alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Marita Traaen

Marita Traaen (født 11. april 1993) oppvokst i Rollag er en norsk skuespiller som høsten 2009 fikk en rolle som skuespiller i «Hotel Cæsar» i rollen som Runa, datteren til Bea. Traaen vant audition for rollen, og resultatet ble offentliggjort på God kveld Norge 2. mai 2009.

Vinteren 2013 var Traaens siste episode i såpserien. Karakterene hennes dør etter en sykdomsperiode med leukemi.

Eksterne lenker 
 
   Sjekker inn på Hotel Cæsar i kveld Laagendalsposten
  Her dør Cæsar-Runa Se & Hør

Norske skuespillere
Skuespillere i Hotel Cæsar
Fyrstikkalleen skole

Fyrstikkalleen skole, også kalt «F21», er en 8–13-skole i Fyrstikkalleen 21 ved Fyrstikktorget på Helsfyr i Oslo, skolen ble etablert i august 2010. Bygget er arkitektonisk utformet av Arkitektkontoret GASA AS og er integrert i lokalene til den gamle fyrstikkfabrikken til Nittedal Tændstikfabrik. Skolens areal er 15 000 kvadratmeter inkluderert barnehage, bibliotek og en flerbrukshall.

Skolen kalles «F21» på grunn av skolens adresse, Fyrstikkalleen 21. «F21» var også arbeidstittelen til skolen under byggeprosessen. Skolen er Norges eneste kombinerte ungdoms- og videregående skole, såkalt 8-13-skole.

Studietilbud på videregående 
 Informasjonsteknologi og medieproduksjon, yrkesfaglig Vg1 og Vg2
 Medier og kommunikasjon, studieforberedende Vg1, Vg2 og Vg3
 Studiespesialisering Vg1 og Vg2 med programområdene for realfag og språk, samfunnsfag og økonomi (SSØ)

Rektorer 
 Mari Indregard (2021–)
 Marianne Mette Stenberg (2020–2021, fra Majorstuen skole, til direktørstilling i UDA)
 Mari Indregard (2019–2020, fungerende)
 Erlend Skåltveit (2015–2019, til Bjørnholt videregående skole)
 Morten Olsen (2012–2015, til Foss videregående skole)
 Eva Blomfeldt (2011–2012, midlertidig), fra Hartvig Nissens skole, til Oslo Katedralskole)
 Per Bjarne Elle (2010–2011 til Nannestad videregående skole)

Referanser

Eksterne lenker 
 Skolens hjemmeside
 F21s nettmagasin
 Byggeprosjektet
 Offisiell åpning
 Fine bilder av skolegården og skolebygget
 Bildekatalog på Google

Ungdomsskoler i Oslo
Videregående skoler i Oslo
Skoler i bydel Gamle Oslo
Utdanningsinstitusjoner etablert i 2010
Byggverk fullført i 2010
Knut Flovik Thoresen

Knut Flovik Thoresen (født 19. mai 1971) er en norsk forfatter og historiker fra Arendal, tidligere kaptein i Forsvaret, og har blant annet jobbet som historiker for krigsseilerregisteret i Kristiansand.

Thoresen har mastergrad i historie ved Universitetet i Agder. Han har også militærbakgrunn fra det norske Forsvaret, og har blant annet tjenestegjort i Libanon, Bosnia, Kosovo og Afghanistan. I 2015 var han obeservatør for OSCE i Luhansk. Han har flere bokutgivelser med militærhistorie og andre verdenskrig som tema. Boken Til Norge for å dø er oversatt til serbisk med tittelen У Норвешку, у смрт, og utgitt på Katena mundi forlag, Beograd, 2015 og boken En verden i flammer er oversatt til engelsk og utgitt på Page publishing, New York, 2022. Thoresen har bidratt som historiker i TV serien frontkjemperne som ble vist på Nrk i 2021 og som historisk konsulent i filmen  Dødsleiren i Karasjok og de gode hjelperne fra 2022.

