alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Helnes fyr

Helnes fyr ligger på Magerøya i Nordkapp kommune og er et av de nordligste fyrene i Norge. Fyret ble tent første gang i 1908. På slutten av andre verdenskrig ble fyret brent ned, men gjenoppbygget i 1947. I 1948 ble fyret elektrifisert, det ble automatisert i 1986 og avbemannet i 2004.

Historie

Bakgrunn for etableringen av fyret 
Fyret ligger på østpynten av Magerøya. Planlegging av fyret startet i 1890-årene. Skipstrafikken til og fra Kvitsjøen i Russland var på den tiden livlig, særlig med trelast fra Arkhangelsk til havner i Vest-Europa og Storbritannia. Dette trafikken gikk langs norskekysten, og var en viktig begrunnelse for bygging av et fyr ved innseilinga til Magerøysundet for skip som kom østfra. Helnes var på den tiden et lite fiskevær med fiskekjøp og handel. Fyrvesenet måtte derfor først skaffe privat grunn. Fyret ble så bygget i 1908 som en lav trebygning. Det ble første gang tent den 15. november 1908.

Videre utvikling 
Fram til 1933 benyttet fyret privat kai for ilandstigning, men denne ble dårlig vedlikeholdt siden fiskeværet var i ferd med å bli fraflyttet. I 1933 ble det inngått avtale om bygging av ny kai med kran, skinnegang og naust.

Under andre verdenskrig satte tyskerne i gang ombyggingsarbeid til radiofyr i 1941. Fyret ble fullstendig overtatt av Wehrmacht 30. juli 1943 da det var viktig for tyske konvoier som fraktet forsyninger langs kysten til fronten øst for Kirkenes.

Da ordren om tilbaketrekning og bruk av den brente jords taktikk ble gitt høsten 1944, ble også Helnes fyrstasjon brent og ødelagt.

Fyret ble gjenoppbygd som en lav betongbygning i 1946-47. Da ble det også bygd bolighus og naust i tre. Fyret ble elekrifisert i 1948. Nautofon med tåkesignal kom i drift i 1949. Selv om fyret ble automatisert allerede i 1986 var det bemannet med fyrvokter i turnusordning helt fram til 2004.

Nye virksomheter 

Etter at fyret ble uten bemanning ble bygningene først solgt til Nordkapp kommune. Kommunen solgte videre til aktivitetsbedriften Destinasjon 71 grader Nord. Bedriften prøvde ut et reiselivstilbud med overnatting og aktiviteter med utgangspunkt i fyret. Forholdene for ilandstigning i dårlig vær gjorde at bedriften valgte å avvikle tilbudet.

Fyret ble kjøpt tilbake til Kystverket i 2011.

Tekniske fyrdata
Lysets høyde over vannet er 37,5 meter, lysstyrken er 1 371 000 cd og lysvidden 17,2 nautiske mil. Fyrkarakteren er FI(2) W 30s, hvilket vil si at det sender ut to hvite lysblink i alle retninger hvert 30. sekund. Lyktehuset står på en heldekkende hvit betongbygning.

Referanser

Litteratur 

Ellingsen, Eli Johanne (2012): "Ishavsfyr", Trondheim, ISBN 978-82-519-2858-8
Fyrentreprenørene, Fyrhistorisk årbok 2002

Eksterne lenker 
 fyr.no

Fyr i Troms og Finnmark
Samferdsel i Nordkapp
1908 i Norge
Byggverk fullført i 1908
Byggverk i Nordkapp
Artikler i sjøfart-prosjektet
Silent Vanquish

Silent Vanquish er et norsk gothic metal-band, dannet av Mats Lerberg og Carl Sværd vinteren 1998 under navnet «Circus Bisarre».

