alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
MiNensemblet

MiNensemblet er Musikk i Nordlands profesjonelle kammermusikkgruppe, som består av en strykekvartett, en blåsekvintett, kontrabass og piano. Ensemblet ble dannet i 1992, og er stasjonert i Narvik.

MiNensemblet er en del av Landsdelsmusikerordningen i Nord-Norge som feiret 30-årsjubileum i 2009. Ensemblet har helt siden starten holdt en særlig høy profil for å fremme samtidsmusikk. De har samarbeidet nært med mange komponister og jevnlig bestilt verk av disse. De siste årene har fremføring av tidlig musikk på periodiske instrumenter, deriblant ensemblets eget hammerklaver, også vært et satsingsområde. Konsertserien Mest Mozart ble startet av daværende kunstnerisk leder, fiolinisten Arvid Engegård. De senere årene har ensemblet spilt inn flere CD-er og har samarbeidet med  artister som Bjørn Andor Drage, Arvid Engegård, Ole Paus, Arve Tellefsen, Mary Utiger og Bobby McFerrin. Kunstnerisk leder nå er hornisten Jonathan Williams.

Utgivelser 
Wolf-Ferrari, Schönberg/Strauss, Bloch, Marco Polo (1997)
Arctic Contrasts, Euridice (2000)
Party Music, Euridice (2004)
Olebullshits, Euridice (2006)

Eksterne lenker 
 Om MiNensemblet

Norske kammermusikkgrupper
Kultur i Nordland
Kultur i Narvik
Karlstadgata borettslag

Karlstadgata borettslag er et borettslag i bydelen Grünerløkka i Oslo. Det har 64 andelsleiligheter fordelt på tre bygninger. Borettslaget ble dannet i 1981 og bygningene ferdigstilt i 1984.

Borettslag i Oslo
Philip Ahn

Philip Ahn (født 29. mars 1905 i California i USA, død 28. februar 1978) var en koreansk-amerikansk skuespiller.

Biografi 
Hans foreldre var de første koreanske ekteparet som fikk adgang til USA, og hans mor Helen Lee var bare den andre koreanske kvinnen i USA de ankom landet i 1902. Hans far Dosan Ahn Chang-ho var pedagog og aktivist for koreansk uavhengighet under den japanske okkupasjonen. Philip antas å være den første amerikanske statsborgeren som er født i USA av koreanske foreldre. 

Mens Philip fortsatt gikk på videregående besøkte han settet til filmen The Thief of Bagdad hvor han møtte regissør og skuespiller Douglas Fairbanks. Fairbanks tilbudte Philip en prøverolle i filmen sin og etter en prøvespilling fikk han en rolle i filmen. Men da Philip sprang hjem for å fortelle dette til moren sin nektet hun å godta at han skulle begynne som skuespiller fordi hun trodde at filmindustrien i USA bare bestod av forferdelige mennesker som hun ikke ville at sønnen hennes skulle møte.

Ahn ble uteksaminert fra den videregående skolen i 1923 og begynte å arbeide i rismarkene rundt byen Colusa i California. Disse rismarkene ble eid av Hung Sa Dan som var en koreansk uavhengighetsbevegelse som trente unge koreanerne til å bli store ledere i Korea når landet ble fritt fra japansk styre. 

Fordi koreanere som bestemte på rismarkene ikke hadde amerikansk statsborgerskap og derfor ikke kunne eie rismarkene selv så brukte de Philip Ahn's sitt amerikanske statsborgerskap og satte hele eiendommen i hans navn. På grunn av kraftig regnvær dette året mislyktes risavlingene totalt og Ahn befant seg i dyp gjeld som han ikke var i stand til å betale tilbake på dette tidspunktet.

Ahns far var i Asia for å arbeide for uavhengighet og derfor var det opp til Ahn å måtte støtte og i stor grad forsørge sin mor og fire yngre søsken. Han arbeidet som heisoperatør i Los Angeles i tillegg til å prøve å fikse de rismarkene som var blitt nesten helt ødelagt i regnvær. 

I 1934 begynte Ahn han studerte ved University of Southern California. Selv om han var interessert i import / eksport virksomhet fortalte faren hans til ham at han virkelig ønsket å bli skuespiller måtte Ahn prøve å bli skuespiller. Ahn ble overtalt til å ta flere kurs i skuespill og kinematografi. Mens han studerte ved universitetet opptrådte han i en sceneproduksjon av Merrily We Roll Along som turnerte i  det vestlige USA. 

