alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Nord-Trøndelag reinbeiteområde

Nord-Trøndelag reinbeiteområde er en del av reindriftsforvaltningen i Norge.  Reinbeiteområdet omfatter deler av Fosen og Nord-Trøndelag fylke. Reinbeiteområdet ledes av et områdestyre med medlemmer oppnevnt av Fylkestinget og Sametinget.

I alt har Nord-Trøndelag reinbeiteområde et beiteareal på 22 300 km², fordelt på 6 reinbeitedistrikter:
 Fovsen Njaarken sijte (Fosen),  kystreindrift 
 Åarjel-Njaarken sijte (Vestre Namdal),  kystreindrift
 Gaske-laanten sijte (Færen) i kommunene Meråker, Stjørdal, Levanger og Verdal, fjellreindrift
 Skæhkeren sijte (Skjækerfjella), i kommunene Snåsa, Steinkjer og Verdal, fjellreindrift
 Låarten sijte (Luru), i kommunene Snåsa, Grong og Lierne, fjellreindrift
 Tjåehkeren sijte (Østre Namdal), i Namsskogan, Grong, Lierne, Snåsa, Overhalla, Namsos, Namdalseid, Steinkjer, Grane og Hattfjelldal, fylkefjellreindrift

Kystreindrifta har vinterbeitene mot kysten, mens fjellreindrifta har alle sine årstidsbeite i innlandet. Tjåehkeren sijte har tilgang på sommerbeite i Sverige.

Nord-Trøndelag reinbeiteområde grenser til Sør-Trøndelag og Hedmark reinbeiteområde og Nordland reinbeiteområde.

Eksterne lenker 
  Reinbeitedistrikt og tamreinlag i vårt forvaltningsområde; Statsforvalteren i Trøndelag

Sørsamisk reindrift
Næringsliv i Trøndelag
Øst-Finnmark reinbeiteområde

Øst-Finnmark reinbeiteområde er en del av reindriftsforvaltningen i Norge. Reinbeiteområdet har et totalt areal på 30 700 km², i området fra Karasjok i vest til grensa mot Russland i øst. Reinbeiteområdet er inndelt i 15 reinbeitedistrikter.  Reinbeiteområdet ledes av et områdestyre med medlemmer oppnevnt av Fylkestinget og Sametinget.

I Varanger/Polmak har hvert av disse distriktene både vinter- og sommerbeite. Vinterbeitinga skjer hovedsakelig i innlandet og sommerbeitinga ved kysten eller på øyene. Distriktene i Karasjok flytter reinen mellom sommerbeite langs kysten til felles vinterbeite i innlandet. Reinbeitedistriktene har sitt eget sommerbeite, mens høst-, vinter- og vårbeiting foregår på fellesbeitene i Karasjok.

Øst-Finnmark reinbeiteområde grenser til Vest-Finnmark reinbeiteområde.

Eksterne lenker 
 Reindriftsforvaltningen i Norge - om reinbeiteområdene

Reindrift
Næringsliv i Troms og Finnmark
Oslo Sosialistisk Venstreparti

Oslo Sosialistisk Venstreparti (Oslo SV) er partiet Sosialistisk Venstrepartis fylkesorganisasjon i Oslo. Oslo SV er det største fylkeslaget i SV med 3.586 medlemmer ved utgangen av 2021. Leder i Oslo SV er Sunniva Holmås Eidsvoll.

I perioden 2019–2023 har SV seks representanter i Oslo bystyre, inkludert Oslo-ordfører Marianne Borgen.

Etter valget i 2015 gikk SV inn i byrådet sammen med Arbeiderpartiet og Miljøpartiet De Grønne. SV er representert med Sunniva Holmås Eidsvoll, byråd for oppvekst og kunnskap og Omar Samy Gamal, byråd for kultur, idrett og frivillighet.

Fylkeslaget har 16 lokallag – et fra hvert av bydelene i tillegg til et studentlag.

Oslo SV har tre representanter på Stortinget, Kari Elisabeth Kaski, Marian Hussein og Andreas Sjalg Unneland.

