alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Vormärz

Vormärz (før mars) er benevnelsen på den periode som ledet frem til den mislykkede marsrevolusjonen i Tyskland i 1848. Epoken var preget av politistat og sterk sensur. Sensuren ble innledet av Klemens von Metternich i 1819, og førte til at trykkefriheten ble innskrenket og at innflytelsen fra opplysningstidens idéer i samfunnet ble reversert.

Da den mentalt tilbakestående Ferdinand I av Østerrike overtok den formelle makten i 1835, ble det mulig for Metternich å styre rikets interne og ytre affærer gjennom renkespill. Den voksende nasjonalismen og den sosiale uroen skulle komme til uttrykk i marsrevolusjonen i 1848, der den voksende arbeiderklassen ble ansett som et politisk, fremfor et sosialt problem.

Liberalismens fremvekst blant aristokratiet og middelklassen, ble et stadig større problem for både Metternich og Ferdinand, med krasse angrep på deres undertrykkelse av ytringsfriheten og tankefriheten.

Se også 
 Wartburgfesten
 Hambacherfesten
 Novemberoppstanden
 Revolusjonen i Tyskland i 1848

Liberalisme
Sosialisme
Tysklands historie
Østerrikes historie
Syretårnet

Syretårnet er et tidligere absorpsjonstårn plassert ved Rjukan Næringspark i Rjukan, Tinn kommune. Tårnet står i dag utendørs, er 23 meter høyt og består av store blokker av drammensgranitt med blåasbestfuger og 58 strekkbånd av jern med strekkfisk på hver av tårnets flate sider.

«Rjukan I»
Syretårnet er det siste gjenværende element av det første absorpsjonsanlegget knyttet til «Rjukan I», som startet produksjonen av ammoniumnitrat og «Norgesalpeter» i november 1911. Tårnet var opprinnelig ett av 32 slike granittårn og 14 jerntårn som var plassert i et 7 mål stort tårnhus. Sammen med Claus Nissen Riiber og Birger Fjeld Halvorsen gav den svenske kjemikeren Gunnar Elias Cassel ved Stockholms tekniske høyskole viktige bidrag til utviklingen av absorpsjonssystemet.

Det opprinnelige fabrikkanlegget «Rjukan I» besto blant annet av et ovnshus med åtte Birkeland-Eyde-ovner og 96 Schönherr-ovner, et kjelehus på 1 mål for kjøling av nitrogenoksidgass, en emballasjefabrikk på 2,5 mål samt pakkeri, verksteder, kontorer, lagre m.m. Mellom 1913-1916 ble produksjonen utvidet («Rjukan II») og anlegget fikk nå totalt 50 absorpsjonstårn.

Produksjonsanlegget ble i stor grad revet tidlig på 1980-tallet og erstattet av en ny salpetersyrefabrikk som var i drift til juli 1991. Sammen med en original AEG vannpumpe i pumpehuset, som leverte vann til produksjonen, er syretårnet det eneste av fast produksjonsutstyr som er bevart in situ på Rjukan. Av demontert produksjonsutstyr finnes skjoldet til en Birkeland-Eyde-ovn oppstilt i Kinoparken utenfor Folkets hus på Rjukan og en demontert synteseovn plassert på en jernbanevogn ved Mæl stasjon.

Fredning
Syretårnet ble fredet ved vedtak av Riksantikvaren i 2003. Fredningen var begrunnet i at dette er det siste som er igjen av det opprinnelige produksjonsanlegget, at tårnet fremstår som meget autentisk i sin tekniske oppbygning, selv om kontekst er endret ved at de øvrige tårnene og tårnhuset er revet, og at tårnet representerer en lang epoke innen elektrokjemisk industri med sine 70 år i produksjon.

Eksterne lenker
 Wilse, absorpsjonstårn, foto 1913
 Wilse, «Saaheim Blanding og oppløsning», foto 1913
 Wilse, Tårnhuset, foto 1910
 Kulturminner i Tinn kommune
 NGU: Drammensgranitt
 

Fredete byggverk i Vestfold og Telemark
Kulturminner i Tinn
Historisk næringsliv i Norge
Byggverk i Tinn
Rjukan
Næringsliv i Tinn
Hesnes air

Hesnes Air AS var et norsk, privat fly- og helikopterselskap med forretningskontor på Nøtterøy i Færder – samt kontor og hangar på Sandefjord lufthavn, Torp, inntil 1. mai 2018, hvor Hummingbird Aviation kjøpte flydelen av selskapet, mens Pegasus Helicopter kjøpte helikopteroperasjonen.

