alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Kalle Øby

Karl Gunnar «Kalle» Øby (født 27. oktober 1946) er en norsk skuespiller, kjent fra teaterscene, film og fjernsyn. Øby ble uteksaminert fra Statens Teaterskole i 1977. Han har også arbeidet som sjømann, sjåfør, kokk og sveiser. 

Kalle Øby har vært knyttet til Nationaltheatret i to perioder, først 1977 til 1980, deretter 1990 til 1992. Han har vært ved Hålogaland Teater, Rogaland teater og Den Nationale Scene i Bergen. Våren 2008 spilte han i Henrik IV ved Det norske teatret. 

Han ble kjent for et større publikum som tillitsmannen Torbjørn Lindbekk i NRK-serien Offshore (1996). Serien fikk Amandaprisen for Årets underholdningsdrama for fjernsyn. Foruten karrieren på TV, film og teater, har han arbeidet med barneteater i Østfold. 

Øby har aldri lagt skjul på sin dialekt og hjemfylket Østfold, og i 2002 mottok han Østfoldmålprisen fordi han i sin karriere svært ofte har brukt Østfolddialekten.

Filmografi 
 Hvaler Tv-serie (sesong 1 og 2 2008/2010 som pubeier Kjell 
Kodenavn HunterTv-serie (sesong 1 2007) som brannmann
 Hos Martin TV-serie, som Frank
 --- – «Bestevenner» (2005)   
 --- – «Overraskelsen» (2004)   
 --- – «Pappa på prøve» (2004)   
 --- – «Du skjønner det bare ikke» (2004)   
 --- – «Inntrengeren» (2004)   
 Holms (2002/2003) Tv-Serie, en episode, som Arnt Besserud
 Prinsessen i Eventyrriket (2001) TV  
 Fox Grønland (2001) TV-serie, som Trond Olsen
 Mot i brøstet TV-serie
 --- – «Episode -10» (februar 1997)     
 --- – «På stedet hvil» (1995)   
 Tashunga (1996) 
 Offshore (1996) TV-serie
 I de beste familier (1994) TV-serie
 Fredrikssons fabrikk TV-serie
 --- – «Jackpot» (1993)   
 Fortuna (1993)  TV-serie 
 Buicken - store gutter gråter ikke (1991)  
 Frida - med hjertet i hånden (1991) 
 Nattseilere (1986)  
 Hard asfalt (1986) 
 Blackout (1986)  
 Alma (1985) (TV)  
 Jon (1983) (finsk)
 Martin (1981)  
 Rallarblod (1979)

Norske stemmer 
 Coco (film) (2017) som Onkel Berto og Don Hidalgo
 Rive-Rolf (2012)
 Toy Story 3 (2010) som Kalle Kosebjørn
 Gjengen på taket (200?)
 Lokomotivet Thomas og vennene hans (Sesong 8-17) som Fortelleren
 Den vesle bilen Brum (1994) som Fortelleren
 Asterix erobrer Amerika (1994) som Armamix
 "Fly 2 brann og redning" som "blyroret"

Referanser

Eksterne lenker 
  

Norske skuespillere
Skuespillere ved Nationaltheatret
Sjømenn
Øybuss

A/L Øybuss, senere Rutebilene Øybuss AS, var et rutebilselskap som hadde passasjertrafikk mellom Tønsberg, Nøtterøy og Tjøme i Vestfold fra 1941 til 1996.

Historie
Rutebiltrafikken på Tjøme og Nøtterøy begynte rundt 1920. I  1941 slo rutebilene på øyene seg sammen til Rutebilene, Nøtterøy-Tjøme A/L Øybuss. Andelslaget bestod av elleve andelshavere som drev med buss, ferje og godstrafikk på Nøtterøy, Tjøme og Hvasser. Selskapet hadde 23 biler, tre garasjer og to ferjer. Øybuss trafikkerte øyene fram til 1996 da selskapet ble kjøpt opp av Norgesbuss, som også innlemmet Tønsberg-selskapet Rutebilene Farmand samtidig. Rutebilstasjonen for Øybuss i Tønsberg lå først i Storgata der Vestfold fylkesbibliotek ligger i dag, seinere på tomta der Oseberg Kulturhus kom i 2002. 

