alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunvor Hals

Gunvor Hals (født 16. april 1953) er en norsk programleder (NRK).

Hals har vært kanalvert på NRK siden 1983. Hun ledet Hæla’ i taket og musikkprogramserien Da Capo! sammen med Vidar Lønn-Arnesen fra 1991 til 2001. Gunvor Hals ble kåret til Årets TV-navn av Se og Hør i 1985 sammen med Jarl Goli. I tillegg til sitt virke som programleder og kanalvert hadde hun en rolle i Mot i brøstet, hvor hun spilte seg selv. Hals har også markedsført kosttilskudd i en årrekke i samarbeid med selskapene Truehope og Innerlight.

Høsten 2015 deltok Gunvor Hals i Skal vi danse på TV 2 hvor hun danset med Kai André Lillebø. De kom på 7.-plass.

Hals har vært gift med Hallvard Bakke. De giftet seg i 1986, da han var kulturminister. De ble skilt 20 år senere. De har to sønner sammen.

TV 
 Hæla’ i taket (NRK)
 Da Capo! (NRK)
 Mot i brøstet (TV 2)
 Skal vi danse (TV 2)

Bokutgivelser 
 Norske kjærleiksviser (1994) – ISBN 9788252143560

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Livet som kone nr. 2
  Har du savnet dette fjeset?
  Vrient NRK-comeback for Gunvor Hals
  Slik taklet de Dagsrevyen-kollapsen
  - Vi kan med en kort henvisning flytte 300 000 seere eller få nettsider til å bryte sammen
  Her er årets «Skal vi danse»-deltakere
  Derfor sa Gunvor Hals ja til TV 2
  Disse skal danse sammen
  Gunvor Hals og Kai André Lillebø danser i Skal vi danse
  Gunvor Hals og Kai André Lillebø danset rumba
  - Sønnen min er himmelfallen over interessen jeg får fra menn
  Gunvor og Kai André danser slowfox i Skal vi danse
  Når oslofolk ser budeier
  Gunvor Hals danser for sin døde mor
  Gunvor Hals og Kai André Lillebø danser i Skal vi danse

Norske kanalverter i NRK
Programledere for NRK
Skal vi danse-deltakere
Personer innen alternativ behandling
Personer fra Tingvoll kommune
Personer innen multi-level marketing
Otte Rømer

Otte Rømer (født ca. 1330, død 1411) var en norsk adelsmann, riksråd og godseier. 

Han nevnes første gang som medlem av riksrådet i 1370, da som yngstemann. Mellom 1398 og 1400 blir han slått til ridder. Han var fehirde i Trondheim rundt 1371–73, syslemann i Hålogaland i 1385, og høvedsmann på kongsgården i Bergen i 1390-årene. Han var også medlem av formynderrådet til barnekongen Olav Håkonsson 1380–1387, og deltok i krigføringen mot Albrecht av Mecklenburg i 1393.

Det er usikkert hvem som var hans foreldre og svigerforeldre, men historikeren Halvdan Koht antyder at det kan ha vært den svensk-mecklenburgske adelsmannen Henning Rømer, og at den norske Rømerslekten (også Rømare, Ræmare, Reimar) stammer fra en mecklenburgsk adelsætt med dette navnet. Otte giftet seg med Gjertud en gang før 1361. Koht nevner teorien om at hun kan ha vært datter av [[Erling Vidkunsson|Erling Vidkunnsson]] på Bjarkøy, men heller mer til å tro at hun var datter av riksråd Svale Øversson (d. 1363), ettersom Otte var part i arveoppgjøret etter Svale. 

Otte mottok i 1361 godset etter avdøde Audun Hugleiksson fra kongen. Gjennom arv og på andre vis eide han gods i Østfold, Bergen, Trøndelag og Hålogaland. 

Otte hadde sønnen Svale Rømer (f. 1363), som også var riksråd og arvet Audun Hugleikssons ods etter faren. Datteren Elsebe Ottesdatter (d. 1448) ble gift med Jep Fastulvsson og arvet Austråttborgen etter faren. Jep (eller Jacob) Fastulvsson og hans slektsvåpen, er utgangspunktet for Den yngre Rømerætten, se også Rømer (slekt). Ottes andre datter Margrete (f. ca. 1365) ble gift med riksråd Gaute Eriksson (Galtung).

