alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Lophopoeum

Se Systematisk inndeling

Lophopoeum er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er ganske lange, særlig hos hannene. Pronotum er bredest bak midten, med en butt tann nær bakhjørnet. Dekkvingene er bredest ved roten, jebnt tilsmalnende bakover.

Levevis 
Larvene lever i død ved.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
 Slekten  Lophopoeum Bates, 1863 - 15 arter
 Lophopoeum bituberculatum (White, 1855)
 Lophopoeum bruchi Monné & Martins, 1976
 Lophopoeum carinatulum Bates, 1863
 Lophopoeum centromaculatum Monné & Martins, 1976
 Lophopoeum circumflexum Bates, 1863
 Lophopoeum forsteri Tippmann, 1960
 Lophopoeum freudei (Gilmour, 1959)
 Lophopoeum fuliginosum Bates, 1863
 Lophopoeum humerosum Monné & Martins, 1976
 Lophopoeum meridianum Fisher, 1938
 Lophopoeum monticulum Monné & Martins, 1976
 Lophopoeum saronotum Bates, 1872
 Lophopoeum scopiferum Bates, 1872
 Lophopoeum timbouvae Lameere, 1884
 Lophopoeum w-flavum Bates, 1885

Kilder 
 Liste over artene

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1863
Filosofiåret 1912

Filosofiåret 1912 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1912.

Hendelser

Publiseringer 
Bertrand Russell – The Problems of Philosophy (Filosofiens problemer)

Fødsler 

6. januar – 
Jacques Ellul, fransk filosof (død )
José Pedro Galvão de Sousa, brasiliansk filosof og jurist (død )
27. januar – Arne Næss, norsk filosof (død )
30. januar – Francis Schaeffer, evangelisk teolog, filosof og presbyteriansk pastor fra USA (død )
30. januar – Horst Matthai Quelle, tysk filosof (død )
19. februar – Friedrich Kaulbach, tysk filosof (død )
25. april – Teodorico Moretti Costanzi, italiensk filosof og dosent (død )
20. mai – Wilfrid Sellars, filosof fra USA (død )
30. juni – Leopoldo Zea, meksikansk filosof (død )
4. august – Henri Maldiney, fransk filosof (død )
30. august – Pavol Strauss, slovakisk lege, filosof og forfatter (død )
8. september – Marie-Dominique Philippe, fransk teolog og filosof (død )
27. september – Arturo Ardao, uruguaysk filosof, idéhistoriker og journalist (død )
18. november – Walter Schulz, tysk filosof (død )
24. november – Bernard Delfgaauw, nederlandsk filosof (død )
30. november – Walter Ong, geistlig, antropolog og filosof fra USA (død )
28. desember – Georg Klaus, tysk filosof, sjakkspiller og sjakkfunksjonær (død )
Stanislas Breton, fransk filosof og teolog (død )
Jean Fallot, fransk filosof (død )
Franz Jakubowski, polsk filosof (død )
Giuseppe Maria Sciacca, italiensk filosof og dosent (død )

Dødsfall 
14. januar – Otto Liebmann, tysk filosof (født 1840)
16. januar – Alfred Fouillée, fransk filosof og sosiolog (født 1838)
 10. eller 19. mai – Bolesław Prus, polsk forfatter og publisist (født 1847)
17. juli – Henri Poincaré, fransk matematiker, fysiker, vitenskapsteoretiker og filosof (født 1854)
18. juli – Gideon Spicker, tysk religionsfilosof (født 1840)
29. august – Theodor Gomperz, østerriksk historiker og filosof (født 1832)
9. desember – Carl Justi, tysk filosof og kunsthistoriker (født 1832)
Raffaele Mariano, italiensk filosof og historiker (født 1840)
Shadworth Hodgson, engelsk filosof (født 1832)

Referanser
Dryoctenes

Se Systematisk inndeling

Dryoctenes er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, kraftig, lyst gråbrun trebukk. Antennene er kraftige innerst, tynne i spissen, noe kortere enn kroppen hos hunnen og rundt en og en halv gang så lange som kroppen hos hannen. Pannen har et par litt uregelmessig formede, svarte flekker. Pronotum er omtrent sekskantet, mye bredere enn langt, med en kraftig, utstående tann på hver side. Midtfeltet er vanligvis svart, denne svarte flekkens form er ganske varierende. Dekkvingene har markerte, rundede "skuldre" og er jevnt tilsmalnende bakover, med to fine, opphøyde lengderibber og to noe uregelmessige, ofte avbrutte, svarte tverrbånd.