Oslo SV ble stiftet 23. september 1974.

Organisasjon 
Oslo Sosialistisk Venstrepartis øverste organ er Årsmøtet, der møtes utsendinger fra alle bydelene, Studentlaget, Fylkestyret og Oslo Sosialistisk Ungdom. Årsmøtet velger partiets ledelse, behandler årsberetninger, budsjett, arbeidsplaner og vedtar uttalelser. Før kommune- og stortingsvalg oppnevner Årsmøtet forberedende nominasjonskomite. Selve nominasjon avgjøre på et allmøte hvor alle betalende medlemmer har stemmerett. Før kommunevalg vedtar Årsmøtet kommunevalgprogram for den kommende bystyreperioden.

Partiets øverste organ mellom årsmøtene er Representantskapet. Representantskapet møter normalt 4–5 ganger i året. Representantskapet består av representanter valgt på årsmøtene i bydelslagene og deler av Fylkestyret. Bystyregruppen, Byråder og Stortingsrepresentanter forventes å møte og har tale og forslagsrett. Alle medlemmer i Oslo SV har talerett. Representantskapet fatter beslutninger i større politiske saker, og har vanligvis et politisk hovedtema til diskusjon i hvert møte.

Det daglige arbeidet i partiet ledes av arbeidsutvalget. Arbeidsutvalget har møte hver uke og behandler alle løpende saker; politiske, organisatoriske og administrative.

Oslo Sosialistisk Ungdom, Sosialistisk Ungdoms største fylkesorganisasjon, og er representert i alle organer i Oslo SV. Leder i Oslo Sosialistisk Ungdom er Ella Beate Helland Lyngstad.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Oslo Sosialistiske Ungdom

Politikk i Oslo
Organisasjoner i Oslo
Sosialistisk Venstreparti
Narconon

Narconon (NN) er en internasjonal non-profit-organisasjon som rehabiliterer mennesker med narkotika- og alkoholavhengighet. Behandlingen er ganske omstridt og det har ikke lykkes dem å etablere seg i Norge og blitt godkjent som behandlingsform av myndighetene. Narconon-sentre finnes både i Danmark og Sverige, samt titalls andre land.  Selv om det benektes så har NN tette bånd til scientologi og scientologikirken. Behandlingen NN tilbyr er omtrent lik hva et nytt scientologmedlem må gjøre i starten for å lære basicen, men også helt vitale steg ifølge kirken for at den det gjelder skal få fremgang.

Referanser 

Scientologi
Rusmiddelavhengighet
Organisasjoner innen alternativ behandling
AGCO

AGCO (Allis-Gleaner Company Corporation) er fabrikant og leverandør av landbruksutstyr, basert i Duluth i Georgia i USA. Deres største merker er bl.a. Massey Ferguson, Valtra, Challenger og Fendt.

Eksterne lenker 
 

Industriselskaper fra USA
Landbruksselskaper
Næringsliv i Georgia (USA)
Carl Adolph Dahl

Se også Carl Adolf Dahl (1828–1907), stadsingeniør i Trondheim

Carl Adolph Dahl (født 11. august 1769 på strandstedet Åve i Rekefjord i Sokndal kommune, død 3. juni 1819 i Fredrikshald) var eidsvollsmann, stortingsrepresentant og byskriver i Fredrikshald (Halden).

Dahl var jurist med eksamen fra Universitetet i København i 1791.
Han arbeidet som byskriver i Fredrikshald og hadde vært med i krigen mot svenskene i 1808–1809.

På Riksforsamlingen på Eidsvoll knyttet han seg ikke til noe bestemt parti, og både i samtiden og senere ble han anklaget for å støtte Christian Frederik samtidig som han støttet svenskene. På sensommeren i 1814 var han med og forsvarte Fredrikshald mot svenske angrep.

Han ble valgt inn på Stortinget som 1. representant fra Fredrikshald for perioden 1818-1820, men kunne ikke møte på grunn av sykdom. 	 	

