alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Totally Spies!

Totally Spies! er en fransk-canadisk animert TV-serie for barn som gikk fra 2001 til 2014. Serien ble i Norge sendt på Fox Kids, senere Jetix. Den handler om tre jenter, Clover, Sam og Alex. De er superspioner og er ofte på nye oppdrag verden rundt. Clover er den som bryr seg mest om mote og utseendet. Sam er den smarte som ofte finner løsninger når det er noe galt. Alex er den som fortest havner i kaos eller som må være lokkemat. Jentene pleier også som oftest å forsvinne veldig fort hvor enn de er! Plutselig faller de og så sklir de ned ett rør. Og møter Jerry som skal si dem hva som er deres neste oppdrag. Jentene må være forberedt! De har ting som dem kan bruke på oppdraget.

Norske stemmer
Før 2014
Siv Klynderud: Sam, Mandy
Ida Lind: Clover
Lena Meieran: Alex
Christoffer Staib: Jerry
Unn Vibeke Hol som Mrs. Lewis

Fra og med 2014

Seda Melissa Witt: Sam
Jasmin Aasland: Clover
Inger Gundersen: Alex
Christoffer Staib: Jerry
Emilie Christiansen: Mandy

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske animerte TV-serier
Canadiske barneserier
Animerte barneserier
Animerte eventyrserier
Franske TV-serier fra 2000-årene
Franske TV-serier fra 2010-årene
Canadiske TV-serier fra 2010-årene
Canadiske TV-serier fra 2000-årene
TV-produksjoner på TF1
TV-produksjoner på Teletoon
Marleen Veldhuis

Magdalena Johanna Maria («Marleen») Veldhuis (født 29. juli 1979 i Borne, Overijssel) er en nederlandsk svømmer som under Sommer-OL 2008 i Beijing var med på å vinne gullmedalje på 4x100 m frisvømming-stafett for Nederland. Hun har også en bronsemedalje fra Sommer-OL 2004 i Athen på samme øvelse. Veldhuis har i tillegg syv gullmedaljer, tre sølvmedaljer og fem bronsemedaljer fra kortbane- og langbane-VM, samt 20 gullmedaljer, syv sølvmedaljer og syv bronsemedaljer fra kortbane- og langbane-EM.

Personlige rekorder

Se også 
 Verdensrekorder i svømming
 Olympiske rekorder i svømming
 Europeiske rekorder i svømming
 Verdensrekordhistorikk på 50 m fri
 Europarekordhistorikk på 50 m fri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nederlandske svømmere
Personer fra Borne
Olympiske mestere for Nederland
Olympiske sølvmedaljevinnere for Nederland
Olympiske bronsemedaljevinnere for Nederland
Verdensmestere i svømmesport for Nederland
Europamestere i svømmesport for Nederland
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2004
Svømmere under Sommer-OL 2004
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2008
Svømmere under Sommer-OL 2008
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2012
Svømmere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Nederland under VM i svømmesport 2009
Olympiske medaljevinnere i svømming
Deltakere for Nederland under EM i svømmesport 2008
Deltakere for Nederland under EM i svømmesport 2006
Deltakere for Nederland under Kortbane-VM i svømming 2004
Sauheradsfjella

Sauheradsfjella er et åslandskap som ligger nord i Skien kommune, på grensa mot Midt-Telemark. Området har en rekke topper med høyde mellom 500-800 moh. De høyeste toppene er Skårråfjellet (814 moh), Ørnenuten (811 moh) og  Nare (805 moh). En del av Sauheradsfjella har «fjellpreg», med tynn og glissen skog. I søkk og daler ligger det mange tjern og myrer.

Referanser

Skiens geografi
Åser i Norge
Nenset

Nenset er et tettbygd strøk som hører til Gimsøy lokalutvalgsområde i Skien kommune. Nenset ligger sør for Kjørbekk, på vestsiden av Skienselva. I tillegg til tettbebyggelse, er det også noe industri og næringsvirksomhet i området. Det er også et stort sandtak på Nenset. I området finner man Nenset kirke.

Tollnes 
I nyere tid har Tollnes ofte blitt omtalt som et eget område, og ikke som en del av Nenset. Dette kan skyldes at idrettsanlegget Tollnesbanen ligger på stedet. Banen ligger i nærhet av Nensetvegen.

