alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Hübner von Holst (offiser)

For idrettsmannen med samme navn, se Johan Hübner von Holst.

Johan Hübner von Holst (født 19. mai 1774, død 5. mai 1836) var generalmajor og kommandant på Fredriksten festning.

Holst var født i Berg ved Fredrikshald (i dag Halden) som sønn av generalmajor Hans Gram Holst, og kom i militær tjeneste i 1782. Han var i tjeneste ved Sønnenfjeldske infanteriregiment, der han etter hvert ble kaptein og sjef for Borgeske kompani. I 1808 ble han divisjonsadjutant i den dansk-norske generalstab, men i 1810 søkte han avskjed fra norsk krigstjeneste for å følge prins Christian August over til Sverige. 

I 1810 ble han adjutant hos kronprins Karl Johan og Holst forsatte som nær medarbeider for den franskfødte kronprinsen og senere kongen. Holst ble svensk oberst i 1813, og han var kommandant i Lübeck i årene 1813 – 1814.  Som svensk offiser var han med på å utarbeide planene for et felttog mot Norge. Han fulgte med kronprins Karl Johan under felttoget i Norge i 1814, og ble som «innfødt normann» kommandant på Fredriksten festning og generaladjutant for den norske arme etter svenskenes okkupasjon i 1815. I 1816 uttalte Stortinget at Holst måtte anses som «expatreret», og han ble igjen meddelt avskjed fra norsk krigstjeneste. 

Holst ble adlet i Sverige i 1817 og utnevnt til generalmajor i 1821.

Referanser

Litteratur 
 Ovenstad, Olai: Militærbiografier, Den norske hærs officerer fra 1628 til 1814, 1948.
 Höjer, Torvald: Carl XIV Johan, 3 bind, Den franska tiden, Kronprinstiden og Konungatiden, Nordstedts Förlag, Stockholm, 1939–60

Eksterne lenker 

 «Kommandanter på Fredriksten – under og like etter okkupasjonen 1814-1817», fra nettstedet ostfold1814.no
 «Von Holst nr 2253», fra nettstedet adelsvapen.com

Norske offiserer
Svenske generaler
Krigen med Sverige 1814
Personer fra Halden kommune
Adelige svensker
Fødsler i 1774
Dødsfall i 1836
Cyphonotus

Cyphonotus er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Middelsstore, avlange, blanke, rødbrune oldenborrer. Pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene, tett og kraftig punktert. Dekkvingene dekker ikke bakkroppsspissen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Sentral-Asia (sørlige Russland, Kasakhstan, Turkmenistan, Pakistan, Irak)

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
 Stammen Melolonthini Samouelle, 1819
 Slekten Cyphonotus Fischer von Röslerstamm, 1824
 Cyphonotus bicoloratus Petrovitz, 1962
 Cyphonotus testaceus (Pallas, 1781)

Eksterne lenker 
 Bilde av Cyphonotus testaceus
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 1824
Anoxia

Anoxia er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utseende 
Middelsstore til ganske store (de fleste mellom 20-30 millimeter), rødbrune biller med avlang kroppsform. Hodet er mer eller mindre firkantet med fint randet forkant, antennene ender i noen lange blader (lameller), disse er særlig påfallende hos hannene. Pronotum er forholdsvis flatt, uten påfallende utvekster. sidekanten har en stump vinkel i midten. Dekkvingene er forholdsvis tynne, har et par lave lengdelister, og dekker ikke de bakerste bakkroppsleddene. Undersiden er kledt med lange hår, på sidene er det tette duker av korte, hvite hår. Beina er nokså kraftige, leggene (tibiae) med noen tenner på yttersiden. Hos hunnene finnes det er uttrukket eggleggingsrør på bakkroppen.
Larvene er C-formede (scarabaeiforme), vanligvis med tynn og delvis gjennomsiktig hud. De har kraftige kjever og korte bein.

