alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Kiriaki Filtisakou

Kiriaki Filtisakou (født 14. august 2000) er en gresk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang. 

I 2021 representerte hun Hellas under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der hun ble nummer 29 på 20 kilometer kappgang.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Greske kappgjengere
Deltakere for Hellas under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Hellas under VM i friidrett 2022
Karla Jaramillo

Karla Jaramillo (født 21. januar 1997) er en ecuadoriansk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang.

I 2021 representerte hun Ecuador under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der hun ble nummer 28 på 20 kilometer kappgang.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ecuadorianske kappgjengere
Deltakere for Ecuador under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Ecuador under VM i friidrett 2019
Deltakere for Ecuador under VM i friidrett 2022
Lucanus (Pseudolucanus) atratus

Lucanus atratus er en billeart i familien hjortebiller (Lucanidae).

Kjennetegn 
En middelsstor (25-30 millimeter), blankt brunrød til svart hjortebille. Hannens kjever er noe forstørrede, sigdformede uten tenner på innersiden. De knebøyde antennene har vanligvis en seks-leddet vifte.

Levevis

Utbredelse 
Arten er utbredt i det nordlige India (Sikkim, Vest-Bengal, Assam), Tibet og Nepal .

Systematisk plassering 

 Insekter, Insecta
 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
 Stammen Lucanini Latreille, 1806
 Slekten Lucanus Scopoli, 1763
 Underslekten Pseudolucanus
 Lucanus (Pseudolucanus) atratus Hope, 1831

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1831
Nepals insekter
Indias insekter
Cyclommatus amoenus

Cyclommatus amoenus er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
En ganske stor (hannen 40-45 millimeter lang), halvmatt, mørk hjortebille med mørk, bronseaktig metallisk glans. Arten er nokså variabel i størrelsen, hos hannen er kjevene forholdsvis større jo større hannen er (allometrisk vekst). Store hanner har kraftige, krumme mandibler uten tenner i den indre delen, men med 3 skarpe tenner i spissen. Mandiblene har markerte render langs ytter- og inerkanten på oversiden. Hodet er stort og bredt, mye bredere foran enn bak, med skarpe sidekjøler, forkanten er hevet som en skarp tverr-rygg. Pronotum utvider seg forover og er minst dobbelt så bredt som langt. Dekkvingene er uten synlig punktering. Beina er slanke, mørke bortsett fra et brunoransje felt på lårene.  Hunnen er mye mindre (ca. 20 millimeter) og slankere enn hannen, mørkbrun, uten forstørrede kjever, i motsetning til hannen er kroppen tydelig og tett punktert.

Levevis 
Larvene utvikler seg i råtne trestammer.

Utbredelse 
Arten lever på Ny-Guinea.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
 Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
 Stammen Cyclommatini
 Slekten Cyclommatus Parry, 1863 – 55 arter
 Underslekten Cyclommatus (i snever forstand) 
 Cyclommatus amoenus Seki, 2019

Referanser

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 
 

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 2019
Ny-Guineas insekter
Glenda Morejón

Glenda Morejón (født 30. mai 2000) er en ecuadoriansk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang.

I 2021 representerte hun Ecuador under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der hun deltok på 20 kilometer kappgang, men ikke fullførte.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ecuadorianske kappgjengere
Deltakere for Ecuador under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Ecuador under VM i friidrett 2019
Deltakere for Ecuador under VM i friidrett 2022
Saskia Feige

Saskia Feige (født 13. august 1997) er en tysk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang. 

I 2021 representerte hun Tyskland under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der hun deltok på 20 kilometer kappgang, men ikke fullførte.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske kappgjengere
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 2020
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Tyskland under VM i friidrett 2019
Deltakere for Tyskland under VM i friidrett 2022
EM-bronsemedaljevinnere i friidrett for Tyskland
Kaikki pelissä

Kaikki pelissä, også kjent under det engelske navnet Play It All, er en finsk krim/dramafilm fra 1994 regissert av Matti Kassila.

Filmen følger en film-innspilling i nærheten av Jyväskylä hvor manusforfatteren blir drept etter å ha endret manus slik at det kan avsløre virkelige forbrytelser. Filmen ble nominert til Amandaprisen 1994 i klassen beste nordiske kinofilm.

