alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Trondhjem Mikrobryggeri

Trondhjem Mikrobryggeri ligger i Prinsensgate 39, sentralt i Trondheim by og er en pub som selger øl og brennevin de har brygget selv. 

Trondhjem Mikrobryggeri åpnet 4. desember 1998, og var den andre bryggeripuben som startet sin virksomhet i Norge. Bryggeriet har også kjøkken og egen matmeny.

Bryggerne mener at ølelskere har drukket seg lei på at de store industribryggeriene med sine strenge profittkrav er tvunget til å kutte tilbake på kvaliteten og mengden av de ingredienser som gir ølet sin gode smak — humle og malt. Trondhjem Mikrobryggeri får malten fra de samme bøndene som leverer malt til Skottlands kjente maltwhisky-destillerier. Humlen kjøper de fra de mest anerkjente humlegårdene i Tsjekkia, Tyskland, England og USA. Alt øl som serveres hos Trondhjem Mikrobryggeri er brygget på stedet. Er du heldig kan du se bryggeren i aksjon rundt bryggekjelene bakerst i lokalet.

Siden Januar 2017 har de også produsert brennevin, de lager små batcher, som enten serveres etter en kort periodes lagring, eller en lengre tids modning på eikefat. De lager Vodka, Aquavit, Gin og Whisky.

Referanser

Eksterne lenker
 

Norske bryggerier
Næringsliv i Trondheim
Selskaper etablert i 1998
Midtbyen (Trondheim)
Hetteglass

Hetteglass er en relativt liten glassbeholder eller flaske, særlig brukt til oppbevaring av flytende medisin. Kan også brukes til oppbevaring av medisinske prøver. Lokket er oftest laget av latex eller gummi slikt at det mulig å stikke en sprøyte gjennom det for å suge ut deler av innholdet uten at glasset blir lekk når sprøyten trekkes ut igjen.

Hetteglass finnes i et utall av former, farger og størrelser og med forskjellig type lokk. Lages også i noen typer plast.

Medisinsk utstyr
Det forente solidaritets- og utviklingspartiet

Det forente solidaritets- og utviklingspartiet (burmesisk: , ofte forkortet UDSP fra engelsk: Union Solidarity and Development Party) er et politisk parti i Burma registrert 2. juni 2011. Partiet er en videreføring av «Den forente solidaritets- og utviklingsforeningen» (Union Solidarity and Development Association, USDA), opprettet av militærjuntaen SLORC 15. september 1993. I parlamentsvalget 7. november 2010, landets første valg på 20 år, fikk partiet mer enn 80 prosent av stemmene. Partiets kandidat, Thein Sein, ble innsatt som landets president 30. mars 2011.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politiske partier i Myanmar
Politiske partier etablert i 2010
2010 i Asia
2010-årene i Myanmar
Nemanja Mirosavljev

Nemanja Mirosavljev (født 10. mai 1970 i Novi Sad) er en serbisk skytter. Han deltok i verdensmesterskapet i skyting 2010 der han tok bronse, og kvalifiserte seg dermed til Sommer-OL 2012 i London, for 50 meter helmatch. Han har deltatt i fire OL tidligere, under fire forskjellige flagg, Serbia, Serbia og Montenegro, Jugoslavia og det olympiske flagg.

Eksterne lenker 
 

 Profil på London2012.com
 Profil på BBC Sport Olympics 2012
 Profil på Sports.Yahoo.com
 Profil på www.NBColympics.com

Serbiske skyttere
Uavhengige deltakere under Sommer-OL 1992
Skyttere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Jugoslavia under Sommer-OL 1996
Skyttere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Jugoslavia under Sommer-OL 2000
Skyttere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Serbia under Sommer-OL 2008
Skyttere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Serbia under Sommer-OL 2012
Skyttere under Sommer-OL 2012
Personer fra Novi Sad
Fødsler i 1970
Jozef Gönci

Jozef Gönci (født 18. mars 1974) er en slovakisk skytter. Han har to bronsemedaljer fra OL, under Atlanta-OL i 1996 og Athen-OL i 2004, og var kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London, i 50 meter helmatch.