Levevis 
Larvene lever i ofte to år, og lever av røttene på mange ulike planter. Eggene legges i flere omganger i jorden. For de artene som lever i kaldt klima overvintrer larvene ved å trekke seg ned i jorden under frostlaget. Neste vår kommer de opp og eter videre eller klekker til  voksne biller.
De voksne billene er oftest skumrings- eller nattaktive og kommer gjerne til lys. De er planteetere, mange eter blader, men det er også en del som lever av pollen.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den palearktiske sone. I Europa forekommer slekten over det meste bortsett fra Storbritannia, Norden og Baltikum.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
 Stammen Melolonthini Samouelle, 1819
 Slekten Anoxia Laporte de Castelnau, 1833 
 Anoxia affinis
 Anoxia africana
 Anoxia arenbergeri Petrovitz, 1971
 Anoxia asiatica Desbrochers, 1871
 Anoxia australis (Gyllenhal, 1817)
 Anoxia baraudi Keith, 2003
 Anoxia caphtor Petrovitz, 1971
 Anoxia ciliciensis
 Anoxia cingulata
 Anoxia cretica Kiesenwetter, 1858
 Anoxia cypria Zurcher, 1911
 Anoxia derelicta
 Anoxia desbrochersi
 Anoxia emarginata
 Anoxia hirta Reitter, 1890
 Anoxia hungarica
 Anoxia kocheri
 Anoxia kraatzi
 Anoxia laevimacula
 Anoxia lodosi
 Anoxia luteipilosa
 Anoxia maculiventris
 Anoxia makrisi Keith, 2002
 Anoxia maldesi
 Anoxia matutinalis (Laporte de Castelnau, 1823)
 Anoxia mavromoustaksi
 Anoxia monacha
 Anoxia naviauxi
 Anoxia niceaensis
 Anoxia nigricolor
 Anoxia orientalis (Krynicki, 1832)
 Anoxia pasiphae Reitter, 1890
 Anoxia pilosa (Fabricius, 1792)
 Anoxia rattoi
 Anoxia reisseri Petrovitz, 1964
 Anoxia rotroui
 Anoxia scutellaris Mulsant, 1842
 Anoxia smyrnensis Petrovitz, 1965
 Anoxia tristis
 Anoxia villosa (Fabricius, 1781)

Kilder 
 Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 1833
Victoria Carl

Victoria Carl (født 31. juli 1995) er en tysk langrennsløper som representerer SCM Zella-Mehlis. Hun er olympisk mester i lagsprint fra 2022 i Beijing. Hun ble juniorverdensmester på 5 km fristil i 2013, samt sprint og 5 km fristil i 2015.

Idrettskarriere 
I Ungdoms-OL 2012 deltok hun på det tyske stafettlaget som vant mix-stafetten.

Carl deltok i Junior-VM på ski 2013 i Liberec i Tsjekkia i januar. Her fant hun 5 km fristil, og kom på annenplass på sprinten, bak svenske Stina Nilsson. I tillegg kom Tyskland på tredjeplass på 4 × 3,3 km stafett, med henne på laget.

I februar vant hun både sprinten og 7,5 km fristil under European Youth Olympic Festival 2013. På 5 km klassisk kom hun på annenplass, bak russiske Anastasija Sedova. Hun deltok også på det tyske mixlaget som fikk sølv på stafetten, bak Russland.

I Junior-VM på ski 2015 vant hun både sprinten og 5 km fristil. På 10 km skiathlon kom hun på annenplass, kun slått av norske Sofie Nordsveen Hustad. Tyskland kom her på tredjeplass på 4 × 3,3 km stafett.

Under U23-VM på ski 2016 i Râșnov tok hun først sølv i 10 km klassisk, bak russiske Anastasija Sedova og foran Petra Nováková fra Tsjekkia. To dager senere tok hun bronse på 10 km fristil bak Giulia Stürz fra Italia og lagvenninnen Julia Belger.

I vinter-OL 2022 i Beijing gikk Carl tredje etappe på Tysklands lag som tok sølv på 4 × 5 km stafett. Katherine Sauerbrey, Katharina Hennig og Sofie Krehl gikk de øvrige etappene. På lagsprint måtte Carl steppe inn som reserve fordi Katherine Sauerbrey meldte forfall etter at laget var innmeldt. Carl spurtslo Jonna Sundling på Sveriges lag, og Tyskland vant.

