alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Anilingus

Anilingus (av latin anus, «endetarmsåpning» og lingere, «slikke») - også kjent i dagligtale som rimming, rim job eller 87 - er seksuell stimulering av endetarmsåpningen og området rundt (mellomkjøttet) ved hjelp av munn, lepper og tunge. 

Anilingus vil av noen defineres som en parafili, det vil si unormal seksuell atferd, men de fleste mennesker vil oppleve stor nytelse når de nerverike, erogene sonene i underlivet blir stimulert. Overdreven opptatthet av anilingus kan også betraktes som en seksuell fetisj.

I engelsk slang og pornografi omtales fenomenet også som rimming og rim-job. Ordet blir ofte feilstavet analingus.

Helserisiko
Det er flere helsefarer forbundet med anilingus på grunn av bakterier, virus og parasitter i anus eller endetarmen. Disse omfatter hepatitt A, hepatitt B, hepatitt C, chlamydia, polio, humant papilloma (HPV), gonoré, herpes, conjunctivitis og andre seksuelt overførbare sykdommer. 

Å berøre kjønnsorganene med den sammen munnen som har berørt anus kan overføre bakterien E.coli, noe som kan føre til urinveisinfeksjon. HIV er ikke kjent for å overføres ved anilingus, men noen eksperter slår fast at det finnes en risiko for slik smitte.
Hyppig anilingus med flere partnere øker helserisikoen forbundet med praksisen.

Se også
 Analsex
 Oralsex

Referanser 

Seksualitet
Karljohansvern

Karljohansvern er en tidligere orlogsstasjon og et nedlagt skipsverft i Horten (tidligere i Borre fra 1820-1858 og igjen fra 1988-2002) i Vestfold. Karljohansvern verft var marinens hovedverft fra 1850 til 1968, da det fortsatte som et sivilt verft under navnet Horten Verft A/S fram til det gikk konkurs i 1987. En utgravd kanal skiller området fra fastlandet og gjør det til en øy.

Historie 

I 1818 ble det vedtatt å opprette en orlogsstasjon på gården Horten Gård og området rundt gården i prestegjeldet Borre og Nykirke sokn. Som senere ble til Borre formannskapsdistrikt fra 1837, og fra 1858 som Horten ladested og sist fra 1907 som Horten by. To år seinere i 1820 begynte anleggsarbeidene for et verft for bygging av orlogsskip. Det første skipet, en fregatt, ble sjøsatt 1828. Verftet het først Hortens verft, siden Marinens Hovedværft fram til kong Oscar I gav det navnet Carljohansværn værft i 1854. Fra 1850 hadde det da overtatt som hovedstasjon for marinen etter Fredriksvern i Stavern, en rolle det hadde helt fram til 1968. Da overtok staten verftet og døpte det om til Horten Verft A/S.

Horten verft ble lagt ned i 1987. Tidligere var Karljohansvern såkalt standkvarter for Østlandet sjøforsvarsdistrikt. Karljohansvern kan fremdeles fungere som base ved en eventuell krig eller krise. Sjøforsvarsdistrikt Sør ble nedlagt juli 2002. Befalsskolen for kystartilleriet (BSKA) på Oscarsborg ble slått sammen med Befalsskolen for marinen (BSMA) og samlokalisert på Karljohansvern fra august 2002 som BSS (Befalsskolen for Sjøforsvaret), Marinemuseet og en avdeling av Forsvarets forskningsinstitutt. Stortinget har vedtatt at BSS skal flyttes til Bergen innen 1. august 2010.

Verftsområdet er gjort om til næringspark. Karljohansvern er nå åpnet for allmennheten. Forsvaret eier store områder og mye bygningsmasse, men kun Vealøs er militært, og avstengt for allmennheten.

Forvaltning 
Anlegget forvaltes av Forsvarsbygg.

Veinavn 

7 veinavn er delt ut, men kun to med typisk militært preg, og kun én militær person ved navn. Veiene er Kommandørkaptein Klincks vei og Admiralveien. Man skal likevel merke seg at militære personer har preget mange vei- og gatenavn i Horten, men altså kun ett på Karljohansvern. 
 
