alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Landås

Landås er et boligområde i Årstad bydel i Bergen kommune, som strekker seg fra Haukeland sykehus i nord til Nattland i sør, mellom Fridalen og Slettebakken i vest og byfjellet Ulriken i øst. Landås hørte til gamle Årstad kommune som ble innlemmet i Bergen i 1915.

Landåstorget, Landås kirke, Landås skole, Landåshallen og flere sykehjem ligger i området, som for det meste består av tett boligbebyggelse og utgjør Landås sogn under Bergen domprosti i Den norske kirke. Nattlandsveien er hovedveien som strekker seg gjennom hele området fra nord til sør, og danner grensen mot Fridalen og Slettebakken i vest. Landås dekkes av lokalavisen Årstadposten. Bergen lærerhøgskole flyttet høsten 2014 fra Landås til Kronstad, mens Den internasjonale skolen i Bergen flyttet inn i den tidligere lærerskolen.

Landås kjennetegnes av de mange «stjernehusene» som ble bygget rundt 1950. Av disse er stjernehuset i Kristofer Jansonsvei 20 kanskje den mest kjente og fremtredende i gatebildet. Bygningen står noe hevet over de øvrige blokkene, og er således mer synlig på avstand. På grunn av blokkens stjernefasong har den fått kallenavnet «Stjernen», og fungerer som et landemerke i forbindelse med veibeskrivelser, møteplasser osv.
 
Landås hadde 6 409 innbyggere 1. januar 2014 og et areal på 1,37 km², fordelt på grunnkretsene Ravneberget, Sollien, Lægdene, Vognstølen, Landås, Landåslien, Meiseveien, Landåstorget, Rugdeveien, Strimmelen, Øvre Kolstien, Kolstølen og Kolstien.

Kulturminner 
 Kanonhaugen 39 - Landås hovedgård, fredet
 Vilhelm Bjerknesvei 102 - Slettebakken hovedgård, fredet
 Idrettsveien 16 - våningshus på Fridalen gård

Landås bydel 
Landås er også navnet på en tidligere bydel i Bergen, avgrenset av Ibsensgate/Bjørnsonsgate i nord, Inndalsveien/Storetveitveien i vest, Fantoftveien i sør, og Nattlandsfjellet og Landåsfjellet i øst. Størstedelen av området lå tidligere i Årstad herred, men ble innlemmet i Bergen kommune i 1915. Området mellom Wergeland og Fantoft lå tidligere i Fana kommune, og ble innlemmet i Bergen i forbindelse med kommunesammenslåingen i 1972. Begrepet Landås benyttes fortsatt om store deler av dette området. Landås bydel ble i 2000 slått sammen med nordlige deler av tidligere Løvstakken bydel (områdene Minde, Solheim, Gyldenpris og resterende deler av Fridalen og Kronstad), og fikk navnet Årstad bydel.

Referanser 

Årstad
Slettebakken

Slettebakken er et strøk i bydelen Årstad i Bergen. Det omfatter grunnkretsene Inndalen, Rautjern, Ernst Sars vei, Langhaugen, Joachim Lampes vei, Henrik Mohns vei, Fageråsen, Tveitevannet, Adolph Bergs vei, Nordahl Rolfsens vei, Vestrebø, Bergenshallen, Knausen, Paddemyren og Mannsverk, med til sammen 7 514 innbyggere og 1,12 km² landareal 0,04 km² ferskvann. Det grenser til strøkene Minde i vest, Kronstad i nord, Landås i øst og Fantoft og Nattlandsfjellet i sør, og utgjør i hovedtrekk området mellom Fridalen skole i nord og Bergenshallen i sør, avgrenset av Nattlandsveien i øst og Inndalsveien/Storetveitveien i vest (med unntak for Wergeland som hører til Minde).

Bergenshallen, Slettebakken skole, International School of Bergen, Langhaugen videregående skole og Sletten senter ligger i området, som for det meste består av boligområder. Tre av bybanens holdeplasser betjener området (Slettebakken, Sletten og Brann stadion). Området dekkes av lokalavisen Årstadposten.