Referanser 

Bydeler i Skien
Ranomi Kromowidjojo

Ranomi Kromowidjojo (født 20. august 1990 i Sauwerd) er en nederlandsk svømmer som under Sommer-OL 2008, i Beijing, var med på å vinner gullmedalje på 4x100 m frisvømming stafett for Nederland. Hun har også vunnet to gullmedaljer og en bronsemedalje i kortbane- og langbane-VM. Den siste gullmedaljen vant hun under langbane-VM 2009 i Roma. I tillegg har Kromowidjojo fire gullmedaljer, en sølvmedalje og en bronsemedalje fra kortbane- og langbane-EM.

Sommer-OL 2012 

Under Sommer-OL 2012 i London vant hun gull på 100 meter frisvømming og satte ny olympisk rekord på distansen i finalen med tiden 53.00. Hun var også med på det nederlandske laget som vant sølv på 4x100 meter frisvømming.

Personlige rekorder

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Personer fra Het Hogeland
Nederlandske svømmere
Olympiske mestere for Nederland
Olympiske sølvmedaljevinnere for Nederland
Verdensmestere i svømmesport for Nederland
VM-sølvmedaljevinnere i svømmesport for Nederland
VM-bronsemedaljevinnere i svømmesport for Nederland
Europamestere i svømmesport for Nederland
EM-sølvmedaljevinnere i svømmesport for Nederland
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2008
Svømmere under Sommer-OL 2008
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2012
Svømmere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2016
Svømmere under Sommer-OL 2016
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2020
Svømmere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Nederland under EM i svømmesport 2016
Deltakere for Nederland under EM i svømmesport 2018
Deltakere for Nederland under EM i svømmesport 2021
Deltakere for Nederland under Kortbane-VM i svømming 2018
Deltakere for Nederland under Kortbane-VM i svømming 2016
Deltakere for Nederland under Kortbane-VM i svømming 2021
Olympiske medaljevinnere i svømming
Deltakere for Nederland under EM i svømmesport 2008
Femke Heemskerk

Frederike «Femke» Heemskerk (født 21. september 1987 i Roelofarendsveen) er en nederlandsk svømmer som under Sommer-OL 2008, i Beijing, var med på å vinner gullmedalje på 4x100 m frisvømming stafett for Nederland. Hun har også vunnet tre gullmedaljer og en bronsemedalje i kortbane- og langbane-VM. Den siste gullmedaljen vant hun under langbane-VM 2009 i Roma. I tillegg har Heemskerk en gullmedalje og en sølvmedalje fra kortbane- og langbane-EM.

I 2021 tok hun med tiden 24,77 en 16. plass for landet sitt på 50 meter fri under Sommer-OL 2020 i Tokyo, men trakk seg fra semifinalen.

Personlige rekorder

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Nederlandske svømmere
Olympiske mestere for Nederland
Olympiske sølvmedaljevinnere for Nederland
Verdensmestere i svømmesport for Nederland
VM-sølvmedaljevinnere i svømmesport for Nederland
Europamestere i svømmesport for Nederland
EM-sølvmedaljevinnere i svømmesport for Nederland
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2008
Svømmere under Sommer-OL 2008
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2012
Svømmere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2016
Svømmere under Sommer-OL 2016
Deltakere for Nederland under Sommer-OL 2020
Svømmere under Sommer-OL 2020
Deltakere for Nederland under Kortbane-VM i svømming 2018
Deltakere for Nederland under VM i svømmesport 2019
Deltakere for Nederland under EM i svømmesport 2016
Deltakere for Nederland under EM i svømmesport 2021
Deltakere for Nederland under EM i svømmesport 2018
Personer fra Kaag en Braassem
Olympiske medaljevinnere i svømming
Deltakere for Nederland under EM i svømmesport 2008
Renate Stecher

Renate Stecher (født 15. mai 1950 i Süptitz) er en tysk (tidligere østtysk) friidrettsutøver og tredobbelt olympisk mester.

Hun debuterte internasjonalt i EM 1969 der hun tok sølv på 200 meter og gull på 4 × 100 m stafett.

