alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Webfarger

Webfarger, også kalt HTML-farger eller heksadesimalfarger, er koder som benyttes til design av nettsider og som nettleseren konverterer til RGB-verdier. Hovedsakelig er dette sekssifrede heksadesimaler.

Eksempel
Koden #0369CF er bygget opp på denne måten:

Hvordan koden virker

Når vi skal forstå Heksadesimal systemet kan vi tenke oss at vi har tre spaker.

 Spake 1 styrer de 2 første sifrene som er fargen rød. 00 er minst (avslått) og FF er mest (skrudd på fullt)

 Spake 2 styrer de 2 midterste sifrene som er fargen grønn.

 Spake 3 styrer de 2 siste sifrene som er fargen blå.

Fra rød til lilla

Hvis vi skyver spake 1 på fullt får vi fargen rød. Når vi skyver spake 3 endrer vi fargen mot lilla.

Fra rød til gul

Fra Grønn til turkis

Andre farger

Hvit til svart

Andre fargekoder

Forkortede fargekoder
I CSS er det mulig å forkorte kodene til tre tegn. Ett tegn tilsvarer da to av det gjeldende tegnet. (For eksempel tilsvarer #39F #3399FF.)

RGB-verdier
En annen mulighet i CSS er å oppgi den gjeldende RGB-verdien til fargen. Det gjøres på denne måten:
 rgb(3, 105, 207)

Fargenavn
Noen utvalgte farger (X11-webfarger) kan oppgis med fargens engelske navn. 

Eksempel

 Se hele listen her

Websikre farger
De 216 fargene som inneholder heksadesimalene 00, 33, 66, 99, CC og FF (som tilsvarer RGB-verdiene 0, 51, 102, 153, 204 og 255) betegnes som websikre.

 Se hele listen her

Fargetabeller
Heksadesimal systemet tillater et utvalg av 16 777 216 forskjellige fargenyanser. Alt etter formålet, kan vi gjøre utvalg og sortere fargene etter flere metoder. Her er noen tabeller.

 Navn sortert alfabetisk
 Navn sortert etter farge
 Heksadesimal sortert etter rødt
 Heksadesimal sortert etter grønt
 Heksadesimal sortert etter blått
 Websikker liste

Se også
 Additiv fargesyntese
 RGB
 Heksadesimaltall
 Cascading Style Sheets
 Nettside
 Internett

W3C-standarder
Webdesign
Farge

eu:Wikipedia:Kolorea
Ånon Egeland

Ånon Egeland (født 26. januar 1954 i Oslo) er en norsk musiker og pedagog, cand.mag. ved Universitetet i Oslo.  Han er mest kjent for sitt spill på hardingfele, munnharpe og fløyte (sjøfløyte, dobbel seljefløyte), i fremføringer av norsk folkemusikk, ofte i samspill med folkemusikk fra andre land, altså world music.

Han har flere plateutgivelser, konserter og studiomedvirkninger. I kvartett med Svein Westad, Ånon Egeland, Rune Martinsen og Hallgrim Berg turnerte han med Partita for fire munnharper (2004).

Egeland var sentral i etableringen av folkemusikklinja på folkehøgskolen i Fagernes, der han også undervise (1988–96).  Han er i dag høgskolelektor ved Høgskolen i Telemark.

