alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Geir Moen

Geir Anders Moen (født 26. juni 1969 i Oslo) er en norsk tidligere friidrettsutøver, og en av tidenes beste norske sprintere, og europamester på 200 meter. Han representerte Moss IL.

Bakgrunn 
Geir Moen er oppvokst i Moss i Østfold. Han var en habil fotballspiller som guttespiller, men var mest kjent for sin hurtighet. Han bestemte seg for å bli sprinter.

Han har senere arbeidet som trener ved Wang videregående skole, deretter som markedssjef i Hydrolift.

Tidlig karriere 
18 år gammel var Moen med på sitt første internasjonale mesterskap, da han fikk plass på det norske stafettlaget i junior-EM. Året etter, under NM på Byrkjelo i 1988, vant han sitt første norske mesterskap for seniorer, på 200 meter. Han fikk sølv på 100 meter samme år.

NM-medaljer 
I løpet av karrieren tok han 18 individuelle NM-titler utendørs, den første i 1988, og 14 år senere, i 2002, vant han både 100 og 200 meter.

1994 Europamester   
Hans fremste prestasjoner kom under europamesterskapet i friidrett i Helsingfors i 1994, da han vant 200 meter og tok sølv på 100 meter. For disse prestasjonene ble han tildelt Stiftelsen Morgenbladets gullmedalje (Aftenpostens gullmedalje).

1995 Verdensmester 
I 1995 ble han verdensmester innendørs på 200 meter. 

Moens personlige rekorder er 10,08 på 100 meter og 20,17 på 200 meter. Dette var norsk rekord på 200 meter frem til 22. september 2007, da norsk-gambiske Jaysuma Saidy Ndure slettet rekorden med et løp på 19,89. Også Moens 10,08 på 100 meter var norsk rekord, frem til 7. august 2007. Da ble også den slått av Ndure med tiden 10,07.

Han vant kongepokalen i 1995 etter norsk rekord på 200 meter, og året etter for norsk rekord på 100 meter.

Se også 
 Mestvinnende utøvere i NM i friidrett

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  Norske friidrettsutøvere i internasjonale mesterskap – M

Personer fra Moss kommune
Norske sprintere
Europamestere i friidrett for Norge
Verdensmestere i friidrett innendørs for Norge
Kongepokalvinnere i friidrett
Norgesmestere i friidrett
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1996
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Norge under Sommer-OL 2000
Friidrettsutøvere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Norge under VM i friidrett 1997
Deltakere for Norge under EM i friidrett 1994
EM-sølvmedaljevinnere i friidrett for Norge
Deltakere for Norge under EM i friidrett 2002
Nauru Bwiema

«Nauru Bwiema» («Naurus sang») er Naurus nasjonalsang. Margaret Hendrie skrev teksten, og Laurence Henry Hicks komponerte musikken. Nauru tok sangen i bruk som sin nasjonalsang i 1968.

Naurisk tekst

Engelsk tekst

Norsk oversettelse
 Nauru vårt hjemland, landet vi elsker høyt,
 Vi alle ber for deg og priser ditt navn.
 I lang tid har du vært våre store forfedres hjem
 Og vil forbli det i kommende generasjoner
 Vi alle går sammen for å ære ditt flagg,
 Og vi skal glede hverandre og si;
 Nauru for alltid!

Eksterne lenker
 instrumentalversjon av nasjonalsangen
 Noter

Nauru
Norman Foster

Norman Robert Foster, baron Foster av Thames Bank, (født 1. juni 1935 i Reddish i Stockport) er en britisk arkitekt. Han er leder for Foster Associates.

Foster er utdannet i Manchester og ved Yale-universitetet. Han er kjent for en rekke internasjonale prestisjeprosjekter, blant annet ombygningen av Riksdagen i Berlin med sin glasskuppel.

Foster ble i 1990 utnevnt til Knight Bachelor og derved adlet. I 1999 ble han utnevnt til baron med tittelen baron Foster av Thames Bank. Som baron omtales han også som Lord Foster. 