Gönci var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Profil på London2012.com

Slovakiske skyttere
Medaljevinnere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Slovakia under Sommer-OL 1996
Skyttere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Slovakia under Sommer-OL 2000
Skyttere under Sommer-OL 2000
Medaljevinnere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Slovakia under Sommer-OL 2004
Skyttere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Slovakia under Sommer-OL 2008
Skyttere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Slovakia under Sommer-OL 2012
Skyttere under Sommer-OL 2012
Personer fra Košice
Fødsler i 1974
Olympiske medaljevinnere i skyting
Thomas Farnik

Thomas Farnik (født 6. februar 1967) er en østerriksk skytter. Han deltok i Sommer-OL 2008 der han ble nummer 5. Han er gjennom verdenscupen i skyting, kvalifisert til Sommer-OL 2012 i London, i 50 meter helmatch.

Eksterne lenker 
 

 Profil på London2012.com

Østerrikske skyttere
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 1992
Skyttere under Sommer-OL 1992
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 1996
Skyttere under Sommer-OL 1996
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 2000
Skyttere under Sommer-OL 2000
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 2004
Skyttere under Sommer-OL 2004
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 2008
Skyttere under Sommer-OL 2008
Deltakere for Østerrike under Sommer-OL 2012
Skyttere under Sommer-OL 2012
Fødsler i 1967
Jason Parker

Jason Alan Parker (født 27. juni 1974 Omaha, Nebraska) er en amerikansk skytter. Han deltok i Sommer-OL 2000 der han ble nummer fem i 10 meter luftrifle. Han er kvalifisert for Sommer-OL 2012 i London, i 50 meter helmatch.

Eksterne lenker 
 

  Profil på London2012.com
  Profil på BBC Sport Olympics 2012
  Profil på Sports.Yahoo.com under Sommer-OL 2012
  Profil på www.NBColympics.com

Skyttere fra USA
Deltakere for USA under Sommer-OL 2000
Skyttere under Sommer-OL 2000
Deltakere for USA under Sommer-OL 2004
Skyttere under Sommer-OL 2004
Deltakere for USA under Sommer-OL 2008
Skyttere under Sommer-OL 2008
Deltakere for USA under Sommer-OL 2012
Skyttere under Sommer-OL 2012
Personer fra Omaha
Fødsler i 1974
Vetle Eck Aga

Vetle Eck Aga (født 4. oktober 1993) er en norsk håndballspiller som spiller for Kolstad Håndball. Han har tidligere spilt for Bodø HK og det norske juniorlandslaget. 

Aga debuterte på Norges herrelandslag i håndball mot Belarus 5. januar 2021. Han ble tatt ut i den norske troppen til EM 2022.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Juniorgutta til Ungarn
 Bodøgutt kan bli årets BHK-hit

Norske håndballspillere
Håndballspillere for Bodø Håndballklubb
Håndballspillere for IK Sävehof
Spillere i Håndball-EM 2022 for menn
Lauberhornrennene

Lauberhornrennene er alpine skirenn som arrangeres årlig i midten av januar i Wengen i kantonen Bern i Sveits. Rennene ble første gang arrangert i 1930 og består av utfor og slalåm for menn. Alpin kombinasjon ble arrangert til 2020, fram til 2004 regnet ut fra de ordinære utfor- og slalåmrennene og fra 2005 som superkombinasjon. Fra 2021 arrangeres to utforrenn, ett av dem kortere, og enkelte år arrangeres tilleggsrenn på grunn av avlysninger andre steder.

Utforrennet har den lengste traseen i verdenscupen. Starten ligger 2 315 moh. og innkomsten 1 287 moh. Traseen er ca. 4 455 m lang med 42 graders helning på det meste. Kristian Ghedina har den raskeste tiden med 2:24,23 oppnådd i 1997. I 1991 ble rennene avlyst etter at østerrikeren Gernot Reinstadler omkom etter å ha falt stygt under utfortreningen. Resultatet fra treningsomgangen ble da regnet som konkurranse.