Utgivelser 
 I heitaste slåtten, med Per Midtstigen,  Grappa Musikkforlag LP 1977; Heilo/Grappa CD HCD7071 1999
 Norske strøk, med Per Midtstigen, Grappa Musikkforlag, HK7014, 1982
 For borgere og bønder, med Hans Olav Gorset,  Polygram NKFCD 50025-2, 1989
 Höök, med Magnus Gustavsson, Mikael Marin, Susanne Rosenberg and Mads Olovsson.  Drone DROCD007, 1995
 Folk Music from Norway, m.fl. Grappa Musikkforlag HCD 7078, 1993
 Musikk fra Christopher Hammers tid, med Lars Klevstrand, Knut Johannesen, L. Solberg o.a.  Utgitt med boken «Christopher Hammer Norsk Kogebog 1793», Hroar Dege Landbruksforlaget, 1994
 Segner Syng, med Ragnhild Furholt, Grappa Musikkforlag HCD 7128, 1997
 Norsk Folkemusikk 2 (Agder), Grappa Musikkforlag GRCD4062, 1997
 Skjemt og sjanti, med Frode Nyvold, Grappa Musikkforlag HCD 7137, 1998
 Ånon, Grappa Musikkforlag HCD 7136, 1999; NorthSide (USA) NSD6037, 1999
 Slåtter på Vandring, m.fl. Musikk til "reisande spelemenn", dobbel-CD, 2002
 Sorpesoll, med Mikael Marin, Taragot Sounds, 2017 
 Egeland/Edén/Marin Vol 1, med Mats Edén og Mikael Marin, 5b.no AS / Taragot, 2019
 Farvel, farvel, med Mikael Marin, Taragot, 2021

Utmerkelser 
 Spellemannprisen 1977 i klassen folkemusikk/gammaldans for I heitaste slåtten sammen med Per Midtstigen
 Nominert til Spellemannprisen 1982 i klassen folkemusikk for Norske strøk sammen med Per Midtstigen
 Nominert til Spellemannprisen 1990 i klassen folkemusikk/gammaldans for For borgere og bønder sammen med Hans Olav Gorset
 Folkelarmprisen 2017 i klassen tradisjonelt samspill for Sorpesoll sammen med Mikael Marin
 Nominert til Spellemannprisen 2017 i klassen folkemusikk/tradisjonsmusikk for Sorpesoll sammen med Mikael Marin
 Nominert til Folkelarmprisen 2019 i klassen tradisjonelt samspill for Egeland/Edén/Marin Vol 1, sammen med Mats Edén og Mikael Marin
 Nominert til Folkelarmprisen 2021 i klassen tradisjonelt samspill for Farvel, farvel, med Mikael Marin

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske fiolinister
Norske folkemusikere
Vinnere av Spellemannprisen
Personer fra Oslo
Fødsler i 1954
Innkast

Et innkast er når ballen kastes inn på banen igjen hvis den går over en av sidelinjene i fotball, håndball eller basketball. Hvis en av spillerne på motstanderlaget var sist nær ballen når den går over sidelinjen, er det ditt lags ball, og omvendt.

Praktisering i de ulike sportene
Det er forskjellig hvordan innkast praktiseres i de ulike sportene:
I fotball må ballen kastes med begge hendene, med begge beina i bakken og før ballen kommer foran hodet. Kasteren må også stå bak sidelinjen som er markert med en hvit strek, men dette gjelder ikke på kortsidene, de såkalte dødlinjene, da det blir hjørnespark eller målspark dersom ballen går utenfor disse.
I basketball må personen som kaster, kun stå bak en av sidelinjene, enten kortsiden eller langsiden. Det er ingen regler om hvordan en spiller skal ta et innkast, sett bort ifra at innkastet må kastes med én eller to hender.
I håndball må spilleren som kaster inn ballen, stå bak sidelinjen, og ballen må kastes med én eller to hender.
Dersom ballen eller pucken går over vantet i innebandy eller ishockey, blir det ikke innkast, men frislag eller dropp.

Fotballregler
Håndball
Basketballuttrykk
Fotballkamp

En fotballkamp for senior-spillere varer i to omganger à 45 minutter, altså til sammen 90 minutter. I kampen er det en pause på ca. 15 minutter mellom hver omgang. Dommeren kan legge til tilleggsminutter etter hver omgang hvis det har vært bytter av spillere eller skader som har tatt mye tid, eller mye uthaling av tid. I landskamper og andre kamper på høyt nivå er det fjerdedommeren som bestemmer antall tilleggsminutter.

