alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Brand (film)

Brand (russisk: ) er et russisk stumfilmdrama fra 1915 i regi av Pavel Orlenev.

Pavel Orlenev satte opp Ibsens Brand på en slik måte at noen av scenene ble spilt av levende skuespillere og noen ble presentert kinematografisk. Teateranmelderne var kritiske. Emmanuil Biskin bemerket:

Kritikerens verste frykt ble virkelig: Resultatet ble motsatsen av hva Orlenev hadde intendert. Istedenfor å fjerne konrasten mellom scenekonvensjonene og de på lerretet forsterket Orlenevs tekstuelle mutanter dem.

Orlenev erindret sin turné til Odessa, hvor han inkluderte filmsekvenser, i memoarene fra slutten av 1920-årene:

Avisa Teatr var dog misfornøyd med resultatet:

I rollene 
G. Gnesin 
Pavel Orlenev - Brand
Varvara Popova

Referanser

Eksterne lenker 

Russiske stum-dramafilmer
Russiske stumfilmer
Filmer fra 1915
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Fysoklist

Fysoklister er en anatomisk betegnelse på fisker som mangler forbindelse mellom svømmeblæren og svelget, slik at svømmeblæren kun fungerer som hydrostatisk likevektsorgan. Dette gjelder hos brorparten av beinfisk. Begrepet ble lansert av fysiologen Johan B. Steen og brukes både som en anatomisk beskrivelse og som en gruppebetegnelse (Physoclisti).

Gassregulering i en lukket blære
Gassen i svømmeblæren hos fysokliste fisk kommer fra oppløst gass i blodet. Tilførsel og tømming skjer via en spesielisert struktur i svømmeblæren, henholdsvis rete mirabilis (gass inn) og ovale (gass ut). Disse strukturene tillater også fisken å bruke oksigen lagret i svæmmeblæren til økt aktivitet i kortere tidsrom. Denne formen for gassutveksling er ikke rask nok til å håndtere brå trykkforandringer, slik som når en fisk stiger raskt mot overflaten. Fysokliste fisker holder seg derfor ofte på jevn dybde.

Evolusjon
Forbindelsen til svelget finnes tidlige fosterstadier hos disse fiskene, men forsvinner i løpet av fosterutviklingen. Fisker med en slik kanal kalles fysostomer, og denne tilstanden er antatt å være den originale tilstanden for alle beinfisk. Noen fisker, slik som åler er anatomisk sett fysostomer, men kan ikke utveksle luft gjennom kanalen og har en svømmeblære som fungerer som den hos fysoklister.

Mange fysokliste fisk, slik som piggfinnefisker kan være fysostome som yngel.

Referanser

Fiskeanatomi
Svømming under Middelhavslekene 1991

Svømming under Middelhavslekene 1991. Svømming var en av flere sporter under de ellevte middelhavslekene som ble arrangert i Athen i Hellas i perioden 28. juni til 12. juli 1991. Det var ellevte gangen som svømming var med på programmet under Middelhavslekene. Det var trettien øvelser, seksten for menn og femten for kvinner. Frankrike ble beste nasjon med fjorten gullmedaljer foran Italia med tretten.

Medaljer

Eksterne lenker
 Officiële website Internationaal Comité van de Middellandse Zeespelen
 Onderdelen en uitslagen

Middelhavslekene 1991
Svømming under Middelhavslekene
Svømming i Hellas
Svømming i 1991
Liste over Norges herrelandslag i ishockeys tropper til mesterskap 1990–2015

Liste over Norges herrelandslag i ishockeys tropper til mesterskap inneholder samtlige norske landslagstropper ved turneringer som anses som offisielle av Norges Ishockeyforbund (VM, OL og kvalifiseringsturneringer til VM og OL) fra 1990 til 2015.

Ishockey-VM 1990

Ishockey-VM 1991 pulje B

Vinter-OL 1992

Ishockey-VM 1992

Ishockey-VM 1993

Vinter-OL 1994

Kilde: Eliteprospects.com og Podnieks og Nordmark (red.), IIHF Media Guide & Record Book 2013.Podnieks og Nordmark (red.), IIHF Media Guide & Record Book 2013. s. 145–146.