Tidligere norske flyselskaper
Norske helikopterselskaper
Ingen fattige, ingen rike

Ingen fattige, ingen rike er et musikkalbum av Kafka Prosess, utgitt i 2001.

Sporliste

«Vi vil ikke ha» 
«Tro håp og kjærlighet» 
«Mentalt ute av balanse» 
«Så diktatorisk» 
«Faller du 1»
«Faller du 2»
«Kjærlighetsbarn» 
«Skyldig» 
«Dype spor» 
«En dag så!»
«Jeg vil rive»
«Ingen fattige, ingen rike» 
«90 åra» 
«Hun lever ikke lenger» 
«Er du stolt av å være hvit» 

Musikkalbum fra 2001
Kafka Prosess-album
Gianpaolo Caroprese

Gianpaolo Caroprese (født 18. juni 1973 i Oslo) er en italiensk-norsk bygningsingeniør. Som prosjektleder har han hatt ansvar for flere ombyggingsprosjekter i Oslo sentrum.

Han ble født av italienske foreldre (Adele og Pasquale) og var bosatt i mange år på Majorstua i Oslo. Caroprese er utdannet bygningsingeniør fra 1997. 

Blant prosjektene han har vært involvert i er Sjursøya containerhavn og Skur 13 på Filipstad, prosjekter som gav Oslo en ny containerhavn (i samarbeid med Oslo Havn), ombygging av Steen & Strøms magasin i Oslo-sentrum (i samarbeid med Veidekke), ny A-butikk for Hennes & Mauritz i Karl Johans gate, hovedkontoret til DNB-Nor i Kvadraturen, Slottet, Fridtjof Nansens Plass 6, et stort kontorbygg, samt motehotellet Grims Grenka. I 2009 ble Regjeringskvartalets store ombygging påbegynt. Ombyggingsprosjektet for Oslo tinghus for rettssaken mot den terrorsiktede A. B. Breivik ble gjort måneder før rettssakens begynnelse i 2012.

Norske bygningsingeniører
Fødsler i 1973
Med lov skal man land bygge

Med lov skal man land bygge er et musikkalbum utgitt av Angor Wat i 1983.

Sporliste

«På jakt etter et kick»
«Flukt»
«Inn fra kulda» 
«Skjønner ingenting»
«Ikke alene» 
«Rust»
«Prøv å vær rolig» 
«Sunset» 
«U 235»
«Vil så gjerne» 
«Hykleri» 
«Grå betong» 
«Snu dæ syke» 
«Smitte»

Eksterne lenker 

Debutalbum fra 1983
Angor Wat-album
Norske debutalbum
Mike Robertson

* Så du etter Mike Robertson (programmerer)?
Michael «Mike» Robertson (født 26. februar 1985 i Edmonton, Alberta) er en canadisk snøbrettkjører som deltok i de olympiske vinterlekene 2010 i Vancouver.

Robertson vant en olympisk sølvmedalje i snøbrett under vinter-OL 2010 i Vancouver. Han kom på andreplass i snowboardcross bak Seth Wescott fra USA.

OL-medaljer 
 2010  Vancouver -  Sølv i snowboardcross, menn  Canada.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Profil på ESPN.go.com
  Profil på CanadaSnowboard.ca
  Noen resultater på The-Sports.org
  Canada's Robertson wins snowboard cross silver for Vancouver Now på CBC.ca
  Mike Robertson to miss front-end of 2011 season på FIS Snowboard.com
  Mike Robertson wins silver in snowboard cross på Olympics.TheStar.com
  Heroes & Stars - Heroes: Mike Robertson på Alberta.ca
  No silver lining yet for Olympic medallist Mike Robertson på VancouverSun.com

Canadiske snøbrettkjørere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Canada
Medaljevinnere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Canada under Vinter-OL 2010
Snøbrettkjørere under Vinter-OL 2010
Personer fra Edmonton
Fødsler i 1985
Olympiske medaljevinnere i snøbrett
Esti Mamo

Esti Mamo (Ge'ez: እስቲ ማሞ istī māmmō, hebraisk: אסתי ממו) (født 1983) er en israelsk motemodell og skuespiller.