Nye medlemmer ble med i bandet, Henrik Holmsen på bass og Geir Antonsen (Vortex Utopia, Koldbrann) på gitar. De spilte inn sin første demotape sommeren 2001 (She is darkness). Etter hvert kom Espen Hagen inn på synthesizer. I tiden fra 2002-2003 fokuserte de mer på andre band og prosjekter, en liten pause fra Silent Vanquish for å søke etter nye medlemmer og å spille black og death metal. 1. januar 2003 gikk bandet i studio igjen, for å spille inn en ny demotape (The Excruciating Suffering). Den ble mørkere og mer melodisk enn den forrige demoen, og mer brutal. Snart etter opptaket forlot Espen Hagen bandet for å gjennomføre førstegangtjeneste, Jonathan kom inn som session-medlem for å spille noen konserter, og i tillegg til dette, forlot også Even Forwald (bass) bandet. Sommeren 2003, kom Cathrine Arntsen inn som fast medlem på synth. Også en ny bassist (Kim Robin Kjærstad) ble rekruttert.

I 2004 spilte bandet inn demoen Depraved. Vokalist Mats begynte å blande klar vokal og growling. En anmelder fra metal-norge.com kalte sounden progressive death/doom metal. Da gitarist Geir Antonsen begynte å spille med black metal-bandet Koldbrann, bestemte bandet seg for å ta inn Ole-Anders Hillestad fra Mats Lerbergs andre death metal-prosjekt Hystheria, i Kim Robin Kjærstad posisjon som bassist og Kim Robin som gitarist. I 2006 bestemte bandet seg for å gjøre sin første fullengder. De spilte inn seks nye sanger, og en intro. Bandets første album, konseptalbumet Dysthymia. Silent er mer stemningsfull og eksentriske denne gangen, mindre klar vokal og mer growling.

Gitaristen Kim Robin resignerte da Silent var i studio med Dysthymia. Erlend E. Nybø ble rekruttert. I januar 2008 besluttet Carl Sværd å forlate bandet.

Diskografi 
2006: Dysthymia

Band etablert i 1998
Norske gothic metal-band
Novalesaklosteret

Novalesaklosteret (Abbazia di Novalesa) er et benediktinerkloster i regionen Piemonte i Italia. Det ble grunnlagt i 726, og var dedikert apostlene Peter og Andreas. En tid i løpet av middelalderen var klosteret et av de viktigste i Europa og lå på pilegrimsvegen Via Francigena.

Novalesa ligger i Val di Susa på vegen til fjellovergangen Mont Cenis. Grunnleggeren av klosteret, Abbone eller Abbo av Provence, var en lokal frankisk stattholder med gode forbindelser til frankerkongen. De første munkene kom antagelig fra distriktet rundt Grenoble i Frankrike. 

Klosteret fikk støtte fra kong Karl den store og kong Ludvig den fromme, noe som understreker klosterets franske forbindelse inntil det ble ødelagt i 906 av angripere som har blitt oppgitt å være sarasenere. Karl den store bodde selv her for en lengre periode før han angrep langobardene ved Chiusa di San Michele.

Den latinske krøniken Chronicon Novaliciense («Novalesa-krøniken») ble skrevet ved klosteret en gang rundt år 1060.

Det begynte å vokse i framgang på nytt på 1200-tallet og fortsatte da å gi gjestefrihet til pilegrimer til et stykke ut på 1600-tallet da det ble overtatt av cistercienserordenen. I løpet av de tre neste århundrene har klosteret blitt restaurert. På 1970-tallet ble klosteret igjen overtatt av benediktinermunker som blant annet har åpnet et verksted for restaurering av antikke og oldtidsbøker.

Se også
Walter av Aquitaine

Noter

Eksterne lenker
 www.abbazianovalesa.org/   offisielt nettsted.

Katolske klostre
Klostre i Italia
Benediktinerordenen
Byggverk i Piemonte
Ahead

Ahead er en norsk organisasjon stiftet i 2000 med 13 ansatte moldovske leger og terapeuter i Moldova. Ahead jobber for å endre holdninger til funksjonshemmede. Ahead tror at dette er mulig gjennom informasjonsarbeid rettet mot myndigheter og fagpersonale samt gjennom et klinisk tilbud for funksjonshemmede barn og deres familier. Disse to er gjensidig avhengige av hverandre. Det kliniske tilbudet utøver et praktisk eksempel på individets muligheter, mens informasjonsarbeide gjør at forskning og klinisk erfaring kan overføres og kunnskapen kan videreføres til andre institusjoner og faginstanser i Moldova.
 