Flere av bussene til Øybuss var levert av Vestfold Bil & Karosseri (VBK) i Horten.

Mellom 2010 og 2013 opererte det også et rent turbusselskap på Nøtterøy under navnet Øybuss AS.

Litteratur

Eksterne lenker 
 Nedlastbart dokument om kollektivtrafikken i Vestfold
 To bilder fra Øybuss-stasjonen i 1940-åra

Tidligere norske busselskaper
Samferdsel i Tønsberg
Samferdsel i Færder
Kollektivtransport i Vestfold og Telemark
Næringsliv i Vestfold og Telemark
Selskaper etablert i 1941
Selskaper opphørt i 1996
Vestfolds samferdselshistorie
Erik Håker

Erik Håker (født 4. mars 1952 i Oppdal) er en norsk tidligere alpinist. Han var den første norske alpinisten som vant et verdenscuprenn i alpint. Han representerte klubben Oppdal IL.

Håker gjorde seg internasjonalt bemerket allerede som 17-åring, da han under VM 1970 kom på 10.-plass i storslalåm og 13.-plass i utfor. Gjennombruddet i verdenseliten kom i sesongen 1971/72. Etter en svak sesongstart med  33.-plass i det første utforrennet i St. Moritz, vant han fire dager senere storslalåmrennet i Val-d’Isère med bestetid i begge omgangene. Dermed ble han den første, norske utøver som oppnådde en verdenscupseier.

Under OL 1972 i Sapporo kom Håker på 5.-plass i utfor. Han ledet storslalåmrennet etter første omgang. Ifølge datidens regler skulle han dermed starte som førstemann dagen etter – ikke fordi han ledet, men fordi han var siste startende (altså nr. 15) i pulje 1. Etter 53 sekunder, midt i bratthenget, kjørte han ut. Gullmedaljen gikk til italieneren Gustav Thöni. Håker deltok også i 1976 i Innsbruck og i 1980 i Lake Placid.

Håker var i verdenseliten i storslalåm og utfor gjennom store deler av 1970-tallet, og oppnådde totalt 20 pallplasseringer. Han kom på 5.-plass sammenlagt i verdenscupen sesongen 1974/75. I 1978 ble han tildelt Olavstatuetten og i 1979 Holmenkollmedaljen.

Verdenscupseire

Litteratur

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske alpinister
Vinnere av Holmenkollmedaljen
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1972
Alpinister under Vinter-OL 1972
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1976
Alpinister under Vinter-OL 1976
Deltakere for Norge under Vinter-OL 1980
Alpinister under Vinter-OL 1980
Personer fra Oppdal kommune
Kongepokalvinnere i skiidrett
Fødsler i 1952
Norgesmestere i alpint
Maskulinitet

Maskulinitet omfatter kulturelt sett trekk som blir tilordnet det mannlige og mandige i forskjellige sammenhenger. Maskulinitet er noen ganger brukt som synonym for manndom. Antonymet til maskulinitet er femininitet.

Maskulin
Ordet maskulinitet vil si «det å være maskulin». Maskulin er lånt fra fransk og avledet av det latinske mas som betyr «hankjønnsvesen». Ordet maskulin kan vise til:
 Egenskapen av å biologisk være en mann, det vil si av hankjønn
 Kjønnsrolle eller oppførsel som tradisjonelt blir forbundet med menn.
 Grammatisk hankjønn, maskulinum, en bøyningsklasse i språkvitenskapen av substantiv, adjektiv og pronomen. Hankjønnsord er ofte utledet av kjønnsrolleassosiasjoner.

