alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Cacotemnus

Cacotemnus er en slekt av små, vedborende biller.

Utseende 

Små (2 – 5 mm), mørke borebiller med sylindrisk kroppsform. Brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet og dekker hodet som en hette – dette er et trekk man finner hos mange treborende biller, for eksempel hettebiller (Bostrichidae) og barkbiller (Scolytinae).
Hodet er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Antennene er forholdsvis lange og tynne, de tre ytterste leddene litt forstørrede, men uten en påfallende klubbe. Brystskjoldet er litt smalere enn dekkvingene, som er parallellsidige. De har rekker av grove punktgroper. Beina er forholdsvis lange og slanke, og kan foldes tett inntil kroppen.

Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.

Levevis 
Disse artene borer i døde bartrær.

Utbredelse 
Slekten forekommer i Europa og Nord-Amerika. I Norge er begge artene utbredt i Sør-Norge.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien Stripeborebiller, Anobiinae Fleming, 1821
 Stammen Anobiini
 Slekten Cacotemnus LeConte, 1861 
 Cacotemnus rufipes (Fabricius, 1792)
 Cacotemnus thomsoni (Kraatz, 1881)

Referanser

Eksterne lenker 

 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1861
Protheca

Protheca er en slekt av små borebiller.

Utseende 
Små (gjerne 2 – 3 mm), ovale, blanke, mørke biller. Som oftest brunlige på farge, kroppen er kledt med fine, lyse, utstående hår. 
Hodet er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Antennene er middels lange, de tre ytterste leddene danner en avlang, gjerne sagtakket klubbe. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis høyt hvelvet, dekkvingene rundede.

Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.

Levevis 
Mange arter i denne gruppen borer i kjuker og andre sopper, blant annet røyksopp.

Utbredelse 
Slekten er vidt utbredt i den Nye verden.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien soppborebiller, Dorcatominae C.G. Thomson, 1859
 Stammen Prothecini
 Slekten Protheca LeConte, 1865 
 Protheca guadalupensis (Pic, 1909)
 Protheca hispida LeConte, 1865
 Protheca plicatipennis (Pic, 1912)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1865
Ptilineurus

Ptilineurus er en slekt av små, ofte vedborende biller. Mange borebillearter kan leve av tørt trevirke og kan gjøre stor skade på bygningstømmer, møbler og andre tregjenstander.

Utseende 
En middelsstor, avlang og litt flat, mørk borebille med sagtakkede antenner. Hodet har utstående fasettøyne, pronotum er trapesformet. Kroppen har mønstre dannet av lysgrå skjell.

Levevis 
De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden.

Utbredelse 
Arten er beskrevet fra Japan, men er også funnet i Sør-Europa.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien Dryophilinae Gistel, 1848
 Stammen Ptilineurini
 Slekten Ptilineurus Reitter, 1902
 Ptilineurus marmoratus (Reitter, 1877)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1877
Cerocosmus

Cerocosmus er en slekt av små, vedborende borebiller.

Utseende 
En liten, avlang, mørk borebille. Det er ganske stor forskjell mellom kjønnene. Hunnen er større, svart på farge, med nærmest oval kroppsform og trådformede antenner. hannene er mindre, kroppsformen smalere og fargen lysere, og antennene kamformede.

Levevis 

De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.

Utbredelse 
Arten lever i Chile.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien mykborebiller, Ernobiinae Pic, 1912
 Slekten Cerocosmus Gemminger in Harold, 1873
 Cerocosmus cinereus (Solier, 1849)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1849
Chiles insekter
Costatomezium

Costatomezium er en slekt av små tyvbiller.

Utseende 
Små (1,2-2,5 millimeter), nesten runde, svært blanke, brunlige til svarte tyvbiller med lange antenner og bein. Disse billene er ganske edderkopplignende. Pronotum er nokså lite, dekkvingene runde og hvelvede. Mange har tegninger av lyse skjell på dekkvingene.

