alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vasilij Blokhin

Vasilij Mikhailovitsj Blokhin (født 7. januar 1895, død 3. februar 1955) var en sovjetisk generalmajor som fungerte som regimets fremste bøddel i det stalinistiske NKVD. Blokhin arbeidet særlig under administrasjonen til Genrikh Jagoda, Nikolaj Jezjov og Lavrentij Berija (etter deres respektive fall fra makten, ble Jagoda og Jezjov selv myrdet av Blokhin). Han ble håndplukket av Josef Stalin i 1926 og ledet et kompani med bødler som utførte og ledet utallige mord under Stalins regime, primært under Den store terroren og den andre verdenskrig. Berija forsøkte å få Blokhin arrestert anklaget for å være medsammensvoren av Jezjov. Blokhin kom fra små kår og var sønn av en bonde. 

Blokhin utførte beviselig for egen hånd drap på titusenvis av fanger ved nakkeskudd, inkludert drap på rundt 7000 polske krigsfanger under Katyn-massakren i 1940. Ved Katyn-massakren ble 250 fanger hver dag ført til kjelleren i Kalinin-fengselet. Identiteten til hver fange ble bekreftet før fangen ble ført inn i et lydtett rom. To menn holdt fangen fast, mens Blokhin drepte fangen med et skudd gjennom bakhodet. Likene ble deretter kjørt til massegraven i skogen utenfor byen. Blokhin brukte om lag to minutter for hver henrettelse. Til oppdraget hadde Blokhin med seg en koffert full av Walther-pistoler. Blokhin var en rutinert bøddel og brukte forkle av lær og lange hansker for å beskytte uniformen mot blod og hjernemasse. Blokhin er trolig den i moderne historie som egenhendig har drept flest mennesker. Dette gjør ham til den i verdenshistorien som egenhendig har myrdet flest mennesker. Etter Stalins død ble Blokhin tvunget til å pensjonere seg. Han døde i 1955, offisielt ved selvmord.

Referanser

Litteratur 
 
 
  

Massemordere
Bødler
Offiserer
Personer fra Vladimir oblast
Russisk etterretning
Jüterbog

Jüterbog er en by i Landkreis Teltow-Fläming i Tysklands delstat Brandenburg. Byen var inntil 1815 sentrum i Land Jüterbog (delstaten Jüterbog). Den er en del av Arbeitsgemeinschaft Städte mit historischen Stadtkernen (norsk: Samarbeidet mellom byer med historisk bykjerne) i Brandenburg

Stedet Jutriboc med en slavisk borg nevnes første gang i 1007 av Thietmar av Merseburg historiker til erkebiskopen Tagino i Magdeburg.

Bydeler er Fröhden, Grüna, Kloster Zinna, Markendorf, Neuheim, Neuhof og Werder.

I Jüterbog finnes tre klosteranlegg: Fransiskanerklosteret (Mönchenkirche), cistencienserklosteret Zinna og cistenciensernokkeklosteret i Liebfrauenkirche.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Byer i Brandenburg
Barre (metall)

En barre er et materiale, vanligvis av metall, støpt i en form for videre prosessering. Ikke-metalliske og halvlederprodukter fremstilt i store kvanta kan også bli kalt barrer, spesielt når de er fremstilt gjennom formstøping.

Verdens største gullbarre veier 250 kg, og befinner seg i Toi gullmuseum i Toi i Shizuoka, Japan.

Metallurgi
FNs buffersone på Kypros

FNs buffersone på Kypros, også kalt den grønne linjen, er en demilitarisert sone etablert etter Tyrkias invasjon i 1974. Den deler øya i to, med Republikken Kypros i sør og Den tyrkiske republikken Nord-Kypros i nord.  Sonen løper skrått over øya fra Kato Pyrgos i nordvest, gjennom hovedstaden Nikosia i innlandet, til rett sør for Famagusta i sørøst. Det lille tyrkiskkypriotiske Kokkina-området i nordvest har også buffersone. I sørøst er sonen avbrutt av britiske militærbaseområder.  Buffersonen er kontrollert av United Nations Peacekeeping Force in Cyprus (UNFICYP).