Carl Adolph Dahl var gift med Johanne Theodora Stang (1780–1835). De kjøpte i 1808 gården Vevlen i Idd som lystgård til sommerbruk og fikk der oppført en stor herskapelig hovedbygning av tegl i årene 1811–14, aldri helt fullført. Deres sønnesønn var stadsingeniør i Trondheim Carl Adolf Dahl.

Dahl var ridder av Dannebrogordenen og Nordstjerneordenen.

Litteratur 
 Svandal, Trond: "Carl Adolph Dahl og lystgården Vevlen i Halden". I: Jørn Holme (red.), De kom fra alle kanter - eidsvollsmennene og deres hus. Oslo: Cappelen Damm, 2014
 Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): Eidsvollsmennene – Hvem var de?, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814
 Hans Cappelen: «Hva seglene på Grunnloven av 17. mai 1814 kan vise oss», Heraldisk Tidsskrift, bind 11, nr. 110, København oktober 2014, side 452-467, med fotografi og omtale av hans segl med våpenskjold på side 454

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Eidsvollsmenn
Stortingsrepresentanter for Fredrikshald
Stortingsrepresentanter 1818–1820
Dannebrogordenen
Norske jurister
Alumni fra Københavns Universitet
Personer fra Halden kommune
Hasbro

Hasbro, Inc. er et amerikansk, børsnotert selskap som produserer og selger leketøy. Hovedkontoret ligger i Pawtucket, Rhode Island, USA. I 2007 hadde selskapet en omsetning på nesten fire milliarder dollar, og er en av verdens største leketøysprodusenter. Hasbro ble etablert i 1923 som Hassenfeld Brothers som ble forkortet til Hasbro Industries i 1968. I 1984 tok de over Milton Bradley.

Verdens mest populære brettspill, monopol, utgis av Hasbro.

Blant selskapets produkter er G.I. Joe, Lite-Brite, Littlest Pet Shop, Monopoly, Mr. Potato Head, My Little Pony, Play-Doh, Scrabble, Transformers og Trivial Pursuit.

Eksterne lenker 
 

Selskaper notert på New York Stock Exchange
 
Selskaper etablert i 1923
1923 i USA
Ludvig Aubert

Ludvig Mariboe Benjamin Aubert (født 22. november 1838 i Christiania, død 5. februar 1896 i samme by) var en norsk jurist.

Liv og virke

Bakgrunn
Ludvig Aubert var sønn av språkforskeren Ludvig Cæsar Martin Aubert (1807–87), bror av kunsthistorikeren Andreas Aubert og gift med Elise Aubert, som var en populær forfatterinne.

Karriere
Han var professor i lovkyndighet ved universitetet i Kristiania fra 1864, med en avbrytelse i 1884, da han var justisminister i Schweigaards ministerium (Aprilministeriet) fra april til juni. 1877–79 var han formann i den norske veksellovkommisjonen, og fikk dermed stor innflytelse på utformingen av de nordiske veksellovene av 1880.

Aubert skrev flere verker om juridiske spørsmål. Han leverte også to innlegg i striden om Norges statsrettslige stilling i unionen med Sverige, avhandlingene Kielertraktatens opgivelse som unionens retslige grundlag (1894) og La Norvège devant le Droit international (1896). Etter hans død utga Ebbe Hertzberg hans monografi om Norges folkeretslige stilling (1897). I 1883 utga han et arbeid om A. M. Schweigaards barndom og ungdom.

Aubert ble utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet i 1877 og ved universitetet i Berlin i 1890.

Aubert var på Lom prestegård da Henrik Ibsen kom dit i 1862 på sin lange fottur. De to gikk sammen over Sognefjellet, en tur som ga Ibsen mange inntrykk til diktingen.