Han har mottatt den britiske ordenen Order of Merit. I 2002 ble han utnevnt til medlem av den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste. I 1999 mottok han Pritzker-prisen. Han ble i 2009 tildelt Fyrsten av Asturias-prisen for kunst.

Prosjekter 
 Millau-broen
 Millennium Bridge
 Swiss Re
 Bilbaos metro
 Filologisk bibliotek i Freie Universität Berlin
 Apple Campus 2

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 Foster and Partners.com 

Engelske arkitekter
Order of Merit
Pour le Mérite
Medlemmer av Kungliga Akademien för de fria konsterna
Britiske baroner og baronesser (ikke-arvelig)
Personer fra Manchester
Knights Bachelor
Bengt Sæternes

Bengt Henning Sæternes (født 1. januar 1975 i Stavanger) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Spillerkarriere 
Sæternes startet sin fotballkarriere i hjembyen Egersund der han tidlig markerte seg som en målgjører for  Egersunds IK. Han meldte deretter overgang til byrival Eiger før han ble hentet til Viking i 1996. 

Etter å ha fått få reelle sjanser i stavangerklubben gikk ferden videre til Odd Grenland sesongen etter. Han ble solgt til Bodø/Glimt i 1998. Sæternes var klubbens toppscorer fire sesonger på rad og fikk sin  i 2002 i en privatlandskamp mot Island. Senere samme år ble han solgt til den belgiske toppklubben Club Brugge.

Til tross for en relativt god scoringsstatistikk hadde Sæternes bare moderat suksess i Belgia, og klarte aldri å etablere seg som førstevalg på laget. Sommeren 2004 returnerte han til norsk fotball da han ble kjøpt av Brann. Hans scoringer for Brann  hjalp klubben til en tredjeplass i serien, og med tre scoringer i cupfinalen ble han den store helten da Brann vant cupen for første gang siden 1982. I 2006 var han en viktig del av Brann-laget som til slutt vant seriesølv.

I 2007 ble han hentet av den danske klubben OB. Oppholdet i Odense ble preget av skader og han fikk bare elleve kamper for klubben og skåret ett mål. Han scoret sitt 100. mål i tippeligaen på Telenor Arena

2. januar 2008 signerte Sæternes en kontrakt med Vålerenga som bandt ham til klubben ut 2010-sesongen. Sæternes ble norgesmester med Vålerenga i 2008. Etter at han ikke fikk ny kontrakt med VIF, signerte han en toårskontrakt med Viking FK i november 2010. Etter et år i klubben ble kontrakten avsluttet.

Trenerkarriere 
I juli 2012 ble Sæternes assistenttrener for UD Vecindario på nivå tre i Spania.

Foran 2013-sesongen tok han over som hovedtrener for Egersund Idrettsklubb. I 2014 overtok han som trener for Sandnes Ulf etter Tom Nordlie. 22. august 2019 ble det klart at han er ferdig som hovedtrener for Sandnes Ulf etter sesongen 2019.

I desember 2019 ble han ansatt som utviklingssjef for jentesatsingen i Viking FK.

I oktober 2021 ble det kjent at Sæternes var ansatt som ny trener for J15-, J16- og J17-landslagene til Norge.

Karriere som spiller 
(Sist oppdatert 31. desember 2021)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Fotballspillere for FK Bodø/Glimt
Fotballspillere for SK Brann
Fotballspillere for Odds ballklubb
Fotballspillere for Viking FK
Fotballspillere for Vålerenga Fotball
Norske fotballspillere i Belgia
Fotballspillere for Club Brügge
Norske fotballspillere i Danmark
Fotballspillere for Odense BK
Vinnere av Kniksenprisen
Norgesmestere i fotball
Personer fra Eigersund kommune
Gunnar Halle

For offiseren med samme navn, se Gunnar Halle (offiser).

Gunnar Halle (født 11. august 1965 i Helgeroa) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er landslagstrener for Norges U17-landslag.

