alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Svatsum

Svatsum (uttales «Svastom» på folkemunne) er ei bygd som ligger i Gausdal kommune i Innlandet. Bygda tilhører dalføret Vestre Gausdal og er delt i to grender: Øvre Svatsum og Nedre Svatsum. Den er spesielt kjent for de årlige Svatsumdågån. Svatsum har barnehage, to grendehus, butikk med døgnåpent bensinutsalg, kiosk, elektrisitetsverk og kirke. Hovednæringene er jordbruk og skogbruk.

Frem til 2010 var det også barneskole i Svatsum, men på tross av sterke protester fra bygdefolket la politikerne ned Svatsum skule. Skolebygget som blant annet inneholder svømmebasseng, gymsal, bibliotek og barnehage drives nå av foreningen Svatsum Arena. Det leies ut til ulike trimgrupper, selskaper, privatpersoner, lag og foreninger.

Den eldste kjente skrivemåten av stedsnavnet Svatsum stammer helt i fra 1344, da det het Svartsheimr.

Svatsumdågån 
Siden 1998 har det årlig blitt arrangert Svatsumdågån («Svastomsdågån») i Svatsum. Det foregår som regel den siste helga i august. Svatsumdågån innledes med konsert i jettegrytene i Helvete fredag, med vanlig martnaauksjoner og fest lørdag. Dagene avsluttes søndag med ulike aktiviteter.

Det har vært flere kjente artister som har opptrådt i Helvete i forbindelse med Svatsumdågån: Øystein Sunde, Halvdan Sivertsen, Bukkene Bruse, Lomsk, Jonas Fjeld, Ole Paus, Odd Nordstoga, Rita Eriksen, Triumvir, Ronni Le Tekrø, Kristin Sevaldsen.

Ansvarlig for arrangementet er Svatsum Vel.

Kjente folk fra Svatsum
 Brynhild Marie Foss, lokalpolitiker (SP).
 Knut Rasmussen Nordgaarden, bedre kjent som «Vis-Knut».
 Ingemund Peterson (Pettersen), utvandret til USA og døde 110 år gammel.

Bilder

Se også 
 Svatsum kirke
 Liste over gårder i Svatsum
 Helvete
 Gausdal kommune
 Gausdal vestfjell

Referanser

Eksterne lenker 
 Svatsum Arena
 Barnehagen i Svatsum
 Joker Svatsum
 Jettegrytene Helvete

Bosetninger i Gausdal
Bygder i Innlandet
Norsk sjømat

Norsk Sjømat er et populærvitenskapelig blad som omhandler fiskeri- og havbruksnæringen. Bladet utgis av Norske Sjømatbedrifters Landsforening, med 6 nummer pr år. Redaktør (010109) er Håvard Y. Jørgensen

Eksterne lenker
 Omtale og tidligere utgaver av bladet (PDF) på Norske Sjømatbedrifters Landsforenings nettsider

Norske tidsskrifter
Sluserock

Sluserock var en rockefestivaler for ungdom.

Festivalen ble arrangert for første gang i 2006 og for siste gang i 2019. Sluserock ble arrangert i omgivelser ved Lunde sluse, nær Telemarkskanalen, under mottoet Rocka & Rusfri.

I 2010 ble Sluserock arrangert 4. og 5. juni, og med artistene Alexander Rybak, Karpe Diem, Pony the Pirate, Mhoo, Above Symmetry (under navnet Aspera), med flere.

Kanalkommunen Nome stod bak arrangementet, som hadde følgende hovedsamarbeidspartnere; Sommarlandcup i fotball, Bø Sommarland, Varden, Holla og Lunde Sparebank, Telemark fylkeskommune, i tillegg til flere mindre samarbeidspartnere.

Referanser

Eksterne lenker
 

Musikkfestivaler i Vestfold og Telemark
Nome
.44 Henry

.44 Henry eller .44 Rimfire er en randtent patron utviklet for B. Tyler Henrys Modell 1860 rifle, og også brukt i Winchesters Modell 1866 rifle.