Hvis det er uavgjort etter 90 minutter i cupspill, blir det enten spilt ekstraomganger, eller omkamp senere. Hver ekstraomgang er på 15 minutter. Står det uavgjort etter to ganger 15 minutter, blir det straffesparkkonkurranse. Der får hvert lag fem straffespark. Er det fremdeles uavgjort etter at hvert lag har tatt fem straffespark, får hvert lag ett nytt straffespark helt til en avgjørelse har falt.

Golden goal og silver goal er henholdsvis første målet vinner i ekstraomganger, og det laget som har flest mål når ekstraomgangen (første eller andre) er ferdigspilt.

I aldersbestemte klasser er spilletiden kortere. I seniorkamper for kvinner i Norge var spilletiden tidligere 80 minutter.

Dommeren kan selvsagt blåse av kampen før full tid dersom han eller hun finner det absolutt nødvendig. Dersom det skjer, er hovedregelen at kampen skal spilles på nytt senere, dersom ikke annet er bestemt i regelverket for konkurransen (serie, cup eller annet).

Kuriositeter
I 1987-sesongen i Norge ble det spilt straffesparkkonkurranse etter hver seriekamp som endte uavgjort. Vinneren av straffesparkkonkurransen fikk to poeng, mens taperen fikk ett poeng. Dette forsøket varte imidlertid bare i én sesong. Lignende regler har vært brukt i enkelte andre land, for eksempel i seriespill i USA.

Hvis et lag har færre enn syv spillere på banen, enten på grunn av mange skader eller mange utvisninger, vil kampen vanligvis bli stoppet. Dette er imidlertid ingen fast regel fra fotballens internasjonale lovkomité, men en anbefaling som hvert enkelt fotballforbund kan vedta som regel.  

Hvis det dømmes straffespark mot slutten av en omgang, skal omgangen ikke avsluttes før straffesparket er tatt.

Rekorden for antall omkamper i den engelske FA-cupen ble satt i 1971. Da vant Alvechurch 1–0 over Oxford City i den 5. omkampen i 4. kvalifiserende runde. I dag avgjøres imidlertid FA-cup-kamper etter ekstraomganger og straffesparkkonkurranse hvis det er uavgjort etter ordinær spilletid. (Kilde: Mike Collett: The Guinnes record of the FA Cup, ISBN 0-85112-538-7)

Det er antatt at verdensrekorden i antall straffespark i en straffesparkkonkurranse i en kamp på internasjonalt nivå er fra Copa Libertadores i Sør-Amerika i 1992. Etter at begge kampene i semifinalen mellom Newell's Old Boys og América hadde endt 1–1, trengte lagene 13 straffespark hver for å komme til en avgjørelse. Newell's Old Boys vant til slutt straffesparkkonkurransen 11–10. Det har imidlertid vært straffesparkkonkurranser på lavere nivåer som har vart betydelig lengre. (Kilde: The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation)

Fotball
Fransiskushjelpen

Fransiskushjelpen er en karitativ katolsk organisasjon startet i 1956 av Brita Collett Paus. Den ideelle organisasjonen er knyttet til Fransiskanerordenen i Den katolske kirke, og yter hjelp til alvorlig syke, døende mennesker og mennesker i nød. Arbeidet utføres i «Frans av Assisis ånd» og er åpne for alle uansett livssyn.
 
Da Fransiskushjelpen startet i 1956 var alle medarbeidere engasjert på frivillig basis. Etter mange års utvikling består Fransiskushjelpen av både ansatte og frivillige.
 
«Besøkstjenesten», «Fratello Oppsøkende Tjeneste» (på gata i Oslo sentrum blant rusmiddelavhengige, kvinner og menn i prostitusjon, uteliggere og sinnslidende) og «sorgtjenesten» drives i hovedsak av frivillige medarbeidere. En lønnet leder koordinerer disse tjenestene. I tillegg til Fratello Oppsøkende Tjeneste består Fransiskushjelpens gatetjeneste også av «Sykepleie på hjul», en bobil som på dagtid (hverdager) yter sykepleiefaglige tilbud til folk som lever mye av sitt liv på gata. Pleietjenesten hjelper alvorlig syke og døende og deres pårørende i deres private hjem.