Verker 
 Kontraktspantets historiske udvikling, især i dansk og norsk ret (1872)
 De norske retskilder og deres anvendelse (1877)
 Den nordiske vekselret (1880–82)
 A. M. Schweigaards barndom og ungdom (1883)
 Den norske obligationsrets specielle del (1890–1900)
 Grundbøgernes historie i Norge, Danmark og til dels Tyskland (1892)
 Kielertraktatens opgivelse som unionens retslige grundlag (1894)
 La Norvège devant le Droit international (1896)
 Norges folkeretslige stilling (1897)

Referanser

Kilder 
 Salmonsens konversationsleksikon, 2. utg., bind II, s. 352. København: J. H. Schultz, 1915.

Eksterne lenker 
 
 

Professorer ved Universitetet i Oslo
Norske jusprofessorer
Æresdoktorer ved Uppsala universitet
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Personer fra Oslo
Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder

Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder er et bokverk som presenterer artikler på dansk, norsk og svensk av forskere med ulike spesialiteter. Verket utkom med 22 bind i perioden 1956 til 1978. 

Verkets geografiske omfang er de nordiske land og tar med fremmede emner, bl.a. fra tysk og samisk kultur, i den grad det har påvirket livet i Norden. 

Verkets målsetting var å være opplysningsverk for forskning og folkeopplysning. Verket var først og fremst beregnet som et oppslagsverk for bibliotek, museum og arkiv. 

Verket har høy faglig kvalitet og artiklene er signert av forfatterne. Det er mange henvisninger til annen litteratur, mens statistikk og kart mangler.

Eksterne lenker
 Høyskolen i Oslo om bokverk

Sakprosabøker
Oppslagsverk
Arkeologiske publikasjoner
Etnologi
Folkeminne
Historie
Norden
Bøker fra 1956
Bøker fra 1978
Kaustby

Kaustby (finsk: Kaustinen) er en kommune i landskapet Mellersta Österbotten i Finland. Kommunen har cirka 4 300 innbyggere og en areal på 361,12 km². Majoriteten av befolkningen, cirka 98%, er finskspråklig, og cirka to prosent har svensk som morsmål. Kommunen grenser til kommunene Vetil, Halso, Karleby og Kronoby.

Kaustby er kjent for sine spillemannstradisjoner og for den årlige folkemusikkfestivalen som finner sted midt i juli. Videre avholdes i januar hvert år en kammermusikkuke. Kaustby kaller seg for en «musikk-kommune» og har en fiolin i kommunevåpenet.

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Mellersta Österbotten
Marit Mohn Westlake

Marit Mohn Westlake (født 1946) er en norsk forretningskvinne og milliardær. I 2005 hadde hun ifølge tidsskriftet Kapital en formue på 1,9 milliarder kroner og var dermed Norges nest rikeste kvinne og Norges 44. rikeste person uavhengig av kjønn. I 2008 var formuen ifølge Kapital økt til 3,875 milliarder kroner, og hun var den fjerde rikeste kvinnen og den 37. rikeste personen i Norge.

Marit Mohn Westlake er deleier i skipspumpefirmaet Frank Mohn AS. Hun var i 2008 også styreleder i Framo Developments AS, som er den største eieren av Frank Mohn AS.

Marit Mohn Westlake er bosatt i London. Hun er søster til mangemilliardæren Trond Mohn.

Referanser 

Norske investorer
Fødsler i 1946
Trochodendraceae

Trochodendron aralioides
 Tetracentron sinense

Trochodendraceae er en plantefamilie som i APG III-systemet er plassert en egen orden, Trochodendrales. Familien har to slekter og to arter av trær som har vært skilt i hver sine familier, Tetracentraceae og Trochodendraceae. 

Artene i Trochodendraceae har vedvev som kun består av trakeider, vedrør mangler.  Dette er sjelden hos blomsterplanter og ligner situasjonen hos nakenfrøete.