Militær bruk
.44 Henry ble brukt en del i den amerikanske borgerkrigen, hovedsakelig av nordstatene, men en del våpen ble tatt som krigsbytte av sørstatene og brukt så lenge ammunisjonen holdt ut. De føderale myndighetene gikk til relativt store innkjøp av våpen og ammunisjon (opp mot 10 000 rifler og over 4 millioner patroner) fra New Haven Firearms Co. før krigens slutt, men mange stater samt individuelle soldater og offiserer kjøpte våpen til individuelle skarpskyttere, som personlig bevæpning eller som utrustning for avdelinger fra kompani til bataljonsnivå. Verdien av en hurtigskytende bøylerifle som brukte en metallpatron, i en krig der flertallet var utrustet med munnladde perkusjonsrifler og brukte Napoleonske taktiske doktriner, var ofte imponerende selv om det fulle potensialet aldri ble oppnådd før krigens slutt.

Sivilt
Både under og etter krigen viste Henrys Modell 1860, og senere Winchesters Modell 1866, seg og være meget populære våpen både blant de som dro vestover inn i «ville vesten» og blant de amerikanske indianerne. Nesten 400 .44 Henry tomhylser har blitt funnet ved arkeologiske utgravninger ved Little Big Horn, og er bare overgått av .45-70 Government tomhylser fra George Armstrong Custers 7th Cavalry, noe som gir ett inntrykk av hvor utbredt 1860 og 1866 riflene var blant indianerne.

I revolvere
Smith & Wesson eide Rollin Whites patent på den gjennomborende revolversylinderen, og gjorde det umulig for andre enn S&W og produsere den moderne typen av patronrevolvere før patenten løp ut ca. 1870-1871. De tidligste patronkonverterte perkusjonsrevolverne ble ofte konvertert til .44 Henry, da denne patronen var en av få, om ikke den eneste, patroner som passet i en revolver og var lett tilgjengelig.

Kilder
Patroninformasjon 
Rare Winchesters – Henry 1860 og Winchester 1866

Se også
Liste over patrontyper

44 Henry
Max og Moritz

Max og Moritz er hovedpersonene i Max og Moritz - en guttehistorie i sju streker (tysk originaltittel Max und Moritz – Eine Bubengeschichte in sieben Streichen), en serie oppdragende og morsomme bildefortellinger for barn skrevet og illustrert av tyskeren Wilhelm Busch (1832-1908). Verket forteller om rampestrekene til vennene Max og Moritz og ble offentliggjort 4. april 1865. Serien ble siden svært populær, ikke minst i Tyskland, der den har kommet i en mengde utgivelser, også i vår tid. Max og Moritz regnes som en forløper for moderne tegneserier.

I 2009 utkom historiene om Max og Moritz i norsk oversettelse under tittelen Max og Moritz. En historie om syv guttestreker gjendiktet av Gerda Moter Erichsen.

Innhold og form 

Max og Moritz beskriver i tekst og tegning sju ville påfunn som to uskikkelige gutter begår mot de voksne rundt seg, og den forferdelige straffen guttene får etterpå. 

Historiene fortelles på såkalte knittelvers, som er en nordgermansk verseform med ganske fri rytme, i hver versrad skal det finnes tre eller fire stavelser, som alle avsluttes med enderim eller assonans. Totalt er det syv rampestreker, hver rampestrek har fått hvert sitt vers, tekstsamlingen inneholder også en prolog og en epilog. Moralen i versene er at ondskap ikke er noen god måte å leve på.

Betydning 
Fortellingene er gjennomillustrert som en tidlig tegneserie uten snakkebobler og ruteinndeling, og har fått stor betydning som inspirasjonskilde til de eldste moderne seriene, særlig Rudolph Dirks' populære Knoll og Tott.

Max og Moritz har blitt skrevet om til teaterforestillninger atskillige ganger, først og fremst i hjemlandet Tyskland, og også filmatisert.