Maskuline kjønnsroller
Maskulinitet er et mål på i hvilken grad en kjønnsrolle utfylles av menn. Trekk som ofte blir forbundet med maskulinitet, har sine røtter i nedarvede anlegg, men blir støttet, påvirket og ofte forsterket av strukturer i kulturen, samfunnet eller en sosial gruppe. Mens maskulinitet kan bety forskjellige ting i forskjellige kulturer, har den svært sammenfallende aspekter i sin definisjon på tvers av kulturer. Det mest åpenbare eksemplet på dette er tanken om at mannens maskulinitet blir mindre hvis han oppfører seg «kvinnelig». Noen ganger benytter fagfolk innen kjønnsforskning uttrykket «hegemonisk maskulinitet» for å skille den mest dominerende formen for maskulinitet fra andre varianter. På midten av 1900-tallet kunne for eksempel John Wayne stå for en type maskulinitet, mens Albert Einstein godt kunne bli oppfattet som maskulin, om ikke på en hegemonisk måte.

Se også
 Feminitet

Kjønn
Lemmy Kilmister

Ian «Lemmy» Kilmister (født Ian Fraser Kilmister 24. desember 1945 i Stoke-on-Trent i Staffordshire, død 28. desember 2015) var en engelsk musiker. Han var bassist, vokalist, låtskriver og frontfigur for rockebandet Motörhead.

Liv og virke

Som ung var Kilmister roadie for artisten Jimi Hendrix, og i 1971 ble han med i rockebandet Hawkwind. Kilmister spilte bass for Hawkwind fram til 1975, da han ble kastet ut av bandet. Etter dette bestemte Kilmister seg for å starte sitt eget band kalt Bastard. Men da manageren fortalte at et band med et slikt navn aldri ville bli tatt seriøst og selge bra, endret han navnet til Motörhead. Navnet tok han etter den siste sangen han hadde skrevet for Hawkwind, kalt «Motorhead».

I 1981 startet Kilmister et sideprosjekt med bandet Girlschool. De slo sammen navnene Girlschool og Motörhead og kalte bandet Headgirl. Prosjektet varte ikke særlig lenge, og sammen ga de bare ut to EP-er. Deres største hit var sangen «Please Don't Touch», som har blitt inkludert på samlealbum av både Motörhead og Girlschool.

Kilmister var også involvert i bandene Rainmakers, The Rockin' Vicars, Sam Gopal og The Head Cat. Han gjestet også Dave Grohls Probot på sangen «Shake Your Blood».

Lemmy: The Movie 
I 2010 hadde dokumentarfilmen Lemmy: The Movie premiere. Filmen handler om Kilmister, og den inneholder en rekke intervjuer med tidligere bandmedlemmer, familie, venner og andre som har blitt inspirert av Kilmister, inkludert Slash, Dave Grohl, Ozzy Osbourne, Peter Hook, Triple H, Alice Cooper, Mick Jones, Marky Ramone, Jim Heath, Jarvis Cocker, Mike Inez, Johnny Knoxville, Geoff Rowley. Filmen er spilt inn i delvis HD og 16mm-film.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Motörhead
 Lemmy: The Movie

Heavy metal-musikere
Motörhead-musikere
Engelske bassister
Engelske låtskrivere
Engelske sangere
Personer fra Stoke-on-Trent
McDonnell Douglas F-4 Phantom II

McDonnell Douglas F-4 Phantom II er et amerikansk to-seters jagerfly og jagerbomber spesielt kjent for sin rolle under Vietnamkrigen. Flyet ble produsert i USA, men mange andre land har også tatt det i bruk. Det ble produsert et antall varianter av flyet deriblant én til bruk på hangarskip – én som vanlig jagerfly og én som jagerbomber.

Flyet skulle være en erstatning for det gamle F3H Demon, noe det gjorde med glans. Australia, Egypt, Tyskland, Hellas, Iran, Israel, Japan, Sør-Korea, Spania, Tyrkia og Storbritannia kjøpte flyet.

Totalt ble det bygd 5 195 F-4 – 5 057 ble bygd i St Louis, Missouri i USA mens 138 fly ble lisensprodusert av Mitsubishi i Japan. F-4 Phantom II var i bruk i USA og Storbritannia fra 1968 til 1996, og da hadde det fløyet 27 350 000 km til sammen.