Etablering og utstrekning 
Den demilitariserte buffersonen ble etablert etter at tyrkiske styrker erklærte våpenhvile 16. august 1974. FNs fredsbevarende styrke UNFICYP, som hadde vært på Kypros siden 1964, fikk i oppdrag å patruljere linjen mellom de to partene og etablere en buffer mellom dem.

Buffersonen er omkring 180 kilometer lang. Den varierer i bredde fra 20 meter til sju kilometer. Til sammen dekker buffersonen 3 % av arealet på Kypros.

Virksomhet i sonen 
Det er begrenset sivil virksomhet inne i buffersonen, men UNFICYP har avsatt særskilte områder til sivil bruk. UNFICYP utsteder tillatelser til å drive byggevirksomhet og landbruk, samt arbeide og avlegge besøk i sonen.

Nikosia internasjonale lufthavn ligger inne i buffersonen, ble stengt og er ikke benyttet til trafikk siden 1974.

Grenseoverganger 
I april 2003 åpnet den første grenseovergangen mellom de to delene av Kypros. Kyprioter fra de to sidene fikk da anledning til å besøke hverandres områder for første gang siden delingen av øya i 1974.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kypros
FN-sanksjonerte militære operasjoner og styrker
Landegrenser
Kaprifol

Kaprifol (Lonicera caprifolium) er en forvedet klatreplante i kaprifolfamilien. Den er vurdert til lav risiko på fremmedartlisten for 2018.

Beskrivelse
Den har en slyngende og klatrende vekst og blir 1–6 m høy. De bredt ovale, snaue bladene sitter motsatt og har en kort stilk. Det øverste bladparet under blomsterstanden er vokst sammen til en skål, noe som er et godt tegn for å skille mellom kaprifol og vivendel. Kaprifol blomster i juli–august og dufter sterkest om kveldene når store svermere kommer for å pollinere blomstene. Blomstene er samlet i hoder og er nesten helt snaue, monosymmetriske og hvitgule eller med litt rødfarge. Bærene er røde, oransje eller gule. Det diploide kromosomtallet er 18.

Utbredelse
Kaprifol vokser vilt i sørøstlige Europa og Vest-Asia. Den er en populær hageplante, og i Norge kan den dyrkes til kysten i Sør-Troms, herdighetssone 5 eller 6. Den er vanlig forvillet rundt Oslofjorden og er også funnet andre steder nordover til områdene ved Trondheimsfjorden. I Norsk svarteliste 2012 var kaprifol vurdert til høy risko, men i Fremmedartslista 2018 er den nedgradert til lav risiko på grunn av moderat invasjonspotensial og liten økologisk effekt.

Bruk 
Blomstene er søte og gode i fruktsalater. De kan brukes for å lage blomstersirup eller blomstersukker.

Galleri

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Kaprifolfamilien
Arter som tidligere har stått på Norsk svarteliste
Klatreplanter
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné
Oddvar Arnesen

Oddvar Arnesen (født 1929, død 2003) var musikkmester og sangleder i Frelsesarmeen. Han vokste opp i Askim, og bodde senere i mange år i Bærum, der han var med i Frelsesarmeens menighet i Sandvika.

Han var tekstforfatter og komponist av flere kristne sanger/salmer. Titler var blant flere: «Fortell meg det igjen», «Gledens bud», «Guds barn», «Hold lampene brennende», «Midt i mengden» og «Seierens helt». Mest kjent er «Jeg kan ikke tie om Jesus». Den, samt «En jubelsang kom i mitt hjerte» og «Kan Kristus regne med deg?» står i Frelsesarmeens sangbok.

Referanser 

Frelsesarméoffiserer
MF «Landegode»

MF «Landegode» er en gassdrevet bilferge bygd i Gdańsk i Polen i 2012 for rederiet Torghatten Nord. Ferga ble overlevert den 4. oktober 2012 og var planlagt for å trafikkere Vestfjorden mellom Bodø og Moskenes fra den 1. januar 2013. Starten ble imidlertid noe forsinket.

Ferga har navn etter Landegode fyr og er én av fire nye ferger som skal seile i konseptet «Lofotfergene». Søsterskipet MF «Værøy» trafikkerer sambandet Bodø-Værøy-Røst-Moskenes mens de to andre tilsvarende ferger etter hvert skal settes inn i ruten mellom Bognes og Lødingen.