Litteratur 
 Terje Sørensen: Otte Rømer og fru Gjertrud til Austrått
 Halvdan Koht. «Otte Rømer» I: Norsk biografisk leksikon; 1. utg.; bd XII. 1954

Adelige nordmenn
Fødsler på 1300-tallet
Dødsfall i 1411
Norske riksråder
Ben Tozer

Ben Tozer (født 1. mars 1990 i Plymouth) er en engelsk fotballspiller som spiller for Northampton Town.

Tozer startet karrieren som juniorspiller for sin lokale klubb Plymouth Argyle, men den tidligere juniortreneren i Plymouth, David Byrne, som da hadde overtatt en lignende rolle i Swindon Town, overtalte Tozers familie om å la ham fortsette karrieren i Wiltshire.

Sommeren 2007 signerte Tozer for Swindon Town, sammen med sin lagkamerat fra Plymouth Argyle, Ben Joyce.

Den 14. august samme år debuterte Tozer for Swindon i en Carling Cup-kamp mot Charlton Athletic.

I november 2007 var Tozer på prøvespill i fire dager hos Premier League-klubben Everton, og returnerte tidsnok til Swindon Towns FA-cupoppgjøret mot Forest Green.

Den 16. desember ble det bekreftet at Tozer kom til å signere for Newcastle United for £250.000 inklusive fremtidige bonuser.

Dette ble bekreftet av Newcastle den 21. desember, hvor en offentlig uttalelse fra klubben bekrefter at avtalen vil være i boks i løpet av noen få dager.

Overgangen ble endelig bekreftet 7. januar 2008, da Tozer signerte på en kontrakt som strekker seg til sommeren 2012.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Engelske fotballspillere
Fotballspillere for Swindon Town FC
Fotballspillere for Newcastle United FC
Fotballspillere for Northampton Town FC
Personer fra Plymouth
Fødsler i 1990
Westminster School

Westminster School, offisielt navn: The Royal College of St. Peter at Westminster, er en skole i London som tilhører de mest ansette av de engelske privatskolene (public schools). Den ble grunnlagt i 1179 som en klosterskole og gjeninnstiftet  efter klostrets oppløsning, av dronning Elisabeth i 1560. Til 1868 stod skolen i et visst forhold til Westminster Abbey; den var kjent for de latinske komedier (Westminster plays), som ble  oppført av elevene.

Westminster School er en av de ni privatskolene som ble listet i Public Schools Act av 1868 (de øvrige er Charterhouse, Eton College, Harrow School, Merchant Taylors' School, Rugby School, St Paul's School, Shrewsbury School och Winchester College). Den har dermed fått en viss særstilling blant landets skoler.

Noen kjente gamle elever fra Westminster School er Ben Jonson (forfatter), John Dryden (forfatter), John Locke (filosof), Henry Purcell (komponist), Jeremy Bentham (filosof), A. A. Milne (forfatter), Peter Brook (dramatiker og regissør), John Gielgud (skuespiller), Peter Ustinov (skuespiller), Andrew Lloyd Webber (komponist), Shane MacGowan (musiker), Helena Bonham Carter (skuespiller) og Dido Armstrong (musiker).

Eksterne lenker 
 

Privatskoler
Skoler i Storbritannia
Etableringer i 1179
Utdanningsinstitusjoner etablert på 1100-tallet
Nils Henriksson

Nils Henriksson (eller Niels Henrikssøn; født ca. 1455, død 1523) var en norsk ridder, godseier, riksråd og rikshovmester; gift med Inger Ottesdotter Rømer, fru Inger til Austrått.

Han var sønn av riksråd Henrik Jensson (ca. 1415–1477) og Elin Nilsdatter (eller Nikolasdatter), og gjennom ekteskapet med Ingerd bila han en arvestrid om Austråttborgen. Han var en av Norges største jordeiere, med interesser i Bergen, Vardøhus, Hålogaland, Fosen, Frosta, Stjørdal, Sunnmøre, Romsdal, Edøy, Selbu og Herjedalen.