Under følger en liste over veinavn, hvilket år navnet ble vedtatt og hvilken person den er kalt opp etter.

Bilder

Se også 
 Horten Verft

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Verneplan Karljohansvern. B. 1 Forsvarsbygg, Nasjonale festningsverk, Oslo, 2006
 Verneplan Karljohansvern. B. 2 Forsvarsbygg, Nasjonale festningsverk, Oslo, 2006
 Museumsnett om Karljohansvern
 Søk etter Karljohansvern i Høgskolen i Vestfolds «Borre-minne»
 Om navnet Karljohansvern
 Karljohansvern
 Om Karljohansvern på nettsidene til Kulturarv i Vestfold fylkeskommune
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Norske orlogsstasjoner
Norske skipsverft
Kulturminner i Horten
Sjøfart i Vestfold og Telemark
Byggverk i Horten
Steder avbildet på norske kommunevåpen
Fredete byggverk i Vestfold og Telemark
Artikler i sjøfart-prosjektet
Kulturmiljøer av nasjonal interesse
Burton Albion FC

Burton Albion Football Club er en engelsk fotballklubb som fra og med 2018–19-sesongen spiller i EFL League One. «Brewers», som er kallenavnet til Burton Albion, spiller hjemmekampene sine på Pirelli Stadium i Burton upon Trent. Byen Burton upon Trent ligger i den engelske regionen Vest-Midlands.

Meritter 
 Beste ligaresultat: Nr. 20 i Championship 2016-17
 Vinner av League Two (gamle 4. divisjon): 2015–16
 Vinner av Conference National: 2008–09
 Vinner av Northern Premier League: 2001-02.
 Beste resultat i FA-cupen: 4. runde i 2010-11.
 Finalist i FA Trophy i 1986-87.

Spillerstall 
Oppdatert 29. september 2022.

Utlånte spillere

Klubbrekorder 
 Største seier: 12-1 over Coalville Town i Birmingham Senior Cup den 6. september 1954.
 Største tap: 0-10 mot Barnet i Southern Football League Premier Division den 7. februar 1970.
 Tilskuerrekord:  mot Derby i Championship den 26. august 2016.

Litteratur 
 Rollin, Glenda & Rollin, Jack (2004): SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2004-05. Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1311-9

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Klubbside fra BBC 
  Nettsted om Burton Albion (Brewers Net) 
  Nettsted om Burton Albion (Burton Albion Mad) 
  Oversikt over liga og cupresultater fra databasen til Football Club History 
  Klubbprofil fra Soccerbase

Fotballag i England
Fotballag etablert i 1950
Staffordshire
Sport i England i 1950
Stabæk Bandy

Stabæk Bandy (stiftet 1912) er et bandylag fra Bærum kommune. Laget er en del av Stabæk Idrettsforening som ble stiftet i 1912. De spiller sine kamper på Stabekkbanen, kjent som Plassen.

Tabellen

Meritter 
 Totalt 24 NM-gull (pr. 2021)

Tidligere spillere

 Pål Hanssen
 Thomas Arnesen
 Nikolay Hauger
 Alexander Jamtsov
 Rune Kraft Johnsen
 Jarl Øverby
 Even Holst Andreassen
 Espen Tho
 Lars Hauger
 Einar Forfang
 Arve Johnsen
 Børre Hauger
 Eskil Folvar
 Frode Folvar
 Lyder Folvar
 Albert Lindstrøm

Eksterne lenker
 
 

Bandy
Bandyklubber i Norge
Idrettslag i Bærum
Idrettslag etablert i 1912
Byss

Byss er en fiktiv planet fra Star Wars-universet.

Planeter i Star Wars
Corellia

Corellia er en fiktiv planet fra Star Wars-universet.

Geografi
Planetens klima ligner mye på Jorden, og flesteparten av innbyggerne er mennesker.

Historie

Filmene 
Corellia blir ikke vist eller nevnt i filmene, men den er Han Solos hjemplanet. Romskipene Tusenårsfalken og Tantive IV har også sitt opphav på Corellia.