Barndom 
Mamo er av etiopisk jødisk avstamming, født i 1983 i Chilga i nordvestlige Etiopia, og er et medlem av samfunnet Beta Israel.

Da hun var ni år gammel ble hun og hennes familie hjulpet til utvandre fra sultkatastrofe i fattige og borgerkrigsrammede Etiopia og til Israel hvor familien ble bosatt i et fattig distrikt i sørlige Israel. En yngre bror begikk selvmord i 2004.

Som tenåring dannet Mamo en dansegruppe kalt «Mango» sammen med tre andre unge kvinner. De har danset profesjonelt i klubber i Israel og representert landet sitt i Londons Notting Hill Carnival.

Modell og skuespiller 
Hun ble oppdaget i en alder av 15 år, men motsto tilnærmelser fra modellagenter inntil hun var ferdig med utdannelsen. Da hun ble 18 år startet hun sin modellkarriere. Siden da har hun vært på omslag av israelske magasiner foruten også internasjonale magasiner som ELLE og Vogue.

Fra 2004 og framover har Mamo, 1.82 m høy, arbeidet i Europa hvor hun har gjort reklamekampanje for flere internasjonale merkevarer. Hun har også studert skuespill i Israel og vært med i ulike israelske fjernsynsproduksjoner.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Esti Mamo, offisiell nettside

Beta Israel
Israelske skuespillere
Modeller
Ma Bufang

Ma Bufang (forenklet kinesisk: 马步芳; tradisjonell kinesisk 馬步芳; pinyin: Mǎ Bùfāng; Wade–Giles: Ma Pufang; født 1903 i Linxia som i dag er i provinsen Gansu i Kina, død 31. juli 1975 i Jidda i Saudi-Arabia) var en muslimsk kinesisk general og politiker som spilte en viktig rolle som guvernør i Qinghai.

Ma tilhørte det muslimske hui-folket og fikk militær trening i Beijing i Republikken Kinas første år. Etter at sentralregjeringens makt ble svekket i 1920-årene støttet han innledningsvis krigsherren Feng Yuxiang, men allierte seg omkring 1927 med Chiang Kai-shek. I midten av 1930-årene ble han guvernør og krigsherre i Qinghai-provinsen, noe han forble fram til 1949, da kommunistene grunnla Folkerepublikken Kina. Ma flyktet da til Saudi-Arabia sammen med 200 slektninger og han bodde der større del av tiden fram til sin død.

Personer fra Linxia
Kinesiske politikere
Kinesiske offiserer
Krigsherrer i Republikken Kina
John Patrick McDonald

John Patrick McDonald Jr. (født 29. april 1962 i Sarasota i Florida, død 8. juli 2009 i St. Petersburg i Florida) kjent under artistnavnet Midnight var en amerikansk heavy metal-vokalist.

Han ble rekruttert til progressiv metal-bandet Crimson Glory rett etter etableringen i 1982, og var med på de tre første musikkalbumene til bandet. Etter det tredje albumet Strange and Beautiful forlot Midnight bandet i 1991, og var totalt borte i nesten ti år. Da bandet brukte masker, og navnet til Midnight var ukjent, var det mye spekulasjoner om hvem han var. En av teoriene var at han og Mark Vanderbilt fra Kamelot var samme person. 

I 2001 dukket han opp igjen med soloprosjektet «Midnight», og ga ut to album, M i 2001 og Sakada i 2005. I 2002 var han gjestevokalist på rockeopera-albumet Episode 1 – A Human into Dreams' World fra Genius, hvor han spilte i rollen som «Maindream».

Etter at Crimson Glory hadde hatt flere pauser, ble bandet omgruppert med Midnight tilbake i bandet i 2006. De spilte sammen på Rockwave-festivalen i Hellas 12. juli 2006. Det varte kun i kort tid, da Midnight ble bedt om å forlate bandet i 2007, etter å ha blitt tatt for kjøring av bil i alkoholpåvirket tilstand. 

