alexandrainst/scandi-wiki huggingface dataset:
Peter-Michael Kolbe

Peter-Michael Kolbe (født 2. august 1953 i Hamburg) er en tidligere tysk roer og en av de beste singelscullerroerne gjennom tidene. Han har vunnet en rekord av 11 OL- og VM-medaljer i singelsculler, inkludert 5 gullmedaljer i VM i singelsculler. Kolbes rivalisering med Finlands Pertti Karppinen som strakk seg over 14 år er legendarisk.

Karriere 
I 1975 vant han sin første VM-tittel i singelsculler og for denne prestasjonen ble han kåret til årets sportsutøver i Tyskland og gikk inn i OL 1976 som favoritt. På dagen for den olympiske finalen var vinden tøff og løypa vanskelig. Kolbe ledet hele løpet kun for å bli passert av Pertti Karppinen som lå bak i de tidlige fasene av løpet. Kolbes belønning var sølvmedalje. Tyskland boikottet Sommer-OL 1980 i protest mot sovjetinvasjonen av Afghanistan forlot Kolbe singelsculleren og gikk over til åtter. Som kjørte i flere internasjonale løp. Hans rival Karppinen vant gull i OL. Under OL i 1984 møtte han rivalen Karppinen nok en gang. Kolbe kjempet og fikk ledelsen tidlig i løpet. Han begynte langsomt å dra i fra de andre roerne mens Karppinen lå langt bak. Over de siste tusen meterne. Fortsatte Kolbe å dra fra feltet, men Karppinen kom seg tilbake i løpet igjen. Med 150 meter igjen av løpet tok han igjen en sliten Kolbe og gikk videre til å vinne sitt tredje olympiske gull. I både OL i 1976 og OL i 1984 skilte Kolbe og Karppinen fra resten av feltet snudde et fler-båt løp til kun et to-båts løp. De er de to beste scullerne i verden. De kjørte mot hverandre flere andre ganger og deres løp var velrodd og hardt kjempet. I motsetning til i OL, Kolbe mer oftere enn aldri slo sin rival i VM. Under Sommer-OL 1988 slo han endelig Karppinen i et mesterskap, men det var en ny sensasjon nemlig Thomas Lange som vant løpet og nok en gang tok Kolbe sølv og Karppinen kom ikke en gang til finale. Kolbe var jevnt rask. I alle hans VM- og OL-løp var det kun Karppinen, Lange og Andrew Sudduth som slo han i en vanlig rigget båt. I 1994 ble Kolbe direktør i det tyske roforbundet. I dag bor han i Lübeck i mange år bodde han i Oslo.

OL-medaljer 
 1976  Montréal -  Sølv i roing, singelsculler 
 1984  Los Angeles -  Sølv i roing, singelsculler 
 1988  Seoul -  Sølv i roing, singelsculler  Vest-Tyskland

Referanser

Eksterne lenker 
 

Tyske roere
Verdensmestere i roing
Olympiske sølvmedaljevinnere for Vest-Tyskland
Medaljevinnere under Sommer-OL 1976
Deltakere for Vest-Tyskland under Sommer-OL 1976
Roere under Sommer-OL 1976
Medaljevinnere under Sommer-OL 1984
Deltakere for Vest-Tyskland under Sommer-OL 1984
Roere under Sommer-OL 1984
Medaljevinnere under Sommer-OL 1988
Deltakere for Vest-Tyskland under Sommer-OL 1988
Roere under Sommer-OL 1988
Personer fra Hamburg
Olympiske medaljevinnere i roing
Spårvägsmuseet

Spårvägsmuseet (Sporveimuseet) ligger siden 2022 på Gasverkstorget 1 i Hjorthagen, Stockholm. I museet finnes en kafé, et bibliotek og et arkiv.

Museet er eiet av Storstockholms Lokaltrafik. Samlingen består av gamle kjøretøyer som dekker utviklingen av kollektivtrafikken ved Stockholm fra 1800-tallet til nå.

