alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
DS «The City of New York»

«The City of New York» (1928–62) var en var en bark som flaggskip under Richard E. Byrd første Antarktisekspedisjon i 1928-1930.
Skipet ble bygget som selfangstskuta "Samson" ved Løgebergskåret verft i Arendal i 1884-85 av den lokale skipsbyggeren Tjøstolv Bastian Larsen. Skipet gikk av stabelen 15.juni 1885.

Historie
Skipet tilhørte rederiet Smith-Thommesen og ble bygd på rederiets eget verft på Løgebergskåret. Skipet ble bygget spesielt med tanke på å kunne bryte seg gjennom isen. Skipet ble brukt til ishavsfangst i nordområdene.
Overbeskatning, økte driftsutgifter og prisnedgang gjorde at Smith-Thommesen gav opp ishavsfangst på begynnelsen av 1900-tallet.
Selfangstskuta  ble i oktober 1907 solgt til O. M. Bugge i Trondheim for 145 000 kroner. Trønderen ønsket sammen med konsul August Fosse å drive sel- og bottlenosefangst i området mellom Jan Mayen og Grønland.
Skipet var i perioden 1919-1926 eid av et svensk kullkompani på Svalbard. Skipet gikk da under navnet «Bellsund».

I 1928 ble skipet solgt til den amerikanske polarfareren Richard E. Byrd, som gav det navnet etter skipets nye hjemmehavn. Byrd hadde blitt tipset om skipet fra Roald Amundsen. Byrd brukte «City of New York» som flaggskip på sin Antarktisekspedisjon i årene 1928-1930.. Byrds ekspedisjon ble i 1929 den første til å fly over Sydpolen.

Etter Antarktisekspedisjonen endte «City of New York» som museumsskip over Byrds polferd. Tusenvis av amerikanere besøkte skipet under Verdensutstillingen i Chicago (1933) og på utstillingen The Great Lakes Exposition i Cleveland (1937-1938).

Skipet havarerte 29. desember 1952, da det tok fyr og sank utenfor den canadiske byen Yarmouth på Nova Scotia. En storm noen dager senere slet skipet i stykker.

Titanic 
I et radiointervju med NRK i 1962 fortalte førsteoffiser Henrik Næss at "Samson" i 1912 hadde passert passasjerskipet RMS «Titanic» da sistnevnte holdt på synke. «Samson» imidlertid seilt forbi, da de antok at det et amerikansk oppsynsskip.

Referanser 

Skip fra 1885
Skip bygget i Norge
Norske polarskuter
Artikler i sjøfart-prosjektet
Dichelus

Dichelus er en slekt av biller som hører til familien oldenborrer og har larver som eter planterøtter.

Utseende 
Artene i denne slekten er overflatisk svært like på artene i slekten Heterochelus. Små til middelsstore, kraftige oldenborrer, hannene med kraftig forstørrede bakbein. Kroppen har mørk grunnfarge, men er mer eller mindre tett kledt med lysere skjell.

Levevis 
De voksne billene er dagaktive og finnes helst på blomster, der de eter pollen og nektar.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika, mest i den sørlige delen.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Hopliini-gruppen
 Stammen Heterochelini 
 Slekten Dichelus Lepeletier & Audinet-Serville, 1828 
 Dichelus acanthopus (Burmeister, 1844)
 Dichelus albolineatus Schein, 1958
 Dichelus andreaei Kulzer, 1960
 Dichelus collaris Kulzer, 1960
 Dichelus denticeps (Wiedemann, 1821)
 Dichelus dentipes (Fabricius, 1781)
 Dichelus duplosquamosus Schein, 1958
 Dichelus expansus Péringuey, 1902
 Dichelus expositus Harold, 1879
 Dichelus femoratus (Thunberg, 1818)
 Dichelus flavimanus (Burmeister, 1855)
 Dichelus flavipennis Blanchard, 1851
 Dichelus fulvipennis Kulzer, 1960
 Dichelus holosericeus (Burmeister, 1844)
 Dichelus holosquamosus Schein, 1958
 Dichelus kochi Schein, 1958
 Dichelus laticollis (Burmeister, 1844)
 Dichelus lucidus Péringuey, 1902
 Dichelus luctuosus Péringuey, 1902
 Dichelus lugubris Kulzer, 1960
 Dichelus minimus Kulzer, 1960
 Dichelus minor Schein, 1958
 Dichelus niger (Wiedemann, 1821)
 Dichelus nitidissimus (Burmeister, 1844)
 Dichelus pallidipennis Blanchard, 1851
 Dichelus peringueyi Schein, 1958
 Dichelus platynomus (Burmeister, 1844)
 Dichelus pseudoluctuosus Schein, 1958
 Dichelus pseudovittatus Schein, 1958
 Dichelus purelli Kulzer, 1960
 Dichelus simplicipes (Burmeister, 1844)
 Dichelus subpilosus Nonfried, 1891
 Dichelus tibialis Kulzer, 1960
 Dichelus villosus (Burmeister, 1844)
 Dichelus vittatus (Burmeister, 1844)
 Dichelus zuluanus Péringuey, 1902