MF «Landegode» er den første gassferga i Nordland sammen med MF «Værøy». Etter levering ble det oppdaget en del problemer, deriblant feil med en gassventil. Den 9. januar ble «Landegode» den første av de fire gassfergene som startet ordinær ruteproduksjon, da den i seks dager gikk i sambandet mellom Bognes og Lødingen frem til «Barøy» overtok ruten.

Ferga begynte å gå i rute på sitt hovedsamband mellom Bodø og Moskenes den 21. januar som erstatning for  MF «Bodø». De to gassfergene har gitt sambandene i ytre Vestfjorden en samlet kapasitetsøkning fra 112 til 240 personbilenheter.

Sambandshistorikk
9.-15. januar 2013: Bognes–Lødingen, med sin første rutetur fra Lødingen, med 8 passasjerer, kl. 0930
Fra 21. januar 2013- > : Satt inn i rute Bodø-Moskenes-Værøy-Bodø fra klokken 1630.

Se også
Søsterskipet MF «Lødingen»
Søsterskipet MF «Barøy»
Riksvei 80
Europavei 10 med fergesamband til Lofoten
Fylkesvei 81 med fergesamband til Lofoten

Referanser

Kilder
Hjemmesiden til Torghatten Nord
Ferryvolution - Nyskapninger innen ferger 
Fjordfähren in Norwegen - Landegode

Eksterne lenker 
 
 
  Klipp fra nettstedet youtube.com: MF «Landegode»  passerer Mekjarvik. Fergen på vei fra Polen til Bodø.
  Avisa Nordland: «Landegode» i bilder. 20 bilder tatt av Aleksander Ramberg. Besøkt 23. november 2012.
  Lofotposten: «Landegode» på plass. 33 bilder tatt av Kristine Krane. Besøkt 23. november 2012.
  Bodø havns nettsted: Velkommen hjem M/F «Landegode». Besøkt 23. november 2012.

Norske ferger
Sjøfart i Nordland
Skip fra 2012
Torghatten Nord-ferger
Skip bygget i Polen
Artikler i sjøfart-prosjektet
Kupa e Shqipërisë

]]
}}
Kupa e Shqipërisë er en årlig fotballturnering i Albania arrangert av Federata Shqiptare e Futbollit (FSHF). Turneringen avvikles etter cup-prinsippet og vinneren av turneringen blir kåret til albansk cupmester. Turneringen har vært avholdt hvert år siden 1939, og vinneren av cupen får tildelt en plass i første kvalifiseringsrunde av Europaligaen.

Turneringen ble avholdt for første gang i 1939, hvor den gikk under navnet Kupa e Mbretit (Kongens cup), men på grunn av andre verdenskrig ble det ikke avholdt turneringsspill i årene 1940 til 1947. I 1948 ble formatet gjeninnført under navnet Kupa e Republikës (Republikkens cup). Mestvinnende lag er KF Tirana og Partizani Tirana, som per 2012 stod med 15 nasjonale titler hver.

Den albanske supercupen Superkupa Shqiptare har hvert år siden 1989 blitt spilt mellom vinneren av Kupa e Shqipërisë og vinneren av den øverste divisjonen Kategoria Superiore.