Slettebakken avfallsdeponi 

Mellom 1940 og 1961 ble alt husholdningsavfall fra Gyldenpris og Årstad bydeler tømt på Slettebakken. Grunnundersøkelser etter år 2000 påviste at grunnvann fra deponiet inneholder olje, blyholdige og klororganiske stoffer, kreftfremkallende tjærestoff fra ufullstendig forbrenning, og PCB. Avfallsdeponiet ble fra 1961 lagt ut til fotballbaner, og vedtatt oppryddet av kommunen i 2007. Men først i september 2022 ble arbeidet påbegynt, med estimert varighet til desember 2024. Utgiftene er anslått til kr 470 millioner, men avfallsmengden kan vise seg større enn først antatt. Minst 207.000 tonn jord og avfall skal graves opp, sorteres og brukes. Trolig kan rundt 60 % av de rensede massene legges tilbake igjen. Etter hvert skal Gimlehallen og Turnkassen rives for å erstattes med et omfattende idrettsanlegg. Arbeidet pågår alle hverdager kl 7-19. Sigevann pumpes opp i et stort basseng ved Tranebanen og renses underveis for sand og avfall, før det tømmes i Tveitevannet som er ett av Norges mest forurensede PCB-vann. Miljøgiften PCB ble tidligere brukt særlig til isolasjon i elektrisk utstyr. Med sigevannet fra avfallsdeponiet havnet det i Tveitevannet.

Referanser

Eksterne lenker 
 Foto over Slettebakken sett fra Kolstien, 1920-tallet, ''Årstadposten

Årstad
Titus Vibe-Müller

Titus Vibe-Müller (født 17. oktober 1912 i Kristiania, død 19. mai 1986 i Moss) var en norsk filmklipper og regissør.

Etter Oslo handelsgymnasium 1933 avtjente han verneplikt i flyvåpenet før han virket hos Tobis Film i Berlin frem til 1936.

Etter å ha vært klipper i flere år, fikk han regi på flere spillefilmer etter den andre verdenskrig, og ble vist ved Filmfestivalen i Cannes 1954, der han i 1956 var utsendt delegat med Arne Skouen. Med Per Høst laget han flere instruktive kortfilmer og suksessen Sami Jakki (1957). Han tok også andre oppdrag, som for eksempel med å lage informasjonsfilm for Gartneriets og Hagebrukets Filmutvalg.

Han var sønn av innehaver Heini Müller og skuespiller Ingeborg Vibe (1886–1945).

Premier 
 Statens Filmstipend 1950 for reise

Verk 
 .  Regi med Per Høst.
 . Regi, samt manus med Henning Sinding-Larsen.
 .  Med Høst.
 .  Med Albert W. Owesen
 
 .  Mer høst.
 .  Kortfilm.
 .  Dokudrama.
 
 .  Manus og klipp.
 .  Regi med Jean Dréville.
 
 .  Klipp.
 .  Klipp.
 .  Klipp.
 .  Ass.
 . Klipp.
 .  Ass. til Tancred Ibsen
 .  Ass til Ibsen
 .  Ibsens ass.
 .  Ass. til Leif Sinding

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske filmregissører
Personer fra Oslo
Fødsler i 1912
Dødsfall i 1986
Bjarke Sahl

Bjarke Sahl, tidligere Bjarke Torben Sahl Kristensen, (født 9. april 1956) er en dansk og norsk sjakkspiller. Han er Internasjonal mester i sjakk.

Bjarke Sahl har bodd i Norge fra 1997. Han meldte i 2007 overgang fra Danmark til Norge og ble dermed av Verdenssjakkforbundet FIDE pr 1. oktober 2007 registrert som Norge sin 20. IM.

Bjarke Sahl delte førsteplassen i det danske mesterskapet i 1981, men tapte omkampen.

Han har tre inntegninger i stormester-tittelen, men har til nå ikke klart kravet om å oppnå en egen FIDE-rating på 2500.

Bjarke Sahl var generalsekretær i Norges Sjakkforbund og Ungdommens Sjakkforbund i åra 1998 – 2005.