Slekter og arter 
De to slektene med hver sin art er: 
 Trochodendron
 Trochodendron aralioides – Japan, Korea, Taiwan – er et inntil 20 meter høyt tre som vokser i det østligste Asia, på Japan, sørlige Korea, og på Taiwan. Årets skudd bærer mørkegrønne, læraktige blader i tett spiralstand. De bredt lansettformede bladene blir inntil 14 cm lange og 8 cm brede. Blomstene sitter 10-20 sammen i en blomsterstand, hver blomst er gulgrønn og inntil 18 mm i diameter. Det sitter 40-70 pollenbærere i ring rundt 4-11 griffeler, men blomstene har ingen kronblad. Frukten er inntil 2 cm i diameter, og inneholder 4-11 tørre frøgjemmer som sprekker opp og sprer frøene.
 Trochodendron nastae (utdødd †) – USA, Canada
 Tetracentron
 Tetracentron sinense – Himalaya – er et 20-40 meter høyt tre som vokser i Kina, ved Himalaya. Treet er løvfellende, selv om det ofte oppgis feilaktig at det er eviggrønt. Unge stilker er røde med et gul-oransje spisst skudd om våren. Bladene er mørkegrønne og bredt hjerteformede, opptil 13 cm lange og opptil 10 cm brede. Skuddene bærer et blad hvert år. Blomstene mangler kronblad og er grønngule eller svakt gule, og henger på 10-15 cm lange rakler. Frukten er 2-5 mm lang, og sprekker opp for å frigi 4-6 frø.
 Tetracentron atlanticum (utdødd †) – Island, miocen
 Tetracentron piperoides? (utdødd †) – Alaska, eocen
 Tetracentron remberi (utdødd †) – Idaho, miocen

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Trochodendraceae  in L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants : descriptions, illustrations, identification, information retrieval. Version: 3 May 2006. http://delta-intkey.com .
 Trochodendraceae in the Flora of China
 NCBI Taxonomy Browser
 links at CSDL
 Flora of China: Tetracentron and Tetracentraceae
 Tetracentraceae  in L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants. 
 Plant Kaleidoscope: Tetracentron
 Ruhr-Universität Bochum: Tetracentron photos

Ekte tofrøbladete planter
Grønne blomster
Gule blomster
Storheia (Hadsel)

Storheia er et fjell på Hadseløya i Hadsel kommune i Nordland. Det har en høyde på 504 meter over havet og ligger cirka 2,5 km sørvest for kommunesenteret Stokmarknes og drøyt 5 km nord/nordøst for Melbu.

Fra Storheia er det flott utsikt mot Gulstadelva, Husbydalen, Husbykollen, Møysalen på Hinnøya, Melbu og den nordligste delen av Lofoten. Det vil i praksis si den nordøstlige delen av Austvågøy, og mesteparten av dette området vender mot Hadselfjorden og ligger innenfor grensene av Hadsel kommune.

Storheia er et populært utfartssted både sommer og vinter. Tilgjengeligheten er enkel, med gode stier både fra Stokmarknes, Lekang og Melbu på Hadseløyas sørside. På toppen av Storheia er det en radio- og TV-mast. Til dette anlegget er det kjørbar vei, men den er ikke åpen for allmen ferdsel.

Fjellet er ett av de fire som skal besøkes under turmarsjen 4-toppersturen. Storheia er også mye benyttet av utøvere av paragliding.

Det var under planlegging et skisenter på Storheia, hvor det ifølge disse planene skulle bygges skiheiser opp til toppen av fjellet. Planene ble i 2010 skrinlagt.

Referanser 

Fjell i Vesterålen
Fjell i Hadsel
Fjell under 1000 meter
Lekang

Lekang er ei lita bygd på Hadseløyas østside i Hadsel kommune i Nordland. Lekang var et viktig senter rundt forrige århundreskifte. Bygda består av mange små gårder og steder. Lekang grenser opp til Hadsel kirke. Kulturminneparken viser Lekangs historie med Stjernemonumentet, vikingeboplass, høvdingesete med nausttufter til langskip. Bygda ligger omtrent midt mellom kommunesenteret Stokmarknes og Melbu. Lekang har det fine utfartsområder sommer som vinter.

Eksterne lenker
 Lekangs hjemmeside
 Kulturminneparkens nettsted

Bosetninger i Hadsel
Radio Umut

Radio Umut, er en riksdekkende radiostasjon som har hatt sendinger i Tyrkia siden 10. august 1995.
Radioen, spiller folkemusikk "türkü" i FM frekvensen 107,6 i Antalya.

