alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Bryan Cranston

Bryan Cranston (født 7. mars 1956 i California) er en amerikansk skuespiller, manusforfatter og regissør. Han er best kjent for sin rolle som Hal i komedien Malcolm in the Middle og som Walter White i dramaserien Breaking Bad. Han er også kjent for sin tilbakevendende rolle som Tim Whatley i TV-serien Seinfeld. 

Cranston begynte sin skuespiller-karriere etter college, hovedsakelig i lokale og regionale teatre, før han begynte ved Granada Theatre i San Fernando Valley. Cranston hadde jevnlige filmopptredener siden slutten av 1980-tallet, hovedsakelig i mindre roller. Han var også med i forskjellige reklamer og engelsk dubbing av japansk anime. Cranston var med i såpeoperaen Loving fra 1983 til 1985, og han spilte i den kortlivede serien Raising Miranda i 1988. Cranstons største rolle før Malcolm in the Middle var da han spilte astronaut Buzz Aldrin i serien Fra Jorden til Månen som ble sendt på HBO. 

I 1998 dukket han opp i Steven Spielbergs Saving Private Ryan som en enarmet militær offiser. Fra 1994 til 1997 hadde han en tilbakevendende rolle som Dr. Tim Whatley, Jerrys tannlege i TV-serien Seinfeld. I 1999 fikk han en annen tilbakevendende rolle, denne gangen på CBS sin serie Kongen av Queens som Doug Heffernans irriterende nabo, Tim Sacksky. I 2000 fikk Cranston sin mest kjente rolle som Hal i TV-serien Malcolm in the Middle. Cranston regisserte også flere episoder av Malcolm in the Middle og fikk tre Emmy-nominasjoner for sine prestasjoner i serien. Cranston spilte rollen som Hal i episoden «I take you Quagmire» i serien Family Guy der han dreper sin kone Lois med en kjøleskapdør på grunn av hennes uopphørlige babling, og dermed «frigjør» seg selv og barna deres. 

Cranston skrev og regisserte filmen Last Chance fra 1999. Cranston hadde en gjesterolle i serien How I Met Your Mother, der han spiller hovedpersonen Ted sin motbydelige medarbeider og tidligere sjef Hammond Druthers. Han ga stemmen til Jim Gordon i den animerte Batman: Year One. 

Cranston er gift med Robin Dearden, som han møtte på settet til serien Airwolf (1984). De har en datter, Taylor Dearden Cranston (født 1993). Han er en ivrig fan av Los Angeles Dodgers. Da han mottok sin tredje Emmy Award som beste hovedrolleinnehaver i en dramaserie, takket han sin kone og datter og fortalte dem at han «elsket dem mer enn baseball». Han er bosatt i Albuquerque, New Mexico.

Filmografi (utvalg) 
 2011 Contagion
 2011 Drive
 2011 Det er aldri for sent, Larry Crowne
 2012 John Carter
 2012 Rock of Ages
 2012 Operasjon Argo
 2012 Madagaskar 3: Full rulle i Europa
 2012 Total Recall
 2016 Kung Fu Panda 3
 2017 The Upside
 2017 Last Flag Flying
 2018 Isle of Dogs

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Bryan Cranston discusses Breaking Bad at AMCtv.com
 Bryan Cranston at Emmys.com

Skuespillere fra USA
Personer fra Los Angeles
Fødsler i 1956
Lokalprodusert mat

Lokalprodusert mat, er matvarer som er dyrket, avlet eller fremstilt innen «rimelig avstand» fra der de konsumeres. Et annet tilsvarende uttrykk er kortreist mat.

Begrepet har blitt popularisert på 2000-tallet som del av tanken om at matforbruk bør foregå på en energivennlig måte, der unødig transport regnes for sløsing. Mange spisesteder satser på ingredienser fra nabolaget.

Lokalprodusert kan også sees som motsetning til bruk av sentralkjøkken med distribusjon til institusjoner med nedlagte kjøkkener.  

