alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Perlidae

Acroneurinae
 Perlinae

Perlidae er en av familiegruppene av steinfluer. De er tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve), de voksne tar ikke til seg føde og lever ikke så lenge. Steinfluer finnes bare i nærheten av ferskvann. Selv om de voksne har fire vinger er de ikke særlige dyktige flygere og finnes sjeldent langt fra stedet de levde som nymfe.

De fleste artene lever i kjøligere områder og mange finnes på den nordlige halvkule, men noen av artene i denne gruppen finnes i varmere områder, de tåler mer varme enn hva som er tilfelle hos de andre delgruppene. De er utbredt i hele verden,  unntatt Australia.  De mangler også på de kaldeste stedene som Antarktis og Arktis.

Utseende 
Kroppen er fra brun til mer gul på farge og mellom 10 og 48 millimeter lang, forholdsvis bred og flat.  Artene i denne gruppen har to lange haletråder (cerci).  Det tredje fotleddet (tarsi) er mye lengre enn første og andre fortledd. De fire vingene har samme form, men bakvingene er noe mindre enn framvingene. Vingespennet er mellom 20 og 55 millimeter.

Nymfene er ganske flate og vanligvis mørkt farget.

Levevis 
Perlidae er trolig den vanligste familiegruppen av steinfluer i verden, og den med videst utbredelse. De har nymfestadiet i både stillestående og rennende vann, ofte med sterk strøm. Både i mindre bekker og større elver.

Paringen skjer i vegetasjonen ikke langt fra vannet. Hunnen legger eggene i vannmassene i små klebrige klumper. Nymfen skifter hud flere ganger, ofte mer enn 30 ganger.  Utviklingen er ofte langvarig og opptil fem år. Nymfene har utvendige forgreinede gjeller og to haletråder på bakkroppen.  De kryper rundt på bunnen, og lever som rovdyr. De voksne spiser ikke.

Perlidae har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Nymfene kan bruke flere år på utviklingen, og noen arter kan ha mer enn 10 hudskifter.

Systematisk inndeling med norske arter 

 Orden Steinfluer (Plecoptera)
 Underorden Arctoperlaria
 Gruppe Systellognatha
 Familie Perlidae
 Underfamilie Acroneurinae – ikke i Europa
 Underfamilie Perlinae
 Slekten Agnetina Klapálek, 1907 – 3 arter i Europa
 Slekten Dinocras Klapálek, 1907 – 3 arter i Europa, i Norge:
 Dinocras cephalotes (Curtis, 1827) – Norges største steinflue
 Slekten Eoperla Illies, 1956 – én art i Europa
 Slekten Helenoperla Sivec, 1997 – én art i Europa
 Slekten Marthamea Klapálek, 1907 – 2 arter i Europa
 Slekten Perla Geoffroy, 1762 – 8 arter i Europa

Kilder 
 Sømme, Laurits 2001. Insekter. (Original: McGavin, George C. 2000. Insects, spiders and other terrestical arthropods.) N. W. Damm & Søn AS. ISBN 82-512-0601-4
 Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr

Eksterne lenker 
 
 The Tree of Life – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
 CSIRO – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
 Norsk Entomologisk forening

Steinfluer
Nemouridae

Amphinemura
 Nemoura
 Nemurella
 Protonemura

Nemouridae er en av familiegruppene av steinfluer. De er tilknyttet et liv i ferskvann som nymfer (larve). De voksne tar ikke til seg føde og lever ikke så lenge. Steinfluer finnes bare i nærheten av ferskvann. Selv om de voksne har fire vinger er de ikke særlige dyktige flygere og finnes sjelden langt fra stedet de levde som nymfe.

De fleste artene lever i kjøligere områder og mange finnes på den nordlige halvkule.  De mangler også på de kaldeste stedene som i Arktis.