Ishockey-VM 1994

Ishockey-VM 1995

Ishockey-VM 1996

OL-kvalifisering 1997

Ishockey-VM 1997

Kvalifisering til Ishockey-VM 2000

OL-kvalifisering 1997

Ishockey-VM 1998 pulje B

Ishockey-VM 1999

Kvalifisering til Ishockey-VM 2000

Ishockey-VM 2000

OL-kvalifisering 2001

Ishockey-VM 2001

Ishockey-VM 2002 Divisjon I

Ishockey-VM 2003 Divisjon I

Ishockey-VM 2004 Divisjon I

OL-prekvalifisering 2004

OL-kvalifisering 2005

Ishockey-VM 2005 Divisjon I

Ishockey-VM 2006

Ishockey-VM 2007

Ishockey-VM 2008

OL-kvalifisering 2009

Ishockey-VM 2009

Vinter-OL 2010

Ishockey-VM 2010

Ishockey-VM 2011

Ishockey-VM 2012

Kilde: IIHF.com

Kilde: IIHF.com

Ishockey-VM 2013

Kilde: IIHF.com

Kilde: IIHF.com

Vinter-OL 2014

Kilde: IIHF.com

Ishockey-VM 2014

Kilde: IIHF.com

Kilde: IIHF.com

Ishockey-VM 2015

Kilde: IIHF.com

Kilde: IIHF.com

Referanser

Eksterne lenker 
 Norges Ishockeyforbunds offisielle nettside

Norges herrelandslag i ishockey
Hedda (1975)

Hedda er en britisk filmatisering fra 1975 av Henrik Ibsen's Hedda Gabler, i regi av Trevor Nunn. Hovedrollene blir spilt av Peter Eyre, Glenda Jackson og Patrick Stewart.

Glenda Jackson ble nominert til en Oscar for beste kvinnelige skuespiller. Filmen ble også vist på filmfestivalen i Cannes i 1976, men deltok ikke i hovedkonkurransen.

Handling 
Den rastløse og frisinnede offisersdatteren Hedda Gabler (Jackson) er gift med Jørgen Tesman (West), en kjedelig professor som hun ikke elsker. Trøtt av sin skjebne starter Gabler med å leke med livet til den tillittsfulle Thea Elvsted. Gabler driver sin tidligere kjæreste, dikteren Ejlert Løvborg, til selvmordsforsøk.  Når den vellystige assessor Brack (Eyre) truer med å avsløre henne, faller hennes intriger gjennom. Assessoren lover å holde munn, dersom Gabler blir hans elskerinne.

Rolleliste 
 Glenda Jackson - Hedda Gabler
 Peter Eyre - Jørgen Tesman
 Timothy West - Assessor Brack
 Jennie Linden - Thea Elvsted
 Patrick Stewart - Ejlert Løvborg
 Constance Chapman - Juliane Tesman (Tante Julie)
 Pam St. Clement - Berthe

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske dramafilmer
Filmer fra 1975
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Hedda Gabler (2015)

Hedda Gabler er en britisk film, basert på det klassiske periodedramaet Hedda Gabler av Henrik Ibsen. Denne er én av mange filmversjoner av dette skuespillet. Filmversjonen fra 2015 ble produsert, adaptert og regissert av Matthew John. Hedda Gabler er et eksempel på realisme i 1800-tallets dramaskriving, og er ett av verdens mest kjente og mest framførte dramaer. Filmen ble tatt opp i Maunsel House.

Rollen som Hedda Gabler blir spilt av Rita Ramnani.

Handling 
Hedda, den vakre datteren til avdøde general Gabler, vender tilbake fra bryllupsreisen med sin akademikerutdannede ektemann Jørgen for å konfronteres med det gifte livets kjedsomhet og banalitet. Selv om hun knapt har mer enn lattermild forakt for sin ektemann, har han gjort henne gravid og hun er opprørt over tanken på å bære fram hans barn og de forandringene som morsrollen vil påtvinge hennes framtid. Når hennes «gamle flamme», Løvborg, dukker opp igjen og truer både Jørgens karriereutsikter og hennes egen «amour propre», planlegger Hedda å ødelegge ham, men i prosessen ødelegges hun også selv.