Brukerland

  Australia
Royal Australian Air Force (utfaset)
  Egypt
Egypts luftforsvar (utfaset)
  Hellas
Hellas' luftforsvar
  Iran
Imperiet Irans luftforsvar (tidligere) 
Irans luftforsvar
  Israel
Israels luftforsvar (utfaset) 
  Japan
Japansk luftforsvar 

  Spania
Ejército del Aire (utfaset)
  Sør-Korea
Sør-Koreas luftforsvar 
  Tyrkia
Tyrkias luftforsvar
  Tyskland
Deutsche Luftwaffe (utfaset) 
  Storbritannia 
Royal Air Force utfaset)
Fleet Air Arm (utfaset)
  USA
United States Air Force (utfaset) 
United States Navy (utfaset) 
United States Marine Corps (utfaset)

Varianter
F-4A, B, J, N og S
Varianter for U.S. Navy and og U.S. Marine Corps. F-4B ble oppgradert til F-4N, og F-4J ble oppgradert til F-4S.
F-110 Spectre, F-4C, D og E
Varianter for U.S. Air Force. F-4E introduserte en intern M61 Vulcan kanon. F-4D og E var de mest produserte variantene av flytypen, ble eksportert i store antall, og ble også svært mye brukt underSemi Automatic Ground Environment (SAGE) luftvernsystemet.
F-4G Wild Weasel V
En dedikert SEAD variant for U.S. Air Force med oppgradert radar og styringsystemer, konvertert fra F-4E. F-4G benevnelsen ble også tidligere brukt på en vidt forskjellig versjon av flytypen til U.S. Navy.
F-4K og M
De respektive variantene for Royal Navy og Royal Air Force. Disse ble utstyrt med Rolls-Royce Spey turbofans. To Rolls-Royce 9 305 kg etterbrenningstrykk Spey 202 turbofan-motorer. (Rolls-Royce Turbofans i RAF's versjoner.)
F-4EJ
Forenklet versjon av F-4E som ble eksportert til, og lisensbygget i, Japan.
F-4F
Forenklet F-4E som ble eksportert til Tyskland.
QRF-4C, QF-4B, E, G, N og S
Fly tatt ut av tjeneste som ble konvertert til fjernstyrte droner. Brukt for skytetrening og forskning på defensive systemer utført av USAF og USN / USMC.
RF-4B, C, og E
Varianter for taktisk rekognisering.

Spesifikasjoner 

 Våpen: Fire Sky Flash eller Sparrow medium-rekkevidde luft-til-luft-styrte missiler, fire AIM-9 Sidewinder kort-rekkevidde luft-til-luft missiler og en 20 mm gatlingkanon.

Eksterne lenker 
 
 Nettside om F-4, fra Boeing (engelsk)

Jagerfly fra USA
Jagerbombere
Tomotors jetdrevne luftfartøy
Luftfartøy produsert i USA
Fly fra Vietnamkrigen
McDonnell Douglas-luftfartøy
Philip Catherine

Philip Catherine (født 27. oktober 1942 i London)
er en belgisk jazzmusiker (gitar), kjent fra flere samarbeid med skandinaviske og internasjonale jazzstorheter.

Catherine turnerte tidlig, med Lou Bennett (1961) og Jean-Luc Pontys kvintett (1971–1972), og utga (etter studier ved Berklee og givende møter med John Scofield og George Russell) sine egne Stream (1970), september man med Palle Mikkelborg (1974) og Guitars med gitarkomperne John Lee og Gerry Brown (1975).
På danske Steeplechase Records medvirket han på flere utgivelser, som Dexter Gordons Something different (1976). Niels-Henning Ørsted Pedersen spilte da ofte bass.

I perioden 1981–1985 hadde han flere samarbeid med trompetisten Chet Baker.  I trio med Hein van de Geyn bass og Aldo Romano trommer ga han ut Transparence (1986), september sky (1987) og Oscar (1988).  Med Tom Harrell ga han ut Moods I (1990) og Moods II (1992); med Palle Danielsson bass og Barney Wilen sax ga han ut Sanctuary (1991).

