alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
A-League

]]
}}
A-League, tidligere Hyundai A-League av sponsorhensyn, er den øverste fotball-ligaen i Australia, og første sesong spilles i 2005/06. Fotball er ikke like populært i Australia som australsk fotball og rugby, men håpet til arrangørene er at den skal bli revitalisert. Den består av åtte klubber, fra Sydney, Perth, Brisbane, Melbourne, Adelaide, Newcastle, Gosford og Wellington (New Zealand).

Ligaens mest kjente spiller er Dwight Yorke.

AFC-ranking (2021)
21.  Bangladesh Premier League (11.146)
22.  Kuwait Premier League (10.490)
23.  A-League (9.900)
24.  Singapore Premier League (9.750)
25.  Bahraini Premier League (9.633)

Lagene (2021–22)

Seriemestere 

 2005/06 – Adelaide United
 2006/07 – Melbourne Victory
 2007/08 – Central Coast Mariners
 2008/09 – Melbourne Victory
 2009/10 – 
 2010/11 – Brisbane Roar
 2011/12 – Central Coast Mariners
 2012/13 – Western Sydney Wanderers
 2013/14 – Brisbane Roar
 2014/15 – Melbourne Victory
 2015/16 – Adelaide United
 2016/17 – 
 2017/18 – 
 2018/19 – Perth Glory
 2019/20 – 
 2020/21 – 
 2021/22 –

Vinnere av Grand Final 

 2006 – 
 2007 – Melbourne Victory
 2008 – Newcastle Jets
 2009 – Melbourne Victory
 2010 – 
 2011 – Brisbane Roar
 2012 – Brisbane Roar
 2013 – Central Coast Mariners
 2014 – Brisbane Roar
 2015 – Melbourne Victory
 2016 – Adelaide United
 2017 – 
 2018 – Melbourne Victory
 2019 – 
 2020 – 
 2021 – 
 2022 –

Referanser

Eksterne lenker 
 

A-League
Sportsarrangementer i Australia
Repeterende arrangementer etablert i 2005
Sport i Australia i 2005
Hans Hammond Rossbach

Hans Ditlev Hammond Rossbach (født 16. oktober 1931 i Kristiansund, død 7. august 2012) var en norsk sosialøkonom og politiker (V).

Han var  utdannet cand.oecon. i 1957 og arbeidet blant annet ved Laders handelsskole i Kristiansund 1957–1958, Statistisk sentralbyrå 1958–1959 og Kristiansund gymnas som lektor fra 1960 til 1965. Etter stortingsperioden var han lektor ved Atlanten videregående skole i hjembyen fra 1985 til 1991.

Rossbach representerte Møre og Romsdal på Stortinget fra 1965 til 1985, og var blant annet parlamentarisk leder fra 1973 til 1985, og Stortingets varapresident fra 1969 til 1972. Rossbach var politisk nestleder i Venstre fra 1973 til 1975, og partileder fra 1976 til 1982. Han var æresmedlem i Unge Venstre. Rossbach var medlem av Venstres landsstyre fra 1970 og politisk nestformann fra 1973. Han var delegert til FNs generalforsamling 1966 og 1968.

Rossbach satt i Kristiansund bystyre fra 1963 og var medlem av Møre og Romsdal fylkesting 1963-1967. Han var medlem av utvalget av 1968 som gikk gjennom lovgivningen om pengevesenet og Norges Bank.

Han var sønn av skolemannen Hans Hammond Rossbach (1882–1954)  og Margot Laura Bøe (1889–1970), og gift med Berte Målfrid Moe.

Se også 
 Hammond (slekt), en engelsk slekt hvorav Hans Ditlev var en av mange etterkommere, som først kom til Norge rundt 1630

Referanser

Kilder 
 Hvem er hvem? (1994)

Eksterne lenker 
 

Norske samfunnsøkonomer
Venstres ledere
Stortingsrepresentanter fra Venstre
Stortingsrepresentanter for Møre og Romsdal
Stortingsrepresentanter 1965–1969
Stortingsrepresentanter 1969–1973
Stortingsrepresentanter 1973–1977
Stortingsrepresentanter 1977–1981
Stortingsrepresentanter 1981–1985
Lokalpolitikere i Kristiansund
Venstre-politikere i Møre og Romsdal
Personer fra Kristiansund kommune
Norske sosialliberalister
Forbundet Mot Rusgift

Forbundet Mot Rusgift (FMR) er en norsk, ruspolitisk organisasjon som retter sin virksomhet inn mot studenter og fagfolk ved universiteter og høgskoler. Organisasjonen ble stiftet som Norges Studerende Ungdoms Avholdsforbund (NSUA) i 1904 og skiftet navn til Forbundet Mot Rusgift i 1973.