Vinnere 

 1938/1939: 	
 1940/1947: Ikke avholdt
 1948: Partizani Tirana
 1949: Partizani Tirana
 1950: KS Dinamo Tirana
 1951: KS Dinamo Tirana
 1952: KS Dinamo Tirana
 1953: KS Dinamo Tirana
 1954: KS Dinamo Tirana
 1955/1956: Ikke avholdt
 1957: Partizani Tirana
 1958: Partizani Tirana
 1959: Ikke avholdt
 1960: KS Dinamo Tirana
 1961: Partizani Tirana
 1962: Ikke avholdt
 1962/1963: 
 1963/1964: Partizani Tirana
 1964/1965: KS Vllaznia Shkodër
 1965/1966: Partizani Tirana
 1966/1967: Ikke avholdt
 1967/1968: Partizani Tirana
 1968/1969: Ikke avholdt
 1969/1970: Partizani Tirana
 1970/1971: KS Dinamo Tirana
 1971/1972: KS Vllaznia Shkodër
 1972/1973: Partizani Tirana
 1973/1974: KS Dinamo Tirana
 1974/1975: KS Elbasani
 1975/1976: 
 1976/1977: 
 1977/1978: KS Dinamo Tirana
 1978/1979: KS Vllaznia Shkodër
 1979/1980: Partizani Tirana
 1980/1981: KS Vllaznia Shkodër
 1981/1982: KS Dinamo Tirana
 1982/1983: 
 1983/1984: 
 1984/1985: KS Flamurtari Vlorë
 1985/1986: 
 1986/1987: KS Vllaznia Shkodër
 1987/1988: KS Flamurtari Vlorë
 1988/1989: KS Dinamo Tirana
 1989/1990: KS Dinamo Tirana
 1990/1991: Partizani Tirana
 1991/1992: KS Elbasani
 1992/1993: Partizani Tirana
 1993/1994: 
 1994/1995: KS Teuta Durrës
 1995/1996: 
 1996/1997: Partizani Tirana
 1997/1998: KS Apolonia Fier
 1998/1999: 
 1999/2000: KS Teuta Durrës
 2000/2001: 
 2001/2002: 
 2002/2003: KS Dinamo Tirana
 2003/2004: Partizani Tirana
 2004/2005: KS Teuta Durrës
 2005/2006: 
 2006/2007: KS Besa Kavajë
 2007/2008: KS Vllaznia Shkodër
 2008/2009: Flamurtari Vlore
 2009/2010: KS Besa Kavajë
 2010/2011: 
 2011/2012: 
 2012/2013: KF Laçi
 2013/2014: Flamurtari Vlore
 2014/2015: KF Laçi
 2015/2016: 
 2016/2017: 
 2017/2018: 
 2018/2019: 
 2019/2020: 
 2020/2021: 
 2021/2022:

Referanser

Eksterne lenker 
 Fshf.org – Kupa e Shqipërisë
 Kupa e Shqipërisë hos Soccerway.com

Fotball i Albania
Fotballturneringer
Sportsarrangementer i Albania
Repeterende arrangementer etablert i 1939
1930-årene i Albania
Krister Kristensson

Krister Kristensson (født 25. juli 1942 i Malmö) er en svensk tidligere fotballspiller. Kristensson er den spilleren som har spilt flest kamper for Malmö FF med 626 spilte kamper, hvorav 348 kamper i Allsvenskan alene.

Meritter 
 Svensk seriemester 1967, 1970, 1971, 1974, 1975, 1977
 Svensk cupmester 1967, 1973, 1974, 1975, 1978
 Svenska Dagbladets gullmedalje (med Malmö FF) 1979

Referanser

Litteratur 
 Mats Weman, Blått ett lag. Den bästa elvan någonsin i Malmö FF, Sportförlaget 2005

Eksterne lenker 
 

Svenske fotballspillere
Svenske landslagsspillere i fotball
Svenske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1970
Fotballspillere for Malmö FF
Fotballspillere for Trelleborgs FF
Personer fra Malmö
NOU 1984:13, Åpningstidsutvalget

Åpningstidsutvalget var et utvalg opprettet ved kongelig resolusjon 21. august 1981 som skulle «kartlegge omfanget av arbeidsplasser med arbeidstid utenom 07.00-17.00 («det vanlige») og hva slags regler som avgjør åpningstider og arbeidstider», «vurdere økonomiske og sosiale fordeler og ulemper ved ulike ordninger og trekke inn erfaringer som er gjort i Norge og i utlandet», «gi en oversikt over juridiske og tariffmessige spørsmål ved endring/oppmyking av nåværende regler», «ta initiativ til forsøksordninger spesielt for offentlig tjenesteyting», «interessekonflikter skal avveies», «eventuelt komme med forslag om hvordan tidsrammene i ulike virksomheter kan opp mykes, og hvordan økt individuell frihet i valg av arbeidstid kan kombineres med lovregulering og kollektive avtaler».

Utredningen dannet utgangspunktet for lov av 26. april 1985 nr. 20 om åpningstider for utsalgssteder. Denne loven ga på flere måter støtte til utvidede åpningstider på hverdager og lørdager. Loven fastslo at kommunene ikke kunne påby stenging før kl 20.00 på hverdager og før kl 18.00 på dager før søn- og helligdager og det ble gitt en rekke unntak i loven for visse utsalgstyper, herunder for kiosker og bensinstasjoner mv. På den annen side ble kommunenes adgang til å tillate søndagsåpne utsalgssteder gjennom denne loven begrenset.