Handling 
En film-gruppe produserer en film, i en liten landsby. Historien er basert på virkelige hendelser som hadde funnet sted i den samme landsbyen for noen tiår siden. En mislikt forfatter, Pentti Töysä, ankommer midt under en pressekonferanse  om filmen og påstår at han er filmens egentlige forfatter.

Töysä har gjort enkelte forandringer på manuset deres, og disse forandrene håper han skal bringe et gammelt lovbrudd frem i lyset igjen. Men natten etter blir Töysä myrdet, og det endelige utkastet til manuset har sporløst forsvunnet.

Skuespillere 
 Esko Salminen: Max Nummensyrjä
 Hannele Lauri: Heidi Ahola
 Jukka Puotila: Jorma Jouppi
 Satu Silvo: Ritva Rajos
 Allu Tuppurainen: Pekka Pynnönen
 Aake Kalliala: «Sotta» Suhonen
 Kari Heiskanen: Timo Korpi

Referanser

Eksterne lenker 
 

Finske filmer
Filmer fra 1994
Kriminalfilmer
Thrillerfilmer
Viking Fotballklubb i 1945



Kamper

Norgesmesterskapet i fotball 1945

Spillerstatistikk

Overganger

Referanser 

Sesongartikler for Viking Fotballklubb
Sesongartikler for norske fotballag 1945
Penetini

Penetini er en gruppe av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

Utseende 
Små til middelsstore, avlange, blanke, gulbrune til svarte skyggebiller. Kroppen er nokså sylindrisk. Pronotum er avrundet med mer eller mindre tydelig siderand, dekkvingene har kraftige punktstriper. Antennene er 11-leddete, forholdsvis korte og klubbeformede, klubben består av 2-4 ledd. Føttene på for- og mellombeina har 5 ledd, på bakbeina 4.

Levevis 
Disse billene lever i død ved eller annet råtnende, organisk materiale.

Utbredelse 
Artene er utbredt i tropene, mange av artene på øyer.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien Phrenapatinae Solier, 1834
 Stammen Penetini Lacordaire, 1859
 Slekten Afrotagalus Gebien, 1942
 Slekten Archeophthora Kaszab, 1978  - én art
 Slekten Clamoris des Gozis, 1886 - 4 arter
 Slekten Cleolaus Champion, 1886 - én art
 Slekten Daochus Champion, 1886 - én art
 Slekten Dioedus LeConte, 1862 - 7 arter
 Slekten Falsotagalus Kaszab, 1977
 Slekten Neotagalus Kaszab, 1955
 Slekten Peneta Lacordaire, 1859 - 5 arter
 Slekten Picnotagalus Kaszab, 1939
 Slekten Pseudophthora Kaszab, 1970
 Slekten Scolytocaulus Fairmaire, 1896 - 3 arter
 Slekten Tagalinus Kaszab, 1977 - én art
 Slekten Tagalopsis Kaszab, 1955
 Slekten Taiwanotagalus Masumoto, 1982
 Slekten Telchis Champion, 1886 - én art
 Slekten Zypoetes Champion, 1893 - én art

Referanser

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Ausrralia - Penetini 
 Bilde av Clamoris crenatus
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1859
Notodden gravlund

Notodden gravlund i Notodden kommune i Vestfold og Telemark ligger på vestsiden av Tinnåa, nord for byens sykehus. Gravlunden ble innviet den 30. november 1915, mens kirken ble oppført mer sentralt i byen og innviet først i 1938.

På gravlunden står et gravkapell som ble tegnet av Wilhelm Swensen og tatt i bruk i mars 1949. Det ble totalrehabilitert og utvidet i 2020–21. Kapellet har med det ca. 220 sitteplasser, hvorav 70 på galleriet. Ved samme anledning ble uteområdet oppgradert med legging av naturstein.

Referanser 

Gravlunder i Vestfold og Telemark
Byggverk i Notodden
Kjell Arne Pleym

Kjell-Arne Pleym (født 1952 i Kirkenes) er en norsk musiker. Han var bosatt i Tromsø fra 1979 til 1990 og i Stavanger fra 1990 til 2008.

Pleym mottok Tromsø kommunes første kulturstipend i 1988.