I neste europamesterskap i 1971 vant hun både 100 og 200 meter, og tok i tillegg sølv på stafetten. I OL i 1972 i München gjentok Stecher bedriften fra VM, og vant 100 meter på tiden 11,07. Først i 1976 ble denne tiden godkjent som verdensrekord; tidligere hadde verdensrekordene blitt målt i tidels sekunder. Året etter satte Stecher verdensrekorder i begge sprintøvelsene, og ble samtidig den første kvinnelige sprinteren som løp 100 meter på under 11 sekunder.

Hun deltok også i tre sprintøvelser under OL 1976 i Montreal, og tok igjen tre medaljer. Hun ble slått på 100 meter av Annegret Richter, og tok bronse på 200 meter. På 4 × 100 m stafett slo de Vest-Tyskland, og revansjerte dermed tapet fra forrige OL.

Eksterne lenker 
 

Tyske sprintere
Olympiske mestere for Øst-Tyskland
Olympiske sølvmedaljevinnere for Øst-Tyskland
Olympiske bronsemedaljevinnere for Øst-Tyskland
Europamestere i friidrett
Medaljevinnere under Sommer-OL 1972
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1972
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1972
Medaljevinnere under Sommer-OL 1976
Deltakere for Øst-Tyskland under Sommer-OL 1976
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1976
Personer fra Landkreis Nordsachsen
Fødsler i 1950
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1974
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett 1971
Verdensrekordsettere i friidrett
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett innendørs 1970
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett innendørs 1971
Deltakere for Øst-Tyskland under EM i friidrett innendørs 1974
Are Sandbakken

Are Sandbakken (født 15. juli 1967 i Oslo er en norsk bratsjist og musikkprofessor.  Sønnen til komponisten Arild Sandbakken.

Han var elev hos Leif Jørgensen på Østlandets Musikkonservatorium i perioden 1984-1987, og hos Sandor Vegh i Salzburg fra 1987-1989. Han har vært solobratsjist i Oslo Filharmoniske Orkester og Det norske kammerorkester, han er en av grunnleggerne av Oslo Strykekvartett og ble i 2003 utnevnt til professor i kammermusikk ved Norges musikkhøgskole.

Konserter 
 1989 – Debutkonsert som bratsjist – Universitetets aula
 1989 – Solist med Camerata Academica – Konserthuset i Wien
 1991 og 1998 – Solist med bl.a.Oslo-Filharmonien – Oslo Konserthus
 2001, 2003 og 2004 – Strykekvartetter – Wigmore Hall, London – Oslo Strykekvartett
 2005 – Strykekvartetter – Carnegie Hall, New York
 November 2006 – Beethoven-koden, alle Beethovens strykekvartetter fremført på to uker – Universitetsbiblioteket

"Denne bratsjistenes svar på Glenn Gould",( Adresseavisen 1996)
"Oslo Strykekvartetts Beethoven-koden: Prosjektet er imponerende, gjennomføringen sensasjonell. Samspill i verdensklasse." (Morgenbladet 2006)

CD-utgivelser 
 1993 – Edvard Grieg Strykekvartetter – Naxos
 1994 – Knut Nystedt strykekvartetter – Simax
 1997 og 98 – Carl Nielsen Strykekvartetter vol 1 og 2  – Naxos
 1999 – Åm/Thoressen/ Søderlind Kvartetter – Aurora
 2002 – Alban Berg Lyrisk Suite m.m – CPO
 2003 – Oslo Strykekvartett faller oppover – Fabra

Referanser 

Norske bratsjister
Personer fra Oppegård kommune
Fødsler i 1967
Antti Ruuskanen

Antti Hermanni Ruuskanen (født 21. februar 1984 i Pielavesi) er en finsk spydkaster. Hans personlige rekord er 87,33, fra 2008 i Kuortane. Han trenes av Antero Puranen.