Planeter i Star Wars

en:List of Star Wars planets (C–D)#Corellia
sv:Lista över platser i Star Wars#Corellia
Dantooine

Dantooine er en fiktiv planet fra Star Wars-universet. I Star Wars episode IV får vi vite at det tidligere var tilholdsstedet til opprørsalliansen, i samme film prøvde prinsesse Leia Organa å redde hjemplaneten sin, Alderaan ved å si at det fortsatt var en base på Dantooine.

Referanser 

Planeter i Star Wars

en:List of Star Wars planets (C–D)#Dantooine
fr:Liste des planètes de Star Wars#D
sv:Lista över platser i Star Wars#Dantooine
Ithor

Ithor er en fiktiv planet fra Star Wars-universet.

Planeter i Star Wars

en:List of Star Wars planets (H–J)#Ithor
fr:Liste des planètes de Star Wars#I
Jacob Dybwad

Jacob Dybwad (født 20. juli 1823 i Christiania, død 4. september 1899 samme sted) var en norsk bokhandler og forlegger.

Han utdannet seg i boktrykkerfaget i Leipzig, Paris og Berlin.  Etter hjemkomsten
ble han med i broren Christian Dybwads bokforretning som fikk navnet Jacob Dybwads Forlag (1852).
Han  drev dette frem til overtagelsen av sønnene Jakob og Bertram (1882).
Forlaget ga blant annet ut kjente forfattere som Carl Paul Caspari, Nordahl Rolfsens Lesebok for Folkeskolen, Jens Andreas Friis, Moltke Moe, P. Chr. Asbjørnsen, M. B. Landstad, Jonas Lie og Jakob Liv Rosted Sverdrup. I tillegg var det mye involvert med Universitetsbiblioteket, samt utgiver av almanakker (1877–1898).
Forlagets historie er beskrevet i Haakon B. Nielsons Jacob Dybwad 125 år. Glimt av forlaget og
bokhandelens historie (1977).

Jacob Dybwad var sønn av Jacob Erasmus Dybwad. Han var gift med Anna Margrethe Aabel, datter av Peter Pavels Aabel og far til arkitekt Peter Dybwad og forfatter og advokat Vilhelm Dybwad, sistnevnte ga blant annet ut biografien Jacob Dybwad (1823–1899) i 1942. Den norske oversetteren Jacob Dybwad er hans barnebarn (Skandalen i Hadleyburg og andre historier av Mark Twain (1947), Korea av Sten Bergman (1951), Vi kan stole på mamma av Kathryn Forbes (1975).

Jacob Dybwad er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

Utmerkelser 
 St. Olavs Orden 1897

Referanser 

Norske forleggere
Norske bokhandlere
Jacob Dybwads forlag
St. Olavs Orden
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund
Personer fra Oslo
Forbundet KYSTEN

Forbundet KYSTEN er en organisasjon for vern av norsk kystkultur.

Formål
Organisasjonen ble stiftet i 1979 og har som formål å styrke det norske folks identitet som kystfolk, herunder:

 Fremme bevaring og allmenn bruk av tradisjonelle fartøyer, bygninger, anlegg og kystmiljø forøvrig.
 Drive opplysningsarbeid for å øke forståelsen for verdien av menneskelige og kulturelle tradisjoner i kysthistorien. 
 Vedlikeholde og utvikle tradisjoner i næring og håndverk. 
 Øke den faglige standard i vedlikehold og sikkerhet ved bruken av fartøyer og anlegg. 

Forbundet KYSTEN spiller en viktig rolle i arbeidet med fartøyvern og bevisstgjøring omkring kystkulturens verdi. Kystlagenes virksomhet spenner fra restaurering av båter og sjøhus til seiling og sjømannskap.

Forbundet har 128 kystlag med tilsammen 10500 medlemmer, og er medlem av Norges kulturvernforbund.

Eksterne lenker 
 Forbundet KYSTENs hjemmeside

Forbundet KYSTEN
Kystkultur 
Forbundet KYSTEN
Etableringer i 1979
.pn

.pn er Pitcairnøyenes nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett.