Sveitseren Karl Molitor har elleve seire, derav seks i utfor i perioden 1939–1947, men det var i denne perioden få deltakere fra land utenom Sveits. Toni Sailer vant fire utforrenn på rad fra 1955 til 1958. Ivica Kostelić har fire slalåmseire, mens Andreas Molterer, Guy Périllat, Ingemar Stenmark og Benjamin Raich alle har tre seire i slalåm.

Norske vinnere
Stein Eriksen vant slalåm i 1951 og 1952, Lasse Kjus vant både utfor og kombinasjonen i 1999 og Kjetil André Aamodt vant slalåm i 2000 og kombinasjonen i 2002 og 2003. I 2016 ble det norsk seier i alle tre disiplinene: Kjetil Jansrud vant superkombinasjonen, Aksel Lund Svindal vant utforrennet og Henrik Kristoffersen vant slalåmrennet. Henrik Kristoffersen vant slalåmrennet også i 2017. I 2022 vant Aleksander Aamodt Kilde det kortere utforrennet arrangert fredag, og Lucas Braathen vant slalåm etter å ha kjørt seg opp fra 29.-plass etter første omgang.

Eksterne lenker
 
 Oversikt over alle verdenscuprenn i Wengen på fis-ski.com
 Live panoramakamera fra Lauberhorn 

Sportsarrangementer i Sveits
Alpin skiidrett i Sveits
Skirenn
Repeterende arrangementer etablert i 1930
Sport i Sveits i 1930
Karl Gerhard

Karl Gerhard (født 14. april 1891 i Stockholm i Sverige, døde 22. april 1964 i Saltsjöbaden ved Stockholm), var en svensk revysanger, skuespiller, tekstforfatter og teaterdirektør.

Kupletter 
 1922 – Jazzgossen
 1925 – Lilla Frida och jag
 1928 – Hurra vad jag är bra (musikk av Jules Sylvain)
 1931 – Desto vackrare blir jag
 1936 – Nu ska vi vara snälla
 1940 – Den ökända hästen från Troja
 1940 – Han är ett bedårande barn av sin tid (musikk av Jules Sylvain)
 1948 – Gungorna och karusellen
 1955 – En katt bland hermelinerna

Revyer 
 1921 – Folkan – Vart ska vi annars gå?
 1925 – Allt i gala
 1928 – Wi jubilera, Hans Majestät och jag 
 1931 – Rolfs revy av Karl Gerhard 
 1933 – Oss greker emellan
 1936 – Köpmännen i Nordens Venedig
 1939 – Karl-Gerhards jubileumsrevy   
 1940 – Gullregn
 1942 – Karl Gerhards Tingel-Tangel 
 1946 – Ett lysande elände
 1950 – Där de stora torskarna går 
 1952 – Kyss mej Katie
 1957 – Kråkslottet
 1959 – Två träd
 1961 – Ursäkta handsken
 1962 – Vår i byen (Chat Noir, Oslo)

Filmografi skuespiller 
 1918 – Mästerkatten i stövlar
 1929 – Säg det i toner
 1935 – Äktenskapsleken
 1953 – Vi tre debutera
 1958 – De glade tyveårene (Jazzgossen)

Bibliografi 
 1931 – Åsså kommer det en gosse
 1945 – I skuggan av en stövel
 1950 – Karl Gerhards bästa 
 1952 – Om jag inte minns fel
 1956 – Katt bland hermeliner
 1961 – Lite gullregn
 1964 – Med mitt goda minne

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svenske skuespillere
Personer fra Stockholm
Dupuytrens kontraktur

Dupuytrens kontraktur, palmar fibromatose eller «krokfinger», er en arvelig sykdom i bindevevet som fører til fortykninger, knuter og sammentrekninger av senedrag i håndflatene og etter hvert gjør det umulig å strekke ut hendene og fingrene. Denne typen fibromatose rammer oftest ring- og lillefingeren, som blir fastlåst i en krum stilling. Sykdommen skyldes unormal oppsamling av kollagen i bindevevet. 