Kilder 
 Norsk Sjakkblad

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bjarke Sahls sjakkpartier i Norge hos NorBase som «utenlandsk spiller»
 Bjarke Sahls sjakkpartier i Norge hos NorBase som «norsk spiller»

Danske sjakkspillere
Norske internasjonale mestere i sjakk
Fødsler i 1956
Norske sjakkspillere
Håkon Gundersen

Håkon Gundersen (født 27. mars 1954 i Kristiansand) er en norsk filmprodusent, regissør, forretningsmann og forfatter. Han er utdannet sosiolog og har gitt ut en rekke bøker på Pax forlag om sosiologiske og samfunnsvitenskaplige emner. Han var med og startet Fagbevegelsens Forskingssenter på 1980-tallet.

Gundersen startet også Viking Film og senere Raven Star Productions. I 1985 var han co-produsent på Revolution og i 1986 på The Fight of The Navigator. Så ble han produsent av The Order of Things i Los Angeles, og i 1990 var han produsent på Sovjetunionens siste spillefilm, Red Mob. 

På spillefilmen Svik er han både manusforfatter, regissør og produsent. 

I 1993 etablerte Gundersen Mobile Media Company. Firmaet jobbet med programvareutvikling og var i en periode verdsatt til flere milliarder kroner. Gundersen hadde på et tidspunkt aksjer til en verdi av 700 millioner kroner. Gundersen var også med på å etablere det kirurgiske simulatorselskapet SimSurgery.

Gundersen er gift med forfatteren Bente Lohne.

Forfatterskap 
Gundersen har gitt ut flere samfunnskritiske bøker på Pax forlag. I NSB med Linjegods i lasten angrep han rasjonaliseringstiltak i NSB/Linjegods. I Televerket med knute på tråden angrep han rasjonalisering og automatisering av telefonsentraler i Televerket, i Blow out! : norsk oljepolitikk : penger foran sikkerhet? problematiseres sikkerhet og beredskap innen oljesektoren, og i Spillet om atomkraften beskrives hvordan sterke krefter i Norge jobber for å innføre atomkraft.

Bibliografi 
 NSB med Linjegods i lasten – sakprosa (1975)
 Televerket med knute på tråden – sakprosa (1976)
 Industri i distrikts-Norge : en kommentert bibliografi – sakprosa (1976), medforfatter
 Blow out! : norsk oljepolitikk : penger foran sikkerhet? – sakprosa (1977)
 Spillet om atomkraften – sakprosa (1977), medforfatter
 Bordet fanger – roman (1979)
 Nordsjøtragedien – sakprosa (1980), redaktør
 Jernbanen i Norge – sakprosa (1980), medforfatter
 Trygd i Norge : en kommentert litteraturoversikt – sakprosa (1980), medforfatter
 Samferdsel i Norge – sakprosa (1983)
 TV 2 og den nye mediesituasjonen i Norge – sakprosa (1984)
 På gyngende grunn : kontraktørvirksomheten i byggebransjen – sakprosa (1984), medforfatter
 Den digitale revolusjon – sakprosa (1995)

Referanser

Eksterne lenker 
 Kaja Korsvold: En mester i filmfinansiering. Artikkel i Aftenposten Kultur 7. oktober 2009 side 6
 Håkon Gundersen på IMDB

Norske filmregissører
Norske filmprodusenter
Norske sakprosaforfattere
Personer fra Kristiansand kommune
Fødsler i 1954
Jake T. Austin

Jake T. Austin (født Jake Toranzo Austin Szymanski 3. desember 1994) er en amerikansk skuespiller.  Han er mest kjent i Norge for rollen som Max Russo, som er den yngste av de tre magikersøsknene i Disneyserien Magikerne på Waverly Place.

Austin begynte sin karriere som skuespiller i 2002, i en alder av 7 år, med roller i ulike reklamer. I 2003 dukket han opp i en sketsj på The Late Show med David Letterman. Austin ble først kjent i 2004, da han fikk en rolle i den animerte serien Dora utforskeren. Austin hadde også stemmen i flere andre animerte prosjekter, inkludert de populære spillefilmene The Ant Bully, Everyone's Hero og Happy Monster Band. I 2006 fikk Austin hovedrollen i filmen The Perfect Game, basert på en sann historie om det første ikke-amerikanske laget som vant Little League World Series i 1957, men filmen ble ikke vist i USA før tre år etter at filmingen var ferdig, på grunn av vanskeligheter med finansiering.