Midnight rakk aldri å fullføre sitt tredje soloalbum All Souls Midnight. Han døde 8. juli 2009 på St. Anthony's Hospital i St. Petersburg Florida etter ha blitt innlagt med indre blødninger grunnet aneurisme. Etter store blodtap døde han av lever og nyresvikt med familien, venner og bandmedlemmer ved sin side.  Det ble holdt en minnestund 11. juli på stranden Siesta Key, hvor han pleide å sitte å spille gitar. Det var flere hundre mennesker tilstede for å minne ham, og det ble sluppet sølvfargede ballonger mens hans versjon av «In the Arms of the Angels» av Sarah McLachlan ble spilt.

Diskografi 
 1986: Crimson Glory – Crimson Glory 
 1998: Crimson Glory – Transcendence
 1991: Crimson Glory – Strange and Beautiful 
 2001: Midnight – M 
 2002: Genius – Episode 1 – A Human into Dreams' World (gjestevokalist)
 2005: Midnight  – Sakada

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Blabbermouth - Former Crimson Glory singer Midnight dead at 47 - July 8, 2009

Sangere fra USA
Personer fra Sarasota County i Florida
Heavy metal-vokalister
Cessna Citation Encore

Cessna 560 Encore er et amerikansk passasjerfly.

560 Citation Encore var en helt ny modell, selv om den delte deler av skroget med den tidligere Cessna Citation. Prototypen fløy første gang 29. april 1991, og serieproduserte fly ble levert fra 30. mars 1993. I alt 359 Citation Encore ble produsert freem til 2004, da den ble erstattet av den forbedrede varianten Cessna Citation Encore +.

Eksterne lenker 
 Cessna Citation Encore C560

Passasjerfly
Tomotors jetdrevne luftfartøy
Cessna-luftfartøy
Rett fra sofaen

Rett fra sofaen er et musikkalbum av Rune Rudberg, utgitt i 2007.

Sporliste

 «Nå har alle folk fått se'n» (William Kristoffersen)
 «Ut mot havet 2007» (Deutscher/Sigvaldsen), med Plumbo
 «Velkommen til Hotel Cæsar del I» (Rune Rudberg), (På nye eventyr)
 «When You Smile» (Olsen/Tayler), (Gone Country)
 «Kjærlighet gjør blind» (Kristiansen/Rudberg)
 «Peder med mopeden» (Rune Rudberg), (På nye eventyr)
 «Det fineste jeg vet» (Rune Rudberg), (På nye eventyr)
 «Velkommen til Hotel Cæsar del II» (Rune Rudberg), (Runaway)
 «På bedre tanker» (Rune Rudberg)
 «Alle mann til pumpene» (Kristiansen/Fjeld)
 «1001-1002-1003» (Rudberg/Moen/Johansen), (På nye eventyr)
 «Runaway» (Olsen/Hoel Eriksen), (Runaway)
 «Sånn kan det gå» (Rune Rudberg)
 «De ord som mor mi sa» (Rune Rudberg)
 «Du veit at det er sant» (Rune Rudberg), (På nye eventyr)
 «Give Me a Sign» (Rudberg/Ødegaarden), (Runaway)

Medvirkende

Musikere
 Rune Rudberg - sang, gitarer, låtskriver, produsent
 Henning Antonsen - steelgitar
 Henning Hoel Eriksen - tangenter, låtskriver, produsent 
 Even Finsrud - trommer 
 Lars Erik Blokkhus - gitar, bass, kor
 Lena Pedersen - kor

Øvrige medvirkende
 Morten Nyhus - produsent 
 Dagfin Hjort Hovind - produsent
 Janne Ødegaarden - låtskriver 
 Steinar Storm Kristiansen - låtskriver
 Ray Moen - låtskriver
 Nils Johansen - låtskriver 
 Ole Jørgen Olsen - låtskriver 
 William Kristoffersen - låtskriver
 Arve Sigvaldsen - låtskriver
 Helge Jørgensen - fotograf

Eksterne lenker
 Rett fra sofaen

Musikkalbum fra 2007
Rune Rudberg-album
Brusselkontoret

Brusselkontoret, etablert i 2001, er et belgisk konsulentselskap med fokus på lobbying for norske bedrifter og organisasjoner mot EU-institusjoner som Europaparlamentet og Europakommisjonen.