Ord og uttrykk
Næringsmiddelbransjen
Økologisk mat
Nikolaj Coster-Waldau

Nikolaj Coster-Waldau (født 27. juli 1970 i Rudkøbing) er en dansk skuespiller. Han fikk sin utdannelse ved Statens Teaterskole i København i 1993, og hans gjennombrudd i dansk film kom i 1994 med Nattevakten (Nightwatch). Han spilte detektiv John Amsterdam på Fox TV-serien New Amsterdam. Han opptrådte også som Frank Pike i 2009 Fox TV-filmen Virtuality, som opprinnelig var tenkt som en kort TV-serie. Fra april 2011 til 2019 spilte han rollen som Jaime Lannister i HBO-serien Game of Thrones.

Privat

Coster-Waldau bor i Danmark med sin kone, en grønlandsk skuespiller og tidligere Miss Grønland, Nukâka Motzfeldt, og deres to små døtre Safina og Philippa.

Filmografi
 Nattevagten  (1994)
 Bent (1997)
 Nattens engel (1998)
 Vildspor (1998)
 Antenneforeningen (1999)
 Misery Harbour  (1999)
 Lock, Stock… (2000)
 På fremmed mark (2000)
 Black Hawk Down (2001)
 Enigma  (2001)
 Manden bag døren (2003)
 My Name Is Modesty  (2003)
 Rembrandt (2003)
 Wimbledon  (2004)
 Den gode strømer (2004)
 The Headsman  (2005)
 Kingdom of Heaven  (2005)
 Firewall (2006)
 Supervoksen (2006)
 Underbar och älskad av alla (Wonderful and loved by everyone, 2006)
 De unge år: Erik Nietzsche sagaen del 1 (The Early Years: Erik Nietzsche part 1, 2007)
 Assassin in Love  (2007)
 Kautokeino-opprøret  (2008)
 New Amsterdam  (2008)
 Himmerland  (2008)
 Virtuality (2009)
 Ved Verdens Ende  (2009)
 Hodejegerne  (2011)
 Game of Thrones  (2011–2019)
 Mama (2013)
 The Other Woman  (2014)
 Gods of Egypt som Horus (2016)
 Small Crimes (fra 2017)

Referanser

Eksterne lenker
  

Danske skuespillere
Personer fra Fyn
Game of Thrones-skuespillere
Bernhard von Sachsen-Weimar-Eisenach

Carl Bernhard, prins av Sachsen-Weimar-Eisenach (født 30. mai 1792 i Weimar, død 21. juli 1862) var en tysk militær leder som blant annet deltok i slaget ved Waterloo.

Han utmerket seg som soldat og ble i 1815, etter Wienerkongressen, utnevnt til oberst for et regiment, som tjente under kongen av Nederlandene. Han kjempet i slaget ved Quatre Bras og slaget ved Waterloo hvor han hadde kommandoen over 2. brigade av den 2. nederlandske divisjon.

Tidlige år 
Prins Bernhard ble født 30. mai 1792 i Weimar, som det syvende barn av Carl August von Sachsen-Weimar-Eisenach. Han lot seg verve til den prøyssiske hær og i 1806 kjempet han med Hohenlohe-Ingelfingens hær. I 1809 lot han seg verve til den saksiske hær og han kom til å kjempe under kommando av marskalk Jean Baptiste Bernadotte under slaget om Wagram.

Waterloofelttoget 
Prins Bernhards 2. brigade av den 2. nederlandske divisjon (Sedlnitsky) var de første av hertugen av Wellingtons styrker som ankom korsveien ved Quatre Bras. Prins Bernhards brigade holdt sammen med 1. brigade, som ankom senere, korsveien i nesten 24 timer fra sent om ettermiddagen 15. juni 1815, til omkring kl. 15 den 16. juni, og forhindret dermed marskalk Michel Ney og den venstre flanke av den franske L'Armée du Nord i å innta korsveien innen hertugen av Wellington og større allierte styrker ankom for å konsolidere den 2. divisjon og kjempe i slaget ved Quatre Bras. Det suksessfulle forsvaret av korsveien utført av de to brigadene i den nederlandske 2. divisjon var en av den viktigste aksjonene av noen av koalisjonens brigader under hele Waterloofelttoget.

