alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Idun Reiten

Idun Reiten (født 1. januar 1942) er professor emerita i matematikk ved NTNU, Trondheim. Hun regnes som en av Norges fremste matematikere i dag. Hennes forskningsområde er representasjonsteori for artinske algebraer, kommutativ algebra, ordninger og homologisk algebra.

Hun studerte matematikk ved Universitetet i Oslo og fikk hovedfag på avhandlingen Über ein Problem der additiven Zahlentheorie, altså om additiv tallteori. Doktorgraden tok hun ved Illinois State University i 1971. Avhandlingen i abstrakt algebra
het Trivial extensions and Gorenstein rings etter den amerikanske Daniel Gorenstein (1923–1996), og var veiledet av den norsk-ættede Robert Merle Fossum. Hun ble med dette en av de første norske kvinner med doktorgrad i matematikk. Den første var Elizabeth Stephansen som disputerte i Zürich i 1902.

Reiten underviste ved Norges lærerhøgskole i Trondheim, der hun ble professor i 1982, og senere ved NTNU. I 2011 ledet hun forskergruppen innen algebra. 

Reiten har sittet i styret for Abelprisen og ble i 2007 første kvinne innvalgt i matematikkgruppen til Kungliga Vetenskapsakademien. I 2007 ble hun og tildelt Møbiusprisen.

Hun er medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og Det Norske Videnskaps-Akademi.

Reiten var i 2007 kandidat til Årets trønder.

Publikasjoner 

 Publikasjonsliste

Utmerkelser 
Reiten ble i 2009 tildelt Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning (matematisk-naturvitenskapelig klasse) med den tilhørende Nansenmedaljen for fremragende forskning.

Kongen utnevnte i 2014 Reiten til kommandør av St. Olavs Orden «for sin innsats som matematiker».

I 2015 ble hun utnevnt til æresdoktor ved matematikkfakultetet, universitetet i Bielefeld.

Referanser

Eksterne lenker 	
 Idun Reiten hjemmeside ved NTNU

Norske matematikere
Professorer ved NTNU
Kommandører av St. Olavs Orden
Medlemmer av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Medlemmer av Kungliga Vetenskapsakademien
Prisen for fremragende forskning
Fødsler i 1942
Gastronomi

Gastronomi er læren om finere kokkekunst. Ordet er sammensatt av gresk gastros, «mage», og nomos, «lære». Gastronomi betyr i utgangspunktet kunsten å regulere magen. I utviklet form er det læren om finere kokekunst, eller sambandet mellom mat og kultur. Begrepet fikk første gang allmenn utbredelse i 1825, da Jean Anthelme Brillat-Savarin fikk utgitt verket Smakens fysiologi (la Physiologie du Goût, ou Méditations de Gastronomie Transcendante; ouvrage théorique, historique et à l'ordre du jour, dédié aux Gastronomes parisiens, par un Professeur, membre de plusieurs sociétés littéraires et savantes). Boka ble første gang oversatt til norsk i 2007, utgitt på Spartacus forlag.

En gastronomisk person, en gastronom, er en person som er interessert i mat og er ekspert på emnet. Selve interessen ligger altså ikke i å spise maten, men snarere i hvordan maten er tilberedt og servert.
Norsk Eternit Fabrikk

Norsk Eternit Fabrikk var en fabrikk for produksjon av eternitt. Fabrikken lå på Bjerkås i Akershus, og var i drift fra 1942 og fram til 1978. Selskapet ble etablert som et datterselskap av Christiania Portland Cementfabrik på Slemmestad under andre verdenskrig, men produksjon i full skala starta ikke før krigen var over. Eternitt blir hovedsakelig laga av sement og asbest, og asbest ble først og fremst brutt i Canada og Sovjetunionen. Under krigen ble det derfor benytta finsk asbest.

Fabrikken var hele tida den eneste eternittfabrikken i Norge, og eternitt ble mye benytta i 1950–60-åra. Sjøl om eternitt- og sementfabrikken ligger i hvert sitt fylke, er det bare noen hundre meters avstand mellom dem. Eternittfabrikken benytta sement fra sementfabrikken i produksjonen, opp til 300 tonn i døgnet. Denne sementen ble blåst over i tørr form gjennom rør.