De ansatte har i hovedsak bakgrunn fra statsvitenskap, økonomi, EU-studier og journalistikk. Selskapet ble etablert av Paal Frisvold i 2001.

Eksterne lenker
 Brusselkontoret AS

Lobbyvirksomhet
Belgiske selskaper
Selskaper etablert i 2001
Konsulentselskaper
Gone Country

Gone Country er et musikkalbum utgitt av Rune Rudberg i 2004.

Sporliste

 «Right Now (Two Minutes)» (Ole Jørgen Olsen/Ann Tayler)
 «What About Now» (Gary Baker/Aaron Barker/Anthony Smith/Ron Harbin)
 «Celebrity» (Gary Baker/Brad Paisley)
 «Young Mans Town» (Gary Baker/Vince Gill)
 «When You Smile» (Ole Jørgen Olsen/Ann Tayler)
 «Back in Baby's Arms» (R.C. Finnigan/Ann Tayler)
 «I'm Already There» (Gary Baker/Richie McDonald/Frank Myers)
 «Don't Know Why I Do It» (Mark Nesler/Tony Martin)
 «When Love Ain't Enough» (Rune Rudberg/Ann Tayler)
 «I Won't Take Less Than Your Love» (Don Schlitz/Paul Overstreet)
 «Turn Back Time» (Rune Rudberg)
 «Somebody Like You» (Christian Andtblad)

Medvirkende

Musikere
 Rune Rudberg - sang, kor, låtskriver
 Henning Hoel Eriksen - piano, produsent 
 Mats Johansson - gitar
 Trond Villa - fele
 Tore Blestrud - steelgitar
 Halvor Hovden - bass
 Bigfoot - vokal på I Won't Take Less Than Your Love
 Ann Tayler - vokal på I Won't Take Less Than Your Love, låtskriver
 Hugo Risan - bakgrunnvokal
 Mari Kjølstad - bakgrunnvokal

Øvrige medvirkende
 Ole Jørgen Olsen - låtskriver
 R.C. Finnigan - låtskriver
 Christian Andtblad - låtskriver
 Tor Lindseth - fotograf
 Jørn Dalchow - artwork

Eksterne lenker
 Gone Country

Musikkalbum fra 2004
Rune Rudberg-album
Norske countryalbum
EXTRA Arena

EXTRA Arena (tidligere DNB Arena, DNB NOR Arena. Ranheim stadion og Ranheim arena) er et fotballstadion som ligger i Trondheim, i bydelen Ranheim, og er Ranheim Fotballs hjemmearena. En uoffisiell publikumsrekord er på rundt 8700 da Ranheim slo det tsjekkiske  Viktoria Plzeň  med 3–1 den 18. juli 1947. Den offisielle rekorden er på rundt 7 500, fra da Ranheim spilte en avgjørende kamp for å vinne førstedivisjon i Trøndelag 30. mai 1949 mot Kvik Trondheim. Tross uavgjort 0–0 vant Ranheim serien, og ble dermed klar for kvalifisering til Hovedserien. Ranheim vant videre kvalifiseringen med seire over Molde og Kapp, slik at opprykket ble et faktum.

Gressbanen på stadionet ble ferdigstilt i 1939 for 8 000 kroner, noe som gjorde den til Norges billigste bane. Etter andre verdenskrig måtte banen imidlertid gjenoppbygges. 5 000 kom på den første offisielle kampen på den nyrestaurerte banen som ble spilt mot Vålerenga i 1946.