FMR arbeider gjennom enkeltmedlemmer, lokallag og sympatisører, og har engasjert seg sterkest i forebyggende arbeid. Flere store prosjekter har vært innrettet mot å endrerussefeiringen, og skape en mindre alkoholpreget studentkultur. I perioder har organisasjonen også engasjert seg i diskusjonen om behandlingsspørsmål og internasjonale rus-spørsmål.

FMRs viktigste talerør er tidsskriftet Mot Rusgift, som også ligger i fulltekst på Internett.  

FMR er medlemsorganisasjon i Actis – rusfeltets samarbeidsorgan, EURAD – Europe Against Drugs, ExtraStiftelsen Helse og Rehabilitering, Studieforbundet Næring og Samfunn, AV-OG-TIL, Aksjonsuka mot narkotika, og flere andre samarbeidsorganer – og organisasjoner.

Referanser

Eksterne lenker 

 Forbundet si hjemmeside
 Tidsskriftet Mot Rusgift

Norske avholdsorganisasjoner
Organisasjoner etablert i 1904
1904 i Norge
Norske politiske organisasjoner
Eksentrisitet

Eksentrisitet kan også brukes om være- og levemåten til eksentrikere, det vil si eksentriske personligheter og uvanlige individualister som står utenfor sentrum.
Eksentrisiteten definerer hvor nær en ideell sirkel en bane er.

Eksentrisiteten  e er strengt definert for alle sirkulære, elliptiske, parabolske og hyperbolske baner og kan ha følgende verdier:

for sirkulære baner: e = 0 
for elliptiske baner:  0 < e < 1
for parabolske baner: e = 1
for hyperbolske baner: e > 1

Eksempel
For eksempel er eksentrisiteten til jordas bane rundt sola på 0,0167 i dag. Gjennom tiden vil denne variere mellom nær 0 til nesten 0,05 på grunn av gravitasjonell påvirkning mellom planetene (se graf: ).

Andre verdier: Merkur 0,2056, Månen 0,0554.

Astronomi
Artikler i astronomiprosjektet
Algebraiske kurver
Analytisk geometri
Kjeglesnitt
Vincent Schiavelli

Vincent Andrew Schiavelli (født 11. november 1948, død 26. desember 2005) var en amerikansk karakterskuespiller kjent for eksentriske roller i film og på TV, blant annet i den oscarvinnende «Gjøkeredet» fra 1975.

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra USA av italiensk opphav
Personer fra New York City
Fødsler i 1948
Dødsfall i 2005
Üsküdar

Üsküdar er en bydel og kommune i den asiatiske delen av Istanbul. Kommunen grenser mot Marmarahavet i sør, strekker seg ca. 10 km nordover langs Bosporos og ca. 5 km østover fra kysten. Kommunen har  innbyggere, fordelt på 38,6 km².

Historie
Üsküdar var i antikken kjent som Krysopolis – «Gullbyen» – på grunn av dens gode naturlige havn og strategiske beliggenhet ved innløpet til Bosporos. Den var da en forstad til den mer betydningsfulle Kalsedon (dagens Kadiköy). Ifølge tradisjonen ble begge byene grunnlagt i det 7. århundre f.Kr., rett før grunnleggelsen av Bysants. Üsküdar og Kadiköy er således den eldste delen av dagens Istanbul. Fra grunnleggelsen utvikla byen seg raskt, og passerte snart Kalsedon i størrelse og betydning.

