alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Charles F. Bolden

Charles Frank «Charlie» Bolden jr. (født 19. august 1946 i Columbia i Sør-Carolina i USA) har siden 2009 vært direktør for National Aeronautics and Space Administration (NASA). Han er en pensjonert generalmajor fra United States Marine Corps og en tidligere astronaut for NASA.

Bolden ble uteksaminert fra Johnson High School i Columbia i Sør-Carolina i 1964. Han fikk en bachelor of science grad i elektrisk vitenskap fra United States Naval Academy i 1968, og en master of science i systemledelse fra University of Southern California i 1977. I 1968 ble han uteksaminert fra United States Naval Academy og begynte deretter som testpilot for NASA. Etter hans tid som astronaut for NASA, ble han stedfortredende kommandant ved ved en krigsskole i den amerikanske marinen. 

Den 23. mai 2009 kunngjorde president Barack Obama nominasjonen av Bolden som direktør for NASA, og Lori Garver som assisterende NASA-administrator. Bolden ble bekreftet til denne posisjonen av det amerikanske Senatet den 15. juli 2009. Han er den første afroamerikaneren og etterfulgte Michael Griffin i denne posisjonen.

Bolden gjennomgikk flygertrening i Pensacola i Florida, Meridian i Mississippi og Kingsville i Texas. Han fløy mer enn 100 tokt over Nord-Vietnam, Sør-Vietnam, Laos og Kambodsja mens han var stasjonert ved Royal Thai Air Base Nam Phong i Thailand fra 1972 til 1973. I juni 1979 ble han uteksaminert fra United States Naval Test Pilot School ved Naval Air Station Patuxent River som ligger i Maryland. Der begynte han som testpilot og logget mer enn 6000 timer flytid mens han var stasjonert der. Bolden ble valgt som astronaut av NASA i 1980 og han ble gjort til medlem av NASA Astronaut Corps frem til 1994 da han returnerte til aktiv tjeneste i United State Marine Corps fra 27. juni 1994.

Fra februar til juni 1998 var Bolden kommanderende general og deltok under Operasjon Desert Thunder i Kuwait. I juli 1998 ble Bolden forfremmet til hans generalmajor. Han pensjonerte seg fra militæret i august 2004. Bolden var stasjonert på romfergen «Columbia» som ble skutt opp fra John F. Kennedy Space Center den 12. januar 1986 og fullførte en seks dager lang reise i verdensrommet. Reisen i verdensrommet endte med en vellykket landing ved Edwards Air Force Base om kvelden den 18. januar 1986. Bolden gjennomførte nye reiser rundt jorden med romfergen «Discovery», som varte i 121 timer før den landet på Edwards Air Force Base den 29. april 1990. Før han gjennomførte mye forskning på romferger og verdensrommet sammen med sovjetiske kosmonauter.

Referanser 

NASAs administratorer
Astronauter fra USA
Testflyvere
Offiserer i U.S. Marine Corps
Personer fra Columbia i Sør-Carolina
Fødsler i 1946
Dynamopodinae

Se systematisk inndeling

Dynamopodinae er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Middelsstore, brunlige skarabider med kraftige bein, leggene med grove tenner på yttersiden.

Utbredelse 
De sju artene forekommer i Nord-Afrika og Sentral-Asia. Av disse forekommer Orubesa athleta i den asiatiske delen av Russland.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilie Dynamopodinae Arrow, 1911
 Slekten Orubesa Reitter, 1895 (= Dynamopus Semenov, 1895)
 Orubesa ata Semenov & Medvedev, 1929
 Orubesa athleta (Semenov, 1895)
 Orubesa gladiator Balthasar, 1968
 Orubesa linnavourii Endrödi, 1970
 Orubesa luctator Semenov & Medvedev, 1929
 Orubesa perforata Reitter, 1895
 Orubesa plicifrons Fairmaire, 1897
 Orubesa semenowi Arrow, 1911 - gjerne regnet som et synonym for O. plicifrons
 Orubesa sudanicus (Balthasar, 1971)

Eksterne lenker 
 Foto av Orubesa athleta
 

Skarabider
Biller formelt beskrevet i 1911
Dyr formelt beskrevet av Gilbert John Arrow
Eremazinae

Eremazus

Eremazinae er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Små (ca. 2,5 millimeter), avlange, brune skarabider. Beina er korte med kraftige tenner.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i nordlige deler av Afrika og i Sentral-Asia.