Utseende 
Kroppen er kort og bred, vanligvis brunlig på farge. De er mellom 6 og 15 millimeter lang.  Artene i denne gruppen har to svärt korte haletråder (cerci).
De fire vingene har samme form, men bakvingene har et tydelig innhakk i bakkanten og er noe mindre enn framvingene. Vingespennet er mellom 12 og 25 millimeter.

Nymfene er ganske flate og har matte brunlige farger.

Levevis 
Nemouridae har nymfestadiet i både stillestående og rennende vann, ofte med sterk strøm. Både i mindre bekker, større elver og langs stranden av dammer og innsjøer.

Paringen skjer i vegetasjonen ikke langt fra vannet. Hunnen legger eggene i vannmassene.

Nymfene har utvendige gjeller på bakkroppen og to haletråder. De fleste kryper rundt på bunnen, både på sand bunn og blant planter. De lever av organisk materiale, som alger eller råtnende planter. De voksne spiser ikke.

Nemouridae har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Utviklingen er ofte langvarig og nymfen skifter hud hele 30 ganger.

Systematisk inndeling med norske arter 

 Orden Steinfluer (Plecoptera)
 Underorden Arctoperlaria
 Gruppe Euholognatha
 Overfamilien Nemouroidea
 Familie Nemouridae – med 13 norske arter.
 Underfamilie Amphinemurinae
 Slekten Amphinemura Ris, 1902 – 10 arter i Europa. I Norge:
 Amphinemura borealis (Morton, 1894)
 Amphinemura palmeni (Koponen, 1917)
 Amphinemura standfussi (Ris, 1902)
 Amphinemura sulcicollis (Stephens, 1836)
 Slekten Protonemura Kempny, 1898 – 66 arter i Europa. I Norge:
 Protonemura intricata (Ris, 1902)
 Protonemura meyeri (Pictet, 1841)
 Underfamilie Nemourinae
 Slekten Nemoura Latreille, 1796 – 55 arter i Europa. I Norge:
 Nemoura arctica Esben-Petersen, 1910
 Nemoura avicularis Morton, 1894
 Nemoura cinerea (Retzius, 1783) – meget vanlig
 Nemoura flexuosa Aubert, 1949
 Nemoura sahlbergi Morton, 1896
 Nemoura viki Lillehammer, 1972 – sjelden og truet
 Slekten Nemurella Kempny, 1898 – bare én art i Europa, også i Norge:
 Nemurella pictetii Klapálek, 1900

Kilder 
 Sømme, Laurits 2001. Insekter. (Original: McGavin, George C. 2000. Insects, spiders and other terrestical arthropods.) N. W. Damm & Søn AS. ISBN 82-512-0601-4

Eksterne lenker 
 
 The Tree of Life – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
 CSIRO – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
 Norsk Entomologisk forening
 Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr

Steinfluer
Leuctridae

Leuctra
 Pachyleuctra
 Tyrrhenoleuctra

Leuctridae er en av familiegruppene av steinfluer. De er tilknyttet et liv i vann som nymfer (larve), de voksne tar ikke til seg føde og lever ikke så lenge. Steinfluer finnes bare i nærheten av ferskvann. Selv om de voksne har fire vinger er de ikke særlige dyktige flygere og finnes sjeldent langt fra stedet de levde som nymfe.

De fleste artene lever i kjøligere områder og mange finnes hovedsakelig på den nordlige halvkule. De mangler også på de kaldeste stedene som i Arktis.

Utseende 

Kroppen er mørk brun på farge og mellom 6 og 13 millimeter lang.  Artene i denne gruppen har to svärt korte haletråder (cerci).

De fire vingene har samme form, men bakvingene er noe mindre enn framvingene. I hvile ruller den vingene tett sammen rundt kroppen og insektet virker nåletynt. Vingespennet er mellom 10 og 20 millimeter.

Nymfene er ganske flate og vanligvis gul eller oker farget. Nymfene har to haletråder.

Levevis 
Om våren og utover forsommeren finnes de nyklekte voksne på snø, langs bekker. De voksne sitter ofte på en trestamme eller en stein.