Kilder 
 Liste over artene

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 1828
Echyra

Echyra er en slekt av biller som hører til familien oldenborrer og har larver som eter planterøtter.

Utseende 
Små til middelsstore, avlangt-ovale, mørkbrune oldenborrer. Oversiden er mer eller mindre tett kledt med lyse skjell. Beina er kraftige, men ikke så påfallende som hos mange andre Hopliinae.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er endemisk for Madagaskar, Komorene og omkringliggende øyer (Maskarenene).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Hopliini-gruppen
 Stammen Madahopliini Lacroix, 1997
 Slekten Echyra  Erichson, 1847 
 Echyra alternata Lacroix, 1997
 Echyra castanea Lacroix, 1997
 Echyra decorsei Lacroix, 1997
 Echyra delphinensis Lacroix, 1997
 Echyra denisae Lacroix, 1997
 Echyra elegans Lacroix, 1997
 Echyra elongata Lacroix, 1997
 Echyra grisea Lacroix, 1997
 Echyra griveaudi Lacroix, 1997
 Echyra latecostata (Fairmaire, 1901)
 Echyra lokobensis Lacroix, 1997
 Echyra margaritacea (Burmeister, 1844)
 Echyra marmorea (Blanchard, 1851)
 Echyra morio (Burmeister, 1844)
 Echyra nasuta Lacroix, 1997
 Echyra oberthuri Lacroix, 1997
 Echyra perrieri Lacroix, 1997
 Echyra perroti Lacroix, 1997
 Echyra pruinosa (Fairmaire, 1903)
 Echyra robinsoni Lacroix, 1997
 Echyra semissaria Lacroix, 1997
 Echyra setosa Lacroix, 1997
 Echyra squarrosa (Burmeister, 1844)
 Echyra stigmatopyga (Fairmaire, 1901)
 Echyra tenuitarsis (Fairmaire, 1903)
 Echyra tsaratanensis Lacroix, 1997
 Echyra umbrina (Fairmaire, 1886)

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Echyra elegans
 Bilde av Echyra umbrina

Oldenborrer
Dyr formelt beskrevet i 1847
Michaeloplia

Michaeloplia er en slekt av biller som hører til familien oldenborrer og har larver som eter planterøtter.

Utseende 
Små til middelsstore, brunlige oldenborrer. Hannene har forstørrede bakbein. Oversiden er mer eller mindre tett kledt med lyse skjell.

Levevis

Utbredelse 
Slekten er endemisk for Madagaskar, Komorene og omkringliggende øyer (Maskarenene).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Hopliini-gruppen
 Stammen Madahopliini Lacroix, 1997
 Slekten Michaeloplia Lacroix, 1997 
 Michaeloplia alboscutata Lacroix, 1997
 Michaeloplia diversa Lacroix, 1997
 Michaeloplia elongata Lacroix, 1997
 Michaeloplia fallaciosa Lacroix, 1997
 Michaeloplia fusca Lacroix, 1997
 Michaeloplia griveaudi Lacroix, 1997
 Michaeloplia jacobusi Lacroix, 1997
 Michaeloplia libita Lacroix, 1997
 Michaeloplia lokobensis Lacroix, 1997
 Michaeloplia marmorata Lacroix, 1997
 Michaeloplia michaeli Lacroix, 1997
 Michaeloplia minuta Lacroix, 1997
 Michaeloplia montana Lacroix, 1997
 Michaeloplia obscura Lacroix, 1997
 Michaeloplia ocellata Lacroix, 1997
 Michaeloplia opaca Lacroix, 1997
 Michaeloplia pauliani Lacroix, 1997
 Michaeloplia peyrierasi Lacroix, 1997
 Michaeloplia pilosa (Blanchard, 1851)
 Michaeloplia plagulata (Fairmaire, 1897)
 Michaeloplia prolata Lacroix, 1997
 Michaeloplia ralla Lacroix, 1997
 Michaeloplia tristis Lacroix, 1997
 Michaeloplia velutina (Fairmaire, 1897)
 Michaeloplia vicaria Lacroix, 1997