Fransiskushjelpen ble tildelt Livsvernprisen av organisasjonen Menneskeverd i 1998.

Eksterne lenker 
 

Den katolske kirke i Norge
Norske religiøse organisasjoner
Norske humanitære organisasjoner
Mottakere av Bergesens Almennyttige Pris
Etableringer i 1956
Lille-Fosen

Lille-Fosen (Litjfosna) var navnet på et ladested på kysten av Nordmøre i Møre og Romsdal som vokste frem på 1600-tallet, inntil 1742 da ladestedet fikk status som kjøpstad, byvåpen og nytt navn: Christianssund. Byvåpenet til den senere byen hadde som motiv en liten foss med hoppende laks. Motivet skulle minne om stedets gamle navn. Det var trolig noen som misforsto.

Stedsnavnets betydning

Laks var det sikkert i ladestedet Lille-Fosen, så vel som i kjøpstaden Kristiansund, men den svømte i sjøen. Det var ingen elv og ingen foss. Det har derfor vært merkverdig hvorfor Kristiansund skulle få et byvåpen med foss og laks som motiv. Trolig skyldes det at danskekongens heraldikere i 1742 trodde Lille-Fosen hadde den betydningen som språklig er mest nærliggende, også for oss nordmenn på 2000-tallet: en liten foss.

Fosen eller Fosna betyr, etter alt å dømme, ikke foss, men et sted man finner ly, dvs. en god havn. Navnegranskerne antar at det opprinnelige navnet på Fosen var Fólgsn, som kommer av norrønt fylgnsi som betyr skjul eller skjulested, det være seg for været eller fiender. Stedsnavn med tilsvarende betydning finnes langs kysten fra Rogaland til Namdalen. Sundene mellom øyene i Lille-Fosen utmerket seg ved å gi ly mot de mest utsatte vindretningene, og mulighet for utseiling gjennom tre forskjellige sund. Disse farledene var også fri for båer og undervannsskjær.

Forklaringen på navnet Lille-Fosen finner vi ved å se sammenhengen med Stor-Fosna som ligger litt lenger nord i skipsleia. De gode naturhavnene er nettopp det som karakteriserer begge stedene Lille-Fosen og Stor-Fosna.

Ladestedet på Nordmøre
Stedet Lille-Fosen hadde siden midt på 1600-tallet vært ladested under Trondheim. Lille-Fosen hadde en strategisk beliggende havn i forhold til  fjordbygdene på Nordmøre, og disse hadde en omfattende eksport av trelast til hollandske kjøpere. Lille-Fosen fikk derfor en tollbod for å kontrollere denne eksportvirksomheten. Klippfiskproduksjonen hadde også kommet igang før ladestedet fikk bystatus og bynavn i 1742. En periode var det også stor sildehandel.

Fornorskning av danske bynavn
På begynnelsen av 1900-tallet var fornorsking av stedsnavn en aktuell problemstilling. Byer som hadde fått sitt navn etter danske konger ble vurdert nøye. Kristiansund var en av dem, og spørmålet var om byen burde skifte navn til Fosna. Andre liknende problemstillinger var spørsmålet om Trondhjem skulle omdøpes til Nidaros og om Kristiania skulle få tilbake sitt gamle navn fra middelalderen, Oslo. I Stortinget ble det bestemt at Kristiansund skulle beholde sitt navn, fordi byen hadde sin historiske forankring som en by grunnlagt under unionen med Danmark.

Fosna og Kristiansund
I Kristiansund var det en betydelig folkebevegelse for å få tilbake stedets gamle navn, riktignok uten prefikset "Lille". En av de ivrigste agitatorer for dette gikk under navnet Fosnakallen som var; Kristian Ekholm, 1892-1973 (altmuligmann ved Nordmøre Museum). Mange foreninger og firmaer i byen bærer navnet Fosna.

Litteratur

Referanser

Se også
Kristiansund

Kristiansunds historie
Byer i Møre og Romsdal
Johan Nymo

Johan Nymo (født 4. august 1908, død 27. august 1997 i Andselv) var en norsk lærer og folkemusiker.  