I 2007 begynte Austin det som skulle bli en fruktbar karriere med Disney da han fikk rollen som Chris i Disney Channels film Johnny Kapahala:. Back on Board. Senere samme år fikk han rollen som det yngste søsken, Max Russo i TV-serien Wizards of Waverly Place, der han spilte mot David Henrie og Selena Gomez. I 2009 fikk Austin hovedrolle som Bruce, en foreldreløs gutt som skjuler mange hunder på et forlatt hotell, i filmen Hundehotellet. Senere samme år, ble The Perfect Game vist under Guadalajara International Film Festival. I løpet av sommeren 2009, dukket Austin opp som Max Russo i en crossover-episode av Disney Channel-serien, Det søte liv til sjøs og i den Emmy-vinnende serien Wizards of Waverly Place: The Movie, Disney Channels TV-filmversjon av den populære serien.

I april 2011, hadde Austin rollen som en foreldreløs brasiliansk gutt, Fernando, som ble tvunget til å fange eksotiske fugler, i den animerte spillefilmen Rio. Austin snakker flytende engelsk og spansk, og eier hus både i Los Angeles og New York der han bor sammen med sine foreldre, hans yngre søster Ava, og familiens to hunder, Bogey og Beju. Hans familie eier en historisk restaurant som heter 'The Clarksville Inn'. Restauranten, som ligger i West Nyack, New York, ble opprinnelig åpnet i 1840 som et hotell. Austin har også skrevet og solgt sitt første filmmanus med tittelen «Kings of Suburbia». Austin er opptatt av flere ulike veldedige formål, inkludert Make-A-Wish Foundation, som oppfyller ønskene til barn som har livstruende medisinske forhold, og Starlight Children Foundation, som er dedikert til forbedre livskvaliteten for barn med kroniske og livstruende sykdommer.

I 2013 spilte han Huck Finn i Tom Sawyer & Huckleberry Finn, basert på Mark Twains eventyrroman. Austin spiller i den populære serien The Fosters, som et adoptivbarn, ved navnet Jesus. I serien har han en tvillingsøster ved navn Mariana, og to adoptivbrødre og en adoptivsøster. Jude, Brandon og Callie.

Eksterne lenker 
 
 

Personer fra New York City
Skuespillere fra USA
Iben

Iben er et kvinnenavn og et mannsnavn. Det har opprinnelse som en nedertysk kjæleform av mannsnavnet Ivo, som er dannet av gammelhøytyske íwa, «barlind, bue».

Utbredelse

|}

|}

Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
 Iben Browning (1918–1991), amerikansk forsker
 Iben Sandemose (f. 1950), norsk billedkunstner, tegner, illustratør og forfatter
 Iben Hjejle (f. 1971), dansk skuespiller
 Iben Qvist, forfatter
 Iben Bergstrøm (f. 1989), norsk klesdesigner og markedsfører

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kvinnenavn
Mannsnavn
Dobbeltkjønnede navn
Messiah’s Kiss

Messiah's Kiss er et heavy metal-band fra Tyskland, startet i 2001.

Bandet består av den amerikanske vokalisten Mike Tirelli, de britiske brødrene Jason Banks og Wayne Banks på gitar og bassgitar, samt Georg Kraft på gitar og Eckhard Ostra på trommer.

Diskografi 
2002: Prayer For The Dying (Steamhammer) 
2004: Metal (Steamhammer) 
2007: Dragonheart (Steamhammer)

Medlemmer 
Mike Tirelli – Vokal
Georg Kraft – Gitar 
Jason Banks – Gitar
Wayne Banks – Bassgitar
Eckhard Ostra – Trommer

Eksterne lenker 
 
 

Tyske power metal-band
Band etablert i 2001
Tyske tradisjonell metal-band
2001 i Tyskland
Lov (jus)

Lov (norrønt: lǫg, flertall av lag, egentlig «det som er lagt») er innenfor norsk juridisk terminologi begrepet som brukes om en formell, skrevet lov, det vil si en tekst som er gitt lovskraft av et rettssystems lovgiver. En lov gir uttrykk for rettsregler.