Han utga Live (1997), Guitar groove (1998) som fikk glitrende kritikker i bl.a. Down Beat.  Blue prince (2000) og Alone together (2001), samt Summer nights i trio med Joost van Schalk og Bert Joris (2002) fulgte så.  Samarbeid med Marc Moulin ble innledet (2001).  Med Ola Kvernberg og Niels-Henning Ørsted Pedersen fremførte han konsert ved Moldejazz 2003.
Hans siste plate er Meeting colours med Brussel jazzorkester (2005).

Philip Catherine har spilt mye i Norge, og plateinnspillinger med norske musikere, som Egil Kapstad, Laila Dalseth, Jan Erik Vold og Jon Larsen.

Med Stan Getz mottok han Bird Awards 1990 fra North Sea Jazz Festival, såvel som Django d'Or  (1998), og nå nylig «Zamu»-prisen.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Utførlig diskografi
 Catherine, discogs.com

Jazzgitarister
Belgiske gitarister
Belgiske musikere
Personer fra London
Personer fra Brussel
Fødsler i 1942
Det store togrøveriet (1903)

For boken ved samme navn, se Det store togrøveriet (roman); For filmen fra 1979, se Det første store togrøveriet

Det store togrøveriet (The Great Train Robbery) er en amerikansk stumfilm fra 1903. Den er regissert av Edwin S. Porter, og regnes blant de mest kjente og betydningsfulle stumfilmene noensinne. Filmen er den nest eldste filmen som ble tatt med i filmutvalget i den amerikanske boka 1001 filmer du må se før du dør (2003).

Mange regner Det store togrøveriet som tidenes første western, til tross for at den er spilt inn i New Jersey.

Uansett er denne 12 minutter lange filmen mest kjent for sluttscenen: En av togrøverne løfter pistolen sin opp mot kamera og avfyrer syv skudd mot det. Dette førte til sterke reaksjoner blant dem som så filmen.

Handling 
To banditter bryter inn på et telegraf-kontor, hvor de tvinger en operatør til å stoppe et tog. De slår deretter ut operatøren, og binder ham fast. Når toget stopper, går bandittene om bord sammen med to andre banditter. De bruker dynamitt for å åpne en boks med verdisaker. De tvinger passasjerene av toget, og truer dem til å gi fra seg alle deres eiendeler. 

En passasjer forsøker å stikke av, men blir øyeblikkelig skutt og drept. Bandittene kommer seg deretter unna, sammen med alle pengene og verdisakene de har fått tak i. I mellomtiden, tilbake ved telegraf-kontoret, våkner den fastbundne operatøren, men kollapser igjen kort tid senere. Datteren hans dukker opp, oppdager hva som har skjedd, og hjelper ham løs. De må deretter forsøke å finne ut hvor bandittene har tatt veien.

Eksterne lenker 
 

Westernfilmer fra USA
Kortfilmer fra 1900-årene
Stumfilmer fra USA
Sort-hvitt-filmer
Kortfilmer fra USA
Fargo (film)

Fargo er en amerikansk spillefilm fra 1996, regissert av Joel Coen og produsert av hans bror Ethan Coen. Den blir omtalt både som en thriller og en mørk komedie.

Filmen har fått flere Oscar-priser, blant annet Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rolleskildringen til Frances McDormand. Det amerikanske filminstituttet har i tillegg kåret figuren hennes i filmen til filmhistoriens 33. beste helteskikkelse.

Handling 
Den norskættede bilselgeren Jerry Lundegaard (William H. Macy) trues av konkurs. Hans styrtrike svigerfar vil ikke hjelpe ham i denne krisen.

Jerry er villig til å gjøre alt for å slippe unna den økonomiske knipa, så han tilkaller to hardbarka kriminelle (spilt av Steve Buscemi og Peter Stormare). Jerry leier skurkene til å kidnappe sin egen kone. Dermed vil svigerfaren betale skurkene løsepenger, som deretter sendes til Jerrys egen lomme.