Krysopolis ble i bysantinsk tid startpunktet for de store romerske vegene som førte fra Bysants innover i Anatolia, og tjente som mønstringsplass for felttog og handelsekspedisjoner inn i Asia. Gjennom den bysantinske perioden var både Krysopolis og Kalsedon forsteder til Konstantinopel, og har derfor mye av den samme historia som hovedstaden. De viste seg imidlertid å ligge utsatt til, og ved flere anledninger ble byene inntatt og ødelagt av invaderende tropper, mens befolkninga i Konstantinopel befant seg trygt innafor sine murer. Derfor finnes det i dag heller ingen minnesmerker fra bysantinsk tid verken i Üsküdar eller i Kadiköy. 

Krysopolis ble inntatt av tyrkerne midt på 1300-tallet, mer enn hundre år før Konstantinopel falt. Det var tyrkerne som gav byen navnet Üsküdar, en forvanskning av Skutari, et navn byen fikk i sein bysantinsk tid, og som europeere bosatt i Konstantinopel fortsatte å kalle byen langt opp mot nyere tid. Navnet stammer fra det keiserlige palasset Scutarion, som lå på neset rett inn for Kíz Kulesi.

Under Det osmanske riket forsynte sultanene Üsküdar med et stort antall strålende moskeer og andre religiøse byggverk. Mange mektige osmanere bygde seg palasser i Üsküdar og Kadiköy, i rolige omgivelser fjernt fra trengselen i Stambul. Üsküdar har helt til i dag beholdt en ottomansk atmosfære, sjøl om moderniseringa og den nesten ukontrollerte byveksten i det 20. århundre har endra på mye.

Transport
Det går bilferge over Bosporos til Kabataş, og båt til sentrale anløpssteder langs Det gylne horn. Ellers betjenes Üsküdar av bybusser over Bosporosbrua.

Eksterne lenker 
 Kommunens hjemmeside

Distrikter i Istanbul
Byer i Tyrkia
Asymmetrisk krigføring

Asymmetrisk krigføring beskriver når to parter i en krig har svært forskjellig militær kapasitet eller metoder for krigføring.  I et slikt tilfelle må den svakere parten utnytte sine spesielle fordeler eller gjøre nytte av motstanderens spesielle svakheter om den skal ha noen mulighet for å oppnå sine mål.

Begrepet oppsto under NATO-kampanjen operasjon Allied Force mot Jugoslavia i 1999.  Den jugoslaviske hæren nyttet villedning og kamuflasje for å fortsette sine operasjoner på tross av en massiv luftkampanje fra NATOs side.

Eksempler på asymmetrisk krigføring er all geriljakrigføring og boerkrigen.

Kriger
 Hannibals felttog i Italia under andre punerkrig (218-202 f.Kr.)
 Boerkrigen (1899–1902)
 Araberoppstanden (1916–1918)
 Den cubanske revolusjon

Eksterne lenker
 Norsk militært tidsskrift: Terrorisme og bekjempelse av en asymmetrisk motstander av major Per Olav Vaagland
 Luftmakt, Luftforsvarets og asymmetriens utfordringer. GILs Luftmaktseminar 2002 (PDF)
 Litteraturliste fra det amerikanske luftforsvaret (engelsk)
 Asymmetric Warfare i britiske Guardian (engelsk)

Krigføring
Examen facultatum

Examen facultatum (fork. ex.fac) er et kurs i allmenn vitenskapsteori som er en obligatorisk forberedende prøve i det faget man studerer ved universitetet. Faget ble opprettet som et resultat av at examen philosophicum i sin tid ble splittet i to deler.

Eksterne lenker
 

Fag og studieprogrammer
Filosofi
Latinske ord og uttrykk
Utdanning i Norge
Nordfjordeid

Nordfjordeid er et tettsted og administrasjonssenteret i Stad kommune i Vestland, tidligere Eid og Selje kommuner og Sogn og Fjordane fylke. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger på eidet mellom Hornindalsvatnet og Eidsfjorden. Eidselva renner ut i Eidsfjorden.

Kulturmiljøet fra nyere og eldre tid gir Nordfjordeid et spesielt særpreg. Tettstedet er fremdeles i utvikling. 

Her ligger Eid kyrkje fra 1849 og Stokkenes gravplass, Operahuset Nordfjord, Sagastad kunnskapssenter, Eid bibliotek, Sophus Lie konferansesenter, Eid videregående skole, Fjordane Folkehøgskule, Eid ungdomsskule og barneskolen Nordfjordeid skule.