Levevis

Utbredelse

Systematisk inndeling  
Artene blir ofte plassert i underfamilien tyvbiller (Ptininae).

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien Gibbiinae Jacquelin du Val, 1860
 Stammen Meziini Bélles, 1985
 Slekten Costatomezium Pic, 1950
 Costatomezium costatum (Pic, 1929)

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1929
Secretipes

Secretipes er en slekt av små, vedborende biller.

Utseende 
Små, ovale, fint hårete, mørke borebiller. Antennene er sagtakkede. Kroppen har tegninger av lyse skjell.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Australia.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien Mesocoelopodinae Mulsant & Rey, 1864
 Stammen Mesocoelopini
 Slekten Secretipes Lea, 1924 
 Secretipes latericollis Lea, 1924
 Secretipes xanthorrhoeae Lea, 1924

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 Atlas of Living Australia - Secretipes  Besøkt 22.12. 2022

 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1924
Australias insekter
Klar til strid (TV-serie)

Klar til strid er en norsk dokumentarserie om ungdom i førstegangstjenesten. Opptakene ble gjort i 2021 og 2022 ved Setermoen leir i indre Troms. Første sesong har premiere den 2. januar 2023 på NRK1 og NRK TV, med til sammen ti episoder.

Episoder

Referanser

Eksterne lenker 
 NRK

Norske dokumentarserier
TV-produksjoner på NRK
Norske TV-serier fra 2020-årene
Norske naturprogrammer
Casapus

Casapus er en slekt av tyvbiller og borebiller. Tidligere ble de regnet som en egen familie (Ptinidae).

Utseende 
Små biller, halvblanke, kroppen mer eller mindre kledt av skjell, kan ha en litt gyllen farge. Fargene er varierer fra gyllen gul til mørkere rødbrun. Den bakre delen av kroppen er rund, som gjør at billen blir noe edderkopplignende.

Ulikt de fleste andre tyvbiller og borebiller er antennene lange og perlekjede-formede. Brystskjoldet er mye smalere enn dekkvingene, som har tydelige skuldre. Beina virker ofte litt lange og derfor kan tyvbiller ligne på små edderkopper.

Det er ofte stor forskjell på kjønnene, hunnene er større og rundere enn hannene, og har kortere antenner.

Levevis 
Tyvbillene kan spise mange ulike matvarer, også tekstiler, men blir sjelden så tallrike at de gjør stor skade. Disse billene trives best i et fuktig miljø og treffes derfor oftere i fjøs og lagerbygninger enn i bolighus.

Utbredelse 
Slekten lever på Kanariøyene.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae
 Underfamilien tyvbiller, Ptininae
 Stammen Ptinini Latreille, 1802
 Slekten Casapus Wollaston, 1862 
 Underslekten Casapus (i snever forstand)
 Casapus alticola Wollaston, 1862
 Casapus barbicollis (Israelson, 1993)
 Casapus bonvoulorii Wollaston, 1862
 Casapus dilaticollis Wollaston, 1862
 Casapus hirsutus Bellés, 1996
 Casapus radiosus Wollaston, 1862
 Casapus subcalvus Wollaston, 1862
 Underslekten Piotes Wollaston, 1862
 Casapus inconstans (Wollaston, 1862)
 Casapus vestitus (Wollaston, 1862)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1862
Kanariøyenes insekter
Martinius A. Gunnerød

Martinius Andreasen Gunnerød (født 18. juni 1847 i Vivestad, død 9. september 1932 i Våle) var tilsynsmann i Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn, den gang under navnet Den jarlsbergske frimenighet, i perioden 1913–1922.

Bibliografi 
 1958 – En redegjørelse av Martinius Gunnerød om striden i menigheten, og noen vitnesbyrd av Anna Andersdatter, med Anna Andersdatter og Nils Heierstads frimenighet (den yngre)

Referanser 

Norske prester
Holcobius

Holcobius er en slekt av små borebiller.