Toppnivådomenet .pn var tema for en konflikt i 2000, mellom øyboeren Tom Christian, som var blitt delegert administrasjonen av domenet av ICANN, og regjeringen på øyene. Konflikten ble løst ved at ICANN vedtok at domenet skulle re-delegeres til øyrådet.

Se også
 Domenenavn
 Landskoder (internett)
 Toppnivådomene

Eksterne lenker
  IANA .pn whois information
  Registrering av .pn-domener

Nasjonale toppnivådomener
Pitcairnøyene

sv:Toppdomän#P
Soudal Quick-Step

Quick Step-Alpha Vinyl er et belgisk sykkellag. 

I 2012 gikk Omega Pharma inn som sponsor i tillegg til den belgiske laminatgulvprodusenten Quick Step. Fra 2015-sesongen overtok sportsernæringsmerket til Omega Pharma, Etixx, som navnesponsor.

2023

Ryttere

Seire

Lag Meritter 

2012
  Lagtempo VM i landeveissykling
2013
  Lagtempo VM i landeveissykling
2018
  Lagtempo VM i landeveissykling

Se også 
 Liste over Quick Steps proffseiere

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sykkellag
Idrettslag etablert i 1993
Landeveissykling
Moutmarka

Moutmarka er et friområde i Færder nasjonalpark på øya Tjøme i Færder kommune i Vestfold og Telemark. Det ligger nordvest for Verdens Ende med strandlinje mot Tønsbergfjorden ut mot Skagerak. Det slakke kystlandskapet består av rullesteinsstrender, svaberg i nord-sør-retning som går opp i 38 m.o.h., og artsrike habitater og vegetasjonstyper som skog, kratt, tørrbakker, våtmarker, tangvoller med mer.
Moutmarka eies av Oslofjordens Friluftsråd, som igjen eies av kommunene rundt fjorden. Området er populært og lett tilgjengelig med merkede turstier.

Historikk
Oslo kommune pluss fem vestfoldkommuner kjøpte i 1954 et areal på 300 mål og ytterliger 400 mål i 1958 . Dermed ble det forhindret at området ble hytteby, slik det var fare for etter at det hadde vært utskifting av det som tidligere hadde vært felleseie og felles beitemark for bøndene i Utbygda.

Fylkesmannen i Vestfold foreslo i 2004 overfor Miljødepartementet opprettelsen av Moutmarka naturreservat over et areal på 734 daa, derav 130 daa sjøareal. 30. juni 2006 ble Moutmarka naturreservat fredet. Fra 23. august 2013 inngår Moutmarka i den nyopprettede Færder nasjonalpark.

Naturforhold
Moutmarka har en lokalitet med mange rullesteiner som er en del av endemorenen som isbreen etterlot seg for cirka 11 200 år siden. Morenen er en del av Tjøme-Hvaler-trinnet. Rullesteinene er fredet. 

Moutmarka er et godt eksempel på lyngheilandskap også i Vestfold. De viktigste habitatene (naturtypene) på området er skog (edelløvskog, blandingsskog og krattskog), kantkratt med slåpetorn, åpne tørrbakker med urterik vegetasjon, strandeng (kalktørrenger og fuktenger), strand, våtmark (Skjælva), tangvoller og lynghei. Området er værbitt, men også stedvis lunt, og har rike naturverdier med 142 kjente rødlistede arter: 22 fugler, et amfibium, et reptil, 72 insekter, seks edderkopper, 15 karplanter, en kransalge og 24 sopp. Naturreservatet ryddes og har sauer på beite for å opprettholde det tidligere åpne kulturlandskapet.

Nærmeste nabo til Moutmarka i nord er Mostranda campingplass som ble etablert på 1930-tallet. Der ligger en av de fineste sandstrendene på Tjøme.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Mostranda camping

Friluftsliv i Vestfold og Telemark
Tjømes geografi
Verneområder i Færder
Færder nasjonalpark
Verneområder opprettet i 2006
Julianne Moore

Julianne Moore (født Julie Ann Smith 3. desember 1960 i Fort Bragg i Nord-Carolina) er en amerikansk skuespiller og barnebokforfatter.