Den årlige musikkfestivalen Malakoff Rockfestival ble arrangert på Nordfjordeid for første gang i 2003. Det lokale idrettslaget heter Eid Idrettslag.

Historikk 
På Nordfjordeid kan du følge historien fra vikingtida til i dag. Rik tilgang på ressurser med lettdyrka landbruksjord av god kvalitet, godt fiske- og jaktterreng samt lett tilgang til fjorden, har vært gunstig for fremveksten av Nordfjordeid og man har funnet tegn befolkning gjennom 6000 år. Det eldste funnet som vitner om liv er en steinøks fra eldre steinalder, fra tiden hvor folk levde av jakt og sanking.

Jordbruket tok over tidlig i bronsealderen og med det fulgte bosetningen på gårder. I jernalderen var folk i området godt etablerte, og Myklebustgården ble et kjent maktsenter under vikingtiden. Restene fra det utbrente Myklebustskipet fra vikingtiden ble funnet ved arkeologiske utgravinger på den tidligere storgården Myklebust.

Etter vikingtiden har Nordfjordeid spilt en viktig rolle i regionen som kirkested, handels- og gjestgiverplass, eksersisplass og embetsmannsted. Fremveksten av tettstedet slik det er i dag statet med Tverrgata og Eidsgata fra midten av 1800-tallet. I nyere tid har Nordfjordeid funksjoner som skole- og sykehus påvirket tettstedens vekst. 

Tre områder på Nordfjordeid ble i 2014 tatt med i Riksantikvaren sitt register over nasjonalt verneverdige by- og tettstedmiljøet. Dette gjaldt Myklebustgprden, med gravhauger fra vikingtiden, ekserserplass for Fjordane forsvarsdistrikt, som var landets første militære øvingsplass etablert ved gården Osnes i 1649 og trehusmiljøet i Eidsgata og Tverrgata fra nyere tid. Det hadde vært ekserserplass på Nordfjordeid fra gammelt av; midt på 1800-tallet ble den gamle Nordfjordeid ekserserplass erstattet av en større og mer moderne ekserserplass på samme sted.

Dialekt 
Lydopptak av dialekter fra Nordfjordeid:

Kjente personer fra Nordfjordeid 

 Sophus Lie (1842–1899), norsk matematiker
 Irene Wedvik (1948–), norsk forfatter
 Jan-Ketil Smørdal (1964–), norsk sirkusartist, sirkusdirektør og grunnlegger av Cirkus Agora
 Alfred Bjørlo (1972–), norsk politiker (Venstre)
 Annemarta Giske (1977–), norsk journalist og sportskommentator
 Sander Smørdal (1985–), norsk svømmer
 Azar Karadaş (1981-), norsk fotballspiller
 Anna Naustdal (2004 -), norsk artist

Bilder

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stad
Tettsteder i Vestland
Bosetninger i Stad
Eid i Norge
Delområder i Stad kommune
Syndsbekjennelse

En syndsbekjennelse er en religiøs handling som består av en innrømmelse av at man har begått en synd. Bekjennelsen tillegges varierende betydning i de ulike kirkesamfunn, fra å være nødvendig for å kunne motta nattverd under en gudstjeneste til å være en positiv handling uten noen reelle konsekvenser.  

Former for syndsbekjennelse finnes i mange kirkesamfunn, og inngår både i luthersk, katolsk, anglikansk og ortodoks liturgi som en del av gudstjenesten, da i form av en fastlagt tekst. Syndsbekjennelsen kan også være av en friere og mer uformell art, noe man særlig finner i karismatiske menigheter.

Romersk-katolsk:

Jeg bekjenner for Gud, Den Allmektige, og for dere alle,
at jeg har syndet meget
i tanker og ord, gjerninger og forsømmelser
ved min skyld.
Derfor ber jeg den salige Jomfru Maria,
alle engler og hellige
og dere alle:
Be for meg til Herren, vår Gud.

Luthersk variant:
Hellige Gud, himmelske Far, se i nåde til meg, syndige menneske, 
som har krenket deg med tanker ord og gjerninger og kjenner lysten til det onde i mitt hjerte
For Jesu Kristi skyld ha langmodighet med meg. 
Tilgi meg alle mine synder, og gi meg å frykte og elske deg alene.
Amen.

