alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Øverlands Minde

Øverlands Minde er et fotball- og friidrettsanlegg på Stjørdalshalsen i Stjørdal kommune. Anlegget ble åpnet i 1958 og dekker en del av den kommunale eiendommen med samme navn, og som er oppkalt etter Bernhard Øverland. Anlegget benyttes nå hovedsakelig til friidrett, men var tidligere hjemmebanen for fotballaget til Idrettslaget Stjørdals-Blink, som også hadde skøytebane her 1958–1988. Siden 2012 har Stjørdals-Blink spilt på Nye Blinkbanen like ved.


Friidrett 
De tradisjonelle baneøvelsene under NM i friidrett 1989 ble avholdt her dagene 18., 19. og 20. august 1989. Det var 400 meter-løperen Lisbeth Pettersen og kulestøteren Lars Arvid Nilsen som tok friidrettens kongepokaler under 1989-årets NM.

Hurtigløp på skøyter 
Arenaen var vertskap for sprint-NM på skøyter 1982 for damer og herrer. Bjørg Eva Jensen og Frode Rønning vant hvert sitt mesterskap.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Fotballstadioner i Norge
Tidligere skøytearenaer i Norge
Sport i Stjørdal
Byggverk i Stjørdal
Etableringer i 1958
Artikler i skøytesportprosjektet
Nye Blinkbanen

Nye Blinkbanen er en fotballarena i Stjørdal, åpnet i 2012. 

Banen er hjemmebane til fotballaget Stjørdals/Blink frem til sesongslutt 2019.

Stjørdals-Blink Fotball spiller nå sine hjemmekamper på M.U.S Stadion Sandskogan.

Se også 
Øverlands Minde

Referanser 

Fotballstadioner i Norge
Idrettsanlegg i Trøndelag
Sport i Stjørdal
Byggverk i Stjørdal
Syver Leivestad

Syver Leivestad (født 13. september 1955) er ordfører (H) i Hole kommune fra 2019.  

Syver Leivestad (H) er en norsk næringslivsleder, bosatt i Krokkleiva). Han var fra september 2010 administrerende direktør i Norsk Luftambulanse AS, og styreleder i bilimportselskapet Autovia AS. 

Leivestad er utdannet både sivilt og militært som fly- og maskiningeniør, og har offisersutdanning fra Luftforsvaret. Han har hatt en karriere som sjefsingeniør i Fred Olsens Flyselskap, og administrerende direktør i Partnair A/S. Han ledet sistnevnte selskap gjennom Partnair-ulykken, og gikk i 1990 over til SAS hvor han har ledet statsjonsvirksomheten på Fornebu, organisasjonsavdelingen og HR-avdelingen i SAS Norge, og var deretter teknisk direktør i SAS Norge. Leivestad var også aktiv innen bilbransjen og ble i mars 2004 administrerende direktør i Norges Bilbransjeforbund (NBF).

Referanser 

Norske næringslivsledere
Fødsler i 1955
Nicky Jam

Nick Rivera Caminero (født 17. mars 1981 i Boston i USA), mest kjent under artistnavnet Nicky Jam, er en puertoricansk-dominikansk reggaeton-sanger. Han bodde i Boston til han ble 5, så flyttet han med hans far og søster til Puerto Rico. Grunnen til dette, er fordi han bodde med sin mor som var rusavhengig. Han tilga henne kjapt, fordi han har selv vært i samme situasjon etter han havnet i feil miljø i Puerto Rico.
Jam flyttet til Puerto Rico som en helt vanlig person, men ble kjent nede hos faren og søsteren sin. Da Jam ble kjent, og skulle ha sine første konserter i USA fant han sin mor for første gang igjen etter han hadde flyttet.

Diskografi 
 2001: Haciendo Escante
 2004: Vida Escante
 2007: The Black Carpet
 2017: Fénix
 2019: Intimo

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Puertoricanske musikere
Dominikanere
Personer fra Boston
Tetraopini

Se Systematisk inndeling

Tetraopini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Små (de nordiske artene 3-6 millimeter), avlange trebukker, blant de minste i denne familien. Kroppen er kledt med middels lange, oppstående hår, antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene og omtrent så bredt som hodet, sylindrisk, gjerne med en tverrfure bak midten. Dekkvingene er lange og parallellsidige. Beina er forholdsvis korte.

Levevis 
Larvene lever i tynne, døde greiner av løvtrær.