Levevis 
Larvene lever i død ved.

Utbredelse 
Arten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Acanthoderini 
 Slekten Dryoctenes Audinet-Serville, 1835
 Dryoctenes scrupulosus (Germar, 1824)

Kilder 
 Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 
 Bilder av arten 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1824
Coptosia

Se Systematisk inndeling

Coptosia er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Små til middelsstore, slanke trebukker, oftest mørke på farge, kroppen mer eller mindre tett kledt med små, lyse skjell. Noen av artene er glissent kledt med oppstående hår. Antennene er litt kortere enn kroppen. Pronotum har rundede sider. Dekkvingene er kraftig punkterte. Beina er middels lange.

Levevis 
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.

Utbredelse 
Slekten har flest arter i det sørlige og sørøstlige Europa, men finnes også i Nord-Afrika og østover til Sentral-Asia.

Systematisk inndeling  
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av Phytoecia.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Phytoeciini (inkludert Obereini)
 Slekten Coptosia Fairmaire, 1868 - 17 arter
 Underslekten Barbarina
 Coptosia behen (Sama & Rejzek, 1999)
 Coptosia chehirensis (Breuning, 1943)
 Underslekten Coptosia (i snever forstand)
 Coptosia albovittigera (Heyden, 1863)
 Coptosia antoniae (Reitter, 1889)
 Coptosia bithynensis (Ganglbauer, 1884)
 Coptosia brunnerae Sama, 2000
 Coptosia compacta (Ménétriés, 1832)
 Coptosia demelti (Breuning, 1973)
 Coptosia drurei (Pic, 1909)
 Coptosia ganglbaueri Pic, 1936
 Coptosia gianassoi Sama, 2007
 Coptosia minuta (Pic, 1892)
 Coptosia nigrosuturata Heyrovský, 1950
 Coptosia schuberti (Fuchs, 1965)
 Coptosia tauricola (Breuning, 1943)
 Underslekten Pseudocoptosia
 Coptosia cinerascens (Kraatz, 1882)
 Coptosia elyandti (Semenov, 1891)

Kilder 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1868
Vinne skole

Vinne skole er en barneskole i bygda Vinne i Verdal kommune i Trøndelag.  

Skolen hører til Vinne og Ness oppvekstområde, et av fem oppvekstområder i Verdal kommune. Vinne skole er en ren barneskole og hadde 210 elever i skoleåret 2010/2011. Skolens hovedbygning ble tatt i bruk i 1976. 

Nybygget som huser 1. klasse, en av 2.-klassene og skolefritidsordningen ble tatt i bruk i 1997. Vinne skole ønsker å være en aktiv skole som benytter naturen i nærmiljøet med Trollmorskogen som naturleikeplass. Skolen har også en samlingsplass ute, den har blant annet blitt brukt under elevforestillinger.

Kommunen planlegger pr. februar 2019 å slå Vinne skole sammen med Ness skole. Den nye «Vinne og Ness skole» ble ferdig og klar til bruk til første skoledag etter sommerferien 2021. Offisiell åpning av skolen er fredag 24. September, her skal Vinne skolemusikkorps spille noen sanger.

Referanser

Kilder 
 Vinne skole på Verdal kommunes nettsted

Skoler i Verdal
Barneskoler i Trøndelag
Thorn-traktaten i 1709

Thorn-traktaten ble underskrevet 9. oktober 1709 mellom August den sterke og Peter den store i Thorn (Toruń), under den store nordiske krigen. Partene fornyet alliansen sin, som Karl XII av Sverige hadde ødelagt med freden i Altranstädt (1706), og ble enige om å gi  kronen tilbake til August.