Utvalget leverte sin rapport, NOU 1984:13 Åpningstider og tilgjengelighet: Bidrag til en samlet åpningstidspolitikk, til Finansdepartementet i april 1984. Utvalget hadde gjennom perioden en rekke medlemmer.

Referanser

Eksterne lenker
 Utvalgets rapport hos Bokhylla

Norges offentlige utredninger
Knekk

Knekk er et karamellaktig godteri som består av sirup, sukker og fløte som kokes sammen og
eventuelt tilsettes hakket mandel. 

Når blandingen har kokt sammen til en passende konsistens fordeles massen i små konfektformer hvor den
får stivne.

Eksterne lenker
 

Søtsaker
Julemat
Jul i Norge
Knabstruper

Knabstruper er en dansk hesterase, som i dag nesten er forsvunnet i sin opprinnelige form. Major Willars Knudsen Lunn avlet frem rasen på herregården, Knabstrup på Vest-Sjælland på begynnelsen av 1800-tallet.

Knabstruperen er basert på Frederiksborghesten, som major Lunn hentet flere av fra blant annet det berømte Løvenborg stutteri. I avlen inngikk en berømt flæbehoppe i 1812, som var kommet til Danmark med spanske tropper under Napoleonskrigene.

Utseendet er likt hesten til Pippi Langstrømpe

Eksterne lenker 
 
 Knabstrupperforeningen for Danmark
 Foreningen gamle danske husdyrracer

Hesteraser
Nedre Skøyen vei (Oslo)

Nedre Skøyen vei er en vei på Skøyen i Oslo som går fra Drammensveien til Skøyen terrasse.

Navnet ble vedtatt i 1982.

Bygninger 

 Nr.2 – Multiconsults hovedkontor.
 Nr.11 - Hovedkontoret til Fuglesangs Group.
 Nr.18 – Gammel bygård, del av Amalienborg Boligsameie
Nr. 24 Orkla Hovedkontor.
Nr. 26 Evry ASA

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Veier i Oslo
Veier på Skøyen (strøk)
Veier på Skøyen (delområde)
Norgesmesterskapet i håndball for kvinner

Norgesmesterskapet i håndball for kvinner er et årlig norgesmesterskap i kvinnehåndball i Norge. 
Finalen har siden 1991 blitt avholdt i Oslo Spektrum, 
med unntak av 2015-finalen som ble spilt i Nadderud Arena.
Siden 2003 har finalen alltid blitt spilt i slutten av desember.

Utendørs 
Fra 1938 til 1974, unntatt krigsårene 1941–1945, ble det arrangert norgesmesterskap utendørs.

Innendørs 

Fra 1968 til 1975 ble det kun arrangert utendørs norgesmesterskap.

Kilder 
 Tom A. Schanke (2007): Norsk Idrettsleksikon, Aller Forlag. ISBN 978-82-8156-0444.
 NM-finalene
 NM-finaler kvinner (innendørs)
 NM-finaler kvinner (utendørs)

Håndball
Bankhallen

Bankhallen er en innendørs treningshall for fotball som ligger i Melhus i Trøndelag. Bygget ble åpnet i 2012 og ligger like ved Melhushallen, på vestsiden av Gaula. Hallen eies av Gauldal Arena AS, som dermed har ansvaret for drift og utleie. Anlegget vil i all hovedsak benyttes til fotballtreninger, men det er også åpnet for annet bruk, blant annet diverse messer og konserter. Alternativ bruk vil i hovedsak være aktuelt i sommerhalvåret, da dette er en periode hvor behovet for innendørs trening vil være langt mindre.

Hallen ble reist som følge av et samarbeid mellom Melhus IL, Hovin idrettslag, Gimse Idrettslag og Trønder-Lyn. Hensikten var å skape bedre treningsforhold for fotballag i Gauldalsregionen på vinterstid, og dermed bidra til å styrke Norge internasjonalt.