Utseende 
Små, sylindriske, gjerne rødbrune borebiller.

Levevis 
Larvene utvikler seg i død ved eller lagrede planteprodukter (for eksempel tobakk).

Utbredelse 
Slekten er utbredt i og rundt Stillehavet.

Systematisk inndeling 
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Xyletobius.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Infraordenen Bostrichiformia
 Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
 Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedborebiller, Xyletininae Gistel, 1856
 Slekten Holcobius Sharp, 1881 
 Holcobius affinis Perkins, 1910
 Holcobius diversus Perkins, 1910
 Holcobius frater Perkins, 1910
 Holcobius glabricollis Sharp, 1881
 Holcobius granulatus Sharp, 1881
 Holcobius haleakalae Perkins, 1910
 Holcobius hawaiiensis Perkins, 1910
 Holcobius insignis Perkins, 1910
 Holcobius minor Sharp, 1881
 Holcobius mysticus Perkins, 1910
 Holcobius pikoensis Ford, 1955
 Holcobius simplex Perkins, 1935
 Holcobius simulans Perkins, 1910
 Holcobius major Perkins, 1910

Referanser

Eksterne lenker 
 

Borebiller
Biller formelt beskrevet i 1881
Leptonyxa

Leptonyxa er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler eller på sopp. Larvene er rovdyr.

Utseende 
Små til middelsstore (3 – 8 mm) biller, snaue og som oftest noe blanke, mørke på farge, av og til metallglinsende. Kroppsformen er mer eller mindre avlang og flat. Hodet er temmelig stort og bredt, med små fasettøyne som sitter langt fram på hodet og kraftige, fremoverrettede kjever. Antennene er 10- eller 11-leddete med en svak, tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) varierer sterkt i form, men framhjørnene er nesten alltid i alle fall litt fremskytende. Hos de brede og flate artene når gjerne framhjørnene like langt fram som hodet. Sidekantene er mer eller mindre bredt avsatt. Dekkvingene er sterkt punktert, og har ofte opphøyde lengdelister. Hos noen arter dekker de ikke hele bakkroppen, men er tvert avkuttet. Beina er slanke og forholdsvis korte, med fem-leddete føtter. Larvene er sylindriske, tynnhudete, marklignende, lyse på farge. Framkropp (thorax) leddene har tydelige, mørke ryggplater (tergitter), hodekapselen er også mørk.

Levevis 
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. De finnes i død vegetasjon, død ved, i sopp (særlig poresopper), også noen arter på tørre, lagrede matvarer. Disse billene er brede og flate og når de klekkes etterlater de seg karakteristiske, flate flygehull (som en myntinnkast-slisse lagt på siden). I dag er de utryddingstruet fordi moderne skogbruk har ødelagt de fleste av deres levesteder.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den neotropiske økosonen.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
 Underfamilien Lophocaterinae Crowson, 1964 - noen ganger regnet som en egen familie
 Gruppen Ancyronini
 Slekten Leptonyxa Reitter, 1876 
 Leptonyxa boliviensis Léveillé, 1895
 Leptonyxa brevicollis Reitter, 1876
 Leptonyxa costipennis Reitter, 1876
 Leptonyxa fairmarei Léveillé, 1892
 Leptonyxa germaini Léveillé, 1895
 Leptonyxa grouvellei Léveillé, 1895
 Leptonyxa ornata Léveillé, 1895
 Leptonyxa sedilloti Léveillé, 1888
 Leptonyxa variegata Léveillé, 1907

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 

 

Gnagbiller
Biller formelt beskrevet i 1876
Rentonellum

Rentonellum er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr.

Utseende 
Små (ca. 2,5 millimeter), avlange, flate, blanke, fint hårete gnagbiller.

Levevis 
Disse billene er knyttet til sopp på død ved.