Bibliografi 
 Thoresen, Knut Flovik: Flight officer Tickner's siste tokt, Langemyr forlag 1990, ISBN 8299131383
 Thoresen, Knut Flovik: Frontkjemperne på Balkan 1941-1945, sett i historisk sammenheng, Eget forlag, 2007
 Thoresen, Knut Flovik: En verden i flammer, frontkjemperen Bjarne Dramstads egen historie, Historie & kultur, 2009, ISBN 9788292870211
 Thoresen, Knut Flovik: Soldat på vestfronten, historien om Alf Dramstad, Historie & kultur, 2010, ISBN ISBN 9788292870396
 Thoresen, Knut Flovik: Forsvarets skole i etterretnings- og sikkerhetstjeneste 1954-1990, 2011, ISBN 9788299862004
 Thoresen, Knut Flovik: Brenden, Geir, : Norske offiserer i Waffen-SS, Historie & kultur, 2012, ISBN 9788292870648
 Thoresen, Knut Flovik: To brødre i krig, Historie & kultur, 2013, ISBN 9788292870778
 Thoresen, Knut Flovik: Jernkors og penn, Historie & kultur, 2013, ISBN 9788292870839
 Thoresen, Knut Flovik: Til Norge for å dø, Forlaget Kristiansen, 2013, ISBN 9788292844267
 Thoresen, Knut Flovik: Nordmenn i Fremmedlegionen fra 1831 til 2017, Historie & kultur 2017 ISBN 9788283230147
Thoresen, Knut Flovik: Nordmenn i krig 1850 - 2019, Historie & kultur 2019 ISBN 9788283230253
Thoresen, Knut Flovik: Narvik 1940, Fremmedlegionen i kamp for Norge, Historie & kultur 2020 ISBN 9788283230291
Thoresen, Knut Flovik: De ga sitt liv for Norge i 1940, Historie & kultur 2020 ISBN 9788283230307
Thoresen, Knut Flovik: Brennpunkt Mogadishu, Norske FN-soldater i krig, Historie & kultur 2021 ISBN 9788283230376
Thoresen, Knut Flovik: To verdenskriger, historien om en norsk krigshelt, Historie & kultur 2022 ISBN 978-82-8323-038-3

Referanser

Eksterne lenker 
 «Nyanserer vårt bilde av krigen», Aftenposten 29. august 2010. Omtale av bøkene om brødrene Dramstad.

Personer fra Arendal kommune
Norske offiserer
Norske sakprosaforfattere
Norske militærhistorikere
Norske krigshistorikere
Bredtvet

Bredtvet (også skrevet Bredtveit og Bredtvedt) er et strøk i bydel Bjerke i Groruddalen nordøst i Oslo. Området er en åsrygg beliggende mellom Veitvet i vest og Kalbakken i øst. Riksvei 4, Trondheimsveien danner grensen mot Rødtvet og Lillomarka i nord og over Østre Aker vei ligger bydel Alna i sør.

Navnet kommer fra norrøn breidr og tveit for en bred rydning eller utskilt jorde.

Bredtveit gård
Bredtveit gård var tidligere en storgård. Den er ikke nevnt i skrifter fra middelalderen, men var krongods og er notert solgt i 1662. Gården er kjent som hjemmet til lekpredikant Hans Nielsen Hauge fra 1817 til 1824. i 1929 kjøpte kommunen gården og husene er siden revet. På gården ble Bredtvet kirke bygget i 1977. En obelisk med minneplate over Hauge er reist i kirkehagen. 