Lovregler står i motsetning til moralske regler som man skal eller bør følge av moralske/etiske grunner. Lovregler er utformet med størst mulig nøyaktighet (fjerne all tenkelig tvil) i å beskrive forpliktelser. Lovgivning handler derfor om hva man skal og hva man ikke skal gjøre, mens moral og etikk handler om hva man bør og ikke bør.

Referanser

Litteratur 
 Hoel, Jan, red. (2012): Juridisk terminologi i noen språk i Norge – status og utfordringer (PDF), Foredrag fra et seminar i Tromsø i november 2011, Språkrådet

Juridisk terminologi
Mahmoud Dowlatabadi

Mahmoud Dowlatabadi (محمود دولت‌آبادی), også transkribert som Mahmud Doulatabadi (født 1. august 1940 i Dowlatabad i Khorasan i Iran) er en iransk forfatter og skuespiller.

Han er særlig kjent for romanen Kalidar.

Hans liv 
Mahmoud Dowlatabadi regnes som en av Irans mest kjente forfattere av nyere prosalitteratur. Han ble født i en kurdisk familie i 1940 i landsbyen Doulatabad, i provinsen Khorâsân, øst i Iran. Selv om han kom fra relativt enkle kår, stiftet han tidlig bekjentskap med den klassiske persiske litteraturen og diktere som Ferdousi, Sa'di og Hâfez. I barneårene ble han nødt til arbeide som sauegjeter, landsbruksarbeider, skomakerhjelp i farens verksted, sykkelmekaniker, bomullsvasker og frisør for å skjøte på familiens økonomi. Deler av ungdomsårene tilbrakte han som skuespiller på teaterscenene i Teheran.
 
Dowlatabadi er i stor grad selvlært. Han har skrevet flere romaner, fortellinger, teaterstykker og essayer, både litteraturkritiske og politiske. Han satt fengslet som politisk fange i årene 1975 til 1977, mens sjahen Mohammad Reza Pahlavi fortsatt satt ved makten i Iran.

Hans verk 
Dowlatabadis realistiske skrivemåte kombinerer den persiske, poetiske tradisjonen med dagens mer direkte hverdagsspråk. Hans hovedverk er den monumentale sagaen Kelidar på rundt 3000 sider. Boken ble utgitt i flere bind i perioden 1978 til 1983 og skildrer livet til kurdiske nomader og bønder i en sultrammet landsby – også den i provinsen Khorâsân – på midten av 1940-tallet.

Romanen Jâ-ye khâli-ye Soluch (på norsk: Den tomme plassen etter Soluch) (uttales: Sålutsj) ble første gang utgitt i 1979, like etter at Den islamske revolusjonen (1979), og har siden kommet i minst åtte opplag. I boken beskriver Dowlatabadi forfallet i livet på den iranske landsbygden på 1960-tallet. Sjahen hadde innført sin Hvite revolusjon, der modernisering av landbruket var et sentralt tiltak. Det førte imidlertid til forfall av det tradisjonelle landsbruket med sitt sinnrike underjordiske vanningssystem, qanât eller kâhriz. Disse hadde i generasjoner ført vannet fra fjellene, i lukkete kanaler under bakken, frem til husholdninger og åkrer. Da føydalherrene reiste inn til hovedstaden Teheran for å bekle nyopprettede stillinger i landsbruksdepartementet, var det ingen som lenger tok ansvaret for vedlikehold av vanningskanalene eller sørget for bøndene i dårlige tider.

Oversettelser 

Romanen Jâ-ye khâli-ye Soluch er oversatt til en rekke vestlige språk: 

 Tysk: Der leere Platz von Ssolutsch, oversatt av Sigrid Lotfi, Unionsverlag, 1991.
 Svensk: Den tomma platsen, oversatt av Stefan Lindgren, Ordfront, 1999.
 Engelsk: Missing Soluch, oversatt av Kamran Rastegar, MelvilleHouse, 2007.
 Norsk: Den tomme plassen etter Soluch, oversatt av Nina Zandjani, Solum forlag, 2008.