Moore har vunnet én Oscar, av totalt fem nominasjoner. Hun ble nominert for rollene som Amber Waves i filmen Boogie Nights (1997), Sarah Miles i filmen Slutten på et forhold (1999), Laura Brown i filmen The Hours (2002) og Cathy Whitaker i filmen Far from Heaven (2002), før hun vant for rollen som Alice Howland i filmen Still Alice (2014).

Filmografi (utvalg)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Barnebokforfattere fra USA
Oscar-vinnere (hovedrolle)
BAFTA-vinnere
Emmy-vinnere
Hollywood Walk of Fame
Personer fra USA av skotsk opphav
Personer fra USA av polsk opphav
Personer fra Cumberland County i Nord-Carolina
Personer fra Frankfurt am Main
Lobbyist

En lobbyist er en person som driver lobbyvirksomhet på vegne av seg selv, en organisasjon eller en interessegruppe. Begrepet profesjonell lobbyist brukes på en person som på bestilling foretar lobbyvirksomhet med grunnlag i spesiell kunnskap om sak eller gode relasjoner i politiske miljøer.
Frivillighet

Frivillig er et begrep som ofte blir bruk for de som arbeider uten lønn eller noen annen form for økonomisk vederlag. Frivillig arbeid er gjerne knyttet til frivillige organisasjoner med samfunnsnyttig formål som for eksempel Norges Røde Kors eller Misjonsalliansen. Det arbeid som mange nedlegger for eksempelvis Wikipedia er også frivillig. Frivillig arbeid blir ofte kalt dugnad når flere går sammen for å utføre en oppgave, som å bygge en hytte eller rydde en gate.

Foruten personlig valg er det en rekke faktorer som motiverer en person til å arbeide gratis og uten lønn for en samfunnstjeneste. Mange frivillige nevner glede og tilfredsstillelse av å kunne bidra som motivasjon i stedet for lønn eller betaling. Dyade 4/2022 Frivillighetens kår - i Frivillighetens år diskuterer hvordan frivilligheten er under press fra myndigheter, byråkratisering og markedet.

De frivillige organisasjonene, dannet den 19. september 2005, - samarbeidsforumet Frivillighet Norge

Se også 
 Ideell organisasjon
 Interesseorganisasjon
 Klubb
 Forening

Eksterne lenker 
 
 Hva er en forening? – Altinn/Hjelp til regelverk 
 Frivillighetsregisteret – Altinn/Hjelp til regelverk 
 Elektronisk skjema for registrering i Frivillighetsregisteret – Altinn/Brønnøysundregistrene 

Frivillighet
Amerika-Gedenkbibliothek

Amerika-Gedenkbibliothek (kort AGB, norsk: Amerika minnebibliotek) er et av de største bibliotekene i Berlin. Det var en gave fra USA til Berlin, som del av Marshall-hjelpen. Biblioteket ble åpnet i 1954. Biblioteket er en del av Zentral- und Landesbibliothek Berlin.

Se også 
 American Corner.

Referanser 
 

Kultur i USA
Kultur i Berlin
Biblioteker i Tyskland
Etableringer i 1954
Friedrichshain-Kreuzberg
Kunst og kultur i 1954
1954 i Tyskland
Paragraf 175

Paragraf 175 viser vanligvis til § 175 i den tyske straffeloven (Strafgesetzbuch, StGB). Den eksisterte fra 15. mai 1871 til 10. mars 1994 og kriminaliserte homoseksuelle handlinger mellom menn. Frem til 1969 kriminaliserte den også «unaturlig utukt med dyr».
Tilsammen ble omkring 140 000 menn dømt etter § 175 i sine forskjellige former.