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske langrennsløpere
Olympiske mestere for Tyskland
Olympiske sølvmedaljevinnere for Tyskland
Juniorverdensmestere i langrenn
Deltakere under Vinter-OL for ungdom 2012
Deltakere under Ski-VM 2015
Fødsler i 1995
Deltakere under Ski-VM 2017
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 2018
Langrennsløpere under Vinter-OL 2018
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 2022
Langrennsløpere under Vinter-OL 2022
Medaljevinnere under Vinter-OL 2022
Olympiske medaljevinnere i langrenn
Deltakere under Ski-VM 2019
U23-verdensmestere i langrenn
Deltakere under Ski-VM 2021
Sofie Nordsveen Hustad

Sofie Nordsveen Hustad (født 26. november 1996) er en norsk langrennsløper som representerer Nes Ski. Hun ble juniorverdensmester på 10 km skiathlon og på stafett i 2015.

Idrettskarriere 
Hustad deltok i Junior-NM på ski 2013, der hun deltok på Akershus' lag som vant stafetten. De andre på dette laget var Emilie Kongsten, Lotta Udnes Weng og Tiril Udnes Weng. Det samme laget forsvarte stafettgullet også i Junior-NM på ski 2014.

I Junior-VM på ski 2015 vant hun 10 km skiathlon, foran tyske Victoria Carl og svenske Ebba Andersson. Norge vant også 4 × 3,3 km stafett, med Hustad på laget. På 5 km fri teknikk kom hun på fjerdeplass, 3,6 sekunder bak Natalia Nepryajeva som tok bronsen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske langrennsløpere
Juniorverdensmestere i langrenn
Fødsler i 1996
Alp-Tigin (Ghazna)

Alp-Tigin (pers. الپتگین Alp-Tigīn, tyrkisk for ‘modig fyrste’) eller Alp-Tegin ble den første tyrkiske emiren av Ghazna i 962 eller 963 og la med det grunnlaget for det senere ghaznavidedynastiet. Han styrte byen formelt som en del av samanideriket i nord.

Alp-Tigin var en militærslave som først tilhørte samanideemiren Ahmad b. Ismail og tjente i dennes livgarde. Siden ble han frigitt av Nasr b. Ahmad. I livgarden ble han forfremmet til kommandør for livvakten (arab. ḥājib al-ḥujjāb) og hadde den faktiske makten under den unge herskeren Abd al-Malik 1. For å fjerne ham fra hovedstaden ble Alp-Tigin i 961 gitt posten som guvernør av Khorasan. Senere ble han fjernet fra denne stillingen av Manṣūr b. Nūḥ, hvis tronfølge Alp-Tigin hadde opponert imot. Alp-Tigin dro seg tilbake til Balkh, nord i dagens Afghanistan. I 962 beseiret han en hær som samanideherskeren hadde sendt mot ham. Han krysset da Hindukush-fjellene i sør og marsjerte mot Ghazna, som lå strategisk mellom Kabul og Kandahar, avsatte det lokale Lawik-dynastiet der, og etablerte et eget herredømme med Ghazna som hovedstad. Kildene har motstridende opplysninger om når han døde.

Referanser

Litteratur 
 W. Barthold i: Encyclopaedia of Islam

Personer fra provinsen Balkh
Arve Hjelseth

Arve Hjelseth (født 3. juni 1966 i Molde) er en norsk sosiolog. Han er førsteamanuensis i idrettssosiologi ved NTNU. Hans forskningsområder er kommersialisering av idrett, idretts- og kulturpublikum, fotballsupportere og fotball mer generelt. 

Hjelseth er utdannet mag.art. i sosiologi fra UiO (1992). I 2006 ble han dr. polit. ved UiB med avhandlingen Mellom børs, katedral og karneval: norske supporteres forhandlinger om kommersialisering av fotball. Siden 2008 har han vært ansatt som førsteamanuensis i idrettssosiologi ved Institutt for sosiologi og statsvitenskap, NTNU.

Hjelseth skapte en del debatt med artikkelen «Trening, knefall og forfall : om intelligentsiaens kroppslige disiplinering», som han skrev i tidsskriftet Samtiden i 2011. 

Han har uttalt seg om idrett, men også om andre forhold og fenomener, som sosiale medier, kjønnsroller og sakte-TV.