Bredtveit kvinnefengsel ligger like nord for kirken. Bygget til den nedlagte Bredtvet videregående skole ligger på sørsiden av kirken, mens Statpeds kempetansesentra, Bredtvet kompetansesenter og Torshov kompetansesenter ligger mot sørøst.
Herbert Simon

Herbert Alexander Simon (født 15. juni 1916, død 9. februar 2001) var en amerikansk informatiker, statsviter, økonom og psykolog hvis forskning omfattet informatikk, kognitiv psykologi, administrasjon og ledelse, økonomi, vitenskapsfilosofi, sosiologi og statsvitenskap.  Han virket det meste av livet ved Carnegie Mellon University. Med nesten tusen ofte svært høyt sitert publikasjoner er  han en av de mest innflytelsesrike samfunnsvitere i det 20. århundre. 

Simon var en polyhistor og blant grunnleggerne av flere av dagens viktige vitenskapelige domener, blant annet kunstig intelligens, informasjonsbehandling, beslutningstaking, problemløsning, oppmerksomhetsøkonomi, organisasjonsteori, komplekse systemer og computer-simulering av vitenskapelige funn. Han dannede vilkårene avgrenset rasjonalitet og satisficing, og var den første til å analysere arkitekturen av kompleksitet og å foreslå en fortrinnsrett vedlegg mekanisme for å forklare makt lov distribusjoner. 

Han fikk også mange utmerkelser gjennom livet. Disse inkluderer: ACMs Turning-pris for "grunnleggende bidrag til kunstig intelligens, psykologi av menneskelig erkjennelse, og liste behandling" (1975); Nobels minnepris i økonomi "for hans banebrytende forskning på beslutningsprosessen innenfor økonomiske organisasjoner "(1978), National Medal of Science (1986) og TFOs Award for Outstanding Lifetime Contributions to Psychology (1993).

Referanser

Eksterne lenker 

Informatikere fra USA
Økonomer fra USA
Psykologer fra USA
Vitenskapsteoretikere
Nobelprisvinnere fra USA
Personer fra USA av tysk opphav
Mottagere av Turing-prisen
Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel
Personer fra Milwaukee
Fødsler i 1916
Dødsfall i 2001
Jan Olav Gatland

Jan Olav Gatland (født 14. mars 1949 på Osterøy) er pensjonert førstebibliotekar ved Universitetsbiblioteket i Bergen og sakprosaforfatter. Han har arbeidet som kritiker og tidsskriftredaktør. Gatland har publisert en rekke bøker og artikler, hovedsakelig om litteratur.

Bibliografi 
 Antonin Artaud: Blodsprut, utvalg og gjendiktning, Oktober forlag, 1984, ISBN 82-7094-337-1
 Frå mann til mann. Dikt om menns kjærleik til menn, utvalg og gjendiktning, Oktober forlag, 1986, ISBN 8270944297
 Mellom linjene. Homofile tema i norsk litteratur, Aschehoug 1990, ISBN 82-03-16338-6
 Jean Genet: Querelle, oversettelse og etterord, Tiden forlag, 1994, ISBN 82-10-03741-2
 Amor librorum nos unit. Universitetsbiblioteket i Bergen 1825–1996, red. + medforfatter, UB Bergen, ISBN 82-7293-030-7
 Teaterteori. Klassiske og moderne tekster, redaktør og oversettelse, Pax forlag, 1998, ISBN 9788253019277
 Joris-Karl Huysmans: Mot strømmen, oversetter og etterord, 1998, ISBN 9788274880870
 Mitt halve liv. Bjørnstjerne Bjørnsons vennskap med Clemens Petersen og andre menn, Kolofon forlag, 2003, ISBN 9788230000069
 Det andre mennesket. Eit portrett av Åsmund Sveen, Samlaget, 2004, ISBN 9788252162974
 Det litterære liv. Rolv Thesen og hans tid, Vigmostad & Bjørke 2006, ISBN 9788241904523
 Torvald Tu. Eit diktarliv, Samlaget, 2008, ISBN 9788252172126
 Ord og orgasme. Ein biografi om Ola Raknes, Samlaget, 2010, ISBN 9788252175615
 Olav Dalgard. Ein biografi. Samlaget, 2013, ISBN 9788252178739
 Romantiske vennskap. Sjelevenner i norsk kultur. Samlaget, 2016, ISBN 9788252190014
Ein driftig djevel i Bergen. Historia om Mons Litlere. Samlaget, 2018, ISBN 9788252195552
Lars Berg. Rikspornograf og kulturforkjempar. Samlaget 2020, ISBN 9788234002861