Hans posisjon på banen var høyreback, og han var i mange år utenlandsproff i England og fast på . Han spilte til sammen 64 A-landskamper, scoret fem landslagsmål, og var med i den norske VM-troppen i 1994 og 1998.

Halle startet sin toppserie-karriere i Lillestrøm i 1985 da han kom til klubben fra Larvik Turn. Han ble raskt fast på laget, og var med på å vinne seriegull i 1986 og 1989. Våren 1991 ble han solgt til den engelske klubben Oldham Athletic, hvor han spilte nesten 200 kamper. Han ble tidenes første norske målskårer i Premier League da han skåret i Oldhams 5-3 seier mot Nottingham Forest 22. august 1992.  Høsten 1996 gikk han til Leeds, og tre år senere gikk han til Bradford City hvor han var i ytterligere tre sesonger. Han avsluttet Englands-oppholdet med en kort periode i Wolverhampton, før han returnerte til Lillestrøm sommeren 2002.

Etter returen fra England, spilte Halle to sesonger til for Lillestrøm, før han avsluttet karrieren som spillende trener for 3.-divisjonslaget Aurskog/Finstadbru i 2004. Fra 2005-sesongen ble Halle assistenttrener i Lillestrøm, men fikk sparken sammen med hovedtrener Uwe Rösler i 2006.
Ikke lenge etter ble han assistentrener for Viking med Uwe Rösler som hovedtrener. Her virket han frem til 2009 da han gikk over til fotballklubben Lyn som assistenttrener med Kent Bergersen som hovedtrener. Da denne senere i sesongen fikk sparken på grunn av svake resultater og økonomisk krise i klubben, ble Gunnar Halle ansatt som Lyns hovedtrener, uten at det førte til noen bedring av resultatene. Halle ledet Lyn til nedrykk til Adeccoligaen høsten 2009 og var klubbens hovedtrener i dens første sesong i 1. divisjon på elleve år. Etter at klubben gikk konkurs sommeren 2010 sto Halle uten arbeidsgiver. Høsten 2010 tok han sammen med hovedtrener Uwe Rösler over nedrykkstruede Molde åtte runder før serieslutt, gikk ubeseiret gjennom samtlige og doblet Moldes poengfangst fra 20 til 40.

Halle studerte Idrettsfag, først ved Larvik videregående skole fra 1981 til 1983, og i forbindelse med at han fikk kontrakt i Lillestrøm tok ha siste året ved Bjerke videregående skole fra 1983 til 1984.

Karriere som spiller 

* Kun seriekamper.

Se også 
Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske fotballspillere
Norske landslagsspillere i fotball for herrer
Spillere i Fotball-VM 1994
Spillere i Fotball-VM 1998
Norske fotballspillere i England
Fotballspillere for Larvik Turn IF
Fotballspillere for Lillestrøm SK
Fotballspillere for Oldham Athletic AFC
Fotballspillere for Leeds United FC
Fotballspillere for Bradford City AFC
Fotballspillere for Wolverhampton Wanderers FC
Fotballtrenere for Molde FK
Personer fra Larvik kommune
Norgesmestere i fotball
Trankebar

Trankebar var en dansk-norsk koloni i India fra 1620 frem til 1845 da den ble solgt til Storbritannia og dermed ble en del av Britisk India. I dag heter byen Tharangambadi og befinner seg i den indiske delstaten Tamil Nadu på Indias sørkyst, 100 km nordøst for Thanjavur. Det var den skånske adelsmannen Ove Gjedde, som Christian IVs utsending, som grunnla Trankebar. I byen Trankebar finnes fremdeles borgen Dansborg som i dag tjener som museum. Navnet Trankebar kommer fra tamilske Tarangambadi, og betyr «Stedet med de syngende bølgene».

Historie
Ove Gjedde ble den første guvernøren av denne danske kolonien. Den ble opprettet ved en feiltagelse, da det egentlige målet for kong Christian IV var å opprette en handelsforbindelse med Ceylon, dagens Sri Lanka på andre siden av Palkstredet. Norskfødte Peter Anker var guvernør i årene 1776–1801.