Han ble antagelig riksråd i 1483 og hadde en sentral rolle i riksstyret helt til sin død, men hadde tilsynelatende ingen tydelig politisk agenda på egne vegne. Tittelen rikshovmester som han fikk i 1514/1515 var trolig mest en ærestittel som ble brukt i forbindelse med at han sommeren 1515 deltok i delegasjonen som hentet Christian IIs nederlandske dronning Isabella av Burgund (1501–1526).

Utenfor ekteskapet med Ingerd hadde han sønnen Henrik Nielssøn (1500–1567), som ble magister og kannik. Sammen med Inger hadde han fem døtre, se etterkommere av Inger Ottesdotter Rømer. Senere genealoger har gitt ham tilnavnet Gyldenløve, ettersom han førte en gull løve over et sjakktavlet felt, men verken Nils eller hans slekt brukte dette navnet.

Referanser

Litteratur 
 Erik Opsahl. «Nils Henriksson» I: Norsk biografisk leksikon; 2. utg.; bd 6. 2003

Adelige nordmenn
Personer fra Ørland kommune
Fødsler på 1400-tallet
Norske riksråder
Wrohm

Wrohm er en kommune i kretsen Ditmarsken i Schleswig-Holstein, Tyskland. Wrohm hører under Eiderens amt, og var en del av Tellingstedts amt før 1. januar 2008. Kommunen er en av de østligste i Ditmarsken.

Personer fra Wrohm 
Hermann Glüsing (1908–1981), fremtredende tysk lokal- og rikspolitiker (CDU). Kretsforstander (Landrat) for den daværende kretsen Nord-Ditmarsken (tysk: Norderdithmarschen) mellom 1948 og 1950, kretspresident fra 1950 til 1970. Kretspresident i et samlet Ditmarsken fra 1970 til 1981.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Ditmarsken
Jørn Ronnie Tagge

Jørn Ronnie Tagge (født 2. juni 1969) er en norsk finansakrobat. Han er kjent som en av bakmennene i pyramideselskapet T5PC, der han bl.a. var styreleder.

Dommer 
Tagge har fått tre forskjellige fengselsstraffer:

I februar 2006 ble han av Follo tingrett dømt til fem måneders fengsel.

21. desember 2007 ble han i tillegg dømt til fengsel i to år, hvorav et og et halvt år ubetinget, for sin rolle i T5PC-svindelen. Tagge ble dømt for grov økonomisk utroskap. Retten valgte også å inndra 770 000 kroner. Tagge ble dessuten fradømt retten til å drive næringsvirksomhet i fem år.

I oktober 2008 ble Tagge dømt til ytterligere ett års ubetinget fengsel, for å ha spredt uriktige opplysninger for å påvirke prisen på verdipapirer. Han ble også dømt til inndragning av 72 000 kroner.

Dommene er ennå ikke sonet, og en av dem er anket.

Referanser 

Nordmenn dømt for økonomisk kriminalitet
Pyramidespill
Personer innen multi-level marketing
Alistair MacLean

Alistair Stuart MacLean (født 28. april 1922 i Glasgow, død 2. februar 1987 i München) var en britisk forfatter. 

Han ble født i Glasgow i Lanarkshire i Skottland, og var sønnen til en skotsk prest. Han vokste opp i det skotske høylandet og gikk på skole ved Hillhead High School i Glasgow. I 1941 gikk han som 18-åring inn i Royal Navy og tjenestegjorde i to og et halvt år som torpedomann på en krysser. Hans opplevelser i de arktiske konvoiene skulle gi verdifullt materiale til flere av bøkene hans, blant annet «Ulysses», der handlingen er lagt til en krysser på vei til Murmansk.

Etter krigen tok han en grad i engelsk litteratur ved University of Glasgow og begynte å arbeide som lærer. På fritiden begynte han nå å skrive. Tidlig i 1954 ble korthistorien «The Cruise of the Golden Girl» trykket i Blackwood's Magazine og i mars samme år fikk MacLean en pris for «The Dileas» i en konkurranse arrangert av Glasgow Herald.