Han ble omtalt som en av Juleoratoriets stefedre i Tromsø lokalavis i en digital artikkel fra desember 2017

Karriere 
Som 13-åring (1965) spilte Kjell-Arne i hans fars band Sverre Pleyms Orkester sammen med den jemnårige Rolf Andersen som gick i samme skole. Sverre Pleyms orkester spilte allt fra jazz, latinamerikansk bozza-nova, samba, tango og popmusik fra 30- til 60-tal. Allt eftersom publiken föryngrades så uppmuntrade Sverre både Rolf og Kjell-Arne att föryngra musiken i repertoaren vilket ledde till att Rolf började sjunga. 1968 började de skriva egna låtar och formade proggrockbandet Andersen/Pleym. 1971 släpptes deras första EP/Album "Have your own feeling Have your own way".

På 1970-tallet var han bandmedlem i progrockbanden Andersen/Pleym och S.t Helena. Album trycktes på nytt 2010 som en hyllning till Kjell-Arne. En memory-remix släpptes på Kjell-Arnes 60-årsdag 2012 da en forsvunnet master tape dukket opp i Bodø.

Medvirkende musiker på albumet Rækved og lørveblues 1980.

Tromsø juleoratorium 1985-1989.

Korsjef og dirigent, Stavanger manskor, damekor og mixed, 1990-tall till 2000-tall.

Libra Music Kjell Arne Pleym - 1997.

Lascia ch`io pianga (Händel) - TTBB & piano arr: Kjell Arne Pleym.

Breakfast in America - SATB & piano arr: Kjell Arne Pleym 2005 - Cantando Musikkforlag

Synth - Susi Varming "Kill" 2007 - Unisound.

Venner (Halvdan Sivertsen) - SATB / SSAA / TTBB og komp arr: Kjell Arne Pleym 2008 - Cantando Musikkforlag

Referanser

Norske rockemusikere
Piano (film)

Piano (engelsk: The Piano) er en australsk/nyzealandsk/fransk dramafilm fra 1993 skrevet og regissert av Jane Campion. Filmen handler om den stumme Ada som på slutten av 1800-tallet blir sendt til New Zealand for å gifte seg med en godseier. Med seg på reisen tar hun sin datter og et piano. Hovedrollene spilles av Holly Hunter, Harvey Keitel, Sam Neill og Anna Paquin.

Filmen vant en rekke priser, blant dem tre Oscar-statuetter: beste kvinnelige hovedrolle til Holly Hunter, beste kvinnelige birolle til Anna Paqui, som da bare var 11 år, og beste originalmanus til Jane Campion. Filmen og Campion vant også Gullpalmen under filmfestivalen i Cannes, og Campion ble dermed den første kvinnelige regissør til å motta prisen. Filmen ble nominert til Amandaprisen 1994 i klassen beste utenlandske film.

Handling 
En stum skotsk kvinne ved navn Ada McGrath blir solgt av faren sin til et ekteskap med en mann fra New Zealand, ved navn Alisdair Stewart - som har en ung datter Flora. Ada har ikke sagt et ord siden hun var seks år gammel, og ingen - inkludert henne selv - forstår hvorfor. Hun uttrykker seg ofte gjennom å spille piano og gjennom tegnspråk. Ada, Flora og deres eiendeler, inkludert et håndlaget piano, blir deponert på en strand i New Zealand.

Dagen etter ankommer Alisdair med et maorier-mannskap og vennen hans, George Baines, en skogbruker og pensjonert sjømann som har adoptert mange av maori-skikkene - inkludert en stor tatovering i ansiktet sitt. Alisdair forteller Ada at det ikke er plass til pianoet i det lille huset hans, og forlater pianoet hennes på en strand. Ada  er imidlertid fast bestemt på å bli gjenforent med pianoet hennes. Ute av stand til å kommunisere med Alisdair, reiser Ada og Flora til Baines med beskjed som om å bli tatt med til pianoet. Men Baines forklarer at han ikke klarer å lese.

Baines foreslår for Alisdair å bytte pianoet til ham, for litt land. Alisdair samtykker og godtar også hans forespørsel om å motta leksjoner i å spille piano fra Ada, som i begynnelsen er uvitende om Baines sin romantiske tiltrekning til henne. Men Ada blir irritert når hun oppdager at Alisdair har byttet bort det dyrebare pianoet sitt, uten å konsultere henne først. Han gir etter hvert pianoet tilbake til henne, og Ada får etter hvert romantiske følelser for Baines. Alisdair, etter å ha blitt mistenksom over forholdet deres, hører dem ha sex i det han går forbi huset til Baines - og han oppdager deretter elskerne gjennom en liten sprekk i en vegg.