Under slaget ved Waterloo hadde prins Bernhard kommandoen over de allierte styrker som holdt gårdene ved Papelotte, Frichermont og La Haie på den ytterste venstre enden av hertugen av Wellingtons frontlinje. De hadde stor strategisk viktighet, ikke bare fordi at hvis disse styrker lot seg overløpe kunne franskmennene flankere Wellington, men også fordi det var fra den retningen Wellington forventet og fikk prøyssisk støtte. Selv om Duruttes 4. franske divisjon under slaget kortvarig fikk et fotfeste i Papelotte, ble det aldri inntatt.

Senere liv og familie 
I årene etter Waterloo utmerket han seg som hærfører av en nederlandsk divisjon i den belgiske kampanje i 1831 (tidagerskampagnjen), og 1847–50 hadde han kommandoen over styrkene i Nederlandsk Ostindia. Han døde 21. juli 1862 i Liebenstein.

Han giftet seg med Ida av Sachsen-Meiningen, datter av Georg 1. av Sachsen-Meiningen, den 30. mai 1816 i Meiningen. 
Prins Bernhards sønn, William Augustus Edward, kjent som Prins Edward av Sachsen-Weimar (1823–1902), lot seg verve til den britiske hær og utmerket seg i Krimkrigen, ble oberst i 1. Life Guards, og senere britisk feltmarskalk.

Hans datter Amalia giftet seg med prins Henry av Nederlandene.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Pierre de Wite. The prince of Orange at Quatre Bras and the order of battle of the 2nd Dutch division gives a description of Prince Bernhard's actions at Quatre Bras

Tyske frimurere
Tyske arméoffiserer
Rodinia calphurnia

Rodinia calphurnia er en dagsommerfugl som tilhører familien Riodinidae.

Utseende 
En middelsstor (vingespenn ca. 40 millimeter), kraftig sommerfugl. Arten er lett å kjenne, men kan ligne på enkelte smygere (Hesperiidae), kjennes imidlertid lett fra disse på at antennene ikke er krokete i spissen. Bakvingen er trukket ut til en lang, rett stjert. Oversiden er for det meste brun, med et hvitt tverrbånd som ikke når hverken for- eller bakkanten. Stjerten er hovedsakelig blågrønn, og det går en rett, rød stripe fra roten av bakvingen til roten av stjerten.
Undersiden er mønstret som oversiden, men blekere på farge.

Utbredelse 
Arten er kjent fra Panama, Colombia, Fransk Guyana og det nordlige Brasil, muligens også fra Costa Rica.

Systematisk inndeling 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
 Familien Riodinidae – ca. 1500 arter, noen ganger regnet til Lycaenidae
 Underfamilien Riodininae 
 stammen Nymphidiini 
 Rodinia calphurnia (Saunders, 1850)

Kilder 
 Brower, A.V.Z. (2011) Rodinia på Tree of life 
 Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 6.2. 2012

Eksterne lenker 
 
 Butterflies of America – Rodinia calphurnia 

Riodinidae
Neotropis
Panamas insekter
Colombias insekter
Fransk Guyanas insekter
Brasils insekter
Sommerfugler formelt beskrevet i 1850
Michael Hutchence

Michael Kelland John Hutchence (født 22. januar 1960 i Sydney i New South Wales, død 22. november 1997 i Sydney i New South Wales) var en australsk musiker og skuespiller. Han var grunnlegger, vokalist og låtskriver for rockebandet INXS fra 1977 og til sin død i 1997. Hutchence var et medlem av den kortlivede poprock-gruppa Max Q og innspilte solomateriale som først ble utgitt etter hans død. Han var skuespiller i filmene Dogs in Space (1986) og Frankenstein Unbound (1990). I henhold til rockehistorikeren Ian McFarlane var «Hutchence den arketypiske showmannen i rocken. Han utsonderte en åpen seksuell, macho-kulhet med sine strømmende lokker, og smidige og overstrømmende bevegelser på scenen.» Ved prisutdelingen i 1991 ved BRIT Awards vant Hutchence prisen som «beste internasjonale artist» samtidig som INXS vant den beslektede prisen for musikkgrupper.