Se også
Danmarks historie
Danmarks kolonirike
Det danske ostindiske kompani
Nikobarene
Bartholomäus Ziegenbalg

Eksterne lenker
 Uno Barner Jensen: Dansk Indien, Dansk Ostindien
 Peter Ravn Rasmussen: Tranquebar. The Danish East India Company 1616 – 1669
 Tranquebar at colonialvoyage.com
 Danish Colonial Remains at colonialvoyage.com
 Nordmennene har aldri vært alene i verden, om Trankebar og dansk-norsk slavehandel, artikkel hos Norgeshistorie.no

 
Dansk-norske kolonier
Bosetninger etablert i 1620
1620 i Asia
Fiskermår

Fiskermåren (Pekania pennanti, tidligere Martes pennanti) er et mårdyr. Dyret er endemisk for Nord-Amerika. Til tross for navnet spiser den egentlig ikke mye fisk, men jakter hovedsakelig på snøskohare, trepiggsvin og andre små pattedyr.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mårdyr
Dyr formelt beskrevet av  Johann Christian Erxleben
Pattedyr formelt beskrevet i 1777
Gabriel Batistuta

Gabriel Omar Batistuta (født 1. februar 1969) er en tidligere argentinsk fotballspiller, og en av de mest målfarlige spillerne verden har sett i nyere tid. Batistuta, som fikk kallenavnet «Batigol», scoret 56 mål på 78 landskamper for  – deriblant ti scoringer i VM-sluttspill. Han er også den eneste fotballspiller som har scoret hattrick i to forskjellige VM-sluttspill.

På klubbnivå startet Batistuta karrieren i hjemlandet for Newell's Old Boys i 1987. Korte opphold i storklubbene River Plate og Boca Juniors fulgte, før han i 1991 ble solgt til italienske ACF Fiorentina. Batistuta spilte ni sesonger i Fiorentina, hvor han ble intet mindre enn en folkehelt. Han scoret 168 mål på 269 seriekamper for Firenze-klubben, og da han ble solgt til AS Roma sommeren 2000 skapte det opptøyer blant misfornøyde Fiorentina-fans.

Batistuta spilte to og en halv sesong i Roma, som han hjalp til ligamesterskap i 2001 med 20 mål på 28 kamper. Dette var Romas første mesterskap på 18 år, og Batistutas første ligatrofé i Italia. Våren 2003 ble han leid ut til Inter, før han avsluttet karrieren med to sesonger for al-Arabi i Qatar.

På landslagsnivå var Batistuta med på å vinne Copa América i 1991 og 1993. I det sistnevnte mesterskapet scoret Batistuta begge målene for Argentina i finaleseieren over . Batistuta representerte også Argentina i tre VM-sluttspill (1994, 1998 og 2002).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Argentinske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 1994
Spillere i Fotball-VM 1998
Spillere i Fotball-VM 2002
Fotballspillere for Newell's Old Boys
Fotballspillere for CA River Plate
Fotballspillere for Boca Juniors
Fotballspillere for ACF Fiorentina
Fotballspillere for AS Roma
Fotballspillere for FC Internazionale Milano
Personer fra provinsen Santa Fe
Tor Fretheim

Tor Fretheim (født 13. mai 1946 i Asker, død 9. desember 2018) var en norsk journalist, forfatter og oversetter.

Tor Fretheim studerte ved Journalisthøyskolen i Oslo  fra 1971 til 1973 og arbeidet  i Aftenposten fra 1974 til 1986. Som forfatter var han særlig kjent for sine barne- og ungdomsbøker. Han mottok flere litterære utmerkelser, blant annet Kulturdepartementets debutantpris for Markus kjenner ikke Supermann fra 1982 og Kritikerprisen for gjennombruddsboka Englene stanser på Eventyrbrua fra 1986. Fretheim skrev også hørespill og dramatiserte bøker av blant andre Knut Meling og Vigdis Hjort for NRK.