Bakgrunn 
Med det svenske nederlaget i slaget ved Poltava, hadde den russiske tsaren Peter den store hadde fått overtaket i den store nordiske krigen. Med den svenske hodearméen ødelagt og den svenske kongen Karl XII i eksil i Det osmanske riket, kunne August den sterke, som Karl XII hadde avsatt som polsk konge med freden i Altranstädt (1706), marsjere inn i Det polsk-litauiske samveldet og ta tilbake den polske kronen fra den svenske allierte Stanisław Leszczyński. Området ble gjenerobret av August i 1709 og omfattet byen Thorn (Toruń) i Kongelige Preussen, hvor han møtte Peter den store for å forhandle vilkårene for en felles politikk for det nordøstlige Europa

Vilkår og gjennomføring 

Peter støttet August som polsk konge, etter at han hadde sikret seg at de høyeste embetene i Det polske-litauiske samveldet gikk til adelige som støttet ham selv. August måtte forfølge anti-russiske grupper i Polen. I en hemmelig artikkel ble de enige om at Svensk Livland skulle deles etter at det var erobret fra Det svenske imperiet, hvor August skulle få den sørlige delen og Peter den nordlige (Estland).

I motsetning til den første alliansen i Preobrazjenskoje ble vilkårene i Thorn stort sett diktert av Peter den store, som hadde fått et kjøligere forhold etter Altranstädt. Tidligere hadde de hatt et nært forhold. Selv om August igjen ble lovet de erobrede områdene i Livland, trådte aldri denne delen av avtalen i kraft.

Etter at avtalen var undertegnet, tok Peter den store opp igjen en bred anti-svensk allianse. Han reiste til nærliggende Marienwerder for å møte Fredrik I av Preussen, før han reiste til den russiske leiren nær Riga, hvor han kom frem den 10. november. Den dansk-russiske alliansen, som Karl XII ødela i Travendal (1700) ble fornyet med den påfølgende København-trakataten av diplomatene til Peter i det danske hoffet.

Tidlig i 1710 gikk August den sterke inn i den polske hovedstaden Warszawa, og tvang fienden Stanisław Leszczyński til eksil i Stralsund i Svensk Pommern. Etter August hadde forsterket stillingen sin i Polen-Litauen ytterligere, startet han et felttog på svensk jord i 1711, da han invaderte Pommern og beleiret Stralsund sammen med danske og russiske styrker i det første samlede felttoget til disse allierte i den store nordiske krigen. Peter den store hadde samtidig avsluttet felttogene sine i Svensk Livland.

Kilder 

 
 
 

Store nordiske krig
Russiske traktater
Filosofiåret 1914

Filosofiåret 1914 er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1914.

Hendelser

Publiseringer

Fødsler 
1. januar – Felice Balbo, italiensk forfatter og filosof (død )
2. januar – Diego Are, italiensk filosof, forfatter og pedagog (død )
4. januar – Jean-Pierre Vernant, fransk filosofihistoriker, religionshistoriker og antropolog (død )
25. januar – Silvio Ceccato, italiensk filosof og lingvist (død )
19. februar – Enrico Opocher, italiensk filosof og jurist (død )
29. april – Mario Dal Pra, italiensk filosof (død )
3. mai – Tsuda Itsuo, japansk filosof (død )
21. mai – Gerhard Funke, tysk filosof (død )
28. juli – Dino Formaggio, italiensk filosof og kunstkritiker (død )
1. oktober – Stuart Hampshire, engelsk filosof (død )
14. oktober – Remo Cantoni, italiensk filosof (død )
22. oktober – André Neher, israelsk teolog og filosof (død )
21. november – Henri Laborit, fransk biolog, filosof og atferdsbiolog (død )
4. desember – Arthur Prior, newzealandsk filosof og logiker (død )
Andrea Vasa, italiensk filosof (død )

Dødsfall 
19. april – Charles Sanders Peirce, matematiker, filosof og logiker fra USA (født )
1. oktober – Anton Marty, sveitsisk filosof (født )
17. oktober – Theodor Lipps, tysk filosof og psykolog (død )
5. desember – Tito Vignoli, italiensk filosof (død )
14. desember – Mario Calderoni, italiensk filosof (død )

Referanser
Giacomo Antonio Perti

Giacomo Antonio Perti (1661–1756) var en italiensk kirkemusiker og komponist.