Dupuytrens kontraktur er vanligst i Norden. I Sverige, der sykdommen også kalles «vikingasjukan», regner en med at åtte prosent av befolkningen har den. Dupuytrens kontraktur forekommer mye oftere hos menn enn kvinner. Den rammer særlig eldre.

Tradisjonelt har tilstanden blitt behandlet med kirurgi. En nyere metode er å sprøyte inn et enzym som løser opp og gjør bindevevet så skjørt at en kan bøye tilbake fingrene.

Sykdommen er oppkalt etter den franske kirurgen Guillaume Dupuytren (1775–1835) som i 1831 beskrev en operasjon for å rette opp tilstanden.

Se også
 Fibromatose, godartet, svulstlignende fortykkelse av bindevev
 Plantar fibromatose) (Ledderhoses sykdom), vekst av bindevev i tær og fotsåler 
 Garrods knuckle pads (Garrod's pad), liknende sykdom i knokene
 Peyronies sykdom (induratio penis plastica), liknende tilstand i penis

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Norsk helseinformatikk om Dupuytrens kontraktur

Sykdommer
Kalle Orstad

Karl Stanley «Kalle» Orstad (født 3. august 1919 i Stavanger, død 4. juni 1995 var en norsk kunstmaler.  

Orstad fikk sin første malerutdanning ved Thoralf Gjesdals malerskole i Stavanger.  Han var elev ved Statens kunstakademi i 1945–1948.  I 1949 var han elev av Jean Heiberg og Aage Storstein. Orstad malte for det meste landskapsbilder, med motiv fra Jæren og hjemfylket Rogaland.  

Festsalen i Bakkebø hjem og arbeidsskole for psykisk utviklingshemmede ble i 1947 utsmykket av Orstad, sammen med Harald Stokkeland fra Ogna, Bjørn Berring Hansen fra Bergen og Kurt Gudbrandsen fra Stavanger. Orstad malte fem felt med motiv fra arbeidslivet. Eigersund kommune hadde først vedtatt å rive bygningen, men omgjorde vedtaket i 2011.   

Da Landsforeningen for norske malere (LNM) ble dannet 15. mai 1968 var Kalle Orstad en av fem medlemmer i styret som ble opprettet.  De andre fire var Halvdan Ljøsne, Knut Rose, Niclas Gulbrandsen og Tor Refsum.

Sangeren Maria Mena er hans barnebarn.

Kollektivutstillinger 
 1991 Hå gamle prestegård.  Malervenner.  
 2007 Haugesund Billedgalleri.  Sommerutstilling.  Utvalg fra samlingen.  
 2013 Haugesund Billedgalleri. Kunstnere fra Rogaland og Hordaland.

Referanser

Litteratur 

 

 
  Avisutklipp 15. april 1979. Karmøy har hva Jæren mangler - lyngheier.  Tre kunstnere henter inspirasjon fra gamle Skudesneshavn og Karmøynaturen. Besøkt 15. januar 2012.

Eksterne lenker 
 Landsforeningen for norske malere.  LNMs historie.  Besøkt 14. januar 2011.
 Bergens Arbeiderblad 23. mars 1948.  Fra Fortellinger fra utviklingshemmedes historie.  Hvor syke sinn leges.  Besøkt 14. januar 2012.
 Aftenbladet.no  4. oktober 2011 .  Kunstskatt er reddet.   Om utsmykningen av Bakkebø.  Besøkt 14. januar 2012.
 Store norske leksikon:  Kalle Orstad.  Besøkt 15. januar 2012.

Norske malere
Personer fra Stavanger kommune
Nūr ad-Dīn

Abū al-Fāsim Nūr ad-Dīn al-Malik al-ʿĀdil Maḥmūd ibn Zankī (arabisk: ; moderne tyrkisk: Nureddin Mahmud Zengi; 1117/8-1174) var en hersker fra zangid-dynastiet som hersket som ʾamīr av Al-Mawṣil, Ḥalab og Dimašq i perioder fra 1146 til hans død i 1174. Han var kjent som en viktig motstander av korsfarerne.