Utbredelse

Systematisk inndeling  

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Tetraopini Thomson, 1860
 Slekten Lenotetrops Danilevsky, 2012
 Slekten Mecasoma Chemsak & Linsley, 1974
 Slekten Phaea Newman, 1840
 Slekten Tetraopes Dalman, 1817
 Slekten Tetrops Kirby, 1826 - 12 arter, 2 i Norge:
 Tetrops praeustus (Linnaeus, 1758)
 Tetrops starkii Chevrolat, 1859

Kilder 
 Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 
 Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.

Lamiinae
Bergen kommunale kvinnelige industriskole

Bergen kommunale kvinnelige industriskole eller "Bergen kommunale kvindelige industriskole", sprang ut fra en privat industri- og husflidskole etablert i 1883 av Anna Kreetz (født i Stettin i 1840). Skolen ble overtatt av Bergen kommune i 1899. Skolen er i dag Årstad videregående skole.

Bakgrunn 
Skolen skulle gi fagutdannelse for kvinner og fikk derfor økonomisk støtte fra stat, kommune og fra Brennevinssamlaget. Organisatorisk var skolen underlagt Kirke- og Undervisningsdepartementet.

Første året hadde industriskolen lokaler i Joachim Frieles gt. 1, og flyttet deretter til Sigurds gate 28, hvor den ble værende frem til 1977. På grunn av trangboddhet benyttet også skolen andre lokaler til deler av undervisningen. 

Skolen hadde i starten fire avdelinger, Hovedavdelingen, Avdelingen for finere håndarbeider, Tremåneders kurs og Frikurs for ubemidlede kvinder. Hovedavdelingen var et årskurs med praktiske fag og tegning. Her lærte elevene linsøm for hånd og med maskin, stopping og lapping m.m. I tillegg ble det undervist i strikking. Parallelt med dette lærte elevene rissing og klipping av klær. Avdelingen for finere håndarbeider hadde vekt på brodering, knipling, filèarbeider o.l. Tremåneders kursene vektla ett av fagene linsøm, kjolesøm eller sying av gutteklær. På Frikurset for ubemidlede kvinner ble det undervist i lapping, stopping, tilskjæring av undertøy m.m. Sistnevnte kurs ble for øvrig avviklet allerede i 1909 på grunn av manglende oppslutning.

Elevene ved skolen betalte skolepenger, og alle kurs ble avsluttet med eksamen, og en utstilling av arbeidene som elevene hadde laget. 

Ved kommunesammenslåingen i 1972, ble industriskolen administrativt overført fra Bergen kommune til Hordaland fylkeskommune. Den endret samtidig navn til Bergen husflidskole. Skolen fortsatte imidlertid sin tilværelse i Sigurdsgate 28 ennå noen år. I 1977 da det nye skolebygget på Krohnsminde ble tatt i bruk, flyttet skolen sin virksomhet dit og ble samlokalokalisert med Bergen husmorskole. Med virkning fra 01.01.1982 fikk de to skolene felles administrasjon og ble til Krohnsminde videregående skole. August 2003 slo Krohnsminde Videregående seg sammen med Bergen yrkesskole og ble til Årstad videregående skole, med adresse Fjøsangerveien 38. 

Arkivmateriale etter "Bergen kommunale kvindelige industriskole", fra perioden 1899 til ca. 1972 oppbevares på Bergen Byarkiv (A-2850). 
Arkivmateriale om Industriskolen etter 1972 (Bergen husflidskole/Krohnsminde videregående skole) finnes hos Hordaland fylkesarkiv.

Eksterne lenker 
 Industriskolen - oppslagsverket oVe, artikkel av  Grete Fjeldtvedt, Bergen Byarkiv.
 Bergen byleksikon på nett, om Bergen Husmorskole
 Bergen byleksikon på nett, om Krohnsminde videregående skole
 Bergen byleksikon på nett, om Årstad videregående skole
 Brev til skolen «fra en angrende synder»

Skoler i Bergen
Husflid
Industri
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1883
1883 i Norge
Odilon Polleunis

Odilon Polleunis (født 1. mai 1943), kortform Lon, er en belgisk pensjonert fotballspiller. Han ble toppscorer i 1968 da han spilte for  Sint-Truidense VV. I tillegg spilte han 22 kamper for  og scoret 10 mål mellom 1968 og 1975. Polleunis scoret 7 av sine 10 mål i sine første fem landskamper, inkludert et hat trick mot  og to mot  . 