Men under kidnappingen kommer skurkene "i skade" for å drepe en politimann og to vitner. Det hele utvikler seg til et drama der alt som kan gå galt, går galt.

Medvirkende 
 Frances McDormand – Marge Gunderson 
 William H. Macy – Jerry Lundegaard 
 Steve Buscemi – Carl Showalter 
 Micke Bodingh- Sheriff
 Harve Presnell – Wade Gustafson 
 Peter Stormare – Gaear Grimsrud 
 Kristin Rudrüd – Jean Lundegaard 
 Tony Denman – Scotty Lundegaard

TV-serie 
Våren 2014 hadde den amerikanske TV-serien Fargo premie. Den bygger fritt på de norsk-amerikanske miljøene i Choen-brødrenes spillefilm og har Martin Freeman, Billy Bob Thornton, Allison Tolman og Colin Hanks i hovedrollene.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Thrillerfilmer fra USA
Kriminalfilmer fra USA
Krimkomedier
Filmer fra 1996
Filmer regissert av Coen-brødrene
Engelskspråklige filmer
Filmer lagt til Nord-Dakota
Filmer lagt til Minnesota
Bodilprisen for beste amerikanske film
Ran (film)

Ran er en japansk spillefilm fra 1985 av Akira Kurosawa. Den er løst basert på Shakespeares Kong Lear, og regnes som et av de største visuelle mesterverkene noensinne.

Filmens handling
Ran handler om en konge som forviser en av sine tre sønner fra riket. Noen år senere kommer de to andre sønnene i krig med hverandre, og kongen lengter etter den tredje sønnen sin. Dette episke dramet utspiller seg i 1600- tallets Japan. Filmen skildrer japansk kultur og tradisjon gjennom bilder av hat, maktkamp og lojalitet i en fordervet verden, der sjalusi og stormannsgalskap dytter freden til side.

Skuespillere 
 Tatsuya Nakadai som Ichimonji Hidetora
 Akira Terao som Ichimonji "Taro" Takatora
 Jinpachi Nezu som Ichimonji "Jiro" Masatora
 Daisuke Ryu som Ichimonji "Saburo" Naotora
 Mieko Harada som Lady Kaede
 Yoshiko Miyazaki som Lady Sué. Jiro's kone
 Mansai Nomura som Tsurumaru. Sué's bror
 Hisashi Igawa som Kurogane
 Masayuki Yui som Hirayama Tango
 Kazuo Kato som Ikoma Kageyu
 Jun Tazaki som Ayabe Seiji
 Hitoshi Ueki som Fujimaki Nobuhiro

Eksterne lenker
 
 Kulturo.no – Perle fra Japan (anmeldelse av Ran)

Japanske dramafilmer
Krigsfilmer
Filmer fra 1985
Filmer basert på verk av William Shakespeare
Japanskspråklige filmer
Filmer regissert av Akira Kurosawa
Amanda for beste utenlandske kinofilm
Amandaprisen 1986
Destruction

Destruction er et tysk thrash metal-band, stiftet i 1982, da under navnet Knight of Demon. Dette navnet varte bare noen uker før det ble forandret. Destruction var mest sannsynlig det første thrash metal-bandet i Tyskland. Bandet tilhører den teutonske thrash metal-scenen, som de er i spissen av, sammen med Kreator, Tankard og Sodom.