Hans private liv ble ofte omtalt i australsk og internasjonale presse med en rekke av kjærlighetsaffærer med kjente skuespillere, modeller og sangere. Hutchences forhold til den britiske TV-personligheten Paula Yates begynte mens hun fortsatt var gift med musikeren og organisatoren for Live Aid, Bob Geldof. Hutchence og Yates fikk en datter sammen i 1996 rett etter at hun hadde skilt seg fra Geldof. Hutchences død i 1997 ble forklart av likskuemannen i New South Wales som et resultat av selvmord, men det ble bestridt av Yates, hans familie og tilhengerne. I 2000 døde Yates av en overdose med heroin og deres datter ble plassert i Geldofs omsorg sammen med hennes halvsøstre.

Vokalisten i Smashing Pumpkins, Billy Corgan, skrev kort tid etter sangen «Shame» om Michael Hutchence. Teksten var et rett og slett et dikt, om hva Corgan ville ha sagt til ham før han døde. «Shame» er å finne på Adore, som ble utgitt i juni 1998. Noen år senere skrev Bono fra U2 også sangen «Stuck in A Moment You Can't Get Out Of» om Hutchence.

Referanser

Eksterne lenker   
 
 
 
 

Australske sangere
Kylie Minogue
Personer fra Sydney
Jan Olav Aamlid

Jan Olav Wilborn Aamlid (født 6. august 1954), er en norsk numismatiker og eiendomsutvikler.

Bakgrunn og virke 
Aamlid regnes som en av Norges fremste eksperter innenfor numismatikk. Han etablerte i 1974 Oslo Mynthandel. Gunnar Thesen kom med på eiersiden mot slutten av 1990-årene. Aamlid har holdt, og holder fremdeles flere rekorder innenfor numismatikk som blant annet den mest verdifulle romerske mynt solgt i Skandinavia, den mest verdifulle norske mynt som er solgt, den mest verdifulle skandinaviske mynt som er solgt og den største arrangerte myntauksjonen holdt utenfor Sentral-Europa. 

Aamlid begynte å samle på mynter 10 år gammel da han fikk noen mynter av sin bestemor. Han ble siden en ivrig samler og mynthandler, med utsalget Oslo Mynthandel i Oslo og House of the Golden Coin i Thailand. Han er mest kjent for å ha kjøpt gull- og sølvmynter fra Rundeskatten (fra vraket av skipet «Akerendam») på en auksjon i Zürich i Sveits i 1979, hvor han betalte 882 000 sveitsiske franc. På den tiden var kjøpet det største notert fra et sunket skip, og den største summen betalt for et enkelt kvanta med mynter. I 1987 kjøpte Aamlid en 1918 Thai 1 tickal-seddel med et 50 tical overtrykk for 51 000 dollar, den største summen på daværende tidspunkt betalt for en enkelt seddel. I 1988 kjøpte han også store deler av den norske gullbeholdningen fra gulltransporten, 100 484 nordiske gullmynter for ca. 100 millioner norske kroner fra diverse banker i USA og Canada. Begge disse mynthandlene står oppført som rekorder i Guinness rekordbok.

I 2012 startet han og familien Pattaya Self Storage i Pattaya, Thailand. 

I 2022 skrev han og publiserte boken “Siamese Specimen Banknotes First Series”.

Bibliografi 
 1989: Norges mynter 1990: perioden 1814-1989 – ISBN 9788273190611
 1990: Skattejegeren: eventyret om gutten som ble millionær på ti-ører – ISBN 9788202130503
 2022: Siamese Specimen Banknotes First Series

Referanser 

Norske numismatikere
Personer fra Oslo
Fødsler i 1954
Ife

Ife (jorubaspråk: Ifè, også Ilé-Ifẹ̀) er en oldtidsby tilhørende jorubafolket i sørvestlige Nigeria. Det har blitt avdekket bevis for bosetning som er datert tilbake til 600-tallet f.Kr. og i henhold til folkets egne tradisjoner er det et av de eldste organisert samfunn i verden. Stedet er lokalisert i dagens nigerianske delstat Osun. Ife ligger omtrent 218 km nordøst for Lagos.

Ife er yorubafolkets religiøse og kulturelle senter. Området hadde mellom 800-tallet og 1100-tallet en blomstringstid. Fra denne tiden har man bevart mange skulpturer i bronse og terrakotta. Midt i byen ligger et gammelt kongepalass som i dag delvis er museum. Byen har omkring 372 200 innbyggere (2004) og er et viktig handelssenter. Siden 1961 har byen hatt et universitet.