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Michaeloplia jacobusi
 Bilde av Michaeloplia plagulata

Oldenborrer
Dyr formelt beskrevet i 1847
Mashrek

Mashrek (arabisk: مشرق), også skrevet Mashreq og Mashriq er den delen av den arabiske verden som ligger øst for Egypt. Dette vil si landene Libanon, Palestina, Jordan, Syria, og Egypt. Området, sammen med følgebegrepet Maghreb – som betegner områdene vest for Nilen – utgjør mesteparten av den arabiske verden, og huser ca. 1,7% av verdens befolkning.

Mashrek-området huser flere pilegrimssteder, og noen muslimer anser stedet som et sted med stor religiøs legitimitet. Mashrek-lærdom blir også høyt ansett av lærde fra Mahgreb.

Etymologi
Navnet kommer av det arabiske verbet «sharaqa» (شرق), som betyr «å skinne», «opplyse», eller «stråle», samt «å stå opp». Navnet refererer til retningen solen står opp fra, nemlig øst, og kan oversettes til «soloppgangens land».

Se også 
Den fruktbare halvmåne
Sivilisasjonens vugge
Stor-Syria
Levanten
Maghreb
Mesopotamia

Referanser 

Midtøsten
Levanten
Microplidus

Microplidus er en slekt av biller som hører til familien oldenborrer (Melolonthidae).

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, utviklingen kan gjerne ta 2-3 år. De voksne billene besøker gjerne blomster, men aktivitetsperioden er kort.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 
 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Slekten Microplidus Péringuey, 1902 
 Microplidus abdominalis Burgeon, 1945
 Microplidus albifrons Moser, 1918
 Microplidus albiger (Burmeister, 1855)
 Microplidus algoensis Péringuey, 1902
 Microplidus benitoensis Moser, 1918
 Microplidus binotatus Péringuey, 1902
 Microplidus cinereus Moser, 1918
 Microplidus cinerovittatus Schein, 1956
 Microplidus collarti Burgeon, 1945
 Microplidus decemlineatus Burgeon, 1945
 Microplidus flavidus Moser, 1918
 Microplidus fulvovittis Brancsik, 1896
 Microplidus griseovestitus Moser, 1918
 Microplidus luctuosus (Boheman, 1857)
 Microplidus modestus Schein, 1956
 Microplidus persimilis Péringuey, 1902
 Microplidus pumilus (Boheman, 1857)
 Microplidus ruandanus Schein, 1956
 Microplidus stabilis Péringuey, 1902
 Microplidus urundianus Schein, 1956
 Microplidus usambaranus Moser, 1918
 Microplidus vulgus Péringuey, 1902

Kilder 
 Oversikt over artene

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 1902
Nadine Angerer

Nadine Marejke Angerer (født 10. november 1978 i Lohr) er en tysk kvinnelig fotballmålvakt. Hun spiller for Portland Thorns FC i NWSL, og er kaptein på det tyske landslaget.

13. januar 2014, ble Angerer ble kåret til FIFA World Player of the Year som den første målvakt – mann ellere kvinne – til å vinne prisen for årets beste spiller. Hun vant også prisen for beste kvinnelige spiller i Europa i 2013, den første noensinne til å vinne den prisen.

13. mai 2015, annonserte Angerer at hun kom til å legge opp etter sesongslutt.

Landslag 

Angerer debuterte for det tyske landslaget i august 1996 mot Nederland. Hun fikk raskt spille fem landskamper før hun ble Tyskland andrevalg bak Silke Rottenberg det neste tiåret. I denne perioden vant hun seks medaljer med landslaget – uten å spille én eneste kamp: VM-gull i 2003, OL-bronser i 2000 og 2004, samt tre EM-gull i 1997, 2001 og 2005.

Etter at Rottenberg pådro seg en korsbåndskade, ble Angerer utnevnt til førstemålvakt foran VM i 2007. Hun slapp ikke inn ett eneste mål under mesterskapet, inkludert en strafferedning fra Marta i finalen mot Brasil, og satt dermed rekord for antall minutter uten innslupne mål på 540 minutter.