Utbredelse 
Arten lever på New Zealand.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
 Underfamilien skjoldgnagbiller, Peltinae Kirby, 1837 - noen ganger regnet som en egen familie
 Gruppen Thymalini
 Slekten Rentonellum Crowson, 1966 
 Rentonellum apterum Crowson, 1966 - New Zealand
 Rentonellum loebli Kolibáč, 2005 - Brasil, hører trolig ikke hjemme her

Referanser

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1966
Gnagbiller
New Zealands insekter
Johannes Salve Kallevig

Johannes Salve Kallevig (1879-1962) var en norsk skipsreder fra Arendal.
Han var sønn av Morten Michael Kallevig og hans mor var Wilhelmine Kallevig.

Arkivet
På KUBEN i Arendal oppbevares en regnskapsbok og noen løse dokumenter etter han.

Referanser

Eksterne lenker
 

Norske skipsredere
Privatarkiv fra Aust-Agder
Arkiv oppbevart ved KUBEN
Acalanthis

Acalanthis er en slekt av gnagbiller som lever i død ved, på råtnende plantedeler, i lagrede matvarer eller på sopp. Larvene er rovdyr.

Utseende 
Middelsstore (ca. 7 millimeter), avlange, svarte gnagbiller, dekkvingene med gulaktige tegninger. Oversiden er tett og kraftig punktert, spredt kledt med lange, oppstående, lyse hår. Antennene har en én-leddet klubbe. Pronotum er rundet bak, omtrent så langt som bredt, bredest ved forhjørnene. Dekkvingene er jevnbrede med kraftige punktstriper.

Levevis 
Man regner med at larvene til disse billene er rovdyr, og de kan finnes i mange ulike habitater. De har svært kraftige kjever og kan gnage ganger i ganske hard ved eller andre materialer. De finnes i død vegetasjon, død ved, i sopp (særlig poresopper), også noen arter på tørre, lagrede matvarer.

Utbredelse 
Artene er utbredt i Chile og Argentina.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 Familien gnagbiller, Trogossitidae (=Ostomidae)
 Underfamilien smalgnagbiller, Trogossitinae Latreille, 1802
 Gruppen Egoliini
 Slekten Acalanthis Erichson, 1844 
 Acalanthis mirabilis Reitter, 1876
 Acalanthis quadrisignata Erichson, 1844 
 Acalanthis semimetallica Fairmaire & Germain, 1861

Referanser

Eksterne lenker 
 Bilde av Acalanthis quadrisignata 

 

Biller formelt beskrevet i 1844
Argentinas insekter
Chiles insekter
Gnagbiller
Herman Jensen

Herman Jensen (1842-1925) var en dansk forretningsmann som slo seg opp med gruvedrift i østre del av Agder på midten av 1850-tallet. Hans virksomhet omfattet bergverksdrift, kornmølle, sagbruksdrift, sjøfart, telefonselskap og krambudrift.

Gruvedrift
Jensen ble født i Roskilde i Danmark i 1842. Han utdannet seg møllemester og kom til Arendal i 1863. I 1883 kjøpte han Bosvik kornmølle og isforretning i Søndeled ved Risør. I 1886 flyttet han til Risør og gikk over til gruvedrift. Han begynte med Fone rutilgruve i Gjerstad. Senere kom Lindvikkollen rutilgruve ved Kragerø, Nes mineralmølle ved Tvedestrand og Gjernes mineralmølle ved Risør med i virksomheten. Det meste gikk til eksport til mellom-Amerika og Amerika.

Politiker, bankmann og telefonagent
Herman Jensen drev også agenturforretning, samt var han med å stifte Risør Telefonsselskap. Han var med i bystyret og ordfører i forstanderskapet for Risør Sparebank.