Referanser

Kilder 
 Nina Zandjani, Forord, i Den tomme plassen etter Soluch, Solum forlag, 2008

Eksterne lenker 
 
 

Iranske forfattere
Persiskspråklige forfattere
Personer fra provinsen Razavi-Khorasan
Iranistikk
The Mars Voltas diskografi

The Mars Volta er et amerikansk progressivt rockeband dannet i 2001. De har gitt ut fem studioalbum, et konsertalbum, to EPer og ni singler. The Mars Volta består av Omar Rodriguez-Lopez, Cedric Bixler-Zavala, Isaiah Ikey Owens, Juan Alderete, Marcel Rodriguez-Lopez, Thomas Pridgen og John Frusciante (Red Hot Chili Peppers) på albumet.

Bandets første studioalbum, De-Loused in the Comatorium, ble utgitt i 2003 etter at bandet avsluttet en turné i Europa som «support act» for Red Hot Chili Peppers. Albumet er produsert av Rick Rubin, og det er basert på historien om kunstneren Julio Venegas (fra El Paso, Texas), som begikk selvmord i 1996. I 2005 ga bandet ut sitt andre album Frances the Mute, som er basert på en historie fra en dagbok som bandmedlem Jeremy Ward hadde funnet i en bil. Albumet solgte over 100 000 eksemplarer den første uken etter utgivelsen, og gikk rett inn på fjerdeplass på Billboard 200-listen. Den første singelen fra albumet, «The Widow», nådde 20.-plass på UK Singles Chart. Konsertalbumet Scabdates ble utgitt senere samme år. Deres tredje album Amputechture ble utgitt i 2006 og debuterte på en 9.-plass på Billboard 200. Det solgte over 59 000 eksemplarer den første uken. Deres fjerde studioalbum The Bedlam in Goliath ble utgitt i 2008 og debuterte på 3.-plass på Billboard 200.

23. juni 2009 ga The Mars Volta ut sitt femte studioalbum Octahedron, som er bandets første album på Warner Brothers Records. Fra albumet har det blitt gitt ut to singler, «Cotopaxi» og «Since We've Been Wrong».

Studioalbum 

Utgitt: 24. januar 1972
Plateselskap: Motown

Biografialbum

Konsertalbum 

[1] Var på Billboard 200-hitlisten på 76.-plass

EP

Singler

Musikkvideo

Se også
 The Mars Volta

Kilder

Referanser

Eksterne lenker 
 The Mars Voltas offisielle nettsider
 The Mars Volta på Allmusic

Diskografier
Cantref

Cantref, flertall Cantrefi, var en betegnelse for landinndeling i middelalderens Wales, spesielt viktig for de walisiske lovene kodifisert under Hywel Dda. 

Cantrefi var den viktigste og første administrative inndelingen innenfor middelalderens walisiske kongedømmer. Etter hvert ble disse igjen inndelt i den mindre enheten cymydau. Navnet «cantref» kommer av walisisk Cant som betyr hundre og tref som i moderne walisisk betyr by (tilsvarende engelsk town), men som opprinnelig var en benevnelse for mindre bosettinger. Størrelsen på cantrefi varierte. Det vanlige var at de bestod av to eller tre cymydau, men den største cantrefen, Cantref Maur («Store Cantref») i dagens Carmarthenshire, var inndelt i sju cymydau. 

Wales' historie
Nosa Igiebor

Emmanuel Nosakhare Igiebor, oftest kalt Nosa Igiebor eller bare Nosa, (født 9. november 1990) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for den kanadiske klubben Vancouver Whitecaps.

Han har tidligere spilt for Sharks, Warri Wolves, Lillestrøm Sportsklubb,  Real Betis og Hapoel Tel-Aviv. Igiebor er en spiller som kan brukes på kantene eller sentralt i midtbanen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Nigerianske fotballspillere
Fotballspillere for Warri Wolves FC
Fotballspillere for Lillestrøm SK
Fotballspillere for Hapoel Tel-Aviv
Fotballspillere for Real Betis Balompié
Fotballspillere for Maccabi Tel Aviv FC
Fotballspillere for Çaykur Rizespor
Fotballspillere for Vancouver Whitecaps
Personer fra Federal Capital Territory
Utenlandske fotballspillere i Norge
Fødsler i 1990
Outardes 2 vannkraftverk

Outardes 2 vannkraftverk er et vannkraftverk i Outardeselva  i Canada, i det østlige Québec. Elva renner ut i Atlanterhavet via St. Lawrence-bukta. Vannkraftverket har en installert total vannkrafteffekt på  472 MW.