De neste to årene tok Angerer en ny OL-bronse i 2008 og sitt fjerde EM-gull i 2009, og etter VM i 2011, hvor Angerer spilte sin hundrede landskamp, overtok hun kapteinsbindet fra Birgit Prinz.

Under finalen av Fotball-EM i 2013 mot Norge, reddet Angerer to straffer som sikret henne sitt femte og Tysklands åttende EM-gull.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Tyske fotballspillere
Europamestere i fotball
Verdensmestere i fotball
Olympiske bronsemedaljevinnere for Tyskland
Spillere i VM i fotball for kvinner 1999
Medaljevinnere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 2000
Fotballspillere under Sommer-OL 2000
Spillere i VM i fotball for kvinner 2003
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 2004
Fotballspillere under Sommer-OL 2004
Spillere i VM i fotball for kvinner 2007
Medaljevinnere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Tyskland under Sommer-OL 2008
Fotballspillere under Sommer-OL 2008
Spillere i VM i fotball for kvinner 2011
Spillere i VM i fotball for kvinner 2015
Personer fra Landkreis Main-Spessart
Olympiske medaljevinnere i fotball
Lykabettos

Lykabettos eller Lykavittos (gresk: Λυκαβηττός) er en høyde i Athen, Hellas som med sine 300 meter over havet rager over Athen. Det vokser furutrær ved foten, og der ligger et kapell fra 1800-tallet tilegnet St. Georg, et teater og en restaurant.

Høyden er et poulært turistmål som kan nås med kabelbane. Den har sin nedre endestasjon ved Kolonaki i Aristippougaten. Lycabettushøyden forekommer i mange legender. Ifølge enkelte historier, var høyden et fristed for ulver, (lykos på gresk.), noe som kan forklare opprinnelsen til navnet («stedet (høyden) hvor ulvene gikk»).

Teater 
Høyden har et stort friluftsteater,  amfiteater, øverst på toppen hvor mange greske og internasjonale artister har holdt konserter. Blant disse er f.eks.:
 Ray Charles, amerikansk sanger
 Joan Baez, amerikansk fokemusiker
 B.B. King, amerikansk bluesmusiker
 Chuck Berry, amerikansk gitarist
 Jerry Lee Lewis, amerikansk pianist
 James Brown, amerikansk gospelsanger
 Bob Dylan, amerikansk musiker og poet
 Al Di Meola, amerikansk jazzgitarist
 Gary Moore, irsk gitarist
 Peter Gabriel, engelsk fløytist
 Black Sabbath, engelsk heavy metal band
 Nick Cave, australsk musiker
 Pet Shop Boys, britisk pop-duo
 Massive Attack, britisk hard-rock gruppe
 Whitesnake, britisk hard-rock band
 Tracy Chapman, amerikansk sanger
 Patti Smith, amerikansk musiker
 Vanessa Mae, engelsk ¨musiker, pop og klassisk
 Brian Ferry, engelsk sanger

Galleri

Kilder 
 Boguslawski, Alexander (2000). "Lykavittos Hill." Besøkt 30. august  2005.

Eksterne lenker 
 

Athen
Hellas' geografi
Felipe Anderson

Felipe Anderson Pereira Gomes (født 15. april 1993) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den italienske klubben SS Lazio.

Han signerte en femårskontrakt for Lazio den 25. juni 2013 for en overgangssum på 7,8 millioner euro. Den 7. juni 2015 debuterte han for det brasilianske landslaget i en treningskamp mot Mexico, en kamp de vant 2-0.

Han tok gull under Sommer-OL 2016.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Profile at Santos FC 
 ogol 
 soccerway

Brasilianske fotballspillere
Fotballspillere for Santos FC
Fotballspillere for SS Lazio
Fotballspillere for West Ham United FC
Fotballspillere for FC Porto
Deltakere for Brasil under Sommer-OL 2016
Fotballspillere under Sommer-OL 2016
Medaljevinnere under Sommer-OL 2016
Fødsler i 1993
Olympiske medaljevinnere i fotball
Ingrid Schjelderup

Ingrid Schjelderup (født 21. desember 1987 i Oslo) er en norsk tidligere fotballspiller.

Karriere

Klubb 
Etter 7 år med  forlot Schjelderup klubben i november 2009 sammen med Nora Holstad Berge til fordel for den svenske klubben  i Damallsvenskan.

Etter én sesong med , signerte Schjelderup i januar 2014 for .