Rolleliste 
 Rita Ramnani - Hedda Gabler
 David R. Butler - Jørgen Tessman
 Samantha E. Hunt - Thea Elvsted
 Jon-Paul Gates - Assessor Brack
 Francisco Ortiz - Ejlert Løvborg
 Christine Winter - Juliana Løvborg
 Sephora Venites - Mademoiselle Diana
 Jacqui Dubois - Berthe

Referanser

Eksterne lenker 
 

Britiske eventyrfilmer
Filmer fra 2014
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Anders Bååth

Anders Olov Bååth Sjöblom (født 13. april 1991) er en svensk fotballspiller som fra 31. desember 2018 er klubbløs. 

Han har tidligere spilt for IF Brommapojkarna og Syrianska FC, samt landslagsfotball for aldersbestemte lag for Sverige.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 «Anders Bååth», profil på Gefle IFs hjemmeside 
 «Anders Bååth», profil på SvFFs hjemmeside 
 «Anders Bååth», profil på soccerway.com 

Svenske fotballspillere
Fotballspillere for IF Brommapojkarna
Fotballspillere for Syrianska FC
Fotballspillere for Gröndals IK
Fotballspillere for Gefle IF
Fødsler i 1991
Sins of the Father (film)

Sins of the Father er en kort amerikansk stumfilm fra 1911, basert på Henrik Ibsens skuespill Gengangere (1881). Den hadde premiere i USA 6. desember 1911.

Handling 
George Williams''' utsvevende liv brakte elendighet til kona og parets nyfødte sønn, Oswald. Williams døde til slutt. Tyve år senere hadde sønnen skapt seg et navn som kunstner i Paris. Han kom hjem og ble syk kort tid etter. Den samme legen som hadde behandlet faren ble tilkalt. Han så straks at Oswald led av en sykdom, forårsaket av farens usømmelige liv. Da Oswald'' fikk vite dette sikret han seg ei flaske gift og fikk moren til å love at hun skulle gi ham den dersom situasjonen ble håpløs.

Rolleliste 
 Teresa Dale

Referanser

Eksterne lenker 
 

Dramafilmer fra USA
Stumfilmer fra USA
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Kortfilmer fra 1910-årene
Kortfilmer fra USA
Aakasha Gopuram

Aakasha Gopuram (malayalam: ; engelsk: ) er en indisk spillefilm på malayalam fra 2008. Den bygger på Henrik Ibsens skuespill, Byggmester Solness, fra 1892. Hovedrollene spilles av Mohanlal, Nithya Menon, Bharath Gopi, Manoj K. Jayan, Sreenivasan, Geethu Mohandas og Shwetha Menon. Dette er debutfilmen til den kvinnelige skuespilleren Nithya Menon. Filmen ble laget med et budsjett på Rs. 3 Crores. Aakasha Gopuram var den femte filmen på malayalam på verdensbasis. Santosh Thundiyil har ansvaret for fotograferingen, mens den britiske komponisten John Altman laget musikken. Den hadde premiere i India 22. august 2008.

Handling 
Aakasha Gopuram er lagt til det indiske innvandrersamfunnet i London og forteller historien om Albert Samson (Mohanlal), en middelaldrende arkitekt som har klatret sin vei opp til prominens. Hans ensporede fokusering på jobben har imidlertid herdet ham og forhindret ham og kona Alice (Swetha Menon) fra å ha et meningsfullt familieliv. Kostnadene som Samsons ambisjoner har hatt blir også symbolisert gjennom hans assistent, Abraham Thomas (Bharat Gopi), Samsons tidligere arbeidsgiver, som han behandlet dårlig for å nå toppen. Thomas, nå iferd med å dø, ønsker at hans sønn Alex (Manoj K. Jayan) skal få større uavhengighet i firmaet. Samson frykter imidlertid at han vil bli overskygget av en yngre generasjon med arkitekter. Han nekter å tillate Alex både å designe originale hus eller å forlate firmaet for å begynne for seg selv.