Han vant bronsemedalje under Junior-EM i friidrett 2003 og sølv under U23-EM 2005. Han kom på sjetteplass under VM i friidrett 2009 i Berlin med et bestekast på 81,87. Han vant sølvmedalje under Sommer-OL 2012 i London.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Antti Ruuskanens profil hos Tilastopaja oy
 Antti Ruuskanens hjemmeside

Finske spydkastere
Europamestere i friidrett
Deltakere for Finland under Sommer-OL 2012
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2012
Medaljevinnere under Sommer-OL 2012
Deltakere for Finland under Sommer-OL 2016
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2016
Deltakere for Finland under VM i friidrett 2015
Deltakere for Finland under VM i friidrett 2019
Deltakere for Finland under EM i friidrett 2014
Deltakere for Finland under EM i friidrett 2016
Deltakere for Finland under EM i friidrett 2018
Finske mestere i friidrett
Irena Szewińska

Irena Szewińska (født Kirszenstein 24. mai 1946 i Leningrad, Sovjetunionen, død 29. juni 2018 i Warszawa) var en polsk friidrettsutøver og IOK-medlem. Hun var en av tidenes mestvinnende friidrettsutøvere, og hun konkurrerte på både 100 meter, 200 meter, 400 meter og i lengdesprang. 

Hennes første store internasjonale mesterskap var OL 1964 i Tokyo, der hun deltok på det polske stafettlaget som vant 4 x100 meter på ny verdensrekord. I tillegg tok hun sølv på 200 meter, et tidel etter Edith McGuire, samt sølv i lengde.

I 1965 satte Szewińska nye verdensrekorder på både 100 meter (med tiden 11,1) og 200 meter (med tiden 22,7). Rekordene gjorde henne til storfavoritt under EM 1966, der hun levde opp til forventningene med gull på både 200 meter, lengde og stafett. På 100 meter ble det sølv. 

Foran OL 1968 i Mexico hadde hun forbedret verdensrekorden på 200 meter til 22,5. Hun innfridde igjen forventningene og vant sin første individuelle olympiske gullmedalje på 200 meter. I tillegg ble det bronse på 100 meter.

I de internasjonale mesterskapene på begynnelsen av 1970-tallet oppnådde hun relativt beskjedne resultater. Hun måtte nøye seg med en bronsemedalje på 200 meter under OL 1972 i München, det samme som hun oppnådde under EM 1971. 

I 1974 satte hun igjen to verdensrekorder, på 200 meter med tiden 22,21 og på 400 meter med 49,9. Samme år ble hun dobbelt gullvinner under EM i Roma, denne gang på 100 meter og 200 meter. To år senere under OL 1976 i Montreal vant hun 400 meter overlegent med ny verdensrekord, 49,28. Hennes siste internasjonale mesterskap ble EM 1978 der hun tok bronse på 4 x 400 meter stafett og på 400 meter individuelt.

I 2004 ble hun valgt inn i IOKs styre.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Polske sprintere
Polske lengdehoppere
IOK-medlemmer
Olympiske mestere for Polen
Europamestere i friidrett for Polen
Olympiske sølvmedaljevinnere for Polen
Olympiske bronsemedaljevinnere for Polen
Medaljevinnere under Sommer-OL 1964
Deltakere for Polen under Sommer-OL 1964
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1964
Deltakere for Polen under EM i friidrett 1966
Medaljevinnere under Sommer-OL 1968
Deltakere for Polen under Sommer-OL 1968
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1968
Deltakere for Polen under EM i friidrett 1971
Medaljevinnere under Sommer-OL 1972
Deltakere for Polen under Sommer-OL 1972
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1972
Deltakere for Polen under EM i friidrett 1974
Medaljevinnere under Sommer-OL 1976
Deltakere for Polen under Sommer-OL 1976
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1976
Deltakere for Polen under EM i friidrett 1978
Deltakere for Polen under Sommer-OL 1980
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1980
Personer fra Sankt Petersburg
Deltakere for Polen under EM i friidrett innendørs 1971
Deltakere for Polen under EM i friidrett innendørs 1975
Bundesligaen i håndball for menn

|HBL {{#ifexpr:<8|/|/}}]]
}}
Bundesligaen i håndball for menn er den øverste håndballdivisjonen for menn i Tyskland. Bundesliga i håndball ble etablert i 1965 og serien består av 18 lag.  Fra 2013 er herrenes serie sponset av banken DKB, og serien kalles derfor DKB Handball-Bundesliga.

Bundesliga i håndball går for å være verdens jevneste, beste og tøffeste.

THW Kiel er mestvinnende i herrenes Bundesliga og ble seriemester seks sesonger på rad fra 2005 til 2010.

2. Bundesliga er håndballseriene på nest øverste nivå i Tyskland. Fra sesongen 2011–2012 består herrenes 2. Bundesliga av én avdeling med 20 lag hvor det tidligere var to avdelinger (nord/sør) med 14 lag.