Selve banen er av kunstgress og måler 44 x 68 meter. 
Hallen ble reist av byggfirmaet Farmprodukter fra Soknedal. Sammen med grunnarbeidet ble kostnadene på 13,2 millioner kroner.

Leietakere
Melhus videregående skole er en av leietakerne. I tillegg arrangerer Villmarksmessa sine årlige messer der. Banen benyttes også sporadisk av Rosenborg Ballklub på vinterstid.

Historikk

Ideen om en hall i nedre Melhus ble lansert noen år tidligere av John Helge Haugnæss, Geir Frode Moen og Tore Havdal. Den opprinnelige planen var et langt større og dyrere prosjekt, med blant annet svømmehall, men dette ble skrinlagt til fordel for en ren fotballhall.

Bygget ble tegnet av Eldar Olderøien (f. 1942) fra Melhus, og reist av det Størensbaserte byggfirmaet Farmprodukter. Entreprenør Lars Magnar Høgset stod for grunnarbeidet og legging av gulv. Arbeidet startet sommeren 2012 og selve bygget ble reist i løpet av november.

Konstruksjonen består av stålelementer, delvis fra Støren, og delvis fra Litauen. Noe av kunstgraset inne i hallen kommer fra Italia. Veggene består av Sandwichelement, og hallen er fullisolert. Den vil bli oppvarmet slik at det blir plussgrader inne i hallen vinters dag. Størrelsen blir 50 gange 75 meter som gir ei samlet gulvflate på 3500 kvadratmeter.

Hallen ble åpnet for aktivitet lørdag den 1. desember 2012, da den var åsted for en talentsamling for U14- og U16-jenter sør for Trondheim. Søndag den 2. desember var det åpen dag, og mandag 3. desember ble hallen åpnet for ordinære leietakere.

Eierskap
Gauldal arena A/S eier bygget og har ansvaret for drift og utleie. Denne sammenslutningen består av fire idrettslag i Melhus kommune. Ved siden av Melhus IL, består disse av Hovin IL, Gimse IL og Trønderlyn på Kvål. De fire lagene deltar i prosjektet med ulike eierandeler. Melhus idrettslag deltar med 47 prosent, Gimse med 26, Trønderlyn med 17 og Hovin idrettslag er med i prosjektet med en eierandel på 10 prosent.

Finansiering
Melhus kommune bidro til prosjektet med gratis tomt pluss 1,3 millioner i kapital. Melhusbanken bidro med 1,2 millioner og i tillegg kom 800 000 kr inn i form av private gaver. En større del av denne summen kom fra en enkeltperson som ville være anonym. Resten måtte de fire idrettslagene bidra med selv ved å ta opp lån.

Referanser

Fotballstadioner i Norge
Idrettsanlegg i Trøndelag
Byggverk i Melhus
Sport i Melhus
MF «Værøy» (2012)

MF «Værøy» er en gassdrevet bilferge bygd i Gdańsk i Polen i 2012 for rederiet Torghatten Nord. Ferga ble overlevert den 15. oktober 2012 og var planlagt for å trafikkere ruten Bodø–Røst–Værøy–Moskenes over Vestfjorden fra den 1. januar 2013, men etter at motorleverandøren oppdaget en feil med en gassventil ble starten utsatt og forskjøvet til midten av januar.

Ferga har fått navn etter Værøy fyr og er én av fire nye ferger som skal seile i konseptet «Lofotfergene». Søsterskipet MF «Landegode» trafikkerer sambandet Bodø-Moskenes mens de to andre tilsvarende fergene etterhvert skal settes inn i ruten Bognes–Lødingen.

MF «Værøy» er den andre gassferga i Nordland sammen med MF «Landegode».

Ferga erstattet MF «Røst». De to gassfergene gir sambandet i ytre Vestfjorden en samlet kapasitetsøkning fra 112 til 240 personbilenheter.

Sambandshistorikk
Fra 31. januar 2013: Hovedferge i sambandet Bodø–Røst–Værøy–Moskenes

Se også
Søsterskipet MF «Lødingen»
Søsterskipet MF «Barøy»
Riksvei 80
Europavei 10 med fergesamband til Lofoten
Fylkesvei 81 med fergesamband til Lofoten

Referanser

Kilder
Hjemmesiden til Torghatten Nord
Ferryvolution - Nyskapninger innen ferger 
Fjordfähren in Norwegen - Værøy

Eksterne lenker 
 
  Klipp fra nettstedet youtube.com: «Værøy»  utenfor Austre Åmøy. Fergen på vei fra Polen til Bodø.