De første tilfella av lungesykdommen asbestose var oppdaga på 60-tallet. Etter hvert ble det forbudt å benytte asbest, og eternitt ble et spesialavfall. Eternittfabrikken ble lagt ned i 1978. Slemmestad Arbeiderforening reiste sak, og i 1983 ble det inngått et forlik mellom Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund og Norcem som da var eier. Norcem tok ikke noe rettslig ansvar, men tok ansvaret for den medisinske oppfølginga av de tidligere ansatte. Selskapet ga også økonomisk kompensasjon til dem som ble rammet av sykdom. Så seint som i 1996 dukka det fremdeles opp nye tilfelle av asbestrelatert kreft (malignt mesotheliom). En undersøkelse fra 2002 viser en kraftig økning i tilfeller av kreft mellom tidligere tilsatte, særlig av kreft i brysthinna (pleura), malignt mesoteliom.

Litteratur 
 
 
 Bente Ulvestad, Kristina Kjærheim et. al. Cancer incidence among workers in the asbestos-cement producing industry in Norway. Scand J Work Environ Health 2002;28(6);411-417.

Tidligere norske industriselskaper
Selskaper etablert i 1942
Selskaper opphørt i 1978
Ramsrud

Ramsrud i Heradsbygda er et tidligere holdeplass (nedlagt 1970) på Bergensbanen, ca. 4,5 km fra Hønefoss stasjon. Stedet ligger langs riksvei 7 i Ringerike kommune og er mest kjent for den svingete Ramsrudhellinga ned mot Sogna og Sandaker. Ny veistrekning fra Ramsrud- Kjeldsbergsvingene, 6250m lang, ble åpnet mandag 7.november 2011. 

Norderhovs geografi
Politisk fange

En politisk fange er en person som er fengslet eller på annen måte frarøvet handlings- og ytringsfrihet, fordi deres idéer eller rene nærvær, blir betraktet som en utfordring eller trussel mot myndighetene. En politisk fange er gjerne også en samvittighetsfange.

I mange tilfeller har politiske fanger gjerne blitt fengslet uten lovbelegg direkte gjennom utenomrettslige prosesser.

Det hender forøvrig også at politiske fanger blir arrestert og dømt med et snev av lovlighet, og der falske anklager, falske bevis, og urettferdighet rettssaker blir brukt for å skjule det faktum at vedkommende er en politisk fange. Dette er vanlig i situasjoner der utenomrettslig fengsling gjerne ville ført til nasjonal eller internasjonal fordømmelse for brudd på menneskerettighetene til en person med avvikende politiske synspunkter. En politisk fange kan også være en person som på urettmessig vis har blitt frarøvet muligheten til kausjon eller prøveløslatelse når det er rimelig å tro at dette hadde blitt gitt til en annen person for en liknende forbrytelse, eller at spesielle rettslige tiltak har blitt satt i verk for å forhindre dette.

Spesielt i sistnevnte tilfelle kan det faktum om personen blir betraktet som en politisk fange eller ikke, avhenge mye av subjektive politiske perspektiv eller tolkning av bevismaterialet.

I Nazi Tyskland og Sovjetunionen ble tvilsomme psykiatriske diagnoser brukt for å sende bort uønskede personer.

Europaparlamentets definisjon
Europaparlamentet har vedtatt at en person som er fratatt sin personllige frihet er en politsk fange:
 dersom fangen er fengslet i strid med en av de fundamentale garantiene som er fastsatt av Den europeiske menneskerettskonvensjon og dens protokoller (ECHR), særlig tankefrihet, samvittighetsfrihet eller religionsfrihet, ytringsfrihet og informasjonsfrihet, forsamlingsfrihet;
 dersom fangen er fengslet bare av politiske grunner uten sammenheng med noe straffbart;
 dersom, med politiske motiver, lengden på fengslingen og dens betingelser klart ikke står i forhold til det straffbare personen er funnet skyldig i, eller er mistenkt for;
 dersom, med politiske motiver, han eller hun er fengslet på diskriminerende måter sammenlignet med andre personer; eller,
 dersom fengslingen er et resultat av fremgangsmåter som helt klart er urettferdige og det ser ut til å være knyttet til politiske motiver hos myndighetene.

Politiske fanger
Kjente eksempler på politiske fanger er blant annet Nelson Mandela, Aung San Suu Kyi, Benazir Bhutto, Mahatma Gandhi og Martin Luther King jr.

Se også 
 Samvittighetsfange

Referanser

Eksterne lenker 
 Amnesty International
 Jericho movement – politiske fanger USA
 Politiske fanger – Russland
 Politiske fanger Puerto Rico

Menneskerettigheter
Monasterevin

Monasterevin eller Monasterevan (irsk: Mainistir Eimhín) er en by i grevskapet Kildare i provinsen Leinster i Irland. Monasterevin ligger ved elven Barrow og kanalen Grand Canal som går fra elven Shannon til Dublin. Lokalbefolkningen gjør krav på å være verdenskjente som «Irlands Venezia».