Systematisk inndeling 
Slekten blir ofte regnet til underfamilien sandkrypere (Aegialiinae).

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilie Eremazinae Iablokoff-Khnzorian, 1977
 Slekten Eremazus Mulsant, 1851
 Eremazus cribratus Semenov, 1893
 Eremazus marmottani Fairmaire, 1870
 Eremazus punctatus Harold, 1869
 Eremazus sefrensis Clouet, 1897
 Eremazus unistriatus Mulsant, 1851

Eksterne lenker 
 
 Foto av Eremazus unistriatus

Sandkrypere
Skarabider
Bjarte Arneson

Bjarte Arneson (født 6. november 1978) er en norsk forfatter og tekstforfatter. Han debuterte på Tiden Norsk Forlag i 2010 med novellesamlingen Dette forandrer alt. I 2015 utkom den «interaktive» romanen Historien om enten Jørn eller Torgeir Bråten. I 2018 ga han ut Du og jeg og Vito, en humoristisk novellesamling for voksne som «utforsker fiksjonspotensialet i norske barnesangers førstesetninger».

Arneson har skrevet manus for en rekke humorproduksjoner på TV, og bidro også som tekstforfatter til Bård Tufte Johansens stand up-forestilling Mann (44). Sammen med Tufte Johansen og Atle Antonsen skrev han i 2019 forestillingen 12 gode råd.

Sammen med Odd-Magnus Williamson driver han twitterkontoen @kongendin i Harald Vs navn, samt nettbutikken skuls.no, som selger t-skjorter for ikke-eksisterende, norske black metal-band.

Bibliografi 
 Dette forandrer alt – fortellinger (2010)
 Historien om enten Jørn eller Torgeir Bråten – roman (2015)
 Du og jeg og Vito – fortellinger (2018)

Referanser

Eksterne lenker 
 
Forfatterprofil hos Tiden Norsk Forlag

Norske forfattere
Framsókn

Må ikke forveksles med Framsóknarflokkurin på Færøyene eller Framsóknarflokkurinn på Island.

Framsókn (norsk oversettelse: «Fremskritt») er et liberalt og separatistisk politisk parti på Færøyene. Partiet står sterkest i hovedstaden Tórshavn og omegn.

Partiet ble stiftet den 9. mars 2011 av Poul Michelsen og Hanna Jensen, som begge brøt med Fólkaflokkurin. De fikk også med seg flere avhoppere fra Sjálvstýri. Michelsen beskrev partiet som «et liberalt nasjonalparti». Stiftelsesmøtet samlet om lag 120 personer, flere enn de store partienes landsmøter.

Den 6. april 2011 ble 2 300 velgererklæringer overlevert til statsminister Kaj Leo Johannesen, og den 13. april ble partiet oppstillingsberettiget til neste lagtingsvalg. Partiets ungdomsorganisasjon, Framsøkin Ungdómur, ble stiftet den 12. august 2011. Ved lagtingsvalget i oktober 2011 fikk partiet 6,3 % av stemmene og to medlemmer av Lagtinget, Poul Michelsen og Janus Rein. Rein meldte seg senere ut av partiet og inn i Fólkaflokkurin.