Arkivet
Arkivet etter Herman Jensens mange virksomheter befinner seg ved KUBEN i Arendal. Følgene virksomheter er representert i arkivet. Herman Jensen, Gjernes Mølle, Nes Mølle (og Lindvikkollen ruventilgruve), August Pellerin Flis & co, Kvernvig sag; Stavanger Kem. Fabriks, D/S Visedalen, M/S Mull, M/B Jernes II, Risør Telefon A/S.

Referanser

Eksterne lenker
 

Norsk skogbruk
Privatarkiv fra Aust-Agder
Arkiv oppbevart ved KUBEN
Viticlerus

Viticlerus er en slekt av maurbiller.

Utseende 
En liten (2,6-2,7 millimeter), avlang, brunrød maurbille med to gulbrune tverrbånd på dekkvingene. Kroppen er kledt med ganske korte hår.

Levevis 
Sannsynligvis er arten et rovdyr.

Utbredelse 
Slekten er bare kjent fra Fiji.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
 Familien Thanerocleridae Chapin, 1924
 Underfamilien Thaneroclerinae
 Stammen Thaneroclerini
 Slekten Viticlerus Miyatake, 1977
 Viticlerus formicinus Miyatake, 1977

Eksterne lenker 
 Bilde av Neoclerus sp.
 

Maurbiller
Biller formelt beskrevet i 1977
Fijis insekter
Pallenis

Pallenis er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.

Utseende 
>Middelsstore til nokså store (5-20 millimeter), slanke, blanke, hårete, brokete fargede maurbiller. Kroppen er farget i svart, gult og rødt, ofte ganske fargerik. Antennene er sagtakkede.

Levevis 
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter. De er gjerne knyttet til gamle eiketrær.

Utbredelse  
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
 Familien maurbiller, Cleridae
 Underfamilien glansmaurbiller, Tillinae Leach, 1815
 Slekten Pallenis Laporte de Castelnau, 1836
 Pallenis acutipennis Laporte de Castelnau, 1836
 Pallenis angustiformis Fairmaire, 1886
 Pallenis angustulus Fairmaire, 1902
 Pallenis apicalis Fairmaire, 1889
 Pallenis armipennis Fairmaire, 1902
 Pallenis aulicus Klug, 1842
 Pallenis bicolor Spinola, 1844
 Pallenis bifascis Fairmaire, 1886
 Pallenis bipenicillatus Waterhouse, 1879
 Pallenis bipunctatus Fairmaire, 1887
 Pallenis cineritius Fairmaire, 1893
 Pallenis cribellatus Fairmaire, 1893
 Pallenis criniferus Fairmaire, 1902
 Pallenis crinitifasciatus Schenkling, 1902
 Pallenis cuspidatus Schenkling, 1902
 Pallenis cyanipennis Fairmaire, 1902
 Pallenis diversiventris Fairmaire, 1886
 Pallenis ebeninus Fairmaire, 1893
 Pallenis elegantulus Fairmaire, 1902
 Pallenis geminatus Fairmaire, 1893
 Pallenis gibberosus Fairmaire, 1893
 Pallenis haematoderus Fairmaire, 1902
 Pallenis hexaspilus Fairmaire, 1902
 Pallenis irregularis Pic, 1940
 Pallenis leucospilus Fairmaire, 1902
 Pallenis louvelii (Dejean)
 Pallenis maculicollis Fairmaire, 1893
 Pallenis maculipes Pic, 1940
 Pallenis misellus Boheman, 1851
 Pallenis morosus Fairmaire, 1902
 Pallenis nigricollis Kuwert, 1893
 Pallenis nitidipes Fairmaire, 1893
 Pallenis novemmaculatus Hope
 Pallenis octoguttatus Fairmaire, 1902
 Pallenis parceguttatus Fairmaire, 1902
 Pallenis perrieri Fairmaire, 1902
 Pallenis pictidorsis Fairmaire, 1893
 Pallenis pleuralis Fairmaire, 1889
 Pallenis polychrous Fairmaire, 1902
 Pallenis quadrisignatus Kuwert, 1893
 Pallenis rectepilosus Fairmaire, 1902
 Pallenis rugulicollis Fairmaire, 1886
 Pallenis scabricollis Fairmaire, 1893
 Pallenis semiazureus Fairmaire, 1886
 Pallenis semicristatus Fairmaire, 1902
 Pallenis semiflavus Fairmaire, 1887
 Pallenis semigranosus Fairmaire, 1887
 Pallenis semiguttatus Fairmaire, 1902
 Pallenis semirufus Fairmaire, 1893
 Pallenis semisuturatus Fairmaire, 1893
 Pallenis sexguttatus Fairmaire, 1902
 Pallenis tenuepictus Fairmaire, 1893
 Pallenis tricolor Laporte de Castelnau, 1836
 Pallenis unicolor Kuwert, 1893
 Pallenis viduus Klug, 1842