For sin bidrag til filmindustrien ble Ahn hedret med en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 6205 Hollywood Boulevard. Han er den første asiatisk-amerikanske skuespilleren som har fått en stjerne på Hollywood Boulevard.

Filmografi (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra USA av koreansk opphav
Personer fra Los Angeles
Skuespillere fra USA
Fødsler i 1905
Dødsfall i 1978
Toshiyuki Kuroiwa

Toshiyuki Kuroiwa  (født 27. februar 1969 i Tsumagoi, Gunma i Japan) er en japansk tidligere skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville, Frankrike, 1994 i Lillehammer, Norge og 1998 i Nagano, Japan.

Kuroiwa vant en olympisk sølvmedalje under vinter-OL 1992 i Albertville. Han kom på andreplass på 500 meter i hurtigløp på skøyter, bak Uwe-Jens Mey fra Tyskland.

Personlige rekorder

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Toshiyuki Kuroiwa på www.ISU.html.infostradasports.com
  Toshiyuki Kuroiwa på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
 

Japanske skøyteløpere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Japan
Medaljevinnere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Japan under Vinter-OL 1992
Skøyteløpere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Japan under Vinter-OL 1994
Skøyteløpere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Japan under Vinter-OL 1998
Skøyteløpere under Vinter-OL 1998
Artikler i skøytesportprosjektet
Olympiske sølvmedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Fødsler i 1969
Varianttoneart

Varianttonearten er et musikalsk begrep som viser til forholdet mellom tonearter. Når for eksempel C-dur er tonika, tonearten musikken spilles i, vil varianttonearten (ofte bare uttalt "varianten") til C-dur være C-moll. En C-dur inneholder tre enkeltnoter, C (grunntonen), E (stor ters) og G (kvinten) som skaper en treklang. I en C-moll derimot senkes tersen (E) ned et halvt trinn slik at tonen blir E (uttalt "Ess"). Dermed har vi en ny treklang: C, E(kalt en liten ters) og G. Forskjellen mellom tonearten og varianttonearten er derfor en endring av den andre noten (tersen) i treklangen. På samme måte er varianten til A-moll; A-dur.

Se også
Parallelltoneart
Moll
Durakkord

Musikkteori
Heike Warnicke

Heike Warnicke (tidligere Schalling, senere Sinaki; født 1. juni 1966 i Weimar), er en tysk kvinnelig tidligere skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Sapporo og 1994 i Lillehammer.

Warnicke vant to olympiske sølvmedaljer under Vinter-OL 1992 i Albertville. Hun kom på andreplass både på - og  meter skøyter bak sin landskvinne Gunda Niemann.

Personlige rekorder

Eksterne lenker 
 
  Heike Warnicke på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
  Heike Warnicke på www.isu.html.infostradasports.com
  Heike Warnicke på olympiandatabase.com
  Heike Warnicke på olympicgameswinners.com
 
Bilder
  Bilder av Heike Warnicke på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
  Bilder av Heike Warnicke på GettyImages.co.uk

Østtyske skøyteløpere
Tyske skøyteløpere
Olympiske sølvmedaljevinnere for Tyskland
Olympiske sølvmedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Medaljevinnere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 1992
Skøyteløpere under Vinter-OL 1992
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 1994
Skøyteløpere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Tyskland under Vinter-OL 1998
Skøyteløpere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Tyskland i enkeltdistanse-VM på skøyter
Personer fra Weimar
Artikler i skøytesportprosjektet
Hiromi Yamamoto

Hiromi Yamamoto (gift Yamanaka; født 21. april 1970 i Shiraoi) er en japansk kvinnelig tidligere skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1994 i Lillehammer.

Yamamoto vant en olympisk bronsemedalje under Vinter-OL 1994 i Lillehammer. Hun kom på tredjeplass på  meter, bak Claudia Pechstein og Gunda Niemann, begge fra Tyskland.

Personlige rekorder

Eksterne lenker 
 

Japanske skøyteløpere
Olympiske bronsemedaljevinnere for Japan
Medaljevinnere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Japan under Vinter-OL 1994
Skøyteløpere under Vinter-OL 1994
Artikler i skøytesportprosjektet
Olympiske bronsemedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Sergej Klevtsjenja

Sergej Konstantinovitsj Klevtsjenja (russisk: Сергей Константинович Клевченя; født 21. januar 1971 i Barnaul i daværende Sovjetunionen), er en russisk tidligere skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville, Frankrike, 1994 i Lillehammer, Norge, 1998 i Nagano, Japan og 2002 i Salt Lake City, USA.