Paragrafen ble skjerpet flere ganger. Den nasjonalsosialistiske regjeringen vedtok en betydelig skjerpelse i 1935 og straffeforfølgelsene økte svært i antall. Vest-Tyskland beholdt loven i formen fra 1935 frem til 1969. Paragrafen ble revidert på nytt i 1973, og i sin nye form kriminaliserte den bare homoseksuelle handlinger med gutter under 18 år. DDR gikk tilbake til den tidligere versjonen i 1950 og avskaffet paragrafen helt i 1988. Som følge av den tyske gjenforening ble paragrafen igjen gjeldende i det tidligere DDR i 1990. Etter et mislykket forsøk fra De grønne på å få paragrafen opphevet på 1980-tallet ble den til slutt opphevet i 1994.

Tysk rettshistorie
LHBT
Joan Allen

Joan Allen (født 20. august 1956 i Rochelle i Illinois) er en amerikansk skuespiller.

Allen har blitt Oscar-nominert to ganger, i kategorien beste kvinnelige skuespiller for sin rolle i filmen Kandidaten og som beste kvinnelige birolle for sin rolle som «Pat Nixon» i filmen Nixon.

Filmografi

Referanser

Eksterne lenker   
 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Ogle County i Illinois
Peter A. Lorentzen

Peter Anton Lorentzen (født 1958) er en norsk oversetter og musiker som har oversatt verker fra engelsk og amerikansk litteratur. Mest kjent for å oversatt Dan Brown til norsk. Lorentzen spiller også keyboard i bandet Grill Bill and The Hot Dogs.

Oversettelser 
Hans mest kjente oversettelser (oversettelsesår i parentes):

 Firmaets mann av John Grisham (1993). 
 Hannibal av Thomas Harris (2000). 
 Da Vinci-koden av Dan Brown (2004). 
 Engler og demoner av Dan Brown (2004). 
 Den digitale festning av Dan Brown (2005). 
 Iskaldt bedrag av Dan Brown (2006). Sammen med Kjell Olaf Jensen

Norske oversettere
Norske pianister
Silkeskjegg

Silkeskjegg er en fiktiv figur i en familieforestilling skrevet av Ingri Angell-Petersen Grønnesby. Spelet vises på Egge under Vikingfestivalen.

Han er en morsom og mystisk skald som har reist den lange veien fra Gardariket til Egge. På veien tar han med seg mange forskjellige personer med et mangfold av oppfinnsomhet og rare påfunn. På Egge skjer det mange underlige og spennende ting som følge av Silkekjeggs besøk og hans påfunn, for han har nemlig vært der før.

Teksten er først og fremst basert på fri fantasi, men rammene rundt og personene i stykket er plassert i vikingtid og cirka et hundre år før slaget på Stiklestad. Stykket er stadig i utvikling og nye momenter blir skrevet inn hvert år. Historien om Silkeskjegg er spekket med dans og musikk, uvennskap og kjærlighet. Silkeskjegg spilles av Ola Fjellvikås og Trollaug spilles av Evy Kasseth Røsten som begge er profesjonelle skuespillere, de andre rollefigurene spilles av til sammen 50 lokale aktører som er knyttet til Steinkjer Teaterverksted.

Eksterne lenker 
 Silkeskjegg

Fiktive personer
Norske friluftsskuespill
Faster, Pussycat! Kill! Kill!

Faster, Pussycat! Kill! Kill! er en film fra 1965, skrevet av Jack Moran, regissert av Russ Meyer og med Tura Satana i hovedrollen som Varla. Filmen inneholder mye vold, seksualitet og en utagerende kitsch dialog. Filmen er ansett som en kultfilm, og den blir ofte referert til av andre populærkulturelle filmer og musikk.

Filmen har en av Meyers mer provoserende titler, men i motsetning til de fleste av hans andre filmer inneholder den ikke nakenhet.

Handling 
Filmen handler om tre strippere som søker spenning. Den voldsomme Varla leder gruppen, som tilfeldigvis kommer over et ungt par i ørkenen. Etter å ha tatt livet av gutten, bestemmer Varla seg for å dope ned jenten, og ta henne med seg. Den første stoppen på en lang og øde motorvei, fører de fire jentene til en mann på en bensinstasjon som forteller dem en historie.