Hilda Varhese (Nithya Menen) trer inn i denne spente situasjonen. Hun er en livfull ung kvinne som forgudet Samson for ti år siden, da han - i de tidlige stadiene i sin karriere - bygde en stor kirke i hennes hjemby og klatret på toppen av tårnet under vigslingsseremonien. På den tiden hadde Samson lovet «et kongerike» til Hilda, den gang ei jente på 12. Nå tror Hilda oppriktig på at hans ord om at hun skal få sitt kongerike blir til virkelighet.  
 
Mens Samson kjemper mot de ødeleggende konsekvensene av sin jakt på ære og en voksende frykt for at han har mistet sine skapende evner, hjelper den mystiske Helga ham med å få tilbake et glimt av hans tidligere jeg.

Rolleliste

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Indiske dramafilmer
Filmer fra 2008
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Armand Amar

Armand Amar (født 1953) er en israelskfødt fransk filmmusikkomponist som vokste opp i Marokko. Amar har israelsk mor og jødisk-marokkansk far med fransk pass og emigrerte til Frankrike med faren som barn. 
I 1976 møtte han den sørafrikanske koreografen Peter Goss, som introduserte ham for dans. De følgende årene jobbet Amar med flere koreografer innen samtidsdans. I 1994 grunnla han sitt eget plateselskap, Long Distance, sammen med Peter Gabriel og Alain Weber.

Filmmusikken til Amar er hovedsakelig fokusert på østlig musikk. Han har skrevet flere balletter og komponert musikk til en rekke spillefilmer, m.a. Belle & Sebastian (2013), Den endelige løsningen (2002), Days of Glory (2006) og Home (2009).  Han har flere ganger blitt nominert til Césarprisen for filmmusikken sin, men vant første gangen i 2010.

I 2013 laget Amar filmmusikken til Tusen ganger god natt av Erik Poppe. Amar vant Amandaprisen 2014 for denne musikken.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Franske komponister
Vinnere av Amanda-prisen
Personer fra Jerusalem
Armenitt

Armenitt er et fargeløst til hvit rombisk mineral som først ble funnet i Armen gruve på Kongsberg. Armenitt er et vannholdig silikat av aluminium, kalsium og barium (BaCa2Al6Si9O30•2H2O.) Mineralet finnes ofte sammen med mineral som axinitt-(Fe), pyrrhotitt, kvarts, kalsitt og epidot.

Originalprøven ble samlet i 1887 av cand.min. O.A. Corneliussen. Han skrev «Epidot?» på etiketten. Senere fant Henrich Neumann prøven i Naturhistorisk museum i samlingene til Universitetet i Oslo og skildret det som et nytt mineral i 1939. Mineralet er senere rapportert fra flere utenlandske forekomster.

Litteratur 
 Neumann, H. (1939): Armenite, a new mineral. Preliminary note. Norsk Geologisk Tidskrift. 19, 21-22 Neumann, H. (1941): Armenite, a water-bearing barium-kalsium-alumo-silicate. Norsk Geologisk Tidskrift. 21, 19-24

Aluminiummineraler
Kalsiummineraler
Filmåret 2017

Filmåret 2017 er en oversikt over lanserte filmer, utdelte priser og døde filmpersonligheter i 2017.

Filmutgivelser i 2017

Internasjonale storfilmer 

 1. mars - Logan
 17. mars - Beauty and the Beast
 13. april - Fast & Furious 8
 25. april - Guardians of the Galaxy Vol. 2
 12. mai - Baywatch
 16. juni - Wonder Woman
 6. juli - Spider-Man: Homecoming 4. september – Three Billboards Outside Ebbing, Missouri 8. september - It 25. oktober - Thor: Ragnarok 16. november - Justice League 5. desember - Jumanji: Welcome to the Jungle Norske filmer 

10. mars – Karsten og Petra ut på tur9. september – Hva vil folk si27. oktober – Karsten og Petra lager teaterNovember – Gjengangere''

Mest innbringende filmer i 2017

På verdensbasis 
Under er en liste over de 10 mest innbringende filmene i verden som kom i 2017.