Historikk
Sporveisjefen Ernst Hjortzberg startet å samle gjenstander fra rundt 1900, da sporveien i Stockholm fremdeles brukte hestesporvogner. Ved selskapets hovedkvarter på Tegnérgatan lå et museum. Denne samlingen er nevnt i en avisartikkel fra 1922.

I 1944 åpnet museet på Tulegatan ved den gamle vognhallen. I 1964 ble museet flyttet til Odenplan, men museet var lite og hadde ikke plass til så mange kjøretøyer. I maj 2022 åpnet museet på Gasverkstorget 1, i Hjorthagen.

Eksterne lenker
 
 Sporvognsrejser: Spårvägsmuseet

Museer i Stockholm
Sporvei i Sverige
Jernbanemuseer
Etableringer i 1944
Museer etablert i 1940-årene
1944 i Sverige
ADD (andre betydninger)

ADD kan sikte til:
 Attention Deficit Hyperactivity Disorder (ADHD)
 IATA-koden til Bole internasjonale lufthavn i Etiopia
EFSA

EFSA kan være:
Den europeiske myndighet for næringsmiddeltrygghet (European Food Safety Authority)
ICAO-koden for Nyslott lufthavn (Savonlinnan lentoasema)
IOT

IOT kan være forkortelse for:

 Det britiske territoriet i Indiahavet
 Intraokulær tensjon
 Tingenes internett
TÜV

TÜV (Technischer Überwachungs-Verein, norsk: teknisk overvåkingsforening) er en sammenslutning av tyske selskaper som foretar sikkerhetskontroller på teknisk utstyr og godkjenner dette. Som regel dreier det seg om sikkerhetsstandarder som er fastlagt i lovverket, som for eksempel for kjøretøy som skal brukes i offentlig trafikk.

Slik tysk godkjenning er automatisk også godkjent i Norge. I dagligtale snakker man ofte om TUV-godkjenning også om deler som ikke er godkjent i Tyskland, mest typisk deler som er godkjent av Statens vegvesen.

Sikkerhetsselskaper
Tyske organisasjoner
Teknikk
Trebokstavsord
Kjøretøyteknologi
Vanylven Golfklubb

Vanylven Golfklubb  (stiftet 22. november 1998) er en norsk golfklubb i Vanylven som er medlem av Norges Golfforbund. Klubben har en 9-hullsbane ved Eidsåvoll stadion og Syvdsfjorden. Par på banen er 68 og lengden er på ca.  fra gult utslagssted.

Historikk 
Golfklubben ble etablert i 1998 og åpnet en 6-hullsbane i 1999. Banen som har navnet Vanylven Golfpark ble utvidet til 9 hull i 2004, og har eget klubbhus med driving range.

Norges Golfforbund beskriver banen slik i sin golfguide: «Med smale fairwayar, utfordrande bunkerar og omgitt av skog og elvar framstår Vanylven Golfpark som ei spennande og utfordrande golfbane i naturskjønne omgivelser.»

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Golfbaner i Norge
Idrettslag etablert i 1998
Idrettsanlegg i Møre og Romsdal
Sport i Møre og Romsdal
Sport i Vanylven
Klaus Sunnanå

Klaus Sunnanå (født 29. januar 1905 i Avaldsnes, Rogaland, død 22. januar 1980 i Bergen) var en norsk økonom og fiskeridirektør. Han var formann i Det Norske Studentersamfund i 1933, og fiskeridirektør fra 1948 til 1973.

Han tok examen artium på Voss Landsgymnas i 1926, hvor han også var russeformann. Fra 1926 studerte han statsøkonomi i Oslo og hadde flere tillitsverv i studentorganisasjoner. Sunnanå sluttet seg til Mot Dag i 1926 og fulgte denne inn i Arbeiderpartiet i 1936. Han ble cand. oecon. i 1930 og var en tid ansatt ved Statistisk sentralbyrå og var dessuten medarbeider i Arbeidernes leksikon. Han spesialiserte seg gjennom studier av fiskerinæringen. Sunnanå ble i 1935 sekretær i Fiskeridirektoratet (Krisehjelpskontoret). Her gjorde han opptakten til direktoratets driftsøkonomiske undersøkelser for fiskeflåten og ble dermed en pioner innen den fiskeriøkonomiske forskning.