Liv og virke 
Perti studerte hos sin onkel, Lorenzo Perti, hos Rocco Laurenti og senere hos Petronio Franceschini. Deretter oppholdt han seg i Venezia, Roma og Parma. I 1690 ble han onkelens etterfølger som kapellmester ved San Pietro, og i 1696 kapellmester ved Basilika San Petronio i Bologna, en post han beholdt livet ut. Ved siden av ledet han lenge Accademia Filarmonica di Bologna.

Blant Pertis studenter var  Giuseppe Torelli, Giovanni Battista Martini (Padre Martini) og Pirro Albergati. Ifølge Padre Martini avslo Perti i 1697 et tilbud om å bli Antonio Draghis etterfølger som hoffkapellmester i Wien.

Perti komponerte messer, oratorier, pasjoner, salmer, hymner og kantater, i tillegg også serenader og flere operaer.

Verk

Operaer 
 Marzio Coriolano, 1683
 Oreste in Argo, 1685
 L’incoronazione di Dario, 1686
 La Flavia, 1686
 La Rosaura, 1689
 Dionisio Siracusano, 1689
 Brenno in Efeso, 1690
 L’inganno scoperto per vendetta, 1691
 Il Pompeo, 1691
 Furio Camillo, 1692
 Nerone fatto Cesare, 1693
 La forza della virtù, 1694
 Laodicea e Berenice, 1695
 Penelope la casta, 1696
 Fau sta restituita all’Impero, 1697
 Apollo Geloso, 1698
 Lucio Vero, 1700 (libretto av Apostolo Zeno; musikken i første akt stammer fra Martino Bitti)
 Astianatte, 1701 (libretto av Antonio Salvi)
 Dionisio re di Portogallo, 1707 (libretto av Antonio Salvi)
 Venceslao, ossia il fraticida innocente, 1708
 Ginevra principessa di Scozia, 1708 (libretto av Antonio Salvi)
 Berenice regina d’Egitto, 1709 (libretto av Antonio Salvi)
 Demetrio, 1709
 Rodelinda regina de’ Longobardi, 1710 (libretto av Antonio Salvi)
 Un prologo per il Cortegiano, 1739

Oratorier 
I due Gigli proporati nel Martirio di Santa Serafia e Santa Sabina, 1679
Abramo, 1683
Mosè, 1685
Oratorio della Passione, 1685
La Beata Imelde Lambertini, 1686
La Morte del Giusto Overo il Transito di  San Giuseppe, 1688
Agar Scacciata, 1689
La Passione di Cristo, 1694
S. Galgano, 1694
Cristo al Limbo, 1698
Gesù al Sepolcro, 1703
S. Giovanni, 1704
La Sepoltura di Cristo, 1704
S. Petronio, 1720
La Passione di Cristo, 1721
I Conforti di Maria Vergine, 1723
L'Amor Divino, 1723

Referanser

Kilder

Litteratur 
 Artikkelen «Giacomo Antonio Perti» i The New Grove Dictionary of Music and Musicians, red. Stanley Sadie.  20 vol.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980.  ISBN 1-56159-174-2
 Giuseppe Vecchi, Giacomo Antonio Perti (1661–1756), Bologna, Accademia Filarmonica di Bologna|Accademia Filarmonica, 1961.
 Jean Berger: «The Sacred Works of Giacomo Antonio Perti», Journal of the American Musicological Society, XVII, 1964, s. 370-377.
 Rodolfo Zitellini: «Introduction» i Giacomo Antonio Perti, Five-voice Motets for the Assumption of the Virgin Mary, utgitt av Rodolfo Zitellini, Madison, A-R Editions, 2007 (Recent Researches in the Music of the Baroque Era'', 147), s. IX-XIV.