Skuespillere 
 Holly Hunter – Ada McGrath
 Harvey Keitel – George Baines
 Sam Neill – Alisdair Stewart
 Anna Paquin – Flora McGrath
 Kerry Walker – tante Morag
 Genevieve Lemon – Nessie
 Tungia Baker – Hira
 Ian Mune – pastor
 Peter Dennett – sjømann
 Cliff Curtis – Mana
 George Boyle – Adas far
 Rose McIver – engel
 Mika Haka – Tahu

Referanser

Eksterne lenker 
 

Newzealandske dramafilmer‎
Australske dramafilmer‎
Franske dramafilmer‎
Filmer fra 1993
Ulrich von Albeck

Ulrich von Albeck (død 12. desember 1431) var en tysk katolsk biskop. Han ble utnevnt til biskop av Verden (Hochstift und Herzogtum Verden) nordvest i Det tysk-romerske rike den 12. august 1407, men trakk seg fra dette embedet ca år 1409. Så ble han den 15. desember 1417 utnevnt til biskop av Seckau, og ble der til sin død.

Referanser

Tyske katolske biskoper 
Østerrikske katolske biskoper
Adeliini

Adeliini er en gruppe av skyggebiller der de fleste av artene er knyttet til tørre miljøer.

Utseende 
Små til middelsstore, avlange, blanke, mørke skyggebiller. I motsetning til mange andre Lagriinae er de ikke påfallende hårete.

Levevis 
Disse billene påtreffes gjerne krypende i vegetasjonen eller på bakken.

Utbredelse 
Denne gruppen har et stort artsmangfold i Australia, det finnes også en del slekter i New Zealand, Ny-Caledonia og Chile.

Systematisk inndeling  
 
Gruppen må ikke forveksles med Adelini, en gruppe av sommerfugler i familien svepemøll. Adeliini har også blitt brukt om en gruppe av veps i familien Braconidae, men bruken om billegruppen har prioritet.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien hårskyggebiller, Lagriinae Latreille, 1825
 Stammen Adeliini Kirby, 1828
 Slekten Adelium Kirby, 1818
 Slekten Adelodemus Haag-Rutenberg, 1878
 Slekten Adelozotypus Kaszab, 1982 
 Slekten Aoupinia Matthews, 2003
 Slekten Apasis Pascoe, 1869
 Slekten Apocryphodes Matthews, 1998
 Slekten Arcothymus Pascoe, 1866
 Slekten Bellendenum Matthews, 1998
 Slekten Blepegenes Pascoe, 1868
 Slekten Bluops Carter, 1914
 Slekten Bolusculus Matthews, 1998
 Slekten Brycopia Pascoe, 1869
 Slekten Cardiothorax Motschulsky, 1859
 Slekten Carinadelius Ranjith & van Achterberg, 2021
 Slekten Coripera Pascoe, 1866
 Slekten Cymbeba Pascoe, 1866
 Slekten Daedrosis Bates, 1868
 Slekten Diaspirus Matthews, 1998
 Slekten Dicyrtodes Matthews, 1998
 Slekten Diemenoma Matthews, 1998
 Slekten Dorrigonum Matthews, 1998
 Slekten Epomidus Matthews, 1998
 Slekten Exadelium Watt, 1992 
 Slekten Gondvanadelium Kaszab, 1981
 Slekten Isopteron Hope, 1840
 Slekten Kaszabadelium Watt, 1992
 Slekten Leptogastrus Macleay, 1872
 Slekten Licinoma Pascoe, 1869
 Slekten Mesopatrum Broun, 1893
 Slekten Mitua Hope, 1848
 Slekten Montaguea Kaszab, 1982
 Slekten Monteithium Matthews, 1998
 Slekten Neoadelium Carter, 1908
 Slekten Nolicima Matthews, 1998
 Slekten Nototrintus Carter, 1924
 Slekten Ozotypoides Kaszab, 1982
 Slekten Penadelium Matthews, 1998
 Slekten Periatrum Sharp, 1886
 Slekten Pheloneis Pascoe, 1866
 Slekten Pseudobyrsax Kaszab, 1982
 Slekten Pseudocilibe Kaszab, 1982 
 Slekten Pseudopatrum Sharp, 1886
 Slekten Seirotrana Pascoe, 1866
 Slekten Stenadelium Watt, 1992 
 Slekten Valdivium Matthews, 1998
 Slekten Wattadelium Emberson, 2000
 Slekten Yarranum Matthews, 1998
 Slekten Zeadelium Watt, 1992

Referanser

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Adeliini 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1828
Belopini

Belopini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Nokså små til middelsstore (2-10 millimeter), slanke, blanke, brunlige til svarte skyggebiller. Antennene er trådformede, middels lange. Hodet er avrundet firkantet, fasettøynene nokså små. Pronotum er firkantet, lengre enn bredt. Dekkvingene er nokså smale med fine punktstriper.