Polleunis kom inn som innbytter i kampen mot  og startet mot  under VM i 1970.

Eksterne lenker 
 

Belgiske fotballspillere
Spillere i Fotball-VM 1970
Spillere i Fotball-EM 1972
Fotballspillere for K. Sint-Truidense V.V.
Fotballspillere for RWD Molenbeek
Personer fra distriktet Hasselt
Fødsler i 1943
Project Gotham Racing 4

Project Gotham Racing 4 (ofte forkortet PGR4) er det fjerde bilspillet i Project Gotham Racing-serien. Spillet ble utviklet av Bizarre Creations og utgitt av Microsoft Game Studios i 2007.

Mottagelse 

Project Gotham Racing 4 fikk veldig god omtale, siden spillet gikk fra tradisjonen tidligere spill i serien hadde. Official Xbox Magazine UK ga spillet ti av ti.

Referanser 

Videospill fra 2007
Xbox 360-spill
Racerspill
Videospill utviklet i Storbritannia
Sameskolen i Havika

Sameskolen i Havika, egentlig Haviken skole for flyttsamer, var en privat internatskole i Havika i Namsos, som tilbød grunnskoleundervisning for barn fra sørsamiske familier fra Nordland til Hedmark. Skolen ble etablert i 1910 av Finnemisjonen og Trondheim indremisjon under navnet Haviken skolehjem for lappebørn, og var i drift til 1951, da den ble avløst av den statlige Gaske-Nøørjen Saemienskovle i Hattfjelldal. All undervisningen foregikk på norsk, og det var bare unntaksvis at det var samisktalende personale på skolen. Mange mener likevel at skolen hadde betydning for sørsamisk kulturarbeid, fordi det var den første institusjonen hvor sørsamene møttes, mens andre oppfatter skolen som en «fornorskingsskole».
 
I starten hadde skolen flere eiere, men etterhvert, i 1913 eller 1917, ble Finnemisjonen eneeier. Hans Lindkjølen skriver at skolen ble startet av Trondheim indremisjonskrets alene, og at Finnemisjonen kom med som eier i 1911 da de overtok ansvaret for et misjonsarbeid blant sørsamene fra Indremisjonen. Det var bare det første året at skolen hadde samisktalende ansatte; først Marie Johnsen fra Røros ett år, og deretter en kort tid Anna Klemmitsen fra Verran. Devik har beregnet at 130-140 barn var elever ved skolen i løpet av hele driftsperioden. Det var omtrengt 20 elever ved skolen hver vinter, og de fleste elevene var delvis ved sameskolen og delvis ved skoler i hjembygda.

Skolen var stengt fra 1940 til 1946. På grunn av bombingen av Namsos sentrum tok kommunen i bruk skolen som aldershjem. Skolen ble nedlagt i 1951, og den etter hvert forfalne skolebygningen ble revet i 1968.

Beliggenheten i utkanten av Namsos var gunstig for sjøverts forbindelse, som særlig var aktuelt for elevene som kom nordfra; ettersom mange av helgelandssamene har vinterbeite ved kysten. Eiendommen Havika-gården, eller «Benum-gården» ble i 1911 også plass for Namdals folkehøgskole, som tidligere hadde vært ambulerende, men som holdt til i Havika fra 1911. En brann i skolebygningen i 1934 førte folkehøgskolen til sin nåværende adresse i Grong.

Undervisningen var på norsk, og barna hadde ikke lov til å snakke samisk seg i mellom. «Det var ingen sameskole, men en norsk internatskole for sørsamiske barn.». De som har studert skolens historie har inntrykk av at «internatdriften neppe hadde noen høy standard, men internatskolen ble likevel flittig søkt av sørsamefamilier».
Elevene har ulike erfaringer fra tiden på skolen.

Referanser 

Sørsamene
Utdanning i Namsos
Skoler i Trøndelag
Samisk kultur
Utdanningsinstitusjoner etablert i 1910
Opphør i 1951
1910 i Norge
1951 i Norge
Tidligere utdanningsinstitusjoner i Trøndelag
Aage Gerhard Skavlan

Aage Gerhard Skavlan (født 22. desember 1847 i Herøy, død 24. februar 1920) var en norsk teolog og historiker. Han var sønn av presten Aage Schavland og Gerhardine Pauline Bergh. Skavlan ble utdannet ved katedralskolen i Trondheim, og tok teologisk embetseksamen i 1872. Han arbeidet først som lærer før han i 1877 fikk statsstipend for å forske på Norges historie. Han var bror av litteraturhistoriker Olaf Skavlan og svoger av politikeren Ludvig Daae.