Dagens stadion ligger i det større idrettsanlegget Ranheim idrettspark. Idrettsparkens forrige utforming ble klar i desember 2005, men i og med at Ranheim Fotball rykket opp i Adeccoligaen etter 2009-sesongen, ville Trondheim kommune finansiere en utbedring av idrettsparken med blant annet nytt kunstgressdekke og undervarme for alle banene. Dette ville være et ledd i Ranheim Fotballs videre utvikling av stadionet for å imøtekomme NFFs krav for fotballarenaer i toppfotballen. Ranheim Fotball selv vil stå for utbygging av tribuneanlegg med rundt 1000 sitteplasser under tak, i tillegg til flombelysning tilrettelagt for TV-overføringer. Alt dette skulle etter planen være ferdig innen 10. juli 2010, da første hjemmekamp etter sommerpausen i Adeccoligaen spilles, men var ikke helt ferdigstilt på det tidspunktet. Det ble satt opp provisoriske tribuner med en kapasitet på 750 sitteplasser, noe som ga 2000 plasser totalt, klargjort for bruk ved hjelp av dugnad. 5. juli 2010 ble DnB NOR (nå DNB) presentert som ny generalsponsor, samtidig som det nye stadionet ble døpt DnB NOR Arena. Arenaen ble tatt i bruk første gang 11. juli 2010 da Ranheim tok i mot Løv-Ham i Adeccoligaen, en kamp som ble fulgt av 656 betalende tilskuere. Kampen satte imidlertid sin demper på åpningsfesten i og med at Ranheim tapte 1–3. Den offisielle åpningen av arenaen fant imidlertid sted først 26. september 2010.

I forkant av 2016-sesongen ble et nytt tribuneanlegg satt opp. Den nye tribunen har en kapasitet på 1500 sitteplasser, og i tillegg til den provisoriske tribunen får stadionet en kapasitet på 3000. Dette er også kravet for spill i Eliteserien i fotball for menn. Totalkostnaden for tribunen er 80 millioner.

Se også

 Ranheim
 Ranheim Idrettslag
 Forza Ranheim
 Ranheim Fotball

Referanser

Eksterne lenker 
 
 EXTRA Arena - Nordic Stadiums

Idrettsanlegg i Trondheim
Fotballstadioner i Norge
Ranheim
Ranheim Fotball
DNB ASA
På oppfordring (Rune Rudberg-album)

På oppfordring er en samleplate utgitt av Rune Rudberg i 2000.

Sporliste

 «Ut mot havet» (Deutscher/Sigvaldsen), (Ut mot havet)
 «Vi overlever regnet» (Ketil Stokkan), (Ut mot havet)
 «Farvel Marita» (Hans Inge Fagervik), (Ut mot havet)
 «Mot samme morgendag» (Cutugno/Sigvaldsen), (Lysene fra land)
 «Det gamle hvite huset» (Gardiner/Sigvaldsen), (Ut mot havet)
 «Jeg var så lykkelig» (Rune Rudberg), (Ut mot havet)
 «Vi» (Borgen/Rudberg), (Lysene fra land)
 «I min gitar» (Rudberg/Sigvaldsen), (Vinger over Europa)
 «Falling Down» (Rune Rudberg), (Tidevannsbølger)
 «Drømmekvinnen» (Rune Rudberg), (Halfway to Paradise)
 «Når hjertet står i brann» (Sennerud/Bråthen), (Halfway to Paradise)
 «Jeg vil våkne opp med deg» (Peters/Sigvaldsen), (Halfway to Paradise)
 «Halfway to Paradise» (Goffin/King), (Halfway to Paradise)
 «Et paradis» (Wendt/Lundh/Magnussen), (Vinger over Europa)
 «Something Right» (Rabbitt/Nielsen), (Vinger over Europa)
 «Hun har blomster i sitt hår» (Glenmark/Käck/Rudberg), (Lysene fra land)
 «Alle vil vi gratulere» (Rogers/Borgen/Sigvaldsen), (Alle vil vi gratulere)
 «Skal vi gå hjem til deg?» (Tennander/Sigvaldsen), (Ut mot havet)

Eksterne lenker 
 
 På oppfordring

Musikkalbum fra 2000
Rune Rudberg-album
Norske samlealbum
Fredrik Aukland

Fredrik Aukland (født 24. mai 1978) fra Tønsberg er en norsk langrennstrener. Han var trener for sveitseren  Dario Cologna fram til slutten av sesongen 2009-2010 og er trener for Team Centric. Han er broren til langrennsløperne Anders Aukland og Jørgen Aukland. Fredrik startet høsten 2011 som rektor på Wang Toppidrett i Tønsberg. Aukland jobber også som langrennsekspert for NRK.