Denne historien fører til at Varla planlegger å rane en forkrøplet, pervers gammel mann som bor med sine to sønner på en nedslitt ranch. Varla møter sitt motstykke i denne forkrøplede mannen som har en appetitt for kvinnelig kjød som kun kan tilfredsstilles igjennom vold. Toppunktet i filmen er et blodbad som kun den unge kidnappede jenten, og en moralsk og rettferdig sønn kommer ut fra.

Skuespillere 
 Tura Satana som Varla
 Haji som Rosie
 Lori Williams som Billie
 Susan Bernard som Linda
 Stuart Lancaster som en gammel mann.
 Paul Trinka som Kirk.
 Ray Barlow som Tommy
 Mickey Foxx som en bensinstasjon-ansatt.
 John Furlong som Forteller.

Eksterne lenker 
 

 En fanside for Faster, Pussycat! Kill! Kill!

Sexploitationfilmer
Filmer fra 1965
Engelskspråklige filmer
Erotiske filmer fra USA
Actionkomedier fra USA
Magdalena Contreras (administrativt distrikt)

Magdalena Contreras befinner seg i Mexicos føderale distrikt. I 2000 var det registrert 221 762 innbyggere i distriktet.

Administrative distrikter i Mexicos føderale distrikt
Fedra (Racine)

Fedra er et fransk-klassisk stykke fra 1677 av dramatikeren Jean Racine. Stykket bygger på en athensk-minoisk myte og både Seneca og Evripides har skrevet stykker fra denne myten. Originalen er skrevet på aleksandriner og er på fem akter.

Figurer 
Tessevs konge
Fedra hans kone
Hippolytos hans sønn, Fedras stesønn
Aricia datter av kong Tessevs fiende
Teramenes Hippolytos' tjener og konfindent
Oione Fedras terne og konfindent
Ismene Aricias terne og konfindent

Handling
Første akt

Fedra har lenge hatt kjærlighet for kong Tessevs sønn, Hippolytos, men kan ikke få ham fordi hun er gift med faren hans. Hippolytos vil ikke ha Fedra, men elsker derimot Aricia. Hun er datter av Tessevs fiende og han har forbud mot å treffe henne. Den andre konflikten er arvingen av tronen. Spørsmålet er om det er Hippolytos eller Fedras sønn som er den rettmessige arvingen.

Andre akt

En budbringer kommer med beskjeden om at kong Tessevs skip har forlist og kongen blir meldt død. Denne nyheten åpner opp for tilspissing i begge konfliktene. Hyppolytos erklærer sin kjærlighet for Aricia mens Fedra erklærer sin kjærlighet for Hippolytos. Fedras sønn blir valgt til konge.

Tredje akt

Fedra forsøker å vinne Hippolytos' hjerte ved å friste med kongetronen, men plutselig kommer omslaget(peripeti), en beskjed om at Tessevs er i live. Fedra er skyldig på grunn av sin kjærlighetserklæring til Hippolytos og han er skyldig i å trosse farens forbud mot å møte Aricia.

Fjerde akt

I fjerde akt lyver Oione på Hippolytos for å redde Fedra og Tessevs landsforviser sønnen sin. Fedra får vite om Hippolytos kjærlighet til Aricia og har mistet alt og beseglet sin skjebne.

Femte akt

Aricia forsøker å snakke med Tessevs og overtaler ham til å forhøre Oione en gang til, men da har hun tatt livet av seg. Da han skjønner han har gått for langt i å landsforvise sønnen sin, forsøker han å kalle ham tilbake, men Hippolytos er død. Fedra kommer tilslutt med en innrømmelse og dør.

Tolkning
Stykket uttrykker en tvil på mennesket og samfunnets mulighet til å løse konflikter. Slutten i Fedra er en helt annen enn den i Moliéres Tartuffe, der kongemakten griper inn og løser problemene på forunderlig vis. Fedra viser at den eneste frelse ligger i Guds nåde alene, og slik stiller seg tvilende til det kongedømmet som var under Ludvig XIV.

Franske skuespill
Skuespill fra 1677