Vinnere
 
 1966–67 – 
 1967–68 – 
 1968–69 – 
 1969–70 – 
 1970–71 – 
 1971–72 – 
 1972–73 – 
 1973–74 – 
 1974–75 – 
 1975–76 – 
 1976–77 – 
 1977–78 – 
 1978–79 – 
 1979–80 – 
 1980–81 – 
 1981–82 – 
 1982–83 – 
 1983–84 – 
 1984–85 – 
 1985–86 – 
 1986–87 – 
 1987–88 – 
 1988–89 – 
 1989–90 – 
 1990–91 – 
 1991–92 – 
 1992–93 – 
 1993–94 – 
 1994–95 – 
 1995–96 – 
 1996–97 – 
 1997–98 – 
 1998–99 – 
 1999–00 – 
 2000–01 – 
 2001–02 – 
 2002–03 – 
 2003–04 – 
 2004–05 – 
 2005–06 – 
 2006–07 – 
 2007–08 – 
 2008–09 – 
 2009–10 – 
 2010–11 – 
 2011–12 – 
 2012–13 – 
 2013–14 – 
 2014–15 – 
 2015–16 – 
 2016–17 – 
 2017–18 – 
 2018–19 – 
 2019–20 – 
 2020–21 –

Eksterne lenker
 
 Bundesligainfo.de 
 Handball-statistik.de - sesongene 2003-2013

Håndballturneringer i Tyskland
Håndballserier
Repeterende arrangementer etablert i 1966
Oslo Maraton

Oslo Maraton er det største maratonløpet i Norge og arrangeres hver høst i Oslos gater av Sportsklubben Vidar.

Løpet ble første gang arrangert i 1981 og hadde stor interesse i mange år. Størst oppslutning var det i 1994 da hele  løpere deltok. Dette året hadde arrangementet også status som Verdensmesterskap i halvmaraton. Mot tusenårsskiftet dalte interessen dramatisk, og flere år ble ikke maraton-løpet gjennomført. I 2004 tok imidlertid SK Vidar nytt initiativ og klarte å sikre nye sponsorer til løpet. På få år klarte de å gjenopplive interessen, og i 2008 var  personer påmeldt når alle klasser og distanser er summert. I 2019 satte Oslo Maraton rekord med 23.000 deltakere. Året etter ble Oslo Maraton avlyst grunnet covid-19, men de arrangerte en virtuell utgave med 6000 deltakere. I 2020 arrangerte de dessuten et virtuelt løp på 17. mai, 17. mairaton, og romjulen 2020 arrangerte de Romjulsløpet i samarbeid med Kirkens Bymisjon der hver påmelding genererte et varmt måltid til noen som trenger det. I 2021 var Oslo Maraton tilbake, men da i en nedskalert utgave grunnet restriksjoner på antallsbegrensning. I 2021 hadde Oslo Maraton derfor 6000 deltakere. 

I tillegg til den tradisjonelle maraton-distansen på  meter arrangeres det samtidig også halvmaraton,  meter og  meter løp. I tillegg arrangeres det også et barneløp.

Løypetrasé 
Løypetrasé (pr 2012):
Løperne starter på Rådhusplassen og løper langs Drammensveien utover mot Skøyen. Der snus traseen og følger Frognerkilen tilbake mot Aker brygge, som løperne passerer etter 8 km. Deretter går løypa ut mot Operahuset. Løypa går videre ut mot Mosseveien, før den vender og snur tilbake til operaen. Deretter går løypa over Grønland. Mot slutten av løpet vender traseen tilbake mot Aker brygge før den vendes mot Stortinget og Karl Johans gate, som løperne løper ned. Fra Karl Johans gate er det en kilometer igjen til mål på Rådhusplassen. Maraton-løperne må to ganger gjennom denne løypa, mens halvmaraton-løperne løper denne en gang.
 
Tidligere sløyfe:
Løperne starter på Festningsplassen på Akershus festning og de løper defra sørover mot Bekkelaget før de snur ved Sjursøya. Derfra går løypen tilbake til sentrum hvor den også går gjennom deler av Karl Johans gate før den svinger vestover. Videre går traséen gjennom Frogner, før løperne igjen snur på Skøyen og følger E18 tilbake til sentrum og målgang tilbake på Akershus festning. Maratonløperne må to ganger gjennom denne løypa, mens halvmaraton-løperne løper denne en gang.