Klevtsjenja vant to olympiske medaljer under vinter-OL 1994 i Lillehammer. Han kom på andreplass på 500 meter skøyter, bak sin landsmann Aleksandr Golubev og på  meter ble han nummer tre bak Dan Jansen fra USA og Igor Zjelezovskij fra Hviterussland.

Personlige rekorder

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Sergey Klevchenya på www.ISU.html.infostradasports.com
  Sergej Klevtsjenja på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
 
  Profil som Sergey Klevchenya og Sergej Klevtsjenja på The-Sports.org (mesterskaps- og noen verdenscup-resultater)

Russiske skøyteløpere
Verdensmestere i hurtigløp på skøyter – Sprint
Verdensmestere i hurtigløp på skøyter – Enkeltdistanse
Olympiske sølvmedaljevinnere for Russland
Olympiske sølvmedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Olympiske bronsemedaljevinnere for Russland
Olympiske bronsemedaljevinnere i hurtigløp på skøyter
Deltakere for SUS under Vinter-OL 1992
Skøyteløpere under Vinter-OL 1992
Medaljevinnere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Russland under Vinter-OL 1994
Skøyteløpere under Vinter-OL 1994
Deltakere for Russland under Vinter-OL 1998
Skøyteløpere under Vinter-OL 1998
Deltakere for Russland under Vinter-OL 2002
Skøyteløpere under Vinter-OL 2002
Deltakere for Russland i enkeltdistanse-VM på skøyter
Personer fra Barnaul
Artikler i skøytesportprosjektet
Fødsler i 1971
Guy de la Bédoyère

Guy Martyn Thorold Huchet de la Bédoyère (født november 1957 i Wimbledon) er en britisk historiker, som har publisert stoff om romersk Britannia og andre tema. Han var en regelmessig deltager i Channel 4s arkeologiserie Time Team.  I 1999 presenterte han en serie i tre deler om The Romans in Britain for BBC2, produsert av Open University. I 2002 presenterte han Rebuilding The Past, som ble vist på Discovery Channel i 2003, med kommentarer av Terry Jones.

Han er gift med Rosemary de la Bédoyère, som er lærer ved Kesteven og Sleaford High School. De har fire sønner – Hugh, Thomas, Robert og William.

Guy de la Bédoyère bidrar ofte i ulike tidsskrifter, da helst de med hovedtyngden på historie, arkeologi eller opphav.

Et utdrag av hans utgivelser 
 Particular Friends. The Correspondence of Samuel Pepys and John Evelyn, Boydell (2nd edition 2005). ISBN 1843831341.
 The Diary of John Evelyn, Boydell, Woodbridge, 1995. ISBN 0851156398
 The Letters of Samuel Pepys, Boydell, Woodbridge, 2006. ISBN 184383197X.
 The Finds of Roman Britain, Batsford, London 1988. ISBN 0713460822.
 The Buildings of Roman Britain, Batsford, London 1991, now reprinted by Tempus, Stroud, 2001 as a revised second edition. ISBN 0752419064.
 A Companion to Roman Britain, Tempus, Stroud, 1999. ISBN 0752414577.
 Eagles over Britannia. The Roman Army in Britain, Tempus, Stroud, 2001. ISBN 0752419234.
 Roman Towns in Britain, Tempus, 2003. ISBN 0752429191.
 Architecture in Roman Britain, Shire Archaeology no. 66, 2002. ISBN 0747803536.
 Roman Britain. A New History, Thames & Hudson, 2006. ISBN 0500051402.

Eksterne lenker 
 Guy de la Bédoyères nettsted om Romersk Brittannia
 Time Team biography

Britiske historikere
Personer fra Wimbledon
Fødsler i 1957
Jimmy Yancey

Jimmy Yancey (født 20. februar 1898, død 17. september 1951) var en amerikansk pianist, komponist og danser. Han var den første pianisten som gav ut en boogie-woogie-plate.