Eksterne lenker 
 

 

Italienske komponister
Operakomponister
Kirkemusikkomponister
Barokkomponister
Personer fra Bologna
Peng Chun Chang

Peng Chun Chang, også kjent som P.C. Chang og Zhang Pengchun (; født 22. april 1892 i Tianjin i Kina, død 9. juli 1957 i Nutley i New Jersey i USA) var en kinesisk akademiker, filosof, diplomat og dramatiker. Han var en av forfatterne av Menneskerettighetserklæringen. P. C. Chang var bror til Zhang Boling. 

Han fikk sin høyere utdannelse ved  Columbia University i USA.

Han ble heltidsdiplomat i 1942, da han tjenestegjorde som Kinas ambassadør i Tyrkia, der han viste et sterkt engasjement for kulturutveksling mellom Kina og Midtøsten.

Chang var en av Republikken Kinas representanter i FNs økonomiske og sosiale råd og var en tid viseordførende i FNs kommisjon for menneskerettighetene. Han deltok i utarbeidelsen av FBs menneskererttighetsreklæring, og spilte da en viktig formidlerrolle mellom industrilandene og den tredje verden.

Han trakk seg tilbake fra FN i 1952 på grunn av helseproblemer og døde i New Jersey i 1957.

Litteratur 
 Biografi från FN.
 , ss. 206-213.
 , ss. 200-207.

Personer fra Tianjin
Kinesiske forfattere
Kinesiske diplomater
Kinesiske ambassadører
Ambassadører til Tyrkia
Kinesiske professorer
Til Vesterheimen

Til Vesterheimen (med undertittelen: Kronprinsparets reise i det norske Amerika 1939) er en norsk dokumentarfilm fra 1939.

Innhold 
Filmen skildrer Olav Vs och Märtha av Norges reise til USA i 1939.

Referanser 

Norske dokumentarfilmer
Norskspråklige filmer
Filmer fra 1939
Norske dokumentarfilmer fra 1930-årene
Den norske kongefamilien
Apache Avro

Avro er et remote procedure call (RPC) og dataserialiserings-rammeverk utviklet innenfor Apaches Hadoop-prosjektet. Det bruker JSON for å definere datatyper og protokoller og serialiserer data i en kompakt binært format. Det brukes hovedsakelig i Apache Hadoop, hvor det kan gi både et serialisert format for persistente data og et overføringsformat for kommunikasjon mellom Hadoop-noder og fra klientprogrammer til Hadoop-tjenester.

Det er ligner på Thrift, men krever ikke et kjørende kodegenererende program når et skjema skifter (unntatt når det er ønskelig for statisk typede språk).

Spark SQL støtter datakilde-tilgang til Avro gjennom Spark-pakker.

Språk med API-er 
Teoretisk sett kan hvilket som helst språk bruke Avro, men disse har faktiske programmeringsgrensesnitt (API-er) som støtter Avro direkte:
C
C++
C#
Go
Java
Perl
PHP
Python
Ruby
Scala

Avro IDL
I tillegg til å støtte JSON for type- og protokoll-definisjoner, Avro inkluderer eksperimentell støtte for et alternativ Interface Definition Language (IDL)-syntaks kjent som Avro IDL. Tidligere kjent som GenAvro, ble dette formatet designet for å lette bruken for brukere mer kjent med tradisjonelle IDL-er og programmeringsspråk med en syntaks tilnærmet lik som C/C++, Protocol Buffers og andre.

Se også
 Apache Thrift
 Googles Protocol Buffers
 Ciscos Etch
 ZeroCs ICE
 MessagePack

Referanser

Videre lesning  
 

Fri programvare-prosjekter
Discoceps

Se Systematisk inndeling

Discoceps er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten inneholder bare én kjent art.

Utseende 
En middelsstor, kraftig, spraglete trebukk. Hodet er påfallende stort. Pronotum har en kraftig pigg på siden. Grunnfargen er svart, pronotum og dekkvingene har uregelmessige, hvite tegninger.