I 1938 ble han sekretær i Norges Fiskarlag. Her var han med å danne Norges Råfisklag høsten 1938. Han ble fjernet fra sin stilling under krigen (1941) og reiste via Sverige til London hvor han fra 1942 til høsten 1945 var konsulent i Forsyningsdepartementet. Etter krigen gikk han tilbake til Fiskarlaget. Høsten 1946 ble han formann i Det økonomiske samordningsråd og direktør i sekretariatet. Sunnanå var (som første økonom) fiskeridirektør fra 01.07.1948 til 01.10.1973. Som formann i komiteen som gjennomgikk fiskeriadministrasjonen (1946) hadde han skaffet seg grundig kjennskap til Fiskeridirektoratet. I Sunnanås tid som fiskeridirektør ble det internasjonale fiskerisamarbeid bygd ut. Han hadde allerede satt seg inn i disse sakene under oppholdet i London. Han var delegert til The Overfishing Conference i London i 1946. Som fiskeridirektør var han formann i flere av de internasjonale organisasjoner, som  OEEC's underkomite for fiskerier og kommisjoner for fiskerireguleringer. Han var også lenge med i styret for Keralaprosjektet i India, og oppholdt seg et år ved prosjektet som fiskerileder (1959/60).

Under EF-striden ble Sunnanå motstander av norsk medlemskap og sluttet seg til Sosialistisk Venstreparti.

Kilder 
 Finstad, Bjørn Petter. «Klaus Sunnanå». Norsk biografisk leksikon. Red. Knut Helle. 2. utg. Bd. 9 (Oslo: Kunnskapsforlaget, 2005).
 Nordby, Trond. Karl Evang. En biografi. (Oslo: Aschehoug, 1989). ISBN 82-03-16250-9.
 Steenstrup, Bjørn, red. «Sunnanå, Klaus». Hvem er hvem?. 11. utg. (Oslo: Aschehoug, 1973), 544.
 Valestrand, Terje. «Den omstendelige reporteren». Bergens Tidende, 5. november 2005, 8.

Personer fra Karmøy kommune
Norske økonomer
Norske embets- og tjenestemenn
Medlemmer av Mot Dag
Nynorskforkjempere
Sigurd K. Asserson

Sigurd Karsten Asserson (født 25. juni 1882, død 19. juli 1937) var norsk fiskeridirektør 1918-1937. Han ble født på Sandnes og utdannet seg som jurist. Etter endt studium ble han ansatt som assistent hos den norske fiskeriagenten i Newcastle i 1908. I 1909 ble han assistent i Fiskeridirektoratet, hvor han arbeidet med direktoratets etterretningsvesen og utgivelse av "Fiskets Gang" (1910-). I 1912 rykket han opp til sekretær, og i 1913 overtok han stillingen som fiskeriagent i Tyskland etter G. Westergaard. Her oppholdt han seg til han ble utnevnt til fiskeridirektør (1918-1937).

Som direktør var han med i en rekke styrer, råd og komiteer. Således var han formann i styret for Vårsildavgiftsfondet, i utvalget for Statens Vitamininstitutt og Ferskfiskrådet og i Det handelspolitiske kriseråd (1932). Av viktige komiteer han var formann i, kan nevnes flere komiteer angående statens fiskeoppkjøp (Statens Fiskecentral) 1918-1920, videre sildeomsetningskomiteen av 1921, komiteen som forberedte dannelsen av Norges Fiskarlag (1922), kjøleanleggskomiteen av 1931 og komiteen til ordning av fiskernes sildeomsetning av 1931. Under vintersildsesongen 1931/32 ble han formann i det første felles salgsstyret for Stor- og Vårsildlaget og Storsildlaget og nedla i det hele tatt et betydelig arbeid under organiseringen av vintersildfisket.