Har signert for Eskilstuna United, Sverige for 2016 sesongen

Signerte for Vålerenga i januar 2018.

Landslag 
Schjelderup debuterte for det norske A-landslaget i mars 2009 mot Danmark under Algarve Cup.

Hun ble 14. mai 2015 tatt ut i den norske troppen til VM i fotball for kvinner 2015..

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil hos Svenska Fotbollförbundet

Norske fotballspillere
Norske damelandslagsspillere i fotball
Fotballspillere for Kolbotn IL
Fotballspillere for Linköpings FC
Fotballspillere for Stabæk Fotball
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Spillere i VM i fotball for kvinner 2015
Personer fra Fredrikstad kommune
Norske fotballspillere i Sverige
Norske fotballspillere i Italia
Svein Lund

Svein Lund (født 15. oktober 1951 i Porsgrunn) er en norsk fagbokforfatter og miljøaktivist. Han var hovedredaktør for seksbindsverket Samisk skolehistorie/Sámi skuvlahistorjá (2005–2013). 

Lund har fagbrev som maskinarbeider og industrimekaniker og har arbeidd i industrien og som lærer i videregående skole. Han er bosatt i Guovdageaidnu.

Bibliografi 

 Vaksenopplæring for samar – ei undersøking for UNESCO, Nordisk samisk institutt 2000 
 Samisk skole eller Norsk standard? Reformene i det norske skoleverket og samisk opplæring, Davvi Girji 2003, ISBN 8273745155
 Sámi skuvla vai "Norsk standard"? Norgga skuvlaođastusat ja sámi oahpahus, Davvi Girji 2003, ISBN 8273741575
 Jernarbeid i samisk tradisjon / Ruovdebargu sámi árbevierus, Davvi Girji 2009, ISBN 9788273747563
 Samisk skolehistorie / Sámi skuvlahistorjá (hovedredaktør), Davvi Girji 2005–2013, seks bind
 Gull, gråstein og grums, bind 1–4, Davvi Girji 2015-19
Vindkraft eller reindrift? Motvind 2020

Eksterne lenker 
 Svein Lunds nettsted
 Nettsted for Samisk skolehistorie
 Nettsted om gruver

Norske sakprosaforfattere
Fødsler i 1951
Max Eberl

Max Eberl (født 21. september 1973 i Bogen) er en tysk fotballeder og tidligerefotballspiller som er sportsdirektør for RB Leipzig.

Karriere 
Eberls profesjonelle fotballkarriere begynte i 1991 som forsvarsspiller hos Bayern München. Som ung spiller med stort potensial, representerte Eberl Tyskland i ungdoms-VM i fotball i Australia i 1993. Under mesterskapet spilte han fra start i gruppespillkamper mot Ghana og Portugal.

Etter å kun ha spilt én Bundesligakamp for Bayern München over to sesonger, skiftet Eberl lag til VfL Bochum og 2. Bundesliga. Der ble han i fire sesonger (2 sesonger i Bundesliga, og 2 sesonger i 2. Bundesliga) før han signerte for Greuther Fürth. Etter bare 18 måneder i klubben, midt i 98/99-sesongen, flyttet han til Borussia Mönchengladbach. Her tilbragte han resten av sin spillende karriere med 137 kamper, før han pensjonerte seg i 2005.

Videre arbeid 
Kort tid etter han pensjonerte seg fra profesjonell fotball ble Max Eberl utnevnt til sjef for Mönchengladbachs ungdomsprogram. I 2008 tok han jobben som Gladbachs sportsdirektør. Etter en fantastisk sesong i 2014/15 ble han utnevnt til årets sportsdirektør av fotballmagasinet 11 Freunde.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske fotballspillere
Fotballspillere for FC Bayern München
Fotballspillere for Vfl Bochum 1848
Fotballspillere for SpVgg Greuther Fürth
Fotballspillere for Borussia VfL 1900 Mönchengladbach
Fødsler i 1973
Omocrates

Omocrates er en slekt av biller som hører til familien oldenborrer og har larver som eter planterøtter.