Ahead har tidligere jobbet på ett av de statlige barnehjemmene, men jobber nå helhetlig for å forebygge at foreldre sender fra seg barna sine til barnehjem. Ahead har ansatt et tverrfaglig team som gjennom internasjonal opplæring har nådd en høy faglig standard som er svært nødvendig i Europas fattigste land.
 
Ahead har fått støtte fra Det Norske Utenriksdepartement, Seksjon for globale sikkerhetsspørsmål og SUS-landene i 7 år, fra 2000 til 2007.

Referanser

Eksterne lenker
 
 TV2s dokumetar fra Aheads arbeide i Moldova

Norske humanitære organisasjoner
Norske ideelle organisasjoner
Moldova
Organisasjoner etablert i 2000
Kelly Holmes

Kelly Holmes (født 19. april 1970) er en britisk tidligere friidrettsutøver. Hun ble den tredje kvinnen som vant både 800 og 1500 meter i et OL. Hun valgte i slutten av 2005 å legge opp med som aktiv utøver.

Personlige rekorder 
 200 meter –   25,29
 400 meter –   53,8
 800 meter –   1.56,21
 1500 meter –  3.57,90
 1 mile –      4.28,04
 3000 meter –  9.01,91

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Personer fra distriktet Tunbridge Wells
Britiske mellomdistanseløpere
Olympiske mestere for Storbritannia
Gullmedaljevinnere under samveldelekene for Sør-Afrika
Deltakere for England under Samveldelekene 1994
Friidrettsutøvere under Samveldelekene 1994
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for England under Samveldelekene 2002
Friidrettsutøvere under Samveldelekene 2002
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Storbritannia under Sommer-OL 2004
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Storbritannia under EM i friidrett 2002
Norsk statsvitenskapelig forening

Norsk statsvitenskapelig forening (NSF) er en faglig interesseorganisasjon for personer som har høyere utdannelse i statsvitenskapelige fag.   

NSF ble siftet i 1956. Foreningens første formann var Stein Rokkan. Rokkans internasjonale engasjement gjorde seg også gjeldende for den norske statsvitenskapelige foreningen og denne ble fra starten starten av orientert mot internasjonal statsvitenskap. NSF er medlem av International Political Science Association (IPSA) og Nordic Political Science Association (NOPSA). Som forening favner NSF om både forskere og praktiserende statsvitere. For sistnevnte gruppe arbeider NSF for å fremme statsvitenskapelig etterutdanning, hovedsakelig gjennom regelmessige etterutdanningskonferanser. Foreningen utgir fra 1985 Norsk statsvitenskapelig tidsskrift i samarbeid med Universitetsforlaget.

Eksterne lenker
 Foreningens hjemmeside

Statsvitenskap
Norske yrkesorganisasjoner
Etableringer i 1956
Nes batteri

Nes NIKE batteri var ett av fire luftvernsanlegg rundt Oslo som var basert på rakettsystemet NIKE. Disse utgjorde NIKE bataljnen i Norge. Arbeidet med anlegget tok til i 1958. Anlegget, som lå delvis i Nes og delvis i Ullensaker, noen få kilometer vest for Vormsund, ble operativt i 1960 og nedlagt i 1990.

I likhet med de øvrige NIKE-anleggene var Nes batteri tredelt. Forlegnings- og administrasjonsområdet (A-området) var ved Onsrud leir , som etter nedleggelsen av NIKE-batteriet ble benyttet av FN fram til 1999. Senere har leiren blitt benyttet som flyktningeleir i regi av Røde Kors.

Radarene (C-området) var plassert ved Bøleråsen (Hvamskollen) , mens utskytningsområdet (B-området) var ved Grenimåsan naturreservat .