Vinnere

Eksterne lenker 
 

Maraton
Sportsarrangementer i Oslo
Friidrett i Norge
Repeterende arrangementer etablert i 1981
Werner Großmann

Werner Großmann (født 9. mars 1929 i Struppen (Oberebenheit) i Tyskland, død 28. januar 2022) var den siste sjefen for DDRs etterretningstjenste Hauptverwaltung Aufklärung. I denne stillingen var han samtidig stedfortredende minister i ministeriet for statssikkerhet (Stasi).

Etter en lære som murer og et studium ved TH Dresden begynte han sin karriere i etterretningstjensten Außenpolitischer Nachrichtendienst (APN) som var foreløperen til Hauptverwaltung Aufklärung (HVA). I 1986 ble han leder i HVA etter at Markus Wolf hadde gått av. Ved oppløsning av Amt für Nationale Sicherheit i 1990 sluttet også karrieren hans.

Verker 
 Werner Großmann, Bonn im Blick. Die DDR-Aufklärung aus der Sicht ihres letzten Chefs, Berlin 2001/2007. ISBN 978-3-360-01905-9
 Werner Großmann, Wolfgang Schwanitz (utgiver), Fragen an das MfS. Auskünfte über eine Behörde, edition ost, Berlin 2010, ISBN 978-3-360-01813-7

Referanser

Litteratur 
 Der Herr der Reißwölfe Rezension der Memoiren Bonn im Blick durch Jochen Staadt, in: FAZ, 13. Juni 2001

Stasi
Tyske politikere
Personer fra Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge
Georg Witzel

Georg Witzel (Wicelius, født 1501 i Vacha i Tyskland, død 16. februar 1573 i Mainz) var teolog og en av Martin Luthers motstandere.

Liv og virke
Etter en vanskelig ungdomstid studerte han vintersemesteret 1516 i Erfurt og tok i 1518 graden baccalaurus og kort etter magister. I 1520 studerte han i Wittenberg, men måtte avbryte studiet og på farens bud prestevie.

I 1523 sluttet han seg til Reformasjonen, giftet seg, og mistet sitt geistlige embede. I Eisenach sluttet han seg til Jakob Strauß. Hans holdning under Bondekrigen er omstridt. Kansler Gregor Brück befridde ham, og Martin Luther anbefalte ham som sogneprest i Niemegk. 

Witzels anliggende var bedring av menneskers sedelige liv, i det fulgte han Erasmus av Rotterdam. Han tok etterhvert avstand fra Luthers lære. I 1531 forlot Witzel sitt sogneembede, uten å finne noe nytt så raskt. Dette året var han svært aktiv som forfatter.

I Eisleben finner vi ham igjen som katolsk prest, og i stadig strid mot lutherske teologer. Han ble så kalt til Dresden. Hans skrift Typus ecclesiae prioris (1540) øvet en sterk innflytelse. 

Fra 1539 førte han et omreisende liv. Men fra og med 1553 bodde han med sin familie i Mainz. På oppfordring av keiser Maximilian II forfattet han i 1564 Via regia, der han gikk inn for en forsoning mellom trosretningene. Som utsendsing fra byen Mainz deltok han på religionssamtalene i Worms i 1557.

Verker
 Pro defensione bonorum operum adversus novos evangelistas auctore Agricola 1532
 Confutatio calumnosissimae responsionis Justi Jonae, it est Jodoci Koch, una cum assertione bonorum operum per Georgium Vuicelium, 1533, Leipzig
 Typus ecclesiae prioris, 1540
 Der heiligen Messen brauch wie er in der alten Kyrchen vor tausend jahren gewesen. Aus S. Joan. Chrysostomo verdeutscht (Mainz 1540)
 Hagiologium (Mainz, 1541)
 Liturgia S. Basilii Mag. nuper e tenebris eruta, et in lucem nunc primum edita (Mainz 1546).
 Via regia 1564
Annotationes In Sacras Literas; Druck: Franz Behem, in kosten des Ehrnhafften Johan Quentels zu Coeln Erben, 1557; Stadtbibliothek Mainz: Signatur VI g :2°/923

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske katolske teologer
Tyske katolske prester
Personer fra Wartburgkreis