Verker 
Romaner

Bøker av andre forfattere basert på MacLeans manuskripter

Manus for film

Andre filmer

Referanser

Litteratur 
 Lee, Robert A. Alistair MacLean: The Key is Fear.  Borgo Press, 1976. ISBN 0-89370-203-X.
 Webster, Jack. Alistair MacLean: A Life.  Chapmans Publishers, 1991. ISBN 1-85592-519-2.  (Alternativ tittel:  Alistair MacLean: A Biography of a Master Storyteller.)

Eksterne lenker 
 Literary Encyclopedia oppføring
 
 Alistairmaclean.de hjemmeside for fans
 hjemmeside for fans

Skotske forfattere
Personer fra Glasgow
Fødsler i 1922
Dødsfall i 1987
Med «Stavangerfjord» til Nordkap

Med «Stavangerfjord» til Nordkap er en norsk film fra 1925.

Filmen følger en reise med skipet DS «Stavangerfjord» til Vestlandet og Nord-Norges største turistattraksjoner fra sin tid., og før premieren i Paladsteateret ble den markedsført som «den første virkelige turistfilm som noensinne er tatt opp i Norge».

Filmen varte 53 minutter. Året etter hadde en annen film med samme tittel premiere, men denne finnes det få andre opplysninger om enn at den var tatt opp av Hans Berge.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1925
Norske dokumentarfilmer fra 1920-årene
Norske stumfilmer
Sort-hvitt-filmer
Norske dokumentarfilmer
Stum-dokumentarfilmer
Simen Mustrøens besynderlige opplevelser

Simen Mustrøens besynderlige oplevelser er en norsk film fra 1926 etter en fortelling av Johan Falkberget.

Filmen var regissert av Harry Ivarson, og fotografert av Erling Knudsen og Johs. Bentzen.

Filmen forteller om treskjæreren Simen som blir snytt for noe arvesølv av en kakse. Simen setter ut et rykte om sin egen død, og begynner å agere som spøkelse. Etter å ha skremt kaksen og klokkeren, som er begynt å beile til Simens kone, blir kaksens svindel oppdaget, og lensmannen arresterer ham. Simen «gjenoppstår» fra de døde, og får anerkjennelse for sin kunst.

Filmen var 82 minutter lang, men regnes i dag som tapt.

Rolleliste 
 Martin Gisti ...  Simen Mustrøen 
 Didi Holtermann ...  Bertille, Simens kone 
 Sophus Dahl ...  Per Pikajord 
 Haakon Hjelde ...  Helge Hjort, sorenskriver 
 Kolbjørn Skjefstad ...  Lars Kaldbækken, klokker 
 Arne Svendsen ...  Theodor, presten 
 Ellen Astrup ...  Edith, prestens datter 
 Arthur Barking ...  Lensmannen 
 Sæbjørn Buttedahl ...  Ola gårdsgutt 
 Marit Haugan ...  Anne, en tjenestejente 
 Oscar Magnussen ...  En gårdsgutt 
 Helga Rydland

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1926
Norske filmer fra 1920-årene
Norske filmkomedier
Norske thrillerfilmer
Krimkomedier
Norske stumfilmer
Sort-hvitt-filmer
Chad Ginsburg

Chad I Ginsburg (født 24. april 1972) er hovedgitarist og produsent i det amerikanske rockebandet CKY. I tillegg til å spille gitar og bass i bandet har han også skrevet en del av musikken/sangene.

Ginsburg jobbet i GroundHog Studios i Bucks County i Pennsylvania da han møtte sine fremtidige bandkamerater Deron Miller og Jess Margera. Etter å ha hørt en demo med Disengage the Simulator fra bandet deres oiL ville Chad umiddelbart bli medlem. Han hadde på det tidspunktet nettopp forlatt bandet Rudy + Blitz. Bandet skiftet senere navn til Camp Kill Yourself (CKY).