Serien har også gitt navn til den tyske tegneserieprisen Max-und-Moritz-Preis som ble opprettet sammen med den internasjonale tegneseriemessa Comic-Salon Erlangen i 1984.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Illustrasjoner og tysk originaltekst (wikisource)
 Tekst på tysk og engelsk

Tyske dikt
Tyske tegneserier
Tyske barnebøker
Bøker fra 1865
Emporion (antikkens Hellas)

Emporion (flertall emporia) er et gresk begrep for et sted som en nasjons handelsfolk hadde reservert for deres handelsinteresse innenfor området til en annen nasjon. Begrepet kommer fra émporos, em- = i + poros = reise / sjøreise, det vil si reisende, handelsmann

Et berømt emporion er eksempelvis Sais (et gresk ord for byen Zau på egyptisk, som lå i nærheten av dagens Sa el-Hagar) hvor den athenske poet og lovgiver Solon dro for å skaffe seg kunnskap om Egypt. Andre eksempler er Elim hvor farao Hatshepsut hadde sin Rødehavsflåte. Elat, hvor Teben mottok handelsvarer som gravmaterialer, lerret, asfalt, nafta, røkelse, myrra og utskårne steinamuletter fra Palestina, Kanaan, Libanon, Hazor, Moab, Edom, og Den arabiske halvøya fra Petra til Midjan og Punt.

Emporia hadde omtrent den samme funksjon som de europeiske handelskoloniene i Kina.

Antikkens grekere referert til både ulike greske og fønikiske bystater og handelsposter i Egypt, Nord-Afrika, Spania og Den arabiske halvøya. En del av begrepet omfattet også byer som Avaris og Syene i Nedre Egypt og i Øvre Egypt Tebens havn mot Rødehavet, Elim og Elat ved enden av Akababukten mellom Edom og Midjan. For hettittene omfattet det Kanesh og Kadesh på grensen av Libanon, Syria og Kanaan og for fønikerne Gadges, Kartago, Lepcis Magna og Kyrene blant andre (selv om Kyrene var grunnlagt av grekere).

Annen bruk 
Begrepet har gått videre til moderne tid. Det er tre byer i USA som heter Emporia, i Indiana, Kansas og Virginia. Byen Empúries i Spania er avledet fra antikkens stedsnavn Emporia. I den svenske bydelen Hyllie i Malmö ligger kjøpesenteret Emporia.

Referanser

Litteratur 
 Birley, Anthony Richard (1999): Septimius Severus: The African Emperor, Routledge, s. 1-7

Antikkens Hellas
Norges Astma- og Allergiforbund

Norges Astma- og Allergiforbund, forkortet NAAF, ble stiftet 24. januar 1960. Organisasjonen arbeider for mennesker med astma, KOLS, allergi og/eller eksem. NAAF har rundt 13000 medlemmer, lokalavdelinger i hvert fylke, 20 medarbeidere ansatt sentralt og 15 i regionene.

Forbundet er kjent for publisering av daglige pollenvarsel i sesongen.

Se også
 Arne Durban
 Arne Heimdal

Eksterne lenker
 Forbundets hjemmesider
 Pollenvarsel

Norske pasientorganisasjoner
Organisasjoner etablert i 1960
Pollenvarsel

Pollenvarsel, medisinsk pollenanalyse, er et varsel om forventet konsentrasjon av allergifremkallende pollen i luften. Varselet er ment å hjelpe pollenallergikere til å kunne ta nødvendige forholdsregler.

Norge
Varselet er underbygget av faktiske pollentellinger, målt som antall pollenkorn per kubikkmeter luft. Etter erfaringer med slike registreringer foretatt av pollenanalytiker Helge Irgens Høeg, ble pollenvarsling i Norge satt i gang på Østlandet fra 1977, senere for hele landet.