Ved valget i september 2015 fikk Framsókn igjen valgt to medlemmer av Lagtinget, Poul Michelsen og Hanna Jensen. Framsókn dannet koalisjonsregjering med Javnaðarflokkurin og Tjóðveldi med Michelsen som utenriks- og næringsminister. I noen dager høsten 2015 meldte Annika Olsen fra Fólkaflokkurin overgang til Framsókn, men gikk tilbake til sitt gamle parti.

Høsten 2019 ble Poul Michelsen rammet av hjerneblødning. I mars 2020 holdt Michelsen en avskjedstale i Lagtinget, der han frasa seg lagtingsplassen og lederskapet i Framsókn. Framsókn valgte Michelsens varamedlem, som nå rykket opp til fast lagtingsmedlem, Ruth Vang, til ny partileder.

Valghistorikk

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politiske partier på Færøyene
Politiske partier etablert i 2011
Liberale partier
Portal:Færøyene/artikler
2011 på Færøyene
Daniel S. Goldin

Daniel Saul Goldin (født 23. juli 1940 i New York City i New York) var den lengstsittende administrerende direktøren for NASA fra 1. april 1992 og frem til 17. november 2001. 

Goldin ble tildelt en grad innenfor Bachelor of Science som maskiningeniør fra City College of New York i 1962. Han begynte på sin karriere ved NASA dette året. Goldin satt som administrerende direktør for NASA under presidentene George H.W. Bush, Bill Clinton og for en kortere periode under president George W. Bush. Den 17. november 2001, aksepterte daværende president George W. Bush, Goldin sin avgang som administrator for NASA. 

Goldin ble erstattet av Dr. Daniel S. Mulville i dette embetet som var fungerende direktør frem til 21. desember 2001) da han ble etterfulgt av Sean O'Keefe som satt i dette embetet fra 21. desember 2001 til 11. februar 2005. Etter ar han forlot NASA, har Daniel Goldin arbeidet med forskning på robotikk ved Neurosciences Institute i La Jolla i California. I 2003 ble Goldin valgt å bli den niende presidenten ved Boston University.

Referanser

Eksterne lenker 
 Daniel Saul Goldin hos NASA
 Goldin Stands by 'Faster, Better, Cheaper' Credo – by Alex Canizares

NASAs administratorer
Personer fra New York City
Fødsler i 1940
James M. Beggs

James Montgomery Beggs (født 9. januar 1926 i Pittsburgh i Pennsylvania, død 23. april 2020) var direktør i National Aeronautics and Space Administration (NASA) fra 1981 til 1986. 

Beggs ble nominert av president Ronald Reagan til direktør i NASA den 1. juni 1981 og han hadde denne stillingen frem til 4. desember 1985. Beggs ble i 1947 uteksaminert fra US Naval Academy og han tjenestegjorde i den amerikanske marinen frem til 1954. I 1955 mottok han en mastergrad fra Harvard Graduate School of Business Administration. Før han begynte å arbeide for NASA var Beggs styremedlem hos General Dynamics i St. Louis i Missouri og han hadde arbeidet ved Westinghouse Electric Corporation i Sharon i Pennsylvania og Baltimore i Maryland i 13 år før han begynte å arbeide hos NASA. Beggs giftet seg med Mary Harrison, og de fikk fem barn sammen. Etter at han forlot sitt arbeide hos NASA, arbeidet Beggs som konsulent fra hans egne kontorer i Bethesda i Maryland.

Referanser

Kilder 
 Deler av denne artikkel er basert på public domain tekst fra NASA.

NASAs administratorer
Personer fra Pittsburgh
Termitotroginae

Se systematisk inndeling

Termitotroginae er en gruppe av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Ganske små (1,5-3 millimeter), brune eller svarte skarabider. De er tilpasset et underjordisk levesett og mangler øyne fullstendig. Dekkvingene er sammenvokst, og de mangler flygevinger. Pronotum og dekkvingene har et mønster av langsgående ribber med dype furer mellom. Antennene består av ni ledd.