Eksterne lenker 
 
 Radyo Umut online(nettradio)

Radiokanaler
Tyrkiske medier
Telmar

Telmar er et sted i bokserien Drømmen om Narnia.

Den befolkes av telmarinere som stammer fra pirater. Piratene strandet på en øde øy, der de fant en hule som flyttet de til Narnia. Byen kommer først fram i boken Prins Caspian. Den er også blitt dramatisert.

Narnia
Fiktive steder
Nationalencyklopedin

Nationalencyklopedin (NE) er et svensk oppslagsverk som ble utgitt på 1980- og 1990-årene av Bra Böcker AB. De fikk innvilget et lån på 170 millioner svenske kroner av Sveriges riksdag, som var helt tilbakebetalt i desember 1990. Fra og med september 2000 gis Nationalencyklopedin ut av NE Nationalencyklopedin AB. Sjefredaktør er Arne Ekman, og Per Söderberg er redaksjonssjef.

Nationalencyklopedin er Sveriges tredje mest omfattende trykte oppslagsverk gjennom tidene, etter Nordisk familjebok og Svensk uppslagsbok. Første bind ble utgitt i 1989, mens det siste, bind 20, kom i 1996. Oppslagsverket omfatter 23 bind (hvorav 3 supplementer), samt en ordbok, Nationalencyklopedins ordbok (NEO). Ordboken er utgitt i tre bind mellom 1995 og 1996. Det siste opplaget av ordboken ble imidlertid utgitt i ett bind, og kom i 2004. Fra og med 2006 utgir Nationalencyklopedin den biografiske håndboken Vem är det, som første gang ble utgitt i 1912.

Nationalencyklopedin i bokform omfatter om lag 170 000 oppslagsord, 12 700 sider som inneholder ca. 100 millioner tegn. Totalt har NE drøyt 3 000 skribenter. Siden 1997 har NE blitt utgitt på cd-rom (6 cd-plater), og siden 1998 også på DVD. I 2000 utgav NE mer avanserte versjoner av oppslagsverket på dvd og cd. I mai 2000 slapp man også NE på Internet, "ne.se". Denne webbaserte versjonen av både oppslagsverket og ordboken oppdateres regelmessig med ny informasjon, og består av flere artikler NE er også tilgjengelig på mobiltelefon for de som abonnerer på internettjenesten. Man får da tilgang til en engelsk/svensk-svensk/engelsk-ordbok i tillegg til oppslagsverket.

Høsten 2008 gjorde Nationalencyklopedin 64 000 av NEs oppslagsord gratis tilgjengelig på Ne.se.

NE i tre bind
NE i tre band er et kompakt leksikon i tre bind som NE lanserte i september 2008. Det består av 64 000 utvalgte og avkortede artikler og 5000 illustrasjoner (3700 fotografier, 475 kart og 900 tegninger) på 2168 sider fordelt på 3 bind. I gjennomsnitt er det 30 artikler og 2 eller 3 illustrasjoner per side.

Referanser

Eksterne lenker
 
  Svenska encyklopediska sällskapets historikk over NE

Svenske oppslagsverk
Bøker fra 1989
Nettleksika
Edda: Nordisk tidsskrift for litteraturforskning

Edda. Nordisk tidsskrift for litteraturforskning, er et norsk vitenskapelig tidsskrift innenfor litteratur og litteraturteori med hovedvekt på nordisk litteratur. Tidsskriftet er primært en publiseringskanal for litteraturforskere innenfor nordisk litteratur, men tar også inn utenlandske bidrag om nordiske emner, og nordiske forskeres arbeider om utenlandsk litteratur.

Historie

Tidsskriftets målgruppe er forskere, studenter og lærere i skolen. Edda formidler debattinnlegg og anmeldelser av litteratur, og har som oppgave å være et bindeledd mellom den forskning og debatt som foregår i universitetenes faglige miljøer og den formidling av litteratur som foregår i skolene og samfunnet ellers.