Referanser

Syrias historie
Personer knyttet til korstogene
Fødsler i 1118
Dødsfall i 1174
Crazy, Stupid, Love.

Crazy, Stupid, Love. er en amerikansk romantisk komedie fra 2011, regissert av Glenn Ficarra og John Requa. Hovedrollene som Cal og Jacob spilles av Steve Carell og Ryan Gosling. Andre roller spilles av Julianne Moore, Emma Stone, John Carroll Lynch, Marisa Tomei, Analeigh Tipton og Kevin Bacon.

Handling 
Cal (Steve Carell) er en middelaldrende, trofast mann som skal skille seg fra sin utro kone Emily (Julianne Moore) etter 25 år. Han har ingen anelse om hva han skal gjøre og sitter på bar hver eneste kveld mens han hyler ut sin frustrasjon over hvordan kona kunne bedra ham med en kollega på jobb. Dette overhører jentefuten Jacob (Ryan Gosling), som bestemmer seg for å hjelpe Cal med å komme seg på beina igjen ved å lære ham opp til å bli som ham. Det ironiske er at de straks bytter roller – Cal blir en damemagnet som høvler over alt og alle, mens Jacob forelsker seg i den sukkersøte, ordentlige Hannah (Emma Stone). Dette får begge mennene til å bekymre seg over hva livet har å tilby.

Rollebesetning 
 Steve Carell ...  Cal Weaver
 Ryan Gosling ...  Jacob Palmer
 Julianne Moore ...  Emily Weaver
 Emma Stone ...  Hannah
 Analeigh Tipton ...  Jessica Riley
 Jonah Bobo ...  Robbie Weaver
 Joey King ...  Molly Weaver
 Marisa Tomei ...  Kate Taffety
 Kevin Bacon ...  David Lindhagen
 Liza Lapira ...  Liz
 Josh Groban ...  Richard
 John Carroll Lynch ...  Bernie Riley
 Beth Littleford ...  Claire Riley

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 2011
Dramakomedier fra USA
Engelskspråklige filmer
Janka Kupala

Janka Kupala (født 7. juli 1882, død 28. juni 1942 i Den hviterussiske sosialistiske sovjetrepublikk i Sovjetunionen), psevdonym for Ivan Daminikavitsj Lutsevitsj, var en hviterussisk forfatter.

Liv og virke

Bakgrunn 
Kupala ble født i Vjasynka utenfor Minsk. Familien hans tilhørte szlachta, den gamle adelsklassen i landet, men hans foreldre arbeidet som landløse bønder. Kupala avsluttet sin utdanningen i 1898, og etter at faren døde i 1902, tok han flere kortvarige jobber.

Forfatter 

Kupala fullførte sitt første dikt, polske «Ziarno», i 1903–04. Han skrev sitt første dikt på hviterussisk, «Мая доля» i 1904. Året etter ga han ut sitt første dikt, «Мужык» («Bonde»). Etter dette ble flere av hans dikter utgitt i hviterussiske aviser. Som dikter var han påvirket av hviterussisk folkedikting og levesett. Fra 1905 skrev han lyrisk-episke dikt og dikt om bønder i landet og deres frihetslengsel.

I 1908 flyttet Kupala fra Hviterussland til Vilnius i Litauen. Her gav han ut sin første diktsamling, Жалейка (Den vesle fløyta). Boken vekte harme hos tsar-styret, som oppfattet den som oppviglersk. Året etter ble også et nytt opplag av boken konfiskert av de lokale styresmaktene. I 1909 flyttet Kupala til St. Petersburg, der han gav ut flere verk, før han drog tilbake til Vilnius i 1913.

Han støttet den russiske revolusjonen i 1917, og skrev etter dette også om tema som industrialisering og kollektivisering. Han tok for seg flere oversettingsoppdrag, han oversatte blant annet «Internasjonalen» til hviterussisk. Kupala hadde problem med å tilpasse seg den kulturelle ensrettingen under Stalin, og ble uglesett som for nasjonalistisk i sin dikting. På 1930-tallet beklaget han dette offentlig.