Levevis 
Såvidt man vet er alle disse billene knytte til termitter i underfamilien Macrotermitinae. Billene lever i termittenes underjordiske sopphager. Det er sannsynlig at de skiller ut stoffer som gjør at de får være i fred for termittene.

Utbredelse 
Gruppen er kjent fra India og spredt utover store deler av Afrika. På grunn av billenes skjulte levevis er det få funn av dem.

Systematisk inndeling 
Gruppen blir av og til regnet som en familie for seg, Termitotrogidae.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilie Termitotroginae Wasmann, 1918
 Slekten Termitotrox Reichensperger, 1915 
 Termitotrox ancoroides Petrovitz, 1956 – Sentral-Afrika
 Termitotrox consobrinus  Reichensperger, 1915 – sørlige Afrika
 Termitotrox cupido Maruyama, 2012 – Sørøst-Asia
 Termitotrox kenyensis Paulian, 1985 – Øst-Afrika
 Termitotrox maynei Reichensperger, 1956 – Sentral-Afrika
 Termitotrox minutus Arrow, 1920 – India
 Termitotrox monodi Paulian, 1947 – Vest-Afrika
 Termitotrox permirus Wasmann, 1918 – India
 Termitotrox turkanicus Krikken, 2008 – Kenya
 Termitotrox usambaricus Krikken, 2008 – Tanzania
 Termitotrox vanbruggeni Krikken, 2008 – Øst-Afrika

Kilder 
 Krikken, J. (2008) Blind, flightless termitophiles of the genus Termitotrox in East Africa: three new species with a generic review (Coloptera: Scarabaeidae: Termitotroginae). 
 Termitotrogidae i Encyclopedia of Life

Eksterne lenker 
 

Skarabider
Caroline Mathilde Schytte Jensen

Caroline Mathilde Schytte Jensen (født 1. mars 1848 i Fredrikshald, død 24. september 1935 i Oslo) var en norsk forfatter og komponist, særlig kjent for barnesanger som Tre søte småbarn (også kalt Venter på far) og Ride ride ranke.

Biografi 
Caroline Mathilde Schytte var datter av den velstående kjøpmannen Hans Holst Schytte (1815–1893) og Anne Marie Faye (1828–1872), og fikk en oppvekst preget av foreldrenes store kulturinteresse. 

I 1873 giftet hun seg med presten og forfatteren Svend Holst Jensen som ble sjømannsprest i Leith i Skottland, senere i London. Etter ni år i Storbritannia flyttet familien hjem til Norge der Holst Jensen ble prest i Høvåg og senere i Grimstad. Ekteparet fikk fire barn, hvorav sønnen Gabriel Scott, født i Leith i 1874, ble en kjent forfatter.

I 1917 ble hun ufrivillig innblandet I en stor skandale rundt Kristiania ferieselskab, der hun som styreformann grep inn og påviste et betydelig underslag.

Komponist og forfatter 
Caroline Schytte Jensen var særlig kjent for sine barnesanger; hun komponerte melodier til over 200 sanger for barn, enkelte skrev hun dessuten tekst til. Hun var en avholdt skribent, særlig blant kvinnelige lesere, og skrev tidsskrift- og avisartikler om en rekke ulike emner. Hun hadde blant annet en fast spalte med oppskrifter fra sitt eget kjøkken, og gav i 1910 ut en samling av disse i Kokebok for by og land.

Komposisjoner i utvalg 
 Katharina Månsdotters vaggvisa för konung Erik XIV, med tekst av Zacharias Topelius (1898)
 Spindersken, med tekst av Bjørnstjerne Bjørnson (1895)
 Du är min ro, med tekst av Z. Topelius (1895)
 12 nye Børnesange (1898)
 12 nye Børnesange med tekst av Svend Holst Jensen (1901)
 12 nye Børnesange (1902)
 Blomster-Eventyr, med tekst av Gabriel Scott (1904)
 Jesu Hender og mine, med tekst av C. G. Gordon (1913)
 Getsemane, med tekst av O. T. Moe (1915)
 Juleklapp, siste hilsen til Norges barn (1929)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske forfattere
Norske komponister
Kvinnelige komponister
Eri Natori

Eri Natori (japansk: 名取 英理, født 23. september 1985 i Nagano) er en japansk skøyteløper som representerte hjemlandet i vinter-OL 2010 i Vancouver.