Referanser

Kilder 
 «Jan Olav Gatland» hos allkunne.no

Eksterne lenker  

Norske forfattere
Fødsler i 1949
Flerbruksbil

Flerbruksbil (engelsk: multi purpose vehicle, MPV) er en personbil som er en blanding mellom en minibuss og en forvokst stasjonsvogn.
Denne typen bil har mange praktiske fordeler, stor plass, mange seter og lett inn- og utstigning, en stor fordel for barnefamilier.

En flerbruksbil er et praktisk kjøretøy med utallige muligheter for å innrette setearrangementet etter det spesifikke behov. Man kan velge mellom å ha mange seter i bruk og litt bagasjeplass eller få seter og mye bagasjeplass.

Det er viktig at adgangen til bagasjerommet er enkel, at åpningen er stor og lessekanten lav. Bagasjerommet i de fleste flerbruksbiler rommer mellom 350 og 500 liter, det vil si at plassen omtrent fordobles når setene tas ut eller bare legges ned. Mange flerbruksbiler er utstyret med spesielle og praktiske setearrangementer.

Flerbruksbiler er typisk fem, seks eller syvsetede. To av de flerbruksbiler som finnes på det norske markedet, Fiat Multipla og Honda FR-V har tre forseter,

En fordel ved en flerbruksbil, utover plassen og innretningsmulighetene, er inn- og utstigningsforholdene. Da bilen er høyere enn en alminnelig stasjonsvogn, kommer folk lett inn og ut, og for barnefamiliene er det lett å få barna plassert i barnestoler og seler.

Mange regner Stout Scarab fra 1932 som den første flerbruksbilen.

Referanser 

Biltyper
Stein Lorentzen

Stein Blom Lorentzen (født 21. august 1918 i  Kristiania, død 25. april 2002 i Oslo) var en norsk jazzmusiker (trommer), mest aktiv under og etter den andre verdenskrig.

Han spilte i kvartetten Hot Dogs med
Rowland Greenberg trompet,
Fren Dahl piano og
Fred Lange-Nielsen bass.  Denne
var et slags husband for Oslo Swing Club på 1940-tallet der
det blant andre spilte med internasjonale gjester som
Jack Butler trompet.  Gitaristen Ole Wegger var også med
en tid.
Videre ledet han sitt eget Stein Lorentzen Big Band
med de meget unge Carsten Klouman piano, Erik Løchen bass og
Bjarne Nerem saksofon som medlemmer.  Hans trommespill er i dag
å høre på samleutgivelsene av Rowland Greenberg (Portrait, 2001) 
og Robert Normann (Sigarett stomp).

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske jazztrommeslagere
Storband
Personer fra Oslo
Larsbergtunnelen

Larsbergtunnelen er en veitunnel i Storfjord kommune i Troms. Tunnelen ble åpnet i 1975, og er en del av Europavei 6 og går gjennom Larsbergfjellet i Larsbergbukta mellom Skibotn og Birtavarre. Den er 505 meter lang.

Før tunnelen og resten av veien ble åpnet, var nåværende fylkesvei 868 og ferjesambandet Lyngseidet–Olderdalen en del av riksvei 6 (den var for dårlig for en europavei).

