Asta Nielsen

Asta Sophie Amalie Nielsen (født 11. september 1881 i København i Danmark, død 25. mai 1972 på Frederiksberg) var en dansk skuespiller, en av stumfilmens første og største stjerner og blant stumfilmens første sexsymboler. 

Hun ble utdannet på Det kongelige Teaters elevskole og debuterte i 1902. I 1910 filmdebuterte hun i Afgrunden, den markerte både Asta Nielsens og dansk stumfilms europeiske gjennombrudd. I 1912 flyttet hun til Tyskland hvor hun ble landets best betalte skuespiller. Med avbrudd arbeidet hun i Tyskland inntil hun, presset av det nazistiske styret flyttet tilbake til Danmark i 1937 hvor hun bodde til sin død i 1972.

Unge år 
Asta Nielsen ble født på Vesterbro i København, hennes far, Jens Christian Nielsen (1847–1895), var arbeider og moren, Ida Frederikke Petersen (1843–1912), var vaskekone. Asta utdannet seg til skuespiller ved Det kongelige teaters elevskole og debuterte i 1902 på Dagmarteateret, hvor hun ble inntil 1905. Fra 1908 til 1910 arbeidet hun ved Det ny Teater og hun turnerte også i Norge og Sverige, men slo aldri riktig gjennom ved teateret.

Filmkarriere 
I 1910 debuterte hun i stumfilmen Afgrunden. Den ble regissert av Urban Gad, og filmen ble både Asta Nielsens og dansk films europeiske gjennombrudd. Etter Afgrunden spilte Nielsen i ytterligere to filmer i Danmark, hvorpå hun flyttet til Tyskland og sammen med Urban Gad fikk stor suksess innen film. Mot slutten av første verdenskrig dro hun tilbake til Danmark, men returnerte til Tyskland og fortsatte filmkarrieren. Asta Nielsen mestret imidlertid ikke lydfilmen og hennes eneste lydfilm, Unmögliche Liebe (1932), ble ingen suksess.

Greta Garbo uttalte om Asta Nielsen at: «Når det kommer til... uttryk og bredde, så er jeg intet sammenlignet med henne». I perioden 1925-1933 ble hendes markante hus på ferieøyen Hiddensee sentrum for en større gruppe kunstnere. Asta Nielsen omtales i boken Det 20. århundrede – De 100 mest betydningsfulde personer i Danmark.

Senere karriere 
Asta Nielsen flyttet tilbake til Danmark for godt i 1937 og arbeidet med opplesninger i radio, skrev en selvbiografi og noen noveller. I 1968 skrev, instruerte og produserte hun en selvbiografisk film, Asta Nielsen, da hun var misfornøyd med den Henrik Stangerup hadde produsert om hennes liv.

Privatliv 
Asta Nielsen var gift tre ganger, først med Urban Gad (1879–1947) og ekteskapet varte fra 1912 til 1918, hvor det ble oppløst ved skilsmisse. I 1919 ble hun gift med den svenske reserveløytnanten Ferdinand Wingårdh, de var gift inntil 1923, da ekteskapet ble oppløst. Fra 1923 og 13 år frem bodde hun sammen med den russiske skuespilleren Gregorij Chmara, uten at de ble gift. I 1970 ble hun gift med kunsthandler Anders Christian Theed (1899–1988). 

I 1901 fikk hun datteren Jesta – men hun fortalte aldri hvem faren var, og oppdro henne som enslig mor. Jesta begikk selvmord i 1964 etter hennes mann, Paul Vermehrens, død. Asta Nielsen døde den 25. mai 1972, på Frederiksberg Hospital hvor hun var innlagt med et brukket ben. Hun er begravet i de ukjentes grav på Vestre Kirkegård hvor også hennes datter og svigersønn ligger.

Filmografi

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Om Asta Nielsen, fra Dansk kvindebiografisk leksikon
 Om Asta Nielsen, fra Det danske filminstitut
 Asta Nielsen i FemBio.
 

Danske skuespillere
Personer fra København
Fødsler i 1881
Dødsfall i 1972