Levevis 
Disse billene påtreffes gjerne krypende i vegetasjonen eller på bakken.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien hårskyggebiller, Lagriinae Latreille, 1825
 Stammen Belopini Reitter, 1917
 Slekten Adelonia Laporte de Castelnau, 1840
 Slekten Belopus Gebien, 1911
 Slekten Centorus Mulsant, 1854
 Slekten Doyenia Matthews & Lawrence, 2005
 Slekten Euclarkia Lea, 1919
 Slekten Eulea Carter, 1937
 Slekten Exeniotis Pascoe, 1871  
 Slekten Kershawia Lea, 1904
 Slekten Rhypasma Pascoe, 1862
 Slekten Thoseus Pic, 1925 
 Slekten † Yantaroxenos Nabozhenko, Kirejtshuk & Merkl, 2016

Referanser

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Belopini 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1917
Chaerodini

Chaerodini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Middelsstore (ca. 7 millimeter), ovale, gjerne gubrune skyggebiller. De kan overflatisk minne om marihøner. Fargen følger gjerne fargen på sanden der de lever, de er bleke på lys sand og mørke der sanden er mørk.

Levevis 
Disse billene påtreffes på sandete steder, mest på havstrender mellom oppskylte alger, som de lever av. De er nattaktive og kan ikke fly.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Australia og New Zealand.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien hårskyggebiller, Lagriinae Latreille, 1825
 Stammen Chaerodini Doyen, Matthews & Lawrence, 1990
 Slekten Chaerodes White, 1846 - 2 arter på havstrender, New Zealand
 Chaerodes concolor Sharp, 1878
 Chaerodes trachyscelides White, 1846
 Slekten Sphargeris Pascoe, 1860 - én art, sørøstlige Australia inkludert Tasmania
 Sphargeris physodes Pascoe, 1860

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilder av gruppen
 Atlas of Living Australia - Sphargeris 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1990
Cossyphini

Cossyphini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Små til middelsstore (4-18 millimeter), avlange, brunlige skyggebiller. Gruppen utmerker seg ved at pronotum og dekkvingene er sterkt utvidet mot sidene, langt utenfor kroppens omriss, slik at hodet er helt dekket av pronotum. Omrisset av den slanke kroppen er likevel godt synlig.

Levevis 
Disse billene påtreffes gjerne i kompost.

Utbredelse 
Gruppen er vidt utbredt i den Gamle verden.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien hårskyggebiller, Lagriinae Latreille, 1825
 Stammen Cossyphini Latreille, 1802
 Slekten Cossyphus Olivier, 1795 - 20 arter, Afrika, Sør-Europa og sørlige Asia
 Slekten Endustomus Bręme, 1846 - 13 arter, sentrale og sørlige Afrika

Referanser

Eksterne lenker 
 Bestemmelsesnøkkel til artene
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1802
Eschatoporiini

Eschatoporiini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Små (ca. 5 millimeter), slanke, rødbrune, blinde skyggebiller. Kroppen kan være naken eller fint hårete.

Levevis 
Artene lever nær underjordiske vannansamlinger (akviferer) i huler.

Utbredelse 
Denne gruppen er bare kjent fra California.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien hårskyggebiller, Lagriinae Latreille, 1825
 Stammen Eschatoporiini Blaisdell, 1906
 Slekten Eschatoporis Blaisdell, 1906
 Eschatoporis nunenmacheri Blaisdell, 1906 
 Eschatoporis styx Aalbu, Kanda & Smith, 2017

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1906
USAs insekter
Aage Rais-Nordentoft

Aage Rais-Nordentoft (født 31. mars 1969) er en dansk filmregissør, manusforfatter og lokalpolitiker. Han har regissert flere kortfilmer, dokumentarfilmer og spillefilmer. Hans første spillefilm var barnefilmen Anton fra 1996. Filmen vant pris under filmfestivalen i Berlin i 1996 og ble nominert til nordisk Amanda under Amandaprisen 1995. Han vant også pris for kortfilmen Sprækker under kortfilmfestivalen i Brest  i 2006 og pris under filmfestivalen i Odense i 2002.