Referanser

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1836
Maurbiller
Per Hauger

Per Hauger (født 1947) er en norsk filmprodusent.

Norske filmregissører
Priocera

Priocera er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.

Utseende 
Middelsstore (gjerne 8-10 millimeter), avlange, blanke, fint hårete maurbiller, brokete farget i svart, gult og rødt. Kroppen er kledt med utstående, lyse hår.

Levevis 
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Larvene til mange arter lever i bolene til bier og veps og andre sosiale insekter, der de eter larvene. Noen er knyttet til eggkokongene til rettvinger.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i den Nye verden, fra det sørlige Canada i nord til Peru i sør.

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
 Familien maurbiller, Cleridae
 Underfamilien maurbiller (Clerinae) Latreille, 1802
 Slekten  Priocera Kirby, 1818
 Priocera apicalis Thomson, 1860
 Priocera aurosignata Lucas, 1857
 Priocera castanea (Newman, 1838)
 Priocera catalinae Cazier, 1939
 Priocera chiricahuae Knull, 1939
 Priocera pusilla Kirby, 1826
 Priocera quadrigibbosa Thomson, 1860
 Priocera spinosa (Fabricius, 1801)

Referanser

Eksterne lenker 
 bugguide.net - bildedatabase over noramerikanske insekter 
 

Biller formelt beskrevet i 1818
Maurbiller
Apteropilo

Apteropilo er en slekt av maurbiller som stort sett er rovdyr. Disse slanke billene er gjerne brokete farget i rødt, gult og svart, og kroppen er dekket av lange, oppstående hår. Mange arter lever av vedborende insekter, for eksempel barkbiller.

Utseende 
Nokså små (3,5-6,5 millimeter), slanke, mer eller mindre brunlige maurbiller. Dekkvingene har to lyse tverrbånd. Antennene har en tre-leddet klubbe, det ytterste leddet er ofte hvitt. Kroppen er ganske tett kledt med  lange, mørke, oppstående hår. Pronotum er mer eller mindre sekskantet. Dekkvingene er oftest jevnbrede med markerte "skuldre", men kan også være pæreformede.

Levevis 
Både larver og voksne biller er rovdyr, men de voksne kan også finnes på blomster der de spiser pollen. Mange lever av treborende insekter.

Utbredelse 
Slekten er kjent fra Australia.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien Gnag- og maurbiller, Cleroidea
 Familien maurbiller, Cleridae
 Underfamilien Enopliinae Gistel, 1856 eller Korynetinae 
 Slekten Apteropilo Lea, 1908
 Apteropilo chrysocome (Elston, 1929)
 Apteropilo clarinotus Bartlett, 2009
 Apteropilo humerofuscus Bartlett, 2009
 Apteropilo pictipes Lea, 1908
 Apteropilo raldae Bartlett, 2009
 Apteropilo volans Bartlett, 2009

Referanser

Eksterne lenker 

 

Biller formelt beskrevet i 1908
Maurbiller
Australias insekter