Levevis 
De voksne billene er dagaktive og finnes helst på blomster, der de eter pollen og nektar.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae) Latreille, 1806
 Underfamilien oldenborrer, (Melolonthinae) Samouelle, 1819
 Hopliini-gruppen
 Stammen Heterochelini 
 Slekten Omocrates Mulsant & Rey, 1854 
 Omocrates andreaei Schein, 1958
 Omocrates axillaris (Burmeister, 1844)
 Omocrates canaliculatus (Blanchard, 1851)
 Omocrates cylindricus (Burmeister, 1844)
 Omocrates depressus (Blanchard, 1851)
 Omocrates elongatus (Blanchard, 1851)
 Omocrates hessei Schein, 1958
 Omocrates humilis Péringuey, 1902
 Omocrates karrooanus Péringuey, 1902
 Omocrates lebisi Schein, 1959
 Omocrates lopibes (Burmeister, 1844)
 Omocrates luridipennis (Burmeister, 1844)
 Omocrates mendax Péringuey, 1902
 Omocrates misellus Péringuey, 1902
 Omocrates modestus Péringuey, 1902
 Omocrates namaquensis Schein, 1958
 Omocrates pauxillus Péringuey, 1902
 Omocrates placens Péringuey, 1902
 Omocrates placidus Péringuey, 1902
 Omocrates plausibilis Péringuey, 1902
 Omocrates pseudoplacidus Schein, 1958
 Omocrates pygidialis Schein, 1958
 Omocrates spatulipennis (Blanchard, 1851)
 Omocrates variabilis (Burmeister, 1844)

Kilder 
 Liste over artene

Eksterne lenker 
 

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 1854
Eriesthis

Eriesthis er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

Utseende 
Små, kraftige, mørkbrune til svarte oldenborrer. Kroppen er hårete og også mer eller mindre kledt med lyse skjell. Undersiden er kledt med korte, tykke, hvite hår.
Bakbeina er kraftige som vanlig hos Hopliinae.

Levevis 
Larvene lever i jorda av røtter, utviklingen kan gjerne ta 2-3 år. De voksne billene besøker gjerne blomster, men aktivitetsperioden er kort.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien skarabider (Scarabaeidae)
 Underfamilien oldenborrer, Melolonthidae
 Stammen Pachycnemini 
 Slekten Eriesthis Dejean, 1833 
 Eriesthis aequatoria Fairmaire, 1887
 Eriesthis albofasciata Dombrow, 1997
 Eriesthis clarkei Dombrow, 1997
 Eriesthis decora Péringuey, 1902
 Eriesthis drakensbergensis Dombrow, 1997
 Eriesthis dubiosa Péringuey, 1902
 Eriesthis fallax Burmeister, 1844
 Eriesthis guttata Burmeister, 1844
 Eriesthis hessei (Schein, 1959)
 Eriesthis hoplioides Boheman, 1857
 Eriesthis hypocrita Péringuey, 1902
 Eriesthis ironcrownensis Dombrow, 1997
 Eriesthis namibensis Dombrow, 2002
 Eriesthis oberprieleri Dombrow, 1997
 Eriesthis pusilla Péringuey, 1902
 Eriesthis rhodesiana Schein, 1959
 Eriesthis schoenherri Dombrow, 1997
 Eriesthis semihirta Burmeister, 1844
 Eriesthis stigmatica (Billberg, 1817)
 Eriesthis ufipana  Schein, 1959
 Eriesthis variegata Boheman, 1857
 Eriesthis vestita Burmeister, 1844
 Eriesthis vulpina Burmeister, 1844

Kilder 
 Liste over artene

Eksterne lenker 
 
 Swaziland National Trust Comission - Eriesthis sp. Med bilder: 
 Natures World of Wonder South Africa, bilder av Eriesthis guttata

Oldenborrer
Biller formelt beskrevet i 1833
Hieronymus Cock

Hieronymus Cock, eller Hieronymus Wellens de Cock (1518 i Antwerpen – 3. oktober 1570 samme sted) var en nederlandsk kobberstikker, maler, forlegger og kunsthandler. 

Han var født inn i en kunstnerisk familie, hvor både faren Jan Wellens de Cock og broren Matthy tegnet og malte. Hjemkommen fra en reise til Italia grunnla Hieronymus i 1548 i sin fødeby forlaget Aux quatre vents,, som snart ble verdensberømt. Her utga han stikk med grotesker og ruiner fra Rom, stikk av sine landsmenn som Brugehl og Hieronymus Bosch samt malerier av de italienske mestre Rafael, Bronzino og Andrea del Sarto. 

Som kunsthandler hadde Cock stor innflytelse på utviklingen av kobberstikket i Nederlandene, ikke minst fordi han hadde flere elever ansatt på forlaget.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Forleggere
Nederlandske kunstnere
Personer fra byen Antwerpen