Victor Ernest Shelford

Victor Ernest Shelford (født 22. september 1877 og død 27. desember 1968) var en amerikansk zoolog som bidro til å etablere økologi som et avgrenset fagområde. Han ble den første presidenten for Ecological Society of America i 1915, og bidro til oppstarten av Nature Conservancy i 1940-årene. Hans tidlige feltstudier av Volo Bog i Northern Illinois bidro til å etablere stedet som et økologisk område av betydning. Volo Bog ble den første eiendomskjøpet som Illinois Nature Conservancy foretok.

Bakgrunn og utdannelse 
Shelford ble født i Chemung County, i delstaten New York, og var eldste sønn av Alexander Hamilton Shelford og Sara Ellen Rumsey Shelford. Etter ti års skolegang begynte han å undervise ved offentlige skoler i Chemung i 1894. Han gikk videre på Cortland Normal and Training School. Her var han elev i to år og tok et lærerkurs, og vendte tilbake for å undervisning i offentlige skoler fra 1897 til 1899. Fra 1899 til 1901 var han student ved West Virginia University. I sine studier ble han påvirket av onkelen, William E. Rumsey, som var assisterende statsentomolog. Han fikk i 1901 et stipend ved University of Chicago og etter det fikk han i 1903 en stilling som førsteamanuensis og lærer i zoologi, som han hadde frem til 1914. Mye av hans tidlige arbeider var sterkt påvirket av økologen Henry Chandler Cowles. Shelford skrev sin doktoravhandling om Tiger Beetles of Sand Dunes, som beskrevet forholdet mellom bestander av Sandjeger-biller og utvikling av vegetasjon, et emne som interesserte Cowles. Han avla sin filosofisk doktorgrad den 11. juni i 1907. Den neste dagen giftet han seg med Mary Mabel Brun. De to fikk to barn.

Tidlig karriere 
Hans arbeidet med avhandlingen førte til at han publiserte ytterligere fem artikler i Biological Bulletin i 1911 og 1912. I 1913 fikk han utgitt en av sine største arbeider innen økologi, som fikk tittelen Animal Communities in Temperate America. Han fikk etter dette en stilling ved University of Illinois hvor han tilbrakte mesteparten av sin karriere, i 1914 som førsteamanuensis i zoologi. Fra da av var han med og organiserte Ecological Society of America (ESA), og ble den første presidenten i denne organisasjonen i 1916. Han var også med på å utarbeide Naturalist's Guide to the Americas, for ESA. Denne ble publisert i 1926. Dette kom til nytte for hans senere arbeid med The Ecology of North America (1963).

I 1927 ble Shelford utnevnt til professor ved University of Illinois. Et av hans interesseområder var eksperimentell forskning, både feltstudier og i laboratorium. I 1929 publiserte han metodeboken Laboratory and Field Ecology for forskning på økologiske forhold for dyr. Shelford var kjent for å reise ut hver sommer for å gjennomføre sine feltstudier. Han satte i gang «århundresyklus-prosjektet» i 1933, som gikk for seg i William Trelease Woods tilhørende University of Illinois. Her ble forholdet mellom virvel og  virvelløse dyr med hensyn på miljømessige faktorer studert. De første 15 årene med innsamlede data fra dette prosjektet ble først publisert i 1951 i Ecological Monographs. Shelford var ansvarlig biolog for forskningslaboratoriene til Illinois Natural History Survey fra 1914 til 1929. Han hadde også vært direktør for marinøkologi på Puget Sound Biological Station annenhver sommer fra 1914 til 1930. Noen av hans verk fra denne tiden ble utgitt i 1935 i Ecological Monographs.

Senere liv og arbeid 
Mye av Shelford arbeid var på terrestrisk økologi (liv på land), men han gjorde også mye forskning på livet i vann. Noen av hans artikler i fagjournalen Ecology omhandlet studier av økologiske samfunn i elver (i 1929), samfunn på bunnen av vestlige deler av Lake Erie (i 1942), analyse av samfunn på tundra (i 1935) og av Mississippiflodens delta (i 1954). Han publiserte boken Bio-Ecology i 1939, i samarbeid med Frederic E. Clements, som forsøkte å integrere en omforent økologi for dyr, planter og vann, som en del av et ideelt samfunn. Han forlot Universitetet i Illinois i 1946. Samme år ble han med i organisasjonen Ecologist's Union, som fremmet tanken om å bevare hele økologiske samfunn som en del av naturvern. Unionen ble grunnlagt som svar på ESAs beslutning om at det vil være upassende for et vitenskapelige samfunn å ta et politisk standpunkt, noe som de mente at denne typen virksomhet ville være. Ecologist's Union er i dag kjent som The Nature Conservancy.

Shelford arbeid med Clements bidro til å utvikle ideen om biomer, altså store regioner som kan karakteriseres av flora og fauna. Hans neste arbeid ville ta dette videre, og hans siste store verk The Ecology of North America (1963) brakte Shelford over hele Nord-Amerika for å gjøre forskning. I 1968 fikk han prisen Eminent Ecologist Award av Ecological Society of America for hans livslange bidrag for økologisk.

Han ledet også en rekke komiteer, som Committee on the Preservation of Natural Conditions of the Ecological Society fra 1917 til 1938 og National Research Council Committee on Grasslands 1932 til 1939. I tillegg har han grunnlagt Grassland Research Foundation i 1939, hvor han var president for i 1958. Han fungerte også som leder av deres vitenskapelige rådgivningskomiteen fra 1959 til 1968. Shelford døde i Urbana, Illinois.

Biografi 
Her følger en liste over Shelfords viktigste publikasjoner (omfanget av vitenskapelige artikler er mye større):
 Animal Communities in Temperate America (Chicago, 1913)
 Laboratory and Field Ecology (Baltimore, 1929)
 A Laboratory Introduction to Animal Ecology and Taxonomy (Chicago, 1939) sammen Orlando Park and W. Clyde Allee
 Bio-Ecology (New York, 1939), sammen med Frederic E. Clements
 The Ecology of North America (Urbana, HI., 1963).

Referanser

Eksterne lenker 
 Beskrivelse og oversikt over Victor Shelforda artikler i arkivet til University of Illinois
 Biografiske årstall

Økologer fra USA
Zoologer fra USA