Karriere 
Natori deltok i verdenscupen sesongen 2009/10 på distansene 1500m og 3000m/5000m. Hun var også med i universiaden i 2007 i Torino, og i 2009 i Harbin. I lagtempo-konkurransen i 2007 var hun med å ta bronse sammen med Shouko Fujimura, Minami Kawasaki og Miyako Sumiyoshi, bak gullvinnere fra Nederland og sølvvinnere fra Russland. Individuelt fikk hun også en 4.-plass som best på 5000m i 2009.

Hun har for tiden banerekordene på Yamabiko skating complex i Okaya på 3000m (satt 4. feb 2007) og i minifirkant (13.-15. feb 2003), samt på Matsubara Lake Plateau skating center i Koumi-Kisokoma på 1500m (21. feb 2004). Natori hadde også en tid banerekorden på Fujikyu Highland skate center i Fujiyoshida på 1500m (14. jan 2006) og på Iwate prefektur public skate rink i Morioka på 5000m (25. feb 2005).

Personlige rekorder 
Oppdatert pr 11. april 2011

Meritter

Internasjonale mesterskap 
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL (ved 1 konkurranse)
 Vancouver 2010 på 3000m.
 beste resultat 21.-plass på 3000m i Vancouver 2010.

Asiamesterskapet på skøyter, enkeltdistanser for damer (deltatt i ett mesterskap ved 3 konkurranser)
 Asiamesterskapet på skøyter, enkeltdistanser 2010 i Obihiro på 1500m, 3000 og på 5000m.
 beste resultat 7.-plass på både 3000m og på 5000m i Obihiro 2010.

Regional-kvalifisering for Asia til allround-VM (deltatt en gang)
 Regional-kvalifisering for Asia i Obihiro 2010.
 beste resultat 9.-plass sammenlagt i Obihiro 2010.

Sammenlagt i Verdenscupen 
Oppdatert etter sesongen 2010/11.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
  Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
  Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
  Profil på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
  Profil på Japans OL-komité nettsider.
  Profil på Japans Skøyteforbunds nettsider
  Profil på Effesport.nl
  Profil på NBC Olympics 2010
  Profil på BBC Sport Olympics 2010
Bilder
  Bilder på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com 
  Bilder på SpeedskatingPhotos by Biseth

Japanske skøyteløpere
Deltakere for Japan under Vinter-OL 2010
Skøyteløpere under Vinter-OL 2010
Personer fra prefekturet Nagano
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1985
Korosten-plutonet

Korosten-plutonet () er en geologisk intrusivprovins hlt i nordvest på det ukrainske skjold. Det er en  stor, regelmessig formet provins, som er om lag 1,8 milliarder år gammel og består av magmatisk lavasmelte. Bergartene er gabbro, anortositt, rapakivi og granitt, og plutonet trengte opp fra mantelen for 1,8 til 1,737 milliarder år siden. Det har vært hevdet at fenomenet inntraff i forbindelse med amalgamasjon mellom Sarmatia og Fennoskandia (Baltica).

Da Sarmatia og Baltica kolliderte for 2 – 1,7 milliarder år siden skapte det varige spenninger i sutursonen mellom disse to terranene. Langs den sentralhviterussiske sutursone oppstod Orsja-Volhynia-grabenen mellom det arkeiske Sarmatia i sør og det paleoproterozoiske Fennoskandia i nord, for 1,3 – 1 milliard år siden. Grabenen ble en aulacogen som etter hvert sprakk til en riftdal og muliggjorde et vulkansk utbrudd av mafisk lavasmelte som etterlot et 140 000 km² stort flombasalt-område i nordvestre Ukraina (Volhynia, østre Polen og sørvestre Hviterussland (Orsja) – fordelt jevnt på sarmatiske og baltiske skjold. Elvene Styr og Pripjat renner gjennom området som kalles De volhynske trappene, og omgir Korosten-plutonet.