Fredrik Aukland har tidligere vært juniorlandslagssjef og jobbet med utøvere som Tord Asle Gjerdalen, Øystein Pettersen, Simen Østensen og Martin Johnsrud Sundby i Team Manpower.
Han var også landslagssjef for de sveitsiske herreløperne, personlig trener for blant andre Marthe Kristoffersen og Therese Johaug - og treningsansvarlig i Team Xtra Personell.

Fredrik Aukland jobber per 2016 som daglig leder ved WANG Tønsberg og som langrennskommentator for NRK.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske langrennstrenere
Norske skoleledere
Ekspertkommentatorer (sport)
Personer fra Tønsberg kommune
Aukland-slekten
Valget i Tyskland november 1932

Valget i Tyskland november 1932 ble avviklet 6. november 1932 og viste en liten tilbakegang for NSDAP, og en liten framgang for KPD og DNVP i forhold til valget samme vår. NSDAP forble det største enkeltpartiet, men alliansen mellom SPD og kommunistene forble den største gruppen.

Dette var det siste valget som ble avviklet på en forholdsvis demokratisk måte for hele Tyskland fram til Tysklands gjenforening.

Bakgrunnen for valget
På grunn av manglende parlamentarisk flertall etter riksdagsvalget 3. juli samme år bestemte rikskansleren Franz von Papen seg for å oppløse riksdagen og skrive ut nyvalg. I julivalget fikk NSDAP 37,2 % av stemmene og ble med det det klart største partiet, i stor grad ved hjelp av manipulasjon og terrorisering av politiske motstandere. Også de sovjetvennlige kommunistene, KPD, gjorde et godt valg og fikk 100 mandater i riksdagen.

På bakgrunn av det sterke valget krevde Hitler politisk innflytelse og ville at rikspresident Paul von Hindenburg, som var motstander av nasjonalsosialistene, skulle utpeke ham til rikskansler. Dette nektet Hindenburg 6. august. Siden det fortsatt ikke var noe klart flertall i riksdagen, ble det utskrevet nok et valg, med håp om at noen endelig skulle få flertall.

I valget 6. november gikk NSDAP tilbake med 4 prosentpoeng. Partiet var likevel størst med 33 % av stemmene. Papen gikk av og ble etterfulgt av Kurt von Schleicher 3. desember. Schleicher greide heller ikke å samle et styringsdyktig flertall i riksdagen.

I januar 1933 møttes Papen, Hitler og Kurt von Schröder for å finne en løsning på den politiske krisen. Etter forhandlinger ble Adolf Hitler 30. januar utnevnt til Tysklands rikskansler, i det som blir kalt Machtergreifung.

Hendelser i 1930-årene
Valg i 1932
Føderale valg i Tyskland
Valget i Tyskland 1933

Valget i Tyskland 1933 som ble avholdt 5. mars dette året, var det åttende riksdagsvalget under Weimarrepublikken. Valget ble ikke fritt gjennomført, idet en rekke demokratiske rettigheter som ytrings- og pressefriheten, var innskrenket. Det var det siste riksdagsvalget som foregikk med flere partier.

Valget foregikk kort tid etter Riksdagsbrannen (natta mellom 27. og 28. februar). Adolf Hitler fikk deretter president Paul von Hindenburg til å undertegne Riksdagsbrannforordningen. Denne innebar opphevelse av en rekke demokratiske rettigheter nedfelt i Weimarforfatningen. Det ble blant annet innført innskrenkninger i den personlige frihet, ytringsfriheten, pressefriheten og forenings- og forsamlingsfriheten. Videre ble en rekke politikere arrestert rett før valget, som ble overvåket av SS, SA og Stahlhelm. Til tross for dette, fikk NSDAP en langt lavere framgang i valgene enn hva som var forventet på forhånd, som var rent flertall. 

En følge av valget var at NSDAP fikk presset igjennom Nasjonalsosialistenes fullmaktslov som i realiteten gjorde Hitler til diktator.

Referanser 

Hendelser i 1933
Tyskland
1933 i Tyskland
Føderale valg i Tyskland