Pollenslag som typisk omfattes av pollenvarsel er:
Or
Hassel
Salix
Bjørk
Gress
Burot

Eksterne lenker 
 Pollenvarsel hos NAAF

Allergi
BIR

BIR AS (opprinnelig Bergensområdets Interkommunale Renovasjonsselskap)  eies av kommunene Askøy, Bergen, Kvam, Bjørnafjorden, Osterøy, Samnanger og Vaksdal og skal sørge for innsamling, transport og behandling av husholdningsavfall, nærings- og farlig avfall i eierkommunene. Selskapet er ansvarlig for håndteringen av avfallet fra kommunenes innbyggere men tilbyr også avfallsløsninger for næringslivet.

Selskapet har 350 ansatte og en årlig omsetning på   kroner.

BIR AS har en eierandel i BKK Varme AS, Rekom AS og Bedrift AS.

Historie

Konsernet BIR AS ble etablert 1. juli 2002, men historien strekker seg helt tilbake til 1881 da Bergen Renovationsvæsen ble etablert som Nordens første kommunale renovasjonsselskap. Renovasjonsvesenet var en kommunal etat fram til 1996. BIR AS ble etablert i 30. november 1994 som et interkommunalt selskap, med det formål å ivareta avfallshåndteringen i de ni eierkommunene, men selskapet ble først operativt fra 1. januar 1996. BIR AS ble omdannet til aksjeselskap med virkning fra 1. juli 2001. Eierne og eiersits er den samme som BIR AS.

BIR AS eies med 80,0 % av Bergen kommune, 6,7 % av Askøy kommune, 4,7 % av Os kommune, 2,5 % av Osterøy kommune, 1,8 % av Sund kommune,1,6 % av Vaksdal kommune.  
1,3 % av Fusa kommune, 0,9 % av Samnanger kommune og 0.3 % av Kvam kommune

Datterselskap
I de lovpålagte oppgavene ligger det ansvaret eierkommunene har tildelt BIR for oppsamling, innsamling og behandling av avfall fra husholdningskundene. BIR Privat AS er etablert som driftsselskap for å ivareta lovpålagte oppgaver som oppsamling, innsamling og behandling av avfall fra husholdningskundene. BIR Transport AS driver innsamling av husholdningsavfall etter avtale med BIR Privat AS i Bergen kommune. BossNett AS har ansvaret for utbygging og drifting av et rørbasert (vakuum) bossnett for renovasjon i Bergen sentrum.

Den delen av BIRs virksomhet som drives i markedsmessig konkurranse, er lagt til selskapene BIR Avfallsbehandling AS, BIR Bedrift AS, Bossug AS, Mjelstad Miljø AS, Retura Vest AS og TH Paulsen AS.

Referanser

Eksterne lenker
 

Norske interkommunale selskaper
Næringsliv i Vestland
Norske avfallsselskaper
Jaja

Jaja kan vise til:

 Jaja (elv) – ei elv i Russland
 Jaja (Russland) – en landsby ved elva Jaja
 Jaja (Hviterussland) – en landsby i Hviterussland
 Jaja Wachuku – en nigeriansk panafrikaner
Ilet

Ilet (russisk: Илеть, marisk: Элнет – Elnet; tatarisk: Илләт – İllät) er en elv i Mari El og Tatarstan i Russland. Den er en av sideelvene til Volga fra venstre, og er 204 kilometer lang, hvorav 34 kilometer ligger i Tatarstan. Den har et nedbørfelt på 

Ilets største sideelver er Asjit, Jusjut, Vontsja og Petjalka. Turisme og rafting er populære aktiviteter langs elven.

Referanser 

Elver i Tatarstan
Elver i Mari El

tt:İllät
Inny

Inny er en elv i Irland. Den renner fra Lough Sheelin i County Cavan og sørover til Lough Derravaragh. Herfra renner elven vestover til den møter elven Shannon ved Lough Ree. 

Den største byen langs Inny er Ballymahon.