Se også 
 Isfjelltunnelen
 Nordnestunnelen
 Skardalstunnelen
 Veitunneler i Norge

Eksterne lenker 
 Larsbergtunnelen på Google StreetView

Veitunneler i Troms og Finnmark
Tunneler på E6 (Norge)
Veier i Storfjord
Tunneler åpnet i 1975
Steinfjordtunnelen

Steinfjordtunnelen er en tunnel i Berg kommune i Troms som binder bygdene Steinfjord (Berg) og Skaland sammen. Den er 1 290 meter lang og er en del av fylkesvei 862. Tunnelgjenmomslaget var natt til 17. mars 1972.

Maksimum kjørehøyde i tunnelen er 4,20 meter.

Se også 
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Tunneler åpnet i 1972
1972 i Norge
Fylkesvei 862
Skalandtunnelen

Skalandtunnelen er en 1 894 meter lang tunnel i Berg kommune i Troms. Den er går gjennom Stormoa (Senjas nest høyeste fjell) og er en del av fylkesvei 862. 

Maksimal kjørehøyde i tunnelen er 4,30 meter.

Se også 
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
1987 i Norge
Tunneler åpnet i 1987
Fylkesvei 862
Hamntunnelen

Hamntunnelen er en 35 meter lang tunnel i Berg kommune i Troms. Den er en del av fylkesvei 86.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Tunneler åpnet i 1963
Hestentunnelen

Hestentunnelen er en tunnel i Berg kommune i Troms. Den er 343 meter lang og er en del av fylkesvei 862. Tunnelen åpnet i 1978. Maksimum kjørehøyde i tunnelen er 4,20 meter.

Som en av flere veitunneler på Senja har Hestentunnelen sykkelvarsling hvor man trykker på en knapp for så å varsle bilistene om at det er syklist i tunnelen.

Se også 
Breitindtunnelen
Otervika rasoverbygg
Svarthollatunnelen
Veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
1978 i Norge
Tunneler åpnet i 1978
Fylkesvei 862
Svarthollatunnelen

Svarthollatunnelen er en tunnel i Berg kommune i Troms. Den er 328 meter lang og er en del av fylkesvei 862.

Maksimal kjørehøyde i tunnelen er 4,20 meter.

Se også 
Breitindtunnelen
Hestentunnelen
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Tunneler åpnet i 1978
1978 i Norge
Fylkesvei 862
Breitindtunnelen

Breitindtunnelen er en tunnel i Berg kommune i Troms. Den er 920 meter lang og er en del av fylkesvei 862. Tunnelen åpnet i 1978. Maksimum kjørehøyde i tunnelen er 4,20 meter.

Som en av flere veitunneler på Senja har Breitindtunnelen sykkelvarsling hvor man trykker på en knapp for så å varsle bilistene om at det er syklist i tunnelen.

Se også 
Svartholla tunnel
Bratthesten tunnel
Veitunneler i Norge
Liste over veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Tunneler åpnet i 1978
1978 i Norge
Fylkesvei 862
Ørnfjordtunnelen

Ørnfjordtunnelen er en veitunnel på grensen mellom Lenvik og Berg kommune i Troms. Den binder Fjordgård i Ørnfjorden på Senja med omverden. Tunnelen går gjennom fjellet Daven. Tunnelen er 870 meter lang, og er en del av fylkesvei 7884, som er veiforbindelsen til fiskeværet. Kommunegrensen går midt inni tunnelen.

Se også
Fjordgårdtunnelen
Fjordgård rørtunnel
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
1975 i Norge
Tunneler åpnet i 1975
Fjordgård rørtunnel

Fjordgård rørtunnel er en veitunnel i Lenvik kommune i Troms. Tunnelen går under et rasfarlig område i Ørnfjorden på Senja. Tunnelen er 171 meter lang, og er en del av fylkesvei 7884, som er veiforbindelsen til fiskeværet Fjordgård.

Se også
Fjordgårdtunnelen
Ørnfjordtunnelen
Veitunneler i Norge

Eksterne lenker
 Fjordgård rørtunnel på Google StreetView

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
Fjellsendentunnelen

Fjellsendentunnelen er ei veitunnel i Lenvik kommune i Troms. Tunnelen går gjennom Fjellsenden på Senja og sammen med Riventunnelen binder Husøy med omverden. Tunnelen er 765 meter lang, og er en del av fylkesvei 7886, som er veiforbindelsen til fiskeværet.