Luftforsvaret
Norske nedlagte militæravdelinger
Byggverk i Nes (Akershus)
Etableringer i 1960
Opphør i 1990
Luftvern i Norge
Artilleribatterier i Norge
Grønngylt

Grønngylt (Symphodus melops) er en fiskeart i gruppen leppefisker. Den blir inntil 30 cm lang og lever fra fjæra og ned til 30 meters dyp. Grønngylt er vanlig fra kysten av Marokko og nordover til kysten Trøndelag i Norge. Arten finnes også i vestlige deler av Middelhavet og vestlige deler av Østersjøen. Det er stor variasjon i føden, men hovedsakelig består den av muslinger og copepoder. 

Hannen kan være enten territorial eller sniker. De territoriale lager komplekse reir som de forsvarer mens snikeren etterligner hunnen for å snike til seg fertilisering. Av hanner vil andelen av snikere naturlig være rundt 5-20%.

Grønngylten har egenskapen til å fjerne parasitter fra andre fisk, som resulterte i at fisken fikk en nytteverdi i akvakulturen. Der brukes den til å fjerne lakselus.

Referanser

Litteratur 
 

 

Deady, S., Varian, S. J. A. and Fives, J. M. (1995) The use of cleaner-fish to control sea lice on two Irish salmon (Salmo salar) farms with particular reference to wrasse behaviour in salmon cages. Aquaculture. 131: 73-90.

Potts, G.W. (1973) Cleaning symbiosis among British fish with special reference to Crenilabrus melops (Labridae). J. mar. biol. asso. UK. 53: 1-10.

Potts, G.W. (1985) The nest structure of the corkwing wrasse, Crenilabrus melops (Labridae: Teleostei). J. mar. biol. ass. UK. 65: 531-546.

Sayer, M. D. J., Gibson, R. N. and Atkinson, R. J. A. (1996) Growth, diet and condition of the corkwing wrasse and rock cook on the west coast of Scotland. J. Fish. Biol. 49(1): 76-94.

Uglem, I. & Rosenqvist, G. (2002) Nest Building and Mating in Relation to Male Size in Corkwing Wrasse, Symphodus Melops. Environmental Biology of Fishes. 63(1): 17-25.

Eksterne lenker 
 

Leppefisker
Fisker formelt beskrevet i 1758
Fisk i Middelhavet
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Kamal Nasser

Kamal Nasser (født 1925 i Bir Zeit, død 9./10. april 1973) var en palestinsk forfatter, poet og aktivist. Han var en sentral lederfigur innen PLO og var i en periode medlem av Palestinas frigjøringsorganisasjons eksekutivkomité.

Han ble drept i et attentat av kommandoer fra IDF under et israelsk raid mot Libanon i 1973, på natten 9./10. april 1973 (se Operasjon Spring of Youth). En av gjerningsmennene var angivelig Ehud Barak, ikledd kvinneklær. Barak ble senere statsminister i Israel.

Referanser 

Palestinske forfattere
Personer fra guvernementet Ramallah og Al-Bireh
Gressgylt

Gressgylt er en fiskeart i gruppen leppefisker. Den blir inntil 18 cm lang og lever fra fjæra og ned til 25 meters dyp. Grønngylt er vanlig fra kysten av Portugal og nordover til kysten av Norge. Arten er også registrert ved østkysten av Grønland.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Leppefisker
Fisker formelt beskrevet i 1758
Fisk i Middelhavet
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Bayerische Staatsbibliothek

Bayerische Staatsbibliothek (BSB, Det bayerske statsbiblioteket) er statsbiblioteket i Fristaten Bayern, en av Tysklands delstater, og ligger i München.

Bayerische Staatsbibliothek er etter Staatsbibliothek zu Berlin det nest største universalbiblioteket i det tyskspråklige Europa. Bibliotekets beholdning av bøker utgjør ca. 9 millioner bind. I tillegg har biblioteket en av de viktigste håndskriftsamlingene i verden. Statsbiblioteket har også den største inkunabelsamlingen i Tyskland.

Biblioteket ble grunnlagt som huset Wittelsbachs hoffbibliotek av hertug Albert V av Bayern i 1558.

Det har vært pålagt å levere plikteksemplarer av alle verk som har blitt trykt i Bayern til statsbiblioteket siden 1663.

Sitt nåværende navn fikk biblioteket i 1919, etter at Kongeriket Bayern ble republikk under navnet Fristaten Bayern.