Han har sagt at «I»-en i navnet står for «Individual», men han ble født ganske enkelt som Chad I Gindburg, som en spirituell referanse.

Chad bor for tiden i New Hope i Pennsylvania.

Eksterne lenker  
 
 

Gitarister fra USA
Personer fra Bucks County i Pennsylvania
Ginsburg
Bergenstoget plyndret i natt (film)

Bergenstoget plyndret i natt er en norsk-tysk film fra 1928 etter en roman med samme navn av Jonathan Jerv (psevdonym for Nordahl Grieg og Nils Lie).

Filmen var regissert av Uwe Jens Krafft, etter manus (trolig) skrevet av Alf Rød. Paul Berge og Johs. Bentzen fotograferte de norske utendørsscene i Holmenkollen og Nordmarka, på Geilo, Finse, Voss og i Hardanger (mars-april 1928). Innendørsscene ble fotografert av Günther Krampf i EFA- og UFA-studioene i Berlin (mai-juni 1928).

Bak filmproduksjonen stod «den unge bergenske rikmann» Magdalon Mowinckel og hans to bysbarn, Thorvald Isdahl jr. og Nils Lie, som utgjorde styret i produksjonsselskapet Norsk Super Film A/S.  Prosjektet er ett av de aller første forsøk på å lage norsk underholdningsfilm for det internasjonale markedet.  I hovedrollene opptrer ekteparet Aud Egede-Nissen og Paul Richter, begge stjerner i tysk stumfilm i første halvdel av 1920-årene.  Større biroller spilles av norske og tyske skuespillere, mens de fem studentene er amatører fra Blindern Studenterhjem.

Filmen forteller om et velregissert reklamestunt, hvor Tom Heiberg får i oppdrag å starte en reklameoppgave for Bergensbanen. Han får med seg noen kamerater, og natt til 1. april slår de til, og raner passasjerene på toget. Når avisene skriver om det frekke overfallet tror alle det er en aprilspøk, og Bergensbanen blir en «snakkis». Tom har oppnådd sitt mål, leverer tilbake tyvegodset, får jobben som reklamesjef for togselskapet, og direktørens datter Grete attpå.

Filmen hadde urpremiere på Konsert-Palæet kino Bergen 17. september 1928.  Bergenstoget plyndret inatt ble meget godt mottatt av filmanmelderne i norske dagsaviser, og vel 100.000 personer så filmen mens den gikk på kino i Norge i 1928-1929.  Den kan dokumenteres eksportert til Tyskland, Østerrike og Italia (Syd-Tyrol) under tittelen «Schneeschuhbanditen» (1929), til England (1929) under tittelen «Thin Ice» (eneste kjente, bevarte kopi), Sverige (1929 som «Bergenståget plundrat inatt»; totalforbudt som forbrytelsesinstruktiv og rettsforvillende), Danmark («Den maskerede bande», 1929), samt til Argentina, Paraguay og Uruguay, trolig også til Kina og Japan.

Litteratur
Nils Klevjer Aas: «På sporet av Bergenstoget: Film og kino som populærkultur i stumfilmens siste dager».  Oslo: Norsk filminstitutt, 2009.  ISBN 978-82-8025-024-7.  Innlegg i boks med filmen på dvd og bok, utgitt av Norsk filminstitutt 2009.

Eksterne lenker 
 
 Filmen på nb.no
 NRK om filmen
 Dagbladet om filmen; anmeldelse dvd/bok
 Rushprint:Om film og bok; inneholder video-trailer og stillgalleri.

Filmer fra 1928
Norske filmer fra 1920-årene
Krimkomedier
Norske kriminalfilmer
Norske stumfilmer
Sort-hvitt-filmer
Se Norge

Se Norge (engelskspråklig tittel: ) er en stum norsk dokumentarfilm fra 1924 i regi av Gustav Lund.