Leuctridae har nymfestadiet i både stillestående og rennende vann. Både i mindre bekker, små dammer og innsjøer.

Paringen skjer i vegetasjonen ikke langt fra vannet, tidlig om våren. Hunnen legger eggene i vannmassene.  Nymfen kryper rundt på bunnen, både på sand bunn og blant planter. De lever av organisk materiale, som alger eller råtnende planter. De voksne spiser ikke.

Leuctridae har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Nymfene kan bruke flere år på utviklingen, og noen arter kan ha mer enn 10 hudskifter.

Systematisk inndeling med norske arter 

 Orden Steinfluer (Plecoptera)
 Underorden Arctoperlaria
 Gruppe Euholognatha
 Overfamilie Nemouroidea
 Familie Leuctridae
 Slekten Leuctra Stephens, 1836  – med 127 arter i Europa, 4 i Norge.
 Leuctra digitata Kempny, 1899
 Leuctra fusca (Linnaeus, 1758)
 Leuctra hippopus Kempny, 1899
 Leuctra nigra (Olivier, 1811)
 Slekten Pachyleuctra Despax, 1929 – 3 arter i Europa
 Slekten Tyrrhenoleuctra Klapálek, 1903 – 3 arter i Europa

Kilder 
 Sømme, Laurits 2001. Insekter. (Original: McGavin, George C. 2000. Insects, spiders and other terrestical arthropods.) N. W. Damm & Søn AS. ISBN 82-512-0601-4

Eksterne lenker 
 
 The Tree of Life – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
 CSIRO – Steinfluer, (Plecoptera) (engelskspråklig)
 Norsk Entomologisk forening
 Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr

Steinfluer
Stina Rautelin

Stina Agnes Elisabeth Rautelin (født 25. oktober 1963 i Helsingfors) er en finlandssvensk skuespiller, som arbeider i Sverige. 

Rautelin studerte i New York og på Teaterhögskolan i Helsingfors. Hun ble engasjert ved Stockholms stadsteater i 2001.

Filmografi i utvalg 
 2007 – Beck - I Guds navn (Svensk tittel: Beck – I Guds namn)
 2007 – Beck - Det tause skriket (Svensk tittel: Beck – Det tysta skriket)
 2007 – Beck - Det svake leddet (Svensk tittel: Beck – Den svaga länken)
 2006 – Beck - Advokaten
 2006 – Beck - Gribben (Svensk tittel: Beck – Gamen) (TV)
 2006 – Beck – Jenta i jordkjelleren (Svensk tittel: Flickan i jordkällaren) (TV)
 2006 – Tjocktjuven
 1999 – Tomten är far till alla barnen
 1999 – Rederiet
 1998 – Beck - Spor i mørket (Svensk tittel: Beck – Spår i mörker)
 1998 – Beck - Moneyman (TV)
 1998 – Beck - Monsteret (Svensk tittel: Beck – Monstret (TV)
 1998 – Beck - Pensjonat Perlen (Svensk tittel: Beck – Pensionat Pärlan) (TV)
 1998 – Beck - Øye For Øye (Svensk tittel: Beck – Öga för öga) (TV)
 1998 – Beck - Hvite Netter (Svensk tittel: Beck – Vita nätter) (TV)
 1997 – Beck - Mannen med ikonerna (TV)
 1997 - Beck – Mannen med ikonene (Svensk tittel: Beck – Mannen med ikonerna) (TV)
 1997 – Beck – Lockpojken
 1996 – På liv och död
 1995 – Mannen utan ansikte
 1995 – Radioskugga

Eksterne lenker 
 

Svenske skuespillere
Finske skuespillere
Finlandssvensker
Personer fra Helsingfors
Fødsler i 1963
Eikerapen Roots Festival

Eikerapen Roots Festival er en musikkfestival på Eikerapen i Åseral. Festivalen ble arrangert første gang i 2004 og hadde rundt 6000 besøkende i 2007. Festivalen foregår på 6 scener over 5 dager, fra onsdag til og med søndag den første uka i august.  I tillegg til musikk har festivalen AmVar-utstilling, drive-in-kino, barneroots med musikalsk underholdning for barn og egen festivalcamp. 