Asserson deltok dessuten i en del viktige internasjonale forhandlinger, som handelsavtalen med Sovjet i 1922 og handelsavtalen med England i 1933. Videre var han med i den såkalte Nabolandsnevnden som gjaldt nordisk samarbeid midt på 1930-tallet.

Arkivet hans er i Fiskeridirektoratets arkiv i Statsarkivet i Bergen.

Referanser

Kilder 
 Hegtun, Halvor. «La det plaske i Bergen», Aftenposten 9. oktober 2004 (nettsted aksessert 6. juli 2012).

Personer fra Sandnes kommune
Norske jurister
Norske embets- og tjenestemenn
Hundehotellet

Hundehotellet (orig. Hotel for Dogs) er et amerikansk familiefilm fra 2009. Filmen er regissert av Thor Freudenthal, og har Emma Roberts og Jake T. Austin i hovedrollene.

Filmen er basert på boken med samme navn av Lois Duncan.

Handling 
Søskenparet Andi (Emma Roberts) og Bruce (Jake T. Austin) har flyttet fra fosterfamilie til fosterfamilie i mange år, men har aldri følt seg hjemme noen steder. Den eneste som virkelig ser ut til å bry seg om dem er Bernie (Don Cheadle) fra barnevernet. De må også holde hunden deres hemmelig, siden fosterforeldrene har forbudt dyr i hjemmet. Men så finner de et nedlagt og gudsforlatt hotell, som de bestemmer seg for å gjemme hunden i. Etter det tar de inn én hund til, deretter enda en, og det baller seg på helt til det er flere titalls hunder inne på hotellet.

De innser at de må ha hjelp, og sammen med de nye vennene Dave (Johnny Simmons), Heather (Kyla Pratt) og Mark (Troy Gentile) må de holde Hundehotellet hemmelig for både fosterforeldrene, barnevernet og ikke minst dyrefangerne.

Rolleliste 
 Emma Roberts i rollen som Andi
 Jake T. Austin i rollen som Bruce
 Don Cheadle i rollen som Bernie
 Johnny Simmons i rollen som Dave
 Kyla Pratt i rollen som Heather
 Troy Gentile i rollen som Mark
 Lisa Kudrow i rollen som Lois Scudder
 Kevin Dillon i rollen som Carl Scudder
 Ajay Naidu i rollen som ACO Jake
 Eric Edelstein i rollen som ACO Max
 Robinne Lee i rollen som Carol
 Yvette Nicole Brown i rollen som Ms. Camwell
 Maximiliano Hernández i rollen som Officer Mike
 Andre Ware i rollen som Officer Jeff

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 2009
Familiefilmer
Filmkomedier fra USA
Engelskspråklige filmer
Club Xelajú MC

Club Social y Deportivo Xelajú Mario Camposeco, bedre kjent som Xelajú MC eller bare Xela er en fotballklubb fra Guatemala. Klubben spiller i Liga Nacional, Guatemalas eliteserie. Klubben holder til i Quetzaltenango, og spiller sine hjemmekamper på Estadio Mario Camposeco. De er den meste suksessrike klubben (i antall seriemesterskap) som ikke holder til i hovedstaden.

History
Klubben ble stiftet i 1928 som Germania, me skiftet navn til ADIX (Asociación Deportiva Independiente de Xelajú) 10 år etter. Klubben fikk da fargene med rød trøye og blå shorts, en kombinasjon de fortsatt har. Klubben ble omdøpt til Xelajú Mario Camposeco til ære for den lokal fotballspilleren Mario Camposeco, som var kaptein i klubben i 1940 og som hjalp klubben å vinne 10 sammenhengende titler i lokalserien i Quetzaltenango og som fremdeles var aktiv spiller da han døde i en flyulykke i 1951.

Superchivos har blitt seriemestre fem ganger, først i 1961/62, igjen i 1980, for tredje gang i 1995/96, en fjerde gang i 2006/07 sesongen og en femte gang i 2011/2012. Xelajú har vunnet Copa Centenario en gang, i 1972/73. I 2007 slo laget ut fem ganger regjerende mester Municipal i semifinalen i Clausura, og nådde sin første finale siden innføringen av Apertura/Clausura-formatet. De møtte Deportivo Marquense i finalen der de tapte den den første kampen 0-1 og vant den andre kampen 4-1, og med 4-2 sammenlagt vant laget sitt fjerde mesterskap. Det var første gang siden 1980 at to lag fra utenfor Guatemala by ble både nummer 1 og 2.