Filmen er en turistreklame for Norge og viser en lang rekke turistattraksjoner fra det ganske land. Premieren fant sted i New York City nyttårsaften 1924. Allerede i november 1924 hadde det imidlertid vært en pressevisning av filmen hjemme i Norge. I 1929 ble Se Norge vist på norske kinoer til stor begeistring blant det norske publikum; den stod på plakaten i Oslo i hele ti uker.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1929
Norske dokumentarfilmer fra 1920-årene
Norske stumfilmer
Norske dokumentarfilmer
Sort-hvitt-filmer
Stum-dokumentarfilmer
Fra Chr. Michelsen til kronprins Olav og prinsesse Märtha

Fra Chr. Michelsen til kronprins Olav og prinsesse Märtha (også omtalt som Fra Christian Michelsen til kronprinsparret) er en norsk film fra 1929.

Filmen er en jubileumsrevy som gjennomgår Norges da 25-årige filmhistorie.

Filmen inneholder en nyinnspilt versjon av Fiskerlivets farer, under tittelen Et drama på havet. Ellers vises en rekke historiske klipp, helt fra kongefamilien ankom landet i 1905, via naturbilder, militærøvelser, opptak avBjørnstjerne Bjørnson og av Roald Amundsen, klipp fra ulike norske filmer – deriblant Himmeluret, og filmklipp fra bryllupet mellom kronprins Olav og prinsesse Märtha.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1929
Norske dokumentarfilmer fra 1920-årene
Norske stumfilmer
Norske dokumentarfilmer
Filmer om norsk historie
Sort-hvitt-filmer
Stum-dokumentarfilmer
Norge, vårt Norge, i toner og billeder

Norge, vårt Norge, i toner og billeder, også kalt Selvigs Norgesfilm, er en norsk dokumentarfilm fra 1929. Filmen er restaurert og bevart.

Filmen var regissert av Lyder Selvig, og fotografert av Paul Berge.

De 111 minuttene består av følgende deler:
 Norges beliggenhet og størrelse
 Historie og forfatning
 Turistlandet Norge
 Det arbeidende Norge: akerbruk, skogsdrift, skipsfart, hvalfangst, fiskerier, hjemmeindustri, storindustri
 Det kulturelle Norge
 Sportslandet Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1929
Norske dokumentarfilmer fra 1920-årene
Norske dokumentarfilmer
Stum-dokumentarfilmer
Sort-hvitt-filmer
Vologda (elv)

Vologda (russisk: Вологда) er ei elv i Vologda oblast i Russland. Den er ei sideelv til Sukhona, og har sine kilder i skogsområdene sør for Kubenskojesjøen. Vologda er 155 kilometer lang, og har et nedbørfelt på . Byen Vologda ligger ved elva, som den også er oppkalt etter. De nederste 40 km av elva, fra byen Vologda til samløpet med Sukhona, er farbar for båttrafikk. 

Elver i Vologda oblast
Bergen søvnsenter

Bergen søvnsenter er en søvnklinikk i Strandgaten i Bergen som utreder og behandler søvnforstyrrelser og -sykdommer hos barn og voksne. Senteret ble etablert i 1996 av fire medisinske spesialister.  To av dem, Holsten og Bjorvatn arbeider der fremdeles, og tre psykologer som er søvneksperter er kommet til.  Staben er nå:   
prof. dr. med. Bjørn Bjorvatn, søvnforsker, søvnspesialist; 
prof. dr. med. Fred Holsten, spesialist i psykiatri, søvnspesialist; 
Ane Wilhelmsen-Langeland, Ph.D.;
Elisabeth Flo, Ph.D.;
Øystein Vedaa, Ph.D.. 

Blant annet behandles periodiske bein(fot)bevegelser (RLS), parasomnier, narkolepsi med og uten katapleksi, betydelig dagtidstretthet (hypersomni), insomni, vinterdepresjoner og kroniske døgnrytmelidelser så vel som skiftarbeid og jetlag.

Referanser

Eksterne lenker
 Bergen søvnsenter, uib
 Bergen søvnsenter på Bryggen

Sykehus i Bergen
Helse- og sosialtjenester i Vestland
Hemifaciale spasmer

Hemifaciale spasmer eller klonisk hemifacial spasme er en nevrologisk sykdom hvor blodårer inne i kraniet trykker på nervus facialis (ansiktsnerven) og forårsaker varierende grad av spasmer på den affiserte side av ansiktet, som typisk starter ved øyet. Fordi ansiktsnerven styrer mimikkmuskulaturen, vil hemifaciale spasmer forårsake ufrivillige ansiktsbevegelser.