Artister som har spilt på festivalen er blant andre Steinar Albrigtsen, Hellbillies, Thom Hell, William Hut, Knut Reiersrud og Vestlandsfanden.

Eksterne lenker 
 

Musikkfestivaler i Agder
Kultur i Åseral
Repeterende arrangementer etablert i 2004
Nuvsvåg

Nuvsvåg er en bygd i Loppa kommune i Finnmark. Bygda ligger på fastlandet, men man må ta ferge fra nabobygda Tverrfjord for å komme til kommunesenteret Øksfjord. Man kan også ta en hurtigbåt som går fra Hammerfest til Øksfjord, og ferge til Tverrfjord. . I Nuvsvåg bor det i 2014 rundt 70 innbyggere. Det er butikk, bensinstasjon, hytte- og fiskebåtutleie. Nuvsvåg er omkranset av høye fjell. Loppatind på 1175 moh. er den høyeste fjelltoppen i Finnmark. Fiske og småbruk var hovednæringen før, men nå er det kun et fåtall fiskebåter igjen og ingen småbruk. Bygda har besøk av lege og helsesøster, hver 14. dag.

Skole 
Nuvsvåg skole ble nedlagt sommeren 2012. Skoleåret 2012-13, hadde to unger i ungdomsskolealder hjemmeundervisning i Nuvsvåg. 1. november 2012 var rundt 16 personer flyttet fra kommunen som direkte følge av skolenedleggelsen.

Lag og foreninger 
Nuvsvåg har et rikt foreningsliv og har organisasjoner som Nuvsvåg Hagelag, Nuvsvåg Husflidlag, Nuvsvåg Jeger- og Fiskeforening, Nuvsvåg kirkeforening, Nuvsvåg Redningsforening, Nuvsvåg Sanitetsforening, samt lokallag av LHL

Skisamlingen Toppturhelga i Loppa ble arrangert for første gang i Nuvsvåg 1.- 5. mai 2013. Hensikten er å markedsføre kommunen og bidra til å skape optimisme og forhåpentligvis et lokalt skimiljø.

Eksterne lenker
 Toppturhelga i Loppa

Bygder og grender i Troms og Finnmark
Fiskevær i Troms og Finnmark
Bosetninger i Loppa
Rajna Kabaivanska

Rajna Kabaivanska (bulgarsk: Райна Кабаиванска) (født 5. desember 1934 i Burgas i Bulgaria) er en operasangerinne og var en av verdens ledende sopranoer under annen halvdel av 1900-tallet. Hun het fra fødselen Rajna Jakimova, og studerte operasang og piano ved Bulgarias statsakademi for musikk.

Kabaivanskas debut fant sted i den bulgarske nasjonalopera i Sofia som Tatjana i Tsjajkonskijs Eugen Onegin i 1957. To år etter hadde hun sitt gjennombrudd i Italia som Nedda i Leoncavallo’s I pagliacci, selv om det ikke var før i 196, da hun første gang opptrådte på Milanos La Scala, at hun gle en iternasjonal stjerne.Mellom 1960-årene og 1980-årene turnerte Kabaivanska de fleste større operateatre verden over, som Metropolitan Opera og Carnegie Hall i New York, Covent Garden i London, Bolsjoiteateret in Moskva og Teatro Colón i Buenos Aires. 