Norske ferger
Sjøfart i Nordland
Skip fra 2012
Torghatten Nord-ferger
Skip bygget i Polen
Artikler i sjøfart-prosjektet
Karen Helene Gjerde

Karen Helene Gjerde (født 1963) er en norsk dressur-rytter. Hun ble norsk mester i lag i 2009.

Referanser 

Norske ryttere
Fødselsdato ikke oppgitt
Amerikatouren i landeveissykling 2012–13

Amerikatouren i landeveissykling 2012–13 er den 9. sesongen av UCI America Tour. 

Hver av rittene er en del av en sammenlagt ranking. Plassering i endagsritt, etapperitt og etappeseiere gir poeng i den sammenlagte rankingen. Hvert ritt har en kategori (UCI-kode) som avgjør hva slags type ritt det er, poeng i den sammenlagte rankingen og hvem som kan delta. 

For mer utdyping se: Klassifisering av sykkelritt

Ranking sammenlagt

Individuell

Lag

Nasjon

Ritt

Eksterne lenker 
 

Sykkelritt i USA
Sykkelritt i 2012
Sykkelritt i 2013
Sport i Sør-Amerika i 2012
Sport i Sør-Amerika i 2013
Sport i Nord-Amerika i 2012
Sport i Nord-Amerika i 2013
Ole Bentsen

Ole Bentsen (født 7. november 1653 i Christiania, død 4. juli 1734 samme sted) var en norsk godseier og industrigründer, kjent for sin 
banebrytende innsats for papirindustrien i Norge med grunnleggingen av Bentse Brug.

Referanser

Norske industrigründere
Norske godseiere
Personer fra Oslo
Elektroskop

Elektroskop (av elektro- og gresk «se, undersøke») er et instrument til å påvise elektrisk spenning. Et instrument som måler spenning kvantitativt kalles et elektrometer.

Gullbladelektroskopet består av to strimler av bladgull eller aluminiumsfolie hengt opp inntil hverandre på en isolert ledende stang og ført inn i en flaske for å hindre luftstrømmer. Når gullbladene blir elektrisk ladet støtes de fra hverandre og spriker. Gullbladelektroskopet kan benyttes til å påvise spenninger på noen hundre volt.

Alessandro Volta kombinerte gullbladelektroskopet med en platekondensator og fikk da et kondensatorelektroskop. Dette ble ladet opp med en liten spenning når platene var satt tett inntil hverandre. Om platene så ble fjernet fra hverandre steg spenningen så mye at bladene gjorde utslag fordi kapasitansen ble mindre.

Elektrostatikk
Elektriske måleinstrumenter
Friidrett under Sommer-OL 1900 – 110 meter hekk menn

110 meter hekk for menn var en av tre hekkøvelser i friidrett under Sommer-OL 1900 i Paris. Det var ni deltakere fra tre nasjoner som deltok på 110 meter hekk.

Rekorder
Gjeldende rekorder før lekene i 1900:

(*) uoffisielt 120 yards (= 109,73 m)
 Alvin Kraenzlein satte ny uoffisiell verdensrekord i sitt forsøksheat med tiden 15,6 sekunder. I finalen forbedret han rekorden til 15,4 sekunder.

Resultater

Forsøksheat 
Tre forsøksheat der vinneren fra hvert heat gikk videre til finalen, og øvrige til oppsamlingsheat. 

Heat 1

Kraenzlein vant første heatet på ny verdensrekord ca tre meter foran Moloney. 

Heat 2

Pritchard vant andre heatet med ca tre meter foran Remington.

Heat 3

Kun en deltaker i det tredje heatet, Lécuyer gikk automatisk videre til finalen.

Oppsamlingsheat
To heat der vinneren av hvert heat gikk videre til finalen.

Heat 1

Heat 2

Finale

Kilder
 International Olympic Committee.
 De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Athletics 1900".  Accessed 18 March 2006. Available electronically at  .
 

00110 meter x herrer
Hekkeløp