Se også
Riventunnelen
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
1983 i Norge
Tunneler åpnet i 1983
Riventunnelen

Riventunnelen er ei veitunnel i Lenvik kommune i Troms. Tunnelen går gjennom fjellet Riven på Senja, og sammen med Fjellsendentunnelen forbinder den Husøy med omverdenen. Tunnelen er 935 meter lang, og er en del av fylkesvei 7886, som er veiforbindelsen til fiskeværet.

Se også
Fjellsendentunnelen
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Troms og Finnmark
Veier i Senja
1983 i Norge
Tunneler åpnet i 1983
Tremenning

Tremenning betegner på norsk et slektskapsforhold mellom to personer i tredje ledd; etterkommere i tredje generasjon. En tremenning er en slektning som er barn av søskenbarnet (fetteren eller kusinen) til mor eller far, ens filleonkel og -tante. Tremenninger har minst én oldeforelder felles, men ikke felles foreldre eller besteforeldre. Tilsvarende brukes firmenning, femmenning osv. om ledd videre i slekten. På engelsk brukes benevnelsen second cousin. 

Familie
3 (tall)
Wallander – Luftslottet

Luftslottet er en svensk film fra .

Handling
I samfunnet Soldala bor de fine folkene, med sine perfekte hus og dyre biler. Kvinnene bruker tiden sin på skjønnhetssalongen, på yoga og passe hverandres barn. Men bak den plettfrie fasaden skjuler det seg så vel økonomiske, vennskaplige som ekteskaplige problem og fasaden begynner sakte å raseres når Soldalas svarte får Greger Stehn blir funnet forgiftet…

Om filmen
Luftslottet er den tiende wallanderfilmen i serien. DVD-en utkom den 23. august .

Rolleliste

Eksterne lenker  
 

Kurt Wallander
Xan Krohn

Christian Cornelius (Xan) Krohn (født 15. juni 1882  i Bergen, død  30. oktober  1959 i Oslo) var en norsk billedkunstner som arbeidet mange år i Russland.

Bakgrunn og virke 
Han studerte først ved Den kongelige tegneskole 1899-1902, via Konstföreningens Ritskola Helsingfors, og fra 1905 ved Det russiske kunstakademiet i St. Petersburg under Russlands mest betydelige realist, Ilja Repin. Omkring 1906 gikk han på akademiet til Simon Hollósy (1857–1918) i München, så til Paris hvor han hadde lærere innen flere av tidens kunstretninger.  I 1907 giftet han seg og ble bosatt i Kiev. Under oppholdet i Russland var han tilknyttet bevegelsene Mir iskusstva («Kunstens verden») og Bubnovy valet («Ruter knekt»). 

Fram til 1917 var han mest i Russland, men revolusjonen i 1917 gjorde at paret flyttet til Oslo. Xan kom seg etter hvert rundt og besøkte flere land både i Afrika og Asia (jordomseiling). Reisevirksomheten ble en del av hans liv, og stoppet ikke selv om han bosatte seg i Oslo. Han livnærte seg i perioder som dekorasjonsmaler både ved Nationaltheatret og i Moskva. Han drev også som steinhugger. I 1925 laget han altertavlen i Totenviken kirke. Den består av to deler: et glassmaleri, som fremstiller «Jesus velsigner de små barna», og et freskomaleri med tittelen «Nattverdens innstiftelse».

Kunsten hans bærer spor av de fleste av datidens retninger. Hans hovedarbeider dreide seg om landskaper, men også aktbilder, portretter og, i likhet med sin ektefelle, også blomsterbilder.  Han har hatt separatutstillinger i Odessa, St. Petersburg og Kiev, (visstnok også i Moskva og Riga). I Norge har han stilt ut i samtlige større kunstforeninger, foruten å ha hatt bilder på Høstutstillingen.  Han har også utført fresker i Det georgiske museum i Tblisi.