I 2017 tiltrådte Hjelseth som redaktør for Norsk sosiologisk tidsskrift, med ansvar for de generelle numrene. Han fratrådte i september 2021.

Bibliografi (utvalg) 

. 

Bøker
 2020 – Innspill og utspill : samfunnsviteren som samfunnskritiker, med Aksel Tjora.
2012 – Kampen om tribunen : fotball, identitet & makt (redaktør) med Hans K. Hognestad
 2006 – Mellom børs, katedral og karneval : norske supporteres forhandlinger om kommersialisering av fotball (dr.polit.-avhandlingen)

Artikler
 2011 – «Trening, knefall og forfall» . I: Samtiden

Referanser

Kilder 
 Halvorsen, Pål (16. mai 2013) «Mellom børs, katedral og karneval – Intervju med Arve Hjelseth». I: Socius
 Hjelsets profilside, med CV, NTNU

Eksterne lenker 
 Hjelseths blogg på idrottsforum.org
 Hjelseths personlige blogg En blogg om sosiologi, sport og sikkert andre ting om det passer seg sånn

Norske sosiologer
Førsteamanuenser ved NTNU
Personer fra Molde kommune
Fødsler i 1966
Erik A. Sæter

Erik A. Sæter (født 26. april 1912, død 11. juli 1985) var en norsk motstandsmann og XU-agent under andre verdenskrig. Sæter var bosatt på Berkåk i Trøndelag. Sæter tilhørte etterretningsorganisasjonen XU som ble kontrollert fra MI2 i England. Han hadde ansvar for XU sin virksomhet på Berkåk. Hjemmet til Erik og kona Ethel var XU-stasjonen på Berkåk. Sæter utførte flere krevende oppdrag på grensa til Sverige.

Sæter var også blant Norges fremste på 110 meter hekk og spydkast. Selv om hans potensielt beste år som idrettsmann gikk vekk i krigen, oppnådde han en 2.-plass i NM etter krigen.

Referanser

Medlemmer av XU
Norske hekkeløpere
Norske spydkastere
Brackets

Brackets er et redigeringsprogram for kildekode, skrevet i HTML, CSS, og JavaScript, med et primærfokus på webutvikling. Brackets er fri programvare med åpen kildekode, lisensiert under MIT-lisensen. Brackets ble skapt av Adobe Systems og vedlikeholdes i dag på GitHub. Brackets er tilgjengelig for nedlastning til Linux, Mac, og Windows.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Adobe
Fri kryssplattform programvare
Programvare fra 2014
Programmering
Coniopholis

Coniopholis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Afrika, nord til Tanzania.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
 Stammen Schizonychini 
 Slekten Coniopholis Erichson, 1847
 Coniopholis capensis Nonfried, 1906
 Coniopholis fraterna Kolbe, 1894
 Coniopholis fulvipes Moser, 1913
 Coniopholis lepidiota Burmeister, 1855
 Coniopholis nyassica Kolbe, 1894
 Coniopholis pectoralis Moser, 1913
 Coniopholis proxima Péringuey, 1904
 Coniopholis subnitida Nonfried, 1909

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Dyr formelt beskrevet i 1847
Margrethe Munthes plass (Oslo)

Margrethe Munthes plass ligger der Stensgata tar av fra Thereses gate, i bydel St. Hanshaugen i Oslo.

Plassen fikk navn i 2005 etter Margrethe Munthe, som foruten sin skrivevirksomhet var lærer på Bolteløkka skole, ikke langt unna. Tidligere har parken vært kjent på folkemunne som Hurtigparken.

Ingen adresser er knyttet til plassen.

Referanser

Kilder
 

Plasser i Oslo
Veier i bydel St. Hanshaugen
RS 137 «Kristian Gerhard Jebsen»

RS 137 «Kristian Gerhard Jebsen» er en redningsskøyte i Fosen-klassen tilhørende Redningsselskapet. Den ble finansiert med økonomisk bidrag fra Kristian Gerhard Jebsen Skipsrederi AS.