I de siste årene har det vært publisert en rekke temahefter, deriblant om Henrik Ibsen, faghistorie, barnelitteratur, litteraturens forhold til de andre mediene, psykoanalytisk teori, selvbiografier og feministisk litteraturforskning. 

Tidsskriftet ble grunnlagt i 1914 av Gerhard Gran, som var redaktør frem til sin død i 1925. 

Edda utkom i begynnelsen én gang i året, i perioden 1927–1964 fire ganger årlig, og i perioden 1965–1985 seks ganger i året. Siden 1985 har det utkommet fire nummer i året. Tidsskriftets redaksjon sirkulerer mellom de nordiske litteraturmiljøene i Norge.

Tidsskriftet utgis med støtte fra Norges forskningsråd.

En artikkel publisert i Edda har mottatt den nordiske prisen Årets tidsskriftartikkel, Jon Haarbergs artikkel «Hvorfor trompet? Om tittelen på Peter Dass’ nordlandsbeskrivelse» (2012).

Redaktører
 Christine Hamm, Jørgen Sejersted og Eirik Vassenden (2011– )
 Ole Karlsen, Lisbeth Pettersen Wærp og Henning Howlid Wærp (2006–2010)
 Unni Langås, Andreas G. Lombnæs og Jahn Thon (2001–2005)
 Harald Bache-Wiig og Olav Solberg (2000)
 Torill Steinfeld (1998–1999)
 Liv Bliksrud og Preben Meulengracht Sørensen (1996–1997)
 Steinar Gimnes (1994–1995)
 Jorunn Hareide (1992–1993)
 Åse Hiorth Lervik (1972–1985)
 Edvard Beyer (1966–1972)
 Kåre Foss og Edvard Beyer (1962–1965)
 Francis Bull (1925–1961)
 Gerhard Gran (1914–1925)

Referanser

Nordiske vitenskapelige tidsskrifter
Norske vitenskapelige tidsskrifter
Nivå 2-tidsskrifter
Publikasjoner etablert i 1914
1914 i Norge
Vitenskap i 1914
Eriocrania sangii

Eriocrania sangii er en sommerfugl som tilhører den familien purpurmøll (Eriocraniidae). Den er utbredt nord til Nordland i Norge.

Utseende 
En liten (vingespenn 9–15 mm), purpurfarget møll med lyse flekker. Den kan kjennes på bakvingens avlange, hårlignende skjell, men arten kan ikke sikkert skilles fra Eriocrania semipurpurella på ytre utseende alene. Antennene er mørke og litt over halvparten så lange som forvingen. Hodet og forkroppen er kledt med mørkt brungrå, oppstående, hårlignende skjell. Forvingen er mer eller mindre purpurfarget, noen ganger blålig, ved en lys flekk ved bakkanten litt utenfor midten. Den kan ha et nettmønster dannet av lyse skjell hos hannen. Bakvingen er tynt skjellkledt, og skjellene i de innerste fire femdelene av vingen er smale og hårlignende. Larven er grønnlig grå med brun hodekapsel og noen uregelmessige, lyse flekker på forkroppen.

Levevis 
Som de fleste andre purpurmøll er denne arten knyttet til bjørk (Betula spp.). de voksne sommerfuglene flyr fra midten av april til slutten av mai, noe senere lengst i nord. de legger egg på bladspissene når bjørkas bladknopper springer ut. Larven utvikler seg i en flekk-mine i mai–juni.

Utbredelse 
Den er utbredt over nordlige, vestlige og østlige Europa. I Norge finnes den nord til Nordland. Den totale utbredelsen er noe usikker da arten er så lett å forveksle med Eriocrania semipurpurella.

Kilder 
 Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 57–72. ISBN 978-91-88506-60-3
 Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
 Nettsiden Svenska Fjärilar, med bildegalleri: 
 Eriocrania sangii på UK moths:

Eksterne lenker 
 

Purpurmøll
Sommerfugler formelt beskrevet i 1891