I 1928 ble Kupala medlem av det hviterussiske og ukrainske vitenskapsakademiet. I 1941 ble han tildelt Leninordenen for diktsamlingen Ад сэрца (1940).

Da det nasjonalsosialistiske Tyskland okkuperte Hviterussland i 1941 flyktet han til Moskva og senere til Tatarstan. Der skrev han dikt til støtte for hviterussiske patrioter som kjempet mot okkupantene. I 1942 døde han i Moskva, etter et fall ned en trapp.

Enka til Kupala grunnla et museum over han i Minsk der mange av hans verk er samlet. Byen Hrodna oppkalte i 1978 et universitet etter ham, Janka Kupala statsuniversitet.

Verkliste 
(utvalg)
 Sjalejka 1908 (diktsamling)
 Gusljar 1910 (diktsamling)
 Advetsjnaja pesnja 1910 (dikt)
 Pavlinka 1912 (skuespill)
 Sjljakham sjyzzja 1913 (diktsamling)
 Son na kurgane 1913 (dikt)
 Raskidanaje gnjasdo 1913 (skuespill)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Belarusiske forfattere
Personer fra Maladzetsjna rajon
Blodig alvor – Carnage

Blodig alvor – Carnage er en svart komedie fra 2011, regissert av Roman Polański. Filmen er basert på teaterstykket «God of Carnage» av Yasmina Reza. Hovedrollene spilles av Jodie Foster, Kate Winslet, Christoph Waltz, og John C. Reilly.

Filmen handler om et ektepar som oppsøker et annet, etter at førstnevntes sønn har slått ut to tenner på sønnen til sistnevnte. Handlingen er lagt til New York, men filmen ble i sin helhet innspilt i Paris.

Den ble ingen publikumssuksess, men fikk ganske bra mottakelse av anmelderne.

Handling 
To barneskole-gutter havner i slåsskamp i en park. Dette resulterer i at den ene gutten, Zachary Cowan, slår den andre, Ethan Longstreet, i ansiktet med en pinne. Guttenes foreldre møtes deretter i en leilighet i Brooklyn, for å diskutere det som har skjedd. Zacharys foreldre, Alan (spilt av Christoph Waltz) og Nancy Cowan (spilt av Kate Winslet) besøker hjemmet til Michael (spilt av John C. Reilly) og Penelope Longstreet (spilt av Jodie Foster), Ethans foreldre. Møtet deres er i utgangspunktet ment å bare være kort samtale. Men på grunn av forskjellige omstendigheter fortsetter samtalen å trekke ut. Faktisk begynner Alan og Nancy å forlate leiligheten ved to anledninger, men trekkes raskt tilbake igjen for videre diskusjon.

Til å begynne med er ekteparene vennlige mot hverandre. Men deres respektive kommentarer begynner å såre følelsene til hverandre, noe som får alle til å krangle voldsommere med hverandre. Bortsett fra å krangle seg imellom, skylder parene på hverandre om hvem som egentlig var ansvarlig for konflikten mellom sønnene deres. Alle blir også irriterte på Alan fordi han aksepterer endeløse telefonsamtaler på telefonen sin, avbryter diskusjonen, og gjør det åpenbart at han har mer interesse for forretningene sine enn selve diskusjonen. Michael mottar også en rekke telefoner fra hans syke mor, til hans økende frustrasjon.

Nancy anklager Michael for å være en morder fordi han, irritert over den konstante støyen den laget om natten, tidligere hadde sluppet datteren Courtneys kjæledyr-hamster ut på gaten. Michael tilbyr alle noe å drikke. Penelope påstår at hun aldri drikker seg full. Men Nancy drikker alt for mye, og gjør til slutt en stopp for Alans telefon-samtaler ved å slippe mobiltelefonen hans i Penelopes blomstervase full av tulipaner og vann. Penelope og Nancy ler av dette, samtidig som Michael og Alan forsøker å fikse telefonen hans.