Historie

Den hellige byens mytiske opprinnelse 
Yorubafolket hevdet å ha sin opprinnelse i Ife. I henhold til deres mytologi, beordret den øverste gud Olodumare guden Obatala å skape jorden, men på sin veg fant han palmevin, drakk den og ble beruset. Obatalas yngre bror Oduduwa tok skapelsens tre gjenstander fra ham, krøp ned fra himmelen langs en kjede og kaset en håndfull jord på det opphavelige hav, deretter plasserte en hanekylling på det slik at de ville spre seg utover jorden, således skape det land som Ife kom til å bli bygget på.

Oduduwa plantet en palmenøtt i en grop på det nydannede landet og derfra vokste det opp et stort tre med seksten grener, en symbolsk representasjon på de ulike klanene i den tidlige bystaten Ife. At Oduduwa hadde tilegnet seg skapelsen førte til en evig konflikt mellom ham og hans bror Obatala som fortsatt blir utspilt i dagens moderne tid av kultgrupper i to klaner i løpet av den årlige nyttårsfestivalen Itapa. Ved sin skapelse av verden ble Oduduwa stamfar av det første guddommelige konge av Yoruba, men det er forstått at Obatala skapte de første menneskene ut av leire. Betydningen av ordet «Ife» på yorubaspråket er «utvidelse»; "Ile-Ife" er derfor i referanse til opphavsmyten «Utvidelsens land». På grunn av dette er byen vanligvis ansett som krybben til ikke bare yorubasivilisasjonen, men til hele menneskeheten, i henhold til troende av yorubatroen.

Referanser 

Byer i Nigeria
Australian War Memorial

Australian War Memorial er Australias nasjonale minnesmerke for de australske falne fra kriger eller fredsbevarende operasjoner Australia har deltatt i. 

Minnesmerket ligger i hovedstaden Canberra og består av tre deler: minneområdet (shrine) som inneholder en minnehall og graven til den ukjente australske soldat, minnegalleriene (forsvarsmuseum) og biblioteket. 

Minnegalleriene inneholder en omfattende militærhistorisk samling som dekker australsk krigsdeltakelse fra midten av 1800-tallet fram til i dag.

Eksterne lenker 
 

Militærmuseer
Minnesmerker
Byggverk fullført i 1941
Byggverk i Canberra
1941 i Australia
Oyoriket

Oyoriket var et rike i det som nå er det sørvestlige Nigeria som ble grunnlagt av yorubafolket.

Riket ble til på 1400-tallet og ble et av de viktigste rikene i det vestlige Afrika. Det hadde sin storhetstid på 1600-tallet og 1700-tallet.

Litteratur 
 Babatunde A. Agiri: Oyo History Reconsidered. In: History in Africa. Bd. 2, 1975, S. 1–16, .
 Joseph A. Atanda: The New Oyo Empire. Indirect Rule and Change in Western Nigeria 1894–1934. Longman, London 1973, ISBN 0-582-64537-9.
 Samuel Johnson: History of the Yorubas from the earliest times to the beginning of the British protectorate. Routledge, London 1921, S. 143–187.
 Dierk Lange: Ancient Kingdoms of West Africa. Africa centred and Canaanite Israelite Perspectives. A Collection of published and unpublished Studies in English and French. Röll, Dettelbach 2004, ISBN 3-89754-115-7, S. 239–242.
 Dierk Lange: Origin of the Yoruba and „The Lost Tribes of Israel“. In: Anthropos. Bd. 106, Nr. 2, 2011, S. 579–595, (Digitalisat (PDF; 593 kB)).
 Robin Law: The Oyo Empire, c. 1600 – c. 1836. A West African Imperialism in the Era of the Atlantic Slave Trade. Clarendon Press, Oxford 1977.
 Robin Law: African Cavalry State: The Kingdom of Oyo. In: The Journal of African History. Bd. 16, Nr. 1, 1975, S. 1–15, .
 M. O. Ogunmọla: A New Perspective to the Òyó Empire History. 1530–1944. Vantage Publishers, Ibadan 1997, ISBN 978-2458-78-3.