Kjente tidligere spillere
  Sergio Anaya (Spiss) (1959-1966)
  Mario Camposeco (Spiss) (1942-1951)
  Jhonny Cubero (Spiss) (2005-2010)
  Fernando Patterson (Keeper) (1996-2008)
  Jorge Suárez (Keeper) (1981-??)

Tidligere trenere

  Roberto Chávez Lizano (1961-1962) 
  Aníbal Villagrán (1963)
  Asisclo Sáenz (1963-1964)
  Ferenc Meszaros (1966)
  Arnoldo Camposeco (1972-1973)
  Sergio Anaya (1978)
  Calos Javier Mascaró (1980)
  Orlando de León (1981)
  Marvin Rodríguez (1996)
  Walter Claverí (2000)
  Camilo Aguilar (2001)
  Edwin Pavón (2004)

  Luis da Costa (2005-2006)
  Carlos Jurado (2007)
  Gabriel Castillo (2008-09)
  Alberto Jorge (2009-2010)
  Horacio Cordero (2010)
  Francisco Lobato (2010)
  Gustavo Adolfo Cifuentes (2010)
  Hernán Medford (2011-)

Meritter
 Liga Nacional de Fútbol de Guatemala: 5
1962, 1980, 1996, 2007 Clausura, 2012 Clausura
 Copa de Guatemala: 3
1963, 1973, 2010

Referanser

Eksterne lenker
 

Xelaju M.C.
Fotballag etablert i 1928
Storsjöyran

Storsjöyran, også kjent som abre Yran, er en av Sveriges eldste byfestivaler med aner tilbake til 1963. Storsjöyran ble den første musikkfestivalen i Sverige med konseptet med scener og restauranger uppbyggde midt i et bysentrum.

Artister som har besøkt Yran

Internationale artister 
 Amy Macdonald
 All Saints
 Anouk
 BB King
 Blondie
 Bryan Adams
 Buck 65
 Buddy Guy
 Buzzcocks
 Clarence Clemons
 Clarence Gatemouth Brown
 Crash Test Dummies
 Dropkick Murphys
 Ed Harcourt
 Electric Eel Shock
 Iggy Pop
 Inner Circle
 Justice
 Josh Rouse
 Kaizers Orchestra
 Kings Of Leon
 Kris Kristofferson
 Lady Gaga
 Leningrad Cowboys
 Melanie C
 Motörhead
 Phoenix
 Pet Shop Boys
 Pulp
 Saint Etienne
 Sarah Blasko
 Siouxsie And The Banshees
 Skunk Anansie
 Starsailor
 Suede
 Taraf de Haidouks
 Teenage Fanclub
 Texas
 The Corrs
 The Darkness
 The Jayhawks
 The Mission
 The Pretenders
 Turbonegro
 The Pipettes

Svenske artister 
 AC4
 Antiloop
 Adam Tensta
 Babian (musikkgruppe)
 Caesars
 Charta 77
 Dark Tranquillity
 Darin
 Dismember
 Entombed
 Fjärde Världen
 Hoffmaestro & Chraa
 Håkan Hellström
 Imperiet
 Infinite Mass
 Industri Royal
 Johnossi
 Ken Ring
 Kent (band)
 Kristian Anttila
 Lisa Miskovsky
 Looptroop
 Hammerfall
 Hardcore Superstar
 Laleh
 Lars Winnerbäck
 Lena Philipsson
 Magnus Uggla
 Mando Diao
 In Flames
 Millencolin
 Moneybrother
 Markus Krunegård
 Maskinen
 Mange Schmidt
 Motorhomes
 Neneh Cherry
 Neverstore
 Nordman
 Oskar Linnros
 Refused
 Sahara Hotnights
 Sator
 Snook
 Sabaton
 Sugarplum Fairy
 Teddybears(STHLM)
 Timo Räisänen
 Titiyo
 The Animal Five
 The Ark
 The Cardigans
 The Haunted
 The Hellacopters
 The Hives 
 The Sounds
 The Soundtrack of Our Lives
 Weeping Willows
 Ulf Lundell
 Takida
 Timbuktu
 Thåström
 Tiger Lou