En spesiell form for syndsbekjennelse er skriftemålet.

Kristendom
Liturgi

es:confesión
pl:Spowiedź
Volvo XC90

Volvo XC90 (2002–) er en større SUV laget av Volvo i Torslanda.

Første utgave (2002–2014) var bygget på P2-plattformen fra 1999, sammen med blant annet  S80, V70/XC70 og S60. Den kom med 5- og 6-sylindret motor, og fra 2005, en 8-sylindret 4,4 liter motor fra japanske Yamaha  I 2003 ble den utnevnt til Truck of the year i USA. 

Andre utgave (2014–) bygges i likhet med Volvo V90 på Scalable Product Architecture (SPA), der First Edition var 1927 nummererte eksemplarer i fargen Onyx Black. 

XC90 tilbys også som hybridbil kalt T8 med total systemeffekt på cirka 400 hk.

I november 2017 ble det meldt at Volvo og det amerikanske transportselskapet Uber er enige om levering av 24 000 stykk XC90 T8 delvis for utvikling av førerløse biler.

Referanser

Eksterne lenker
 Volvo Cars - XC 90
 Volvo XC 90 photos 

XC90
Bilmodeller introdusert i 2002
Enningdalen

Enningdalen er sogn i Idd prestegjeld i Halden kommune. Enningdalen grenser til Sverige i øst, sør og vest, og er en typisk skog- og jordbruksbygd.

Gjennom dalen renner Enningdalselva som har sitt utspring i Bullaresjöarna og ender i Iddefjorden. Gjennom dalen går også fylkesvei 22, eller den Blå-grønne veien som den kalles fra Halden til grensen ved Holtet. Den Blå-grønne veien fortsetter videre inn i Sverige og Bullaren til Hällevadsholm. Navnet symboliserer blått vann og grønn natur, og skal være en alternativ turistvei til E6.

Bosetningen i Enningdalen er spredt, men noe er konsentrert rundt Buer, Prestebakke og Kornsjø. Folketallet i november 2001 var 888 personer. Herav 149 på Buer, 308 på Prestebakke og 250 på Kornsjø.

Av severdigheter kan nevnes Berby Herregård, Elgåfossen og Dampbåten Prøven.

Kampene i Enningdalen

I Enningdal sto det harde kamper mellom svenske og norske styrker under krigen i 1808, den 11. juni ved Prestebakke kirke og den 12. september ved Berby.

Før 1658 hørte området geistlig til Naverstad prestegjeld i Båhuslen, men lå verdslig under Idd og Marker len, og i forbindelse med avståelsen av Båhuslen til Sverige ved freden i Roskilde oppstod det uenighet om Enningdalen skulle tilhøre Norge eller Sverige. Først tre år senere ble den siste delen av fredsavtalen underskrevet og Enningdalen ble lagt til Norge, i motsetning til resten av Båhuslen som siden har tilhørt Sverige.

Eksterne lenker
 Idd og Enningdalen historielag.
Gamle postkort fra Enningdalen.
 Kornsjø Damskipsselskap .
 Buer/Kornsjø skytterlag.
 Berby Herregård.
 Jakob Vassbotns erindringsbok fra kampen ved Berby.

Bosetninger i Halden
Hedmarktoppen folkehøyskole

Hedmarktoppen folkehøyskole er en kristen folkehøgskole bygd i 1970, eid av Pinsebevegelsen i Norge. Skolen ligger på Hedmarktoppen ved Hamar.

Skolen 
Skolens visjoner vektlegger seg på «å tenne, trene og sende!» Skolen ønsker også å vekke et engasjement for «arbeid i Guds rike», for menneskene rundt seg, og for at den enkelte elev skal vokse og modnes til alle livets utfordringer.
Skolen har 130 elevplasser, og har siden oppstarten i 1970 hatt mellom 90 og 130 elever hvert år. Skolen har 15 ansatte, og rektoren er Geir Byberg.

Fagtilbud 
Skolen tilbyr følgende faglinjer: X-sport, musikk, idrett og villmark, kreativ barista/foto, dans, flyt, disippeltrening sport/musikk og lederlinjen foruten fellesfagene, som består av "Aktuelt", kirkekaffe og kor. 

De fleste lørdager har skolen temadager som består av foredrag, eller av og til aktiviteter.  