Bibliografi 
 1982: Markus kjenner ikke Supermann – barnebok
 1984: Det kalles visst kjærlighet – barnebok
 1985: Bill. Merk. Velsituert kvinne  
 1986: Englene stanser ved eventyrbrua – barnebok
 1988: Sirenene synger – barnebok 
 1990: Om bare sola ville danse – barnebok 
 1991: Kysset som fikk snøen til å smelte – barnebok
 1991: Det er så urettferdig, altså! Da barna fikk sitt eget ombud – sakprosa om Barneombudet sammen med Målfrid Grude Flekkøy)
 1992: Krigen, freden og sommerfuglene – barnebok
 1993: Myk som marmor, hard som bomull – barnebok
 1994: Langsom trio – barnebok
 1996: Havmannen, Kjøpmannen og Dr. Freud – barnebok
 1997: Shaj Jahan. Matgledens hus. En kokebok fra Pakistan – sakprosa sammen med Khurram Ali
 2002: Grüners grønne hage – ungdomsroman om Edvard Munch
 2005: Ingenting, sa Sebastian – barnebok 
 2006: Johnny og Johanna sommeren etter
 2009: Ingen ild tenner stjernene 
 2010: Alltid Andrea – ungdomsroman
 2012: Kjære miss Nina Simone – ungdomsroman
 2016: Leons hemmelighet – ungdomsroman

Drama 
 1983: Fuglungen – hørespill i NRK
 1991: Søster hat - ungdomsteateret i NRK

Priser 
 1982: Kultur- og kirkedepartementets debutantprispris for barne- og ungdomslitteratur for Magnus kjenner ikke supermann
 1986: Kritikerprisen for beste barne- og ungdomsbok 
 1991: Kultur- og kirkedepartementets litteraturpris for barne- og ungdomslitteratur for Kysset som fikk snøen til å smelte
 1992: Gyldendals legat
 1993: Österreichischer Kinder- und Jugendbuchpreis  for Tanz in die Hölle (Englene stanser ved Eventyrbrua)
 1994: Kultur- og kirkedepartementets oversetterpris for barne- og ungdomslitteratur
 1994: Luchs 91
 1994: Sarpsborgprisen 
 1995: Österreichischer Kinder- und Jugendbuchpreis – Ehrenliste for Der Krieg, der Friede und die Schmetterlinge (Krigen, freden og sommerfuglene)
  1996: Aschehougprisen
  2002: Kultur- og kirkedepartementets oversetterpris for barne- og ungdomslitteratur
  2012: Riksmålsforbundets barne- og ungdomsbokpris

Referanser

Kilder 
 Presentasjon av Tor Fretheim i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

Eksterne lenker 
 NRK: Lydfiler med Tor Fretheim
 txt.no om ham i Ungdommens forfatterleksikon
 Tre forfatterportretter : samtaler med Torill Eide, Tor Fretheim og Kjersti Scheen

Norske barnebokforfattere
Norske forfattere av ungdomsbøker
Norske oversettere
Vinnere av Aschehougprisen
Vinnere av Gyldendals legat
Vinnere av kulturdepartementets barnebokpriser
Personer fra Asker kommune
Bastard

Bastard er et begrep som kommer av det norrøne ordet bastarðr, som betyr sønn eller datter av frille (elskerinne), altså avkom utenfor ekteskap. Tidligere ble ordet også brukt i nedsettende sammenheng om mennesker med foreldre fra forskjellige sosiale lag eller folkegrupper, men nå brukes det også for å skildre dyr med opphav fra forskjellige raser, for eksempel en blanding mellom to ulike hunderaser.

Bastard var tidligere også brukt om barn født utenfor ekteskap, det vil si at foreldrene ikke var gift med hverandre, og uansett om foreldrene var fra forskjellige sosiale lag. Uttrykket illegitim ble også brukt. I vår tid betegnes disse barna saklig som utenekteskapelige eller utenomekteskapelige, men begrepet er ikke ofte benyttet om mennesker da barn utenfor ekteskap har blitt vanligere og ikke lenger er sosialt uakseptabelt i mange land. I enkelte land er det imidlertid fortsatt sett ned på, og også enkelte steder ulovlig.