Han har vært innvalgt byrådet til Aarhus kommune fra 1. januar 2010 til 31. desember 2017 for Socialdemokratiet.

Filmografi 
Rais-Nordentoft har bidratt med både manus og regi dersom ikke annet er oppgitt.
  – Pjerrot som hustrumorder (kortfilm)
  – Glasmuren (kortfilm)
  – Anton
  – Tøser + drengerøve
  – Tiden går (kortfilm, dokumentarfilm, kun regi)
  – På fremmed mark
  – Jæger (kortfilm, dokumentarfilm)
  – Showdanser (kortfilm, dokumentarfilm)
  – 2 ryk og en aflevering
  – Sprækker (kortfilm)
  – Robust - Ingen skal kalde mine forældre tabere (dokumentarserie, en episode)
  – MollyCam (kun regi)
  – Sådan er søskende - Mig uden dig (dokumentarfilm)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Danske regissører
Danske manusforfattere
Goniaderini

Goniaderini er en gruppe av skyggebiller.

Utseende 
Små, avlange, blanke, tydelig hårete skyggebiller. Ulikt mange andre skyggebiller har de et forholdsvis tynt hudpanser. Antennene er utvidet mot spissen, men uten en klart avsatt klubbe.

Levevis 
Disse billene påtreffes gjerne krypende i vegetasjonen eller på bakken.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien hårskyggebiller, Lagriinae Latreille, 1825
 Stammen Goniaderini Lacordaire, 1859
 Slekten Acropachia Mäklin, 1875 
 Slekten Anaedus Blanchard, 1842
 Slekten Gamaxus Bates, 1868  
 Slekten Goniadera Perty, 1832
 Slekten Lyprochelyda Fairmaire, 1899
 Slekten Microanaedus Pic, 1923
 Slekten Microgoniadera Pic, 1917 
 Slekten Microlyprops Kaszab, 1939 
 Slekten Myrmecopeltoides Kaszab, 1973 
 Slekten Paratenetus Spinola, 1844
 Slekten Pengalenganus Pic, 1917  
 Slekten Phobelius Blanchard, 1842
 Slekten Phymatestes Pascoe, 1867
 Slekten Prateus LeConte, 1862
 Slekten Pseudanaedus Gebien, 1921
 Slekten Pseudolyprops Fairmaire, 1882
 Slekten Spinadaenus Pic, 1921 
 Slekten Tithassa Pascoe, 1860
 Slekten Xanthicles Champion, 1886

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over nordamerikanske insekter 
 Atlas of Living Australia - Goniaderini 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 1859
Sør-Trøndelag Arbeiderparti

Sør-Trøndelag Arbeiderparti var fylkesorganisasjonen til Arbeiderpartiet i Sør-Trøndelag fylke.

Sør-Trøndelag Arbeiderparti og Nord-Trøndelag Arbeiderparti ble slått sammen til Trøndelag Arbeiderparti i forbindelse med at Sør-Trøndelag og Nord-Trøndelag fylker skulle slå seg sammen til Trøndelag fylke den 1. januar 2018. 

Ingvild Kjerkol er leder for Trøndelag AP.
Arbeiderpartiets fylkesorganisasjoner
Gonialaenini

Gonialaenini er en utdødd gruppe av skyggebiller.

Utseende 
En middelsstor, avlang, mørk skyggebille, kroppen kledt med utstående hår. Antennene var trådformede.

Levevis 
Arten levde trolig i skog.

Utbredelse i tid og rom 
Arten er beskrevet fra baltisk rav, dette stammer fra eocen-tiden, ca. 37-34 millioner år før nåtid.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien skyggebiller, Tenebrionidae Latreille, 1802
 Underfamilien hårskyggebiller, Lagriinae Latreille, 1825
 Stammen †Gonialaenini Nabozhenko, Bukejs & Telnov, 2019
 Slekten † Gonialaena Nabozhenko, Bukejs & Telnov, 2019
 †Gonialaena groehni Nabozhenko, Bukejs & Telnov, 2019

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilde av typeeksemplar
 Fossilworks - Goniolaena 
 

Skyggebiller
Biller formelt beskrevet i 2019
Fossile insekter