Monasterevin ligger 63 kilometer fra Dublin ved hovedveien R445. Byen har togforbindelse blant annet til Dublin, Cork, Limerick, Tralee, Galway og Mayo.

Byen har sitt navn fra et kloster fra 500-tallet, dedikert til St. Eimhin (Evin). i 1607 ble Moore Abbey bygget der klosteret hadde ligget.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Kildare
Cog

Cog er en gratis, lydavspiller under open source lisens for Mac OS X.

Lydformater 
 AAC
 AIFF
 FLAC
 Monkey's Audio
 MP3
 Musepack
 Ogg Vorbis
 Shorten
 WavPack
 WAV

Eksterne lenker 
 
 Cog på SourceForge
 sbooth.org, stedet hvor Cog sine forum ligger

Fri programvare
Royal Canal

Royal Canal (irsk: An Chanáil Ríoga) er en kanal i Irland som opprinnelig ble bygget for å transportere gods og passasjerer fra elven Liffey ved Dublin til elven Shannon som renner ut på vestkysten ved Limerick. Arbeidet tok til i 1790, og det gikk 27 år før kanalen endelig nådde fram til Shannon i 1817. 

Kanalen går gjennom Maynooth, Enfield og Mullingar, og har en sidearm til Longford. Ved Mulingar tilføres vann fra Lough Owel. 

Jernbanelinjen fra Dublin til Mullingar ble i stor grad bygget langs kanalen. Det gjør at jernbanen nå følger et spor med en kurvatur som setter store begrensninger for hastigheten til togene. 

Den andre viktige kanalen fra øst til vest i Irland er Grand Canal som går fra sørsiden av Dublin gjennom Midlands til Shannon. De to kanalene omkretser sentrum av Dublin og munner ut i havneområdet i Dublin i Liffeys utløp.

Kanalen er for tiden (2007) under reparasjon, og det er meningen at den igjen skal være farbar for båter i kanalens fulle lengde fra Dublin til Shannon fra 2008.

Eksterne lenker
 IWAI – Guide to the Royal Canal of Ireland
 Bond Bridge, Maynooth
 Royal Canal Amenity Group

Kanaler i Republikken Irland
Dublin
Heksene

Heksene (engelsk: The Witches)  er en barnebok fra 1983 av den britiske forfatteren Roald Dahl. Boka utkom på norsk i 1985, oversatt av Tor Edvin Dahl.

Boka handler om en gutt og bestemoren hans. Gutten forteller historien i første person; han oppgir aldri sitt navnet sitt. Guttens foreldre ble drept i en bilulykke, så bestemoren, som kommer fra Norge, måtte ta hånd om ham. Uten at gutten vet det, arbeider bestemoren som heksejeger. Bestemoren bruker å fortelle masse historier om hekser, slik at gutten kan kjenne igjen en heks om han møter det. En sommer drar gutten og bestemoren på ferie. På hotellet hvor de bor greier gutten å tulle seg inn på et topphemmelig møte inne på festsalen, nemlig heksenes årsmøte. Han gjemmer seg og lytter til alt heksene snakker om, og finner ut at «hovedsaken» dette året er å forvandle alle barn i verden til mus! 

I kampen mot heksene blir gutten forvandlet til en mus, men både gutten og bestemora mener at det kan være like bra som å være menneske.

Filmatisering og opera
Heksene, film fra 1990 av Nicolas Roeg, med Anjelica Huston i en av hovedrollene. I denne filmen har gutten fått navnet Luke.
Heksene, opera fra 2007 av Marcus Paus og Ole Paus

Referanser 

Britiske barnebøker
Roald Dahl
Bøker fra 1983
Ugarittisk skrift

Ugarittisk skrift var den skriften som ble brukt til å skrive ugarittisk språk med. Den er kjent fra Ras Shamra-tekstene, som har blitt funnet i ruinene etter oldtidsbyen Ugarit.

Skriften ser akkurat ut som kileskrift, men den er særegen ved at den består av bare omkring 31 tegn som stort sett representerer de enkelte konsonantlyder. Den ble skrevet fra venstre mot høyre . Dens slektskap med andre typer kileskrift er ikke klarlagt. Derfor har noen tenkt seg at den opprinnelig er basert på det semittiske alfabetet, men at tegnene har fått en form som ligner kileskriftstegn.