Ordet er et av de norrøne/norske som har blitt tatt opp i det engelske språk. Det er i nåtid mer brukt der enn i norsk, mest som et nedsettende kallenavn.

Begrepene bastard og hybrid må ikke forveksles. En hybrid er en blanding mellom to arter, f.eks. ulv og prærieulv (ulvehybrid) eller tiger og løve (tigon eller liger). Mange kaller også blandinger mellom vanlig ulv og hund for ulvehybrider, men per definisjon blir dette avkommet bastarder. De tilhører nemlig samme art.

Se også
Utenomekteskapelige barn

Oppdrett
Skjellsord
Rettshistorie
Olav Scheflo

Olav Andreas Scheflo (født 9. september 1883 i Steinkjer, død 25. juni 1943) var en norsk journalist og politiker.

Liv og virke
Etter seieren til den radikale fløyen i Det norske Arbeiderparti (DNA) på landsmøtet i 1918 ble han redaktør i hovedorganet Social-Demokraten i Oslo. Scheflo var tilhenger av den Tredje Internasjonalen (Komintern) og støttet både medlemskap for DNA i denne, og de 21 opptaksvilkårene («Moskvatesene»). I 1921 måtte Scheflo gå av som redaktør i hovedorganet, men ble i stedet DNAs medlem i ledelsen for Komintern. Fra 1922 var han også stortingsrepresentant og parlamentarisk leder for DNAs stortingsgruppe.

Etter partisplittelsen
Ved partisplittelsen i 1923 gikk han med i Norges Kommunistiske Parti (NKP), der han ble valgt inn i partiledelsen, som Kominternrepresentant (til 1927) og til redaktør i hovedorganet Norges Kommunistblad. I 1924 ble han dømt til fengsel for å ha tatt inn en annonse mot streikebryteri under den store jernstreiken. Samme år ble han dømt for «oppfordring til straffbare handlinger» etter å ha agitert for militærstreik.

Scheflo var politisk relativt moderat og ble regnet blant høyrefløyen i NKP. Den indre striden i partiet førte til at han trakk seg som redaktør av hovedorganet i 1927.

I mars 1928 gikk Scheflo ut av NKP i protest mot partiets negative holdning til regjeringen Hornsrud. Fra 1929 var han medlem i DNA, og fra 1931 var han redaktør i partiavisen Sørlandet i Kristiansand.

Forholdet til Trotskij
Scheflo forsvarte offentlig Lev Trotskij mot angrepene fra både borgerlig og stalinistisk hold da den gamle bolsjeviken oppholdt seg i Norge i 1935—1936, mens mange i DNA ellers var uklare og vaklende, for eksempel Martin Tranmæl i hovedorganet Arbeiderbladet.

Allerede samme dag som Arbeiderpartiet dannet regjering i 1935, innledet Scheflo samtaler med Trotskijs krets om oppholdstillatelse i Norge. Da Trotskij fikk asyl i Norge sommeren 1935 tok Scheflo ham imot på kaia i Oslo. Sommeren 1936 ferierte han med Trotskij på Stagnesholmen i Randesund. Scheflos nære forhold til Trotskij leded til konflikt mellom ham og formannen i Kristiansands Arbeiderparti, Jakob Friis.

Scheflo var likevel ikke «trotskist» i ideologisk forstand.

Politisk ståsted
Scheflos bok Den røde tråd i Norges historie redegjør for hans politiske ståsted, midt i den folkelig-radikale tradisjonen i Norge. Boka, som ble skrevet under fengselsoppholdet, vakte betydelig debatt internt i NKP, og Scheflo opplevde ros fra høyrefløyen og rasende angrep fra venstrefløyen. Boka ble sågar forsøkt stoppet av sentralkomiteen.