Eksterne lenker
 Liste med bilder og data for alle vannkraftverkene til Hydro Quebec.

Vannkraftverk i Canada
Demninger i Canada
Kraftverk i Québec
Kristina Motzfeldt

Eva Kristina Motzfeldt (født 12. juli 1945) er en svensk klinisk ernæringsfysiolog. Hun arbeidet som klinisk ernæringsfysiolog ved Rikshospitalet, hvor hun blant annet arbeidet med klinisk rådgivning rundt sykdommen Fenylketonuri (PKU). Motzfeldt har publisert artikler i internasjonale forskningstidsskrifter og har utgitt en rekke bøker om matlaging og helse. 

Kong Harald utnevnte 19. juni 2009 Motzfeldt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for hennes virke for barn med alvorlig sykdom.»"

Bibliografi (utvalg) 
 Kirsten Ahring, Amaya Bélanger-Quintana, Katharina Dokoupil, Hulya Gokmen Ozel, Anna Maria Lammardo, Anita MacDonald, Kristina Motzfeldt, Maria Nowacka, Martine Robert og Margreet van Rijn: «Dietary management practices in phenylketonuria across European centres», Clinical Nutrition, bd. 28, nr. 3, 2009, s. 231-236
 med Ruth Aag og Else Lill Bjønnes: Glutenfri mat – godt og sunt, Oslo: Kolibri forlag, 2002
 med Solvår Hardeng: Mat ved sykdom, uhell, forgiftninger, Oslo: Kolibri, 2001
 med Kjell Aas og Marianne Hox: Mat ved allergi og intoleranse, Oslo: Kolibri forlag, 2001
 med Johan Ek: Matvarereaksjoner hos barn, 2. utgave, Høvik: Mead Johnson Nutritionals, 2000
 Kristina Motzfeldt, R. Lilje, G. Nylander: Breastfeeding in phenylketonuria, Acta paediatrica Supplement, nr. 432, 1999, s. 25-7
 med Kjell Aas, Marianne Hox og Else Lill Bjønnes: Melkefri mat – godt og sunt, Oslo: Kolibri forlag, 1997
 med Kjell Aas, Wenche Frölich og Else Lill Bjønnes: Allergikokeboken, Oslo: Kolibri, 1986

Referanser 

Den Kongelige Norske Fortjenstorden
Fødsler i 1945
Maple Station

Maple Station er et band fra Larvik i Norge.  Bandet ble startet i 2009 av Anders Grimstad som også er nåværende medlem. Bandet spiller pop, rock, funk og country.

Bandets første vokalist var Liv Einarsen Eidspjeld (fra 2009 - 2013) som også var med å starte bandet Briskeby på slutten av 90 tallet.

Siri Fredrikke Lundvang (2014) var med Maple Station kun en kort periode i 2014

Ragni Hovland (2015 - )  er nå bandets vokalist og frontfigur.

Maple Station er signert hos plateselskapet PST Mjuzik og Normann musikk. Navnet Maple er et anagram og ble satt sammen av forbokstavene til band medlemmene som var med i oppstarten 2009.

På Maple Station sin første utgivelse (Maple Station 2010) er Liv Eidspjeld tekstforfatter og Pål Thorstensen låtskriver. Etter Liv Eidspjeld sluttet i bandet er Pål Thorstensen tekstforfatter og låtskriver.

Medlemmer
Ragni Hovland (vokal)
Morten Forbord (bass)
Pål Svendby Thorstensen (gitar)
Anders Muren Grimstad (trommer)
Rune Sandnes (Tangenter)

Diskografi
2009 Buttercup (Singel) 
2010 My Song (Singel)
2010 – Maple Station (Lp)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske popgrupper