Se også 
 Östersund
 Jemtland
 Ewert Ljusberg
 Republikken Jemtland

Eksterne lenker 
 
 Storsjöyrans webside
 YranTV.se - Webtvfönstret till festivalens evenemang och vimmel för dig som inte kan närvara 

Musikkfestivaler i Sverige
Repeterende arrangementer etablert i 1963
1963 i Sverige
Asahi Shimbun

Asahi Shimbun (朝日新聞; Asahi Shinbun) er en av de tre største japanske dagsavisene. De andre er Yomiuri Shimbun og Mainichi Shimbun. Avisen har et morgenopplag på 5,57 millioner og et kveldsopplag på 1,71 millioner.

Avisne ansees for å være liberal eller venstreorientert.

Avisen ble grunnlagt i Osaka i 1879 og senere utvidet til Tokyo i 1888.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Asahis engelskspråklige nettutgave

Aviser etablert i 1879
Japanske aviser
Yomiuri Shimbun

Yomiuri Shimbun (japansk , i tittelen ) er en japansk dagsavis med redaksjonslokaler i Tokyo. Det har blitt antatt at avisen har verdens største opplag.

Avisen utkommer i en morgenutgave (opplag: ca. ) og i en kveldsutgave (opplag: ca. ). Sammenlagt har avisen om lag  lesere hver dag.

Den engelsksproglige utgaven, The Japan News, hadde per november 2019 et opplag på omtrent 17 000. 

Avisens forlag har siden 1949 årlig utgitt Yomiuri-litteraturprisen.

Politisk ståsted 
Avisen er politisk konservativ. Blant annet applauderte Yomiuri Shimbun fjerningen av tekstpassasjer om tvangsprostituerte og Nanjingmassakren fra japanske skolebøker.

Yomiuri Shimbun støtter åpent Det liberaldemokratiske parti.

Historie 

Avisforlaget Nisshusha etablerte Yomiuri i 1876 som en liten dagsavis. I løpet av 1880- og 1890-årene ble avisen kjent for sine utgivelser av literære verker, som for eksempel fra forfatteren Ozaki Koyo. I 1924 tok Shoriki Matsutaro over som firmaets direktør. Han innførte sensasjonsjournalistikk og et fullsides radioprogram. Avisens tyngdepunkt ble flyttet i retning alminnelig reportasje, hovedsakelig for lesere bosatt i Tokyo. I 1941 hadde avisen det største opplaget av alle Tokyos aviser. I 1942 slo Yomiuri seg sammen med Hochi Shimbun og har siden den gang gått under navnet Yomiuri Hochi.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Yomiuri Shimbun Online (på japansk)
 Daily Yomiuri Online (på engelsk)
 Yomiuri Advertising Agency (på japansk)

Aviser etablert i 1874
Japanske aviser
Porrentruy

Porrentruy (tysk Pruntrut) er en sveitsisk kommune og hovedstaden i distriktet med samme navn i kantonen Jura.

Kommunen ligger på begge sider av elva Allaine i Ajoie ved foten av Jurafjellene i nord.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kommuner i Sveits
Byer i Sveits
Jura (kanton)
Bosetninger første gang omtalt i 1136
Byer grunnlagt i 1283
Tampere Philharmonic Orchestra

Tampere Philharmonic Orchestra (på finsk:Tampere Filharmonia) er et finsk orkester fra Tammerfors, Finland.  Orkesteret ble grunnlagt i 1930, og har siden 1947 blitt finansiert av kommunen i Tammerfors. For tiden har orkesteret tilholdssted i Tampere Hall, samarbeider med Tammerfors-operaen og Tammerfors-balleten, og deltar regelmessig i Tampere Biennale musikkfestival.  