Medlemmer

Dagens medlemmer
 Schmier (1982–1989, 1999-) – Bassist og vokalist
 Mike Sifringer (1982–) – Gitarist
 Vaaver (2010–) – Trommeslager

Tidligere medlemmer

Vokalister
 André Grieder (1990)
 Thomas Rosenmerkel (1993–1999)

Gitarister
 Harry Wilkens (1987–1990)
 Michael Piranio (1993–1999)

Bassister
 Christian Engler (1996–1998)

Trommeslagere
 Thomas «Tommy» Sandmann (1982–1987)
 Chris Witchhunter (Kun Eternal Devastation-turneen)
 Oliver «Olli» Kaiser (1987–1999)
 Sven Vormann (Jesus Chrysler Superskunk) (1999–2001)

Utgivelser

Studioalbum

Eksterne lenker
 
 Destruction på Encyclopaedia Metallum

Tyske thrash metal-band
Band etablert i 1982
Tilsetningsstoff (næringsmidler)

Tilsetningsstoffer er en fellesbetegnelse på stoffer som blir tilsatt maten for å øke holdbarheten, erstatte sukker, gi en bestemt smak, konsistens eller en farge. Ingredienser som eddik, salt, sukker og krydder regnes ikke som tilsetningsstoffer. Tilsetningsstoffene deles inn i ulike grupper etter hva som er hensikten med å bruke dem. De mest vanlige er konserveringsmidler, antioksidanter, konsistensmidler, søtstoffer og fargestoffer.

Tilsetningsstoffene som gruppe er delt inn slik: 
	Fargestoffer
	Konserveringsmidler
	Antioksidanter
	Surhetsregulerende midler
	Fortykningsmidler
	Overflatebehandlingsmidler
	Smaksforsterkere
	Søtstoffer
	EnzymerFargestoffer tilsettes for at produktet skal ha en fin farge. Det skal derimot ikke brukes til å skjule at produktet er dårlig.Konserveringsmidler tilsettes for at produktet skal holdes lengre.Antioksidanter blir brukt for å hindre at fettstoffene og polyfenolene i frukt og bær oksiderer. Dette fungerer fordi antioksidantene reagerer lettere med oksygenet enn fettstoffene og polyfenolene.Surhetsregulerende midler kan øke og senke surhetsgraden i et produkt.Fortykningsmidler påvirker konsistensen i produktet. Det er stoffet som er tilsatt i produktet som bestemmer betegnelsen som skal bli benyttet. I et næringsmiddel kan det ofte hende at vi bruker forskjellige fortykningsmidler for å oppnå den ønskede konsistens. Overflatebehandlingsmidler brukes til å gi f.eks. appelsiner, tabletter og godteri en blank overflate.Smaksforsterkere forsterker smaken til næringsmiddelet.Søtstoffer brukes i produkter for å få den søte smaken. Det er godkjent for diabetikere. På varen må det stå at det er søtstoffer i produktet sammen med E-nummeret eller navnet på det brukte søtstoffett. Enzymer tilsettes for å trekke ut den nødvendige næringen fra maten.

Det kalles E-stoffer fordi det er en kodebetegnelse knyttet til EU-land. Og istedenfor å ha slike lange navn på emballasjen som f.eks. Hydroksypropyldstivelsesfosfat, skriver vi E-1442.

Tilsetningsstoffer blir tilsatt mat som er industriframstilt og skal fraktes over hele landet, for at det skal holdes like godt og bra under hele turen. 

Bruken av stoffer i et produkt kan ikke overskride stoffenes ADI-verdi (akseptabelt daglig inntak). Det er Statens næringsmiddeltilsyn som godkjenner tilsetningsstoffene og bestemmer hvilken mengde vi kan få i oss.Aspartam er et tilsetningsstoff som gir masse søt smak. Siden det blir borte under varmebehandling, må det ikke utsettes for høy varme. Det kan ikke brukes til å bake med eller til mat som skal koke.Nitritt/Nitrat hindrer dannelse av botulismebakterier og stabiliserer fargen. 
Noen kan være kreftfremkallende.Cyklamat gir søt smak. 
Det kan være kreftfremkallende.BHA/BHT''' motvirker harskning av fett. Det er BHA/BHT er antioksidanter. 
Forskningsdyr har fått kreft av stoffene. Dersom man har et redusert inntak av stoffene, er det ikke helsefarlig.

Se også 
 E-nummer
Kunstig søtningsstoff

Eksterne lenker 
 Noen fakta om tilsetningsstoffer