Fra han var seks år opptrådte han med stepping og sang. I 1915 flyttet han til Chicago hvor han begynte å skrive sanger og opptre i uformelle lag. I 1925 ble han banemester for baseball-laget Chicago White Sox. Som musiker var han ukjent fram til 1936 da Meade «Lux» Lewis spilte inn en av sangene hans; «Yancey Special». I 1939 spilte han inn sin plate, for Don Qualeys nye selskap Solo Art. I årene som fulgte spilte han sammen med konen sin, bluessangerinnen Estelle «Mama» Yancey, de spilte blant annet i Carnegie Hall i 1948.

Yancey var også en brukbar sanger, og sang til sine egne sanger. Et pussig trekk med hans komposisjoner var at selv om han skrev i forskjellig etonearter, sluttet han alle sanger med en E. Selv om han etterhvert ble relativt kjent som musiker, sluttet han aldri som banemester for White Sox, og hadde jobben fram til rett før han døde i 1951.

Han ble tatt inn i Rock and Roll Hall of Fame i 1986.

Diskografi 
 Pure Blues, 1951	 	
 Yancey Special, 1951	
 Jimmy Yancey Special, 1952
 Jimmy and Mama Yancey, 1952
 Jimmy Yancey, 1953

Referanser

Eksterne lenker 
 Jimmy Yancey på Allmusic
 Jimmy Yancey hos Rock and Roll Hall of Fame

Pianister fra USA
Medlemmer av Rock and Roll Hall of Fame
Personer fra Chicago
Fødsler i 1898
Dødsfall i 1950
Feiostunnelen

Feiostunnelen er en 772 meter lang tunnel i Vik i Vestland. Den er en del av fylkesvei 602 og ligger på sørsiden av Sognefjorden mellom Vangsnes og Feios.

Tunnelen fikk et 37 m langt overbygg i 2007.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Vestland
Veier i Vik
Tunneler åpnet i 1971
Vadheimstunnelen

Vadheimstunnelen er en 1658 meter lang tunnel i Høyanger i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger på østsiden av Vadheimsfjorden like sør for Vadheim. Den ble åpnet i 1972 og erstattet da en kortere tunnel.

Se også 
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Vestland
Veier i Høyanger
Tunneler åpnet i 1972
Fylkesvei 55
Hovdetunnelen

Hovdetunnelen er en 1283 meter lang tunnel i Høyanger i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger på nordsiden av Høyangsfjorden.

Bilbrann
13. juni 1993 oppsto det brann i tunnelen etter en kollisjon mellom to biler og en motorsykkel. I 400 meter av tunnelens lengde brant PE-skummet opp.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Vestland
Veier i Høyanger
Tunneler åpnet i 1984
Fylkesvei 55
Kvernhaugtunnelen

Kvernhaugtunnelen er en 1334 meter lang tunnel i Høyanger i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger ved Høyangsfjorden like ved Høyanger tettsted.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser 

Veitunneler i Vestland
Veier i Høyanger
Tunneler åpnet i 1987
Fylkesvei 55
Kongsnestunnelen

Kongsnestunnelen er en 245 meter lang tunnel i Sogndal i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger på østsiden av Lånefjorden.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Vestland
Veier i Sogndal
Tunneler åpnet i 1970
Fylkesvei 55
Tussviktunnelen

Tussviktunnelen er en 520 meter lang tunnel i Sogndal i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger på nordsiden av Sognefjorden.

Se også 
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Vestland
Veier i Sogndal
Tunneler åpnet i 1971
Fylkesvei 55
Kræklingen tunnel

Kræklingen tunnel er en 337 meter lang veitunnel i Sogndal i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger ved tettstedet Balestrand.

Se også 
Veitunneler i Norge

Referanser

Veitunneler i Vestland
Veier i Sogndal
Tunneler åpnet i 1985
Fylkesvei 55
Årøytunnelen

Årøytunnelen er en 405 meter lang veitunnel i Sogndal i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger ved enden av Barsnesfjorden.

Se også 
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Vestland
Veier i Sogndal
Fylkesvei 55
Tunneler åpnet i 1983
Stupshølen tunnel

Stupshølen tunnel er en 77 meter lang veitunnel i Luster i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger like ved kommunegrensen til Sogndal.

Se også 
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Vestland
Veier i Luster
Fylkesvei 55
Røneidtunnelen

Røneidtunnelen er en 656 meter lang veitunnel i Luster i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger på vestsiden av Gaupnefjorden.

I 2019 ble den utvidet og forhøyet slik at skiltet høyde nå er 4,3 meter. Før dette var skiltet høyde 4 meter.