Båten ble bygget i aluminium ved Båtservice Mandal AS i 2006. RS 137 «Kristian Gerhard Jebsen» har en lengde på 22,5 meter, bredde 6,38 meter og dypgang på 1,43 meter. Den har to hovedmotorer (MTU 12V396TE 74L) med en samlet totaleffekt på 3 000 kW. Båten har en maksimalfart på 26 knop, og rekkevidden er 600 nautiske mil.

Redningsskøyta har en besetning på tre: skipsfører, styrmann og maskinist.

Se også 

 Redningsselskapets redningsskøyter

Referanser 

Norske redningsskøyter
Skip bygget i Norge
Skip fra 2006
Artikler i sjøfart-prosjektet
Hypopholis

Hypopholis er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Nylig har disse artene blitt ført til slekten Pegylis.

Utseende 
Middelsstore (ca. 18 millimeter), blanke,  brunlige oldenborrer. Oversiden er hvelvet, tett og fint punktert.

Levevis 
Larvene lever i jorda. De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. De kan gjære en del skade ved å gnage på bladene på hageplanter.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 
Artene er nylig plassert i slekten Pegylis.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
 Stammen Melolonthini Samouelle, 1819
 Slekten Hypopholis Erichson, 1847
 Hypopholis sommeri Burmeister, 1855
 Hypopholis uelensis Burgeon, 1946
 Hypopholis vittata Fåhraeus, 1857

Kilder 
 Harrison, J. du G. 2014: Review of the South African species of Pegylis Erichson, 1847 (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae) commonly known as large wattle chafers. African entomology, 22(4): 685-713. doi: 10.4001/003.022.0416.

Eksterne lenker 
 Bilde av Hypopholis sommeri
 

Oldenborrer
Dyr formelt beskrevet i 1847
De Marne

De Marne er en kommune i den nederlandske provinsen Groningen.

Referanser

Eksterne lenker 
 Kommunens nettside

Kommuner i Groningen (provins)‎
Gyasi Zardes

Gyasi Zardes (født 2. september 1991) er en amerikansk fotballspiller som spiller for Colorado Rapids. 

Den 28. januar 2015 fikk han sin debutkamp for  mot .

20. januar 2018 signerte Zardes kontrakt med Columbus Crew i en avtale for 2018 sesongen hvor han ble byttet med Ola Kamara som gikk til Zardes gamle lag LA Galaxy.
Avtalen innebar at Columbus Crew mottok Zardes og US$ 400 000, LA Galaxy fikk Ola Kamara og i tillegg ville Columbus Crew motta US$ 100 000 hvis Kamara skoret 12 eller flere mål for LA Galaxy.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fotballspillere fra USA
Fotballspillere for Los Angeles Galaxy
Fødsler i 1991
Lena Hiorths plass (Oslo)

Lena Hiorths plass er en plass på Malerhaugen i bydel Gamle Oslo. Den ligger i nordvestenden av Lensmann Hiorths allé.

Plassen fikk navn i 1927 etter Maren Helene (Lena) Hiorth (1815–97), som var gift med lensmann Hans Jensenius Hiorth, som har gitt navn til alleen.

Ingen hus har adresse Lena Hiorths plass.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker
 Statens kartverks faktaark om Lena Hiorths plass

Plasser i Oslo
Veier i bydel Gamle Oslo
Vinterliguster

Vinterliguster (Ligustrum ovalifolium) er en plante i oljetrefamilien.

Den er en halvveis eviggrønn busk som blir to–tre meter høy. Veksten er opprett med tette grener. Bladene blir opptil sju cm lange med glinsende overside og lysere underside; de er bredere og større enn hos slektningen liguster. Blomstene er hvite, dufter og sitter i tette kjegleformede blomsterstander.

Vinterliguster vokser vilt i Japan og Korea. Den er mye brukt som hageplante, og det finnes kultivarer med hvite eller gule blader. Arten finnes forvillet i Norge, og i Fremmedartslista 2018 er den vurdert til lav risiko på grunn av begrenset invasjonspotensial og ingen kjent økologisk effekt.

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Oljetrefamilien
VM i badminton 2015

VM i badminton 2015 var det 22. verdensmesterskapet i badminton, og fant sted i Jakarta i Indonesia fra 10. til 16. august 2015. Det ble konkurrert i singel og dobbel for begge kjønn, samt en blandet dobbel. Dette er tredje gang Jakarta arrangerer VM i badminton.