Eksterne lenker
 Ugarittisk skrift
 Ugarittisk skrift Unicode teiknsett 
 Ugarittisk skrift (Brian Colless – versjon 1)
 Ugarittisk skrift (Brian Colless – versjon 2)

Alfabeter
Kileskrift
Skriftsystemer fra Asia
Ugarittisk

Ugarittisk er et utdødd språk som hører til de semittiske språk. Språket er kjent fra tekster som er funnet i oldtidens Ugarit. Ugarittisk ble skrevet med ugarittisk skrift.

Ugarittisk er nordvestlig semittisk språk, oppdaget av franske arkeologer i 1928, og er kun kjent i form av de skrifter som er funnet i oldtidsbyen Ugarit som befant seg på det nåværende stedet Ras Shamra i dagens Syria. Disse tekstene har blitt benyttet av forskere av Det gamle testamente for å klargjøre bibelske hebraiske tekster og har avslørt måter som oldtidens israelittiske kultur fant paralleller i den samtidige nabokulturen. Ugarittisk har blitt karakterisert som «den største litterære oppdagelsen fra oldtiden siden tydningen av egyptiske hieroglyfer og mesopotamisk kileskrift.»

Tekstmateriale 
Ugarittisk språk har blitt dokumentert i tekster fra 1300- og til 1100-tallet f.Kr. Byen Ugarit ble ødelagt en gang mellom 1180 og 1170 f.Kr.

De litterære tekstene som ble oppdaget i Ugarit er blant annet Legenden om Keret, Aqhateposet (eller Legenden om Danil), Myten om Baal-Aliyan, og Baals død — de to sistnevnte er også kollektivt kjent som Baal-syklusen — alle avslører aspekter av en kanaanittisk religion.

I henhold til en hypotese kan ugarittiske tekster muligens løse det bibelske puslespillet om anakronismene ved at Esekiel nevner Daniel i Esekiels bok 14:13-16. Dette ettersom både i ugarittiske og oldtidens hebraiske tekster er det korrekte Danil (se Danil og Aqhat).

Referanser 

Semittiske språk
Tortilla

Tortilla er i Mexico, Guatemala og øvrige Mellom-Amerika, samt i deler av sørvestre USA, betegnelsen på en type flatt, mykt bakverk som er laget av hvete eller mais. Denne typen tortilla blir brukt til den mexicanske matretten taco. Den må ikke forveksles med den spanske, tykke omeletten med skiver av potet og løk, kalt tortilla de patatas.

Et av grunnæringsmidlene i et belte fra det sørvestre USA gjennom hele Mexico til Guatemala, Belize, Honduras og El Salvador er et ugjæret flatbrød av mais, noen steder hvete, som kalles tortilla. Denne retten var i bruk i området lenge før spanjolene erobret landet tidlig på 1500-tallet, men fikk navnet tortilla av spanjolene fordi den lignet på flatbrød som var i bruk i Spania på denne tiden.

Tortillabakst
For å kunne lage tortilla, må maisen gjennomgå en spesiell behandling for at den skal henge sammen. Tørre maiskorn kokes i kalkvann, og deretter tørkes til såkalt masa. Dermed blir kornet lettere å finmale, og man kan lage en deig som henger sammen. Prosessen har også mange positive ernæringsmessige sider, blant annet frigjøres viktige vitaminer og aminosyrer, og kalsiuminnholdet i maten øker 7-8 ganger. 

Masa blandet så med vann og gjerne litt salt og olje. Så knas den kraftig. Deretter formes de enkelte leivene. Erfarne kvinner på landsbygda klapper fort til en tortilla med hendene, mens man også kan bruke en máquina de tortilla. Dette er en presse som minner om et gammeldags, ikke-elektrisk vaffeljern, hvor deigen blir presset flatt. Tortillaene steikes så på takke, og spises ferske og varme.

I byene i Mexico lages tortillas oftest i fabrikker, og er derfor tynne og jevnstore. De ristes lett i steikepanna før de brukes. På landsbygda, samt i Guatemala og delvis lenger sør, lages tortillaene på gamlemåten, og er dermed tykkere og mer ujevne.

Ulike tortillas
Alt etter hva tortillas skal brukes til, gis de ulik form. Hverdagstortillaen er omtrent 10cm i diameter, nokså gulhvit i fargen og med stekeflekker. Noen maissorter har en blågrønn farge, og dette setter også farge på tortillaene. Avlange, store rulles til flautas, fløyter. 