Eksterne lenker 
 * Bayerische Staatsbibliothek

Biblioteker i Tyskland
Bayern
Kultur i München
Etableringer i 1558
Byggverk i München
Kunst og kultur i 1558
Brazil (film)

Brazil er en britisk surrealistisk science fiction-komedie fra 1985 regissert av Terry Gilliam. De ledende rollene spilles av Jonathan Pryce, Robert De Niro, Kim Greist og Michael Palin.

Handling
Brazil er en surrealistisk film der handlingen aller mest handler om det lille mennesket i et overbyråkratisert fremtidssamfunn – en moderne versjon av Kafkas Prosessen.

Tiden er juleaften en eller annen gang i det 20.århundre. Vi møter Sam Lowry (Pryce), en beskjeden kontorist med et usedvanlig rikt fantasiliv. Samfunnet han tjener er gjennomsyret av byråkrati der individualitet blir knust. Det finnes regler og paragrafer for alt, og papirer som må fylles ut for alt. Hovedkvarteret for dette galskapens samfunn er et statlig organ kalt «Information Retrieval» (Informasjonsgjenfinning). Deres slagord er «suspicion breeds confidence» («mistanke avler tillit»). Lignende motto er hengt opp overalt, og man oppfordres til å være på vakt og tyste på naboen og andre hvis de gjør noe som er litt utenom reglene. Hverdagen til Sam består av å fylle ut skjemaer og slavisk følge regler i grå, triste lokaler. Han ser ikke ut til å være særlig klar over hvor undertrykkende det ekstremt byråkratiske og overvåkende systemet, som han er en del av, er, og hvilke følger det har for folk rundt ham. Men som en kontrast til den grå hverdagen, drømmer Sam at han er en superhelt som flyr over og gjennom gyldne skyer og vakre landskap. I begynnelsen ser vi at dette er noe han drømmer, men etterhvert dukker slike drømmeinnslag ofte opp midt i handlingen, i "våken tilstand", og det sår tvil om hva som er drøm og hva som er virkelighet. Etterhvert møter han en kvinnen som han kjenner igjen fra drømmene sine, en kvinne som har til hensikt å knuse det undertrykkende samfunnet de lever i.

Om filmen
Filmen bygger på en rekke tidligere filmer og litteratur som skildrer fremtiden, men først og fremst er den en uhøytidelig satire over Orwells dystopiske roman 1984. Filmen har flere ganger blitt omtalt som et komisk mareritt om verden der byråkratiet har vunnet.

Brazil fikk gode kritikker, men gjorde det dårlig kommersielt. Den har imidlertid oppnådd en status som kultfilm.

De norske anmelderne var også meget gode. Blant annet fikk den terningkast seks av FilmMagasinet og fem av både Dagbladet, VG, Dagsavisen og Aftenposten.

Filmen vant to BAFTA priser og ble nominert til to Oscar.

I rollene
 Jonathan Pryce: Sam Lowry
 Robert De Niro: Archibald „Harry“ Tuttle
 Kim Greist: Jill Layton
 Katherine Helmond: Mrs. Ida Lowry
 Ian Holm: Mr. M. Kurtzmann
 Bob Hoskins: Spoor
 Michael Palin: Jack Lint
 Jim Broadbent: Dr. Jaffe
 Ian Richardson: Mr. Warrenn
 Peter Vaughan: Mr. Helpmann
 Ray Cooper: Techniker
 Simon Jones: Arrest Official

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Omtale hos NRK-filmpolitiet (2006)

Britiske science fiction-filmer
Dystopiske filmer
Britiske dramakomedier
Filmer fra 1985
Engelskspråklige filmer
Søgne prestegjeld

Søgne prestegjeld var tidligere et prestegjeld i Den norske kirke. Søgne og Greipstad ble på kongelig befaling fra Christian IV eget prestegjeld 10. juli 1604, og det ble avviklet da prestegjeldene gikk ut som administrasjonsnivå i Den norske kirke fra 2004 og utover.