Elver i Republikken Irland
Longford
Westmeath
Inva

Inva (russisk: Иньва) er en elv i Perm kraj i Russland og er en av sideelvene til Kama fra høyre i nedbørfeltet til Volga. Elven er 257 kilometer lang og har et nedbørfelt på  Den har et fall på 188 meter og en gjennomsnittlig helling på 0,2 meter per kilometer. Middelvannføringen 30 kilometer før munningen er .

Elven har sin kilde ved åsen Verhnekamskoj i nærheten av grensa til Kirov oblast. Den renner gjennom Komi-Permjakia og ut i Kamareservoaret. De største sideelvene til Inva er Kuba, Velva, Ister, Dojeg, Poj og Isyl fra venstre og Jusva fra høyre.

Referanser 

Elver i Perm kraj
Solheim Cup 1990

Solheim Cup 1990 var første gangen denne golfturneringen fant sted. Den ble arrangert i Orlando, Florida, USA ved Lake Nona Golf & Country Club fra 16. til 18. november 1990. Laget fra USA slo det europeiske laget 11,5 poeng mot 4,5.

Lagene

Europa
 Mickey Walker (kaptein) - England
 Helen Alfredsson - Göteborg, Sverige
 Laura Davies - Coventry, England
 Marie-Laure de Lorenzi - Biarritz, Frankrike
 Trish Johnson - Bristol, England
 Liselotte Neumann - Finspång, Sverige
 Alison Nicholas - Gibraltar
 Dale Reid - Ladybank, Skottland
 Pam Wright - Torphins, Skottland

USA
 Kathy Whitworth (kaptein) - Monahans,Texas
 Pat Bradley - Westford,Massachusetts
 Beth Daniel - Charleston, Sør-Carolina
 Cathy Gerring - Fort Wayne, Indiana
 Rosie Jones - Santa Ana, California
 Betsy King - Reading, Pennsylvania
 Nancy Lopez - Torrance,California
 Dottie Mochrie - Saratoga Springs,New York
 Patty Sheehan - Middlebury,Vermont

Format
Det ble totalt delt ut 16 poeng. Fredag hadde fire runder med foursome. Lørdag hadde seks runder med fourball. De siste 8 poengene ble delte ut med singlematcher på søndag. Alle åtte golfspillerne fra hvert lag spilte hver dag.

Matchene

Fredag
Foursome

Lørdag
Fourball

Søndag
Singler

Se også
Solheim Cup

Eksterne lenker 
 1990 Solheim Cup Match Results

Solheim Cup
Golf i 1990
Golfturneringer i USA
Sport i Florida
Orlando
Sport i USA i 1990
1990 i Florida
Markgrevskapet Brandenburg

Markgrevskapet Brandenburg (tysk Markgrafschaft Brandenburg eller Mark Brandenburg) var et stort fyrstedømme i Det tysk-romerske riket fra 1157 til 1806. Det spilte en vesentlig rolle i Tyskland og Sentral-Europa.

Brandenburg utviklet seg fra Nordmark som ble grunnlagt i landområdet til det slaviske folket venderne. De regjerende markgrevene ble satt inn som høyt respekterte kurfyrster i Den gylne bullen i 1356, noe som ga dem stemmerett i valget av den tysk-romerske keiseren. Staten ble da etter hvert også kjent som Kurfyrstedømmet Brandenburg (Kurfürstentum Brandenburg eller Kurbrandenburg).

Huset Hohenzollern tok over tronen av Brandenburg i 1415. Under Hohenzollerns styre fikk Brandenburg raskt mer makt på 1600-tallet og arvet Hertugdømmet Preussen. Dette ble til Brandenburg-Preussen, en forløper for Kongedømmet Preussen, som skulle bli den ledende tyske staten på 1700-tallet. Selv om den høyeste tittelen  til kurfyrstene var konge av Preussen, var maktbasen deres i Brandenburg og hovedstedene Berlin og Potsdam.