Skolen tilbyr også valgfag. Da er det mulighet for undervisning i forskjellige temaer, som klatring, dans, jegerprøven, volleyball, kreative kurs og matlaging.

Fritidstilbud og utlandsturer 
Hedmarktoppen folkehøyskole har et omfattende fritidstilbud, med idrettaktiviteter, biljard, bordtennis, musikk, musikk, tur- og trimløyper, eget styrketreningsrom, cellegrupper, ungdomsopplegg i Hamar, Internett, ishockey i Nordlyshallen, med mer.

Skolen tilbyr en 3 – 4 ukers studietur til klassens valgte reisemål, for så å møte resten av skolen i Hawaii for fellesopplegg i 7 – 10 dager.

Referanser

Eksterne lenker
 Hedmarktoppen folkehøyskole 

Folkehøgskoler i Innlandet
Skoler i Hamar
Skoler tilknyttet Pinsebevegelsen i Norge
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1970
Lars Mytting

Lars Mytting (født 1. mars 1968 på Fåvang) er en norsk forfatter. Han fikk et uventet gjennombrudd med sakprosaboken Hel ved. 

Han arbeidet i flere år som journalist i Dagningen, Aftenposten og Arbeiderbladet og skrev også for Beat. Fra 1996 til 2008 arbeidet han som forlagsredaktør i N.W. Damm & Søn.

Hans første roman var Hestekrefter, med handling fra en bensinstasjon i Gudbrandsdalen. I 2010 utkom Vårofferet, som i likhet med hans øvrige romaner foregår på oppdiktede steder i Gudbrandsdalen.  I 2011 utkom sakprosaboken Hel ved: alt om hogging, stabling og tørking - og vedfyringens sjel. Den ble tiårets mestselgende sakprosabok i Norge, og har internasjonalt solgt over 700 000 eksemplarer og er oversatt til 16 språk. Den engelske oversettelsen, Norwegian Wood: Chopping, Stacking, and Drying Wood the Scandinavian Way ble tildelt prisen «årets sakprosabok» av britisk bokbransje (Non-Fiction Book of the Year) 

Romanen Svøm med dem som drukner er oversatt til 14 språk, og ble i 2014 tildelt Bokhandlerprisen. Den engelske oversettelsen, The Sixteen Trees of the Somme ble  nominert til The International Dublin Literary Award. 

Søsterklokkene (2018) skildrer flyttingen av den fiktive Butangen stavkirke fra Gudbrandsdalen til Tyskland i 1880-årene. Historien har likhetstrekk med flyttingen av Vang stavkirke til Preussen i 1842. Oppfølgeren Hekneveven er på samme måte basert på en blanding av fiksjon, sagn og historie fra Gudbrandsdalen.

Bibliografi 
 2020 Hekneveven (roman) Gyldendal
 2018 Søsterklokkene (roman) Gyldendal 
 2014 Svøm med dem som drukner (roman) Gyldendal ISBN 978-82-054-2199-8
 2011 Hel ved (sakprosa) Kagge Forlag ISBN 978-82-489-1049-7
 2010 Vårofferet (roman) Gyldendal ISBN 978-82-05-38724-9
 2006 Hestekrefter (roman) Gyldendal  ISBN 82-05-34627-5

Referanser

Eksterne lenker 
 
  

Norske romanforfattere
Vinnere av Bokhandlerprisen
Personer fra Ringebu kommune
Solvang og Smeby

Smeby og Solvang er to tettsteder om lag to kilometer nord for Hamar sentrum, hvorav Solvang ligger nærmest. Tettstedene er vokst sammen og har felles velforening, Smeby og Solvang vel. Frem til kommunesammenslåingen i 1992 lå Smeby og Solvang i Vang kommune.

Landemerker
Både Solvang barneskole og Solvang barnehage ligger i tettstedet. Sistnevnte holder til i gamle Smeby park, som har gitt navn til Parkvegen, i dag Lekeparkvegen. Elevene fra Solvang barneskole sokner til Børstad ungdomsskole.

Fotballaget Vang spiller sine hjemmekamper på Vang gras.

Hamar flyplass, Stafsberg ligger i utkanten av tettstedene, mot grensen til Ringsaker.