Familie 
Xan var sønn av Conrad Peter Krohn (1845–) og Ingeborg Severine Christine Krüger (1850–1910). Faren var skipskaptein med familie fra Farsund. Foreldrene skilte seg og mora emigrerte til USA i 1885  og faren emigrerte til USA i 1889. I 1907 giftet han seg altså med den russiske adelskvinnen og kunstnerinnen Julie de Holmberg (1882–1956) fra Kursk og de bosatte seg i Kiev. Med prestedattera Sonja Tresvinskaja fikk han sønnen Oleg (1914–44) som i likhet med sin datter Sonja Krohn  (født 1941) også ble billedkunstnere.

Utgivelser

Referanser

Litteratur 
 Sigrid Rømcke Thue, Xan Krohn i Norsk kunstnerleksikon, bind 2, s. 658–659.
 Kari Lien, Norges glemte avantgardist i Morgenbladet 18. januar 2008

Norske malere
Personer fra Bergen kommune
Fødsler i 1882
Dødsfall i 1959
Silbo gomero

Silbo gomero, også kjent som el silbo, er et plystrespråk som brukes av noen av innbyggerne på La Gomera i Kanariøyene for å kommunisere over de dype dalene på øya. Det ble utvikla av øyas første innbyggere, guanchene, for språket guanche. Plystrespråket spredde seg også til øyene Hierro, Tenerife og Gran Canaria. Da spanjolene okkuperte Kanariøyene på 1500-tallet, tilpassa de siste guanchene plystrespråket til spansk, mens guanche døde ut. El silbo sto i fare for å dø ut på 1900-tallet, men det er i dag obligatorisk undervisning i språket på skolene på La Gomera.

Språket har seks ulike lyder, og disse kan kombineres til mer enn 4000 forskjellige ord eller konsepter.

Siden 2009 har el silbo vært oppført på UNESCOs liste over mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.

Se også 

 Plystring
 Plystrespråk

Referanser

Litteratur
 Meyer, J., Meunier, F., Dentel, L. (2007). Identification of natural whistled vowels by non whistlers. Proceedings of Interspeech 2007.
 Trujillo, R., et al (2005). EL SILBO GOMERO. Materiales didácticos. Canary Islands: Consejería De Educación, Cultura y Deportes Del Gobierno De Canarias – Dirección General De Ordenación e Innovación Educativa. ISBN 84-689-2610-8.
 Carreiras M, López J, Rivero F, Corina D (2005). Linguistic perception: neural processing of a whistled language Nature 433 (7021): 31-32. PMID 15635400
 Trujillo, R. (1990). The Gomeran Whistle: Linguistic Analysis (English translation: J.Brent) . Santa Cruz de Tenerife: Library of Congress, Washington, DC (unpublished).
 Trujillo, R. (1978). EL SILBO GOMERO: análisis lingüístico. Santa Cruz de Tenerife: I. Canaria. ISBN 84-85543-03-3.
 Busnel, R.G. and Classe, A. (1976). Whistled Languages. New York: Springer-Verlag. ISBN 0-387-07713-8
 Classe A. (1957). The whistled language of La Gomera. Scientific American, 196, 111-124.
 Díaz Reyes, D. (2008). El lenguaje silbado en la Isla de El Hierro. Excmo. Cabildo Insular de El Hierro. Santa Cruz de Tenerife.

Eksterne lenker
 Silbo-gomero.com
 Undervisningsmateriale i silbo gomero
 The Gomeran Whistle: Linguistic Analysis
 Silbo Gomero – The Whistling Language
 MP3-fil med silbo gomero

Spansk
Plystrespråk
Kanariøyene
Immateriell kulturarv
Gomera