Verk
 Claus Fasting. Til Bergens Historie. 1877
 Historiske Billeder fra den nyere Tid i Norge, Danmark ogtildels Sverige. 1878
 Norge i 1814. En Nydannelses Historie . 1882
 Indledning til Norges statsdannelse i 1814. 1884
 Schweizernes Frihedskamp og Edsforbundets Dannelse. 1890
 Kulturbilleder. Fra Norges nyere historie. 1892 
 Norges Uafhængighedserklæring i 1814. Aarets Historie indtil Eidsvoldsforfatningen. 1895
 Træk af Norges nyere historie. 1899
 Jordbaneprøvt verdenshistorie. 1908

Referanser 

Norske historikere
Norske teologer
Personer fra Herøy kommune i Møre og Romsdal
Huber Matos

Huber Matos Benítez (født 26. november 1918, død 27. februar 2014) var en cubansk politisk aktivist og forfatter. Matos deltok i 26. juli-bevegelsen sammen med Fidel Castro for å styrte Fulgencio Batista.

Matos motarbeidet Batista fra generalens kupp i 1952, men etter at Batista ble styrtet ble Matos raskt skuffet over den nye ledelsen av landet under Fidel Castro. Matos ble fengslet i 1959 og slapp ikke ut før i 1979.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
  «Frihetens mysterier», artikkel av Nathan Shachar i Dagens Nyheter 25. mars 2014

Cubanske politikere
Personer fra den kalde krigen
Cubas historie
Revolusjonære
Personer fra provinsen Granma
Aktivister fra Mellom-Amerika og Karibia
Vegard Bergan

Vegard Amundsen Bergan (født 20. februar 1995) er en norsk fotballspiller som spiller for Arendal Fotball.

Som 16-åring i 2011 byttet han klubb fra Idrettslaget Hei på Heistad utenfor Porsgrunn, til Odds Ballklubb. Han fikk sin kampdebut 9. juni 2014 da Odd spilte 0-0 hjemme mot Sogndal, og fikk gode skussmål av trener Dag-Eilev Fagermo etter kampen.

Den 23. mars 2019 skrev han under for Bodø/Glimt. Han spilte en sesong som midtstopper i klubben før han flyttet sørover til  året etter.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Vegard Bergans profil på odd.no

Fotballspillere for Odds ballklubb
Fotballspillere for Idrettsklubben Start
Personer fra Porsgrunn kommune
Fødsler i 1995
Acmocerini

Se Systematisk inndeling

Acmocerini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, sylindriske, grå- og brunspraglete trebukker. Pronotum har en kraftig pigg på siden. Artene er kamuflasjefarget og ligner kvister.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Acmocerini J. Thomson, 1864
 Slekten Acmocera Dejean, 1835
 Slekten Acridocera Jordan, 1903
 Slekten Acridoschema J. Thomson, 1858
 Slekten Discoceps Jordan, 1894
 Slekten Epidiscoceps Téocchi & Sudre, 2009
 Slekten Fasciculacmocera Breuning, 1966
 Slekten Mimacmocera Breuning, 1960

Kilder 

 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 

Lamiinae
Aderpasini

Se Systematisk inndeling

Aderpasini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Middelsstore, gråbrunt-spraglete trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum har en kraftig, butt pigg midt på sidekanten.

Utbredelse 
Gruppen er utbredt i Afrika.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Aderpasini Breuning & Téocchi, 1977
 Slekten Aderpas J. Thomson, 1864
 Aderpas brunneus (Thomson, 1858)
 Aderpas congolensis Hintz, 1913
 Aderpas griseotinctus Hunt & Breuning, 1955
 Aderpas griseus (Thomson, 1858)
 Aderpas lineolatus (Chevrolat, 1858)
 Aderpas nyassicus Breuning, 1935
 Aderpas obliquefasciatus Breuning, 1974
 Aderpas pauper (Fåhraeus, 1872)
 Aderpas punctulatus Jordan, 1894
 Aderpas subfasciatus Jordan, 1894

Kilder 
 Katalog over gruppen 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 
 Bilde av Aderpas sp.