I Nord-Mexico lages det tortillas av hvetemel. Disse tortillaene er gjerne tynnere og større, og brukes til nordlige spesialiteter som burritos (tortilla pakket rundt fyllet).

Tortillavarianten tlayuda stammer fra Oaxaca i Mexico.

Eksterne lenker 
 

Meksikansk mat 
Bakst
Bjarne Lingås

Bjarne Lingås (født 7. januar 1933 i Kristiansand, død 19. november 2011) var en norsk bokser. Han ble norgesmester seks ganger i vektklassene tungvekt og lett tungvekt. Han ble nordisk mester i lett tungvekt i 1955. I 1954 deltok han på europalaget i Golden Glove-turneringen i USA, og vant sine to matcher. For denne prestasjonen ble han tildelt Morgenbladets gullmedalje. 

Under en bokselandskamp mot Sverige i 1951, arrangert på Bislett stadion, beseiret Lingås svenskenes stortalent Ingemar Johansson, som senere ble verdensmester for profesjonelle. Samme år fikk han sølvmedalje i EM, noe som fremdeles er den beste plasseringen en nordmann har tatt i et internasjonalt seniormesterskap i etterkrigstiden.

Lingås representerte Norge under OL 1952 i Helsingfors. Han fikk walk-over i første runde, og ble slått ut av brasilianeren Lucio Grotone i andre runde. 
Til sammen hadde Bjarne Lingås 198 amatørkamper med 11 tap og 14 proffkamper med to tap. Etter sin aktive karriere var Bjarne Lingås trener i AIK Lund i Kristiansand.

NM-gull

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske boksere
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1952
Boksere under Sommer-OL 1952
Personer fra Kristiansand kommune
Norske boksetrenere
Fødsler i 1933
Dødsfall i 2011
Norgesmestere i boksing
Kongepokalvinnere i boksing
Lewes Castle

Lewes Castle (tidligere Bray Castle) er en borgruin i Lewes, East Sussex, England og er bygd på byens høyeste punkt. Dette er en kunstig laga topp, opprinnelig bygd av kalkblokker.

Opprinnelig var dette et tømmerfort, som seinere ble bygd om til stein. Det er en uvanlig motte and baileykonstruksjon fordi det har to topper.

Eksterne lenker 
 Slideshow på youtube

Festninger i England
East Sussex
Ruiner i England
Michelham Priory

Michelham Priory er et tidligere augustinerkloster ved Upper Dicker i East Sussex i England. Det eies og administreres av Sussex Archaeological Society.

Kilder 
 Michelham Priory Guide Book, Sussex Archaeological Society, 1995

Vernede byggverk i England
East Sussex
Katolske klostre
Klostre i England
Carlingford Lough

Carlingford Lough (irsk Loch Cairlinn, eldre form Loch Cathair Linn «Byen ved dammen») er en fjord i Irland. Den danner del av den internasjonale grensen mellom Irland i sør og Nord-Irland tilhørende Storbritannia i nord.

Elven Newry renner ut i bunnen av fjorden. Den forbinder også fjorden via Newry-kanalen til byen Newry. (Kanalen går videre mot elven Bann og Lough Neagh.

På nordsiden, i grevskapet Down ligger kystbyene  Warrenpoint og Rostrevor og fjellene Mourne Mountains. På sørsiden, på halvøya Cooley i Louth, finner vi byene Omeath, Carlingford og Greenore.

3. november 1916 kolliderte to dampskip, SS Connemara og SS Retriever. Begge skipene sank, og 94 menneskeliv gikk tapt.

På nordsiden av fjorden er det leire og saltvannsmyrer, og det er overvintringsområde for ringgås, Branta bernicla hrota. Ved munningen av fjorden er det flere mindre skjær og klippeholmer som er hekkeområde for terner.

Carlingford Lough er et populært sted for fiske og båtliv.

Down
Louth
Bukter og fjorder på øya Irland
Newry (elv)

Newryelven og Clanrye to betegnelser som begge brukes om en elv i Nord-Irland. Elven renner gjennom byen Newry og ut i Carlingford Lough nær Warrenpoint. På noen kart kalles delen nedstrøms fra byen 'Newry River' mens strekningen fra utspringet i Mournefjellene til byen kalles 'Clanrye'. Det finnes imidlertid også andre kilder som ikke gjør dette skillet.

Rådhuset i Newry er bygget på en brokonstruksjon over elven.

Lokalt kalles også elven 'The County River' («grevskapselven») fordi det utgjør store deler av grensen mellom grevskapene Down og Armagh (grevskap).