Hennes repertoar har omfattet verker av blant annet:

 Giuseppe Verdi – (Don Carlo, Otello, Falstaff, La traviata, Il trovatore, La Forza del Destino, I Vespri Siciliani, Ernani, Requiem),  
 Giacomo Puccini – (Madama Butterfly, Tosca, Manon Lescaut), 
 Richard Wagner – (Rienzi), 
 Francesco Cilea – (Adriana Lecouvreur), 
 Gaetano Donizetti – (Roberto Devereux), 
 Ruggero Leoncavallo – (Pagliacci), 
 Charles Gounod – (Faust), 
 Jules Massenet – (Manon), 
 Alfredo Catalani – (La Wally), 
 Pjotr Iljitsj Tsjajkovskij – (Spar Dronning, Eugen Onegin), 
 Richard Strauss – (Capriccio), 
 Riccardo Zandonai – (Francesca da Rimini), 
 Gasparo Spontini – (La Vestale), 
 Christoph Willibald Gluck – (Armide), 
 Leoš Janáček – (Makropulosaffæren), 
 Franz Lehár – (Den glade enke).

Kabaivanska har mottatt de følgende internasjonale operautmerkelser: Bellini (1965), Viotti d'Oro (1970), Puccini (1978), Illica (1979), Monteverdi (1980), Accademia 'Medici' – Lorenzo il Magnifico, Firenze (1990),Grand Prix  'A Life, Dedicated to the Music', Venezia (2000).

Kabaivanska er nå (2007) professor ved Accademia Musicale Chigiana i Siena i Italia.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Fansted

Bulgarere
Operasangere
Sopraner
Personer fra Burgas
Huka hoppanlegg

Huka hoppanlegg er et skihoppanlegg ved Høydalsmo i Tokke kommune i Telemark. Anlegget ligger på sørøstsiden av Bergstøylnutane, nordvest for Høydalsmo. Det består av en normalbakke med K-punkt 85 meter (bakkestørrelse 94 meter) og tre småbakker med K-punkt 28, 18 og 10 meter. Bakkerekorden i den største bakken er 98 meter, satt av Anders Bardal under NM 1. februar 2002. Anlegget er eid av Høydalsmo IL.

Anlegget ble bygd i 1993 og modernisert til NM i 2002. I tillegg til NM har Huka vært arena for B-verdenscuprenn i kombinert i 2005 og 2007.

Høydalsmo IL har planer om å bygge en K60-bakke i anlegget.

NM, spesielt hopp

Kilder
Skisprungschanzen-Archiv: Høydalsmo
Høydalsmo Idrottslag: Huka hoppanlegg
NRK: Bygger ut hoppanlegg (4. september 2007)
Idrettsanlegg.no: Huka hoppanlegg K90 (sic)

Hoppbakker i Norge
Idrettsanlegg i Vestfold og Telemark
Byggverk i Tokke
Sport i Tokke
Magnar Magerøy

Magnar Magerøy (født 11. oktober 1914 i Sunndal, død 23. desember 1997) var en luthersk etiopiamisjonær tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband (NLM). Han var en av de syv første misjonærer NLM sendte til landet, og ankom i 1948. Frem til 1978 virket han i landet i seks perioder.

Magnar Magerøy ble født i Sunndal på Nordmøre. Etter å ha gått på Høgtun Folkehøgskule og Mellomskule (nå Nordvestlandet folkehøgskole), gikk han på Orkdal Gymnas hvor han tok artium i 1937. Han var lærer ett år før han gikk på lærarhøgskulen i Volda.

Med unntak av et opphold på NLMs Fjellhaug Misjonshøgskole (nå Fjellhaug Internasjonale Høgskole), var han i krigsårene rektor på Tingvoll Mellom- og Realskule (nå Tingvoll Vidaregåande Skole).

På NLMs generalforsamling på Framnes i 1946 ble Magnar Magerøy innviet som misjonær. Høsten 1948 reiste han til Etiopia som en av de første syv norske misjonærene i landet. Hans kone, Ellen Agnes Magerøy, reiste etter noen måneder senere sammen med barna.

Magnar Magerøy hadde sitt virke i Sør-Etiopia frem til 1978. Med 5-års perioder i Etiopia og ett år opphold i Norge mellom hver periode ble det til sammen 25 aktive år i Etiopia. Det meste av disse årene var han leder for NLMs arbeid i Etiopia – et arbeid som omfattet ca. 20 misjonsstasjoner, en lang rekke lokale utestasjoner og kirker, 5 – 6 sykehus, mange lokale klinikker, barneskoler, videregående skoler, lærerskole, evangelisk college, osv.