Han var med og etablerte samt dirigerte Sørreisa mannskor (1939), ledet Målselv Spelmannslag (1949), og var også leder i Troms Mållag en periode på 1970-tallet.  Ellers var han sentral i prosessen som på 1940-tallet gjorde «Målselvbindingen» (stramming frampå tåa, slik som den kjente Kandahar-bindingen) kjent i det nasjonale skigåing-miljøet. Johan Nymo gjorde et stort innsamlingsarbeid av folkemusikk i Målselv, og må dermed ha æra for at mange av slåttene og sangene ikke døde ut. På 50-60-tallet syklet han milevis rundt med en bandspiller på bagasjebæreren for å bandfeste slåtter og intervjue gamle spillemenn. Man kan klart si at han var ei ildsjel som sørga for at en kulturarv ikke gikk bort; en arv som hadde sine røtter i utvandringa fra dalførene i Midt-Norge for over 200 år siden.
Han mottok Blixprisen 1986.

Johan Nymo var far til folkemusiker Svein Nymo og bestefar til musiker Anne Nymo Trulsen.

Utgivelser 
 ABC i felespel med slåttegrep, med skisser av May Karen Pedersen, 1979
 Spelmenn og spelmannsarv i Målselv, noter og notater, 1982

Norske folkemusikere
Personer fra Målselv kommune
Frode Fjellheim

Frode Fjellheim (født 27. august 1959 i Mosjøen) er en sørsamisk musiker (piano og synthesizer), komponist og vokalist (joik).

Fjellheim er professor i musikk ved Nord universitet.

Virksomhet 
Han er utdannet ved Trøndelag musikkonservatorium (1980–84) og bosatt i Trondheim der han har vært frilans musiker og komponist, bl.a. i oppsetninger ved Trøndelag Teater, med Rikskonsertene.

Han har skrevet bestillingsverk til bl.a. Festspillene i Nord-Norge (2000) og Telemarkfestivalen (Sørsamar rundt Hardangervidda med bl.a. Transjoik, 2003), Vinterfestuka i Narvik (Àhkunjárga eller Tøtta sitt ness, 2006) og Osafestivalen (Biejjien vuelie - Solkvad, 2011)

Siden 1997 har han også komponert musikk for dokumentarer og serier på NRK og en rekke kortfilmer.

På 1990-tallet ledet han sitt «Jazz Joik Ensemble» til plateutgivelser; bandet er i dag kjent under navnet Transjoik som har fire plateutgivelser. Fjellheim var også med i «Tango Concertino».

Andre artister han har samarbeidet med i plateutgivelser er Iren Reppen, Annbjørg Lien, Sverre Porsanger, Ella Holm Bull, Tone Hulbækmo, Hans Fredrik Jacobsen, Cantus, Ulla Pirttijärvi, Hildegunn Øiseth, Anne Vada, Mari Boine og Kolbjørn Botten. Fjellheim driver også eget musikkforlag, Vuelie.

Han har komponert åpningslåten til Disney-filmen Frost (Frozen), 2013.

Utgivelser 
Soloalbum 
 1991: Sangen Vi Glemte — Mijjen Vuelieh (Iđut)
 2004: Aejlies Gaaltije — The Sacred Source (Vuelie)
 2011: Biejjien vuelie – Solkvad (Vuelie)

Med Frode Fjellheim's JazzJoik Ensemble - Transjoik
 1994: Saajve Dans (Iđut)
 1998: Mahkalahke (Atrium)
 2001: Meavraa (Atrium)
 2004: Uja Nami (Vuelie)
 2005: Bewafá (Vuelie), med Sher Miandad Khan

Samarbeid
Med Ulla Pirttijärvi:
 1997: Ruossa Eanan 
 2002: Máttaráhku Askái
 2008: Áibbašeabmi (Vuelie)

Med Bárut
 2011: Bálggis (Vuelie) Vinner av Spellemannprisen 2011 i Åpen klasse

Med  KORK (Kringkastingsorkestret) og Mari Boine
 2013: Gilvve gollát (Sow Your Gold)