Markgrevskapet Brandenburg endte da det gamle tysk-romerske riket ble oppløst i 1806 og ble erstattet av den prøyssiske provinsen Brandenburg i 1815. Til tross for en treg start i Det tysk-romerske riket, klarte Hohenzollern i Kongedømmet Preussen å samle Tyskland og opprette Det tyske riket i 1871. «Mark Brandenburg» blir fremdeles uformelt benyttet i dag om forbundslandet Brandenburg i Tyskland.

Litteratur 
''

Eksterne lenker 
 Brandenburg1260.de Hochmittelalter in der Mark Brandenburg
 Der Brandenburger Landstreicher 
 Historisk kart over Brandenburg fra 1789

Brandenburgs historie
Stater og territorier etablert i 1157
Stater og territorier opphørt i 1806
Nyfeminisme

Nyfeminisme er en retning innenfor den nye feminismebølgen som kom i slutten av 1960-årene og begynnelsen av 1970-årene. I Norge ble den første nyfeministiske gruppen etablert i Oslo høsten 1970, inspirert av den nye amerikanske radikale kvinnebevegelsen. Det ble siden etablert en rekke slike grupper i Norge. Bevegelsen gikk gradvis i oppløsning i 1980-årene, og personer aktive innen nyfeminismen gikk da inn i andre former for feministisk og kvinnepolitisk virksomhet.

Nyfeminismen var som bevegelse lite ensartet, og med mange retninger. En sentral idé som de fleste nyfeminister delte var at kvinner var undertrykket av et «patriarkalsk system».

Se også 
 Feminisme

Feminisme
Olav Jørgen Sæter

Olav Jørgen Sæter (født 26. november 1884, død 24. november 1951) var lærer, avisredaktør og arbeiderpartipolitiker fra Elverum. Han var stortingsrepresentant for Hedmark i perioden 1921-1945, og var samtidig ordfører i Elverum 1932-1940 og i 1945.

Han var far til senere ordfører Olav Sæter.

Før krigen  
Han var utdannet lærer i 1906 og arbeidet som lærer i Dovre 1906-11 og i Elverum (1911-15 og 1932-). Han var redaktør av Østerdal Arbeiderblad inntil avisen i 1932 ble fusjonert med Hamar Arbeiderblad.

Han ble som lærer arrestert av tyskerne 20. mars 1942 under Læreraksjonen i 1942; han ble sendt via Jørstadmoen til Kirkenes med DS «Skjerstad». Igjen arrestert i 1943 og satt på Grini fra 5. febr. 1943 til 5. febr. 1944. Etter varsel om ny arrestasjon 7. sept. 1944 gikk han over grensen til Sverige.

Han var med på å etablere «Glomdalsmuseets venner» i 1937, og var formann i foreningen 1939–41.

Etter krigen
Olav Sæter var Elverum Arbeiderpartis ordførerkandidat i det første valget etter krigen – høsten 1945, men de borgerlige representantene stemte på NKPs kandidat Martin Trovåg – samtidig med at noen Ap-representanter stemte blankt. Foranledningen kan ha vært usikkerhet om Sæters opptreden under krigen. 

Ved kommunevalget i 1947  ble ikke Sæter plassert på Aps liste. Før det første kommunestyremøtet etter valget satte Sæter opp en «Arbeidernes fellesliste» sammen med NKP. Aps kandidat Otto Ødegaard ble valgt med stemmer fra de borgerlige representantene. Sæter ble eksludert fra Elverum Arbeiderparti i desember 1947 for «brudd på Det norske Arbeiderpartis retningslinjer».  I 1948 startet Sæter avisen «Elverumsarbeideren - meddelelsesblad for Elverum arbeiderparti». Før kommunevalget i 1951 startet han listen Elverum Uavhengige Arbeiderparti, som ved valget fikk 27,7% av stemmene og 13 representanter. Arbeiderpartiet fikk 28,7% og 14 representanter.