Referanser 

VM i badminton
Internasjonale mesterskap i 2015
Internasjonale mesterskap i Indonesia
2015 i Indonesia
Badminton i Indonesia
Badminton i 2015
Ligustrum lucidum

Ligustrum lucidum er en plante i oljetrefamilien.

Den er en busk eller opptil 25 m høyt tre. Kronen er eggformet eller halvkuleformet. Planten kan være både løvfellende eller eviggrønn. Barken er matt grå, og bladene er ovale og skinnende mørkegrønne. Blomstene sitter i bredt kjegleformede topper; de er små, gulhvite og dufter sterkt. Bærene er blåsvarte når de er modne.

Ligustrum lucidum vokser vilt i Kina. Den er vanlig plantet i hager, parker og gater i mange land. I Norge er den for lite hardfør til å brukes.

Stor toleranse for ulike vekstforhold og effektiv frøspredning med fugler gjør at planten lett kan etablere seg i nye områder. Den regnes som en invaderende art i Argentina, Australia, Mosambik, Sør-Afrika og USA og danner der ugjennomtrengelige bestander som fortrenger naturlig vegetasjon og reduserer biodiversiteten.

Galleri

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Oljetrefamilien
Kinas endemiske flora
Marie Treschows Minne

Poliomyelittinstituttet Marie Treschows Minne (også skrevet Marie Treschows Minde) var et pleiehjem utenfor Tønsberg i Vestfold for pasienter med poliomyelitt. Det ble innviet i 1953 på Nordre Nes i Søndre Slagen i daværende Sem kommune. Eiendommen hadde tidligere tilhørt Marie Treschow (1913-1953), datter av gods- og verkseier Fritz Michael Treschow (1879–1971). 

Marie Treschow, som var lam, flyttet sin «koke- og sjeleskole», en husholdningsskole hun opprettet i 1941, fra Fritzøehus til Nordre Nes i 1950, men testamenterte bort bruksretten til stedet til Landsforeningen mot Poliomyelitt (stiftet i 1947) før hun døde i 1953. 

Det fantes flere tilsvarende behandlingssteder rundt om i Norge, og plassene på Marie Treschows Minne var først og fremst forbeholdt etterbehandling av poliorammede fra Vestfold. Etter at poliovaksinen kom i 1956, ble det etter hvert slutt på nye poliotilfeller, og Marie Treschows Minne og andre institutter ble lagt ned i løpet av 1960- og 1970-åra.

I dag
Ved Marie Treschows Minne ble det i 1986 åpnet et nytt bygg til bruk som sykehjem. I dag blir dette drevet under navnet Marie Treschow av Attendo, et privat omsorgsforetak med virksomhet i Norge, Sverige, Finland og Danmark, som leier ut plasser til Tønsberg kommune og andre.

Se også
 Polio i Norge

Referanser

Helse- og omsorgsinstitusjoner
Tønsberg
Tønsbergs historie
Snippane

Snippane er et fjell på grensa mellom Tønsberg og Larvik kommuner, sør for fylkesvei 820 i Vestfold. Toppen ligger i Tønsberg kommune, og er det høyeste punkt i kommunen.

Se også 
 Fjell i Vestfold

Referanser

Eksterne lenker 
 Turbeskrivelse med kart og bilder

Fjell i Vestfold og Telemark
Tønsbergs geografi
Fjell under 1000 meter
Lindebergåsen (Oslo)

Lindebergåsen (1–55D, 10–68D) er en vei på Lindeberg i bydel Alna i Oslo. Den går fra Tvetenveien til en snuplass sørøst for Linderud senter.

Navnet ble vedtatt i 1978. Langs veien ligger Lindebergparken, åpnet i 2017.

Mye av bebyggelsen i veien er OBOS-blokker fra slutten av 1970-årene. Nr. 1–21 er tilknyttet Skjønhaug borettslag, nr. 23–31 Reistad borettslag og nr. 45–49 Lutvannkollen borettslag. Skjønnhaug skole er i nr. 39.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker
 

Veier i Oslo
Veier i bydel Alna