Lamiinae
Aerenicini

Se Systematisk inndeling

Aerenicini er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

Utseende 
Små til middelsstore, spinkle, grå- eller brunaktige trebukker. Kroppsformen er ganske langstrakt.
De fleste er lyst gråbrune, ofte med vage, lysere tegninger på dekkvingene, noen få er mer fargerike med tegninger i gult, rødt og svart.

Utbredelse 
Denne gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, nord til Mexico.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
 Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
 Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
 Stammen Aerenicini Lacordaire, 1872
 Slekten Aerenica Dejean, 1835
 Slekten Aerenicella Gilmour, 1962
 Slekten Aerenicopsis Bates, 1885
 Slekten Aereniphaula Galileo & Martins, 1990
 Slekten Aerenomera Gilmour, 1962
 Slekten Antodice J. Thomson, 1864
 Slekten Antodilanea Gilmour, 1962
 Slekten Aphilesthes Bates, 1881
 Slekten Apoaerenica Martins & Galileo, 1985
 Slekten Apophaula Lane, 1973
 Slekten Cacsius Lane, 1973
 Slekten Calliphaula Lane, 1973
 Slekten Eponina Lane, 1939
 Slekten Holoaerenica Lane, 1973
 Slekten Hoplistonychus Melzer, 1930
 Slekten Hydraschema J. Thomson, 1864
 Slekten Melzerella Costa Lima, 1931
 Slekten Montesia Lane, 1939
 Slekten Phaula J. Thomson, 1857
 Slekten Phoebemima Tippmann, 1960
 Slekten Propantodice Franz, 1954
 Slekten Pseudomecas Aurivillius, 1920
 Slekten Pseudophaula Lane, 1973
 Slekten Recchia Lane, 1966
 Slekten Rumacon Blackwelder, 1946
 Slekten Suipinima Martins & Galileo, 2004
 Slekten Vianopolisia Lane, 1966

Referanser

Kilder 
 Liste over artene, med lenker til bilder og utbredelsesdata 
 Liste over slektene

Eksterne lenker 
 
 
 Bilder av typeeksemplarer av en del arter 

Lamiinae
Biller formelt beskrevet i 1872
Over pressure relief

Over-pressure relief er et uttrykk som brukes i forbindelse med kuleventiler.

Skulle en ventil utsettes for trykk over fastsatt MAWP (Maximum allowable working pressure) er det nødvendig med en funksjon som enten frigjør trykket eller styrker tetningen. Trunnion kuleventiler gjør førstnevnte igjennom en funksjon som kalles Over-Pressure relief. Skulle trykket bli for stort i en trunnion kuleventil, og oppstrømssetet begynne å lekke, vil nedstrømssetet slippe trykket forbi. På denne måten unngår en at ventilen ødelegges ved trykk over MAWP på bekostning av at ventilen vil lekke.

Mekanikk
Lars Aas

Lars Thorlaksøn Aas (født 26. februar 1879 i Kristiania, død 24. februar 1964 samme sted) var en norsk offiser, mest kjent som OL-fekter og flere ganger NM-vinner.  Han representerte Oslo Fekteklub (etablert 1906).

Som ung var han aktiv i skøyteløp (første seiere i 1892), ski og kappseilas med snekke.  Som kadett (elev på Krigsskolen, hvorfra han tok eksamen i 1903) vant han premier i skihopp og orientering, samt fikk ytterligere tre førstepremier på skøyter.  I 1906 tok han eksamen ved sentralskolen i gymnastikk, og året efter lærerskoleeksamen.  Han var lærer i gym og sløyd både for de nevnte kadetter såvel som ved Sigurd Halling sin skole. Der underviste han kronprins Olav.

Som offiser viet han seg fektingen og mottok åtte kongepokaler. Han var premierløytnant da han i 1912 representerte Norge under Sommer-OL 1912 i Stockholm. Aas deltok i tjuefire militære langrenn og vant halvparten, de første i  1920 og 1922 men da i klasse IIC, offiserer over 32 år, han var da akkurat fylt 43 år.  I sitt trettiende år som amatør gikk han altså i 1922 over i de profesjonelles rekker, idet han tok et engasjement som betalt fekteinstruktør. Han vant i 1923, etter ny klasseinndeling, det militære langrenn i klasse III, de over 40 år. I alt vant han tolv av de tjuefire militære langrenn han deltok i. Ellers tok han del i Holmenkollrennenes 50-kilometer og Birkebeinerrittet. I sitt syttiende år deltok han i det militære terrengløp.