Med  Hildegunn Øiseth
 2013: Valencia (Vuelie)

Med Sharaka Ensemble 
 2015: Never again (Vuelie)
Med Anne Vada
 2015: As I Walk (Vuelie)

Med Katarina Barruk 
 2015: Báruos (Vuelie)

Bibliografi 
 Joik for kor, (Vuelie 2002)
 Med joik som utgangspunkt, (Vuelie 2004)

Utmerkelser 
 Statens arbeidsstipend (1993–1996). 
 Spellemannprisen 2004 åpen klasse, for Aejlies Gaaltiie – the Sacred Source 
 Sør-Trøndelag fylkes kulturpris, 2007
 Umeå sameforenings ærespris, 2007
 Liv Ullmann-prisen, 2015
 Hilmar Alexandersens musikkpris, 2015
 Gammleng-prisen 2016 i åpen klasse

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Samiske musikere
Norske jazzpianister
Norske jazzkomponister
Personer fra Vefsn kommune
Vinnere av Spellemannprisen
Vinnere av Áillohaš musikkpris
Axon

Axon (tidligere Taser International) er et amerikansk selskap som utvikler, produserer og distribuerer elektrovåpen som gir ikke-dødelige sjokk. Våpnene brukes av en rekke politi- og sikkerhetsstyrker. I en del land er det også tillatt for privatpersoner å bære slike våpen til personlig beskyttelse.

Selskapet ble grunnlagt av Patrick W. Smith og Thomas P. Smith i 1993 som ICER Corporation. Samme år endret de navnet til Air Taser, Inc. I 1998 ble navnet igjen endret, til Taser International, Incorporated, og i 2001 forkortet de selskapsformsbeskrivelsen slik at navnet ble Taser International.

Referanser

Eksterne lenker
 

Industriselskaper fra USA
Etableringer i 1993
Elektrosjokkvåpen

Et elektrosjokkvåpen er et håndholdt våpen som gir et ikke-dødelig elektrisk støt som forstyrrer muskelfunksjoner. De er laget slik at de ikke skal forstyrre hjertets funksjon. De kalles også ofte «Tasere» etter en den mest kjente produsenten, Taser International. De kommer i to hovedtyper, en som man manuelt må berøre «offeret» med, og en som skyter ut to piler med ledninger festet på.

Norge 
Elektrosjokkvåpen er ikke tillatt å eie, erverve eller selge i Norge uten tillatelse:

Elektrosjokkvåpen og politiet i Norge 
I Norge er det i politidistriktene Sør-Vest, Troms, Øst og Oslo en midlertidig ordning med at en del av det operative politiet har tilgang på elektrosjokkvåpen. Denne midlertidige ordningen/prosjektet ble innført 1. januar 2019 og varer ut 2021. I de seks første månedene av prosjektet har politiet brukt elektrosjokkvåpen 16 ganger.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Taser videoer
 Våpenforskriftens §9

Politiutstyr
Våpen
Elektrisitet
INSANE

INSANE (INteractive Streaming ANimation Engine) er en spillmotor som ble utviklet hos LucasArts, primært av programmereren/spillutvikleren Vincent Lee.

Den ble brukt til å legge til filmer i spillene selskapet laget og den kunne komprimere videoene slik at de tar mye mindre plass på spillmediet.

Motoren ble brukt i blant annet Star Wars: Rebel Assault II - The Hidden Empire, Full Throttle, Curse of Monkey Island og The Dig.

I Full Throttle oppstod det noen problemer siden INSANE ble laget for fotorealistiske bilder istedenfor tegnefilmstilen spillet var i. Det rendrede miljøet måtte derfor skaleres ned slik at det ble lik spillverdenen.