Referanser

Se også 
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Vestland
Veier i Luster
Fylkesvei 55
Råumtunnelen

Råumtunnelen er en 514 meter lang veitunnel i Luster i Vestland. Den er en del av fylkesvei 55 og ligger på østsiden av Gaupnefjorden.

Se også 
Veitunneler i Norge

Veitunneler i Vestland
Veier i Luster
Tunneler åpnet i 1972
Fylkesvei 55
George Washington Carver

George Washington Carver (født i januar 1864 i Diamond i Missouri i USA, død 5. januar 1943 i Tuskegee i Alabama) var en amerikansk vitenskapsmann, botaniker, pedagog og oppfinner hvis studier og undervisning revolusjonerte jordbruk i USA.

Liv og virke

Bakgrunn
Dagen og året han er født er ukjent; det antas at han er født før slaveriet ble avskaffet i Missouri i januar 1864. Dermed var han fra fødselen egentlig bestemt for et liv i slaveri.

Virke

Mye av Carvers berømmelse skyldes hans forskning og hans fremme av alternativer til bomullsdyrkning, som peanøtter og søtpoteter. Han ønsket at fattige jordbrukere skulle dyrke alternative avlinger både til egen  matproduksjon og som en kilde til andre produkter som ville forbedre deres livskvalitet.

Den mest populære av hans 44 opplysningsbrosjyrer for jordbrukere inneholder 105 matoppskrifter som involverer bruk av peanøtter. 
Han skapte også rundt 100 produkter fra peanøtter som var nyttige for husholdningen og gården deriblant kosmetikk, fargestoff, maling, plast, bensin og nitroglyserin.

I det sørstatene som ble rekonstruert etter borgerkrigen ble jorden slitt ut av bomullsdyrking og på starten av 1900-tallet ødela bomullsbiller mye av avlingene. Carvers forskning på peanøtter var ment å skaffe til veie alternative produkter som kunne dyrkes.

I tillegg til hans arbeid innen agronomi for å fremme et bærekraftig jordbruk og vedsettelse av planter og natur gav også Carver viktige bidrag innen felt som raserelasjoner, utdannelse av barn, poesi, maling og religion. Han gikk foran med et godt eksempel med å vektlegge viktigheten av hardt arbeid, en positiv innstilling og en god utdannelse. Hans ydmykhet, humanisme, vennlige natur, sparsommelighet og avvisning av økonomisk materialisme har blitt trukket frem og beundret.

En av hans viktigste roller var å underminere, gjennom den berømmelse han oppnådde gjennom sine fortjenester, den stereotypien om den svarte rases underlegenhet som var svært utbredt i hans levetid.

I 1941 ble han av magasinet Time kalt den «Svarte Leonardo», en referanse til renessanssens italienske universalgeni Leonardo da Vinci. 
Til minne om hans live og presatsjoner blir George Washington Carver Recognition Day markert 5. januar, hans dødsdag, i USA.

Referanser 

Botanikere fra USA
Autorer for botanikk og mykologi
Personer fra Newton County i Missouri
Teorien om at jorden er hul

Teorien om at jorden er hul er en teori som hevder at jorden er hul og kanskje beboelig på innsiden. Denne antagelsen er motbevist ved geologiske undersøkelser og moderne kunnskap om planetenes tilblivelse. Teorien er i dag utdatert som reell, men finnes fremdeles innenfor begrepet pseudovitenskap. Ideen har også et visst fotfeste innenfor eventyrfortellinger og science fiction.

Dersom en hadde lyktes i å bebo jordskallets innside, ville en fått en overraskelse – vektløshet. På innsiden av et skall vil gravitasjonskreftene fra skallet utbalansere hverandre og netto gravitasjon blir null.