Behandling

Botulinum toxin eller Botox-injeksjoner, bedre kjent som middel for kosmetiske hensyn, kan brukes som et midlertidig middel for å dempe spasmene. Imidlertid vil de fleste pasienter på et senere tidspunkt undergå kirurgisk behandling.

Kirurgisk behandling er en mer permanent løsning. Kirurgisk behandling for denne tilstanden kalles mikrovaskulær dekompresjon (MVD). Gjennom en liten åpning i kraniet bak øret, blir det plassert et isolerende materiale mellom ansiktsnerven og den blodåre som trykker på nerven, typisk et stykke teflon eller muskelbit.

Risiko ved behandling 

Hørselstap er den mest vanlige komplikasjon til operasjonen, men er vanligvis ikke spesielt uttalt. Nervus vestibulocochlearis (hørselsnerven) er plassert like ved siden av ansiktsnerven.

En annen komplikasjon til denne type operasjon er lammelse av ansiktsmuskulaturen på den opererte siden.

Eksterne lenker
 Centre for Cranial Nerve Disorders. 
 Hemifacial Spasm Association -støtteside

Sykdommer i nervesystemet
Aperture

Aperture er et program for å organisere og behandle bilder for profesjonelle brukere. Programmet er laget av Apple og ble introdusert 19. oktober 2005. Versjon 2 av programmet ble lansert 12. februar 2008, det inneholder over 100 nye funksjoner. Apple kunngjorde i juni 2014 at utviklingen av Aperture hadde blitt avsluttet, og fra og med macOS Catalina er ikke Aperture lenger kompatibelt med macOS.

Eksterne lenker 
 

Apple-programvare
Bildebehandlingsprogrammer
Foto-programmer
Il Divo

Il Divo er en internasjonal operapop-vokalgruppe satt sammen av Simon Cowell.

Simon Cowell gjennomførte en verdensomspennende søk etter unge sangere som var villig til å innlate seg på Il Divos prosjekt som varte i to år, fra 2001 til desember 2003, da det fjerde medlemmet av Il Divo, den amerikanske tenoren David Miller, ble undertegnet. Il Divo består av en velkjent spansk operasanger, barytonen Carlos Marin; to klassisk trente tenorer, sveitsiske Urs Bühler og amerikanske David Miller; og en fransk popsanger, Sébastien Izambard.

Deres første album, kalt Il Divo ble en verdensomspennende suksess som ble gitt ut i november 2004, og de solgte fem millioner eksemplarer verden over på mindre enn ett år. Deres andre album, Ancora, ble gitt ut 7. november 2005 i Storbritannia. Il Divos tredje album, Siempre, ble utgitt 21. november 2006 i USA, og 27. november 2006 kom den ut på verdensmarkedet.

Il Divo består av: 

Carlos Marín † – baryton fra Spania
Urs Bühler – tenor fra Sveits
David Miller – tenor fra USA 
Sébastien Izambard – popsanger fra Frankrike

Eksterne lenker 
  
 
 

Musikkgrupper
John Marin

John Marin (født 23. desember 1870 i Rutherford i New Jersey i USA, død 2. oktober, 1953 i Addison i Maine) var en amerikansk maler, og en av pionerene innen moderne amerikansk kunst. Han studerte i Paris fra 1905 til 1911. Etter en impresjonistisk periode med impulser blant annet fra James Whistler ble han påvirket av kubisme og ekspresjonisme.

Han deltok i 1913 i Armory Show, og ble senere medlem av Stieglitzgruppen. Han skildret New York og den ville kysten ved Maine i en rekke dynamiske akvareller.

Malerier han senere malte har en stram billedoppbygging og pendler i sin uttrykksform mellom ekspresjonisme og ren abstraksjon.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Malere fra USA
Personer fra Bergen County i New Jersey