Ifølge tradisjonen skal St. Patrick på en av sine reiser i Irland ha slått leir ved elven. Her plantet han et barlindtre som skulle symbolisere Irlands voksende kristne tro. Et klostersamfunn ble opprettet ved elven, og fra 1144 et Cistercienser-kloster.

Elver i Nord-Irland
Down
Armagh
Skotlandveien

Skotlandveien (fylkesvei 2880 i Viken) går mellom Veme og Gardhammar i Ytre Soknedalen, langs sørvestsiden av Sogna, i Ringerike komnune. Navnet Skotlandveien fikk strekningen i 1978. Veiens lengde er 4,2 km.

Kommuner og knutepunkter 

 Veme
 Gardhammar

Bildegalleri

Eksterne lenker 
 Vegvesenets vegkart 
 

Fylkesveier i Viken
Soknedalen
Connemara

For området på Jupiters måne Europa, se Conamara Chaos.
For hesterasen, se ConnemaraponniConnemara''' (gælisk:Conamara; ) er et område vest i Irland som består av en bred halvøy mellom Killary havn og Cuan Chill Chiaráin/Kilkieran bukta vest i grevskapet Galway eller sydvest i Connacht. Connemara ligger i området Iar Connacht, «Vest-Connacht», som er en del av grevskapet Galway vest for sjøen Corrib, og en del av grevskapet Mayo i baroniet Ross.

Connemara er vanligvis delt i nord og sør, avgrenset av fjellkjeden Na Beanna Beola og elva Owenglin som renner ut i sjøen ved An Clochán/Clifden. Conamara har Atlanterhavet både mot nord, vest og mot sør. 

Connemara består av de katolske sognene Carna, Clifden, Ballinakill, Roundstone og Inishbofin.

Etymologi
Navnet «Connemara» kommer fra Conmacne Mara, som var navnet på en gren av stammen Conmhaicne, som var en tidlig folkegruppe, eller stamme som hadde mindre bosettinger flere steder i Connacht. Siden denne bosettingen av Conmhaicne-folket bodde ved sjøen, ble de kjent som Conmhaicne Mara. 

Historie
Ó Cadhla-klanen (også kalt Kealy) hersket i Connemara til det 13. århundre. Da mistet de makten til O Flaherty-klanen som flyktet til Connacht fra Maigh Seola under den engelske invasjonen i Connacht på 1200-tallet. Både Mac Conghaile (Conneely)- og Ó Cadhla-klanene tilhørte bosettinger av Conmhaicne Mara-stammen. 

Geografi
Connemaras kyst består av mange halvøyer. En av dem, Iorras Ainbhtheach, av og til forkortet til Iorras Aithneach, i sør er den største, og der ligger småbyene Carna og Cill Chiaráin. Halvøya Errismore består av området vest for småbyen Ballyconneely. Halvøya Errisbeg ligger sør for landsbyen Roundstone. Halvøya Errislannan ligger like sør for småbyen Clifden. Halvøyene Aughris, Cleggan og Rinville (eller Renvyle) ligger i det nordvestre Connemara. 

Begrepet Connemara brukes feilaktig om hele delen av grevskapet Galway vest for sjøen Corrib. Det er også brukt som beskrivelse av området i vestlige Galway der det snakkes gælisk. Slike områder i Irland kalles språklig sett Gaeltacht. Deler av dette språkområdet ligger likevel utenfor Connemaras grenser. Det er flere øyer utenfor Connemara.

Den største byen er Clifden. Omkring byen er det flere grotter med store krystalldannelser i berget. Den berømte grønnhvite Connemara-marmoren har betydd mye for handel og økonomi fra historisk tid og i våre dager.

 Viktige småbyer og tettsteder i Connemara 

 Clifden
 Carna
 Cloch na Rón / Roundstone
 Baile Mhic Chonghaile / Ballyconneely
 Claddaghduff (for Omey Island)
 An Cloigean / Cleggan (for Inishbofin).
 Leitir Fraic / Letterfrack
 Cill Chiaráin
 An Cheathrú Rua
 Indreabhán
 Leitir Móir

I populærkulturen
Den franske sangeren Michel Sardou skrev en populær sang om området. Fransk tittel er Les Lacs du Connemara.

 Se også 
 Pike fra Connemara'', et maleri av Augustus Nicholas Burke

Eksterne lenker 
 
 Connemara.net – Alt om Connemara, Galway, Ireland

Galway
Nasjonalparker i Republikken Irland