Referanser 

Europas geologi
Ukrainas geologi
Belarus’ geologi
De volhynske trappene

De volhynske trappene sammenfaller med Volhyn-podolske høyland, og er et vulkansk og basaltisk høyland,  og en 140 000 km² stor geologisk provins i østre Polen, sørvestre Hviterussland og nordvestre Ukraina. Da Sarmatia og Baltica kolliderte for 2–1,7 milliarder år siden skapte det varige spenninger i sutursonen mellom disse to terranene. Langs Den Sentral-hviterussiske sutursone oppstod for 1,3–1 milliard år siden Orsja-Volhynia-grabenen mellom det arkeiske Sarmatia i sør og det paleoproterozoiske Fennoskandia i nord. Grabenen ble en aulacogen som etter hvert sprakk til en riftdal og muliggjorde et vulkansk utbrudd av mafisk lavasmelte som etterlot et flombasalt-område i Ukraina (Volhynia, Polen og Hviterussland (Orsja) – fordelt jevnt på sarmatiske og baltiske skjold. Elvene Styr og Pripjat renner gjennom området som utgjør trappene og omgir Korosten-plutonet.

Den viktigste bergarten er flombasalt, akkurat som i de sibirske trappene. Ellers er det også noe andstein og konglomerat. Strukturen er ellers rik på gull, sølv og kobber, og det drives en rekke steinbrudd.

Før dette skaptes det mer kompakte Korosten-plutonet som trappene omgir. Denne intrusivprovinsen på 12 000 km² er om lag 1,8 milliarder år gammel og består av magmatisk lavasmelte. Bergartene er gabbro, anortositt, rapakivi og granitt, og plutonet trengte opp fra mantelen for 1,8 til 1,737 milliarder år siden. Det har vært hevdet at fenomenet inntraff i forbindelse med amalgamasjonen mellom Sarmatia og Fennoskandia (Baltica).

Se også 
De sibirske trappene
Deccan-trappene

Referanser 

Europas geologi
Ukrainas geologi
Belarus’ geologi
Polens geologi
Vågslidtunnelen

Vågslidtunnelen er en veitunnel på europavei 134 i Vinje kommune i Telemark. Tunnelen går gjennom Kreklingdyrnuten ved Kjelavatn. Den er 1647 meter lang og dermed den nest lengste veitunnelen i Telemark.

Over tunnelen er en viktig viltovergang mellom Hardangervidda villreinområde og Setesdal Ryfylke villreinområde.

Se også 

Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Referanser 

Tunneler på E134
Veitunneler i Vestfold og Telemark
Veier i Vinje
Tunneler åpnet i 1967
Presturatunnelen

Presturatunnelen er en veitunnel på fylkesvei 37 i Notodden kommune i Telemark. Tunnelen går gjennom Bjørntjørnnuten ved Tinnsjø og ble åpnet som en del av Tinnsjøvegen 15. november i 1992. Den er 1400 meter lang og dermed den 3. lengste veitunnelen i Telemark. Tunnelen var 1370 meter, men etter omfattende revisjon og utbedringer gjort av Statens vegvesen i 2011 ble den forlenget med 30 meter med tilbygg i hver ende. Tunnelen ble ytterligere forlenget med 20 meter som rassikring sommeren 2020, og er nå 1420 meter.

Byggekostnad var en del av 370 millioner kroner for hele Tinnsjøvegen i 1992, og sammen med Jønjiljotunnelen ble den renovert for tilsammen 147 millioner i 2011. Begge tunnelene ble forlenget med 20 meter som en del av sikring i 2020, for en kostnad på 24 millioner tilsammen.