Magerøy var også en periode Norges generalkonsul i Etiopia – en oppgave han utførte i kombinasjon med arbeidet som leder av NLMs arbeid i landet.

Da Sør-Etiopia opplevde hungersnød i 1974, reagerte NLM med Magerøy i spissen raskt. Nødhjelpsarbeid ble initiert og var i gang da hjelp fra de store internasjonale hjelpeorganisasjonene etablerte sitt nødhjelpsarbeid i landet.

Mellom periodene i Etiopia, og etter hjemkomst til Norge i 1978, hadde Magerøy diverse oppgaver for NLMs hjemmearbeid. Blant annet var han lærer på Fjellhaug bibel- og misjonsskole og Fjellheim bibelskole i en rekke år.

I 1974 ble Magnar Magerøy utnevnt til Ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for sin humanitære innsats i Etiopia.

Bibliografi 
 Nye spor i gamal jord
 Misjonsperspektiv i praksis
 Misjon og hjelpearbeid blant kvinner 
Ut av ilden

Referanser 

Personer fra Sunndal kommune
Misjonærer i Etiopia
Norske sakprosaforfattere
Misjonærer tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband
Riddere av 1. klasse av St. Olavs Orden
Miðflokkurin

Miðflokkurin (Mf.) (norsk oversettelse: «Senterpartiet») er et kristenkonservativt politisk parti på Færøyene. Partiet står for en tradisjonell og bibeltro tolkning av kristen etikk. De er sterkt profilert på sin motstand mot selvbestemt abort og likekjønnede ekteskap og sitt ønske om en restriktiv rusmiddelpolitikk.

Miðflokkurin har sitt utspring fra vekkelseskristne miljøer og står sterkest i det færøyske «bibelbeltet» på Norðoyar og Eysturoy. Partiet ble stiftet i 1991 av utbrytere fra Kristiligi Fólkaflokkurin, som for en stor del gikk inn i partiet.

Miðflokkurin bruker bokstaven «H» på stemmesedlene. Partiet har to medlemmer av Lagtinget og har som regel sittet i sentrum-høyreregjeringer, men har også sittet i en sentrum-venstreregjering. Partiets leder er lege, predikant og lagtingsmann Jenis av Rana.

Partiledelse

Valghistorikk

Referanser

Eksterne lenker 
 

Politiske partier på Færøyene
Politiske partier etablert i 1992
1992 på Færøyene
Portal:Færøyene/artikler
Lorena Gale

Lorena Gale (født 9. mai 1958 i Montréal, Quebec Canada, død 21. juni 2009) er en canadisk skuespillerinne. Hun har spilt i mange serier og filmer siden 1982, men er mest kjent i Norge for sin rolle som «Prestinne Elosha» i science fiction-serien Battlestar Galactica.

Skuespillerkarriere

Fjernsyn og film 
Gale har spilt i flere større filmer som Fantastic Four, The Chronicles of Riddick, og The Exorcism of Emily Rose. Hun har hatt gjesteroller i tv-serier som The X-Files, Smallville, og Kingdom Hospital.

Battlestar Galactica 
I 2003 ble tv-serien fra 1970-tallet, Battlestar Galactica brakt tilbake til live, selv om det i første omgang var i form av en tre timer lang miniserie. Miniserien ble etter hvert en pilot for den nye science fiction-serien Battlestar Galactica. Battlestar Galactica ble filmet for det meste i Vancouver, Canada, og varte i fire sesonger. Gale hadde en birolle som «Prestinne Elosha» i de to første sesongene av serien, samt en episode i sesong fire.

Når det gjaldt hennes rolle i Battlestar Galactica, har Gale sagt at det hun likte best, var scenene kvinne-til-kvinne med Mary McDonnell som spilte «President Laura Roslin». Gale tror at det ikke er noen ting som heter «kunstig intelligens», bare «intelligens». Hun liker å se på tv-serien som en fan.