I 1929 vedtok Tammerfors musikkstyre å etablere et lokalt orkester, og betrodde oppgaven med å samle musikerne til Elias Kiianmies, som ble orkesterets første sjefdirigent.  Ensemblet ble første kalt Tampereen Orkesteri bestod av 34 musikere og avholdt sin urpremiere 6. januar 1930 i Tammerfors rådhus. Våren 1932 ble Eero Kosonen sjefsdirigent for orkesteret, og holdt stillingen for en post 37 år. I 1947 tok kommunen over orkesteret, døpe det Tampereen Kaupunginorkesteri (Tammerfors byorkester). Orkesteret holdt sin første konsert under det nye navnet 9. januar 1947.

I løpet av 1970-tallet økte antallet til 59 musikere og i 1974 utga orkesteret sin første plate, Kalevi Ahos Symfoni nr. 4. Siden da har det blitt 40 innspillinger utgitt lokalt og internasjonalt, på plateselskaper som Finlandia and Ondine.  Som en del av sitt 50-årsjubileumsfeiring, gjorde orkesteret sin første internasjonale turné, og besøkte Stockholm og Norrköping i Sverige. Orkesterets første turné i USA fant sted i 1987.

I 1990 ble den russiskfødte amerikaneren Leonid Grin orkesterets første sjefdirigent fra utlandet. Orkesteret flyttet til den nye Tammerfors Hall med  sitteplasser. I 1998 ble Eri Klas orkesterets sjefdirigent, og satt i stillingen til 2006. Klas hadde tittelen Æresdirigent av orkesteret frem til sin død i 2016.

Orkesteret fikk sitt nåværende navn i 2002. Størrelsen på orkesteret fortsatte å øke og nådde 97 musikere i 2005, og ble dermed den eneste fullskala finske symfoniorkester utenfor Helsingfors. Orkesteret har utdanningsprogrammer rettet mot barn og unge, og er det første finske orkesteret med en ung lytterklubb. Utenom klassisk musikk har orkesteret deltatt i innspillingen av power metalalbumet Vendetta med det finske bandet Celesty.

Siden 2009 har orkesterets sjefdirigent vært Hannu Lintu.

Sjefsdirigenter
 Elias Kiianmies (1929–1932)
 Eero Kosonen (1932–1968)
 Juhani Raiskinen (1968–1973)
 Jouko Saari (1973–1974)
 Paavo Rautio (1974–1987)
 Atso Almila (1987–1990)
 Ari Rasilainen (1989–1990)
 Leonid Grin (1990–1994)
 Tuomas Ollila (1994–1998)
 Eri Klas (1998–2006; Dirigent Laureate siden 2006)
 John Storgårds (2006–2009)
 Hannu Lintu (2009–2013)
 Santtu-Matias Rouvali (2013–)

Referanser

Eksterne lenker
 Tampere Philharmonic official English-language website
 Tampere Philharmonic Finnish-language page on the orchestra's history
 Ondine record label page on Tampere Philharmonic
 Discogs.com page on Tampere Philharmonic

Musikkorkestre stiftet i 1930
Finske orkestre
Tammerfors
Flagellasjon

Flagellasjon (fra latin 'piske') er pisking eller pryling for å framkalle følelsesmessige opplevelser som anger, sønderknuselse og liknende, eller for å oppnå seksuell opphisselse og ekstase.  Aktiviteten forekommer på den piskedes egen oppfordring eller som selvpisking. Flagellasjon hadde i middelalderen en til dels epidemisk utbredelse blant flagellanter, opptog av kvinner og menn som pisket seg selv som en  katolsk botshandling for å sone synder og lide med Jesus.

Rituell pisking forekommer i sjia-islam på Asjura-dagen, den årlige feiringa av imam Husayn ibn Alis martyrdød.

Se også
 Flagellanter
 Sadomasochisme
 Prylestraff

Referanser

Eksterne lenker
 
 cupido.no om «Pisking som sakral fetisj»

Religion