Eksterne lenker

  Review of Paul Collins' book Banvard's Folly, which includes a chapter on Symmes.
 Griffin, Duane A.; Hollow and Habitable Within: Symmes's Theory of Earth's Internal Structure and Polar Geography  – a scholarly article on Symmes's theory
 At the Earth's Core, by Edgar Rice Burroughs
 The Cellular Cosmogony, by Koresh: full text of Cyrus Teed's book about the inside-out Earth at www.sacred-texts.com
 The Phantom of the Poles, by William Reed: full text at www.sacred-texts.com
 Hollow Earths: page illustrating several hollow-Earth proposals with diagrams
 Stephen Wagner, Nazis and the Hollow Earth, Paranormal.About.com (11 January 1999): (thinly sourced) discussion of rumors about the Nazis and hollow Earth ideas.
 Koreshan State Historic Site, official web page.
 Unofficial Koreshan State Historic Site, unofficial web page.
 American Communal Utopias and The Koreshan Unity: A Bibliography Brief overview and great bibliography of works, if slightly dated.
 Turning the Universe Inside-Out: Ulysses Grant Morrow's Naples Experiment Examination of the Naples Experiment, and why it failed, but also covers the major hollow Earth theories and Koreshan beliefs.
 The Smoky God, by Willis George Emerson. Complete novel
 Voyage to our Hollow Earth, Journey to the North Pole and Beyond – 24 day Trip, June 26 2006 – July 19 2006. Expedition aboard the nuclear-powered Russian icebreaker Yamal
 The Hollow Earth – from The UnMuseum
 Hollow Earth Insider, "a dedicated worldwide group of Insiders researching, not only the Hollow Earth/Subterranean Mysteries, but also reports on the UFO/Alien connection and other mysteries, the New World Order and other conspiracies"
 The Expanding Hollow Earth Theory'' – a book by proponents of a hollow-Earth theory.
 The Hollow Earth Theory, "A band inspired by the theory"
  List of Some Hollow Earth books in Print at amazon.com
 Phoenix Science Foundation, organization supporting an expedition

Pseudovitenskap
Norticats

NORticats er en norsk organisasjon for rasekatter og huskatter.

Klubben ble grunnlagt av Anita H. Engebakken (daværende president) og ble for første gang offentlig chartered/sertifisert 9. mai 2008.

NORticats er tilknyttet den nordeuropeiske regionen til TICA (The International Cat Association).

Både eiere av rasekatter og huskatter er velkomne til å være medlemmer og delta på med sine katter på utstillinger.
Spesielt for TICA og NORticats  er at huskatter får titler på lik linje med rasekatter, og er den eneste organisasjonen i verden som tillater huskatter å kunne stille til champion titulering ved utstillinger.

NORticats' mål er å fremme alle katters velferd, også huskattenes. Organisasjonen oppmuntrer de avlsprogrammer som prioriterer kattenes helse og velferd. 
De kattene som ikke er med i et bestemt avlsprogram blir oppfordret å bli kastrert.

Organisasjonen arrangerer utstillinger, og forsøker å fremme interesse, kunnskap, bevissthet og kattens status i samfunnet for alle typer tamkatter.

Klubbens formål:

    Å fremme velferden til alle typer av katter, inkludert huskatter.
    Å oppmuntre de avlsprogrammer som prioriterer helsen og velferden til kattene.
    Å arrangere utstillinger og fremme interessen for, og kunnskap om, alle tamkatter.
    Å oppfordre til kastrering og sterilisering av alle katter som ikke spesifikt er en del av et aktivt avlsprogram.
    Å hjelpe til å fremme TICA i Skandinavia, spesielt i Norge, og oppfordre til registrering av katter i TICA.

Eksterne lenker 
 NORticats nettside 

 TICAs' nettside

Tamkattforeninger
Waigaoqiao kullkraftverk

Waigaoqiao kullkraftverk er et kullkraftverk i Shanghai i det østlige Kina. Kraftverket er Kinas delt største varmekraftverk med en installert kapasitet på 5.000 MW, fordelt på blant annet 900 MW-blokker. Årsproduksjonen er 11,4 TWh. Brenseltypen er kull.

Andre utbyggingstrinn startet i 2001, og innebar installering av Kinas første 900 MW-enheter. Noen år senere startet tredje utbyggingstrinn som brakte effekten opp i 5.000 MW totalt. Dette er dermed verdens største kullkraftverk målt etter installert effekt.

To av blokkene her er såkalt superkritiske, det vil si at forbrenningen foregår under meget høy temperatur og trykk, slik at effektiviteten i anlegget øker og den relative forurensingen reduseres.

Se også
 Liste over verdens største kullkraftverk

Eksterne lenker
 Daqo Group – «Shanghai Waigaoqiao Power Plant».
  The Diffusion of Clean Coal Combustion Technologies For Power Plants in China – Daniel Vallentin & Liguang Liu, Roskilde Universitet, mai 2005, side 36. Besøkt 1. juni 2013.

Kullkraftverk i Folkerepublikken Kina
Varmekraftverk i Folkerepublikken Kina
Pudong
Byggverk i Shanghai