Teater 
Hennes skuespill, Angélique, historien om en henrettet slavekvinne Marie-Joseph Angelique, ble vinneren av prisen 1995 duMaurier National Playwriting Competition i Canada.

Utvalgt filmografi 
Listene under er ikke komplett, se Internet Movie Database – Lorena Gale

 2007 – Bionic Woman, (tv-serie 1 episode)
 2007 – The 4400, (tv-serie 1 episode)
 2006 – Slither, (film)
 2006 – The L Word, (tv-serie 1 episode)
 2006 – Supernatural, (tv-serie 1 episode)
 2005 – The Exorcism of Emily Rose, (film)
 2004–2005 – Battlestar Galactica (tv-serie, 7 episoder)
 2005 – Fantastic Four, (film)
 2004 – The Chronicles of Riddick, (film)
 2003–2004 – Smallville, (tv-serie 3 episoder)
 2003 – Battlestar Galactica (mini-serie)
 2003 – Agent Cody Banks, (film)
 2002 – Halloween: Resurrection, (film)
 2001 – Cold Squad, (tv-serie 1 episode)
 2000 – Stargate SG-1, (tv-serie 1 episode)
 1998 – First Wave, (tv-serie 1 episode)
 1997 – The X-Files, (tv-serie 1 episode)
 1997 – Millennium, (tv-serie 1 episode)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Podcast conversation with Lorena Gale on Sci-Fi Talk (about 24 minutes, Gale talks about her recent roles)
 Lorena Gale, Angélique (1999)

Canadiske skuespillere
Skuespillere i Smallville
Skuespillere i Stargate SG-1
Skuespillere i Battlestar Galactica
Personer fra Montréal
Håvard Tvedten

Håvard Tvedten (født 29. juni 1978 på Stord) er en norsk tidligere håndballspiller. Han spilte for den danske klubben Aalborg Håndbold frem til 2016. Fra 2000 til 2014 spilte han 208 kamper og scoret 809 mål på det norske landslaget, mest som venstre kantspiller. Tvedten er også glad i trickskudd.

Spillerkarriere 
Håvard Tvedten debuterte for Stord IL, og var med på å rykke opp til eliteserien. I 2002 gikk han til den danske toppklubben AaB Håndbold i Aalborg, der han ble i fire år. I 2006 fortsatte han karrieren i BM Ciudad de Logroño i den spanske ASOBAL-ligaen, og i tre sesonger fra 2008 spilte han for Club Balonmano Valladolid. Fra 2011 spiller han for Aalborg Håndbold.

Håvard Tvedten har spilt 208 kamper og scoret 809 mål for det norske landslaget, de beste resultatene er sjuendeplasser fra VM 2005 og EM 2010. Han var også en av nøkkelspillerne under EM 2008 som ble arrangert i Norge.

Tvedten ble uttatt til å spille på Group Club Handballs verdenslag som spilte en veldedighetskamp mot Rhein-Neckar Löwen 26. juli 2010 til inntekt for enken etter bundesligaprofilen Oleg Velyky som døde i januar 2010.

Privat 
Under håndball-VM i Tunisia i 2005 innledet han et forhold til TV 2-Sportens Guro Fostervold Tvedten, og den 11. juli 2009 giftet de seg. De har to barn sammen.

Meritter   
BM Valladolid
 Vinner av cupvinnercupen 2008/2009

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Profil av Tvedten på håndballforbundets nettsider
 Intervju i med Tvedten i Nettavisen etter ett år i Spania

Norske håndballspillere
Spillere i Håndball-VM 2011 for menn
Spillere i Håndball-EM 2012 for menn
Spillere i Håndball-EM 2014 for menn
Best av de beste-deltakere
Personer fra Stord kommune
Spillere i Håndball-VM 2009 for menn
Spillere i Håndball-EM 2010 for menn
71° nord-deltakere
Mesternes Mester-deltakere