I Norge 
Under er en liste over de 10 mest sette filmene i Norge i 2017 pr 28. desember 2017.

Filmpriser

Filmfestivaler 
Noen av Filmfestivalene som blir arrangert i 2017.

Døde

Referanser 

 
2017
Jejo zjertva

Jejo zjertva (russisk: , på norsk: Hennes offer) er et russisk stumfilmdrama fra 1917, basert på Henrik Ibsens skuespill, Et dukkehjem, fra 1879. 

Filmen hadde premiere i Russland 8. april 1917, bare 24 dager etter tsarens abdikasjon.

Rolleliste 
 Vladimir Gaidarov - Helmer
 Olga Gsovskaja - Nora
 Nikolaj Panov

Eksterne lenker 
 
 HENRIK IBSEN - en filmografi på Nasjonalbiblioteket

Russiske stum-dramafilmer
Russiske stumfilmer
Filmer fra 1917
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
The Wild Duck (1984)

The Wild Duck er en australsk dramafilm fra 1984 basert på Henrik Ibsens skuespill Vildanden fra 1884. Dramaet er flyttet til Tasmania i 1913.

Om filmen 
Den innbrakte A$115 664 på kino i Australia.

Rolleliste 
Liv Ullmann - Gina
Jeremy Irons - Harold
Lucinda Jones - Henrietta
John Meillon - Major Ackland
Arthur Dignam - Gregory
Michael Pate - George
Colin Croft - Mollison
Rhys McConnochie - Dr. Roland
Marion Edward - Bertha
Peter Desails - Peters
Jeff Truman - Johnson

Referanser

Eksterne lenker
 
  The Wild Duck i The New York Times
  The Wild Duck på Oz Movies

Australske dramafilmer
Filmer fra 1984
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Jenny Johansson

Jenny Johansson (født 19. januar 1977 i Timmele) er en svensk orienteringsløper. Hun løper for den svenske orienteringsklubben Ulricehamns OK og løp tidligere for det svenske landslaget.

Karrière 
Johansson tok to sølvmedaljer i VM i Tammerfors i 2001 på VM-historiens siste kortdistanse og på stafetten. Året etter ble det sølv og bronse i sveitsiske Rapperswil. På hjemmebane i Västerås i 2004 ble det ingen individuelle medaljer for Johansson, men sammen med Gunilla Svärd og Karolina A. Højsgaard tok hun gull på stafetten for hjemmenasjonen. I 2000 ble hun europamester på kortdistanse i ukrainske Truskavets, da hun gikk helt til topps foran Simone Luder.

Johansson har vært med på å vinne orienteringsverdens største klubbstafett, Venla, hele fire ganger med sin klubb Ulricehamns OK. Seirene i stafetten kom i 2004, 2005, 2006 og 2009. Kun Simone Niggli med sine fem seire har flere seire i Venla-stafetten.

Eksterne lenker 
 

Svenske orienteringsløpere
Verdensmestere i orientering
Europamestere i orientering
Casa de muñecas (1954)

Casa de muñecas er en meksikansk film fra 1954, i regi av Alfredo B. Crevenna. Den bygger på Henrik Ibsens skuespill Et dukkehjem (1879).

Rolleliste 
Marga Lopez - Nora 
Ernesto Alonso - Dr. Eduardo Anguiano 
Miguel Torruco - Osvaldo López Mendoza 
María Douglas - Cristina 
Augusto Benedico - Agustín Arreola 
Mimí Derba  Mimí Derba - Abuela, Osvaldos mamma 
Lupe Carriles - Mariana

Referanser

Eksterne lenker 

Meksikanske dramafilmer
Filmer fra 1954
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen
Juhani Salmenkylä

Heikki Veikko Juhani Salmenkylä (født 8. mars 1932, død 4. mai 2022) var en finsk orienteringsløper.