Kjente innbyggere 
 Jørn Kolsrud, kjent for rollen som Bowler i NRKs barneprogram Kykelikokos.
 Odd Aspeli, tidligere ordfører i Hamar og Vang

Bydeler i Hamar
Amur oblast

Amur oblast er en oblast i Sørøst-Russland. Den grenser til Sakha i nord, Khabarovsk kraj og Den jødiske autonome oblast i øst, Kina i sør og Zabajkalskij kraj i vest. Oblasten ligger ca. 8 000 km øst for Moskva ved breddene av elvene Amur og Zeja.

Eksterne lenker 
 

 
Stater og territorier etablert i 1932
1932 i Russland
1932 i Sovjetunionen
Diadem

Diademer er utsmykkede hodeplagg som har form som ringer eller kranser som settes på hodet. Diademer har tidligere vært brukt av visse embetspersoner. Nå for tiden brukes de mest av kvinner ved spesielle anledninger, og har ofte form som en halvsirkel som er åpen bak på hodet. En krone kan ses som en videreutvikling av et diadem.

Kilder 
 R. Broby-Johansen: Kunstordbok  Tiden forlag 1966

Hodeplagg
Tutta Rolf

Jenny Rolf, kjent som Tutta Rolf, (født Solveig Jenny Berntzen 7. oktober 1907 i Kristiania, død 26. oktober 1994 i Los Angeles) var en norsk-svensk sanger, skuespiller og revyartist.

Biografi 
Hun debuterte som revyartist i Kristiania (dagens Oslo) i 1923, og ble i 1928 lansert i Sverige av Ernst Rolf, som hun giftet seg med i 1930. På 1930-tallet ble hun filmstjerne og hadde i 1935 to roller i Hollywood. Hun medvirket dessuten i revyer av Ernst Rolf, Karl Gerhard og Kar de Mumma.

Tutta Rolf ble hyllet som skuespillerinne i flere filmer, blant annet Kärlek och kassabrist, En stille flirt og Sara lär sig folkvett.

Hun spilte også Ofelia mot Gösta Ekman d.e. i Hamlet på Vasateatern i 1934 og hadde suksesser med sanger som Nu ska vi opp, opp, opp, En sjöman till häst är ingenting, Den stora, stora, stora, stora kärleken  og En stilla flirt.

Tutta Rolfs ektemann Ernst døde i 1932 etter å ha avbrutt et forsøk på å drukne seg. Han pådro seg lungebetennelse etter sitt møte med det kalde vannet og døde. Da Tutta Rolf deretter ville heve den livsforsikringen han hadde tegnet, bedømte Högsta domstolen at Ernst Rolf ikke døde som følge av selvmord og påla forsikringsselskapet å utbetale forsikringsvilkår på  med renter til Tutta Rolf. Med Ernst Rolf fikk hun sønnen Tom Rolf (1931–2014), som ble en fremgangsrik filmklipper i Hollywood. 

Hun giftet seg i 1936 med Jack Donohue og fikk med ham datteren Jill Donohue, født 1940. Ekteskapet ble oppløst i 1950.
 
Den siste ektemaken var den svenske skuespilleren Hasse Ekman som hun giftet seg med i 1953. I 1964 flyttet paret til Spanias solkyst der de bodde sammen i et hus i Benalmadena frem til de separerte seg i 1972. Ektenskapet med Hasse Ekman ble oppløst i 1974.

Tutta Rolf flyttet senere til USA for å være nær sine barn og ble der resten av sitt liv.

Filmografi (i utvalg) 

 1932 – Kärlek och kassabrist
 1932 – Vi som går köksvägen
 1932 – Lyckans gullgossar
 1933 – Den kjære familie (Kära släkten)
 1934 – Fasters millioner 
 1934 – En stille flirt / En stilla flirt
 1935 – Under falsk flagg 
 1935 – Dressed to thrill
 1935 – Swedenhielms
 1936 – Eventyret (Äventyret)
 1937 – Sara lär sig folkvett
 1938 – Den stora kärleken 
 1938 – Dollar
 1939 – Forandring fryder (Ombyte förnöjer)
 1939 – Valfångare
 1963 – Hatten eller Trollkarlens melodier (TV)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Svenske skuespillere
Norske skuespillere
Personer fra Oslo