroscopy, ETAAS)) er en type spektroskopi som bruker en grafitt-belagt ovn til å fordampe en prøve. Enkelt forklart er teknikken basert på det faktum at frie atomer vil absorbere lys ved spesifikke frekvenser og bølgelengder som er karakteristiske for det elementet av interesse (derav navnet atomabsorpsjonsspektrometri). Innenfor visse grenser, mengden av lys som absorberes kan være lineært korrelert til konsentrasjon av analytt til stede. Frie atomer av de fleste elementene kan produseres fra prøvene ved bruk av høye temperaturer. I GFAAS er prøvene avsatt i en liten grafitt eller pyrolytisk karbon belagt grafittube, som er oppvarmet til å fordampe og forstøver analytten. Atomene absorberer ultrafiolett eller synlig lys og dette gir oss overganger til høyere elektroniske energinivåer. Anvendelse av Beer-Lambert loven direkte i AA-spektroskopi er vanskelig på grunn av variasjoner i forstøvningseffektivitet fra prøve matrixen, og inhomogenitet av konsentrasjon og banelengden av analyttatomer (i grafittovn AA). Konsentrasjon målinger beregnes vanligvis fra en  kurve etter kalibrering av instrumentet med standarder med kjent konsentrasjon.
De viktigste fordelene av grafitt ovn sammenligne aspirasjon atomic absorption er følgende:

 Deteksjonsgrensen i grafittovnen faller i ppb rekkevidde for de fleste elementer
 Interferenser er minimert med utvikling av forbedret instrumentering
 Grafitt ovnen kan avgjøre de fleste elementer målbare ved aspirasjon AA i et bredt utvalg av matriser.

Se også 
Absorpsjonsspekter
Spektroskopi

Eksterne lenker 

 EPA Analytisk Teknologi Encyklopedi
 Forskning Gruppe av Atomic Spectrometry 

Spektroskopi
Kjemiske analysemetoder