Tidligere land i Afrika
Nigerias historie
Etableringer i 1400
Stater og territorier etablert i 1400-årene
Stater og territorier opphørt i 1896
Stater og territorier opphørt i 1905
1905 i Afrika
1400 i Afrika
Piña colada

Piña colada er en cocktail bestående av rom, ananasjuice og kokos.

Drinkens opphavsmann var bartenderen på Hotel Caribe Hilton på Puerto Rico, Ricardo Garcia, som serverte den for første gang 16. august 1954. Drinken oppsto mest som en nødløsning. Den vanlige velkomstdrinken som ble servert på hotellet, Coco-Loco, ble laget på kokossaft, rom og kokosmasse og ble servert i en kokosnøtt. Men plutselig streiket kokosnøttplukkerne og man sto uten nøtter. Da fant Garcia et stort lager ananasfrukter og anvendte isteden disse som drinkens ingredienser. Dette gav drinken en svak smak av ananas og Garcia utviklet dette gjennom å tilsette knust is og hakket ananas og gav drinken navnet piña colada, som er spansk for "hakket ananas".

Cocktailer
Kokosbaserte produkter
Per Magne Ueland

Per Magne Ueland (født 1. august 1948 i Sandnes) er en norsk farmakolog og kreftforsker.

Han har cand.med. 1973 og dr.med. 1979 fra Universitetet i Bergen. Samme sted var han førsteamanuensis i farmakologi 1977-86 og professor fra 1987.  Han rangerte øverst på NIFU STEP sin liste over mest siterte norske forfatter av vitenskapelige artikler i perioden 1995-2004. 

Han har publisert rundt 650 vitenskapelige artikler. Disse omhandler ernæringsstatus,vitaminer og livsstil som risikofaktorer for utvikling av kronisk sykdom, slik som hjerte- og karsykdom, kreft, demens og benskjørhet.

Verv og utmerkelser 
 Kong Olav Vs Kreftforskningspris 1992
 Årets forsker i Helst Vest, 2003
 Oppretter av BEVITAL (www.bevital.no), 2003
 Medredaktør for Pharmacological reviews 1995 og Clinical chemistry 2006
 Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 2009

Referanser 

Norske leger
Norske forskere
Norske medisinprofessorer
Professorer ved Universitetet i Bergen
Personer fra Sandnes kommune
Fødsler i 1948
Hans Einar Krokan

Hans Einar Krokan (født 18. februar 1945 i Folldal) er en prisbelønt norsk kreftforsker, kjent for sin forskning på hvordan celler kan reparere skadet DNA.

Etter cand.med. fra Universitetet i Oslo og dr.med. i biokjemi fra Universitetet i Tromsø 1977, var han førsteamanuensis i biokjemi samme sted (Tromsø). Så fulgte ett år i Bethesda som gjesteforsker ved Kreftinstituttet der, før han ledet avdeling for bioteknologi i Norsk Hydro 1985-88. Siden 1988 har han vært professor ved NTNU, først i bioteknologi frem til 1993, så i medisin (molekylærbiologi) ved det som i dag (2011) er Institutt for kreftforskning og molekylær medisin.
Han har vært i ledelsen for den norske delen av det internasjonale IARC-prosjektet og gjort viktige funn innen lungekreft med data fra HUNT-prosjektet i Nord-Trøndelag, som fra høsten 2019 er utvidet til å omfatte hele Trøndelag og heter Helseundersøkelsen i Trøndelag (HUNT).

Verv og utmerkelser 
 Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 1994
 æresmedlem i Norsk biokjemisk selskap 1997
 European Molecular Biology Organization, innvalgt 2000
 Anders Jahres medisinske pris 2004, hovedprisen, delt med Erling Seeberg fra UiO
 Kong Olav Vs Kreftforskningspris 2008
 Kommandør av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden 2016

Referanser

Eksterne lenker 

Norske leger
Norske kreftforskere
Norske medisinprofessorer
Norske biokjemikere
Professorer ved NTNU
Vitenskapelig ansatte ved Universitetet i Tromsø
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
Medlemmer av Norges Tekniske Vitenskapsakademi
Kommandører av St. Olavs Orden
Personer fra Folldal kommune