Juhani Salmenkylä er sammen med Erkki Aro den eneste som har vunnet orienteringsverdens største klubbstafett, Jukola, syv ganger. Sammen med sin klubb Helsingin Suunnistajat var han med å vinne i 1950, 1952, 1953, 1956, 1957 og 1960 og 1970. Han var 18 år da han vant for første gang, og 38 år da han vant for siste gang. 20 års alderssprang mellom to Jukola-seire er rekord. Salmenkylä var andremann, og foreløpig siste person som har klart å vinne syv ganger.

Juhani Salmenkylä ble europeisk mester i stafett i sveitsiske Le Brassus i 1964. Fra VM i orientering har han to stafettsølv. De var han med på å ta på hjemmebane i Fiskars i 1966 og i svenske Linköping i 1968. Begge ganger ble de slått av Sverige.

Salmenkylä var også en god basketballspiller. Han vant flere finske mesterskap i basketball og var dommer i OL i Tokyo i 1964. Han var flere sesonger basketballtrener. I 2015 ble han innlemmet i Finsk Basketballs Hall of Fame.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Finske orienteringsløpere
Europamestere i orientering
Buksér og Berging

Buksér og Berging AS er et norsk aksjeselskap med vedtektsfestet formål å eie og drive slepebåter, offshorefartøyer, servicefartøyer og lektere, og å drive berging, reparasjon, teknisk assistanse og marin entreprenørvirksomhet.

I november 2015 inngikk selskapet en tiårig kontrakt med Kystverket om å bringe losmannskap ut til skip. Dette innebar at alle ansatte i Kystverkets tilbringertjeneste fikk tilbud om ny jobb i Buksér og Berging, og at Kystverkets flåte på rundt 22 losbåter ble overtatt av selskapet.

Flåte 
Buksér og Berging har tradisjonelt eid los- og ambulansebåter, taubåter og forsyningsskip. Buksér og Berging ble i 2022 rustet til å utføre oppdrag i oppdrettsnæringen. I 2022 kjøpte selskapet det tidligere forsyningsskipet MS «Olympic Elena». Skipet ble ombygd, og ble omdøpt til BB «Orca». Skipet utfører avlusning av fisk, og kan avluse opp til 400 tonn fisk i timen. Fisken blir spylt og børstet, uten å oppbevares om bord.

Buksér & Berging eier og drifter totalt 60 fartøyer per 2022. Av disse er 22 losbåter, én ambulansebåt, 14 terminalslepefartøyer, tolv taubåter (hvorav fem konvensjonelle), tre fortøyning/arbeidsfartøyer, sju offshoreskip (supply-skip), og ett avlusningsskip.

Referanser

Eksterne lenker
 

Selskaper etablert i 1992
Norske rederier
Artikler i sjøfart-prosjektet
Harald Astrup

Harald Astrup (født 12. mars 1831 i Larvik, død 7. mai 1914) var en norsk forretningsmann i Kristiania.

Han var av Astrup-slekta, sønn av Henning Martin Astrup (1788–1845), gift 1823 i Larvik med Maren Dorthea Lorbauer (1791–1885).  Faren var kjøpmann.  Selv giftet Harald seg i 1861 med  Emilie Johanne Smith (1836-1915) som var datter av Jørgen Christian Smith, skipsreder i Kristiania. Harald og Emilie var foreldre til blant andre arkitekt Henning Astrup (1864)–1896), polarfareren Eivind Astrup (1871–1895), grosserer Sigurd Astrup (1873–1949) og arkitekt Thorvald Astrup (1876-1940).