Se også 
Jønjiljotunnelen
Lynneviktunnelen
Finnekåsatunnelen
Veitunneler i Norge
Undersjøiske veitunneler i Norge

Tunneler på E134
Veitunneler i Vestfold og Telemark
Veier i Notodden
1992 i Norge
Tunneler åpnet i 1992
Totora (Cochabamba)

Totora er en by i departementet Cochabamba i Bolivia. De første bosetterne i denne byen var Inka-Indianerne. Totora ble offisielt bosatt i 1876, og erklærte som en by av Regjeringen i Bolivia i 1894.

Totora hadde et ved den offisielle folketellingen i 2001 et innbyggertall på 1 597.

Referanser

Byer i Bolivia
Oktogon (Budapest)

‎Oktogon er en plass i Budapest som ligger i krysset mellom boulevarden Nagykörút og avenyen Andrássy út i Budapest i Ungarn. Oktogon er også navnet på metrostasjonen som har sin nedgang til den gule M1 (milleniumsmetroen). Navnet har sin opprinnelse i plassens fasong, som formet som en oktogon (ordet betyr åttekantet på gresk).

Historie

Før byggingen av Andrássy út i 1871, var det et stor hull i bakken på stedet, som ble utfylt. Senere ble det bygget fire bygninger i eklektisk stil rundt krysset, etter planer av arkitekten Antal Szkalnitzky. Fra 1936–1945 var plassen oppkalt etter Mussolini, og i perioden 1945-1990 bar stedet navnet 7. november-plassen. Fra 1990 ble det opprinnelige navnet igjen tatt i bruk.

Eksterne lenker
 GoogleMaps - satellittbilder av Oktogon

Budapest
Krokhol golfklubb

Krokhol Golfklubb er en mindre klubb i Oslo-området. Klubben har en avtale med Krokhol Golfbane.

Krokhol golfklubb ble stiftet 18. desember 1995. Krokhol golfbane som da var en enkelt bygd 9-hullsbane, ble anlagt i 1990 og var inntil 1995 hjemmebane for Østmarka Golfklubb. Krokhol Golfklubb "tok over" banen og vokste raskt til ca 700 medlemmer, inkl. 100 juniormedlemmer. I juni 1997 ble det gitt klarsignal for utredning av bygging av 18-hullsbane. Planene ble godkjent vinteren 2000-2001. Banen sto ferdig i 2003-2004. Medlemskapet i klubben lå lenge på ca. 700 medlemmer. I august 2010 gikk imidlertid baneselskapet (Krokhol Golf AS) konkurs, og dette førte til en ganske omfattende sanering av medlemsmassen. Klubben har i dag ca. 300 medlemmer.

Krokhol golfbane
Krokhol golfbane er en variert 18-hullsbane som åpnet i 2003. Den ble bygget i henhold til USGA-standard. Med par 69 og en lengde fra gul tee på bare litt over 5000 meter er Krokhol en relativ kort bane. For å kunne fortsette driften etter konkursen til Krokhol Golf AS, ble banen midlertidig gjort om til 9-hullsbane i 2011 (par 36 – 2717 meter).

Banen ligger på Krokhol gård i Ski kommune, like ved Enebakkveien (RV 155).

Eksterne lenker
 www.krokhol.no – klubbens hjemmeside
 golfiden.no om banedesigneren
 golferen.no om åpningen av banen
 golf.no på banebesøk
 Norsk Golf på banebesøke for "Klubben i våre hjerter"
 Østlandets blad om konkursen i Krokhol Golf As
 Østlandets Blad om golfbanene i Follo: Lav snobbefaktor på Krokhol
 Østlandets blad om skjenkeforbud
 Østlandets blad med mer om skjenkeforbud
 Østlandets blad om planleggingsprosessen

Krokhol golfklubb