Bibliografi

 Den røde tråd i Norges historie, Andelsforlaget Ny Tid, 1925 
 Lenin som politiker og menneske, Aschehoug, 1928

Oversetter
 Karl Kautsky: Det socialistiske program : (Erfurter-programmet), Det Norsk Arbeiderpartis Forlag, 1914

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Tekster av Olav Scheflo
 Politiske taler av Olav Scheflo, virksommeord.uib.no

Norske redaktører
Stortingsrepresentanter fra Ap
Stortingsrepresentanter fra NKP
Stortingsrepresentanter for Hedmark
Stortingsrepresentanter 1922–1924
Stortingsrepresentanter 1928–1930
NKP-politikere i Komintern
Personer fra Steinkjer kommune
Indre Follo tingrett

Indre Follo tingrett var frem til 2005 en tingrett i Ski, ca. 25 km sydøst for Oslo, i Akershus fylke. Indre Follo tingrett dekket Follo-kommunene Enebakk, Oppegård, Ski og Ås. Fra 1. januar 2006 ble Indre Follo tingrett slått sammen med Ytre Follo tingrett til Follo tingrett.

Tidligere norske domstoler
Myndigheter i Akershus
Enebakks historie
Oppegård
Ski i Akershus
Ås
Norges Bondelag

Norges Bondelag er den største interesseorganisasjonen for bønder i Norge. Norges Bondelag arbeider for å bedre vilkårene for landbruket og synliggjøre landbrukets betydning for samfunnet. Norges Bondelags hovedmål for norsk landbruk er å øke den bærekraftige matproduksjonen og sjølforsyninga basert på norske ressurser, og å øke verdiskapinga gjennom bruk av ressursgrunnlaget på den enkelte gården. Målet med dette er å gi næringsutvikling, arbeidsplasser og grobunn for levende lokalsamfunn i hele landet.

Bondelaget selv mottar ikke statsstøtte, og er økonomisk og politisk uavhengig.

Laget ble startet i 1896 med tittelen Norsk Landmandsforbund. Dengang skulle det arbeide til beste for landbruksnæringen og prøve å påvirke politiske avgjørelser, med andre ord noenlunde det samme formålet som i dag. I 1922 skiftet bevegelsen navn til Norges Bondelag, bare to år etter at landsmøtet hadde vedtatt å opprette Bondepartiet (nå: Senterpartiet), som skulle arbeide aktivt og direkte for bøndenes interesser på Stortinget. 

Norges Bondelag har 63 000 medlemmer, fordelt på 515 lokallag og 16 fylkeslag.

Styre  
Styret etter årsmøtet i 2022 består av styreleder Bjørn Gimming, første nestleder Egil Christopher Hoen og andre nestleder Bodhild Fjelltveit. Styremedlemmer  er Erling Aas-Eng, Arthur Salte, Audhild S Slapgård, John Erik Skjelnes Johansen og 1. vara Thorleif Müller, Solveig Bratteng Rønning (Tine ) Arne Elias Østerås (Norske Felleskjøp), Merethe Sund (Nortura), Jorun Henriksen (Norges Bygdekvinnelag) og Henrik Nordtun Gjertsen (Norges Bygdeungdomslag).

Formenn/ledere 
 1896–1901 Johan Theodor Landmark
 1901–1905 Johan E. Mellbye
 1905–1906 Gunnar Knudsen
 1906–1909 Kleist Gedde
 1909–1941 Johan E. Mellbye
 1945–1951 Arne Rostad
 1951–1955 Ole Rømer Sandberg
 1955–1966 Hallvard Eika
 1966–1969 Johan A. Vikan
 1969–1974 Jan E. Mellbye
 1974–1980 Hans Haga
 1980–1987 Nils Valla
 1987–1991 Kåre Syrstad
 1991–1997 Bjørn Iversen
 1997–2002 Kirsten Indgjerd Værdal
 2002–2008 Bjarne Undheim 
 2008–2009 Pål Haugstad
 2009–2014 Nils T. Bjørke
 2014–2021 Lars Petter Bartnes
2021– Bjørn Gimming

Se også 

 Norsk Bonde- og Småbrukarlag

Referanser

Eksterne lenker
 Norges Bondelag

Norske landbruksorganisasjoner
Organisasjoner etablert i 1896
1896 i Norge
Landbruk i Norge