Harald Astrup gikk i handelslære hos Hieronymus Fredrik Løkke (1812–) i Kristiania.  Etter ti år grunnla han i 1857 Astrup & Smith sammen med  Carl Dührendahl Smith (1834–66) som var konas bror.  De drev i manufaktur (klær) ved Stortorvet i Kristiania frem til 1862 da Smith som døde i 1866, ga seg. Firmaet fortsatte som Harald Astrup, men ble i 1865 nedlagt, idet Harald og Daniel Hansen (1825–81) gikk inn i kompaniskapet Daniel Hansen & Astrup (agentur, engros). Også Hansen ga seg (1868) og atter en gang ble restene kalt Harald Astrup.  Hans kones bror Carl var far til Julius Døcher-Smith (1865–1958), som ble med i 1887, igjen ble firmaet kalt Astrup & Smith.  Sønnen  Sigurd Astrup (1873–1949) overtok for Døcher-Smith i 1906 og navnet ble Astrup & Søn.  Harald Astrup var fra 1874 til 1879 stadshauptmann, hvilket innebærer at han overså byens borgerbevæpning. Han ble i 1875 mottager av den svenske Vasaordenen, men døde i 1914 og sønnen ble enerådende.  Astrup var i sin periode  med i direksjonen for flere av byens selskap, som Christiania Søforsikringsselskab.

Astrup er begravet i familiegrav på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

Referanser

Kilder 
 The history of Astrup fra astrup.no, sist lest den 5. november 2015.
 En del av slektsinformasjon hentet fra Harald Henningsen Astrup, d.e. i slektsdatabasen geni.com.
 Harald Astrup i lokalslektshistoriewiki, som igjen refererer til boka Fladmoe, Arne: Astrup & søn A/S 1857-1997 : en 140-årig handelsbedrift sett i historisk perspektiv, Oslo 1997, s. 11-38

Norske forretningsfolk
Stadshauptmenn
Vasaordenen
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Personer fra Larvik kommune
Bertil Svensson (TV-produsent)

Bertil Svensson (født 15. mai 1933 i Klippan) er en svensk TV-produsent og programleder (1962–1996). Han var også programleder og intervjuer i en mengde program, og er blant annet kjent fra Fråga Lund, Sköna söndag og ulike hageprogram.

Biografi 
Han begynte på skole-TV i Stockholm, men flyttet til Malmö i 1965. Der produserte han blant annet 60-tallets Pejling med Herbert Söderström som programledere og som belønnes med Stora Journalistpriset. Han produserte videre Nordvisjonsserien Musikfrågan Kontrapunkt, først med Sten Broman som programledere, siden med Sixten Nordström. Andre program var Det bästa av det mesta – önskekonserter från Malmö Stadsteater, 1. maj med Lunds Studentsångförening under 25 år samt Fråga Lund der han også var programledere.

De siste 15 årene var han produsent og programledere for hageprogram i på TV.

Han har også gjort en intervjuserie med Sten Broman og intervjuet eksempelvis Ingrid av Danmark i ett eneste program.

Han er kanskje mest kjent for hans opptreden i Sköna söndag, der han i november 1986 skar seg i tommelen ved et uhell da han skulle skjære av hovedstammen på en blomsterananas. Senere fortsatte han å lede programmet helt uberørt. Dette har inspirert komikeren Robert Gustafsson, som senere har gjort flere sketsjer der han hele tiden skjærer seg og er uheldig i sine innslag. I Norge ble hans påske- og julenøtter vist på TV 2 i 2005, 2006 og 2007, og alle nøttene hans ble også utgitt på DVD.

Utenfor TV, men offentlig, har han intervjuet flere fremstående politikere, næringslivsledere, forfattere og artister.

Bibliografi 
 Drömträdgården – om Norrvikens trädgårdar
 Kungliga Sofiero
 Resa i Danmark
 Resa till Madeira
 Resa till Nordtyskland
 Solidar – en 100-årig historia

Dessuten har han medvirket i hvert femte år i Skånska Akademiens årsbok.

Referanser 

Svenske TV-produsenter
Fødsler i 1933
La donna del mare

La donna del mare er en italiensk stumfilm fra 1922 regissert av Nino Valentini. Den bygger på Henrik Ibsens skuespill Fruen fra havet (1888).

Rolleliste 
 Renée Pelar - Ellida Wangel
 Roberto Villani - Wangel
 Ines Fogazzari - Datter
 Maria Tedeschi - En annen datter
 Sergio Mari - Sjømann

Eksterne lenker 
 
 Henrik Ibsen - Filmografi på Nasjonalbiblioteket

Italienske dramafilmer
Italienske stumfilmer
Filmer fra 1922
Filmer basert på skuespill av Henrik Ibsen