Referanser 

Spillmotorer
Lucasfilm
Bygg

Bygg kan vise til:

Bygg (slekt) – en slekt i grasfamilien
Bygg (korn) – kornslaget bygg
Byggverk – et byggverk
Bygg- og anleggsvirksomhet – bygninger under oppføring
Derby

Derby har flere betydninger:

 Derby (Derbyshire), en by i England.
 Derby (Connecticut), en by i Connecticut.
 Derby County FC, en engelsk fotballklubb
 Derby (hestesport) et hesteveddeløp over 2400 meter (opprinnelig bare om flatløp for treårige galopphester)
 Derby (lokaloppgjør), for eksempel i fotball
 Derby (sabotasjeaksjon), en propagandaaksjon gjennomført av Oslogjengen under annen verdenskrig
Id al-adha

Se også id al-fitr

Id al-adha, eller eid al-adha, (arabisk:  عيد الأضحى) er en islamsk høytid til minne om profeten Ibrahims villighet til å ofre sin sønn Ismail til Allah etter å ha blitt beordret til dette i en drøm. (I jødedom og kristendom var Abraham villig til å ofre sønnen Isak, ikke Ismael). På veien til offerstedet forsøkte djevelen å overtale Ibrahim til å handle mot Guds vilje, men Ibrahim nektet å motsi Gud. Idet Ibrahim skulle til å ofre sønnen ble han stoppet av Gud, som gav ham en sau som offer i stedet. Historien følger av Koranen, sura 37, vers 99-111.

Id al-adha markerer også slutten på hadsj, muslimenes pilegrimsreise, og er tiende dag i måneden dhul hijja. Dette er også høytiden som ofte blir sammenlignet med den kristne julefeiringen.

Id al-adha i den gregorianske kalender 

Etter den islamske kalenderen feires id al-adha samme dag hvert år, men etter den gregorianske kalenderen varierer datoen fra år til år siden den islamske kalenderen er en månekalender, mens den gregorianske er en solkalender.

Den følgende listen gir datoer for id al-adha etter den gregorianske kalender, og årstall etter den islamske kalender:

1418: 7. april 1998
1419: 27. mars 1999
1420: 16. mars 2000
1421: 5. mars 2001
1422: 23. februar 2002
1423: 12. februar 2003
1424: 1. februar 2004
1425: 21. januar 2005
1426: 10. januar 2006
1427: 31. desember 2006
1428: 20. desember 2007
1429: 8. desember 2008
1430: 27. november 2009
1431: 16. november 2010
1432: 6. november 2011
1433: 26. oktober 2012
1434: 15. oktober 2013
1435: 4. oktober 2014
1436: 24. september 2015
1437: 13. september 2016
1438: 2. september 2017
1439: 22. august 2018
1440: 11. august 2019
1441: 31. juli 2020
1442: 20. juli 2021
1443: 9. juli 2022

Referanser

Eksterne lenker 
 

Islam
Red House

Red House er en kommune i Cattaraugus County i den amerikanske delstaten New York. Ved folketellingen i 2000 hadde kommunen 38 innbyggere, noe som gjør den til New Yorks minst folkerike kommune. Navnet kommer fra en liten elv, Red House Creek. Kommunen ble grunnlagt i 1869.

Bykommuner i New York
Gonzalo Fernández-Castaño

Gonzalo Fernández-Castaño (født 13. oktober 1980) er en spansk profesjonell golfspiller på Europatouren. 

Han ble profesjonell i 2004 og tok en 8.-plass på det årets kvalifiseringsskole til Europatouren. I hans første sesong vant han turneringen KLM Open og ble tildelt Sir Henry Cotton Rookie of the Year Award, prisen for beste nykommer på Europatouren. Han tok sin andre turneringsseier året etter i BMW Asian Open i Kina.

Meritter

Seire på Europatouren 
 2012: BMW Italian Open
 2011: Barclays Singapore Open
 2008: Quinn Insurance British Masters
 2007:Telecom Italia Open
 2006: BMW Asian Open
 2005: KLM Open

Lagturneringer 
 Seve Trophy (for Kontinental-Europa): 2007, 2009
 World Cup (for Spania): 2006, 2009

Eksterne lenker 
 
 

Spanske golfspillere
Personer fra Madrid
Fødsler i 1980