Prester i Søgne prestegjeld

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 Arkivverket: Prestegjeld og sogn i Vest-Agder

Prestegjeld i Agder og Telemark bispedømme
Søgne
Religion i Agder
Vest-Aserbajdsjan

Vest-Aserbajdsjan (persisk: استان آذربایجان غربی‎ Ostān-e Āẕarbāijān-e Gharbī, azeri: غربی آذربایجان اوستانی Qərbi Azərbaycan ostanı, kurdisk ئازەربایجانا رۆژاڤا Azerbaycana Rojava) en av de trettien provinsene i Iran. Provinsen ligger i det nordvestlige Iran. Den grenser til Tyrkia i vest, den aserbajdsjanske enklaven Nakhitsjevan i nord og Irak i sør. I 2016 hadde provinsen 3 265 219 innbyggere, og arealet er 37 411 km². Administrativ hovedby er Urmia. Andre større byer er Salmas, Bukan, Khoy, Mahabad og Miandoab.  En stor del av innbyggerne er kurdere som snakker språk beslektet med persisk og etniske aserbajdsjanere som snakker et tyrkisk språk som er helt urelatert til persisk.

Referanser

Irans provinser
Laagendal Festivalen

Laagendal Festivalen arrangeres på Lauvmoa, Hedrum – stedet er Vestmo gård – cirka seks kilometer fra Larvik.

Alt overskudd fra festivalen går uavkortet til kreftsaken og Radiumhospitalet. Pengene blir brukt til å gjøre hverdagen bedre for pasienter på
sykehuset.

Festivalen ble arrangert første gang i 2005. I 2008 ble den avholdt 31. mai. 
Arrangørene skaffer midler til alle utgifter gjennom sponsing og bidrag slik at alle inntekter går uavkjortet til kreftsaken. De er på utkikk etter flere bidragsytere for å kunne utvide til en festivaldag til.

Seks band er så langt klare, men det blir muligens flere.

Årets band
Bobband – en hyllest til Bob Dylan.

Bobband ble startet i 2000 da Roy Einar Dreng ble sendt i studio for å spille inn et par låter.

Bandet består i dag av:

Eldar Kykjebø (vokal, gitar og munnspill)
Roy-Einar Dreng (vokal, gitar og munnspill)
Frank Iversen (bass)
Tom Nalum (orgel, piano)
Stig Ronny Moe (trommer)

De spilte på Rockefeller 15. januar 2008 under førpremieren på filmen om Bob Dylan og har spilt mye i distriktet.

Fattigsmannsbandet – dansbart showband.

Norske Byggeklosser – norske klassikere i rockeinnpakning.

Backyard Bluesband –  ærlig blues.

Tefeilles – rolig stemningsmusikk

Freddy and the casual rap orchestra – stort rap-soul-funk show.

Eksterne lenker 
 

Festivaler i Vestfold og Telemark
Kultur i Larvik
Repeterende arrangementer etablert i 2005
Priština internasjonale lufthavn

Priština internasjonale lufthavn  (serbisk: Међународни аеродром Приштина, Međunarodni aerodrom Priština; albansk: Aeroporti Ndërkombëtar i Prishtinës) er en flyplass som ligger 16 km. utenfor Priština i Kosovo. Flyplassen ble tidligere kontrollert av NATO/UNMIK, men styres nå av LIMAK Kosovo og Aeroports de Lyonog er den internasjonale hovedflyplassen for hele Kosovo.

Selskaper og reisemål

Rutefly
Adria Airways (Ljubljana)
Albanian Airlines (Tirana)
Austrian Airlines (Wien)
Tyrolean Airways
Belle Air (München, Tirana)
British Airways (London-Gatwick)
Germanwings (Køln/Bonn, Hamburg, Stuttgart)
Meridiana (Verona, Olbia, Cagliari, Milan-Malpensa)
Norwegian Air Shuttle (Oslo)
Scandinavian Airlines System (København, Stockholm-Arlanda, Oslo)
Turkish Airlines (Istanbul-Atatürk)