Skuespillere 
 Jodie Foster som Penelope Longstreet.
 John C. Reilly som Michael Longstreet.
 Kate Winslet som Nancy Cowan.
 Christoph Waltz som Alan Cowan.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Filmer regissert av Roman Polanski
Filmer fra 2011
Engelskspråklige filmer
Franske dramakomedier
Tyske dramakomedier
Polske filmkomedier
Dramakomedier
Bessette-demningen

Bessette-demningen er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt i La Diège, ei venstre sideelv til øvre Dordogne-vassdraget. Demningen skaper et mindre reservoar i elven, og gir kraft til Bessette vannkraftverk. Deretter går vannet videre til Chaumettes-demningen litt lengre nede i La Diège.

Anlegget ligger øst i departementet Correze mot grensen til Cantal departement. Området er en del av Limousin-regionen.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Skjematisk oversikt over kraftverk i Dordogne-elva. Besøkt 14. januar 2012.
 Demningene i Dordogne – EDF. Besøkt 14. januar 2012.

Vannkraftverk i Frankrike
Demninger i Frankrike
Corrèze
Byggverk i Nouvelle-Aquitaine
Bussy-demningen

Bussy-demningen er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt øverst i elva Vienne, som er ei stor sideelv til vasdraget Loire. Demningen leverer kraft til eget vannkraftverk knyttet direkte til damanlegget.

Anlegget ligger øst for storbyen Limoges, helt sørvest i departementet Creuse og samtidig nær grensen til nabodepartementet Haute-Vienne, i regionen Nouvelle-Aquitaine. 

Elva Viennes øvre løp (Maulde) har 17 demninger ovenfor byen Limoges, og ytterligere 4 nedenfor. Dessuten er det 7 damanlegg i sideelva Creuse i øst. I alt har de beskjedne damanleggene i Limoges-regionen en installert, samlet kapasitet på 262 MW, og mange av dem er fra første halvdel av 1900-tallet. De eies av Electricite de France (EDF). I tillegg er det også en uavhengig eid demning i sideelva La Couze mellom Vienne- og Creuse-vassfarene.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Demningene i Limoges – EDF. Besøkt 14. januar 2012.
 Rapport om flomrisiko fra demninger – lokalregjeringen i Haute-Vienne dept. Besøkt 14. januar 2012.

Vannkraftverk i Frankrike
Demninger i Frankrike
Creuse
Byggverk i Nouvelle-Aquitaine
Fleix-demningen

Fleix-demningen er en demning med vannkraftverk i Frankrike. Den er anlagt øverst i sideløpet Maulde ved kildene til elva Vienne, som er ei stor sideelv til vasdraget Loire. Demningen leverer kraft til eget vannkraftverk knyttet direkte til damanlegget. Reservoaret som demmes opp er på 34 hektar (0,34 km²).

Anlegget ligger øst for storbyen Limoges, helt sørøst i departementet Haute-Vienne og samtidig nær grensen til nabodepartementet Creuse i nord, beliggende i regionen Nouvelle-Aquitaine.

Elva Viennes øvre løp (Maulde) har 17 demninger ovenfor byen Limoges, og ytterligere 4 nedenfor. Dessuten er det 7 damanlegg i sideelva Creuse i øst. I alt har de beskjedne damanleggene i Limoges-regionen en installert, samlet kapasitet på 262 MW, og mange av dem er fra første halvdel av 1900-tallet. De eies av Electricite de France (EDF). I tillegg er det også en uavhengig eid demning i sideelva La Couze mellom Vienne- og Creuse-vassfarene.

Se også
Liste over verdens største vannkraftverk

Eksterne lenker
 Demningene i Limoges – EDF. Besøkt 14. januar 2012.
 Rapport om flomrisiko fra demninger – lokalregjeringen i Haute-Vienne dept. Besøkt 14. januar 2012.

Vannkraftverk i Frankrike
Demninger i Frankrike
Haute-Vienne
Byggverk i Nouvelle-Aquitaine