Utbredelse 
Arten er utbredt i Afrika (Kamerun, Ekvatorial-Guinea, Gabon og Den demokratiske republikken Kongo).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Acmocerini J. Thomson, 1864
 Slekten Discoceps Jordan, 1894
 Discoceps fasciatus Jordan, 1894

Kilder 
 Bilde av arten 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1894
Antodice

Se Systematisk inndeling

Antodice er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Små, spinkle, grå- eller brunaktige trebukker. Kroppsformen er ganske langstrakt.
De fleste er lyst gråbrune, ofte med vage, lysere tegninger på dekkvingene.

Utbredelse 
Denne gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, nord til Mexico.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Aerenicini Lacordaire, 1872
 Slekten Antodice Thomson, 1864
 Antodice abstrusa Lane, 1940
 Antodice aureicollis Martins & Galileo, 1985
 Antodice chemsaki McCarty, 2006
 Antodice cretata Bates, 1872
 Antodice eccentrica Galileo & Martins, 1992
 Antodice exilis Chemsak & Noguera, 1993
 Antodice fasciata Linsley, 1935
 Antodice inscripta Lane, 1970
 Antodice juncea Bates, 1881
 Antodice kyra Martins & Galileo, 1998
 Antodice lenticula Martins & Galileo, 1985
 Antodice lezamai McCarty, 2006
 Antodice mendesi Lane, 1940
 Antodice micromacula Galileo & Monne, 2008
 Antodice neivai Lane, 1940
 Antodice nympha Bates, 1881
 Antodice opena Martins & Galileo, 2004
 Antodice picta (Klug, 1825)
 Antodice pinima Martins & Galileo, 1998
 Antodice pudica Lane, 1970
 Antodice quadrimaculata Martins & Galileo, 2003
 Antodice quinquemaculata Lane, 1970
 Antodice sexnotata Franz, 1959
 Antodice spilota Martins & Galileo, 1998
 Antodice suturalis Galileo & Martins, 1992
 Antodice tricolor Martins & Galileo, 1985
 Antodice venustula Lane, 1973

Kilder 
 Liste over artene, med lenker til bilder og utbredelsesdata 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 
 Bilder av typeeksemplarer av en del arter 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1864
Dyr formelt beskrevet av Carl Gustaf Thomson
Idactus

Se Systematisk inndeling

Idactus er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore trebukker med lange antenner (gjerne betydelig lengre enn kroppen). På farge er de gjerne lyst grå- eller brunaktige med svarte flekker.

Utbredelse 
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar. Dessuten forekommer det én art i det vestlige Asia øst til Iran.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
 Slekten Idactus Pascoe, 1864
 Idactus ashanticus Breuning, 1960
 Idactus bettoni Gahan, 1898
 Idactus blairi Breuning, 1935
 Idactus browni Breuning, 1981
 Idactus burgeoni Breuning, 1935
 Idactus coquereli (Fairmaire, 1890)
 Idactus cristulatus (Fairmaire, 1886)
 Idactus damarensis Breuning, 1938
 Idactus ellioti Gahan, 1890
 Idactus exiguus (Quedenfeldt, 1891)
 Idactus flavovittatus Teocchi, 1986
 Idactus fuscovittatus Breuning, 1971
 Idactus hieroglyphicus (Taschenberg, 1883)
 Idactus iranicus Breuning, 1975
 Idactus konso Quentin & Villiers, 1981  
 Idactus lateralis Gahan, 1898
 Idactus maculicornis Gahan, 1890
 Idactus minimus Teocchi & Sudre, 2002
 Idactus multifasciculatus Breuning, 1938
 Idactus nigroplagiatus Breuning, 1935
 Idactus paramaculicornis Breuning, 1973
 Idactus rusticus Aurivillius, 1916
 Idactus spinipennis Gahan, 1890
 Idactus strandi Breuning, 1935
 Idactus tridens Pascoe, 1864
 Idactus tuberculatus Quedenfeldt, 1885
 Idactus usambaricus Hintz, 1910
 Idactus verdieri Lepesme & Breuning, 1956

Kilder 
 Liste over slektene
 Katalog over artene

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri 
 Bilde av Idactus coquereli

Lamiinae
Dyr formelt beskrevet i 1864