Charter
Adriatic Eagle Air
Adriatic Eagle Air Adriatic Eagle Air operated by ATA Airlines (New York-JFK) [sommerrute] 
Air Italy (Verona)
Atlasjet (Antalya, Istanbul-Atatürk)
Club Air (Ancona)
Edelweiss Air (Genève, Zürich)
FlyNordic (sommerrute) (sesongrute)
Hello (Genève, Zürich)
SunExpress (Antalya) (sommerrute)
Swiss International Air Lines (Genève, Zürich)

Kilder
Aeronautical Information Publication

Eksterne lenker 
 
 Priština Airport map
 

Flyplasser i Kosovo
lufthavn
Flyplasser åpnet i 1965
Foss bru

Foss bru er navnet på to bruer i Hyllestad kommune i Sogn og Fjordane. Bruene krysser Lolandselva ved gården Foss. Den gamle brua var en del av Den Trondhjemske postvei og er ei 106 meter lang steinbru med 18 løp (19 steinkar). Brua erstattet ei trebru fra 1787, som lå litt lenger oppe i elva. Foss bru ble reparert i 1848 og ble i sin tur erstattet av ei ny bru i 1960.

I forbindelse med byggingen av ny bru ble det foreslått å verne den gamle brua. I første omgang ble verneforslaget avslått, blant annet fordi den daværende veidirektøren mente at brua demte opp elva og burde rives. Senere ble elva regulert og fikk lavere vannføring, og verneforslaget ble tatt opp igjen. Brua ble restaurert mellom 1975 og 1978.

Den nye brua er en del av fylkesvei 57 og fylkesvei 607.

Kilder 
Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Foss bru i Hyllestad - eit vakkert kulturminne

Se også
Liste over broer i Norge
Liste over broer i Norge etter lengde

Gamle veier i Norge
Veibroer i Vestland
Veier i Hyllestad
Fylkesvei 57
Sogn og Fjordanes samferdselshistorie
Narbuvoll

Narbuvoll er ei lita bygd i Os i Østerdalen med om lag 20 innbyggere. I februar går et hundeløp, Femundsløpet, forbi Narbuvoll. Narkuten er et skirenn som går fra Narbuvoll til Tufsingdalen hver påske.

Narsjøen og Narbuvoll kirke ligger i Narbuvoll.

Historie 
De første bosetterne slo seg ned i 1732, før den tid var det utslåtter som ble brukt av gårdbrukere fra Vingelen (i Tolga kommune). Under pløying ble det i 1976 funnet et sverd, antagelig fra jernalderen, så det har ferdes folk ved Narsjøen i tidligere tider. Inntil i 1970-1980-årene var det sju gårder i bygda, med husdyrhold som etterhvert ble avviklet. I 1936 ble de første hyttene bygget, nå er det ca. 50 hytter, de fleste på østsiden av sjøen. Dette skyldes sannsynligvis kort avstand til snaufjell, de to fjelltoppene Sålekinna i syd og Hummelfjell i nord (1595/1543 moh.), som er overkommelige turmål sommer og vinter. Veiforbindelsen er Kopparleden,(Røros-Falun). Bomveien til Øversjødalen (Rv.26) fører til Sletthøa (1092 moh.) og Tønsethøgda. Liene på begge sider av sjøen er bekledd med fjellbjørk, iblandet furu, som er på fremvokst etter at Røros Kobberverk snauhogde området i sin driftstid. De mange levningene etter kullmiler vitner om virksomheten. Langkirken i sten er bygd i 1862, og rommer ca. 200 personer. Landets minste skole, som nå er lokalt skolemuseum, ligger like ved kirka. Den ble tatt i bruk i 1890 og ble nedlagt midt på 1950-tallet, ble flyttet og er nå skolemuseum.

Eksterne lenker 
 

Bosetninger i Os
Rakke (Larvik)

Rakke er et svabergområde i Brunlanes, Larvik kommune, beliggende tre kilometer sør for Stavern. Det er et meget populært bade- og fiskeområde. Navnet Rakke kommer av det norrøne rakki, som betyr hund.

Store deler av området ble mellom 1935 og 2002 benyttet som skytefelt av Forsvaret. I 1941 etablerte tyskerne Rakke fort. I 2007 ble mye av befestningene jevnet med jorden.

Larviks geografi
Badeplasser i Vestfold og Telemark