Lars nådde majors grad. Han var sønn av offiser Thorlak Sebald Darsus Aas (1845–1911) og Anna Margrethe Arnesen (1848–1911). Han ble gift med Emmy Nielsen.

Meritter 
 Deltok for Norge under Sommer-OL 1912 i Stockholm:
 florett:  utslått i 1. runde
 kårde:  utslått i kvartfinalen
 lag:  utslått i 1. runde
 NM i fekting
 kongepokal: Mottatt i 1909, 1913, 1915–1920 (åtte tilsammen).
 florett:  Seier i 1913 og årene 1915–1919
 kårde: Seier i 1920.
 Norges Skiforbunds premie: 1931

Referanser

Eksterne lenker 
 

Norske offiserer
Norske fektere
Norske langrennsløpere
Deltakere for Norge under Sommer-OL 1912
Fektere under Sommer-OL 1912
Personer fra Oslo
Fødsler i 1879
Dødsfall i 1964
Kongepokalvinnere i fekting
Hildegard Goss-Mayr

Hildegard Goss-Mayr (født i Wien 22. januar 1930) er en østerriksk ikke-voldsaktivist og teolog.

Liv og engasjement 
Hildegard Goss-Mayr er datter av Kaspar Mayr som grunnla den østerrikske grenen av International Fellowship of Reconciliation (IFOR). Hun studerte filosofi i Wien og New Haven, og tok en Ph.D ved Universitetet i Wien i 1953. Samme år begynte hun å jobbe i IFOR. I 1958 giftet hun seg med den franske fredsaktivisten Jean Goss (1912–1991), og de fikk to barn sammen.

Sammen med ektemannen jobbet hun for forsoning mellom øst og vest i Europa på 1950-tallet. Hun organiserte blant annet en konferanse for ortodokse, katolske og evangeliske kirker fra både øst og vest om ikkevold. Under Andre Vatikankonsil var de i Roma og drev lobbyvirksomhet for å få Den katolske kirke til å anerkjenne totalnektelse av verneplikt. På 1960- og 70-tallet bodde og jobbet de i Sør-Amerika. De trente grupper i ikke-vold, og hjalp til under stiftelsen av Servicio Paz y Justicia SERPAJ, som fikk Adolfo Pérez Esquivel som sin første president.

De trente også opp grupper i ikke-vold i mange land i Europa, Asia, Midtøsten og Afrika. De deltok også i forberedelsene til den ikke-voldelige revolusjonen på Filippinene i 1986.

Jean Goss og Hildegard Goss-Mayr fikk flere fredspriser sammen, blant annet Bruno Kreiskys menneskerettspris, i Østerrike i 1979 og Pax Christi USA Pope Paul VI Teacher of Peace Award i 1986. De ble også nominert til Nobels fredspris i 1979, 1981 og 1987.

I 1991 fikk Hildegard Goss-Mayr den japanske Niwano-prisen og i 2009 Pacem in Terris Award fra det katolske bispedømmet i Davenport, Iowa. I 1988 ble hun utnevnt til æresdoktor i «divinity» ved Kalamazoo, Michigan.
Hun er nå ærespresident i IFOR.

Bibliografi 
 Une autre révolution. Violence des non-violents, Paris, Cerf, 1969.
 Der Mensch vor dem Unrecht. Spiritualität und Praxis. Gewaltlose Befreiung, Vienna, 1976.
 Gérard Hoover, Jean et Hildegard Goss-Mayr, La non-violence, c'est la vie, Arudis, Utovie, 1986.
 Évangile et luttes de paix, Paris, Bergers et Mages, 1989.
 Friede braucht Bewegung. Analysen und Perspektiven der Friedensbewegung in Österreich, med Thomas Roithner og Pete Hämmerle.
 Oser le combat non-violent aux côtés de Jean Goss, Paris, Cerf, 1998, forord av kardinal Franz König.
 Sammen med Jo Hanssens, Jean Goss. Mystique et militant de la non-violence, Namur, Fidélité, 2010, forord av Adolfo Pérez Esquivel.

Biografi 
 Richard Deats, Marked for life. The story of Hildegard Goss-Mayr, Hyde Park (NY), New City Press, 2009.

Referanser

Eksterne lenker 
 Artikkel av Catholic Peace Fellowship om henne og ektemannen
 Hildegard Goss-Mayr: The greatest living peacemaker av John Dear, SJ, i National Catholic Reporter, 3. februar 2009

Mottakere av Niwano-prisen
Østerrikske teologer
Personer fra Wien