Sæter døde av slag 24. november 1951 mens han talte på et partiarrangement.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter for Hedmark
Stortingsrepresentanter 1922–1924
Stortingsrepresentanter 1925–1927
Stortingsrepresentanter 1928–1930
Stortingsrepresentanter 1931–1933
Stortingsrepresentanter 1934–1936
Stortingsrepresentanter 1937–1945
Ordførere i Elverum
Ap-ordførere i Hedmark
Nordmenn fra andre verdenskrig
Personer fra svensketrafikken 1940–1945
Isbergantunnelen

Isbergantunnelen er en 590 meter lang veitunnel. Den ble bygget for å sikre den rasfarlige strekninga på fylkesvei 7902 mellom Sørbotn i Ramfjorden og Andersdal, i Tromsø kommune. Den ble åpnet i august 2007.

Se også 
 Veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Tromsø
2007 i Norge
Tunneler åpnet i 2007
Kaukasuskrigene

Kaukasuskrigene er et navn på Russlands invasjon og påfølgende erobring av Tsjetsjenia, Dagestan og det nordvestre Kaukasus mellom 1817 og 1864. Mange konflikter i denne regionen i nyere tid har sin bakgrunn i denne krigen på 1800-tallet.

Krigene ble utkjempet av tre russiske tsarer: Aleksander I, Nikolaj I og  Aleksander II. De fremste russiske militære lederne var Aleksej Jermolov mellom 1816–1827, Mikhail Vorontsov mellom 1844–1853 og Aleksandr Barjatinskij mellom 1853–1856. 

Den russiske invasjonen ble møtt av frenetisk motstand. Den første perioden i krigen, som sluttet samtidig med Aleksander Is død og med dekabristopprøret i 1825, oppnådde forbausende få framganger mot «en håndfull villmenn», sammenlignet med den da ferske seieren over Napoleon. 

I perioden 1825-1830 var det lite aktivitet ettersom Russland samtidig utkjempet en krig mot Det osmanske rike og Persia. Etter betydelige framganger i begge disse krigene gjenopptok Russland sin kampanje i Kaukasus og ble igjen møtt av motstand, anført av Ghazi Mollah, Gamzat-bek og Hadzji Murat. De ble etterfulgt av imamen Sjamil, som ledet fjellfolkene fra 1834 til han ble tatt til fange av Dmitrij Miljutin i 1859. I 1845 oppnådde Sjamils styrker sin mest dramatiske suksess da de sto i mot en stor russisk offensiv ledet av fyrst Vorontsov.

I mars 1855, under Krimkrigen, fikk russerne til en våpenhvile med Sjamil, men våpenhvilen var imidlertid kortvarig og kampene ble gjenopptatt senere samme år. Mellom 1856 og 1859 angrep general Barjatinskij med en hær på 250 000 mann, og fjellfolkenes motstand ble til slutt knust, og krigen sluttet med at Russland erobret hele det nordlige Kaukasus. Sjamil svor troskap til tsaren og flyttet til det sentrale Russland. Slutten på krigen ble erklært den 2. juni 1864, gjennom et dekret fra tsaren.

En av følgene av krigen var muhajir, en utvandring av en stor del av den muslimske urbefolkningen til Det osmanske riket på siste del av 1800-tallet.

Forfatterne Mikhail Lermontov og Leo Tolstoj deltok i kampene og poeten Aleksandr Pusjkin skrev om det i diktet «Fangen i Kaukasus» i 1821.

Kriger i Asia
Kaukasus 
Konflikter i 1817
Konflikter i 1864

Russlands militærhistorie
1800-tallet i Georgia
Georgias militærhistorie
Kriger med deltagelse av Tsjetsjenia
Kriger med deltagelse av tsjerkessere
Kriger med deltagelse av Russland
Jihad
Bury St. Edmunds-katedralen

Bury St. Edmunds-katedralen er en katedral i Bury St. Edmunds. Den har vært en katedral siden 1914, da The Diocese of St. Edmundsbury and Ipswich ble dannet. Den er i nygotisk stil.

Eksterne lenker 
 offisiell hjemmeside (engelsk)

Katedraler i England
Vernede byggverk i England